Naturalism

Naturalism on 19. sajandi lõpu kirjandus- ja kunstivool.

 Naturalism kirjanduses 

Naturalism taotles elukujutuse täpsust ja erapooletust. Naturalistid vahendasid elu kiretu fotograafilise täpsusega, valimata üksikasju. Seejuures kaldusid nad kujutama elu mustemat poolt: alatust, kuritegusid, julmust ja vägivalda. Naturalistid olid seisukohal, et kirjandus peab teenima tõde, mitte ilu. Seejuures ei tohi kirjanik väljendada omapoolset suhtumist, segada end ühiskondlikku ellu ja poliitikasse. Inimest ja ühiskonda käsitlesid nad kui loodusnähtust.

Naturalistid viljelesid peamiselt proosat, mida nad eelistasid luulele ja draamale.

 Kirjanikud 

Theodore Dreiser
Émile Zola
Eduard Vilde
Ernst Peterson-Särgava

 Naturalism kunstis 

Naturalismiks nimetatakse realismi hilist arengujärku, millele on iseloomulik lihtrahva ja olustiku loodusteaduslikult täpne kujutamine. See kunstivool tekkis 1870. aastail Prantsusmaal.

 Kunstnikud 

 Marie Bashkirtseff
 Jean-Charles Cazin
 Max Liebermann
 Léon Lhermitte
 Jules Bastien-Lepage
 Jean-François Raffaelli
 Anders Zorn
 Constantin Meunier

Kategooria:Kirjandusvoolud
Kategooria:Kunstivoolud