Eesti kroon

Eesti kroon (ISO 4217 kood EEK) oli aastatel 1924–1941 ning 1992–2010 Eesti Vabariigi ametlik valuuta.

 Kuldkroon (1924–1927) 
Alates 11. juulist 1924 kasutati Eestis väärtusühikuna Rootsi krooni väärtusega võrdset, kulla alusel seisvat niinimetatud kuldkrooni. Tegelikult kuldrahasid ei valmistatud ja Eesti krooni kasutati abstraktse väärtusühikuna peamiselt väliskaubanduses. Seaduse algses eelnõus nimetatud taalri asemel võeti Otto Strandmani ettepanekul kasutusele kroon.

 Eesti kroon aastatel 1928–1941 
Eesti marga ja penni kasutamine lõpetati 1927. aasta mais vastu võetud Rahaseadusega, mis hakkas kehtima 1. jaanuaril 1928. Üks kroon jaguneb sajaks sendiks. Uue rahaühiku nimi tuli margaga paralleelselt kasutuses olnud nn kuldkrooni nimest.

Erinevalt Eesti markadest olid Eesti kroonvääringus pangatähed ja mündid kujundatud ühtses stiilis, Günther Reindorffi ja Georg Westenbergi poolt.

Lõplikule nimetuse leidmisele eelnes pikk arutelu. Valitsuse eelnõus oli raha uue nimetusena pakutud "taaler", mis võrdus 100 krossiga. Leiti, et see ei sobi, kuna taalrit kasutatakse vaid Aafrikas ja mitte haritud riikides. Jaan Tõnisson pakkus nimeks omaloodud nime "kuldar", mis pidi koosnema sajast pennist ja võrduma kuldfrangiga, nagu Läti latt–n. Meie rahaüksuse suurus ja nimetus. Postimees, 29. september 1926, nr. 264, lk.. Tugev toetus oli ka nimedel "esta" ja "est", kuna Lätis on "latt" ja Leedus "litt". Lõpuks jäid "kroon", mis võetud Rootsi järgi ning "sent" Lääne-Euroopast. Kroon oli peale Eesti kasutusel veel Taanis, Norras, Tšehhoslovakkias ja Rootsis. Senti aga kasutati mitmekümnes riigis. Mõnedes neis teisendatud nimekujul nagu "cents", "centavos", "santiim" jne.10 aastat Eesti krooni, Lääne Elu, 14. jaanuar 1938

Rahaseaduse alusel oli paberraha väljaandmise ainuõigus Eesti Pangal. Väljaantud pangatähed pidid olema tagatud. Majandusministeeriumi Rahandusosakonnal oli õigus välja anda vahetusraha. Vahetusrahad loeti riigi võlaks, 1- ja 2–krooniseid võis välja anda kuni 6 krooni elaniku kohta, väiksemaid vahetusrahasid kuni 3 krooni elaniku kohta.

1932. aasta 15. juulil noteeriti Londoni börsil Suurbritannia naelsterlingi ja eesti krooni kurssi 1:12,50. 27. juunil 1933 krooni devalveeriti 35 protsendi võrra, varem oli seda varjatult devalveeritud valuutamaksuga 15%Lahja krooni aasta. Esmaspäev, 1. juuli 1934, nr. 27, lk. 5. Eesti Panga ülesandeks jäi hoida Eesti krooni kurssi mitte alla 19,20 krooni ühe Suurbritannia naelsterlingi eest.

25. novembril 1940 lasti koos krooniga käibele Nõukogude Liidu rubla (1 krooni kursiks oli 1 rubla ja 25 kopikat). Lõplikult kaotati kroon käibelt 25. märtsil 1941.

 Pangatähed 
Kasutusel olid järgmised nominaalid:
+NominaalAastaTiraaž5 krooni19297 200 00010 krooni19285 450 00010 krooni A19374 650 00010 krooni B*19401 710 00020 krooni19322 700 00050 krooni19291 070 000100 krooni1935485 000
*Ei jõudnud käibele

 Mündid 

Münte oli kasutusel 9 erinevat nominaali:

 1 sent
 2 senti
 5 senti
 10 senti
 20 senti
 25 senti
 50 senti
 1 kroon
 2 krooni
 2 krooni (1932)

Seejuures 1- ja 2-kroonised mündid tuli vastavalt kehtinud rahaseadusele valmistada vähemalt 50% hõbeda sulamist. Hiljem seadust muudeti ja 1 krooniseid münte valmistati kollasest alumiiniumpronksist.

Seoses rahasüsteemi mittesobimisega kaotati 25 sendine nominaal 15. oktoobril 1936 käibelt.

Ühesendine münt (1939) lasti käibele 25. juulil 1940, neli päeva pärast Eesti NSV väljakuulutamist.

 Eesti krooni kursid 2. jaanuaril 1928 ja 20. juunil 1940

  Ostjad 2. jaanuaril 1928  Müüjad 2. jaanuaril 1928  Ostjad 20. juunil 1940  Müüjad 20. juunil 1940 USA dollar  3,72  3,73  4,17  4,23 Suurbritannia naelsterling  18,16  18,21  -  16,00 100 Saksa riigimarka  88,80  89,40  167,50  170,50 100 Soome marka  9,36  9,40  -  8,59 100 Rootsi krooni  100,30  100,90  99,50  100,50 100 Taani krooni  99,75  100,35  80,75  81,75 100 Norra krooni  99,--  99,80  -  96,00 100 Prantsuse franki  14,65  14,90  -  9,05 100 Madalmaade kuldnat  150,30  151,10  -  226,50 100 Läti latti  71,80  72,30  77,75  79,50 100 Šveitsi franki  71,85  72,45  93,50  95,50 100 Belgia belgat  52,--  52,50  -  72,75 100 Itaalia liiri  19,65  20,05  20,85  21,35 100 Tšehhoslovakkia krooni  11,--  11,20  -  - 100 Austria šillingit  52,55  53,15  -  - 100 Ungari pengöt  65,35  66,05  -  - 100 Poola zlotti  88,80  89,40  -  - 100 Leedu litti  41,50  42,70  69,25  71,00 100 Nõukogude rubla (tšekk)  192,25  193,75  -  -

 Eesti kroon 1992–2011 
Kroon võeti kasutusele rubla asemel 1992. aasta rahareformiga. Üks kroon jagunes sajaks sendiks.

 Rahatähed 
pisi|Ühekroonine pangatäht
Pangatähed kujundasid Urmas Ploomipuu (1- ja 2-kroonised) ja Vladimir Taiger, kes võitsid vastava konkursi. Kupüüride esiküljel kujutatakse mõnda kultuuritegelast, tagaküljel eestlastele olulist paika või sümbolit.
Kuni 1994. aastani emiteeritud kupüüride mõõtmed on 140 × 70 mm, hilisemate kupüüride mõõtmed on 140 × 69 mm. Kasutusel oli kaheksa nominaali:

 Nimiväärtus  Põhivärv  Esikülg  Tagakülg  Välja antud 1 kroon  kollakaspruun  Kristjan Raud  Toompea loss  1992 2 krooni  sinakashall  Karl Ernst von Baer  Tartu ülikool  1992, 2006, 2007 5 krooni  oranž  Paul Keres  Narva jõgi koos Narva ja Jaanilinna linnustega  1991, 1992, 1994 10 krooni  punane  Jakob Hurt  Tamme-Lauri tamm Urvastes  1991, 1992, 1994, 2006, 2007 25 krooni  roheline  Anton Hansen Tammsaare  Vargamäe talu  1991, 1992, 2002, 2007 50 krooni1  roheline  Rudolf Tobias  Estonia teater  1994 100 krooni  sinine  Lydia Koidula  Põhja-Eesti paekallas  1991, 1992, 1994, 1999, 2007 500 krooni  lilla  Carl Robert Jakobson  suitsupääsuke  1991, 1994, 1996, 2000, 2007
1 võeti kasutusele alles aastal 1994
Erinevatel aastatel väljaantud rahatähtede turvamärke ja kujundust on täiustatud, kuid üldine kujundus on jäänud samaks.

Esimesed ühe- ja kahekroonised trükiti USAs, teised kupüürid Inglismaal. Algul pidi kõik kroonid trükitama Ameerikas, kuid ameeriklaste kvaliteet oli liiga halb.

 Mündid 

Müntide nominaalid olid 
 5 krooni (1993,1994)
 1 kroon (1992, 1993, 1995 ja 1998, 2000, 2001, 2003, 2006, 2008);
 50 senti (1992, 2004, 2006, 2007);
 20 senti (1992, 1996 kollased ja 1997, 1999, 2003, 2004, 2006, 2008 hõbedased);
 10 senti (1991, 1992, 1994, 1996, 1997, 1998, 2002, 2006, 2008);
 5 senti (1991, 1992, 1995).

Igapäevases käibes oli kaks erinevat 5 kroonist meenemünti (vermitud aastatel 1993 ja 1994).

Eriline Eesti käibemüntide puhul oli see, et iga mündi tagaküljel oli vapp ja vermimise aastaarv, esiküljel suurelt nominaal ja "Eesti Vabariik" (v.a 5 krooni).

Eesti on ka välja andnud meenemünte nominaalidega:
500 krooni;
100 krooni;
50 krooni;
15,65 krooni;
10 krooni;
1 kroon.

 Üleminek eurole 
1. jaanuarist 2011 kehtib Eestis maksevahendina euro. Pankades vahetati kroone eurodeks 2013. aasta lõpuni, nüüd vahetab neid ainult Eesti Pank"Eesti kroonide vahetamine pankades lõppeb järgmisel aastal" Postimees, 20.12.2012. Eesti krooni pangatähti ja münte saab Eesti Panga muuseumis vahetada eurodeks tähtajatult, tasuta ja ametliku keskkursiga 1 euro = 15,6466 krooni.

 Vaata ka 
 Eesti rahaühik
 Eesti Vabariigi rahareform aastal 1992
 Eesti Vabariigi rahareform aastal 1928
 Eesti mark
 Eesti Vabariigi meenemündid
 Kuldkroon
 Raha
 Valuuta
 Eesti rahapoliitika

 Viited 

 Välislingid 

 Eesti Vabariigi rahaseadus
 Eesti krooni pangatähed Eesti Panga kodulehel
 Eesti krooni mündid Eesti Panga kodulehel
 Vikitekstid: Kuldraha üksus ja kuldrahas lepingute sõlmimine
 Vikitekstid: 10 aastat Eesti krooni
 Allan Tohv,  Raha ja rahareformid Eestis 20. sajandil, www.DELFI.ee, 31. detsember 2010
 Oma rahale ülemineku kontseptsioonid.Teos digiteerituna digitaalarhiivis DIGAR
 "Eesti kodudes on eurodeks vahetamata 703 miljonit Eesti krooni" ERR, 6. veebruar 2019
 Eesti metallraha kavandid
 Ferdinand Mitt. Missugune peab olema Eesti metallraha ja missugune peaks olema Eesti paberraha. Tehnika Ajakiri ja Auto, 1932, nr. 2/3, 5 ja 6.

Kategooria:Eesti rahandus
Kategooria:Rahaühikud
Kategooria:Numismaatika
Kategooria:Bonistika