Pjotr Kapitsa

Pjotr Leonidovitš Kapitsa (Пётр Леонидович Капица; 9. juuli (26. juuni vkj) 1894 Kroonlinn – 8. aprill 1984 Moskva) oli vene füüsik, kes avastas 1937. aastal ülivoolavuse.

 Elulugu 

Kapitsa sündis Kroonlinnas Bessaraabia-Volõõnia päritolu vanemate lapsena. Peres räägiti lisaks vene keelele ka rumeenia keelt. Tema isa Leonid Kapitsa (Leonid Petrovici Capiţa) oli sõjaväeinsener, ema oli poola Stebnicki aadlisuguvõsast. Tema emapoolne vanaisa oli Ieronim Stebnitski. 

Kapitsa lõpetas Kroonlinna reaalkooli ning asus 1912. aastal õppima Peterburi Polütehnilisse Instituuti elektromehaanika teaduskonda, kus tema õpetajate seas oli ka Abram Joffe. Õpingud katkestas Esimene maailmasõda ning Kapitsa teenis Poola rindel sanitaarpolgus kiirabiautojuhina. 1918 lõpetas ta ülikooli ning töötas 1919–1921 Petrogradi Füüsika ja Tehnika Instituudi õppejõuna. 1921 õnnestus tal Maksim Gorki abiga koos Abram Joffega Inglismaale komandeeringusse minna. Teel Inglismaale peatusid nad paar nädalat Tallinnas. Kapitsa jäi Inglismaale ning kaitses Cambridge'i ülikoolis 1922. aastal doktoriväitekirja "Alfakiirte läbitungimine materiaalsetest keskkondadest ja tugevate magnetväljade saamise meetodid".

Ta töötas üle 10 aasta Ernest Rutherfordi juures Cambridge'i ülikoolis, kuid 1934. aastal läks ta Nõukogude Liitu oma vanemaid külastama, kuid teda ei lubatud Inglismaale tagasi. 1934. aastal asutas ta Moskvas Füüsikaliste Uuringute Instituudi. 1946 langes ta põlu alla ja vallandati kõikidest ametitest. 1955 naasis ta Füüsikaliste Uuringute Instituuti.

Kapitsa keeldus osalemast Nõukogude Liidu vesinikupommi projektis.

Tunnustus
1929 – valiti Londoni Kuningliku Seltsi liikmeks
1958 – valiti Saksa teaduste akadeemia Leopoldina liikmeks
1966 – valiti Rootsi Kuningliku Teaduste Akadeemia välisliikmeks
1978 – Nobeli füüsikaauhind avastuste eest madalate temperatuuride füüsikas
1942 – Faraday medal 
1944 – Franklini medal
1959 – Frédéric Joliot-Curie hõbemedal
1959 – Lomonossovi kuldmedal 
1965 – Niels Bohri medal 
1966 – Rutherfordi medal
1968 – Kamerlingh-Onnesi kuldmedal
1943, 1944, 1945, 1964, 1971, 1974 – Lenini orden
1941, 1943 – Stalini preemia
1981 – Helmholtzi medal

Isiklikku
Kapitsa oli kaks korda abielus. Esimene naine suri 1920. 1927. aastal abiellus ta professor Aleksei Krõlovi tütre Annaga. Neil oli kolm poega ja tütar, kellest on tuntumad Sergei Kapitsa ja Andrei Kapitsa.

 Kirjandus 
 Jevgeni Dobrovolski, "Akadeemik P. L. Kapitsa". Vene keelest tõlkinud H. Hein. Valgus, Tallinn 1971, 88 lk 

Välislingid
 Pjotr Kapitsa Nobeli auhinna lehel

Kategooria:Nõukogude Liidu füüsikud
Kategooria:Lenini ordeni kavalerid
Kategooria:Nobeli füüsikaauhinna laureaadid
Kategooria:Stalini preemia laureaadid
Kategooria:Kahekordsed sotsialistliku töö kangelased
Kategooria:Lenini ordeni kavalerid
Kategooria:Tööpunalipu ordeni kavalerid
Kategooria:Novodevitšje kalmistule maetud
Kategooria:Sündinud 1894
Kategooria:Surnud 1984