Vektor

Vektor ehk geomeetriline vektor (ld sõnast vector 'vedaja, kandja') on suurus, millel on pikkus, siht ja suund ning mis on nende andmetega täielikult määratud. Kaasik, Ü. (2002). Matemaatikaleksikon. Tartu.  Kaks vektorit loetakse seega võrdseks, kui nende siht, suund ja pikkus ühtivad. Vektoreid, mille sihid ühtivad, nimetatakse kollineaarseteks.

Geomeetriliselt on vektor esitatav suunatud lõiguna , kus A ja B on vastavalt vektori alguspunkt ehk rakenduspunkt ja lõpp-punkt. Juhul, kui vektori rakenduspunkt on fikseeritud, räägitakse seotud vektorist. Kui vektori alguspunkt on vabalt valitav, räägitakse vabavektorist. Vabavektor on formaalselt kõigi võrdsete vektorite (kui suunatud lõikude) hulk. Libisev vektor on vektor, mille rakenduspunkti võib vektori mõjusirgel vabalt muuta.

Üldistatult nimetatakse vektoriks mis tahes vektorruumi elementi.

Algebras ja füüsikas tähistatakse vektoreid ühe kaldkirjas tähega, millel on nool (, ), või paksus püstkirjas tähega (, ), viimane tähistusviis on kasutusel peamiselt inglise keeleruumis.

 Tehted vektoritega 

 Nullvektor 

Vektorit, mille pikkus on null, nimetatakse nullvektoriks ja tähistatakse sümboliga . Nullvektori suund on määramata.

 Vastandvektor 

 Vektorite liitmine ja lahutamine 
Selleks, et liita mitut vektorit, tuleb esimese (I) vektori lõpust tõmmata teine vektor (II), II vektori lõpust kolmas (III) vektor jne. Liitmise tulemuseks on vektor, mis on tõmmatud I vektori algusest viimase vektori lõppu (hulknurga reegel).

 Vektorite korrutamine arvuga 
Selleks, et lahutada ühte vektorit teisest, tuleb teisele vektorile liita esimese vastandvektor. Antud vektori vastandvektoriks nimetatakse vektorit, millel on antud vektoriga sama siht ja võrdne pikkus, kuid vastupidine suund.

 Skalaarkorrutis 

 Vektori pikkus 

Vektori  pikkust tähistatakse .

 Vektorkorrutis 

 Segakorrutis 
Segakorrutis

 Rakendused füüsikas 

 Asukoht, kiirus ja kiirendus 

 Jõud 

 Vektorväljad 

 Vaata ka 
 Vektoriaalne suurus

 Viited 

Kategooria:Geomeetria