Koluvere piiskopilinnus

pisi|Koluvere linnus ja vallikraav
pisi|Koluvere linnuse sild üle Liivi jõe
pisi|Koluvere linnuse kivisild
Koluvere piiskopilinnus (saksa keeles Lode, Schloß Lode; soome keeles on kasutatud ka Lukkolinna) on Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas Risti-Virtsu maantee ääres asuv endine Saare-Lääne piiskopilinnus.
See on Eesti ehitismälestis ja Läänemaa oluline vaatamisväärsus.

 Ajalugu 
 Piiskopilinnusena 
Koluvere piirkond ja Läänemaa vallutati 13. sajandi alguses Taani kuninga vägede poolt. Pärast 1224. aasta ülestõusu ebaõnnestunud katset ristisõdijatest vabaneda läks Läänemaa Mõõgavendade ordu kätte. 1228. aastal moodustati Saare-Lääne piiskopkond, mille keskus rajati Lihulasse. Kullamaale jäi piiskopkonna Läänemaa stiftifoogti residents ja stiftifoogt oli Johannes de Lode. 1234. aastal vallutasid ordurüütlid Kullamaa linnuse ning maksustasid ümbruskonna vasallid ja vastristitud.

Koluvere linnus rajati aastatel 1234–1238, kuna Läänemaa stiftifoogti Johannes de Lode pojad, Odewarus Lode ja Henricus Lode ei soovinud uue maahärra Saare-Lääne piiskopi Heinrich I (1234–1260) võimule alluda. 1238 palus paavsti legaat Liivi ordult abi Kullamaa kihelkonna tagasivallutamiseks vendade Lodede käest. 13. sajandi teisel poolel puhkes uus konflikt Liivi ordu ja Saare-Lääne piiskopkonna vahel maavalduste pärast. Ordu vallutas paavsti legaadi palvel vallutasid ordurüütlid kihelkonna ja Koluvere linnuse, mis jäi nende kätte mitmeks aastaks. Sisetülide käigus linnus hävitati ja sellest linnusest, mis asus samal kohal, ei ole meie ajani midagi säilinud. Vennad Loded põgenesid aga taanlaste juurde Tallinna.

Tänaseni säilinud Koluvere linnuse osade ehitust alustati 13. sajandi lõpus pärast Lodedele kuulunud linnuse hävitamist. Säilinud linnuse peahoone pärineb piiskop Winrich von Kniprode valitsusajast 1383–1419. Esialgu oli Koluvere ilmselt nelinurkne tornlinnus, külgede pikkusega 9,2 meetrit. Põhikorruse mõigasroietega võlvlagi lubas oletada torni olemasolu juba 13. sajandi lõpust.

14. sajandi algul alustati torni juurde konvendihoone tüüpi linnuse ehitust, mille kagutiivas asusid refektoorium ja kabel, põhjatiivas eluruumid. Edelatiib ei ole säilinud. Konvendihoone siseõue ümbritses ristikäik. Nelinurkse hoone küljepikkused olid 42×45 meetrit. Linnus asus ülespaisutatud Liivi jõe saarel, millele oli kaitsevõime suurendamiseks lisaks kaevatud vallikraavid. Soisele pinnasele ehitatud linnusehoonete vundamentide alla olid palkidest parved. Pärast 1541. aastat ehitati värava kaitseks Liivi jõe poolsesse nurka ümmargune suurtükitorn.

Koluvere linnust (Schlosse Lode) on kirjalikult esmamainitud 1427. aastal. 1496. aastal on dokumentides esmamainitud Koluvere mõisa.

Koluvere linnus oli alates 1439. aastast üks Saare-Lääne piiskoppide residentslinnuseid. Ühtlasi oli Koluvere Läänemaa stiftifoogti asupaik, kes juhtis piiskopkonna läänistamata maade ilmalikku haldust (majandamist). Koluvere linnus oli üks neist linnustest, kus asusid piiskopi sõjasulased (palgasõdurid).

pisi|Koluvere linnus sillalt vaadatuna
pisi|Koluvere linnus (2012)
pisi|püsti|Väravatorn
pisi|püsti|Suurtükitorn
Saare-Lääne piiskopkonna siseses võimuvõitluses vallutas koadjuutor Wilhelm 1532. aastal Koluvere. Piiskop Reinhold von Buxhövden sai linnuse tagasi 1534. aastal ja elas seal kuni surmani 2. mail 1557. Konvendihoone seinal võib näha tema raidkivist vapi kujutist. Pärast Reinholdi surma läks Koluvere linnus piiskop Johann V von Münchhauseni ja tema venna stiftifoogt Christoph von Münchhauseni valdusse. Vennad müüsid piiskopkonna koos linnustega Taani kuningale Frederik II-le, kes andis selle 1560 oma vennale hertsog Magnusele. 1560. aastal üritasid linnust vallutada ka eesti talupojad Koluvere ülestõusu käigus, kuid see jäi vallutamata.

 Liivimaa sõjas 
Põhjamaade seitsmeaastases sõjas, 1563 vallutasid rootslased Haapsalu, Läänemaa ja poole Saaremaast, endised Maasilinna foogtkonna alad. 4. augustil 1563 vallutas Rootsi väepealik Åke Bengtsson Färla Haapsalu Rootsile, Rootsi alla läksid ka Lihula ja Koluvere lossid. Koluvere linnuse vallutasid 1564 rootslased Henrik Klasson Horni juhtimisel hertsog Magnuse vägedelt. 1564. aastal läänistati Koluvere läänist 24 adramaad Klas Eriksson Flemingule.

23. jaanuaril 1573 toimus linnuse lähedal Koluvere lahing rootsi palgasõdurite (mõisameeste) ja Moskva suurvürstiriigi vägede vahel. Koluvere jäi rootslastele, kuid kuna palgasõduritel oli palk saamata, loovutasid nad Koluvere koos Haapsalu ja Lihula linnusega ning nende juurde kuuluva maaga palgasõduritele palga katteks kuni palga saabumiseni. 1575. aasta algul võttis linnused pikkade läbirääkimiste tulemusel üle Taani kuninga esindaja Claus von Ungern.

Kahekümneviieaastases sõjas 1575. aasta Moskva tsaaririigi väed rüüsteretke ajal Saare- ja Läänemaale, vallutasid venelased Koluvere, Lihula ja Vigala lossid ja 22. veebruaril 1576. aastal alistus ka Haapsalu linnus ilma võitluseta venelaste ees. 27. jaanuaril 1576 vallutas Koluvere linnuse Moskva suurvürsti venelastest ja tatarlastest koosnev vägi ning Koluvere Vene vojevoodiks oli Mihhail Ivanovitš BurtsovРусские акты Ревельскаго городского архива. Изд. Археографическою коммисс. под ред. Александра Барсукова. Санкт-Петербург: Тип. А. Катанскаго, 1894, стр 213/214Anti Selart, Lätlased ja tšuhnaad: kohalikud ja võõrad Liivi sõja aegses Eestis ja Lätis, Ajalooline Ajakiri, 2010, 1 (131), lk 9 .

 Rootsi valitsusaeg 
22. juulil 1581 võtsid rootslased Karl Henriksson Horni juhtimisel linnuse tagasi ning Koluvere linnusepealikuks (1581) sai Ewert Delwig. Rootsiaegses Eestimaa hertsogkonnas oli Koluvere linnus Koluvere linnuselääni keskus, linnuselään hõlmas Kullamaa, Märjamaa ja Vigala kihelkonna.
pisi|left|Jürgen von Maydelli (surn. 1637) hauaplaat Kullamaa kirikus
1586–1599 oli Koluvere linnuse hauptmanniks, 1. Eestimaa rüütelkonna peamees (1593–1598) Tönnes Maydell. 1603. aastast oli Koluvere linnuse komandandiks Eestimaa aadlilipkonna rittmeister ja Seira mõisnik, Gerhard Löwe (kes langes 1610). 1614. aastast oli Koluvere linnuse ja lääni asehalduriks, Eestimaa maanõunik Jürgen von Maydell (surn. 1637), Hageri Maidla ja Kullamaa Maidla mõisnik. 
17. sajandil kaotas Koluvere linnus sõjalise tähtsuse ja kustutati kindluste nimistust. 1646 kinkis Rootsi kuninganna Kristiina Koluvere mõisa koos 28¾ adramaa suuruse maavaldusega kindralleitnandile ja maanõunikule Friedrich von Löwenile. Löwenite suguvõsa valduses oli Koluvere mõis kuni 1771. aastani.

 Venemaa keisririigis 
1771. aastal kinkis Katariina II Koluvere mõisa oma favoriidile Grigori Orlovile. Sel ajal hoidis Katariina II seal vangistuses Württembergi printsessi Auguste Karolinet, kes saadeti sinna 1787. aastal, suri saladuslikult 16. septembril 1788 ja maeti Kullamaa kirikusse. 1797. aastal sai krahv Friedrich Wilhelm von Buxhoeveden, kes abiellus Katariina II ja Grigori Orlovi tütre Natalja Grigorjevna Aleksejevaga, mõisa ametlikult kingituseks, tegelikult aga päranduseks. Mõis jäi Buxhoevedenite suguvõsale kuni riigistamiseni 1919. aastal.
pisi|Koluvere lossi varemed, 1842. Elizabeth Eastlake (Elizabeth Rigby)
Mõisa ajal kerkis sinna imposantne majandushoonete kompleks ning maaliline park sammaspaviljoni, tiikide ja kaarsillaga, mida ehtisid obeliskid. Aastail 1840 ja 1905 linnuse peakompleks põles ja taastati uusgooti stiilis (tornide sakmelised rinnatised, teravakaarsed aknaavad jms, mis hiljem eemaldati).

Alates 1924. aastast oli linnuses kasvatusasutus, alates 1963. aastast hooldekodu. Alates 2001. aastast oli linnus kasutuseta.

 Linnus tänapäeval 
2005. aastal müüdi linnus eravaldusse. 1. septembril 2008 varises kokku Koluvere linnuse kivisild.

13. jaanuaril 2005 võttis Muinsuskaitseamet vastu leevendavad tingimused, mille kohaselt on Koluvere linnuses lubatud tavapärased hooldustööd ning nende käigus (näiteks läbijooksvate katuste parandamiseks ja aukude täiteks) tohib kasutada käepärast materjali.

pisi|püsti|Vaade üle Liivi jõe Koluvere piiskopilinnusele (2005)
Koluvere mõisa lähedal on 13,7 ha suurune Koluvere mõisa park, mis alates 1964. aastast on looduskaitse all.

22. veebruaril 2008 avaldas Eesti Ekspressi kultuurilisa Areen loetelu Eesti Vabariigi ajaloo 90 kõige kultuurivaenulikumast teost ja 31. kohale oli seal paigutatud heas korras Koluvere piiskopilinnuse erastamine.

2015. aastal tunnustati Aivar Reivikut ja OÜ Argonfeldi Lääne maavalitsuse tänukirjaga lossi renoveerimise eest.

 Viited 

 Kirjandus 
 Ene Pajula. Mis saab Koluvere lossist, Maakodu, september 2001, lk 10–15
 Ants Hein. Koluvere. Tallinn: Hattorpe 2009 ISBN 9789985907344
 Koluvere loss otsib kosilast, Lääne Elu, 18. november 2000.
 Koluvere loss võib hävida, Lääne Elu, 7. juuli 2001.
 Koluvere loss ootab ostjat, Lääne Elu, 2. oktoober 2003.
 Maavalitsus müüb keskaegse Koluvere lossi, Eesti Päevaleht, 5. mai 2005.
 Koluvere loss leidis ostja, Lääne Elu, 1. detsember 2005.
 Koluvere lossist võib saada viie tärniga vanadekodu Eesti Päevaleht, 1. veebruar 2006.
 Koluvere lossi uus omanik ei tee kiireid plaane, Lääne Elu, 2. veebruar 2006.
 Miljonite kroonide eest ajalugu ja hullud naabrid pealekauba Eesti Päevaleht 12. oktoober 2006.
 Koluvere lossis käivad arheoloogilised kaevamised, Nädaline, 31. juuli 2007.
 Koluvere lossi ehitus võib aastateks venima jääda, Lääne Elu, 13. september 2007.
 Koluvere lossi uus katus valmib sügiseks, Lääne Elu, 14. mai 2009.

 Välislingid 


 Koluvere loss Aeropanoraam (aerofoto). Jaanuar 2012.
 Rootsi Riigiarhiiv: Koluvere linnuse plaan 1683. aastast
 Sammlung sämtlicher Ruinen in Estland. ...; EAA.854.4.469:1; 1840–1841
 www.koluvereloss.com

Kategooria:Eesti linnused
Kategooria:Lääne maakonna kultuurimälestised
Kategooria:Kullamaa kihelkond
Kategooria:Lääne-Nigula vald
Kategooria:Buxhoevedenite mõisad
Kategooria:Saare-Lääne piiskopkonna linnused
Kategooria:Löwenite mõisad