Toamasina

Toamasina on sadamalinn Madagaskaril Madagaskari saare idarannikul Ida-Madagaskari keskosas 216 km Antananarivost kirdes Pangalanesi kanali suudmes, Atsinanana piirkonna halduskeskus. 

1979. aastani oli linna ametlik nimi Tamatave. 2009. aastani oli linn ka Toamasina provintsi keskus.

Toamasina asub ainsas looduslikus sadamakohas Madagaskari saare idarannikul. 

Ta on Ida-Madagaskari keskus.

Linna juhib 30. maist 2007 Gervais Rakotomanana, kes vahetas välja Roland Ratsiraka.  

Rahvastik
2001. aasta juuli rahvaloenduse järgi oli elanike arv 179 045. Seisuga 1. jaanuar 2005 oli linna elanike arv 206 390. Ta on Madagaskaril elanike arvult Antananarivo järel teine linn. 

Elanike arvu dünaamika:
1993: 137 000 
1994: 141 000
1995: 144 000
1996: 156 000
1997: 159 000
2001: 180 000
2005: 187 000
2006: 190 000
2007: 196 000
2008: 197 000

Üle poole elanikest on alla 20 aastased. 

Suurim etniline rühm on betsimisarakad. Muu hulgas on seal suurem hulk indialasi, kes kuuluvad jõukate kodanike hulka. Aeg-ajalt leiavad aset indialaste vastased pogrommid. On ka hiinlasi ja eurooplasi.

Loodus
Korallrahu tõttu on linna juures hea sadamakoht. 

Linn asetseb liivasel poolsaarel, mis ulatub üldisest rannajoonest täisnurga all välja.

Kalda ääres on laguun, mida piirab korallrahu (6 m üle merepinna). 

Kliima keskmised näitajad on aastatel 1971–2000 Toamasina sadama ilmajaama andmetel olnud järgmised:

+  Kuud  I  II  III  IV  V  VI  VII  VIII  IX  X  XI  XII  Aasta Maksimaalne  temperatuur (°C)30,932,129,228,526,426,024,225,726,028,129,430,128,1 Minimaalne  temperatuur (°C)25,624,724,620,218,116,615,415,215,917,221,024,819,9 Sademed (mm) 441350506297202295315190981091564063365

Liiklus ja transport
Enne lennuühenduste rajamist oli Toamasina üks India ookeani piirkonna suuremaid liiklussõlmi. Enne Suessi kanali rajamist oli see ümber Aafrika sõitvate laevade peatuskoht. 

Toamasina sadam on alates 1817. aastast Madagaskari tähtsaim meresadam. Sadamat haldab SEPT (Société d'exploitation du port de Toamasina). Sadamast käib läbi umbes 70 laeva kuus. 1990. aastate alguses oli sadama aastakäive pisut üle miljoni tonni. Toamasina sadama kaudu eksporditakse muu hulgas vanilli, nelki, suhkrut, riisi, pipart ja kohvi. Laevaühendus käib Saint-Denis' kaudu. Prantsuse võimu ajal veeti Toamasina sadama kaudu Madagaskarile põhiliselt tükikaupu, jahutooteid ning raud- ja terastooteid ning veeti välja kullatolmu, raffiat, loomanahku, kautšukit ja elusloomi. Peale Euroopa oli laevaühendus Mauritiuse ja Sri Lankaga.

Toamasinat ühendab Antananarivoga raudteelõik. Linn on ühenduses ka paljude teiste Madagaskari linnadega.

Antananarivosse viib ka 350 km pikkune maantee RN2.   

Linnapildis on palju betsimisarakade rikšasid (pousse-pousse).

Majandus
Toamasinas on tähtis naftatöötlemistehas Solitany Malagasy (SOLIMA), mis varustab Antananarivot. 

Linlaste tüüpilised elatusalad on kaubandus ja kalapüük.  

Linnast põhja pool Ivoloinas on metsajaam ning Ivoloina loomaaed, mida peab Madagascar Fauna Group (MFG). 

Haridus
Linnas on Toamasina Ülikool 

Ajalugu
Linn kujunes 18. sajandil eurooplaste vahetuskaubanduspunkti ümber. 

19. sajandi alguses hakkasid Toamasinas toimuma Réunionist tulnud prantslaste, Mauritiuselt tulnud inglaste ja malagasside, põhiliselt betsimisarakade vahelised kokkupõrked. Toamasina on sageli käest kätte käinud. Portugallastele järgnesid prantslased, inglased, merinad ja lõpuks jälle prantslased.

Linna nimi tulevat sellest, et Radama I, kes saabus pealinnast, et sissetungijaid alistada, maitses merevett ja hüüdis: "Toa masina!" ('See on soolane.') 

1894. aastal oli Toamasina prantslastele sisemaa vallutamise tugipunktiks. Pärast 1895. aastat asustati põliselanikud uude külla loodes. 1897. aastal läks Toamasina kaudu eksiili viimane Madagaskari monarh kuninganna Ranavalona III. 

Prantsuse võimu ajal olid linnas mitme riigi konsulid. 

Aastal 1927 purustas keeristorm linna täielikult. Linn ehitati uuesti üles. Aastal 1986 hävitas troopiline tsüklon selle jälle täielikult. 

Mulla iseloomu ja ülerahvastatuse tõttu on linnas sageli olnud epideemiaid. Aastatel 1898 ja 1990 olid muhkkatku epideemiaid. Hiljem olukord paranes ümberkaudsete soode kuivendamise tulemusel. 

Praegust nime kannab linn ametlikult 1979. aastast.

Arhitektuur ja hoonestus
Linna malelauakujuline põhiplaan pärineb koloniaalajast. Iseseisvuse väljaku kaudu avaneb linn merele. 

Suurem osa kvartaleid koosneb hurtsikutest. 

Troopilised tsüklonid lõhuvad linna infrastruktuuri ja hooneid.

Kulinaaria
Eriti armastatud on Hiina ja India köök. 

Turism ja vaatamisväärsused
Linna õhkkonda on nimetatud uniseks ja rahulikuksToamasina saidil world66.com. Turiste käib vähe. 

Toamasina mererannad on ilusad, kuid haide ja saastatuse tõttu on ujumine takistatud.

Suurim tänavaturg on kesklinnas asuv Bazary Be, mida on nimetatud linna ainsaks vaatamisväärsuseks. 

Toamasinast saab sõita ümbruskonna mererandadesse ja rendijalgrattaga 12 km kaugusele Ivoloina loomaaeda. Läheduses on ka Sainte Marie saar. 

Sõpruslinn
Saint-Étienne (Prantsusmaa; 1967. aastast)

Viited

Välislingid
Toamasina piirkondlik turismibüroo
Foto: rikša Toamasina tänaval
Sissekanne saidil world66.com

Siin on kasutatud prantsuse, saksa, inglise, itaalia, hollandi, poola, norra ja hispaania vikipeedia artiklit seisuga 4.10.2008.

Kategooria:Madagaskari linnad
Kategooria:Atsinanana piirkond
Kategooria:Sadamalinnad