Kerema

Kerema on küla Hiiumaa vallas. Kuni 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformini kuulus küla Pühalepa valda.

Kerema piirneb põhjas Hagaste, Puliste, Värssu ja Tempa külaga, läänes ja lõunas Suuremõisaga, kagus Pühalepaga ning idas Hilleste ja Vahtrepa külaga.

 Nimi 
Varaseim teade Keremast pärineb aastast 1565 : Kärima VrbasMantalet opå Dagöö bönder Ann [15]64; Årlighe renthan aff Dagöhden …. (1565). Hilisemaid mainimisi: 1688. aastaks Keramaby nimena. Paul Ariste pakkus välja, et kohanimi on tulnud sõnast "kera" (tähenduses 'kera, pundar, tihe põõsastik'). Lauri Kettunen arvas, et kohanimi kujunes sõnast "kere". Pühalepa keelehuviline pastor Johann Magnus Jahn (Pühalepas pastor 1777–1805) tõlgendas nime kui "kõrremaa" (kõrs + maa). 

 Loodus 
Küla alale jääb Pühalepa hoiuala.

Elanike arv
Külas elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 16 inimest, kellest kõik olid eestlased.
 Elanike arv  Aasta2601894199190318419101761922114193985  195937  19708  200016  201120 201919 2021

Talud
Kerema ajaloolised talud 1939Pühalepa valla elanike ja kinnisvarade nimekirjad; Rahvusarhiiv RA,ERA.4320.2.166a; 08.02.1939–09.02.1940

 Talu number  Talu nimi  Suguvõsa 1  Allika  Liit 2  Haava  Kalju 3  Kalju  Kalju, Piht 4  Kasesalu  Allik 5  Kasevälja  Lember 6  Kaskori  Kaskor 7  Kitse  Viidik 8  Kokanigula  Uustalu 9  Kura  Piht 10  Laasi-Jürna  Paes 11  Lihala  Maar 12  Luua  Regi 13  Mardi  Rahu 14  Niidiotsa  Remmelkoor 15  Nuudi  Liit 16  Peetri  Pöör 17  Printsi  Hanikat 18  Pruuli  Maar 19  Sakkuri  Laane, Liit, Tüür 20  Simuna  Aardemaa 21  Tooksi  Liik, Pruer 22  Tooma  Kalju 23  Uuetoa  Allik, Koppel 24  Uue-Vanatoa  Allik 25  Vanatoa  Allik 26  Vähe-Laasi  Mei

 Ajalugu 
Küla kuulus ajalooliselt Hiiu-Suuremõisa mõisa alla. 1725–1726 Läänemaa adramaarevisjonis elasid külas vabadikud Kerrema Claus ja Kerrema Siffer oma peredega.

1835 oli külas 7 talu ja 20 vabadikukohta ; talupidajate elanikud said perekonnanimed: Allik, Kaskor, Kirmann, Känd, Liit (Liet), Paes ja Pruer.Pühalepa kihelkonna perekonnanimede panemise raamat. Rahvusarhiiv RA,EAA.1864.2.VIII-198 1835

1890. aastate alguses viidi seni Kerema küla Kasevälja koolis asunud Suurevalla (Suuremõisa vald Pühalepa kihelkonnas) keskus Reikama külla.Ajaloost: Pühalepa vald 20 ja fotomeenutus valla 15. aastapäevalt 2006. Pühalepa Teataja, 06.10.2011. Vaadatud 31.07.2014.

1939 asus külas 26 talu. 1949. aasta kevadel Pühalepa külanõukogu aladel moodustatud 19 kolhoosi seas oli ka Keremal rajatud "Raudkivi" kolhoos. Märtsis 1950 ühines Kerema küla "Raudkivi" kolhoos kõrval asuva Pühalepa küla "Võitluse" kolhoosiga. 1959 liideti "Võitluse" kolhoos Putkaste sovhoosiga. 

1977. aastal läksid küla põhjapoolsemad alad Hiiumaa Metsamajandi alla. 

Küla kuulus 1977–1997 naaberküla Pühalepa küla koosseisu.

1988. taastati esimene talu (Andruse-Jürna).

 Taristu 
Kerema lääneosa läbib Heltermaa–Kärdla–Luidja maantee, küla idaossa jääb lõik Hilleste–Hellamaa teest. Küla läbib Papsi tee, Pühalepa–Kerema tee (selle Haavamäepoolne ots kandis varem kohalike seas nime Allikniidi maantee) ja Kerema tee.

 Kultuur 
pisi|Kummistu kalmistu (2011)
Kerema külas oli koolimaja (Kasevälja kool), pastoraat (Pühalepa pastoraat ehk Papsi koht)Pühalepa pastoraat • Muinsuskaitseameti digiteeritud arhivaalid. Vaadatud 31.07.2014., kõrts (Haava kõrts), vallamaja (Kasevälja koolimajas), palvemaja (Pühalepa vennastekoguduse palvemaja) ja 7 tuuleveskit.

Külas asub Kummistu kalmistu.

1830–1926 tegutses külas Kasevälja kool, kus aastatel 1903–1904 oli koolijuhatajaks Kaarma õpetajate seminari haridusega Saaremaalt Pärsama vallast Ratla külast päritud hiljem omapärase kirjandusstiiliga tuntust kogunud kirjanik Jaan Oks (1884–1918).

Kerema legendidest on jõudnud kirjanduslukku lugu hundi mõrsjast, mille põhjal Aino Kallas avaldas 1928. aastal soome keeles jutustuse "Sudenmorsian" (eesti keeles "Hundimõrsja" 1929). Legendi kunagistest sündmustest kuulis ta oma Keremalt päritud majahoidja Marta Kalju käest, kes omakorda kuulis seda oma vanaemalt Anna Pöialilt (surnud 1926). 1937. aastal kirjutas Kallas ise selle loo näidendiks (eesti keeles lavastati 1938. aastal Tartus).

 Viited 

Kategooria:Hiiumaa valla külad