Ellen Niit

Ellen Niit (sünninimi Ellen Hiob, kodanikunimi 1949–1958 Ellen Niit, 1958. aastast Ellen Kross; 13. juuli 1928 – 30. mai 2016) oli eesti kirjanik ja tõlkija, paljude eesti lastekirjanduse tüvitekstide autor.

Ellen Niit sündis Tallinnas. Ta õppis Tallinnas, Tapal 1938–1943 ja Tallinna 4. Keskkoolis 1943–1947. Seejärel õppis ta Tartu Riiklikus Ülikoolis eesti keelt ja kirjandust 1947–1952 ning Tartu Riikliku Ülikooli aspirantuuris eesti lastekirjanduse alal 1952–1956. Ta oli Eesti Naisüliõpilaste Seltsi liige.

Ta töötas Kirjanike Liidu luulekonsultandina 1956–1961 ja Eesti Televisiooni mittekoosseisulise toimetajana 1961–1963. Alates 1963. aastast oli Ellen Niit vabakutseline kirjanik.

Kirjandusteadlane Sirje Olesk on nimetanud Ellen Niitu eesti luules "uue, normaalse ja mittenõukoguliku" luule teejuhiks:


Looming
Ta kirjutas peamiselt luuletusi ja enamasti just lastele. Kuid mitte ainult: 1978. aastal ilmusid tema täiskasvanutele mõeldud luuletused koguna "Maailma pidevus", mis sisaldab luuletusi aastaist 1946–1976. Täiskasvanutele mõeldud luulekogu "Paekivi laul" ilmus 1998. aastal kirjaniku 70. sünnipäevaks.

Ellen Niit tuli lastekirjandusse värsslooga "Kuidas leiti nääripuu" (1954), millele 1957. aastal järgnes "Rongisõit". Koos Gustav Ernesaksa lihtsa ja meeldejääva viisiga kujunes "Rongisõit" väga populaarseks laulumänguks ning on ilmunud mitmes trükis. "Rongisõit" (nagu ka paljud muud Ellen Niidu teosed) kuulub kindlalt eesti lastekirjanduse tüvitekstide hulka.Vabariigi President Ellen Niidu ärasaatmisel Tallinna Jaani kirikus 10. juunil 2016 President.ee, 10.06.2016.

Lasteluulest väärib esiletõstmist 1979. aastal ilmunud kogu "Krõlliraamat". Raamatutegelase Krõlli autor on kunstnik Edgar Valter, kes on illustreerinud palju muidki Ellen Niidu raamatuid.

Ellen Niidu esimene väikelaste proosaraamat "Pille-Riini lood" ilmus 1963. aastal. 1970. aastal ilmus "Triinu ja Taavi jutud" ning mõni aeg hiljem ka selle järge sisaldav "Triinu ja Taavi uued ja vanad lood" (1977).

1990. aastatel jätkus Ellen Niidu loometee peamiselt luule vallas. Selle perioodi olulisemaks tegelaseks kujunes Krõll. 1993. aastal ilmus raamat "Kuidas Krõll tahtis põrandat pesta", järgmisel aastal "Krõlli värviraamat" ja "Krõll ja igasugused hääled". 1999. aastal ilmus "Krõlli pannkoogitegu".

Luulekogud
pisi|Ellen Niidu büst Sándor Petőfi muuseumi aias Petőfi tõlkijate skulptuuride pargis Kiskőrösi linnas Ungaris. Skulptor Erna Viitoli teos avati 31. juulil 2009.

"Maa on täis leidmist" (1960)
"Linnuvoolija (1970)
"Karud saavad aru" (värsikogu; 1972)
"Oma olemine, turteltulemine" (1979)
"Krõlliraamat" (1979)
"Tere, tere lambatall!" (1993)
"Paekivi laul" (1998)
"Veel ja veel Krõlliga maal ja veel" (2002)
Taeva võti (2014)

Luule valikkogud
"Midrimaa" (1974)
"Vee peal käija" (Eesti Raamat, 1977; Eesti Keele Sihtasutus, 2008)
"Suur suislepapuu" (1983)
"Ühel viivul vikervalgel" (1999)

Värssraamatud
"Kuidas leiti nääripuu" (1954)
"Rongisõit" (1957)
"Karud saavad aru" (1967)
"Lahtiste uste päev" (1970)
"Suur maalritöö" (1971)
"Kuidas Krõll tahtis põrandat pesta" (1993)
"Krõlli värviraamat" (1994)
"Krõll ja igasugused hääled" (1994)
"Krõlli pannkoogitegu" (1999)

Näidendid
"Triinu ja Taavi taskuteater" (1975)
"Enne punaseid palituid" (1984)

Proosaraamatud
"Pille-Riini lood" (1963)
"Jutt jänesepojast, kes ei tahtnud magama jääda" (1967)
"Triinu ja Taavi jutud" (1970)
"Triinu ja Taavi uued ja vanad lood" (1977)
"Jänesepojaõhtu koos isaga" (1982)
"Onu Ööbiku ööpäev" (proosakogu; 1998)

Temalt ilmus ka luuletõlkeid.

Tunnustus
pisi|Ellen Niidu büsti avamine Ungaris Kiskőrösis (2009)

1971 – Eesti NSV kirjanduse aastapreemia "Lahtiste uste päeva" eest
1977 – Eesti NSV teeneline kirjanik
1978 – Juhan Smuuli nimeline kirjanduse aastapreemia "Triinu ja Taavi uued ja vanad lood" eest
1993 – Karl Eduard Söödi lasteluuleauhind ("Tere, tere, lambatall!" (kunstnik Epp Korp), „Kuidas Krõll tahtis põrandat pesta" (kunstnik Edgar Valter))
1996 – Juhan Liivi luuleauhind ("Aeg voolab")
1999 – Valgetähe III klassi teenetemärk
1999 – Eesti Kultuurkapitali kirjanduse sihtkapitali aastapreemia ("Ühel viivul vikervalgel")
1999 – Eduard Vilde nimeline kirjandusauhind ("Paekivi laul")
2003 – Eesti Rahvuskultuuri Fondi elutöö tänuauhind
2005 – E. W. Ponkala Fondi elutööpreemia (Soome, Eesti ja Ungari kultuurisuhete arendamise eest aastakümnete vältel)
2009 – Eesti Vabariigi kultuuripreemia elutöö eestPärdile, Ükskülale ja Niidule anti üle elutööpreemiad. ERR Uudised, 23. veebruar 2009.
2010 – Tallinna vapimärk
2004–2009 – Astrid Lindgreni mälestusauhinna kandidaat
2018 – The White Ravens ("Onu Ööbik Öösorri tänavast")

Muud austusavaldused
31. juulil 2009 avati Ungaris Kiskőrösis Sándor Petőfi tõlkijate skulptuuripargis skulptor Erna Viitoli loodud Ellen Niidu büst.Ungari tõlkijate skulptuuripargis avatakse Ellen Niidu büst. ERR Uudised, 30. juuli 2009.

Jaanuaris 2025 esietendus Vanemuise teatris Ott Kiluski ja Kaili Viidase kirjutatud näidend "Elleni sekund" (lavastaja Kaili Viidas), mis räägib Ellen Niidu elust.Vanemuise teatris esietendub lavastus Ellen Niidust ERR Kultuur, 21.01.2025.

Isiklikku
Ellen Niit oli abielus Heldur Niiduga 1949–1958, Toomas Niit (1953–2020) oli nende poeg.

Ellen Niit oli abielus kirjanik Jaan Krossiga 1958. aastast kuni viimase surmani 27. detsembril 2007. Maarja Undusk (sündinud 1959), Eerik-Niiles Kross (sündinud 1967) ja Märten Kross (sündinud 1970) on nende lapsed.

Ellen Niit elas peamiselt Tallinnas. Ta on maetud Rahumäe kalmistule abikaasa Jaan Krossi kõrvale.Galerii: Ellen Niidu ärasaatmine ERR, 10. juuni 2016

 Viited 

Kirjandus
"Ellen Niit". Kirjandusnimestik. Koostanud Anu Kehman ja Tiia Suls. Eesti Lasteraamatukogu, Tallinn 1991 (lk 6–17 Ellen Niidu autobiograafia "Inimesi, paiku, suundumusi mu varasest lapsepõlvest")
Intervjuu Ellen Niiduga (üles kirjutanud Livia Viitol). Keel ja Kirjandus 1998, nr 7, lk 492–496
Reet Krusten, "Lasteluule kodu- ja käsiraamat" (lasteluule koondkogu "Ühel viivul vikervalgel" arvustus). Sirp, 26. november 1999, lk 6
Reet Made, "Lapsepõlvest tuleme kõik". Sild, Tallinn 2001, lk 65–72
Sirje Olesk. "Teejuht Ellen Niit" Sirp, 3. juuni 2016

 Välislingid 


Sirje Kiin, "Turvaema Ellen Niit" Sirp, 17. juuli 1998
Ott Arder, Paekaldal luulehaugi püüdmas" (koondkogu "Paekivi laul" arvustus)" Postimees, 20. september 1998
Piret Kruuspere, "Maailma pidevuse valgus" (lasteluule koondkogu "Ühel viivul vikervalgel" arvustus) Eesti Päevaleht – Arkaadia, 20. november 1999, lk 9
Jaanus Kulli, "Ellen Niit – abikaasa, elektrik ja kirjanik" (intervjuu) SL Õhtuleht, 11. jaanuar 2003
Rebekka Lotman. Ellen Niit: mõne lasteluuletuse veel nakitseks ikka Postimees, 5. veebruar 2009
Jürgen Rooste. Ellen Niidu filosoofiline vägi Sirp, 19. veebruar 2009
Krista Kumberg. Ellen Niidu heinategu ehk suur niidutöö Postimees, 13. juuli 2013
Suri kirjanik ja luuletaja Ellen Niit ERR Kultuur, 30. mai 2016
Juku-Kalle Raid. Juku-Kalle Raidi mälestusjutt: Ellen Niit – kõikide laste Traagelniit Eesti Päevaleht / LP, 30. mai 2016
Kalle Kurg. Saja nimega nurmenukk ERR Kultuur, 12. august 2016

Kategooria:Eesti kirjanikud
Kategooria:Eesti lastekirjanikud
Kategooria:Eesti tõlkijad
Kategooria:Eesti NSV teenelised kirjanikud
Kategooria:Valgetähe III klassi teenetemärgi kavalerid
Kategooria:Tallinna Kristiine Gümnaasiumi vilistlased
Kategooria:Eesti Naisüliõpilaste Seltsi liikmed
Kategooria:Rahumäe kalmistule maetud
Kategooria:Sündinud 1928
Kategooria:Surnud 2016