Bernard Kangro

Bernard Kangro (ka Bernhard; 18. september 1910 Oe küla, Võrumaa – 25. märts 1994 Lund, Rootsi) oli eesti luuletaja, proosakirjanik ja ajakirjanik.

 Elulugu 
Bernard Kangro sündis Oe külas Vana-Antsla vallas Võrumaal taluomaniku Andres Kangro ja Minna (Kangro) perekonnas.

Ta õppis Kiltre algkoolis (1919–1922), Antsla kõrgemas algkoolis (1922–1924) ja Valga Poeglaste Gümnaasiumis (1924–1929). Lõpetas Tartu Ülikooli (1929–1938) eesti ja üldise kirjanduse eriala magistrikraadiga cum laude.

Aastatel 1943–1944 töötas ta Vanemuise teatri dramaturgina. 1944. aastal põgenes ta Soome kaudu Rootsi.

Aastatel 1950–1994 töötas ta ajakirja Tulimuld toimetajana ja Eesti Kirjanike Kooperatiivi direktorina. Oli seotud ka väljaannetega Eesti sõna (1942), Puhkus ja elurõõm (1943), Kodukolle (1945) ja Stockholms-Tidningen (1946).

Bernard Kangro oli EYS Veljesto veli ning alates 1945. aastast Välismaise Eesti Kirjanike Liidu liige.

 Looming 
Bernard Kangro luulet iseloomustab vahetu ja sümbolitaotluslik kujundikeel. Meeleoludes vahelduvad nukrameelsus irooniaga, rõõm resignatsiooniga. Tema proosas on kaks keskset teemat: külaelu murrangulistel aastatel Eestis ja Tartu.

Tähelepanu väärivad ka Kangro kirjandusloolised raamatud "Arbujad" (1981) ja "Arbujate kaasaeg" (1983).

 Pseudonüümid 
Bernard Kangro kasutas pseudonüüme Antsla Pännu, Herbert Viipilt, Joonas Taavet, Josef Tsaxtinis, Kroonik, O. J., Oskar Jooniste, Taavet Valler.

 Teosed 
 Luulekogud 
 "Sonetid" (1935)
 "Vanad majad" (1937)
 "Reheahi" (1939)
 "Põlenud puu" (1945)
 "Pühapäev" (1946)
 "Seitsmes öö" (1947)
 "Tulease" (1949)
 "Veebruar" (1951)
 "Eikellegi maa" (1952)
 "Suvihari" (1955)
 "September" (1964)
 "Varjumaa" (1966)
 "Allikad silla juures" (1972)
 "Hingetuisk. Jääminek" (1988)

 Valikkogud 
 "Ajatu mälestus" (1960)
 "Minu nägu" (1970)
 "Kogutud luuletused" (1991)
 "Kojukutsuv hääl" (2000)

 Romaanid 
 "Igatsetud maa" (1949)
 "Kuma taevarannal" (1950)
 "Peipsi" (1954)
 "Taeva võtmed" (1956)
 "Sinine värav" (1957)
 "Jäälätted" (1958)
 "Emajõgi" (1961)
 "Tartu" (1962)
 "Kivisild" (1963)
 "Must raamat" (1965)
 "Keeristuli" (1969)
 "Joonatan, kadunud veli" (1971)
 "Öö astmes x" (1973)
 "Puu saarel on alles" (1973)
 "Kuus päeva" (1980)
 "Seitsmes päev" (1984)

 Esseistika ja mälestused 
 "Arbujad" (1981)
 "Kipitai" (1992)
 "Härjanädalate aegu" (1994)
 "Üks sündmusteta suvi" (1998)

 Tunnustus 

 1957 Henrik Visnapuu preemia ("Taeva võtmed")
 1963 Henrik Visnapuu preemia ("Tartu")
 1970 Henrik Visnapuu preemia ("Keeristuli")
 1982 Henrik Visnapuu preemia ("Arbujad")
 1988 Henrik Visnapuu preemia ("Häitsmemehi ja pärlipüüdjaid")
 1990 Tartu Ülikooli audoktor
 1990 Eesti Kirjanike Liidu aastapreemia ("Eesti kirjakuulutaja eksiilis")
 1990 Bernard Kangro kirjanduspreemia

 Isiklikku 
Tema ja Maria Kangro tütar oli Eeva Merike Kangro-Pennar ja poeg oli Andrus Jaan Kangro.

 Viited 

 Kirjandus 
 Karl Ristikivi "Bernard Kangro" (lühimonograafia). Sari "Meie kirjanikke", nr 9. Eesti Kirjanike Kooperatiiv, Lund 1967, 80 lk
 Karl Muru "Ühe nooruslüürika vaatlusi". Keel ja Kirjandus 1971, nr 3, lk 143–152 ja nr 4, lk 217–227
 Eesti kirjanduse ajalugu, IV köide, 2. raamat. Eesti Raamat 1984, lk 365–381 ja bibliograafia lk 393–394
 Toomas Liiv "Bernard Kangro kirjanikuna". Looming 1989, nr 1, lk 111–122
 Janika Kronberg "Kirjuta!". Looming 2000, nr 11, lk 1706–1717
 Oskar Kruus "Bernard Kangro: elukäik ja looming". Eesti Raamat, Tallinn 2003, 150 lk

 Välislingid 


 Lühikokkuvõtted Bernard Kangro teostest
 Ohvitseride andmekogu

Kategooria:Eesti kirjanikud
Kategooria:Eesti luuletajad
Kategooria:Tartu ülikooli audoktorid
Kategooria:Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna vilistlased
Kategooria:EYS Veljesto liikmed
Kategooria:Eesti Teadusliku Seltsi Rootsis liikmed
Kategooria:2. Üksiku Jalaväepataljoni koosseis
Kategooria:7. Jalaväerügemendi koosseis
Kategooria:Eestlased Rootsis
Kategooria:Eesti ajakirjanikud
Kategooria:Arbujad
Kategooria:Sündinud 1910
Kategooria:Surnud 1994