Braunau am Inn

Braunau am Inn on linn (Stadtgemeinde) Austrias Ülem-Austria liidumaal Braunau am Inni ringkonnas piiril Saksamaaga. See on tuntud kui Adolf Hitleri sünnikoht.

Linn asub Inni alamjooksul allpool Salzachi suubumist sellesse, kus see moodustab piiri Saksamaa Baieri liidumaaga, poolel teel liidumaa pealinna Linzi ja Baieri pealinna Müncheni vahel, u. 60 km Salzburgist põhja pool. Braunau on ühendatud üle Inni sildadega Baieri vaste Simbach am Inniga. Traditsiooniline sisenemissadam, kõik piirikontrollid on kaotatud alates Schengeni leppe rakendamisest Austria poolt 1997. aastal.

Linna järgi on nimetatud Braunau am Inni ringkond. Braunau am Innis elas 2011. aastal 16 182 inimest.

 Jaotised 
Braunau am Inni vald koosneb järgmistest katastraalvaldadest: Braunau am Inn, Osternberg ja Ranshofen; samas jaotatakse edasi asustatud kohtadeks (sulgudes rahvaarv 1. jaanuari 2022 seisuga).

 Aching (22)
 Au (11)
 Blankenbach (105)
 Braunau am Inn (4308)
 Braunau Neustadt (2037)
 Gasteig (30)
 Haiden (91)
 Haselbach (2940)
 Himmellindach (178)
 Höft (12)
 Laab (3069)
 Lach (96)
 Lindach (19)
 Maierhof (114)
 Neue Heimat (1015)
 Oberrothenbuch (24)
 Osternberg (502)
 Ranshofen (2372)
 Roith (21)
 Scheuhub (400)
 Tal (89)
 Unterrothenbuch (31)

 Ajalugu 

Kui Ranshofeni klooster oli mainitud juba 788. aastal Baieri hertsogi Tassilo III deponeerimise käigus, siis Braunau ise ilmus esmakordselt 1120. aasta ürikus kui Prounaw. Innvierteli piirkond oli toona Baieri hertsogkonna osa.


Braunau sai linnaõiguse 1260. aastal, ühena esimestest tänapäeva Austrias. Sellest sai kindluslinn ja oluline kaubateede sõlmpunkt, mis tegeles soolakaubanduse ja laevaliiklusega Innil. Baieri peamise asulana mängis linn Hispaania pärilussõja ajal silmapaistvat rolli Baieri ülestõusus Austria okupatsiooni vastu, kui 1705. aastal toimus Braunau parlament, ajutine Baieri parlament, mida juhtis Georg Sebastian Plinganser (1680–1738).

Pühale Stefanosele pühitsetud hilisgooti stiilis Braunau kihelkonnakirik ehitati aastatel 1439–1466, asendades vanema kabeli. Selle 87 m kõrgune tornikiiv on üks Austria kõrgemaid ja linna vaatamisväärsus. Tänapäeval on kindluse jäänustes muuseum ja osa endistest linnamüüridest on veel näha. Teine muuseum asub renoveeritud 18. sajandi avalikus kümblas.

40 aasta jooksul vahetas Braunau kolm korda omanikku: 1779. aastal sai sellest Austria linn Tescheni rahu järgi, millega lahendati Baieri pärilussõda. Kolmanda koalitsiooni sõja ajal vahistasid Prantsuse väed Braunau kindlusesse Nürnbergi raamatumüüja Johann Philipp Palmi, kes hukati 1806. aastal Napoleon I isiklikul korraldusel riigireetmise eest. 1809. aasta Schönbrunni rahuga läks Braunau tagasi Baieri kätte. 1816. aastal pärast Napoleoni sõdu Viini kongressil Euroopa ümberkorraldamise ajal loovutas Baieri kuningriik linna Austria keisririigile ja sai vastutasuks Aschaffenburgi. Braunau kuulub sellest ajast peale Austriale.

Braunau jäi Austria-Ungari armee garnisonilinnaks ja sai Esimese maailmasõja ajal suure sõjavangilaagri asukohaks. Pärast anšlussi Natsi-Saksamaasse 1938. aastal liideti Ranshofen, kus sel ajal oli üks Austria suurimaid alumiiniumitehaseid, Braunauga. Alates 1992. aastast on Andreas Maislingeri algatatud iga-aastased Braunau nüüdisajaloo päevad keskendunud mineviku kajastamisele; linna administratsioon annab välja Egon Ranshofen-Wertheimeri auhinda, mis on nimetatud põlisdiplomaadi Egon Ranshofen-Wertheimeri järgi, et austada pühendunud austerlasi välismaal. Mitmed Stolpersteinid paigaldas Braunausse kunstnik Gunter Demnig.

 Adolf Hitleri sünnipaik 


Adolf Hitler sündis 20. aprillil 1889 Braunau am Innis, kus tema isa Alois Hitler tolliametnikuna töötas. Ta lahkus koos perega Braunaust ja kolis 1892. aastal Passausse. Hitler sündis kortermajas, mis on kantud 1890. aasta registrisse aadressil Salzburger Vorstadt 15, kus asus craft käsitööõlletehas ja mitu üürikorterit, millest ühes elasid Alois Hitler, tema kolmas naine Klara, nende poeg Adolf ning tema vanemad poolõed-vennad Alois ja Angela.

1934. aasta aprillis avaldas Passau ajaleht Donauzeitung mälestusartikli, mis tähistas tuba, kus Hitler sündis. 1938. aasta aprillis nimetas Braunau Salzburger Vorstadti ümber Adolf-Hitler-Straßeks ja linnaväljaku Adolf-Hitler-Platziks, kuid hoone ise jäi Gasthausiks, õlut reklaamiva sildiga kraanil.

Samal aastal ostis Hitleri isiklik sekretär Martin Bormann maja NSDAP nimel, seejärel sai sellest kultuskeskus, kus oli kunstigalerii ja avalik raamatukogu.

Teise maailmasõja lõppedes 1945. aastal hõivasid Ameerika sõdurid maja ja takistasid fanaatilistel natside toetajatel seda õhku laskmast. Seejärel kasutati seda ajutiselt natside koonduslaagrite dokumentaalnäituse majutamiseks. 1952. aastal ostsid endised omanikud, perekond Pommer selle tagasi, seejärel kasutati seda linnaraamatukogu, tehnikakõrgkooli ja lõpuks puuetega inimeste päevakeskusena (Lebenhilfe).

Alates II maailmasõjast oli maja olnud vastuoluline nii kohaliku küla kui ka Austria valitsuse jaoks. 1972. aastal võttis Austria siseministeerium hoone peamise rendilepingu üle, et tõrjuda veelgi mõtteid muuta see palverännakute kohaks, ja maksis seejärel selle omanikule igakuist renti umbes 4800 eurot.

Natsismiaegse Austria ajalooga leppimise protsessis juhtis Braunau linnapea Gerhard Skiba Hitleri sünnikoha mälestuskivi paigaldamist hoone ette. Paigaldamine toimus 1989. aasta aprillis, kaks nädalat enne Hitleri sajandat sünnipäeva. Teise maailmasõja ohvreid mälestav kivi on valmistatud Mauthauseni koonduslaagri karjäärist pärit graniidist. Sellel öeldakse: Für Frieden, Freiheit und Demokratie. Nie wieder Faschismus. Millionen Tote mahnen ("Rahu, vabaduse ja demokraatia eest; mitte kunagi enam fašismi: miljonid surnud meenutavad meile"). Mälestusmärk toimib ka "Hitleri-turismi" pärssijana.

2011. aastal kolis Lebenhilfe välja ja ministeerium küsis luba kinnistu renoveerimiseks. Toonane omanik Gerlinde Pommer aga keeldus ja keeldus ka ministeeriumi pakkumisest maja osta. Maja on sellest ajast tühjaks jäänud.

2016. aastal avaldas ministeerium survet maja sundvõõrandamiseks valitsuse poolt. Selleks oli Austria parlamendis vaja eriseadust. Samal ajal kaalus Austria valitsuskomisjon mitmeid võimalusi maja tulevikuks, muutes selle uuesti korteriteks, kasutades seda keskuseks või muuseumiks, mis seisaks silmitsi Austria natsiminevikuga, ja isegi selle lammutamist, asendades algse hoone täiesti uue ehitisega.

Austria siseminister Wolfgang Sobotka ütles 18. oktoobril 2016, et hoonet muudetakse sellisel määral, et see "ei ole äratuntav". Lepingu sõlmis arhitektuuribüroo Marte Marte Architekten. Maja tuli taastada oma 1790. aasta konfiguratsioonis kahe viilkatusega, eemaldada kõik 1938. aasta natside juurdeehitused ja esiosa valgendamine.

2020. aasta juunis teatati, et pärast restaureerimist hakkab maja täitma politseijaoskond. Maja taastamine lükkus koroonapandeemia tõttu edasi ja kulud kasvasid märgatavalt. 2023. aastal teatati, et lisaks politseijaoskonnale kasutatakse maja ka koolituskeskusena. Restaureerimine peaks lõppema 2025. aastal, politseijaoskond ja piirkonnapolitsei peakorter saavad sisse kolida 2026. aastal.

2011. aastal hääletas Braunau linnavolikogu Hitlerile 1933. aastal omistatud aukodakondsuse tühistamise poolt. Tegevust kirjeldati "ettevaatusabinõuna", kuna ei leitud arhiivitõendeid, mis kinnitaksid, et ta oli selle üldse saanud.


 Majandus 

Braunaus on lai valik tööstusharusid, sealhulgas elektroonikatööstus, metallitööstus (AMAG), puidutööstus ja klaasitööstus. Linnas on ka Austria suurimad alumiiniumitehased.

 Haridus 

BHAK Braunau on Innvierteli vanim haridusasutus.

HTL Braunau on pälvinud Ülem-Austria kõige uuenduslikuma kooli auhinna seitse korda, aastatel 2012–2014 ja 2017–2020.

 Sport 

Kohalik jalgpallimeeskond SV Braunau jõudis pärast kahte edukat hooaega Austria 2. Liigasse, enne kui 2000. aastal ootamatult pankrotti läks. Meeskond taasasutati kui FC Braunau.

 Märkimisväärsed elanikud 


 Hans Staininger (1508–1567), Braunau linnapea, oli väga pika habemega, mis põhjustas tema surma.
 Franz Xaver Gruber (1787–1863), õpetaja ja muusik, loonud jõululaulu "Stille Nacht" ("Püha öö").
 Josef Reiter (1862–1939), Austria helilooja.
 Edmund Glaise-Horstenau (1882–1946), sõjaajaloolane, Arthur Seyss-Inquarti kabineti asekantsler.
 Franz Jetzinger (1882 Ranshofenis – 1965), jesuiidist preester, teoloogiaprofessor Linzis, raamatu "Hitlerjugend" (1958) autor.
 Angela Hitler (1883–1949), Adolf Hitleri vanem poolõde, Martin Hammitzschi teine abikaasa.
 Adolf Hitler (1889–1945), Natsi-Saksamaa füürer aastatel 1934–1945.
 Egon Ranshofen-Wertheimer (1894–1957), diplomaat, ajakirjanik, politoloog; andis USA valitsusele Teises maailmasõjas nõu.
 Willi Schneider (1903–1971) ja Rudi Schneider (1908–1957), sõdadevahelise parapsühholoogia poolest kuulsad vennad.
 Ruthilde Boesch (1918–2012), Austria ooperilaulja ja kontsertartist.
 Gerhard Skiba (1947–2019), Braunau linnapea, püstitas fašismiohvrite mälestuskivi Adolf Hitleri sünnikodu ette.
 Wilfried Scharf (* 1955), kandlemängija.
 Susanne Riess (* 1961), poliitik (FPÖ), Austria asekantsler 2000–2003.
 Albert Hainz (* 1964), jalgrattur, sündis Ranshofenis.
 Gero Miesenböck (* 1965) neurofüsioloog.
 Dominik Landertinger (* 1988), laskesuusataja, on saanud kaks olümpiahõbedat ja kaks olümpiapronksi.

 Kliima 

Braunau am Innis on mereline kliima (Köppeni kliimaklassifikatsioon: Cfb) või 0 °C isoterm järgi niiske mandriline kliima (Dfb) soojade suvede ja üsna külmade talvedega.

 Viited 

 Välislingid 

 Braunau koduleht

Kategooria:Austria linnad
Kategooria:Ülem-Austria liidumaa vallad