Sadam

pisi|Noblessneri sadam ja Lennusadam Tallinnas Kalamajas
pisi|Jahid ja nende kärud Neeme sadamas (juuli 2022)
pisi|Maailma suuremaid sadamaid
Sadam on veekogu kalda äärde ehitatud taristu rajatis laevade või muude veesõidukite sildumiseks ja teenindamiseks. Eristatakse reisi-, kauba-, kala-, sõja- ja väikesadamaid.

 Asukoht ja rajatised 
Tavaliselt on sadamakohaks valitud looduslikult sobivad, muutuvate ilmaolude eest kaitstud kohad (laht, fjord, jõe suue). Vajaduse korral ehitatakse kaitseehitised (muulid, lainemurdjad). Sadamarajatiste hulka kuuluvad kaid, muulid, kraanad, slipid, reisi- ja kaubaterminalid. Sadamate juurde paigaldatakse tavaliselt liikluse hõlbustamiseks ka meremärke või navigastioonimärke.

 Sadama taristu 
Laevareiside kestel külastavad laevad marsruudile jäävaid sadamaid. Sadamakülastuse all mõeldakse laeva saabumist sadamasse lastimis- ja/või lossimisoperatsioonideks või reisijate peale- ja/või mahaminekuks.

Laevade sisenemiseks sadamasse ja sealt lahkumiseks on sadamaväilad ja faarvaatrid. Sadamaväil kui laevade sadamasse sisse- ja väljasõidutee sadama läheduses on tähistatud poide ja muude meremärkidega. Mereväila sügavus on märgitud merekaartidele ja on teada laevajuhtidele, mistõttu tagatakse laeva liikumisel väilas meresõidu ohutus. Mereväil lõpeb tavaliselt sadamabasseini suudmega. 

Sadamabasseinist väljapoole jääb eelsadam, mis võib olla tormilainete eest osaliselt või täielikult kaitstud. Sadamal võib olla nii välis- kui ka sisereid. Välisreid jääb üldjuhul väljapoole sadama kaitserajatisi ja ei ole kaitstud, välja arvatud looduslikult eksisteerivad kaitsetingimused. Sisereid on sadamabasseini osa, mida kaitsevad sadama kaitserajatised.

Eelsadam läheb üle sujuvalt sadamabasseiniks ehk sadamakaidest ja muulidest või muudest kaitserajatistest ümbritsetud veealaks. Laevad manööverdavad sadamabasseinis enne sildumist ja sadamast lahkumisel. Enamasti kaitstakse sadamabasseine tormilainete eest mitmesuguste kaitserajatistega. Laevaliiklus toimub sadamabasseinis kindlaksmääratud reeglite järgi ja seda korraldavad sadamakaptenid.

Sadamates, mis asuvad aladel, kus tõusu-mõõna mõju on suur, suletakse sadamabassein mõõna ajaks lüüsi põhimõttel spetsiaalsete väravatega. Liiklus sellistesse sadamabasseinidesse ja nendest välja on võimalik üldjuhul ainult tõusuvee ajal. Kui sadam on kohas, kus see on avatud avamerelt tulevatele lainetele, paigaldatakse sadama kaitseks lainemurdjad.

Kivist ja/või betoonist rajatised muulid teevad võimalikuks laevade manööverdamise sadamabasseinis tugevate tuulte korral ja kaitsevad sadama kaide ääres seisvaid aluseid tormilainete eest. Osa muulidest on ühtlasi sadamasillad, mille ääres saavad silduda laevad.

Sadamakai on sadamarajatis, mille ääres silduvad ja seisavad laevad laadimis- või lossimistööde tegemiseks, reisijate laevale minekuks või laevalt mahatulekuks. Sadamakaisid on mitmesuguseid: reisilaevade kai, multiteeninduse kai, ro-ro-laevade kai, konteinerilaevade kai, puistlastilaevade kai, vedellastialuste kai, kalalaevade kai jms. Täiesti erinevad on traditsioonilistest kaidest tankerite laadimiseks ja lossimiseks kasutatavad vedellastilaevade kaid. Kasutatakse ka kaisid, mille ääres seisavad ainult kindla otstarbega alused, näiteks päästelaevad, jäämurdjad, lootsikaatrid, puksiirid, punkerdajad jms.

Sadamakaisid iseloomustavad sadamakai pikkus ja sadamakai sügavus. Sadamakai pikkus on kas kai kogupikkus meetrites või selle kasutatava osa pikkus meetrites. Sadamakai sügavus on vee sügavus sadamkai kogu pikkuse ulatuses mõõna ajal. Sadamakai sügavus määrab laeva süvise, millega on võimalik kai ääres silduda. Kaide sügavused jaotatakse järgmistesse klassidesse: kuni 4,0 m; 4,0–6,0 m; 6,0–8,0 m; 8,0–10,0 m; 10,0–12,0 m; 12,0–14,0 m; rohkem kui 14,0 m.

Sadamakai veepoolsel küljel paiknevad reas põrkeseaded ehk vendrid, mis kaitsevad kaid ja laeva võimalike vigastuste eest sildumisel. Vendriteks nimetatakse ka kai seina külge kinnitatud (riputatud) puidust, kummist (veoautode rehvid) või muust materjalist valmistatud lööke absorbeerivaid esemeid. Olles kai seina ja laevakere vahel, kaitsevad need laevakeret vigastuste eest.

Laevad seisavad sadamakai või kairambi ääres sildumiskohal kinnitatuna laadimise ajaks selle külge. Laeva sildumise ajal kinnitatakse laevalt kaile antud köied (kinnitusotsad) pollarite külge. Pollarid on kai esiservas paiknevad terasest kinnitid, mille külge kinnitatakse laeva kinnitusotsad hoidmaks sildunud laeva kai ääres.

Sadama tegutsemise seisukohalt on nii tehniliselt kui ka majanduslikult olulised eelkõige kaid. Suuremad laevad vajavad pikemaid ja sügavama veega kaisid. Kai peab olema vastupidav suurtele raskustele ning tasane, et võimaldada sadamatehnikal kiiresti liikuda. Hea kai on piisavalt lai ning kraanade rööbasteed, pollarid ja muud ehitised ei takista sellel liiklemist.

Sadamates, kus võetakse vastu keskmise suurusega ja väikseid laevu, on vee sügavus kaide ääres tavaliselt 8–12 m. Paljudes maailma suurtes sadamates ehitati eelmisel sajandil kaisid veesügavusega 13,5 m, millest piisas enamasti ka suurimate aluste sildumiseks. Kui Muuga sadamas on vee sügavus ookeani konteinerilaevadele mõeldud kai ääres 17–18 m, siis Rotterdami sadama uues konteinerterminalis silduvad maailma suurimad konteineralused, mis vajavad kai sügavust 25–26 m.

Ro-ro-aluste vööri- ja ahtrirampide efektiivseks kasutamiseks peab kai nendega nii ehituslikult kui ka mõõtmetelt kokku sobima. Veeremilaevade efektiivne laadimine ja lossimine on mõeldamatu ilma kairambita. Kairamp kujutab endast kaid ja laeva ühendav metallkonstruktsiooni (sild), mida mööda liiguvad mootorsõidukid ja veetakse haagised parvlaeva või ro-ro-aluse pardale ja pardalt kaile. Tüüpiliselt lastakse veeremilaeva ahtriramp pärast sildumist kairambile, millega ühendatakse veeremilaeva peatekk kaiga. Kairamp on hüdrauliliselt tõstetav, sellega ühendatakse kai ja laevateki erinevad kõrgused. Paindlikkuse lisamiseks ro-ro-kaide puhul kasutatakse sageli muudetava kõrgusega kairampe või vaherampe. Eriti on neid vaja sadamates, kus veetase tõusude-mõõnade tõttu kiiresti muutub.

Kaidel kasutatakse laevade laadimiseks ja lossimiseks sadama tõstetehnikat. Need on peamiselt eri tüüpi kraanad: konteinerkraanad (STS kraanad), portaalkraanad, mobiilsed kraanad jms. Suurenenud on laevade peamasinate võimsus, manööverdamise hõlbustamiseks varustatakse uued laevad vööri sõukruvidega, mis tekitavad sildumise ajal kaile ristsuunas mõjuvaid eriti tugevaid veevoolusid. Seetõttu kehtivad kaide veealuste osade vastupidavuse suhtes eriti kõrged nõuded.

 Sadama töökorraldus 
Sadama tööd korraldab tavaliselt sadamakapten. Lisaks on toimivas ja teenuseid osutavas sadamas tavaliselt sadama korrapidaja või sadamavaht, kes annab loa veesõidukitele veealale sisenemiseks, väljumiseks ning muudeks manöövriteks või tegevusteks. Suuremates sadamates on tavaliselt oma teenindav abilaevastik, kuhu kuuluvad näiteks vedurlaevad, puksiirid, lootsilaevad, laevakütuse tankerid, reostustõrjelaevad.

Eesti oludes on tähtis sadama talvine jäävaba olek.

Eesti sadamad ja nende pidajad ning kaptenid peavad olema registreeritud sadamaregistris.

Läänemere-äärsete sadamate omanikud ja kasutajad on kohustatud merereostuse vältimiseks järgima HELCOM-i ja MARPOL-i kokkuleppeid ja nõudeid.

 Vaata ka 
 Eesti sadamate loend
 Pööring
 Kodusadam
 Sadama peakomandör
 Sadamavalitsus
 Sadamaladu

 Viited 

 Välislingid 

 Sadamaseadus


Kategooria:Laevandus