Ärkamisaeg

Ärkamisaeg (ka rahvuslik ärkamisaeg, rahvuslik ärkamine, rahvuslik liikumine) oli 19. sajandi keskel alanud eestlaste rahvusliku eneseteadvuse ning emakeelse haritlaskonna kujunemise aeg.
Rahvusliku liikumise kõrgaega on nimetatud ärkamisajaks. Seda perioodi, 19. sajandi teist poolt, iseloomustavad eelkõige mitmed ettevõtmised hariduse- ja kultuurivallas.

 Üldist 
Ärkamisajal oli väga tähtis roll laulupeol. Laulupeod aitasid arendada rahvuslikku eneseteadvust ning neist kujunes rahva ühtekuuluvuse väljendaja ja kinnitaja ajal, kuid Eestist endast ja Eesti Vabariigist polnud veel juttugi. Laulupidude kaudu astuti venestamisele vastu ning süvendati eesti keele kui riigi ja rahva keele tähtsust. Need ühendasid eestlasi perioodil, kui Eestit veel polnud ja ajad olid rahva jaoks rasked. On tõenäoline, et laulupidudeta ei oleks eestlased olnud piisavalt ühtsed, et Eesti lõpuks iseseisvuks. 

Ka ärkamisaegsetel kirjanikel oli suur roll. Loodi omakeelne õppekirjandus, võeti kasutusele ühtne kirjakeel, asutati laulu- ja mänguseltse, hakati koguma rahvaluulet ja pandi alus rahvuslikule teatrile ning ajakirjandusele.

Eestikeelse ajakirjanduse teket tuleb eriti oluliseks pidada, sest eestlastest ei saanud mitte ainult innukad lehelugejad, vaid ka aktiivsed kirjasaatjad, st ühiskondlikus elus osalejad. Ilma Perno Postimehe, Eesti Postimehe ja Sakalata poleks olnud mõeldavad ei ärkamisaegne kultuuriline tegevus ega ka rahvusliku liikumise levimine üle kogu maa. Johann Voldemar Jannsen andis välja nii Perno kui ka Eesti Postimeest ja rahva hulgas kutsuti teda austavalt Postipapaks. Ajakirjandus aitas eestlastel ka üksteist n-ö üles leida, st teistest Eestimaa paikadest sarnase mõtteviisiga inimesi. Johann Voldemar Jannsen oli ka üks I üldlaulupeo algatajatest. Tema tütar, luuletaja ja proosakirjanik Lydia Jannsen (pseudonüüm Koidula) oli eesti esimene naisajakirjanik ning üks eestikeelse näitekirjanduse alusepanijaid.  

Tähtsamad daatumid
1838 – asutati Õpetatud Eesti Selts
1840–1940 – ilmusid "Õpetatud Eesti Seltsi Toimetused"
1857 – Johann Voldemar Jannsen hakkas välja andma nädalalehte Perno Postimees (regulaarse eestikeelse ajakirjanduse algus) 
1857–1861 – avaldati rahvuseepos, Friedrich Reinhold Kreutzwaldi "Kalevipoeg" 
1861–1863 – algatati Eesti Aleksandrikooli rahvaliikumine 
1865 – laulu- ja mänguseltside Vanemuine ja Estonia asutamine
1867 – ilmus Lydia Jannseni (Koidula) luulekogu "Emajõe ööbik" 
1868–1870 – ilmusid Carl Robert Jakobsoni "Kolm isamaa kõnet"
1869 – toimus esimene üle-eestiline laulupidu Tartus
1870 – tegevust alustas Eesti Aleksandrikooli peakomitee
1870 – eesti rahvusliku teatri algus (Koidula "Saaremaa onupoeg" esietendus Vanemuises)
1870 – tegevust alustas Eesti Üliõpilaste Selts (EÜS)
1870–1871 – rajati esimesed eestlaste põllumeesteseltsid 
1872 – asutati Eesti Kirjameeste Selts
1875 – asutati Pärnu laulu- ja mänguselts Endla 
1878 – alustas ilmumist ajaleht Sakala
1884 – valmis esimene eesti lipp (EÜS-i sinimustvalge lipp) 
1888 – avati Eesti Aleksandrikool 

Vaata ka
Eesti ajalugu#Eestlaste rahvuslik ärkamisaeg
Eesti kultuur#Ärkamisaeg
Järelärkamisaeg

Kirjandus
 Hans Kruus, "Carl Robert Jakobson võitlejana." – Eesti Kirjandus nr 4/1932
 Hans Kruus, "Eesti rahvusliku ärkamise algupäevilt" – Eesti Kirjandus nr 8–11/1934
 Hans Kruus, "Eesti ja Läti rahvusliku ärkamisliikumise kokkupuuteist.", Eesti Kirjandus nr 5/1938
 Jaak-Adam Looveer, "Paistu kroonika 1834-1944, ärkamisaja häll", 2021

Välislingid

Rahvuslik ärkamine www.estonica.org 

Kategooria:Eesti uusaeg