Vibusport

Vibusport ehk vibulaskmine on spordiala, milles lastakse vibu abil nooltega märklaudade või muude sihtmärkide pihta.

WA märkleht on jagatud kümneks kontsentriliseks ringiks, mis on ka eri värvi. Väljast sissepoole on 1. ja 2. ring valged, 3. ja 4. ring mustad, 5. ja 6. ring sinised, 7. ja 8. ring punased ning 9. ja 10. ring kollased. Vastavalt sellele järjestusele saab ringi tabamise eest ka punkte. Lisaks nendele on olemas ka sisemine 10. ring. Sisevõistlustel kasutatavate mälklehtede diameeter on 40 ja 60 cm, välisvõistlustel kasutatavatel märklaudadel 80 ja 122 cm. Olümpiamängudel kasutatakse 122 cm märklaudu.

 Ajalugu 
Vanas Kreekas peeti vibulaskmist kunstiks nagu muusikat ja luuletamistki. Näiteks jahijumalanna Artemis ja ta vend Apollon, valguse ja kunstide jumal, olid mõlemad osavad vibulaskjad.

Kuni keskajani oli vibulaskmine väga populaarne. Esimene võistlus peeti 1583. aastal Inglismaal Finsburys, kus osales umbes 3000 vibulaskjat. Legendide põhjal polnud see võistlus aga sugugi esimene. Esimese klubi Brotherhood on St. George oli kuningas Henry VIII loonud juba 1537.

Esimene rahvusvaheline võistlus peeti 1900. aastal Inglismaa ja Prantsusmaa vahel. Samal aastal sai vibulaskmine olümpiaalaks. Seal püsis ta kuni 1920. aastani (v.a 1912) ja alates 1972. aastast. 1988 võeti kavva ka mees- ja naiskonnavõistlus. 1992. aastast võisteldakse olümpiasüsteemis.

1970. aastal asutati Rahvusvaheline Maastiku Vibulaskmise Föderatsioon (IFAA).  

Rahvusvaheline Vibulaskmise Föderatsioon (FITA) asutati 1931. aastal Poolas Lwówis, kus samal aastal peeti ka esimesed maailmameistrivõistlused. 2011. aastal sai organisatsiooni nimeks ingliskeelne World Archery (lühendatult WA). 2019. aasta seisuga on organisatsioonil 159 liikmesriiki. 

Maailmarekordeid arvestatakse harjutustes FITA-1 ja FITA-2. FITA-1-s lastakse esimesel päeval 90 m ja 70 m distantsilt kummaltki 36 noolt, teisel päeval 50 ja 30 meetrilt kummaltki 36 noolt, kokku 144 noolt. FITA-2-s lastakse FITA-1 kaks korda läbi ja see kestab 4 päeva.

Euroopa ja Vahemere maade vibulaskmise juhtimiseks loodi 1988. aastal Pariisis European and Mediterranean Archery Union (lühendatult EMAU). See organisatsioon kannab 2012. aastast nime World Archery Europe (lühendatult WAE).

Maailma Vibuföderatsiooni reeglitest lähtuvalt eristatakse sportvibu ehk olümpiavibu (recurve), plokkvibu (compound), pikkvibu (longbow), vaistuvibu (instinctive bow) ja barebow´d.

 Vibuklubid Eestis 
pisi|Vibuspordi võistlused ETKVLi staadionil Kadriorus 1972. aastal
 Vana-Võidu vibuklubi / Viljandi SK (Viljandi)
 Vibuklubi Ilves (Järvakandi)
 Tallinna Kalev 
 Tartu Vibuklubi 
 Sagittarius (Saue)
 Järvamaa Amburite Klubi 
 Kajamaa Kütid 
 Kagu Vibuklubi
 Lääne Vibulaskjad 
 Mägilased
 Virumaa Vibuklubi
 Pärnu Vibuklubi Meelis
 Musta Noole Vibuklubi
 Türi Vibukool
 Baltic Hunter
 Vooremaa vibuklubi
 Suure-Jaani VK - SJK

Vaata ka
Eesti Vibuliit
Eesti plokkvibukoondis
Eesti plokkvibu naiskond
Vibulaskmine olümpiamängudel

 Viited 

 Kirjandus 
 Vibu ja noolega – läbi ajaloo. Võitleja, november 1958, nr 11, lk 7.

 Välislingid 

 Vibusport, Eesti Olümpiakomitee
 Eesti Maastikuvibu Liit
 JAK – Järvamaa Amburite Klubi, maastikuvibulaskmine
 World Archery