Tangi dünastia

Tangi dünastia oli dünastia, mille järgi nimetatakse Hiina ajaloo ajajärku aastatel 618–907 pKr varajase keisririigi ajal. 

Tangi dünastia tuli Hiinas võimule pärast killustatuse ajastut ja Sui dünastiat ja taastas keisririigi ühtsuse. 

Tangi riik toetas mitmeid suguvõsasid, moodustades neist nimekirja ning paigutades mõjuvõimsaid klanne nende liikmete ametikohtade põhjal hierarhiasse. Kõrgete ametnike pojad said automaatselt õiguse kohale riigiametis. Seadusega jaotati kogu elanikkond ametnikeks, lihtinimesteks ja alamrahvaks ehk orjadeks. Riik toetas ja soosis nii budismi kui ka taoismi ning religioossed institutsioonid olid maksudest vabastatud.

Segaduste sajandil, mis kestis Tangi viimastel kümnenditel kuni Songi dünastia rajamiseni 960. aastal, läks võim kõigepealt kohalike sõjaväepealike ning siis nende ihukaitsevägede kätte. Songi ajastul (960–1279) domineeris valitsuses tsiviileliit, keda võeti ametisse eksamineerimise teel, mis sai Songi ajal üldkehtivaks viisiks tähtsasse ametisse pääsemisel. See tekitas uue õpetlasideaali – õpetlasametnikud, kes olid saanud põhjaliku koolituse kunstides ja muudel intellektuaalsetel aladel.

Kategooria:Hiina dünastiad

Kategooria:Aasia keskaja riigid
Kategooria:Vana-Hiina
Kategooria:1. aastatuhat
Kategooria:Hiina ajaloolised riigid