Kriminaalromaan

Kriminaalromaan on romaaniliik, mille traditsioonilised osad on kuritegu, selle uurimine ja lahendus ning traditsioonilised tegelaskujud on ohver, kuriteo uurija ja kurjategija.

Ajalugu
Esimeseks tänapäevaseks kriminaaljutuks peetakse Edgar Allan Poe teost "Mõrvad Rue Morgue'il" (1841). Seda on nimetatud ka romaaniks, ehkki see ei vasta pikkuselt romaani nõuetele. Esimene kriminaalromaan oli Wilkie Collinsi "Kuukivi". Tuntud klassikaliste detektiivromaanide autorid on Arthur Conan Doyle (tegelased Sherlock Holmes ja doktor Watson), Agatha Christie (Hercule Poirot ja Arthur Hastings), Georges Simenon (inspektor Maigret), John Dickson Carr (ka pseudonüümi Carter Dickson all), Erle Stanley Gardner (advokaat Perry Mason, tema erasekretär Della Street ja neid abistav detektiiv Paul Drake) jt.

USA-s 1930. aastatel esile kerkinud nn karmi koolkonna romaanides püütakse kriminaalset olustikku ja tegelaste kõnepruuki esitada võimalikult realistlikult ja nende romaanide õhustik on mõrvatagi kuritegudest läbi imbunud. Ühtlasi taotletakse nendes romaanides sotsiaalset kommentaari ja suuremat psühholoogilist usutavust. Näiteks Eestis tõlgituima selle suuna esindaja Raymond Chandleri eeskujuks olid Dashiell Hammetti vähesed romaanid.

Süžee ja selle komponendid
Detektiivromaanis, mis on kriminaalromaani tüüpidest kõige levinum, on peategelaseks enamasti kuriteo uurija. Uurija on traditsiooniliselt detektiiv, kes peab detektiivibürood, töötab vabakutselisena või siis teeb detektiivitööd muu tegevuse kõrvalt, kuid võib olla ka politseiametnik või advokaat. Traditsiooniliselt vastandub detektiiv muudele tegelastele oma intellektuaalse võimekuse ning suutlikkuse poolest näha läbi kurjategija plaane.

Kuigi enamasti rajatakse tegevus kõige äärmuslikumale kuriteole inimese vastu, mõrvale, pole klassikalises detektiivromaanis niivõrd tähtis kuritegu kui ebamoraalne akt. Olulisem on selle lahenduskäik, millele lugeja saab kaasa elada. Kurjategija on kriminaalromaanis tavaliselt antikangelane, kes püüab kuriteo avastamist takistada, peites asitõendeid ja jälgi, lavastades süüta isikuid süüdi ja tekitades valejälgi. Lugeja ülesandeks on püüda kurjategijale siiski narratiivi arenedes jälile saada. Detektiiv on käsitletav kurjategija jälgedes orienteeruva ideaalse lugejana, kelle poole reaalne lugeja püüdleb. Ingliskeelsetes romaanides on detektiiv tavaliselt kas briti või ameerika tüüpi:

 Briti tüüpi detektiiv on tavaliselt džentelmen (või leedi), tihti aristokraatlikku päritolu, hea haridusega, tihti ebatavaliste või ekstsentriliste huvidega, tavaliseks tegevuspaigaks on Inglismaa maamõis.
 Ameerika karmi stiili (hard-boiled) detektiiv on tavaliselt 35–45-aastane, tihtipeale sõjaveteran (esimene maailmasõda, teine maailmasõda, Korea või Vietnam). Ta töötab üksinda, olles samaaegselt eraklik ja ka kõva löömamees (tough guy). Ta on tihti macholik, eeskujuliku pereisa (family man) vastand, tal pole palju sõpru. Tema tavapäraseks toiduks on praemunad peekoniga, must kohv, sigaretid ja viski. Ta kohtub oma tuttavatega tihti mõnes hämaras öölokaalis, kus ta tihtipeale joob palju, aga mitte kunagi nii palju, et ei tajuks enam oma ümbruskonda ega suudaks end kaitsta, kui teda rünnataks. Ta räägib tihti slängis, kombineerides omavahel allilma ja politsei sõnavara, olles üldiselt lakooniline ja väljendades end ühesilbiliste sõnadega, lisaks kasutab ta värvikaid metafoore, on sarkastiline ja harva huumorimeelega. Pidevast kokkupuutest surmaga ja raskustega on tema suhtumine pidevalt küüniline ja südametu, tihti võib avalduda ka posttraumaatilise stressihäire iseloomujooni. Ta kannab alati relva, ei kõhkle kas kurjategijaid tulistamast või peksa saamast, kui see peaks juurdlust aitama. Tal on teatav tõmme naiste vastu, paljud ta kliendid on kenad blondid naised, kes külastavad teda tema kontoris, mis asub üldiselt mõnes kesklinna kõrghoones, tihtipeale osutuvad nad hiljem femme fatale'ideks. Ta suhted naistega on pea alati keerulised: tihtipeale on tal seljataga ebaõnnestunud armulugu, mistõttu on ta kibestunud, pettunud ja mõneti misogüüniline. Tal on tihti näpud põhjas, aga küsib oma töö eest siiski suhteliselt tühist tasu. Juhtumid, mis esmapilgul alati tunduvad lihtsad ja arusaadavad, osutuvad pea alati üsna keerulisteks, mistõttu peab ta käima läbi Ameerika suurlinnamiljöö (tavaliselt New York, Chicago, Los Angeles või San Francisco), tihti puutudes kokku karmide tänavate (mean streets) allilmategelastega. Tema suhtumine politseisse on vastanduv: tihti on detektiiv kas ise endine politseinik, kelle karjäär katkes kas distsipliinile või korruptsioonile allumatuse tõttu. Ühest küljest ta mõistab, et ta võitleb politseiga samal poolel, kuid teisest küljest on ta õigussüsteemis mõneti pettunud ja eelistab üksi tegutseda, isegi reegleid rikkudes.

Tavaline tegelaskuju on ka detektiivi abiline, kes püüab detektiivi meetodit ja mõtlemisviisi mõista, kuid ei suuda seda lõpuni, ja on mingis mõttes lugeja alter ego. Tihti on vabakutseline ja oma iseäralikest meetoditest lähtuv detektiiv vastandatud ka politseiuurijale, kelle tavameetoditest kõigi kuritegude lahendamiseks ei piisa. Vastavalt sellele on näiteks Sherlock Holmesil enda välja töötatud "deduktiivne meetod", Hercule Poirot rõhutab salapäraselt, et kasutab kuriteo lahendamiseks "oma halle ajurakke" jne.

 Tuntumad tegelaskujud 
 Tegelaskujud  Autorid  Riik Esimene teos  Roderick Alleyn  Ngaio Marsh  "Mees lamas surnult" ("A Man Lay Dead" 1934) Martin Beck  Maj Sjöwall ja Per Wahlöö  "Roseanna" (1965) Harry Bosch  Michael Connelly  "The Black Echo" (1992) Isa Brown  Gilbert Keith Chesterton  "Sinine rist" ("The Blue Cross" 1910)Guido BrunettiDonna Leon/"Surm La Fenices" ("Death at La Fenice" 1992) Vend Cadfael  Ellis Peters  "A Morbid Taste for Bones" (1977) Vincent Calvino  Christopher G. Moore  "Spirit House" (1992) Albert Campion  Margery Allingham  "The Crime at Black Dudley" (1929) Elvis Cole  Robert Crais  "The Monkey's Raincoat" (1987) Peter Decker  Faye Kellerman  "The Ritual Bath" (1986) De Cock  Albert Cornelis Baantjer  "De Cock en een strop voor Bobby" (1964) Alex Delaware  Jonathan Kellerman  "When the Bough Breaks" (1985) Harry Devlin  Martin Edwards  "All the Lonely People" (1991) Nancy Drew  Carolyn Keene  "The Secret of the Old Clock" (1930) Marcus Didius Falco  Lindsey Davis  "Hõbepõrsad" ("The Silver Pigs" 1989) Erast Fandorin  Boriss Akunin  "Azazel" ("Азазель" 1998) Kate Fansler  Carolyn Gold Heilbrun/Amanda Cross  "In the Last Analysis" (1964) Dr. Gideon Fell  John Dickson Carr  "Hag's Nook" (1933) Sir John Fielding ja Jeremy Proctor  Bruce Alexander  "Blind Justice" (1994) Mike Hammer  Mickey Spillane  "I, the Jury" (1947) Sherlock Holmes  Arthur Conan Doyle  "Etüüd punases" ("A Study in Scarlet" 1887) Toivo Kivistik  Juhan Paju  "Haapsalu detektiiv" (1990) Thomas Lynley ja Barbara Havers  Elizabeth George  "A Great Deliverance" (1988) Alan Markby  Ann Granger  "Ütle seda mürgikeeli" ("Say It With Poison" 1991) Philip Marlowe  Raymond Chandler  "Finger Man" (1934) Miss Marple  Agatha Christie  "Mõrv kiriklas" ("The Murder at the Vicarage" 1930) Perry Mason  Erle Stanley Gardner  "The Case of the Velvet Claws" (1933) Travis McGee  John D. MacDonald  "The Deep Blue Good-by" (1964) Sir Henry Merrivale  Carter Dickson  "The Plague Court Murders" (1934) Jules Maigret (ka Inspektor Maigret)  Georges Simenon  "Peeter Lätlane" ("Pietr-le-Letton" 1931) Kinsey Millhone  Sue Grafton  "A nagu alibi" ("A' is for Alibi" 1982) Inspektor Morse  Colin Dexter  "Viimane buss Woodstocki" ("Last Bus to Woodstock" 1975) Komissar Palmu  Mika Waltari  "Kes tappis proua Skrofi?" ("Kuka murhasi Rouva Skrofin?" 1939) Stephanie Plum  Janet Evanovich  "One for the Money" (1994) Hercule Poirot  Agatha Christie  "Saladuslik juhtum Stylesis" ("The Mysterious Affair at Styles" 1920) Ellery Queen  Ellery Queen  "The Roman Hat Mystery" (1929) Jack Reacher  Lee Child  "Tapamaja" ("Killing Floor" 1997) John Rebus  Ian Rankin  "Sõlmed ja ristid" ("Knots and Crosses" 1987) Dave Robicheaux  James Lee Burke  "The Neon Rain" (1987) Spenser  Robert B. Parker  "The Godwulf Manuscript" (1973) Philip Trent  Edmund Clerihew Bentley  "Trent's Last Case" (1913) Philo Vance  S. S. Van Dine  "Bensoni mõrvajuhtum" ("The Benson Murder Case" 1926) Melchior Wakenstede  Indrek Hargla  "Apteeker Melchior ja Oleviste mõistatus" (2010) Kurt Wallander  Henning Mankell  "Näota mõrvarid" ("Mördare utan ansikte" 1991) V.I. Warshawski  Sara Paretsky  "Ainult hüvitis" ("Indemnity Only" 1982) Reginald Wexford  Ruth Rendell  "From Doon with Death" (1964) Lord Peter Wimsey  Dorothy L. Sayers  "Kelle laip?" ("Whose Body?" 1923) Nero Wolfe  Rex Stout  "Mürkmadu" ("Fer-de-Lance" 1934)

 Kriminaalkirjanduse auhinnad  
 Klaasist Võti (auhind) (Põhjamaad: , , , , )
 Soome kriminaalkirjanduse auhind ()
 Rootsi kriminaalkirjanduse auhind () 
 Rivertoni auhind () 
 Palle Rosenkrantzi auhind () 
 Edgar Allan Poe auhind ()
 Daggeri auhind () 

 Raamatusarjad 
"Kriminaalromaan" (kirjastus Loodus, 1937–1940)
"Mirabilia" (Eesti Raamat, 1973–)
"Taskudetektiiv" (Faatum, 1992–1997)
"Kupra kriminaalromaan" (Kupar, 1992–1999)
"Meisterdetektiivid" (Kuldsulg, 1994–1996)
"Öölane"

 Liigid 
 Detektiivromaan
 Triller
 Kohtudraama

 Vaata ka 
 Eesti kriminaalkirjandusteoste loend‎
 The Top 100 Crime Novels of All Time
 Kriminaalkirjanike loend

 Kirjandus 
 Harald Peep. "Kolm laipa, kõik surnud ehk kriminaalne kirjandusmaastik". Ilmamaa, Tartu 1996, 156 lk.
 Jaanus Adamson. "Postmodernne detektiiv" Vikerkaar nr 4, 1996
 Tsvetan Todorov. "Kriminaalromaani tüpoloogia" Sirp, 30. oktoober 1998
 Jaanus Adamson. "Lugev detektiiv" EKM aastaraamat "Paar sammukest XIII"
 Priit Pedajas. "Krimilugude koorekiht on õhuke" Postimees, 27. veebruar 1999
 Karl Martin Sinijärv. "On tore lugeda eesti nimega inimestest: Lugemiselamusi nii kodu- kui ka välismaisest krimi- ja põnevuskirjandusest" Eesti Päevaleht, 6. august 2004
 Annika Koppel. "Krimisõpra juhib iha mõistatada" Eesti Päevaleht, 4. september 2004
 Eeva Park. "Kriminaalne värk ehk kuidas ja millest?" Sirp, 28.september 2007

 Välislingid

 Twenty rules for writing detective stories (1928) by S.S. Van Dine
 Детектив.Признание в любви (venekeelne kriminaalkirjanduse portaal)
 Krimi-Couch.de (saksakeelne kriminaalkirjanduse portaal)
 DekkariNetti Tornio Haparanda (soome keeles)
 Scandinavian Crime Fiction
 Euro Crime, for British and European crime fiction
 International Noir Fiction (arvustused ja mõtted kriminaalromaanide kohta peamiselt väljaspool USA-d)
 Lühiülevaated tuntumatest kriminaalkirjanikest
 Must albatross. Aldion Degalle 1937 (teos digiteerituna digitaalarhiivis DIGAR)

Kategooria: Kirjandusžanrid
Kategooria: Proosa