Andrei Vostrikov

Andrei Ivanovitš Vostrikov (vene keeles Андрей Иванович Востриков; 10. oktoober 1902 Agarjovka, Atkari maakond, Saratovi kubermang – 26. september 1937 Moskva) oli vene orientalist.

Ta sündis vaimuliku peres Ogarevkas (vene keeles Огаревка (Агаревка) Аткарского уезда Саратовской губернии) Saratovi kubermangus Venemaal. 1924 lõpetas Petrogradi ülikooli ühiskonnateaduste alal ja 1925. aasta juunist asus tööle teadusliku töötajana Elavate Ida-keelte Instituuti (Преподаватель Ленинградского Института Живых Восточных Языков/Ленинградского Восточного Института и ЛГУ).

 1929. aastast Aasia muuseumi kaastööline.
 1928–1929 Budismi kultuuri instituut.
 1930. aastast vanem teaduslik töötaja Ida Instituudis (ИВ АН СССР).

Õppis sanskriti ja tiibeti keelt akadeemik Štšerbatski juures ja mongoli keelt Vladimirtsovi juures.

1928–1932 käis viis korda komandeeringul Burjaatias ja Mongoolias, uurides enda töös sealseid datsane, nende olu, budismi kui usundit ja budismi kui filosoofilist süsteemi. Neilt sõitudelt tõi kaasa suurel hulgal käsikirju ja tekste, mis andis üle Ida Instituudile.

Tema hangitud tekstide kogu kohta ütles akadeemik Štšerbatski, et see oli üliunikaalne.

1930. aastatel uuris ja tõlkis ta hinduismi filosoofilisi tekste ((Nyaya) astika koolkond hindu filosoofias), samuti budismi filosoofiat. Paralleelselt tegeles Kalatšakra tantra tekstidega. 

1937. aastal määrati Ida Teaduste Instituudi Tiibeti osakonna juhatajaks.

8. või 9. aprilli öösel viidi kodust minema tšekaa poolt ja lasti maha Moskvas 26. septembril 1937.

Vostrikovi õpilaste hulgas, kes õppisid tema juures tiibeti keelt ja kultuuri, oli muuhulgas burjaat Bidija Dandaron, kes hiljem aastaid kannatas tšekaa ja nõukogude võimu repressioonide all.

Välislingid 
А.И. Вострикова 

Kategooria:Venemaa orientalistid
Kategooria:Peterburi ülikooli vilistlased
Kategooria:Sündinud 1902
Kategooria:Surnud 1937