Pius VIII

Pius VIII (Francesco Saverio Maria Felice Castiglioni; 20. november 1761 – 30. november 1830) oli paavst aastatel 1829–1830. Ta oli 253. paavst.

Pius VIII huvitus numismaatikast. Paavstina kohustas ta onupojapoliitika vältimiseks oma sugulasi loobuma mõjukatest kirikuametitest.

 Perekond, haridus ja varasem elukäik 
Francesco Saverio Castiglioni sündis Cingolis krahvi Ottavio Castiglioni ja Sanzia Ghislieri kaheksalapselise pere kolmanda lapsena. Tema isapoolsest suguvõsast pärines paavst Coelestinus IV, tema emapoolsest suguvõsast pärines paavst Pius V.

Castiglioni õppis esmalt Osimos jesuiitide kolleegiumis, seejärel Bologna ülikoolis ja Rooma ülikoolis kanoonilist õigust. Ta kaitses 1785 doktorikraadi ja ordineeriti 17. detsembril 1785 preestriks. Castiglioni aitas oma õpetajal Giovanni Devotil koostada uurimistööd "Institutiones". 29. juulil 1808 vangistati Castiglioni Milanos, sest ta keeldus tunnustamast Napoleon I režiimi. Ta saadeti vangina Torinosse, sealt Paviasse ja 18. novembril 1813 taas Milanosse. Alles 16. juunil 1814 õnnestus tal pöörduda tagasi Montaltosse. Kardinal Castiglioni osales kahel konklaavil 1823–1829, ta oli mõlemal konklaavil soosituim kandidaat.

 Varasemad ametid 
 1786 Pistoia sinodi tegevust uuriva uurimiskomisjoni sekretär
 1788–1790 Anagni generaalvikaar
 1790–1797 Fano generaalvikaar
 1797–1800 Ascoli Piceno generaalvikaar ja Cingoli katedraali ülempreester
 11. august 1800 – 8. märts 1816 Montalto piiskop (pühitseti 17. augustil 1800)
 17. august 1800 Pius VII assistent
 8. märts 1816 – 13. august 1821 kardinalpreester
 8. märts 1816 – 4. august 1821 Cesena piiskop
 29. aprill 1816 – 13. august 1821 Santa Maria in Traspontina kardinalpreester
 4. august 1821 – 31. märts 1829 kuuria ametnik (Penitenziere Maggiore)
 13. august 1821 – 31. märts 1829 Frascati kardinalpiiskop
 14. november 1821 – 31. märts 1829 Keelatud raamatute nimekirja sätestamise kongregatsiooni prefekt

 Tegevus paavstina 
 1829. aasta konklaav 

24. veebruarist 31. märtsini 1829 toimunud Quirinali palees konklaavil osales 50 kardinali. Pius VIII oli mõõdukate fraktsiooni kandidaat. Valituks osutumise järel krooniti ta 5. aprillil kardinal Giuseppe Albani poolt. Oma paavstinime võttis ta Pius VII järgi.https://cardinals.fiu.edu/conclave-xix.htm#1829http://www.csun.edu/~hcfll004/SV1829.html

 Reformid Kirikuriigis 
Pius VIII vähendas politsei mõjuvõimu Kirikuriigis. Ta rajas Vatikani kaasaegse postiteenistuse ja soovis ohjeldada karbonaaride liikumist.

 Misjonitegevus 
Pius VIII saatis Myanmari 18. juunil 1830 misjonäriks Frederic Cao.http://www.newadvent.org/cathen/03082a.htm

Ta taunis 1829 piibliseltside tegevust.https://www.newadvent.org/cathen/02544a.htm

 Suhted kirikuinstitutsioonidega 
 KuuriaKardinalide kolleegiumi dekaan Giulio Maria della Somaglia, Bartolomeo PaccaRiigisekretär Giuseppe AlbaniCamerlengo Pietro Francesco GaleffiRooma kardinalvikaar Giacinto Placido Zurla
23. mail 1830 andis Pius VIII indulgentse Catherine Elizabeth McAuley rajatud Halastuseõdede kongregatsioonile.http://www.newadvent.org/cathen/10199a.htm

Pius VIII andis 1829 indulgentse André-Hubert Fourneti rajatud Püha Risti tütarde kongregatsioonile (Soeurs des Filles de la Croix).http://www.newadvent.org/cathen/16031b.htm

 Välispoliitilised suhted 
Pius VIII tunnustas 1830. aastal Prantsusmaal juulirevolutsiooniga võimule tulnud Louis-Philippe I seadusliku kuningana. Paavst andis kuningale austava tiitli "kõige kristlikum kuningas" (Rex Christianissimus). Pius VIII keeldus Kirikuriiki lubamast Prantsusmaalt põgenenud vaimulikke ja kohustas Prantsusmaa vaimulikkonda kuuletuma juulirevolutsiooni järel võimule tulnud režiimile.

Kui Preisimaa laiendas oma territooriumi katoliiklastega asustatud Vestfaalini, oli vaja selgitada katoliiklaste ja luterlaste vaheliste abielude seaduspärasus. Pius VIII kinnitas 25. märtsil 1830 kirjas "Litteris altero", et sellised abielud peaksid saama kiriku õnnistuse, seda juhul, kui on selge, et lapsed saavad katoliikliku kasvatuse. See erines Preisimaa valitsuse arvamusest, kus tunnustati kiriklikku kuuluvust vastavalt isa soovile.https://www.newadvent.org/cathen/05192c.htm
Pius VIII tihendas suhteid Türgis elavate armeenlastega. Ta nõudis Türgi sultanilt armeenlastele suuremaid õigusi ning rajas İstanbulis armeenia riitust kasutava peapiiskopkonna.

Pius VIII tunnustas 1830 USA piiskoppide sinodi otsust.

Pius VIII ei soosinud revolutsioonilisi liikumisi Iirimaal, Poolas ja Belgias.

29. septembril 1830 avaldatud kirjas kajastas ta riigipöördega võimule tulnud türanni tapmise õiguspärasust.http://www.newadvent.org/cathen/15108a.htm

 Entsüklikad 
 "Traditi humilitati" 24. mai 1829

 Teoloogilised vaidlused 
25. märtsil 1830 avaldatud kirjas "Litteris altero" mõistis Pius VIII hukka vabamüürluse mõju haridusele.http://www.newadvent.org/cathen/09771a.htm

Ta toetas Antonio Rosmini teoloogilisi vaateid ja andis 1829. aastal talle audientsi.

 Liturgilised otsused 
8. mail 1830 tunnustas Pius VIII Kõige Pühama Lunastaja püha pidamist 23. oktoobril.https://www.newadvent.org/cathen/12677b.htm

5. juulil 1830 tunnustas ta Mar Hannat legitiimse Kaldea patriarhina.http://www.newadvent.org/cathen/03559a.htmhttps://www.newadvent.org/cathen/11712a.htm
Pius VIII kuulutas 20. augustil 1830 Bernard Clairvaux'st Kiriku doktoriks.http://www.newadvent.org/cathen/02498d.htm

 Loodud piiskopkonnad 
 15. mai 1829 Alabamas Mobile'i piiskopkond
 11. august 1829 Kanadas Charlottetowni piiskopkond
 1830 Uruguays Montevideo apostellik vikariaat
 16. juuli 1830 İstanbulis armeenia peapiiskopkond
 27. august 1830 Austrias Görzi peapiiskopkond

 Beatifikatsioonid 
Pius VIII kuulutas 23. detsembril 1829 õndsaks Benincasa Montichiellost ja 24. aprillil 1830 Clara Gambacorta.

 Kardinalide pühitsemised 
Pius VIII pühitses 6 kardinali 3 konsistooriumil. Lisaks itaallastele said kardinalideks 1 inglane ja 1 prantslane. 15. märtsil 1830 pühitses ta kardinaliks 8 isikut in pectore, kuid nende nimed jäid avalikustamata.
 konsistoorium 27. juuli 1829
 Remigio Crescini
 Cesare Nembrini Pironi Gonzaga
 konsistoorium 15. märts 1830
 Raffaele Mazio
 Domenico de Simone
 Thomas Weld
 konsistoorium 5. juuli 1830
 Louis François-Auguste de Rohan Chabot

 Tervis ja surm 
Pius VIII-l olid uurised kaelal ja põlvedel, tema keha oli kaetud mädavillidega, mis põhjustasid talle vaevusi. Ta suri 31. novembril 1830 ja maeti 6. detsembril. 5. juunil 1846 maeti tema säilmed ümber. Vürst Agostino Chigi märkmete alusel on oletatud paavsti mürgitamist, kuid teised allikad seda ei kinnita.

Pius VIII valitses 1 aasta ja 8 kuud. See oli lühim valitsemisaeg pärast Aleksander VIII-t, hiljem on veel vähem valitsenud Johannes Paulus I.

 Pius VIII kultuuriloos 
Pius VIII reorganiseeris Bologna ülikooli teaduste akadeemia.https://www.newadvent.org/cathen/01083b.htm Pietro Tenerani rajas Pius VIII hauamonumendi. Paavsti on maalil kujutanud kunstnik Horace Emile Jean Vernet.

 Viited 

 Kirjandus 
 Alexis-François Artaud de Montor: Histoire du pape Pie VIII. Paris, 1844.
 Giuseppe Baraldi: Leone duodecimo e Pio ottavo. Modena, 1829.
 Eugenio Cipolletta: Memorie politiche sui conclavi da Pio VII a Pio IX. Milano, 1863.
 Friedrich Engel-Jánosi: Die politische Korrespondenz der Päpste mit den oesterreichischen Kaisern, 1814–1914. Wien, München, 1964.
 J. N. D. Kelly: The Oxford Dictionary of Popes. 1996.
 Pedro de Leturia: Pio VIII y la independencia de Hispanoamérica. "Miscellanea historiae pontificiae" 21, 1959: 383–400.
 James MacCaffrey: History of the Catholic Church in the Nineteenth Century. St. Louis, 1910.
 Guglielmo Malazampa: Una gloria delle Marche. Cenni storico-biografici su Pio VIII. Cingoli, 1933.
 G. Marino: Il pontificato di Pio VIII, tesi di perfezionamento. Roma, 1961.
 Ruggero Moscati: Il governo napoletano e il conclave di Pio VIII. "Rassegna Storica del Risorgimento" 20, 1933: 257–274.
 Odo Fusi Pecci: La vita di Papa Pio VIII. Roma, 1965.
 Adriano Pennacchioni: Il papa Pio VIII Francesco Saverio Castiglioni. Cingoli, 1984.
 Enzo Piscitelli: Stato e Chiesa sotto la monarchia di luglio. Roma, 1950.
 Simonetta Bernardi Saffiotti: La religione e il trono: Pio VIII nell'Europa del suo tempo. Roma, 1995.
 Joseph Schmidlin: Papstgeschichte der neuesten Zeit.. München, 1933.
 Ernesto Vercesi: Tre pontificati. Leone XII-Pio VIII-Gregorio XVI. Torino, 1936.
 C. Vidal: La S. Sede e la spedizione francese in Algeria (1830). "Archivio della Società Romana di Storia Patria" 77, 1954: 77–89.
 Nicholas Wiseman: Recollections of the Last Four Popes. Boston, 1858.

 Välislingid 
 Artikkel Pius VIII kohta. (inglise keeles)
 Pius VIII elulugu. (inglise keeles)
 Pius VIII elulugu. (inglise keeles)
 Pius VIII pühitsetud kardinalid.
 Pius VIII dokumendid.
 Entsüklika Traditi humilitati 24. mai 1829 (inglise keeles)

Kategooria:Paavstid
Kategooria:Sündinud 1761
Kategooria:Surnud 1830