Eesti Maaülikool

Eesti Maaülikool (lühend EMÜ; ametlik ingliskeelne nimi Estonian University of Life Sciences) on Tartus asuv avalik-õiguslik ülikool. 

Ülikool oli QS World University Rankingsi peetavas maailma ülikoolide edetabelis 2023. aastal põllumajanduse ja metsanduse valdkonnas 37. kohal.Estonian University of Life Sciences topuniversities.com Maaülikool kuulub taime- ja loomateaduste ning keskkonna ja ökoloogia valdkonnas maailmas 1% enim viidatud teadusasutuste hulka.

pisi|Eesti Maaülikooli peahoone Tartus aadressil Fr. R. Kreutzwaldi 1a

 Ülikooli eripära 
Maaülikooli keskne uurimisvaldkond on eesti ökosüsteemid, nende talitlus ja majandamine, koosseis, kujundamine ja kaitse. Maaülikool on Eesti peamine uurimisasutus mahemajanduse alal. Tähtsad õppe- ja teadustöö suunad on agroökosüsteemide ökoloogia ja majandamine, metsandus, Eesti elukooslused (Eesti taimestik ja Eesti loomastik), maamajandus ja ökonoomika, veterinaaria, loodusturism, maamajandustehnika ja mahetehnoloogiad jm.

 Roheline ülikool 
Roheline ülikool on 2008. aastal loodud kõiki Eesti Maaülikooli töötajaid ja üliõpilasi haarav algatus, mille eesmärk on tagada, et ülikool oleks avatud uutele ideedele ning keskenduks enam uute keskkonnasäästlike lahenduste väljatöötamisele ja rakendamisele oma igapäevases tegevuses.

Roheline ülikool ei ole Eesti Maaülikoolis omaette struktuuriüksus, vaid arengusuund, mille terve ülikool on võtnud.

 Struktuur 
2022. aastast on akadeemilise struktuuri põhiüksusteks kolm instituuti:

 Metsanduse ja inseneeria instituut
 Põllumajandus- ja keskkonnainstituut
 Veterinaarmeditsiini ja loomakasvatuse instituut

Aastatel 2005–2022 oli EMÜ akadeemilise struktuuri põhiüksusteks viis instituuti:

 Põllumajandus- ja keskkonnainstituut
 Veterinaarmeditsiini ja loomakasvatuse instituut
 Metsandus- ja maaehitusinstituut
 Tehnikainstituut
 Majandus- ja sotsiaalinstituut

Instituudivälised üksused:
 Taastuvenergia keskus
 Agrobiotehnoloogia arenduskeskus
 Mahekeskus
 Teadusloo uurimise keskus
 Keelekeskus

 Rektorid 
 Richard Antons, 1951–1954
 Minna Klement, 1954–1969
 Arnold Rüütel, 1969–1977
 Nikolai Koslov, 1977–1988
 Olev Saveli, 1988–1993
 Mait Klaassen, 1993–1998
 Henn Elmet, 1998–2002
 Alar Karis, 2003–2007
 Mait Klaassen, 2008–2022
 Ülle Jaakma, alates 2023

 Professorid 
Tuntumate professorite sekka kuuluvad Ivar Etverk, Toomas Frey, Osvald Hallik, Elmar Haller, Ants Ilus, Mari Ivask, Ülle Jaakma, Andres Koppel, Tiiu Kull, Jüri Kuum, Hans Küüts, Lauri Laanisto, Endel Laas, Jaan Lepajõe, Anne Luik, Lembit Nei, Ülo Niinemets, Ingmar Ott, Tiit Paaver, Karl Peterson, Aarne Pung, Kalju Põldvere, Loit Reintam, Vassil Ridala, Gerhard Rägo, Kalev Sepp, Urmas Tartes, Julius Tehver, Rein Teinberg.

 Sport 
Ülikooli juures asub Eesti Maaülikooli spordihoone, kus tegutseb spordiklubi Eesti Maaülikooli Spordiklubi. Spordiklubis on võimalik tegelda nii harrastus- kui ka saavutusspordiga võimalusi ning saada spordialast huviharidust. Saavutusspordi aladest on esindatud korvpall, maadlus, saalihoki ja võrkpall.Saavutussportlase ankeet. Eesti Maaülikooli Spordiklubi. Vaadatud 17. septembril 2023.

 Ajalugu 
1802. aastal taasavati Tartu ülikool ja filosoofiateaduskonnas alustas 1806. põllumajandusloenguid, Tartu Ülikooli põllumajanduse ja tsiviilarhitektuuri professor Johann Wilhelm Krause. Krause surma järel hakkas loenguid pidama põllumajandusteadlane Friedrich Johann Leberecht Schmalz, kes asus looma Vana-Kuustesse katse- ja õppemajandit, mis sai tuntuks kui Vana-Kuuste Põllumajanduse Instituut (1834–1839), mille peamisteks uurimisvaldkondadeks olid kartuli- ja lambakasvatuse probleemid. Tartu Ülikooli põllumajandusõpe eestlaste jaoks väheatraktiivseks, kuna õppetöö toimus saksa keelesRein Lillak, LÜHIÜLEVAADE EESTI PÕLLUMAJANDUSLIKU HARIDUS- JA TEADUSTÖÖ ARENGUST KUNI 1940. AASTANI. Eesti Maaülikooli ajalugu ulatub 1848. aastasse, mil loodi Tartu veterinaariakool. 1873. aastal muudeti veterinaariakool Tartu veterinaariainstituudiks.

 Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskond 
1919. aastal ühendati Tartu veterinaariinstituut Tartu Ülikooliga ja nimetati loomaarstiteaduskonnaks. Samal aastal rajati Tartu Ülikoolis ka põllumajandusteaduskond, mis 1920. aastal jagati metsa- ja agronoomiaosakonnaks, kusjuures viimane osakond hõlmas lisaks taimekasvatusele ka loomakasvatust. 

Agronoomiaosakonna õpe kestis seitse semestrit, teoreetiline õpe oli tihedalt seotud praktilise tööga, mis toimus endise Raadi mõisa aladel moodustatud Raadi katsejaamas, Jõgeva Sordiaretusjaamas ja Tooma Sookatsejaamas. Õppejõududena tegutsesid: prof. Anton Nõmmik (mullateadus ja agrikultuurkeemia), prof. Nikolai Rootsi (taimekasvatus), dots. Jaan Mets (rohumaaviljelus), prof. Leo Rinne (maaparandus ja geodeesia), prof. Aleksander Luksepp (põllutööriistad ja -masinad), August Mätlik (aiandus), prof. Elmar Emil Leppik (taimehaigused), prof. Jaan Mägi (loomakasvatus), prof. Elmar Liik (väikelooma- ja linnukasvatus), prof. Peeter Kõpp (agraarökonoomika, agraarpoliitika ja ühistegevus), prof. Peter Rubel (agraarpoliitika ja ühistegevus, agraarökonoomika ja plaanimajandus) ja Theodor Pool (talutööde ratsionaliseerimine). 

Loomaarsti- ehk veterinaariateaduskonda kuulus algselt viis professuuri ja viis dotsentuuri, alates 1937. aastast 11 professuuri. Veterinaariateaduskonna kursus kestis algaastatel 4 aastat ja alates 1924. aastast viis aastat. Loomaarstiteaduskonna õppejõud olid prof. Karl Happich (vet. teaduskonna organiseerija; epizootoloogia ja bakterioloogia), prof. Woldemar Gutmann ja dots. Karl Saral (kirurgia), prof. Johann Waldmann (patoloogiline anatoomia), prof. Ludvig Kundsin (anatoomia), dots. Aleksander Rängel (hobuserautus ja kabjahaigused), prof. Johannes Kaarde (veiste haigused ja sünnitusabi), prof. Elmar Roots (loomatervishoid ja piimahügieen) ja prof. Julius Tehver (histoloogia ja embrüoloogia).

Metsaosakonnas oli kolm professuuri: metsakorraldus (prof. Andres Mathiesen), metsakasvatus (prof. Oskar Daniel) ja metsakasutus (prof. Kaarel Veermets). Metsaosakonna käsutuses olid praktilise õppebaasina Raadi dendropark, Kuusnõmme metsabioloogiajaam, Kuusnõmme mõisa maadel ja Kastre-Peravalla metskond.Rein Lillak, LÜHIÜLEVAADE EESTI PÕLLUMAJANDUSLIKU HARIDUS- JA TEADUSTÖÖ ARENGUST KUNI 1940. AASTANI, lk 18

1946. aastal loodi metsaosakonna baasil metsandusteaduskond ja 1950. aastal nimetati loomaarstiteaduskond ümber veterinaariateaduskonnaks.

 Eesti Põllumajanduse Akadeemia 
pisi|Endine Eesti Põllumajanduse Akadeemia peahoone, Riia tänav 12. Aastatel 1938–1940 ehitatud Kaitseliidu Tartumaa maleva staabi hoone
1951. aastal loodi Tartu Riikliku Ülikooli põllumajandus-, metsandus- ja veterinaariateaduskonna baasil Eesti Põllumajanduse Akadeemia (EPA). Lisaks EPA veterinaaria- ja metsandusteaduskonnale moodustati põllumajandusteaduskonnast agronoomia- ja zootehnikateaduskond, Tallinna Polütehnilisest Instituudist viidi sinna üle põllumajanduse mehhaniseerimise teaduskondPõllumajanduse mehhaniseerimise teaduskond, Võitlev Sõna: EKP Paide Rajoonikomitee ja Paide Rajooni RSN häälekandja, nr. 87, 24 juuli 1965 ja avati hüdromelioratsiooni teaduskond. Kokku oli EPA-s seitse teaduskonda. 1955. aastal asutati EPA kaugõppeteaduskond ning Tartu Riikliku Ülikooli haldusalast viidi sinna üle Järvselja õppekatsemajand ja Raadi katsejaamad. EPA kujunes keskseks põllumajanduslikku, metsanduslikku ja veterinaarharidust andvaks õppeasutuseks Eestis. 1958. aastal ühendati EPA metsamajanduse ning maakorralduse ja hüdromelioratsiooni teaduskond metsmajanduse ja hüdromelioratsiooni teaduskonnaks, 1963. aastal nimetati teaduskond metsanduse ja maaparanduse teaduskonnaks. 1969. aastal loodi EPA põllumajanduse ökonoomika, majandusmatemaatika, raamatupidamise, matemaatika ja poliitilise ökonoomia kateedri baasil majandusteaduskond.

1960. aastatel hakati Tartu linna piirile Tähtvere mõisa naabrusse rajama Eesti Põllumajanduse Akadeemia uut hoonete kompleksi. 1976. aastal projekteeris arhitekt Valve Pormeister EPA metsamajanduse ja maaparanduse teaduskonna õppehooneEPA Metsanduse ja Maaparanduse Teaduskonna uus õppehoone, https://ajapaik.ee/ ning hoone valmis 1983. aastalEesti Põllumajanduse Akadeemia (nüüd Eesti Maaülikool) õppehoone Tartus, www.arhitektuurimuuseum.ee. 

1976. aastal nimetati EPA zootehnikateaduskond ümber zooinseneriteaduskonnaks. 

1988. aastal toimus esimene demokraatlik rektorivalimine, alustati üleminekut ainesüsteemile, loodi üliõpilaste omavalitsus ja üliõpilaste esindusorgan. Maaparandusosakonna baasil moodustati maainseneriteaduskond. 1990. aastal suleti EPA sõjanduskateeder ja ühiskonnateaduste, keelte ja kehakultuurikateedri baasil moodustati humanitaarinstituut. 1991. aastal nimetati suured õppeinstituudid teaduskondadeks, mis jagunesid instituutideks, need aga õppetoolideks.
 Eesti Põllumajandusülikool 
Eesti Vabariigi Ülemnõukogu Presiidiumi 26. septembri 1991 otsusega nimetati Eesti Põllumajanduse Akadeemia ümber Eesti Põllumajandusülikooliks (EPMÜ) ja ülikool kandis aastatel 1991–2005 Eesti Põllumajandusülikooli (EPMÜ) nime. 1997. aastal liideti ülikooliga Eesti keskne bioloogiline teadusasutus Zooloogia ja Botaanika Instituut, mis andis aluse ülikooli muutumisel peamiseks Eesti ökosüsteeme paljudest tahkudest uurivaks ja õpetavaks ülikooliks. 

2005. aastal jõustus ülikooliseaduse muudatus, millega Eesti Põllumajandusülikool nimetati ümber Eesti Maaülikooliks.

 Vaata ka 
 Eesti Maaülikooli loomakliinik
 Eesti Maaülikooli Tartu Tehnikakolledž
 Eesti Maaülikooli loodusteaduslikud kogud
 Eesti Maaülikooli audoktorite loend
 Maaülikooli park
 Eesti Maaülikooli Üliõpilasesindus
 Eesti Maaülikooli Keskkonnakaitse Üliõpilaste Selts
 Eesti Maaülikooli loodusteaduste kool
 Eesti Maaülikooli Mullamuuseum
 Eesti Põllumajandusülikooli mullateaduse ja agrokeemia instituut
 Teisi maaülikoole: Norra Maaülikool, Tšehhi Maaülikool Prahas, Varssavi Maaülikool

 Viited 

 Välislingid 

 Koduleht
 Maaülikool kogub rohelist värvi. Horisont nr 4 / 2005

Kategooria:Eesti ülikoolid
Kategooria:Tartu kõrgkoolid
Kategooria:Tartu teadusasutused

Kategooria:1951. aasta Eestis