Antiigileksikon

"Antiigileksikon" on 1983. aastal kirjastuses Valgus ilmunud entsüklopeediline teatmeteos, mis käsitleb antiikaega. Eesti keeles on see ilmunud nii kahe- kui ka üheköitelisena (vastavalt 1983 ja 1985).

"Antiigileksikon" on tõlgitud saksa keelest. Originaal ilmus 1979. aastal Leipzigis ("Lexikon der Antike", VEB Bibliographisches Institut). Saksakeelne esmatrükk anti välja 1971, 10. trükk 1990. Venekeelne tõlge 9. trüki alusel (1987) ilmus 1989, 2. trükk 1992, 3. trükk 1993 (kõik Moskva kirjastuses Progress).

Eesti keelde tõlkisid "Antiigileksikoni"u Lalla Gross, Marje Jõeste, Astrid Kurismaa, Anne Lill, Jüri Maadla, Tiiu Mikenberg, Maila Nemsitsveridze, Kaja Noodla, Mari-Ann Palm, Lembit Roots, Epp Tamm, Enn Tarvel, Helme Tõevere, Koidu Uustalu ja Rutt Veskimeister. Ladinakeelsed tekstinäited on tõlkinud Jaan Unt. Tõlke eritoimetaja oli Richard Kleis.

"Antiigileksikon" annab antiikajast objektiivse ülevaate, pöörates siiski rohkem tähelepanu Saksamaa tähtsusele antiikkultuuri uurimisel ja säilitamisel. Mainitud on saksa kunstnikke, keda on antiikkultuur inspireerinud, ja saksa muuseume, kus asuvad muistised, ent vähemalt sama olulised mittesaksa kunstnikud ja muuseumid on sageli mainimata jäetud.

Tõlget on täiendatud artiklite lõpus eestikeelse kirjanduse loeteluga ja viidetega antiikautorite tõlkeile eesti keelde; kohati on mainitud ka eesti kunstnikke, kes on mingit teemat käsitlenud.

Eesti tõlke kaheköitelise väljaande kujundas Ants Säde, üheköitelise Heiki Puzanov.

Kategooria:Eesti teatmeteosed
Kategooria:Antiik