Rannarootslased

pisi|
Rannarootslased (harvem ka eestirootslased, rootsi keeles estlandssvenskar, endanimetus ka aibofolket) olid Eestis keskajast kuni 1944. aastani elanud rootsi keele eestirootsi murret (rannarootsi keel) kõnelevad inimesed. Vähemal määral tarvitatakse sõna tänapäeval Eestis ja Rootsis elavate rannarootslaste järeltulijate kohta.

Rannarootsi asustusalad, oma kõnepruugis Aiboland, paiknesid peamiselt Eesti loode- ja läänerannikul ning saartel. Kuni 20. sajandi alguseni olid täiesti rootsikeelsed alad Ruhnu, Vormsi, Osmussaar ja Pakri saared. Noarootsi poolsaarel, valdavas osas endisest Noarootsi vallast, Naissaarel ja Vihterpalus oli selleks ajaks tekkinud rootsi-eesti segaasustus ning Hiiumaale jäänud vaid üksikud hiiurootslased.  

Eestis elab hinnanguliselt 200–500 eestirootslast või nende järeltulijat."Eestirootslane".  Vaadatud 25.03.2024.Eestirootslased. Tallinna Rootsi-Mihkli koguduse koduleht. Vaadatud 26.03.2024.

 Ajalugu 
Rootslaste Eestisse asumise aja kohta on välja pakutud mitu varianti. Näiteks Carl Russwurm on arvanud, et rootslaste sisseränd toimus pärast Sigtuna hävitamist eestlaste poolt (1187), kui rootsi sõjamehed asusid Eesti rannikule kaitse-eelpostina. Soomerootsi keeleteadlane Tor Karsten on pidanud selleks juba palju varasemat aega. Paul Johansen on aga ühe leitud üriku põhjal välja pakkunud vahemiku 1270–1294, kuna 1271. aastal olevat praegust Haabneeme küla nimetatud rootsipärase nimega Aponäs.

Ruhnu saarel ja SaaremaalEvald Blumfeldt, Rootsilisest asustusest Saaremaal. Ajalooline Ajakiri, 1936 nr. 3-4, lk 153-163 elanud rootslased olevat pärinenud Ojamaalt ning põhjapoolsed Uusimaalt Soomest. Kersleti (Kärrslätt) küla Vormsi saarel olevat nime saanud selle järgi, et küla esmaasukad pärinesid Kyrkslättist Soomest. 

Rootslaste asustus Eestis oli hiliskeskajal väga ulatuslik – piki rannikut Läänemaa lõunaosast kuni Virumaani ning hõlmas ka enamuse Läänemere saartest. Hiljem see vähenes mitmetel põhjustel. Tallinnas oli sel ajal rootslasi ligi 25% linnaelanikest, Haapsalus veelgi enam. Aastatel 1710–1711 tabas Eesti lääneosa katkuepideemia. Suur hulk rootslaste külasid suri välja, tühjadesse taludesse asusid hiljem elama eestlased ning nii algas mandril rootsikeelsete alade eestistumine. Saartele seevastu rändas sisse uusasukaid Soomest ja Rootsist ning sealne rootsikeelne rahvastik taastus peagi.| EELK Tallinna Rootsi-Mihkli kogudus . Vaadatud 21.10.2025.

1855. aastal ilmus Tallinnas ajaloolase, etnograafi ja folkloristi Carl Russwurmi suurteos "Eibofolke ehk rootslased Eestimaa randadel ja Ruhnus" (saksakeelses originaalis Eibofolke oder die Schweden an den Küsten Ehstlands und auf Runö; eestikeelne tõlge anti välja 2015). See mahukas kaheköiteline raamat kirjeldab rannarootslaste ajalugu ja tollast eluolu.E-kataloog ESTER. 08.02.2016.Russwurmi suurteos eestirootslastest nägi eestikeelsena trükivalgust. Lääne Elu, 05.11.2015.

Eesti Vabariigi esimeses põhiseadusesElektrooniline Riigi Teataja (Eesti Vabariigi Põhiseadus). Vaadatud 26.03.2024. (1920) kindlustati eestirootslastele jt vähemusrahvustele emakeele õpetus ning lubati piirkondades, kus rootslased moodustasid elanikkonna enamuse, kohalikes omavalitsustes kasutada asjaajamise keelena ka rootsi keelt. Samuti oli Eesti põhiseaduse järgi kolmel vähemusrahvuste rühmal (saksa, vene ja rootsi rahvusest kodanikel) õigus pöörduda riiklikesse asutustesse "kirjalikult oma keeli". 

1922. aasta rahvaloenduse andmetel oli Eestis kokku 1 107 059 inimest, millest eestirootslased moodustasid ligikaudu 0,7% ehk 7850 inimest.1922 a. üldrahvalugemise andmed. Vihk II. Üleriikline kokkuvõte. Riigi Statistika Keskbüroo, 1924 1. märtsil 1934 toimunud rahvaloenduse andmeil elas Eestis 7641 rootslast, sealhulgas 5180 Läänemaa valdades, 909 Harjumaa valdades ja 658 Tallinna linnas.H. Reiman. II rahvaloenduse tulemusi. Eesti Statistika, nr. 156 (11), november 1934, lk. 564. Ametlikult määratud rootsi vähemusrahvuse enamusega vallad olid Rikholdi, Vormsi, Pakri ja Ruhno.https://dea.digar.ee/article/AKriigiteataja/1935/11/12/7 Rahvusse kuuluvuse määrus vähemusrahvuse enamusega valdades (RT 1935, 96, 789)

1925. aastal anti Eesti rootslastele kultuuromavalitsuse õigus, kuid nad ei kasutanud seda. Üheks põhjuseks, miks rannarootslased kultuuromavalitsuse loomiseni ei jõudnud, peetakse asjaolu, et nende kompaktne asustus võimaldas lahendada rahvuskultuurilisi probleeme kohaliku omavalitsuse tasemel.Vähemusrahvuste kultuuriautonoomia | Kultuuriministeerium. Vaadatud 12.12.2018.

1933. aasta suvel toimus Haapsalus esimene eestirootslaste laulupidu. 

Enne teise maailmasõja lõppu evakueerus valdav enamus rannarootslastest (ja võimaluse korral ka mitmed mujal Eestis elanud rootsi päritolu inimesed) neutraalsesse Rootsi. Rannarootslaste evakueerimine toimus organiseeritult juba alates 1943. aastast ja selleks oli neile antud ametlik luba Saksa okupatsioonivõimude poolt. Viimane rannarootslaste Eestist lahkumise laine toimus koos kümnete tuhandete eestlastest paadipõgenikega nn suure põgenemise ajal sissetungivate Nõukogude Liidu vägede eest 1944. aasta hilissuvel ja sügisel. 

Pärast seda, kui suurem osa eestirootslastest sõja ajal Rootsi ümber asus, jäi Eestisse elama ligikaudu 1000 eestirootslast. Omakeelsete haridusasutuste puudumise, segaabielude ja rannikualade Nõukogude Liidu "piiritsoonideks" muutmise tõttu sellest arvust tugevama rahvusliku identiteedi säilimiseks ei piisanud. Ka Rootsis jäi peamiselt Eestis sündinute vananemise ja suremise tõttu eestirootslaste ühistegevus soiku. Pärast Eesti taasiseseisvumist 1991. aastal eestirootslaste huvi oma päritolu suhtes taastus ja rahvusrühma tegevus aktiveerus.Ajaloost. Vaadatud 25.03.2024.

2007. aastal loodi kultuurautonoomia alusel Rootsi Vähemusrahvuse Kultuurinõukogu Eestis (praeguse nimega Eestirootslaste Kultuuriomavalitsus). 2009. aastast antakse välja kultuuriomavalitsuse kakskeelset ajakirja Eestirootslane.

Rootsikeelsed kohanimed

Tänapäeval kehtivad Eestis endistes rannarootsi asustuspiirkondades nii eesti- kui ka rootsikeelsed kohanimed. Sealjuures puuduvad näiteks Vormsi saare küladel eestikeelsed nimevasted. 

Vormsi on rootsi keeles Ormsö; Noarootsi poolsaar (endine saar) – Nuckö; Riguldi (küla) – Rickul; Osmussaar – Odensholm; Ruhnu saar – Runö; Pakri saared – Rågöarna; Vihterpalu (küla) – Vippal; Naissaar – Nargö; Saaremaa – Ösel; Hiiumaa – Dagö.

 Galerii 

Eestirootsi päritolu inimesi 
 Bengt Gottfried Forselius (1660?–1688) 
 Amandus Adamson (1855–1929) 
 Hans Pöhl (1876–1930) 
 Georg Hackenschmidt (1877–1968) 
 Bernhard Schmidt (1879–1935) 
 Mathias Vesterblom (1888–1942)
 Ragnar Nurkse (1907–1959) 
 Hjalmar Pöhl (1908–1964) 
 Viktor Aman (1912–2009) 
 Elmar Nyman (1919–2008) 
 Erik Schmidt (1925–2014) 
 Edvin Vesterby (s. 1927)
 Lennart Meri (1929–2006) 
 Egon Nuter (s. 1955) 
 Sepo Seeman (s. 1971)

Vaata ka
 Hiiurootslased
 Tallinna Rootsi-Mihkli kirik
 Soomerootslased
 Eduard August Maass
 Carl Axel Mothander
 Haapsalu Rootsi Gümnaasium
 Eesti rootsikeelne meedia
 Rannarootsi muuseum

 Viited 

Kirjandus
 Carl Russwurm. Eibofolke, oder, Die Schweden an den Küsten Ehstlands und auf Runö. Reval, Leipzig 1855. 
 Sven Danell, Kuldrannake: mälestusi seitsmest aastast Eestis, Tartu: Ilmamaa, 1999, 2022. ISBN 9985878752
 Olev Remsu, Haapsalu tragöödia I, Virgela 2000
 Olev Remsu, Haapsalu tragöödia II, Lääne Elu (järjejutt), 2004
 Olev Remsu, Haapsalu tragöödia III, Virgela 2000
 Hans Pöhl. Rannarootslaste eestvõitleja. Hans Pöhli (1876–1930), Eesti rootslaste vaimse liidri ja valgustaja elulugu. Svenska Odlingens Vänners förlag. Stockholm – Tallinn 2010.

Välislingid
  Svenska Yle Arkivet: Estlandssvenskar 1991 och 1998
 Svenska Yle Arkivet: Estlandssvenskar på Ormsö 1989
 Rannarootsi Muuseum
 Rootsikeelne ohtrate piltide ja kaartidega lehekülg rannarootslastest
Evald Blumfeldt, Rootsilisest asustusest Saaremaal, Ajalooline Ajakiri nr 3-4/1936
 Fotod: Neli eestirootslast Vabadussõjas. Kolm eestirootslast Vabadussõjas soomusrongil "Kapten Irw". Muis.ee

Kategooria:Etnoloogia
Kategooria:Rannarootslased
Kategooria:Eesti rahvusrühmad