Michael Carrick

Michael Carrick (sündinud 28. juulil 1981 Wallsendis Tyne and Wearis) on Inglismaa jalgpallitreener ja endine jalgpallur (kaitsev poolkaitsja).

Suurema osa klubikarjäärist mängis ta Manchester Unitedis (2006–2018). Enne seda mängis ta West Ham Unitedis ja Tottenham Hotspuris ning oli lisaks West Ham Unitedist laenul Swindon Townis ja Birmingham Citys.

Mängijana oli Carrick tuntud hea pallivaldamise ja täpsete söötude poolest.

2021. aasta novembris sai ta Manchester Unitedi peatreeneri asetäitjaks pärast seda, kui Ole Gunnar Solskjær sellest ametist lahkus. Manchester United pidas Carricki käe all kolm mängu, kuni Ralf Rangnick peatreeneri kohustused endale võttis.

2022. aasta oktoobris sai Carrick Inglismaa esiliigaklubi Middlesbrough peatreeneriks. Kui Carrick Middlesbrough' peatreeneriks sai, paiknes Middlesbrough Inglismaa esiliigas alles 17. kohal, kuid hooaja lõpus saavutati neljas koht ja jõuti üleminekumängudele, kus kaotati küll Coventry Cityle. 2023. aasta märtsis valiti Carrick Inglismaa esiliiga kuu parimaks peatreeneriks. 2024. aasta juunis sõlmis Carrick Middlesbrough'ga uue kolmeaastase lepingu. 

Lapsepõlv ja noorus

Michael Carrick sündis Inglismaal Wallsendis ning hakkas jalgpalli mängima viieaastaselt, kuid tõsisemalt hakkas ta sellega tegelema 12-aastaselt. Oma kooliaastate ning kuni West Ham Unitedis minekuni oli tema positsiooniks keskründaja, kuid pärast klubisse minekut hakkas ta mängima keskpoolkaitset.

Klubikarjäär
 West Ham United 

Carricku jalgpallurikarjäär algas 1998. aastal kuulsas West Ham Unitedi noorteakadeemias. 1998–99 hooajal võideti noortemeeskonnaga FA noortekarikas, kus ta aitas koos tulevase staari Joe Cole'iga klubi 9–0 võiduni Coventry City üle ning lõi kaks väravat. 

Carrick tegi oma debüüdi vahetusmängijana, asendades Rio Ferdinandi 3–0 võidumängus Bradford City vastu augustis 1999. Sel hooajal oli ta kaks korda laenul: kaks kuud Swindon Townis ning kuu aega Birmingham Citys. 2000–01 hooajal mängis täishooaja.

2002–03 hooaeg oli Carrickule kehv, sest suurema osa ajast oli ta vigastatud ning lõpuks langes West Ham United esiliigasse. Ta otsustas siiski klubisse jääda ning mängis 2003–04 esiliigas. Sel ajal olid temast huvitatud mitmed klubid, näiteks Portsmouth, Arsenal ja Tottenham Hotspur.

Tottenham Hotspur

2004–05 hooaja alguses siirdus Carrick Tottenhami 2,75 miljoni naela eest, et ta saaks mängida Premier League'is. Järgmised kaks hooaega olid talle edukad ning peatreener Martin Joli abil saavutas Carrick Tottenhamis suure kuulsuse, mis hiljem viis arvamusteni, et ta siirdub Manchester Unitedi. 

 Manchester United 

31. juulil 2006 sõlmis Manchester United Carricki ostmiseks lepingu Tottenham Hotspuriga. Esialgu lükati 10 miljoni naelane pakkumine tagasi, kuid hiljem ostis United mängija 18,6 miljoni naela eest, mis on kalliduselt klubi viies ost. Talle anti number 16 särk, mida eelnevalt oli kandnud kapten Roy Keane.

Ta tegi oma liigadebüüdi 23. augustil 3–0 võidumängus Charlton Athleticu vastu, sekkudes vahetusest. Ta sai vigastada oma algses debüüdis Porto vastu Amsterdami turniiril. Carrick alustas oma esimest mängu algkoosseisus Watfordi vastu 26. augustil, mille United võitis 2:1.

Carrick mängis peaaegu igas Unitedi mängus 2006–07 hooajal. Ta sai vigastada detsembri lõpus 2006 ning tema keskvälja positsiooni võttis ajutiselt üle kas John O'Shea või Darren Fletcher. Ta lõi oma esimese värava 13. jaanuaril 2007 Aston Villa vastu ning United võitis 3–1.

10. aprillil 2007 lõi Carrick kaks kaugväravat Meistrite Liiga veerandfinaalis Roma vastu ning United võitis 7–1.

Owen Hargreavesi ja Andersoni saabumisega Manchester Unitedi sattus Carricku algkoosseisu koht ohtu. Ta sai vigastada oktoobris 2007, murdes Meistrite Liiga alagrupi mängus Roma vastu küünarnuki. Ta naasis väljakule 3. novembril 2007 Arsenali vastu, asendades Andersoni.

Carrick lõi hooajal 2007–08 hooajal oma esimese värava 10. veebruaril 1:2 kaotusmängus rivaali Manchester City vastu 90. minutil. Ta lõi oma teise värava 4:1 võidumängus West Ham Unitedi üle 3. mail.

18. aprillil 2008 sõlmis Carrick uue viieaastase lepingu. Sama tegid ka Rio Ferdinand ja Wes Brown. Leping sõlmiti lõplikult 17. mail.

21. mail 2008 mängis Carrick Meistrite Liiga finaalis Chelsea vastu, mille United võitis 6–5 penaltitega. Ta lõi penaltiseerias värava ning sai oma esimese Euroopa Meistrite Liiga võitjate medali.

1. novembril 2008 lõi Carrick oma esimese värava 2008–09 hooajal Hull City vastu. Kaks nädalat hiljem lõi ta oma teise värava Stoke City vastu. 2009. aastal lõi ta värava 2–0 võidumängus Portsmouthi vastu, sekkudes vahetusest. 13. mail lõi ta võiduvärava Wigan Athleticu vastu 86. minutil, mis tegi seisuks 2–1 ning tähendas, et United oli vaid ühe punkti kaugusel Premier League'i võidust. 

30. septembril 2009 lõi Carrick hooajal 2009–10 esimese värava 2:1 võidumängus VfL Wolfsburgi vastu. 21. novembril lõi ta oma hooaja esimese liigavärava Evertoni vastu, mille United võitis 3–0. Klubi vallanud vigastustekriis sama aasta detsembris tähendas, et Carrick pidi mõnes mängus kaitsepositsiooni mängima. 8. detsembril mängis United kolme kaitsemängijaga (Michael Carrick, Darren Fletcher ja Patrice Évra) Meistrite Liiga viimases alagrupi mängus VfL Volfsburgi vastu, mille United võitis võõrsil 3–1. 30. detsembril lõi Carrick oma kolmanda värava 5–0 võidumängus Wigan Athleticu vastu. 25. jaanuaril 2010 lõi Carrick värava rivaali Manchester City vastu liigakarika poolfinaali teises mängus, mille United võitis 3–1 ning pääses edasi finaali. 6. veebruaril lõi Carrick oma hooaja viienda värava 5–0 võidumängus Portsmouthi vastu. 16. veebruaril teenis Carrick oma karjääri esimese punase kaardi Meistrite Liiga 1/8 finaalis AC Milani vastu: esimene kollane kaart anti vea eest Ronaldinho vastu ning teine kollane mängu lõpus pärast veategemist palli eemalelöömise eest.

Viimase mängu pidas Carrick Manchester Unitedi meeskonnas 13. mail 2018 Watfordi vastu. Kokku sai ta Manchester Unitedi meeskonnas kirja 464 mängu, milleset 316 Premier League'is, ja lõi 24 väravat, millest 17 Premier League'is. Manchester Unitediga tuli ta Inglismaa meistriks kokku viis korda (hooaegadel 2006–2007, 2007–2008, 2008–2009, 2010–2011 ja 2012–2013).

Koondisekarjäär
Inglismaa jalgpallikoondises mängis Carrick aastatel 2001–2015 kokku 34 korda.

2006. aasta maailmameistrivõistlustel mängis Carrick vaid kaheksandikfinaalis Ecuadori vastu, mille Inglismaa võitis 1–0.  2010. aasta MMil ei pääsenud Carrick kordagi platsile. 

 Isiklikku 

Carrickul on vend Graeme (sündis 1985), kes mängis ka West Ham Unitedis, kuid sai palju vigastusi. Tänapäeval treenib ta Newcastle Unitedi alla 10-aastasi mängijaid.

16. juunil 2007 abiellus Michael Lisa Rougheadiga. (Samal päeval abiellusid ka tema Inglismaa koondise kolleegid Gary Neville ja Steven Gerrard.) 2008. aasta aprillis sünnitas Lisa tütre.

 Võidud 
 Manchester United 
Premier League (5): 2006–2007, 2007–2008, 2008–2009, 2010–2011, 2012–2013
 FA Cup (1): 2016
Inglismaa liiga karikas (2): 2010, 2017
Community Shield (6): 2007, 2008, 2010, 2011, 2013, 2016
UEFA Meistrite Liiga (1): 2007–2008
UEFA Euroopa Liiga (1): 2016–17
FIFA klubide maailmameistrivõistlused (1): 2008

Kategooria:Inglismaa jalgpallurid
Kategooria:Inglismaa jalgpallitreenerid
Kategooria:West Ham Unitedi mängijad
Kategooria:Swindon Town FC jalgpallurid
Kategooria:Birmingham City FC jalgpallurid
Kategooria:Tottenham Hotspur FC mängijad
Kategooria:Manchester United FC mängijad
Kategooria:Premier League'i mängijad
Kategooria:Sündinud 1981