Sümpoosion

Kuigi Platoni samanimeline dialoog on tõlgitud "Pidusöögiks", ei olnud tegemist ohjeldamatu söömingu ja joominguga, vaid jumalatele orienteeritud seltskondliku rituaaliga. 

Sümpoosionidega tähistati mitmesuguseid sündmusi, näiteks lapse sündi, abiellumist, matuseid, tähtsa isiku või perekonnaliikme reisile minekut või reisiletulekut. Sümpoosion võidi kokku kutsuda ka ilma, et oleks midagi tähistada. Sageli arutati sümpoosionil filosoofilisi küsimusi. 

Sümpoosioni viis läbi sümposiarh, kes kirjutas vahatahvlitele kutsutavate külaliste nimed koos päeva ja tunniga (tavaliselt üheksas tund) ning andis need orjast küllakutsujale, kes toimetas need kutsutavatele kätte.  Koosviibijate (kaasa arvatud peoperemees) ideaalne arv oli üheksa, kusjuures loendati ainult mehi. Naistest võisid kohal viibida ainult hetäärid, kes mängisid flööti ja kitarat, tantsisid ja laulsid. 5. ja 4. sajandil eKr oli sümpoosionidel levinud ka kottabose mängimine.

Pärast sööki kogunesid külalised kodualtari ümber. Siis juhatatu sümpoosion sisse puhastusrituaalidega (kätepesemine, lõhnaainete piserdamine). Järgnevalt pärjati iseend ja veinianumaid  luuderohu, mürdi ja lilledega; kasutati ka valgeid ja punaseid villasidemeid. See tähistas Dionysose teenrite hulka kuulumist.  

Esimene lonks veini joodi ringikäivast kausist daimoni auks. Jumalatega seotuse märgiks ohverdati jumalatele veini, paisates seda peekrist välja. Seejuures lauldi flöödi saatel Apollonile pühendatud vana kultuselaulu. 

Seejärel lauldi sümpoosionilaule, mida nimetati skoolionideks. Enamasti (Xemophoni "Pidusöök" mainib ka kunstilisi ettekandeid) alustati seejärel intellektuaalset meelelahutust.  Improviseeriti kõnesid etteantud teemal, mõistatati mõistatusi, mida üksteisele mõistatada anti, või mängiti tabavate võrdluste leidmise mängu.  

 Vaata ka 

 gala  

Kategooria:Vana-Kreeka
Kategooria:Üritused