Fraseologism

Fraseologism on ühele keelele omane püsiväljend, muutumatu ja tõlkimatu sõnaühend, mille aluseks on metafoor või võrdlus.Sõnaveeb: fraseologism Üldlevinud määratluse järgi koosneb fraseologism vähemalt kahest sõnast. Näiteks vihma valab nagu oa varrest, kleit nagu mustlase tulekahju, läks nagu keravälk. Eesti keele käsiraamat 2007. Toimetanud M. Erelt, T. Erelt, K. Ross. 3., täiendatud trükk. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus 

Fraseologismid on:
 tegusõnalised, näiteks auku pähe rääkima; 
 nimisõnalised, näiteks Egiptuse nuhtlus;
 omadussõnalised, näiteks kasimata suuga; 
 määrsõnalised, näiteks heast peast, üle pea ja kaela; 
 hüüdsõnalised, näiteks säh sulle kooki moosiga Asta Õim, 2001. Mööda eesti fraseoloogiamaastikku liikudes. Oma Keel 2, 19-25

Fraseologismide põhijooned
 Fraseologism on tähenduslikult kokkusulanud püsiühend (nt puru silma ajama), mis moodustab terviku ja on keeleliselt üldtuntud. Näiteks eesti keeles saab öelda keelt peksma, aga ei saa öelda keelt kolkima.
 Fraseologismi sisuline tähendus on olulisem kui grammatilise liigendatus, näiteks pead murdma, võrdle leiba murdma.
 Fraseologismide püsivus on suhteline ja vastupanuvõime ajale erinev, näiteks tänapäeval ei kasutata triibulised püksid füüsilise karistusviisi tähenduses. Feliks Vakk 1970. Suured ninad murdsid päid… Tallinn: Valgus

Fraseoloogia on universaalne keelenähtus, mis esineb kõigis keeltes. Fraseologismide hulk ei ole lõpmatu, arvatakse, et neid ei ole palju üle 10 000. Oma päritolult võib fraseologism olla algupärane või laenuline, sh ka tõlkeline ja vahendajakeele kaudu tulnud. Eesti keeles on näiteks suur hulk väljendeid piiblist ning saksa ja ka vene keelest. Asta Õim, 2001. Mööda eesti fraseoloogiamaastikku liikudes. Oma Keel 2, 19-25.

Terminoloogia ja liigitus
Folkloristikas räägitakse kõnekäändudest ning keeleteaduses fraseologismidest, mõlema puhul peetakse silmas mitmesõnalist tarindit, mis võib, kuid ei pruugi olla süntaktiline tervik.Renate Pajusalu, 2009. Sõna ja tähendus. Tallinn: Eesti Keele Sihtasutus.
Idioomid moodustavad fraseologismidest suurima rühma. „Eesti keele käsiraamatu“ järgi (2007:679) on idioom fraseologismi liik, mis on tähenduslikult kokkusulanud liikmetega püsiühend, mille kogutähendus ei tulene ühendit moodustavate sõnade tähenduste summast. Näiteks südant puistama. Südant (laiali) puistata (maapinnale) ei saa, sellel tegevusel puudub tähendus.
Õpetus fraseologismidest on fraseoloogia. Sama mõiste (fraseoloogia) tähendab ka fraseologismide kogumit ehk teatavale keelele või kasutajaskonnale omaseid väljendeid või keelekasutust https://sonaveeb.ee/search/unif/dlall/dsall/fraseologism/1

Viited

Kirjandus
 Anneli Baran, 1999. Fraseoloogilistest liitsõnadest. Mäetagused 27. Eesti Folkloori Instituut. 
 Maret Jürgenson, 2020. Fraseologismide mõistmine ja selle muutumine. Magistritöö. Tallinna Ülikool

Vaata ka
kõnekäänd 
vanasõna

Välislingid
Eesti kõnekäändude ja fraseologismide andmebaas "Justkui" Eesti Kirjandusmuuseumi kodulehel. Sisaldab u 160 000 väljendit (vaadatud 09.08.2013)
Kõnekäänud ja fraseologismid. Koostanud Arvo Krikmann. Sisaldab u 25 400 teksti eesti kõnekäände ja fraseologisme (vaadatud 09.08.2013)

Kategooria:Keeleteadus
Kategooria:Folkloristika