Brutselloos

Brutselloos (varem kasutatud ka nimetusi Bangi tõbi, Bangi infektsioon) on nakkushaigus, mida põhjustavad kepikujulised bakterid Brucella melitensis, Brucella abortus, Brucella suis ja Brucella canis.

Nakkus kandub edasi koduloomade kaudu. Bakterid levivad järgmistel viisidel:
 piisknakkus
 kokkupuude kodulooma piimaga
 kokkupuude nakatunud organismi limaskesta ja/või nahaga

RHK-10 alusel klassifitseeritakse brutselloosi järgmiselt:
 Brucella melitensis'e brutselloos (A23.0)
 Brucella abortus'e brutselloos (A23.1)
 Brucella suis'e brutselloos (A23.2)
 Brucella canis'e brutselloos (A23.3)
 muu brutselloos (A23.8)
 täpsustamata brutselloos (A23.9)

 Ajalugu 
Esimest korda puutusid selle haigusega kokku Briti põetajad 1850. aastatel Krimmi sõjas Maltas.

1887. aastal selgitas David Bruce välja haiguse põhjusliku seose organismiga.

1897. aastal eraldas taani veterinaar Bernhard Bang bakteri Brucella abortus, mis põhjustas brutselloosi. Hiljem hakatigi haigust sageli nimetama Bangi tõveks.

Patogenees
Haigusetekitaja tungib esmalt epiteelkoerakkudesse. Organismi vastureaktsiooni tulemusena püüavad leukotsüüdid bakterit seedida, kuid see ei õnnestu. Mikroob transporditakse seejärel maksa, põrna ja luuüdisse, kus nad liiguvad makrofaagidesse ja hakkavad paljunema ning eritavad endotoksiine, mis kanduvad üle kogu organismi laiali. Brutselloosi peiteaeg on sõltuvalt raskusastmest 10–30 päeva. Eriti ohtlik on brutselloos rasedatele naistele, sest võib esile kutsuda abordi.

Kliinilised sümptomid:
 palavik
 liigese- ja lihasevalu
 maksa ja põrna hüpertroofia
 osteomüeliit

Ravi

Brutselloosi korral kasutatakse järgmisi medikamente:
 tetratsükliin
 rifampitsiin
 streptomütsiin
 ampitsilliin
 doksütsükliin
 levamisool

Kategooria:Nakkushaigused