Alltekst

Alltekst on mingis teoses või situatsioonis () (() ) tegelaste käitumises ja kujutatud olukordades nii-öelda ridade vahel peituv mõte. Kirjanduses jäävad tihti just kõige olulisemad mõtted otseselt välja ütlemata. Need kätkevad kujundikoes, teatavais eriliselt rõhutatud struktuuri- ja sisuelementides. Lugeja tajub teose allhoovusi enamasti intuitiivselt.

Alltekstil oli täita tähelepanuväärne roll 1970.-1980. aastate eesti kirjanduses. Näiteks:

Tuulelapsed 
Must Vari käib akna taga, kes mullu ka lagedel käis. 
Ta uitab siin alati. Aga tuulelapsi me tuba on täis. 
Täna pilluvad pilvepalli nad mu sängi ka puiesteelt. 
Nad on lapsed ja nad lihtsalt ei salli, et vihm räägib ladina keelt. 
Las ta räägib! Ta sõnad on rängad. Juba mõistan ma mõndagi neist, 
kui katusel koputab kaua ja kõneleb koljateist. 
Ikka kutsub ta kuhugi kaasa - kuid lukus on vööruse uks. 
Mu toit on voodi ees toolil. Ma jäängi vist jalutuks.  
(Betti Alver)

Alltekste on oma loomingus kasutanud Anton Tšehhov, Franz Kafka.

Kategooria:Kirjandusteooria