Riigiduuma

Riigiduuma (vene keeles Государственная дума) on Venemaa parlamendi alamkoda. Ülemkojaks on Föderatsiooninõukogu. 1993. aasta Venemaa Föderatsiooni põhiseaduse järgi kuulub Riigiduumasse 450 neljaks aastaks valitavat saadikut. Riigiduumasse valitu peab olema vähemalt 21-aastane ning Venemaa kodanik.

Venemaa Föderatsiooni Riigiduuma asub Moskvas aadressil Ohhotnõi rjad, maja nr 1.

Venemaa Riigiduuma esimehed

Ivan Rõbkin, 14. jaanuar 1994 – 17. jaanuar 1996;
Gennadi Seleznjov, 17. jaanuar 1996 – 29. detsember 2003;
Boriss Grõzlov, 29. detsember 2003 – 21. detsember 2011;
Sergei Narõškin, 21. detsember 2011 – 5. oktoober 2016;
Vjatšeslav Volodin, 5. oktoober 2016 –

 Riigiduuma koosseisud 
 2016 valitud Riigiduuma koosseis 
Ühtne Venemaa – 343 kohta
Venemaa Föderatsiooni Kommunistlik Partei – 42 kohta
Venemaa Liberaaldemokraatlik Partei – 39 kohta
Õiglane Venemaa – 23 kohta
Rahvuslik-patriootiline Liit Rodina – 1 koht
Kodanikuplatvorm – 1 koht
sõltumatu – 1 koht

Riigiduuma 2011–2016
Riigiduuma koosseisus (2011–2016) oli järgmine kohtade jaotus:
Ühtne Venemaa (49,54% häältest ja 238 kohta), 
Venemaa Föderatsiooni Kommunistlik Partei (19,16% häältest ja 92 kohta), 
Venemaa Liberaaldemokraatlik Partei (13,22% ja 64 kohta),
Õiglane Venemaa (11,66% ja 56 kohta).

Riigiduuma 2007–2011
Riigiduuma koosseisus (2007–2011) oli järgmine kohtade jaotus:

Ühtne Venemaa – 315 kohta (70%)
Vene Föderatsiooni Kommunistlik Partei – 57 kohta (12,7%)
Venemaa Liberaaldemokraatlik Partei – 40 kohta (8,9%) 
Õiglane Venemaa – 38 kohta (8,4%)
Riigiduuma 2003–2007
Riigiduuma koosseisus (2003–2007) oli järgmine kohtade jaotus:

fraktsioon Ühtne Venemaa – 304 kohta (67,56%)
Vene Föderatsiooni Kommunistliku Partei fraktsioon – 48 kohta (10,67%)
Venemaa Liberaaldemokraatliku Partei fraktsioon – 31 kohta (6,89%) 
fraktsioon Õiglane Venemaa-Rodina – 33 kohta (7,11%)
fraktsioon Rahvuslik-patriootiline Liit Rodina – 9 kohta (2%)
sõltumatud saadikud – 21 kohta (4,67%) 	
pisi|Riigiduuma esimees aastatel 2003–2011 Boriss Grõzlov

Ajalugu
Venemaa Keisririik

Venemaa keisririigi keiser Nikolai II nõustus vabadel valimistel valitava Venemaa Riigiduuma loomisega Venemaal 3. märtsil 1905. aastal.

Viieks aastaks valitud Riigiduuma pidas istungeid Peterburis Tauria palees.  
 I Riigiduuma, 27. aprill (vkj/10. mai) – 8. juuli (vkj/21. juuli 1906) 
 II Riigiduuma, 20. veebruar (vkj/5. märts) – 2. juuni (vkj/15. juuni 1907)
 III Riigiduuma, 1. november (vkj/14. november) 1907 – 9. juuni (vkj/22. juuni 1912)
 IV Riigiduuma, 15. november (vkj/28. november) 1912 – 6. oktoober (vkj/19. oktoober 1917)
märkus: kuupäevad vana kalendri järgi

Venemaa keisririigi Riigiduuma esimehed
I Riigiduuma esimees Sergei Andrejevitš Muromtsev;
II Riigiduuma, esimees Fjodor Aleksandrovitš Golovin;
III Riigiduuma, esimees 
Nikolai Aleksandrovitš Homjakov, aastatel 1907–1910;
Aleksandr Ivanovitš Gutškov, aastatel 1910–1911;
Mihhail Vladimirovitš Rodzjanko, aastail 1911–1917, Riigiduuma Ajutise Komisjoni esimees 27. veebruar–2. märts 1917;
IV Riigiduuma, esimees Mihhail Rodzjanko, aastail 1911–1917
6. oktoobril 1917. aastal, faktiliselt aga juba 25. veebruaril 1917. aastal aeti Riigiduuma Sotsialistide-Revolutsionääride Partei ja Sotsiaaldemokraatliku Töölispartei bolševike tiiva esindajatest moodustatud Petrogradi Nõukogu poolt laiali.

Venemaa Föderatsioon
Duuma valimissüsteem
Kuni 2008. aastani valiti Venemaa Riigiduuma neljaks aastaks, seejärel pikendati valitsusaega viie aastani. Järgmiste valimiste väljakuulutamine on presidendi ülesanne. Duumas on 450 kohta, mis on Putini poolt 2005. aastal vastu võetud seaduse alusel määratud ainult partei nimekirjast.

Kõik kohad duumas on alates 2003. aastast määratud võrdelise ehk proportsionaalse valimissüsteemi alusel (proportional representation). Duumasse saamiseks on tarvis ületada 7% künnis (varem oli see 5%). 2009. aasta kevadel tegi president Medvedev paranduse, mis lubab eraldada ühe koha parteidele, kes koguvad 5–6% häältest ning kaks kohta parteidele, kes koguvad 6–7% häältest.

Duuma kohtade jaotamiseks kasutatakse Hare meetodit (the Hare method), mis jagab kõik kehtivad hääled kohtade koguarvuga, saades koefitsiendi. Iga partei kogutud hääled jagatakse läbi selle koefitsiendiga, et paika panna mitu kohta ta duumas võidab. Kui mõned kohad jäävad pärast seda veel välja jagamata, lähevad need jagamise tulemusena kõige suurema jäägiga parteidele.

Valimistel saavad osaleda ainult ametlikult registreeritud parteid, kes omavahel ei tohi moodustada blokki, et suurendada oma võimalusi ületada 7% künnis.

Duumakohad on jaotatud parteinimekirjas olevatele üksikisikutele nende positsiooni järgi (ranking) vastavas parteis. 2005. aastal vastu võetud seadusega ei ole enam duuma liikmetel lubatud pärast valituks osutumist muuta oma parteilist kuuluvust (eelnevalt vahetasid mitmed duuma liikmed parteid pärast valituks osutumist, mis viis väga suure vastuoluni valimistulemuste ja duumas esindatute vahel) (Russia Votes 2010)

Venemaa Duuma valimistel oli varem lubatud (kuni 2003. aasta valimised kaasa arvatud) hääletada kõigi kandidaatide vastu, mida eelistati rohkem kui pigem üldse mitte hääletada.

Duuma valitakse üldiselt tervelt ametiajaks (5 aastat), president võib duuma laiali saata ja korraldada ennetähtaegsed valimised ainult kahel juhul: 1) kui duuma hääletab presidendi nimetatud peaministrikandidaadi vastu kolm korda järjest või 2) kui duuma esitab edukalt valitsusele umbusaldust kaks korda kolme kuu jooksul.

Välislingid
Venemaa parlamendi koduleht

Kategooria:Parlamendid
Kategooria:Venemaa poliitika