Friedrich Kuhlbars

Friedrich Karl Johann Kuhlbars (pseudonüümid Villi Andi, Mangu Sild, Fritz Klüse; 17. august 1841 Uniküla, Laatre vald, Sangaste kihelkond, Tartumaa – 28. jaanuar 1924 Viljandi) oli eesti kirjanik ja koolmeister.

Ta sündis koolmeistri pojana Sangaste kihelkonnas Unikülas. Oli Viljandis koolmeister, juhatas laulukoori, kuulus Eesti Kirjameeste Seltsi ja tegutses Eesti Aleksandrikooli liikumises.

Elulugu 

Kuhlbars õppis algul Tartu II elementaarkoolis ja kreiskoolis, seejärel aga õppis algkooliõpetajaks saksakeelses Tartu Elementaarkooliõpetajate Seminaris (1859–1861).

Pärast seminari lõpetamist töötas Kuhlbars 1861-1862 parun Wolffi koduõpetajana Gulbene mõisas Lätimaal. 1862. aastast töötas saksakeelse Viljandi Poeglaste Elementaarkooli õpetajana Viljandis ning valiti hiljem selle juhatajaks. Koolijuhataja kohalt tagandati Kuhlbars 1895 venestusajal riigikeele oskamatuse pärast. Pärast seda sai Kuhlbarsist vaba literaat, kes tegeles peamiselt pseudomütoloogiliste uurimustega (uuris muinasaega ja kohanimesid) ning luuletuste kirjutamisega.

Järelärkamisajal populaarse luuletajana toetus Kuhlbars peamiselt saksa romantilisele traditsioonile. Juba enne Lydia Koidulat kirjutas ta idüllilist luulet isamaa ülistamiseks. Tema tähtsamaid tekste on luuletus "Vanemuine", üldtuntud rahvaliku lauluna "Kui Kungla rahvas kuldsel aal…" (1869). 

1904. aasta 12. augustil oli Koidu seltsil vähisöömise õhtu, kus tõsteti üles mõte: 35-aastane koor vajab oma laulu. Luuletaja ja kooliõpetaja Friedrich Kuhlbars, kes seltsi üritustel alati kohal oli, võttis paberi ette ning veerandi tunni pärast oli üheksa rida teksti paberil: «Laulud nüüd lähevad kaunimal kõlal...» See on laul "Koit". 

Samuti on Kuhlbarsi välja pakutud Viljandi teatri Ugala nimi – Muinas-Eesti maakonna Ugandi järgi (Ugandi ja Sakala maakonnanimede liitmise teel).

Kuhlbarsi esimene raamat oli murdekeelne "Wastse laulo ja kannel" (1863), millele järgnes lauluõpik lastele "Laulik koolis ja kodus". Ka teised Kuhlbarsi luuletused on enamasti kirjutatudki koorilaulude tekstideks. Kuhlbars on tuntud ka lasteluuletajana, eriti teksti "Teele, teele kurekesed!" autorina. 
Elu lõpul koostas ta "Villi Andi luuletused" (I-III, 1923-1924). 

Friedrich Kuhlbars suri 1924. aastal Viljandis ning on maetud Viljandi vanale kalmistule.

Tema järgi on saanud nime Friedrich Kuhlbarsi tänav Tallinnas.

 Looming 
Friedrich Kuhlbars on avaldanud järgmised luulekogud:
1863 „Wastse laulo ja kannel“
1868 „Laulik koolis ja kodus“
1870 „Vanemuine ehk Neljakordne Laulu-Lõng“
1877 „Viliènde“
1899 „Laste laulik“
1908 „Kooli kannel“
1910 „Jõulu-pähkled ja teised luuletused“
1904 „Vom Ostseestrande“
1919 „Kannel ning mõõk“
1923 „Villi Andi Luuletused“ I
1923 „Villi Andi Luuletused“ II
1924 „Villi Andi Luuletused“ III

Vaata ka
Laidoneri plats 3 – Kuhlbarsi kauaaegne elukoht

 Välislingid 

 Eesti biograafiline andmebaas ISIK -  KUHLBARS, FRIEDRICH KARL JOHANN

Kategooria:Eesti kirjanikud
Kategooria:Eesti õpetajad
Kategooria:Eesti koolijuhid
Kategooria:Eesti dirigendid
Kategooria:Eesti luuletajad
Kategooria:Viljandi linnaelanikud
Kategooria:Eesti Kirjameeste Seltsi liikmed
Kategooria:Viljandi vanale kalmistule maetud
Kategooria:Sündinud 1841
Kategooria:Surnud 1924