Lev Tolstoi

pisi|Krahv Tolstoi vapp
pisi|püsti|Tolstoi Jasnaja Poljanas 1908. aastal. Sergei Prokudin-Gorski foto

Lev Nikolajevitš Tolstoi (Tolstoi ise hääldas eesnime kujul Ljov; eesti keeles kasutatakse ka nimekuju Leo Tolstoi; vene keeles Лев (Лёв) Николаевич Толстой, vanas kirjaviisis Левъ (Лёвъ) Николаевичъ Толстой; 9. september (vana kalendri järgi 28. august) 1828 – 20. november (7. november) 1910) oli vene kirjanik. Krahv.

 Elukäik 
Lev Tolstoi sündis Tula lähedal Jasnaja Poljanas vanast aadlisuguvõsast pärit mõisniku pojana. Tema ema suri 1830. ja isa 1837. aastal. Tolstoi koos vendade-õdedega kasvas üles sugulaste juures.

Aastatel 1844–1847 õppis Kaasani ülikoolis orientalistikat ja õigusteadust, kuid jättis ülikooli pooleli ning naasis kodukohta.

Aastatel 1851–1856 teenis ta ohvitserina Kaukaasias, 1854–1855 võttis osa Krimmi sõjast.

Aastal 1859 avas Lev Tolstoi Jasnaja Poljanas kooli talulastele.

Aastal 1862 abiellus ta nimeka Moskva arsti 18-aastase tütre Sofia Behrsiga. Neil oli 13 last,Feuer,Kathryn B. Tolstoy and the Genesis of War and Peace, Cornell University Press, 1996, ISBN 0-8014-1902-6 kellest viis suri juba lapsepõlves. Tolstoil oli ka üks abieluväline poeg.Susan Jacoby, "The Wife of the Genius" (April 19, 1981) The New York Times

1901. aastal Tolstoi haigestus raskelt ja pidi palju aastaid veetma Krimmis.

10. novembril 1910 lahkus Lev Tolstoi salaja Jasnaja Poljanast. Tal ei olnud kindlat tegevusplaani. Reisil olles Tolstoi külmetas ja haigestus kopsupõletikku ning suri 20. novembril 1910 Rjazani kubermangus Astapovos jaamaülema majas.

Lev Tolstoi maeti 23. novembril 1910 Jasnaja Poljanasse. Tema sarka tulid saatma tuhanded talupojad üle kogu Venemaa.

 Looming 
Tolstoi looming kajastab peamiselt vene elu, mida ta ise nägi ja koges.

Tema esimene kirjandusteos, autobiograafiline jutustus "Lapsepõlv", ilmus 1852. aastal ajakirjas Sovremennik. Triloogia järgmised osad kandsid pealkirju "Poisiiga" ja "Noorus". 1855–1856 kirjutas ta oma kuulsusele aluse pannud teose "Sevastoopoli jutustused", millele järgnesid 1864–1869. aastal "Sõda ja rahu" ning 1877. aastal "Anna Karenina".

Tolstoi viimased teosed olid "Pimeduse võimus" (1886); "Kreutzeri sonaat" (1890) ning "Ülestõusmine" (1899).

 Teosed 
 "Sõda ja rahu" (eesti keeles 1898, 1941,1945, 1962, 1970)
 "Anna Karenina" (eesti keeles 1902–1903, 1978)
 "Kaukaasia vang" (eesti keeles 1931, 1948)
 "Kasakad" (eesti keeles 1948, 1953, 1969, 2001)
 "Aabitsajutte" (eesti keeles 1973, 1975)
 "Jutte väikestele" (eesti keeles 1956)
 "Kreutzeri sonaat" (eesti keeles 1904, 1998)
 "Ülestõusmine" (eesti keeles 1904, 1936, 1951, 1959)
 "Pimeduse võimus" (eesti keeles 1908)
 "Ivan Iljitši surm" (eesti keeles 1914, tõlkinud A. H. Tammsaare) (terviktekst)
 Tunnustus 
 1873 valiti Keiserliku Peterburi Teaduste Akadeemia korrespondentliikmeks (samal päeval koos Aleksei Tolstoiga)
 1902 Tartu Ülikooli auliige

 Vaata ka 
 Tolstoilus

 Viited 

 Kirjandus 
 Romain Rolland, "Tolstoi elu". Prantsuse keelest tõlkinud Kusta Martinson. Eesti Kirjanduse Selts, Tartu 1928
 Bernhard Linde, "Leo Tolstoi ilukirjanduslikust loomingust. Ta 100. sünnipäeva puhul" – Eesti Kirjandus 1928, nr 10
 Juhan Luiga, Teated ja tähendused III. Leo Tolstoi., Kogumik Päevamured, I osa, 1934
 Leo Tolstoi igapäevases elus. Uus Eesti, 14. aprill 1937, nr. 101, lk. 7.
 Maksim Gorki, "Kirjandusest". Eesti Riiklik Kirjastus, Tallinn 1960, lk. 167–205
 "Tolstoi läheduses" (kaasaegsete mälestusi). Koostanud ja tõlkinud Elvi Pillesaar, Loomingu Raamatukogu 1960, nr. 45
 Sergei Issakov, "L. Tolstoi XX sajandi alguse eesti kirjanduslikus ja ühiskondlikus elus" – Keel ja Kirjandus 1978, nr. 9, lk. 513–529 ja nr. 10, lk. 596–612
 Tatjana Suhhotina-Tolstaja, "Minu isa surm ja tema lahkumise tagapõhi". Tõlkinud ja järelsõna: Lembe Hiedel. Loomingu Raamatukogu 1978, nr. 34
 Romain Rolland – Lev Tolstoi. Kirjad. Tõlkinud Aivar Kull – Noorus 1989, nr 9, lk 1–3 ja 32
 Peeter Torop, "Kultuurimärgid". Sari Eesti mõttelugu, nr. 30; Ilmamaa, Tartu 1999, lk. 189–203 ja 251–267
 Stefan Zweig, "Kolm oma elu laulikut: Casanova, Stendhal, Tolstoi". Tõlkinud Vilma Jürisalu. Eesti Raamat, Tallinn 2001
 Stefan Zweig, "Inimkonna tähetunnid", tõlkinud Vilma Jürisalu, Eesti Raamat, Tallinn 2003, lk. 153–186 ("Põgenemine Jumala juurde. Oktoobri lõpp 1910" – draamavormis stseenid Tolstoi elu lõpupäevadest)
 Viivi Luik, "Sõda ja rahu" (essee) – Looming 2006, nr. 5, lk. 730–738
 Ad. Stender-Petersen, "Tolstoi isiksuse probleem (skits)" – Looming 1929, nr 1, lk 31–40
 Juhan Luiga, Teated ja tähendused III. Leo Tolstoi., Kogumik Päevamured, I osa, 1934
 Sven Parmas, "Tolstoi hirmud" (Lev Tolstoi Nobeli auhinna kandidaadina aastatel 1902–10; alumine sõnum) – Postimees 3. jaanuar 1997, lk 15
 Kalle Käsper, "Poleemiliselt Tolstoist ja "Kreutzeri sonaadist"" – Postimees 22. september 1998, lk 16
 Vaapo Vaher, Lev Tolstoi "Kasakad" (lühitutvustus) – Eesti Ekspress 18. aprill 2002, lk B8
 Lev Tolstoi, "Mis on kunst?" Vene keelest tõlkinud Kajar Pruul – Vikerkaar 2007, nr 10/11, lk 149–153

 Välislingid 

Kategooria:Vene kirjanikud
Kategooria:Tartu ülikooli auliikmed
Kategooria:Taimetoitlased
Kategooria:Sündinud 1828
Kategooria:Surnud 1910