Kėdainiai

Kėdainiai () on linn Leedus endise Kaunase maakonna aladel, Kėdainiai rajooni ja Kėdainiai valla keskus. Asub Nevėžise jõe kaldal merepinnast 39 meetri kõrgusel, 51 km Kaunasest põhja pool. Linna läbib Liibavi–Romno raudtee, seal asub Kėdainiai raudteejaam. Linna lähedal asub Leedu Vabariigi geograafiline keskpunkt.

Kėdainiai peamiseks tööstusharuks on keemiatööstus. Linna suurim tööandja on AB Lifosa, kus toodetakse mineraalväetisi.http://www.lifosa.com/index.php?page=apie-bendrove Linnas on ka Lukoili naftatoodete terminal. Suur osa on ka toiduainetetööstus: linnas valmistatakse konserve ja töödeldakse piima. Samuti on linnas metalli ja puitu töötlevaid ettevõtteid.

Haridust annavad kaks gümnaasiumit ja neli põhikooli. Linnas asub raamatukogu. Vaatamisväärsusteks on vanalinn, aastal 1921 asutatud koduloomuuseum (üks vanemaid Leedus), endise Kėdainiai mõisa hoonetekompleks, kaks katoliku kirikut (Püha Joosepi kirik ja Püha Jüri kirik), luteri kirik aastast 1629, kalvinistide kirik aastast 1631 koos seal asuva Radziwillide suguvõsa mausoleumiga, õigeusu kirik aastast 1854, raekoda, Grėjaus namas, Juozas Paukštelise muuseum, endises väikeses sünagoogis asuv multikultuurikeskus, Mikalojus Daukša tamm ja mitmed kalmistud.

Ajalugu

Kohaliku legendi kohaselt asutasid Kėdainiai sinna ümber asunud kuralastest kalurid. Arheoloogiliste uuringute kohaselt tekkis see XIV sajandi alguses kalurite ja maaharijate külana. Asulat on esmamainitud 1372. aastal Wartberge Hermanni Liivimaa kroonikas (Gaydine). Ristisõdijad rajasid 1403. aastal sinna kivist kiriku. Asula esimene teadaolev omanik oli Radvila Astikaitis, kes sinna XV sajandi keskpaigas ka mõisa rajas. Umbkaudu samal ajajärgul on asulat maininud ka Jan Długosz (Kieidany).

1590. aastal sai Kėdainiai linnaõigused, ühtlasi ka õiguse kolm korda aastas laata pidada. Aastatel 1598 ja 1600 laastasid linna tulekahjud. Aastal 1604 oli linnas 2800 elanikku; seal tegutses 104 kõrtsi, millest 82 pakkusid külastajatele õlut, 21 viina, ülejäänud aga mõdu. XVI sajandi alguses hakati ehitama linna raekoda (valmis aastal 1653), mis on üks vanemaid säilinud kivist raekojahoone Leedu aladel. Osaliselt Radziwillidele kuulunud Kėdainiai (osa linnast oli Kiszkade valduses) oli üks reformatsioonikeskusi Leedus.

Aastal 1629 saabusid Kėdainiaisse Saksamaalt lahkunud luterlased, kes asusid elama mõisa ümbrusse Jonušavasse. Nad rajasid oma turuplatsi ja aastal 1648 andis Władysław IV Waza neile oma vapi ning õiguse valida oma bürgermeistreid. Samal aastal asusid linna elama ka Venemaalt saabunud õigeusklikud. Kuni aastani 1658 oli linnas ka oma ariaanlaste kogukond, ka elas seal šotlasi, poolakaid, sakslasi ja valgevenelasi.http://www.miestai.net/forumas/showthread.php?t=9825

Kuigi linna ei piiranud müür (vanalinna pindala on 86 hektarit), asusid põhilistel Kėdainiaisse viivatel teedel väravad, mis ööseks suleti; seejärel registreerisid seal olnud väravavahid kõik linna saabujad. Linnas avati ka Leedu esimene apteek. Aastal 1629 oli seal kolm haiglat. Uputuse ajal laastasid linna nii Vene kui ka Rootsi väed. Aastal 1655 kirjutas linna toonane omanik Janusz Radziwiłł alla aktile, mille kohaselt Leedu suurvürstiriik ei olnud enam unioonis mitte Poolaga, vaid Rootsiga.

XVII sajandi lõpus laastas linna taas suur tulekahju. Aastail 1709–1711 laastas linna katk. Linn siiski taastus ja aastal 1765 oli seal 2150 elanikku. Tol perioodil oli kasutusel nimekuju Kėdainys.

Aastal 1795 eemaldasid Vene väed kindral A. Tormasovi juhtimisel võimult linna rae ja andsid selle juhtimise kohaliku maaomaniku Dominik Hieronim Radziwiłłi kätte. Kohalike elanike seast valiti välja viis esindajat, kes hakkasid täitma administratiivseid funktsioone.

Aastal 1811 läks linn Czapskite valdusse. Novembriülestõusu ajal toimus linna all lahing Vene vägede ja ülestõusnute vahel. Linna elanikud osalesid ka jaanuariülestõusus, mistõttu see konfiskeeriti Marian Hutten-Czapskilt. Aastast 1866 sai linna omanikuks Eduard Totleben. Tsaariajal oli linna venekeelne nimekuju Кейданы.Кейданы. Географическо-статистический словарь Российской империи, Kd. 2 (Дабанъ — Кяхтинское Градоначальство). СПб, 1865, 560 lk.

Aastal 1871 valmis Liibavi-Romno raudtee ja avati Kėdainiai raudteejaam. Aastal 1886 sai linn endale taas omavalitsuse, ühtlasi liideti mõisakompleksi territoorium linnaga. XIX sajandi lõpus olid suurem osa linna elanikest juudid, kes tegelesid intensiivselt kurkide kasvatamisega.

7. veebruaril 1919 toimus linna all Leedu Vabadussõja esimene lahing, kus bolševike vägede rünnakule astusid vastu Povilas Lukšiyse juhitud Leedu vabatahtlikud. XX sajandi algusel oli kasutusel nimekuju Kedainiai. Aastal 1923 liideti linnaga Babėnai alad.

28. augustil 1941 hukkasid linna hõivanud Saksa väed 2076 Kėdainiai juuti, hävitades nii linna 400 aastat vana juudi kogukonna. Aastal 1944 lasid nad taganedes õhku hulga hooneid, sealjuures ka Kėdainiai mõisa peahoone.

Elanikkond

<tr valign=top><td>
 3000 (1823)
 2597 (1833)
 3455 (1865)
 4368 (1895)
 6133 (1897)
 7415 (1923)
 7761 (1931)
 8662 (1939)
 10 580 (1959)
 15 900 (1966)
 19 795 (1970)
 24 500 (1974)
 26 600 (1976)
<td>
 27 886 (1979)
 33 840 (1989)
 32 048 (2001)
 31 308 (2006)
 31 224 (2007)
 31 005 (2008)
 30 830 (2009)
 30 663 (2010)
 26 648 (2011)
 26 302 (2012)
 25 971 (2013)
 25 654 (2014)

1923. aasta rahvaloenduse andmetel oli Kėdainiai elanikest leedulasi 57,8%, juute 33,7%, poolakaid 4,72%, venelasi 1,5%, juute 0,02% ja lätlasi 0,26%.https://statistikouzrasai.wordpress.com/atsisiuntimai/

2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Kėdainiai elanikest leedulasi 94,45%, venelasi 3,13%, poolakaid 0,69%, sakslasi 1,34% ja valgevenelasi 0,35%.

Sport
 FK Nevėžis Kėdainiai
 Centrinis stadionas

 Sõpruslinnad 

  Melitopol, Ukraina
  Brodnica, Poola
  Vaŭkavysk, Valgevene
  Łobez, Poola
  Rostov, Venemaa

  Svalöv, Rootsi
  Kohtla-Järve, Eesti
  Zelenogradsk, Venemaa
  Sömmerda, Saksamaa

Pildid

Tuntud elanikke
pisi|püsti|Senior Sachs
pisi|püsti|Juozas Paukštelis
Mikalojus Daukša – Leedu humanist
Moshe ben Shimon Margalit – juudi rabi
Johann Kasimir von Monkewitz – Preisi sõjaväelane
Vincentas Budrevičius – Leedu haridustegelane
Senior Sachs – juudi õpetlane
Moshe Leib Lilienblum – juudi kirjanik
Anna Katterfeld – Saksa kirjanik
Avrohom Eliyahu Kaplan – juudi rabi
Wacław Daszkiewicz – Poola sõjaväelane
Feliks Barasevitš – Nõukogude sõjaväelane
Juozas Paukštelis – Leedu kirjanik
Stanisław Stomma – Poola poliitik
Ivan Lubjanoi – Nõukogude sõjaväelane
Józef Żylewicz – Poola jooksja
Vilius Martusevičius – Leedu poliitik
Jovita Jutelytė – Leedu korvpallur
Anastassia Kalmanovitš – Vene näitleja
Ligita Kinkevičienė – Leedu korvpallur
Rasa Žukauskaitė – Leedu modell
Ezekiel Katzenellenbogen – juudi rabi
Viktoras Muntianas – Leedu poliitik
Shlomo Zalman Zoref – juudi rabi
Vytautas Koncevičius – Leedu vabadusvõitleja
Alvydas Kanapinskas – Leedu vabadusvõitleja

Viited

Välislingid

Kėdainiai koduleht

 Linn Poola geograafilises sõnastikus
Linn portaalis vietoves.Lt


Kategooria:Leedu linnad