Noodivõti

Noodivõti ehk võti on noodikirja märk, mis määrab teatud helikõrguse noodijoonestikul.

Tänapäeval kasutatakse noodikirjas põhiliselt G-võtit, F-võtit ja C-võtit, mis määravad vastavalt esimese oktavi G (sol), väikese oktavi F (fa) ning esimese oktavi C (do) asukoha noodijoonestikul.

G-võti
100px|pisi|Viiulivõti
G-võtit (sol-võti), mis määrab esimese oktavi G asukoha teisel noodijoonel, nimetatakse ka viiulivõtmeks. Vanamuusikas kasutati ka G-võtit, mis määrab esimese oktavi G asukoha esimesel noodijoonel, nimetusega "prantsuse võti". 

F-võti
100px|pisi|Bassivõti
F-võtit (fa-võti), mis määrab väikese oktavi F asukoha neljandal noodijoonel, nimetatakse ka bassivõtmeks. Harvem kasutatakse F-võtit, mis määrab väikese oktavi F asukoha viiendal noodijoonel, nimetusega sub-bassivõti. 

C-võti
100px|pisi|Aldivõti
C-võtmed (do-võtmed) määravad esimese oktavi C asukoha. 
 Aldivõti määrab esimese oktavi C asukoha kolmandal noodijoonel.
 Sopranivõti määrab esimese oktavi C asukoha esimesel noodijoonel.
 Baritonivõti määrab esimese oktavi C asukoha viiendal noodijoonel.
 Tenorivõti määrab esimese oktavi C asukoha neljandal noodijoonel.
 Metsosopranivõti määrab esimese oktavi C asukoha teisel noodijoonel.

JO-võti
Zoltán Kodály loodud relatiivses noodisüsteemis kasutatakse JO-võtit, mis määrab JO asukoha noodijoonestikul. 
pisi|700px|vasakul|1. oktavi c1 eri võtmetes
pisi|700px|vasakul|Viiuli-, bassi-, aldi-, tenori-, prantsuse, soprani-, löökpilli-, baritoni-, subbassi- ja metsosopranivõti

 Vaata ka 
 Võtmemärk

Kategooria:Noodikiri
Kategooria:Helikõrgus