Mitmevõistlus (kergejõustik)

Kergejõustiku mitmevõistlus on kergejõustikuvõistlus, kus võistlejad sooritavad järjest mitu kergejõustiku ala, nende tulemused arvestatakse ümber punktidesse ning eri alade punktid liidetakse.

Mitmevõistlused ja nende alad (järjekord ei vasta alade tegelikule järjekorrale):
Võistlus Jooksualad Hüpped Heited-tõukedMeeste kümnevõistlus 100 meetri jooks  400 meetri jooks  1500 meetri jooks  110 meetri tõkkejooks  kaugushüpe  kõrgushüpe  teivashüpe  kuulitõuge  kettaheide  odaviseNaiste seitsmevõistlus   200 meetri jooks  800 meetri jooks  100 meetri tõkkejooks  kaugushüpe  kõrgushüpe   kuulitõuge   odaviseMeeste seitsmevõistlus60 meetri jooks   1000 meetri jooks  60 meetri tõkkejooks  kaugushüpe  kõrgushüpe  teivashüpe  kuulitõuge   Naiste viievõistlus    800 meetri jooks  60 meetri tõkkejooks  kaugushüpe  kõrgushüpe   kuulitõuge  

Nii kümne- kui ka seitsmevõistlus toimub tavaliselt kahel päeval. Kümnevõistlust võidakse pidada ka ühe päeva või ühe tunni jooksul.

Sisestaadionid seavad mõnele alale piiranguid ning mõnda ala pole üldse võimalik sooritada, seepärast peetakse sisetingimustes meeste seitsmevõistlust ja naiste viievõistlust. 

Kaugushüppes ja heidetes-tõugetes on igal võistlejal kolm katset. Pärast teist valelähet jooksudistantsil mitmevõistleja diskvalifitseeritakse.

Peakohtunik peab võimaluse korral tagama sportlasele alade vahel pool tundi puhkust. Esimese päeva viimase ala ja teise päeva esimese ala vahet peab olema 10 tundi. Võistlusjärjekord loositakse enne iga ala algust. Jooksudeks (100 m ja 400 m jooks) ning tõkkejooksuks paigutab võistlejad tehniline delegaat. Seejuures võib igas jooksus olla viis või enam, aga mitte vähem kui kolm võistlejat.

Mitmevõistluse viimasel alal (jooks) paigutatakse selleks ajaks suuremad punktisummad kogunud võistlejad samasse jooksu. Ülejäänud võistlejad võidakse jooksudesse loosida.

Kui kahel või enamal sportlasel on pärast mitmevõistluse lõppu võrdne arv punkte, siis saab kõrgema koha see, kes enamal arvul üksikaladel on saanud samale kohale konkureerivate võistlejate hulgas suurima punktisumma.

 Ajalugu Eestis 
pisi|Olümpiamängud 1912, Jim Thorpe – esimene olümpiavõitja kümnevõistluses
1909. aastal toimus esmakordselt Eestis Kalevi korraldatud mitmevõistlus (kivitõuge, kettaheide, kõrgushüpe ja kaugushüpe). Esimestel aastatel domineerisidki võistluskavas erinevad kombineeritud mitmevõistlused, mis olid vahel seotud ka ujumise ja sõudmisega. Tänu Kalevi seltsile muutus kergejõustiklaste võistlusgraafik Tallinnas paari aastaga üsna tihedaks, näiteks 1911. aastal korraldati koguni 17-18 võistlust aastas.

Kalevlaste esimene kümnevõistlus toimus kümme kuud pärast Stockholmi olümpiamänge – 1. juunil 1913 Pirital. Kümnevõistlust alustas 12 meest, lõpetas kuus. Võitjaks tuli Bernhard Adams. Just samal päeval leidis Tallinnas aset teinegi, täiesti olümpialik kümnevõistlus. Selle korraldas võimlemisseltsi Sport asutanud Artur Kukk, võistluse võitjaks krooniti Soome meister Lars Hornborg. 1917. aasta Kalevi lahtiseid võistlusi loetakse esimesteks mitteametlikeks Eesti meistrivõistlusteks, seal oli stardis ka Aleksander Klumberg, ta võistles üksikaladel.
pisi|Aleksander Klumberg 
Alates 1922. fikseeritakse kümnevõistluses ametlikke maailmarekordeid. Esimese nimena kanti maailmarekordite tabelisse Aleksander Klumberg (aastast 1935 Kolmpere). Seda, et Eesti mees paneb millelegi aluse, ei juhtu tihti. 

Paraku ei leidunud Klumbergile paljude aastate jooksul väärilisi järglasi. Teati küll kuidas harjutada, aga võistlusi oli vähe ja piirduti enamasti ainult Eesti meistrivõistlustega. Kümnevõistlus oli enamusele lihtsalt kõrvalharrastus. 

Kergejõustikus võinuks Eestile esimese olümpiakulla tuua kümnevõistleja Heino Lipp. Nõukogude Liit ei lubanud tal aga reisida, sest kardeti, et mees võib põgeneda. Olümpiamängudel ei jäänud Lipul siiski käimata, sest 1992. aastal kandis ta Barcelonas avatseremoonial Eesti lippu. 

Teise maailmasõja järgne spordipoliitika Nõukogude Liidus suunas liiduvabariikide ja spordiühingute tegevust mõjusalt sagedaste võistkonnavõistlustega. Nõukogude Liidu meistrivõistluste kõrval hakati hakati osalema ka üleliidulistel spordiühingute esivõistlustel ja spartakiaadidel. Juhendid dikteerisid vajaduse tugevate kümnevõistlejate järele. Nende panusel võistkonna edusse oli mõnikord otsustav kaal. Võistlemisvõimaluste rohkus tõi kaasa paljude kergejõustiklaste spetsialiseerumise kümnevõistlusele.

Alates 1965. aastast kujunes Eesti NSV mitmevõistluse arendamise üleliiduliseks keskuseks. Käärikul hakkasid toimuma mitmevõistlejate treeninglaagrid. Hakati pidama maavõistlusi Saksa DV mitmevõistlejatega, hiljem lisandus Eesti NSV – Rootsi maavõistlus. Tihedad kontaktid üleliidulise koondisega ja avaramad võistlustingimused tõstsid tunduvalt huvi kümnevõistluse vastu. 
pisi|Doha kümnevõistlus, 1500 m jooks
Eesti kümnevõistlejad on olümpiamängudelt võitnud täiskomplekti medaleid, medaleid on toodud ka maailmameistrivõistlustelt ja Euroopa meistrivõistlustelt. Viimasel ajal on nii mitu meest igal aastal teinud korralikud punktisummad üle 8000 punkti, et käib tihe rebimine, kes saab tiitlivõistlustel Eestit esindada. 2024. aasta olümpiamängude normi on täitnud Karel Tilga, Janek Õiglane, Johannes Erm. 

Lastele ja noortele mõeldud populaarset võistlussarja "TV 10 olümpiastarti" hakati tegema 1971. aastal. Saatesari propageerib eeskätt kergejõustikku ja selle hulgas ka mitmevõistlust. Tegemist on kogu maailmas unikaalse noortespordi võistlussarjaga.

 Eesti kümnevõistlejad olümpiamängudel 
Kergejõustik on olümpiaala number üks! Kümnevõistlus oma jooksude, hüpete, heidetega selle kvintessents. Suuri kümnevõistlejaid on tituleeritud kergejõustikukuningateks, neist on vaimustunud ja neid ülistanud suurrahvad. Seda suurema uhkustundega võime öelda: kümnevõistlus oma meie ala ja on olnud seda läbi aegade. 

Kümnevõistlus võeti olümpiamängude kavva 1912. aasta Stockholmi olümpiamängudel. Plaanis oli võistlus korraldada kahel päeval, aga kuna osavõtjaid registreerus üllatavalt palju (29), siis võttis organiseerimiskomitee vastu uue otsuse ja võisteldi kolmel päeval.
pisi|Aleksander Klumberg
Esimese eestlasena pääses olümpiamängudele mitmevõistluses Aleksander Klumberg 1920. aasta Antwerpeni olümpial. Klumberg oli ühtlasi esimese iseseisva Eesti riigi värvides startinud olümpiasportlane.
Olümpiamängudele on pääsenud mitmed Eesti kümnevõistlejad, medalini on suurimal spordipeol jõudnud kolm kodumaa atleeti. Erki Nool võitis 2000. aastal Sydneys kuldmedali, Rein Aun tõi Nõukogude Liidu koondises 1964. aasta Tokyo olümpialt hõbeda ning Aleksander Klumberg 1924. aasta Pariisi olümpialt pronksmedali. 
+Eesti kümnevõistlejad olümpiamängudel OlümpiaSportlaneKoht1920 AnwerpenAleksander Klumbergkatkestas1924 PariisAleksander Klumberg3. kohtElmar Rähn21. kohtValter EverkatkestasEugen Neumann16. koht1928 AmsterdamJohannes Meimer13. koht1956 MelbourneUno Palu4. koht1964 TokyoRein Aun2. koht1968 MexicoRein Aunkatkestas1988 SoulValter Külvetkatkestas1992 BarcelonaAndrei Nazarov14. kohtErki Noolkatkestas1996 AtlantaIndrek KaseorgkatkestasAndrei NazarovkatkestasErki Nool6. koht2000 SydneyErki Nool1. kohtIndrek Kaseorg17. koht2004 AteenaErki Nool8. kohtKristjan RahnukatkestasIndrek Turi23. koht2008 PekingMikk Pahapill10. kohtAndres Raja12. koht2016 Rio de JaneiroKarl Robert Saluri23. kohtMaicel Uibo24. koht2020 TokyoMaicel Uibo15. kohtKarel Tilga20. kohtJohannes Erm11. koht
pisi|Erki Nool

 Erki Noole kuld Sydnys 2000. aastal 
Erki Nool on sündinud 1970. aastal Võrus, ta debüteeris olümpiamängudel juba 1992. aastal, aga sai Barcelonas odaviskes nulli. Neli aastat hiljem Atlantas läks juba palju paremini ja Nool lõpetas 1996. aasta olümpiamängud 6. kohaga. Sydneys kuldmedalit võites kogus Nool 8641 punkti (100 m 10,68, kaugushüpe 7.76, kuulitõuge 15.11, kõrgushüpe 2.00, 400 m jooks 46,61, 110 m tõkkejooks 14,48, kettaheide 43.66, teivashüpe 5.00, odavise 65.8a ja 1500 m jooks 4.29,48), talle järgnesid Roman Sebrle (8606) ja Chris Huffins (8595).

Erki Noole rahvusvaheline karjäär kestis tosinkond aastat. Debüüti Barcelonas ja esimest suvist tiitlivõistluste medalit lahutas kuus aastat. Ühtekokku pälvis Nool tiitlivõistlustelt üheksa medalit: kümnevõistluse olümpiakuld 2000, MM-i hõbe 2001, EM-i kuld 1998 ja hõbe 2002. Seitsmevõistluses sise-MM-i hõbe 1997 ja 1999, sise-EM-i kuld 1996, pronks 2000, 2002. Samuti ootab Noole nimele kuuluv Eesti rekord 8815 punkti tänaseni ületamist.

 Rein Auna hõbe 1964. aastal 
pisi|Aun, Holdorf, Walde
Rein Aun sündis 1940. aastal Tallinnas. Olümpialaste nimekirja sai Aun n-ö viimasel hetkel, kui ta Nõukogude Liidu meistrivõistlustel Kiievis võitis 7917 punktiga hõbemedali. Olümpiamängudel kogus ta 7842 punkti (10,9, 7.22, 13.82, 1.93, 48,8, 15,9, 44.19, 4.20, 59.06, 4.22,3), selline tulemus andis hõbemedali ning koha kahe sakslase vahel. Võitjana kogus Willi Holdorf 7887 punkti ja pronksmedali sai Hans-Joachim Walde.

Esinemine Tokyo suurel areenil oli Rein Auna esimene välisvõistlus. Ta tundis end olümpiamiljöös üllatavalt koduselt ja hõbemedal tuli Eesti rekordiga. 

Sitke võitleja Aun oli enne viimast ala 1500 m jooksu kolmandal kohal, eestlane kaotas teisel kohal olevale Waldele tervelt 67 punktiga, aga ta asus kohe jooksu juhtima ja lõpetas suveräänselt 4.22,3ga ning tõusis kokkuvõttes teiseks. 

1968. aastal püstitas Aun viievõistluses maailma tipptulemuse 4079 punkti, Mexico olümpiale sõitis ta üldtunnustatud soosikuna, aga vigastuse tõttu tuli võistlus pooleli jätta.

 Aleksander Klumbergi pronks 1924. aastal 
Klumberg sündis 1899. aastal Tallinnas. Ta on ainus Eesti kergejõustiklane, kes asunud olümpiastarti oma ala maailmarekordimehena. Kahepäevast heitlust Pariisis 35 vastasega alustas Klumberg hästi, edastades avapäeva lõpus oma rekordigraafikut pea saja punktiga, aga konkurents oli tihe ja Klumbergi laeks jäi võistluse lõppedes pronksmedal 7329, 360 punktiga (11,6, 6.96, 12.27, 1.75, 54,4, 17,6, 36.79, 3.30, 57.70, 5.16,0). Kuldmedal Harold Osbornile ja hõbe Emerson Nortonile.

Klumberg on meenutanud, et kodus võtsid spordijuhid tema pronksmedali leigelt vastu. Oodati ju maailmarekordimehelt kulda. Samas oli Klumbergi spordivarustus sedavõrd tagasihoidlik, et Pariisis pidi ta hüppenaelikudki laenama kuldmedalimehelt Osbornilt. 

Aastail 1917–1927 tuli Aleksander Klumberg 48 korda Eesti meistriks ja püstitas 23 rekordit. Peale sportlaskarjääri töötas Poolas kergejõustikutreenerina ja pärast Eestisse naasmist teadusliku sekretäri ja instruktorina.

Esimese vabariigi algusaastatel valisid Eesti Spordilehe lugejad Klumbergi Eesti kõigi aegade suurimaks sportlaseks.

 Eesti kümnevõistlejad maailmameistrivõistlustel 
Esimesed kergejõustiku maailmameistrivõistlused toimusid 1983. aastal Helsingis, esimese eestlasest mitmevõistlejana startis maailmameistrivõistlustel 1993. aastal Indrek Kaseorg. 

Maailmameistrivõistlustelt on Eesti saanud kümnevõistluses kaks medalit: Erki Nool võitis hõbeda 2001. aastal Edmontonis ning Maicel Uibo sai hõbemedali kaela 2019. aastal Dohas.  
+Eesti kümnevõistlejad maailmameistrivõistlustel MMSportlaneKoht1993 StuttgartIndrek Kaseorg12. koht1995 GöteborgErki Nool4. kohtAndrei Nazarov10. kohtIndrek Kaseorg11. koht1997 AteenaErki Nool6. kohtIndrek Kaseorg11. koht1999 SevillaIndrek Kaseorg12. kohtErki Nool14. koht2001 EdmontonErki Nool2. koht2003 PariisKristjan RahnukatkestasErki Noolkatkestas2005 HelsingiKristjan Rahnu6. kohtMikk Pahapill12. koht2007 OsakaAndres Raja16. koht2009 BerliinAndres Raja15. kohtMikk - Mihkel Arro33. kohtMikk Pahapillkatkestas2011 DaeguMikk Pahapill9. kohtAndres Raja15. koht2013 MoskvaMikk Pahapill17. kohtMaicel Uibo19. koht2015 PekingMaicel Uibo10. kohtJanek Õiglane19. koht2017 LondonJanek Õiglane4. kohtKarl-Robert Saluri13. kohtMaicel Uibokatkestas2019 DohaMaicel Uibo2. kohtAndres Raja16. koht2022 EugeneMaicel Uibo7. kohtJohannes Erm9. kohtJanek Õiglanekatkestas2023 BudapestKarel Tilga4. kohtJohannes Erm9. kohtJanek Õiglane6. koht

 Erki Noole 2001. aasta hõbemedal Edmontonis 
Pärast 2000. aasta olümpiamänge piinles Nool puusavigastuse küüsis, 2001. aasta alguses alustas ta koostööd Andrei Nazaroviga. Kõik sujus, maailmameistrivõistlustel pälvis Nool hõbeda Eesti rekordiga 8815 punkti, altminekuid ei olnud, aga kaugushüppes otsustati kuldmedali saatus. Tomas Dvorak püstitas isikliku rekordi 8.07, Nool piirdus 7.63ga.
pisi|Maicel Uibo

 Maicel Uibo 2019. aasta hõbemedal Dohas 
Maicel Uibo võitis Doha kergejõustiku MM-il kümnevõistluses ülipõneva lõpplahenduse järel 8604 punktiga hõbemedali. Pikka aega püsis Uibo 21-aastaselt kümnevõistluse kõigi aegade noorimaks maailmameistriks kroonitud Niklas Kauli tempos, siis läks noor sakslane oma teed, aga peamise hõbedakonkurendi Damian Warneri selja taha jätnud eestlane kindlustas 8604 punktiga teise koha. Ühtlasi tähistab see Eesti kõigi aegade teist tulemust.

 Eesti kümnevõistlejad Euroopa meistrivõistlustel 
Euroopa meistrivõistlustelt on Eesti mitmevõistluse mehed võitnud kokku neli medalit: 1998 Erki Nool kuld, 1958 Uno Palu hõbe, 2002 Erki Nool hõbe ja 2022 Janek Õiglane pronksmedal.   

 Uno Palu hõbe 1958. aasta 
Stockholmi legendaarsel olümpiastaadionil tegi elu tähtsaima kümnevõistluse 25-aastane Uno Palu, olles olnud Melbourne`i olümpial neljas, oli ta piisavalt kogenud, et võidelda medali eest. Vassili Kuznetsov oli hetkel teistest võimsam, Palu läks võitlema hõbeda eest ja Eesti rekordiga ta ka hõbeda võitis, kogudes 7329 punkti. Kuznetsov kogus konkurentidest üle viiesaja punkti rohkem, kulla hind oli 7865 punkti, pronksmedal läks sakslasele Walter Meierile 7249 punktiga.

 Erki Noole kuld 1998. aastal, hõbe 2002. aastal 
1997. aastal käis Nool põlvelõikusel ja lõpetas koostöö treener Rein Sokuga. 1998. aasta suvi kujunes sellest hoolimata visa sportlase senise karjääri parimaks. Kevadisel Götzise võistlusel sündis Eesti rekord (8672), Budapestis saadi Euroopa meistriks sellest tippmargist vaid viie punkti võrra kehvem tulemus. 2002. aastal Münchenis võidetud Euroopa meistrivõistluste hõbe jäi Noole viimaseks tiitlivõistluste medaliks.

 Janek Õiglase pronks 2022. aastal 
pisi|Janek Õiglane
Janek Õiglane viis 2002. aasta kevadel isikliku rekordi 8405 punktini, mis oli Eesti kõigi aegade seitsmes tulemus. Maailmameistrivõistlused tal ebaõnnestusid, aga Õiglane näitas tõelist võitlejahinge ja võitis vaid kuu aega pärast valusat pettumust teda kaua seganud jalavigastuse kiuste Euroopa meistrivõistlustel pronksmedali 8346 punktiga. Euroopa meistriks krooniti kodupubliku ees võistelnud Niklas Kaul (8545), kes möödus viimase alaga Šveitsi rekordi püstitanud Simon Ehammerist (8468). 
 Eesti kõigi aegade edetabel kümnevõistluses 
20 Eesti kümnevõistlejat on saanud edetabelisse, alistades maagilise 8000 punkti piiri.
+Kõigi aegade edetabel kümnevõistlusesJrk-nrTulemusSportlaneAeg1.8815Erki Nool2001 Edmonton2.8681Karel Tilga2023 Budapest3.8604Maicel Uibo2019 Doha4.8526Kristjan Rahnu2005 Arles5.8524Janek Õiglane2023 Budapest6.8506Valter Külvet1988 Stayki7.8484Johannes Erm2023 Budapest8.8398Mikk Pahapill2011 Götzis9.8322Andrei Nazarov1987 Sochi10.8299Kristjan Rosenberg2021 Tallinn

 Head tulemused sisetiitlivõistlustelt seitsmevõistluses 
pisi|Maicel Uibo
Sisetingimustes ei võistle mehed mitte kümnevõistluses, vaid seitsmevõistluses. Esimesed võistlused korraldati 1970. aastal. 1992. aastal toimusid esimesed Euroopa meistrivõistlused ja sisemaailmameistrivõistluste kavva võeti ala 1995. aastal. 
+Eestlaste medalid sisetiitlivõistlustel VõistlusSportlaneMedalAegSise MMErki Noolhõbe1997Sise MMErki Noolhõbe1999Sise MMMaicel Uibopronks2018Sise MMJohannes Ermpronks2024Sise EMErki Noolkuld1996Sise EMErki Noolpronks2000Sise EMErki Noolpronks2002Sise EMMikk Pahapillkuld2009Sise EMRisto Lillemetspronks2023
pisi|Johannes Erm

 Fakte Eesti meistrivõistlustelt  
Esimeseks Eesti meistriks kümnevõistluses tuli Aleksander Klumberg 8025,520 punkti.

2020. aastal oli stardis ainult üks mitmevõistleja – Risto Lillemets, kes kogus 8133 punkti.

Parima punktisummaga on Eesti meistriks tulnud Johannes Erm, kes kogus 2023. aastal 8424 punkti.

Enim kordi on kümnevõistluses Eesti meistriks tulnud Uno Palu (1955, 1956, 1958, 1960, 1963, 1964).

 Aasta sportlaseks valitud mitmevõistlejad 
pisi|Karel Tilga
Aasta sportlane on aunimetus, mida antakse alates 1955. aastast Eesti parimatele sportlastele. Võitjad kuulutatakse välja Eesti Olümpiakomitee auhinnagalal "Spordiaasta tähed" ja nad saavad endale Kristjani kuju. Lausa kaheksal korral on parimaks meessportlaseks valitud just kümnevõistleja.  
+AastaSportlane1956Uno Palu1958Uno Palu1996Erki Nool1997Erki Nool1998Erki Nool2000Erki Nool2022Janek Õiglane2023Karel Tilga

 Naiste seitsmevõistlus 
Alates 1984. aasta Los Angelese suveolümpiamängudest on naised tiitlivõistlustel võistelnud seitsmevõistluses, varem võisteldi viievõistluses. 

Eesti naistel pole mitmevõistluses nii hästi läinud kui meestel, kordaminekuks saab lugeda, kui eestlanna jõuab tiitlivõistlustele või püstitab alal Eesti rekordi. Eesti rekord kuulub 2017. aastast Grit Šadeiko nimele.

 Eesti seitsmevõistlejad olümpiamängudel 
Olümpiamängudel on Eestit esindanud kolm seitsmevõistlejat, parimale kohale on seni jõudnud Anu Kaljurand.

Kaljuranna sportlikud tippsaavutused jäävad 1980. aastatesse, kui ta võitis kaugushüppajana kaks juunioride MM-i hõbemedalit. Kaljurand oli üks esimesi Eesti sportlasi, kes läks sportlasteed jätkama ja akadeemilist haridust saama USA ülikooli.  
+Seitsmevõistlejad olümpiamängudel OlümpiamängudSportlaneKoht1992 BarcelonaAnu Kaljurand17. koht2008 PekingKaie Kand32. koht2012 LondonGrit Šadeiko21. koht2016 Rio de JaneiroGrit Šadeikokatkestas

 Eesti seitsmevõistlejad maailmameistrivõistlustel 
Maailmameistrivõistlustelt on Eestil ette näidata üks esikümne koht naiste seitsmevõistluses. 2003. aasta MM-il Pariisis õnnestus Larissa Netšeporukil võistlus hästi ja ta sai seitsmenda koha.

Netšeporuk on sündinud Ukrainas, aga kolis Eestisse ja hakkas meie kodumaad esindama. Ta on valitud 2001. ja 2003. aastal Eesti parimaks naiskergejõustiklaseks, parimaks tulemuseks jäi 6215 punkti.   
+MMSportlaneKoht2003 PariisLarissa Netšeporuk7. koht2007 OsakaKaie Kand30. koht2009 BerliinKaie Kand18. koht2011 DaeguGrit Šadeiko26. koht2013 MoskvaMari Klaup21. kohtGrit Šadeikokatkestas2015 PekingGrit Šadeiko15. koht2017 LondonGrit Šadeiko13. koht

 Eesti kõigi aegade edetabel seitsmevõistluses 
pisi|Grit Sadeiko
Eesti rekord on 2017. aastast Grit Šadeiko nimel. 2020. aastateks on Šadeiko tippsportlase karjääri lõpetanud ja tegutseb treenerina. Tema säravaimad saavutused on 2011. aastal Euroopa U23 meistrivõistlustelt võidetud kuldmedal ja 2008. aasta juunioride maailmameistrivõistlustelt saadud pronksmedal.  
pisi|Ksenija Balta
Ksenija Balta hoiab edetabelis 6180 punktiga kolmandat kohta. Tema on rohkem tuntud sprinteri ja kaugushüppajana. Eesti rekordiomanik on ta kaugushüppes, 100 m ja 200 m jooksus. 

2023. aastal kogus Pippi Lotta Enok tublid 6165 punkti ja tõusis edetabelis neljandaks, tal õnnestus võita Euroopa U23 Meistrivõistlustelt pronksmedal.  
+Eesti seitsmevõistluse kõigi aegade edetabelJrk-nrTulemusSportlaneAeg1.6280Grit Šadeiko2017 Götzis2. 6215Larissa Netšeporuk2003 Tallinn3.6180Ksenija Balta2006 Arles4.6165Pippi Lotta Enok2023 Austin5.6155Virge Naeris1998 Tartu6. 6142Anu Kaljurand1992 Austin7.6080Mari Klaup2020 Tallinn8. 6074Silva Oja1982 Tallinn9.5979Kaie Kand2009 Götzis10.5836Liisa Maria Lusti2022 Götzis
pisi|283x283px|Seitsmevõistlejad lõpetavad suurvõistlused alati ühise staadioniringiga

 Fakte Eesti meistrivõistlustelt  
Esimeseks Eesti meistriks seitsmevõistluses tuli 1981. aastal Ellen Külvand 5686 punktiga.

1992. aastal oli stardis ainult kaks võistlejat: Virge Naeris ja Anu Tuul, pronksmedal jäi välja andmata.

Parima summaga on Eesti meistriks tulnud Silva Oja, ta kogus 1982. aastal riigi meistrivõistlustel 6156 punkti.

Enim meistritiitleid seitsmevõistluses on võitnud Rutti Lukksepp (1995, 1996, 1999, 2000, 2002, 2003)

Viited