Boris Kõrver

Boris Kõrver (30. märts 1917 Tallinn – 17. august 1994 Tallinn) oli eesti helilooja.

Lõpetanud J.Westholmi gümnaasiumi 1936 aastal.  Aastatel 1932–1933 õppis Tallinna Konservatooriumis E. Noorma-Raudkatsi klassis, hiljem eraviisiliselt Artur Lemba käe all klaverit. Aastatel 1937–1940 õppis Tartu Ülikoolis majandust. Aastal 1950 lõpetas Tallinna Riiklikus Konservatooriumis Heino Elleri kompositsiooniklassi. Kuulus üliõpilaskorporatsiooni Vironia.

Teise maailmasõja ajal mobiliseeriti  Nõukogude armeesse Kama jõe äärde. 13. mail 1942 kutsuti Jaroslavli Eesti kunstiansamblitesse. Sealse džässorkestri repertuaar oli valdavalt tema loodud ja seatud. 

Boris Kõrver mängis klaverit džässorkestris Kuldne Seitse (1938–1941 ja 1947–1950) ning Tallinna Noorte Maja orkestris (1944–1947). Ta töötas Tallinna Muusikakoolis muusikateoreetiliste ainete õpetajana (1950–1952), Eesti NSV Riikliku Filharmoonia puhkpilli- ja estraadiorkestri dirigendina (1952–1953), oli Eesti NSV Heliloojate Liidu juhatuse esimehe asetäitja (1953–1966) ja esimees (1966–1974). Aastast 1974 tegutses vabakutselise heliloojana. 

 Looming 
Boris Kõrveri loomingu põhiosa moodustab laululooming, koorimuusika ning 11 muusikali ja operetti. Ka on ta loonud muusikat filmidele, sümfoonilist muusikat, sh Viiulikontsert (1951/1973) ning lastelaule ja -palu. Kõrveri muusika on rahvalik ja meloodiarohke, alatoonililt lüüriline, intiimne ja soe. 

 Operetid 
"Ainult unistus" (1955)
"Laanelill" (1959)
"Teie soov palun?" (1962)
"Hermese kannul" kaasautor Leo Normet.
"Tuhat meetrit armastust" 

 Muusikalid 
"Mees pisuhännaga" (1968)
"Kapsad ja kuningad" (1971)
"Raha paneb rattad käima" (1978)
"Kuskil Montparnasse'il" (1980)

 Filmimuusika 
 "Valgus Koordis"
 "Andruse õnn"
 "Tagahoovis"

 Laule 
"Kui sa traktorile korraks puhkust annad"
"Mis sina maamees merest tead"
"Kadriorg"
"Kui õitseb sirel"
"Kalurilaul"
"Põhja valge naine" 
"Nii lõppes armastus" ("Ebatruudus")
"Tallinn, mu Tallinn" 
"Küll sinust meri mehe teeb"
"Põhjaranniku valss"
"Näitleja" 
"Tulega ei tohi mängida" 

 Tunnustus 
1949 ja 1950 – Nõukogude Eesti preemia
1951 – Stalini preemia (NSV Liidu riiklik preemia) laulude "Meil kolhoosis", "Suveõhtul", "Kiik kutsub" ja "Pärast tööd" eest
1955 – Eesti NSV teeneline kunstitegelane
1965 – Eesti NSV rahvakunstnik
1975 – Eesti NSV muusika aastapreemia
1976 – A. Aleksandrovi nimeline hõbemedal
1977 – Rahvaste Sõpruse orden

Isiklikku
Tema tütar Marianne Kõrver on filmirežissöör, vend Edgar Kõrver oli riigiametnik ja majandustegelane.

Kategooria:Eesti heliloojad
Kategooria:Eesti NSV Heliloojate Liidu liikmed
Kategooria:Eesti muusikapedagoogid
Kategooria:Korporatsioon Vironia liikmed
Kategooria:Jakob Westholmi Gümnaasiumi vilistlased
Kategooria:Eesti NSV teenelised kunstitegelased
Kategooria:Eesti NSV rahvakunstnikud
Kategooria:Rahvaste Sõpruse ordeni kavalerid
Kategooria:Ordeni "Austuse märk" kavalerid
Kategooria:Metsakalmistule maetud
Kategooria:Sündinud 1917
Kategooria:Surnud 1994