Eesti Vabariigi Ülemnõukogu

Eesti Vabariigi Ülemnõukogu (kuni 8. maini 1990 Eesti NSV XII Ülemnõukogu) oli viimane valitud Eesti NSV kõrgeim riigivõimuorgan ning pärast Eesti NSV suveräänsuse deklaratsiooni teine NSV Liidu poolt okupeeritud Eesti territooriumil faktilist võimu omanud kohalik võimuorgan. 

Eesti Vabariigi Ülemnõukogu olulisim otsus oli 20. augustil 1991 vastu võetud otsus Eesti riiklikust iseseisvusest. 

Eesti iseseisvuse taastamise järel toimis Eesti Vabariigi Ülemnõukogu kuni põhiseadusliku Riigikogu kokkukutsumiseni 30. septembril 1992 de facto Eesti Vabariigi parlamendina.

Ülemnõukogu kuulutas oma tegevuse lõppenuks 14. septembril 1992.

Eesti NSV XII Ülemnõukogu valimised
XII Ülemnõukogu valimised toimusid 18. märtsil 1990. Valimistel konkureerisid esimest korda Nõukogude okupatsiooni jooksul mitme poliitilise liikumise esindajad, sealhulgas ka mittekommunistlike vaadetega kandidaadid. Valimised toimusid üksiku ülekantava hääle meetodil. Kokku kandideeris 105 kohale 392 kandidaati. Valimistel oli hääleõigus kõigil valimisealistel alaliselt Eesti territooriumil elavatel residentidel ja ka NSV Liidu relvajõudude liikmetel, kokku oli valijaskonna suurus 1 164 603. 

Valimisaktiivsus oli 78,2%. Rahvarinde nimekiri kogus 24% häältest ja sai ülemnõukogus 45 kohta 105-st. Neli kohta oli määratud NSV Liidu sõjaväe esindajatele. Valituks osutunud saadikutest 73 esindasid iseseisvusemeelseid jõude ja 27 nõukogudemeelseid.

Eesti NSV XII Ülemnõukogu tegevus
Eesti NSV Ülemnõukogu XII koosseis alustas tööd 29. märtsil 1990. Presiidiumi esimeheks valiti Arnold Rüütel, asetäitjateks Marju Lauristin ja Viktor Andrejev. Ülemnõukogu juhatajaks valiti Ülo Nugis.

30. märtsil võttis Ülemnõukogu vastu otsuse riiklikust staatusest, millega tunnistas NSV Liidu võimu Eestis ebaseaduslikuks selle kehtestamise hetkest alates ning kuulutas välja üleminekuperioodi Eesti Vabariigi taastamiseks.

4. aprillil valis Ülemnõukogu Eesti NSV valitsuse esimehe – peaministri ametisse Edgar Savisaare. Savisaar sai ülesande moodustada Eesti NSV valitsus.

11. aprillil otsustas Ülemnõukogu, et NSV Liidu sõjaväekohustus pole vastavuses Eesti NSV staatusega.

Eesti Vabariigi Ülemnõukogu tegevus
pisi|20px
pisi|200px| Suur riigivapp 
8. mail 1990 otsustas Ülemnõukogu tunnistada kehtetuks nimetuse "Eesti Nõukogude Sotsialistlik Vabariik" ja võtta kasutusele ametliku nimetusena "Eesti Vabariik". Eesti NSV Ülemnõukogu nimetati ümber Eesti Vabariigi Ülemnõukoguks. Riiklikeks sümboliteks kuulutati Eesti lipp ja vapp.

16. mail 1990 võttis Ülemnõukogu vastu otsuse Eesti valitsemise ajutise korra kohta. Eesti riigivõimu-, valitsemis- ja prokuratuuriorganid lahutati NSV Liidu omadest.

6. juunil 1990 võttis Ülemnõukogu vastu Eesti Vabariigi Riigikontrolli seaduse. 26. juunil 1990 võttis Ülemnõukogu vastu Eesti Vabariigi aktsiisimaksu seaduse. 

6. augustil 1990 tunnistas Eesti Ülemnõukogu NSV Liidu relvajõudude viibimise Eesti territooriumil rahvusvahelise õigusega vastuolus olevaks. 7. augustil 1990 tunnistas Ülemnõukogu kehtetuks 1988. aasta 16. novembri resolutsiooni liidulepingu kohta ja otsustas korraldada suhted Eesti Vabariigi ja NSV Liidu vahel Tartu rahulepingu alusel.

20. septembril 1990 võttis Ülemnõukogu vastu Eesti Vabariigi politseiseaduse. 22. oktoobril 1990 võttis Ülemnõukogu vastu Eesti Vabariigi majanduspiiri seaduse. 

18. detsembril 1990 teatas Ülemnõukogu esimees Arnold Rüütel NSV Liidu Rahvasaadikute Kongressil, et Eesti ei kirjuta alla NSV Liidu liidulepingule.

19. detsembril 1990 võttis EV Ülemnõukogu vastu otsuse omandiõiguse järjepidevuse taastamisest, milles tunnistati, et Eesti Vabariigi omandisuhete muutmine Nõukogude Liidu okupatsioonivõimu poolt oli vägivaldne. Ühtaegu tunnistati ebaseaduslikuks Eesti NSV Riigivolikogus 1940. aasta 23. juulil vastu võetud deklaratsioon pankade ja suurtööstuse natsionaliseerimise kohta ning deklaratsioon maa kuulutamisest kogu rahva omanduseks. 20. detsembril 1990 võttis EV Ülemnõukogu vastu otsuse maareformist.

16. jaanuar 1991 võttis EV Ülemnõukogu vastu Eesti Vabariigi sideseaduse.

31. jaanuaril 1991 otsustas Eesti Vabariigi Ülemnõukogu korraldada referendumi Eesti Vabariigi iseseisvuse taastamise küsimuses.

15. aprillil 1991 võttis Ülemnõukogu vastu Eesti Vabariigi pensioniseaduse. 16. aprillil 1991 võttis Ülemnõukogu vastu seaduse, mille kohaselt likvideeriti Sideministeerium ning Transpordiministeerium nimetati reorganiseerimisel ümber Transpordi- ja Sideministeeriumiks.

13. juunil võttis Ülemnõukogu vastu Eesti Vabariigi omandireformi aluste seaduse. 20. juunil 1991 võttis Ülemnõukogu vastu omandireformi aluste seaduse ning otsuse selle rakendamise kohta, mis sai aluseks vara tagastamise, munitsipaliseerimise, erastamise ja taasriigistamiseks.

19. augustil 1991 võttis Ülemnõukogu vastu otsuse anda Eesti Vabariigi Ülemnõukogu tegevuse tõkestatuse korral Eesti Vabariigi riigivõimu volitused Eesti Vabariigi riikliku iseseisvuse taastamisel EV Erakorralisele Nõukogule. Augustiputši käigus Eestis 20. augusti pärastlõunal jõudsid Pihkva dessantdiviisi üksused Tallinna ja hõivasid teletorni. Vabatahtlikud asusid julgestama Toompead, raadio- ja telemaja. Kell 23.02 kinnitas Eesti Ülemnõukogu 69 poolthäälega otsuse Eesti riiklikust iseseisvusest.

20. augustil 1991 pöördus EV Ülemnõukogu ka maailma riikide parlamentide ja valitsuste poole järgmise avaldusega:

29. augusti võttis ülemnõukogu vastu otsuse NSV Liidu riigiorganite alluvuses või halduses olevate või nende juhtimisel tegutsevate Eesti Vabariigis asuvate ettevõtete, asutuste ja organisatsioonide vara ja juhtimise kohta. Otsusega tunnistati kehtetuks kõik pärast 16. juunit 1940 Eesti Vabariigi või Eesti NSV riigivõimu- ja valitsemisorganite poolt vastu võetud aktid, millega ettevõtted, asutused ja organisatsioonid anti üle NSV Liidu riigivalitsemisorganite alluvusse, haldusse või juhtimisele. Ühtlasi tunnistati Eesti Vabariigi territooriumil asuvate NSV Liidu riigivalitsemisorganite alluvuses või halduses olnud või nende juhtimisel tegutsenud ettevõtete, asutuste ja organisatsioonide vara Eesti Vabariigi omandiks. Lisaks tehti valitsusele ülesandeks lahendada NSV Liidu Kaitseministeeriumi ja talle allunud struktuuriüksuste omanduses või kasutuses oleva vara kuuluvuse küsimused.

13. septembril 1991 alustas Tallinnas tegevust Eesti Vabariigi Ülemnõukogu ja Eesti Kongressi esindajatest moodustatud Põhiseaduse Assamblee. 23. septembril 1991 nimetas ülemnõukogu oma otsusega Siim Kallase Eesti Panga presidendiks.

17. oktoobril 1991 võttis ülemnõukogu vastu maareformi seaduse. 24. oktoobril 1991 otsustas EV Ülemnõukogu eraldada Eesti Vabariigi territooriumil asuvad NSVL Riigipanga allüksused NSV Liidu pangasüsteemist ning ühendada Eesti Pangaga.

11. novembril 1991 võttis EV Ülemnõukogu vastu seaduse, mille kohaselt liideti 1. jaanuarist 1992 Kaubandusministeerium ja Materiaalsete Ressursside Ministeerium ühtseks EV Kaubandusministeeriumiks. 10. detsembril 1991 võttis EV Ülemnõukogu vastu seaduse Eesti Advokatuuri kohta.

16. jaanuaril 1992 kehtestas ülemnõukogu oma otsusega majandusliku eriolukorra kuni EV põhiseaduse vastuvõtmiseni, otsus tunnistati ülemnõukogus kehtetuks 11. veebruaril 1992. aastal. 29. jaanuaril 1992 kehtestas EV Ülemnõukogu seadusega üksikisiku tulumaksu määrad. 11. märtsil 1992 võttis ülemnõukogu vastu Eesti Vabariigi põllumajandusreformi seaduse, mille kohaselt läks taasriigistamisele ja erastamisele kolhooside vara. 18. märtsil 1992 võttis ülemnõukogu vastu otsuse Eesti Vabariigi Julgeolekuteenistuse moodustamise kohta. 19. märtsil 1992 võttis ülemnõukogu vastu Eesti Vabariigi alkoholiaktsiisi seaduse. 26. märtsil 1992 ülemnõukogus vastu võetud otsusega moodustati siseministri valitsemisalas senise Riikliku Politseiameti Eriteenistuse baasil Eesti Vabariigi Eriteenistus. 6. aprillil 1992 võttis EV Ülemnõukogu vastu Riigikogu valimise seaduse. 13. aprillil 1992 võttis ülemnõukogu vastu seaduse Eesti Vabariigi Kaitseministeeriumi moodustamise kohta. 

13. aprillil 1992 kuulutas EV Ülemnõukogu end ainsaks seadusandlikuks võimuks riigis, millega ülemnõukogu lahendas oma rivaliteedi Eesti Komitee ja Eesti Kongressiga. ERSP kutsel kogunesid selle peale Toompeale meeleavaldajad.

16. aprillil 1992 võttis ülemnõukogu vastu riiklike ja munitsipaaleluruumide erastamise seaduse. 4. juunil 1992 võttis ülemnõukogu vastu seaduse kooperatiivsete, riiklik-kooperatiivsete ja ühiskondlike organisatsioonide vara taasriigistamise ja erastamise kohta. 15. juunil 1992 võttis ülemnõukogu vastu seaduse aiandus- ja suvilakooperatiivide vara erastamise kohta. 8. juulil 1992 võttis ülemnõukogu vastu Eesti Vabariigi tubakaaktsiisi seaduse. 

14. septembril 1992 kogunes ülemnõukogu viimasele, 82. korralisele istungjärgule ning 14. septembril 1992 kuulutas EV Ülemnõukogu oma tegevuse lõppenuks.

Eesti Vabariigi Ülemnõukogu liikmed
 Liikme nimi  Valimisnimekiri  Otsus Eesti riiklikust iseseisvusest  Märkused Ülle Aaskivi  Rahvarinne  Poolt   Zijautdin Abdurahmanov    –  NSV Liidu relvajõududest Eestis valitud ülemnõukogu saadik. Saadikuvolitus lõpetatud 11. märtsil 1992. Goderdzi Ahaladze    –  NSV Liidu relvajõududest valitud ülemnõukogu saadik. Saadikuvolitus lõpetatud 11. märtsil 1992. Mati Ahven    Poolt   Nikolai Aksinin    –   Jaak Allik    –  Puudus, on selgitanud kogumikus "Kaks otsustavat päeva Toompeal” (lk. 85–88) ning intervjuus ajalehee Sakala (31.08.2006), et viibis hääletuse ajal Viljandis näidendi "Juliale” peaproovis. Andres Ammas    Poolt   Lembit Annus    –   Viktor Andrejev    –   Tõnu Anton    Poolt   Uno Anton    Poolt   Küllo Arjakas  Rahvarinne  –  Viibis hääletuse ajal välismaal. Lembit Arro    Poolt  Hillar Eller    Poolt  Kaljo Ellik  Eesti Roheline Liikumine   Poolt  Ignar Fjuk  Rahvarinne  Poolt  Pavel Grigorjev    –  Aleksandr Gussev    –  Illar Hallaste    Poolt  Liia Hänni  Rahvarinne  Poolt  Genik Israeljan    –  Viktor Jermolajev    –  Pavel Jermoškin    –  Juri Jevstignejev    –  Arvo Junti    Poolt  Jaak Jõerüüt    Poolt  Rein Järlik  Eesti Roheline Liikumine  Poolt  Ants Järvesaar    Poolt  Villu Jürjo  Eesti Roheline Liikumine  Poolt  Hillar Kalda    Poolt  Lembit Kaljuvee      Ei omanud häält, saadikuvolitused lõpetatud oma soovi alusel 15. jaanuarist 1991. a. Teet Kallas    Poolt  Kaido Kama    –  Lahkus enne hääletust saalist. Intervjuus kogumiku jaoks "Eeslava” on tunnistanud, et ei taibanud tookord toimuva tähtsust, vaid pidas kõike rohkem "Rahvarinde kartulivõtutalguteks”. Peet Kask    Poolt  Johannes Kass    Poolt  Kalju Koha    Poolt  Valeri Kois    Poolt  Mai Kolossova    Poolt  Jüri Kork    Poolt  Toomas Kork  Rahvarinne  Poolt  Heino Kostabi    Poolt  Vladimir Kuznetsov    –  Jevgeni Kotšegarov    – NSV Liidu relvajõududest valitud Ülemnõukogu saadik. Saadikuvolitus lõpetatud 11. märtsil 1992. Ahti Kõo    Poolt  Tiit Käbin    Poolt  Ants Käärma    Poolt  Mart Laar    Poolt  Aleksandr Labassov    –  Marju Lauristin  Rahvarinne  Poolt  Vladimir Lebedev    –  Enn Leisson    Poolt  Jüri Liim  Eesti Roheline Liikumine  Poolt  Jaan Lippmaa    Poolt  Peeter Lutt    –  Viibis hääletuse ajal välismaal. Alar Maarend    Poolt  Tiit Made  Eesti Roheline Liikumine  Poolt  Mart Madissoon    Poolt  Vladimir Malkovski    –  Vitali Menšikov    –  Tõnis Mets    Poolt  Aavo Mölder    Poolt  Anatoli Novohatski    –  Ülo Nugis  Töökollektiivide Liit  Poolt  Ants Paju  Eesti Roheline Liikumine  Poolt  Pavel Panfilov    –  Eldur Parder    Poolt  Heldur Peterson    Poolt  Sergei Petinov    –  Vello Pohla  Eesti Roheline Liikumine  –  Viibis hääletuse ajal välismaal. Andrei Prii    Poolt  Priidu Priks    Poolt  Jüri Põld    Poolt  Enn Põldroos    Poolt  Ivar Raig    –  Viibis hääletuse ajal välismaal. Koit Raud    Poolt  Jüri Reinson    Poolt  Andrus Ristkok    Poolt  Jüri Rätsep    Poolt  Arnold Rüütel  Eesti Roheline Liikumine  Poolt  Tõnu Saarman    Poolt  Edgar Savisaar  Rahvarinne  Poolt  Hanno Schotter    Poolt  Klavdia Sergij    –  Viibis kohal, kuid ei hääletanud.  Arvo Sirendi  Maaliit  –  Viibis hääletuse ajal välismaal. Sergei Sovetnikov    –  Lehte Hainsalu    Poolt  Nikolai Zahharov    –  Nikolai Zolin    –  Aleksei Zõbin    –  Aldo Tamm    Poolt  Rein Tamme    Poolt  Andres Tarand  Rahvarinne  Poolt  Juhan Telgmaa    –  Viibis hääletuse ajal välismaal. Mikk Titma    –  Viibis hääletuse ajal välismaal. Indrek Toome  Vaba Eesti  Poolt  Enn Tupp    Poolt  Ain Tähiste    Poolt  Uno Ugandi    Poolt  Ülo Uluots  Vaba Eesti  Poolt  Heinrich Valk  Rahvarinne  Poolt  Ants Veetõusme    Poolt  Rein Veidemann  Rahvarinne  Poolt  Helgi Viirelaid    Poolt  Sergei Volkov    – NSV Liidu relvajõududest valitud Ülemnõukogu saadik. Saadikuvolitus lõpetatud 11. märtsil 1992. Vaino Väljas  EKP  Poolt 

 Vaata ka 
 20. Augusti Klubi

Viited

Kategooria:Eesti taasiseseisvumine‎
Kategooria:Eesti NSV Ülemnõukogu