Ülo Sooster

Ülo Ilmar Sooster (17. oktoober 1924 Ühtri, Hiiumaa – 25. oktoober 1970 Moskva) oli eesti modernistlik kunstnik.

Elulugu
Ülo Sooster sündis Hiiumaal Ühtri külas Pendi talusGoogle kaardilink. Ühtri algkooli (1936) ja Kärdla reaalkooli (1936–1939) lõpetamise järel õppis Sooster aastail 1939–1940 Tallinna Prantsuse Lütseumis. 1943. aastal astus ta Kõrgemasse Kunstikooli Pallas, kuid juba aasta pärast võeti ta Saksa armeesse. Aastail 1944–1949 jätkusid ta kunstiõpingud juba Tartu Riiklikus Kunstiinstituudis.Rita Raudsepp, Näitus "Ülo Sooster-90", Hiiumaa Muuseum, 2014

Sõjajärgse Tartu kunstnike seltskonnas oli Sooster vaieldamatult üks andekamaid. Koos kunstnike Henn Roode, Esther Roode, Heldur Viirese ja Valdur Ohakaga mõeldi muutunud oludes võimaluse üle Nõukogude Liidust põgeneda. Riigivastaste plaanide ja mõtete eest saadeti Sooster koos mitme kaaslasega kuueks aastaks Karaganda vangilaagrisse.

Sarnane saatus viis teda kokku juuditar Lidia Serhiga, kellega Sooster abiellus 1956. aastal. Eestisse tagasitulemine ei osutunud kergeks. Kuna Hiiumaale neid elama ei lubatud, siirduti naise kodukohta Moskvasse. 

Sooster töötas Moskvas vabakutselise kunstnikuna ja raamatuillustraatorina, peamiselt kirjastuse Знание (Znanije) ja ajakirja Знание – сила (Znanije – sila) juures. Ülo Sooster on teinud ka raamatuillustratsioone, sealhulgas eesti kirjanike venekeelsetele väljaannetele, näiteks Oskar Lutsu “Kevade”. Ta on teinud kunstnikutöö kahes populaarteaduslikus ja kahes multifilmis täiskasvanuile.

Kuulus 1960. aasta rühmitusse.

Ülo Sooster leiti surnult oma ateljeest. Tema surma asjaolud jäid segaseks. Sooster suri 25. oktoobril 1970 Moskvas ja maeti 28. mail 1971 Tallinna Metsakalmistule.

Isiklikku
Ülo Soosteri poeg Tenno-Pent Sooster on samuti kunstnik. Ülo Soosteri onutütar oli keraamik Mall Valk. Ülo Soosteri õde on tõlkija Tiiu Relve. 

Looming
Aastad 1958–1962 olid kunstnikule eriti viljakad. Just siis ilmusid Soosteri loomingusse kunstniku omamütoloogia juhtmotiivid kadakas, kala ja muna. Nende kõrval aga ka Nõukogude ajal radikaalseks peetud kosmoerootika. 1960. aastatel hakkas Sooster katsetama täiesti abstraktsete kujunditega. Samas oli perioode, mil valmisid peaasjalikult vaid portreed või naise ja mehe suhteid kujutavad erootilised joonistused. See oli aeg, mil Sooster kuulus Moskva underground-kunsti tipptegijate hulka. Ta esines Moskva avangardistide kurikuulsal näitusel Moskva Maneežis detsembris 1962, sai näitust külastanud NSV Liidu partei- ja valitsusjuhi Nikita Hruštšovi raevuka kriitika osaliseks (koos Vladimir Jankilevski ja Boriss Žutovskiga) ning kaotas töö. 1960. aastatel tõusis Sooster Moskva avangardi ideeliseks juhiks.

 Näitusi 
Tema esimene isikunäitus toimus postuumselt 1971. aastal Tartu Kunstimuuseumis. Ülo Soosteri 100. sünniaastapäevale pühendatult toimus 2024. aastal kaks näitust: „Ülo Sooster. Vangla ja armastus“ Ajaloomuuseumis ja „Sooster 100. Vaade erakogudest“ Mikkeli muuseumis. 

 Teoseid 
"Punased munad". 1960–1961. Õli. 34 x 49 cm.
"Silm munas". 1962. Õli. 75 × 109,5 cm.

 Mälestuse jäädvustamine 
1994. aastal, Ülo Soosteri 70. sünniaastapäeval, püstitati Ühtris Pendi talu õuele kunstniku venna Ants Vahtrase ja AS Hiiukoja eestvõttel kunstniku mälestuseks monument. Mälestusmärgi autor Tõnis Tilga ühendas sellesse kaks Soosteri meelismotiivi – kadaka ja muna.

Viited

Kirjandus
 Ilja Kabakov. Ülo Soosteri piltidest: subjektiivseid märkmeid. Tallinn, 1996. ISBN 5-89920-122-3
 Lidia Sooster. Minu Sooster. 2000 ISBN 9985-834-34-8
Olev Remsu. Ülo Sooster ja teised sretenskilased. Postimees, Arter, 31, okt 2020,
Liisa Kaljula, Elnara Taidre. Ülo Sooster. Tallinn: Eesti Kunstimuuseum, 2024. 

Välislingid
Ülo Soosteri teoseid veebisaidil artnet
Ülo Soosteri fondi koduleht

Kategooria:Eesti kunstnikud
Kategooria:Eesti represseeritud isikud
Kategooria:Metsakalmistule maetud
Kategooria:Sündinud 1924
Kategooria:Surnud 1970