Eesti Tööerakond

Eesti Tööerakond oli 1917. aastal moodustatud sotsiaalliberalistlik erakond.

Partei moodustamine
Partei moodustati 1917. aastal Eesti Radikaalsotsialistlik Partei ja Peterburi eesti radikaalide poolt ning jätkas oma tegevust ka iseseisvunud Eestis, 1932. aasta jaanuaris ühines Eesti Tööerakond Eesti Rahvaerakonna ja Kristliku Rahvaerakonnaga ühtseks Rahvuslikuks Keskerakonnaks.

pisi|Julius Seljamaa
Oma iseseisva tegutsemise perioodil oli radikaal-sotsialistlik Tööerakond Eesti poliitikas üks aktiivsemaid. Ta toetas demokraatlikku riigikorda. Tööerakonna põhimõtted määrati kindlaks nende 1917. aastal avaldatud erakonna eeskavas.

1917. aasta augustis toimunud Tallinna linnavolinike valimistel osales Eesti Tööerakond ühises nimekirjas nr. 14 korteriüürnikkude seltsi "Üürnik", Tallinna Eesti Sõjaväelaste Nõukogu, Tallinna Linnateenijate Seltsi ja Tallinna Eesti Naisseltsi rühma ühises blokisTallinna linnawolikogu liikmete kandidatide nimekiri nr. 14., Päewaleht, Number 167, 29 July 1917. Eesti Tööerakonna ja üürnike ühisnimekiri said 18 kohta Tallinna Linnavolikogus.

1917. aasta 30. septembril (13. oktoobril ukj) toimunud Eesti Tööerakonna I kongressil ei toetanud Tööerakond Petrogradis toimunud bolševike riigipööret, toetades Asutavat Kogu, kuid positsioneerisid end vasaktsentristlikul positsioonil: 

Tööerakonna liidriks oli erakonna tegevuse alguses Jüri Vilms, kuid pärast tema hukkumist olid hiljem partei liidriteks Otto Strandman, Ants Piip, Juhan Kukk, Theodor Pool ja Julius Seljamaa.

Eesti Tööerakond Ülevenemaalises Asutavas Kogus
Eesti Tööerakonna saadikud osalesid 1917. aasta Ülevenemaalise Asutava Kogu valimistel ning partei saadikud Jüri Vilms ja Julius Seljamaa valiti Ülevenemaalise Asutava Kogu saadikuiks. 1917. aasta detsembri lõpus muutus esseeride seisukoht ning eesmärgiks seati Eesti Töövabariik,  mis siiski tähendas põhimõtteliselt iseseisvat demokraatlikku Eestit. Oma märgukirjas pöördusid esseerid Nõukogude Venemaa valitsuse ja Eestimaa Nõukogude Täitevkomitee poole ning taotlesid Eesti kuulutamist iseseisvaks töövabariigiks. 

Esialgu oli Tööerakond poliitilisel skalaal vasaktsentristlik ja mõõdukalt sotsialistlik, seejärel arenes tsentrumi suunas ja kaotas sellega ka liikmeidEesti sotsiaaldemokraatia ajaloost,  1925. aastal eraldus Põllumeestekogude ja Põllumeeste, Asunikkude ning Väikemaapidajate Koondis ning 1932. aastal liitus  Eesti Rahvuslikuks Keskerakonnaks.

Eesti Tööerakond Eesti Asutavas Kogus
Asutava Kogu valimistel 1919. aastal valiti ETE nimekirjast Asutvasse Kogusse:  Julius Seljamaa, Lui Olesk, Otto Strandmann, Aleksander Veiler, Johannes Kukk, Ants Piip, Tõnis Kalbus, Konstantin Konik, Peet Johanson, Kaarel Baars, Johannes Päts, Theodor Pool, Timoteus Grünthal, Aleksander Veiderman, Ado Anderkopp, August Arras, Arnold Schulbach, Voldemar Pats, Eduard Säkk, Jaan Mets, Karl Saar, Johannes Lehtman, Aleksander Velvelt, Johannes Zimmermann, Nikolai Talts, Mihkel Juhkam, Christoph Peiker, Viktor Tomberg, Tõnu Loik, Mihkel Varrik, Jakob Sõnajalg, Anna Tellmann, Peeter Ruubel, Hans Orav, Theodor Käärik, Eduard Kansman, Ferdinand Peterson, Madis Käbin.

1919. aasta Asutava Kogu valimistel saavutas Eesti Tööerakond sotsiaaldemokraatide järel suuruselt teise häälte arvu. Esimese valitsuse moodustas tööerakondlane Otto Strandman.

ETE Asutavas Kogus ja Riigikogus
 Valimised    Esindusorgan    Protsentuaalne esindatus    Esinduskogu koosseis(Asutav Kogu=120 saadikut)(Riigikogu=100 saadikut)    1919 Asutav Kogu  30 1920 I Riigikogu 21,0%  22 1923 II Riigikogu 11,2%  12  1926 III Riigikogu 12,4%  12 1929 IV Riigikogu 10,2%  10

Enne 1932. aasta V Riigikogu valimisi liitusid Kristlik Rahvaerakond, Tööerakond ja Majaomanike ühendus Eesti Rahvuslikuks Keskerakonnaks, mis ühenderakonnana sai 110,662 häält, mis oli 22,1% häältest ja andis RKE 23 kohta V Riigikogus.

Viited


Tööerakond
Kategooria:Sotsiaaldemokraatia