Ferdinand Johann Wiedemann

Ferdinand Johann Wiedemann [v'iidemann] (30. märts (18. märts vkj) 1805 Haapsalu – 29. detsember 1887 (17. detsember vkj) Peterburi) oli keeleteadlane, eesti ja teiste soome-ugri keelte uurija.

Wiedemann oli polüglott, ta tundis enam kui kahtkümmend keelt.

Elulugu
Wiedemann sündis Haapsalus saksa-rootsi päritoluga kohtukirjutaja, Johann Gottlieb Wiedemanni (1770–1841) pojana. Tema vend, August Charles Wiedemann (1812–1836) oli arst, õde Emilie (1815–1855) oli abielus vaimuliku,  Venemaa Evangeeliumi Luteriusu Kiriku Peakonsistooriumi liikme ja Järva praosti Woldemar Eugen Grohmanniga.

Ferdinand Johann Wiedemann õppis Haapsalu kreiskoolis 1814–1819, Tallinna Kubermangugümnaasiumis (1819–1821) ja Tartu ülikoolis (1824–1826) ja seejärel töötas ta 1830–1837 vanade keelte õpetajana Miitavi (Jelgava) ja 1837–1857 Tallinna Kubermangugümnaasiumis, kreeka keele ülemõpetaja ja biblioteekarina. 

Ta oli Tallinnas, Eestimaa Kirjanduse Ühingu asutaja, sekretär ja 1856 asepresident.

Huvitunud soome-ugri keeltest, avaldas Wiedemann nende kohta rea töid, mille eest Peterburi Teaduste Akadeemia valis ta 1854 korrespondentliikmeks ja 1857 akadeemikuks. Seejärel asus Wiedemann Peterburi, kus jätkas viljakat tegevust oma elu lõpuni. Keiserlikus Peterburi Teaduste Akadeemias loodi  19. sajandi alguses akadeemikukohad eri keelkondade uurimiseks. Soome-ugri keelte alal sai  akadeemikuks Anders Johan Sjögren (1794–1855) ja tema järglaseks oli Ferdinand Johann Wiedemann, kes sai erakorraliseks akadeemikuks 1857. ja korraliseks 1859. aastal. Peamiselt nende kahe õpetlase teadusliku tegevusega kujunes Peterburi Teaduste Akadeemia 19. sajandil tähtsaks fennougristika keskuseksPaul Ariste, Kaks Peterburi Teaduste Akadeemia uralisti. Keel ja Kirjandus, 1974, nr 5, lk 268.

Maetud sealsele Smolenka luteri kalmistule. Haual on uus, eestikeelsete kirjadega kivi.

Tegevus
Põhjapanev väärtus on tema töödel eesti keele kohta, milleks ta 1860. aastail tegi ka korduvaid keeleuurimisreise Eestis. Tema mahukas eesti-saksa sõnaraamat (Ehstnisch-deutsches Wörterbuch; 1869) on pikka aega olnud kõige rikkalikum keelevaramu. Samuti aitas kirjakeele stabiliseerumisele kaasa tema saksakeelne eesti keele grammatika (Grammatik der Ehstnischen Sprache; 1875). Wiedemann on tundnud huvi ka eesti folkloori ja etnograafia vastu: tema teos "Aus dem inneren und äusseren Leben der Ehsten" (Eestlaste sise- ja väliselust; 1876) kujutab enesest rikkalikku kogu vanasõnu, kõnekäände ja mõistatusi, rahvamängude, kommete ja tavade kirjeldusi.

Redigeeris 1861-1871 eestikeelset Piiblit. 1872 ilmuski tema uuendustega väljaanne. 

pisi|Ferdinand Johann Wiedemann, August Weizenberg (1880)
Alates aastast 1989 antakse välja Wiedemanni keeleauhinda.

 Tunnustus 
 1854 valiti Peterburi Teaduste Akadeemia kirjavahetajaliikmeks keeleteaduse alal
 1857 valiti Peterburi TA erakorraliseks akadeemikuks soome rahvaste keele ja ajaloo alal
 1859 valiti Peterburi TA korraliseks akadeemikuks
 1868 valiti Soome Teadusseltsi auliikmeks
 1871 valiti Ungari Teaduste Akadeemia välisliikmeks

 1880 nimetati Tartu Ülikooli auliikmeks

 Mälestuse jäädvustamine 
Ferdinand Johann Wiedemanni kodumaja, F. J. Wiedemanni 5 Haapsalus, tähistati 1888. aastal mälestustahvliga ja 1923 uue  valgest marmorist mälestustahvliga, mille autor oli Roman Haavamägi.
 Ferdinand Johann Wiedemanni tänav, Tallinnas Kadriorus
 Ferdinand Johann Wiedemanni tänav (Haapsalu), Haapsalus
Ferdinand Johann Wiedemanni keeleauhind
 Kirjandus 
 Tema teosed 
 Wiedemann, Ferdinand Johann. 1851. "Grammatik der Wotjakischen Sprache nebst einem kleinenwotjakisch-deutschen und deutsch-wotjakischen Wörterbuche." Kluge and Strom. 
Wiedemann, Ferdinand Johann; Weber, Eduard Franz 1852. Beschreibung der phanerogamischen Gewächse Esth-, Liv- und Curlands : mit möglichst genauer Angabe der Fundorte und der geographischen Verbreitung nebst Andeutung über den Gebrauch in medicinischer, technischer und öconomischer Beziehung. Reval: Franz Kluge.
Wiedemann, Ferdinand Johann 1852 Einige Bemerkungen über das Neugriechische und sein Verhältniss zum Altgriechischen und zu den romanischen Sprachen
Wiedemann, Ferdinand Johann 1856 Musikalische Effectmittel und Tonmalerei
Wiedemann, Ferdinand Johann 1857 Der Frühling : ein Vortrag
Wiedemann, Ferdinand Johann 1865 Grammatik der ersa-mordwinischen Sprache nebst einem kleinen mordwinisch-deutschen und deutsch-mordwinischen Wörterbuch
Wiedemann, Ferdinand 1869. Ehstnisch-deutsches Wörterbuch. St. Peterburg: Kaiserliche Akademie der Wissenschaften.
Wiedemann, Ferdinand Johann 1875. Grammatik der ehstnischen Sprache, zunächst wie sie in Mittelehstland gesprochen wird, mit Berücksichtigung der anderen Dialekte. St.-Pétersbourg: MM. Eggers et Cie, H. Schmitzdorff.
 Ferdinand Johann Wiedemann, Uurimus võru murdest. Tõlge raamatust "Versuch ueber den Werroehstnischen Dialekt" 1864. Tlk. Inge Annom 2002
 Ferdinand Johann Wiedemann, "Eesti keele grammatika". Tõlkinud ja eessõna: Heli Laanekask; toimetanud Ellen Niit. Eesti Teaduste Akadeemia Emakeele Selts, Tallinn 2011, 712 lk; ISBN 9789985942192
 Ferdinand Johann Wiedemann, "Mälestusi minu elust. Teateid ja ülestähendusi minu sugulaste kohta, kogutud St. Peterburis 1858. aastast alates". Tõlkinud Anti Lääts; toimetanud Jaak Peebo. Sari "Ajajõe tagant", Ilmamaa, Tartu 2014, 456 lk; ISBN 9789985774106

Viited

Kirjandus
 Paul Ariste, "Ferdinand Johann Wiedemann" (lühimonograafia). TRÜ soome-ugri keelte kateeder 1971; 2. trükk: Valgus, Tallinn 1973; 3. trükk: Eesti Keele Sihtasutus, Tallinn 2005
 Jüri Valge, "Kas siis selle maa keel...?" (lavatekst Wiedemannist ja tema keeleauhinna laureaatidest). Kirjastus Kultuurileht, Tallinn, Loomingu Raamatukogu 2013, nr 11/12, 88 lk; ISBN 9789949514243
 Juubeli pidusöök, Eesti Postimees ehk Näddalaleht : ma- ja linnarahvale, nr 41, 8 okt. 1880, lk 1
 Keel ja Kirjandus 1969, nr 5, loetav ka Eesti Rahvusraamatukogu digitaalarhiivis; artiklid: Jaan Kross, "Wiedemann" lk 257–259; Paul Ariste, "Sada aastat Wiedemanni sõnaraamatut" lk 260–267; Jaak Peebo, ""Kalevipoja" sõnavara Wiedemanni sõnaraamatus. Murde- ja rahvalaulusõnad" lk 268–278; Aino Undla-Põldmäe, "Wiedemanni suhteid Ungariga" lk 279–287
 Jaak Peebo, "Esimene lühimonograafia keeleteadlasest" (Paul Ariste raamatu arvustus) – Keel ja Kirjandus 1974, nr 3, lk 184–186; loetav ka Eesti Rahvusraamatukogu digitaalarhiivis
 1000 tartlast läbi aegade, koostanud Lembit ja Uno Ainsoo, Tartu 2003, lk 482–483
 Eesti kirjanike leksikon, Eesti Raamat, Tallinn 2000, lk 662–663, artikli autor Mati Hint
 Huno Rätsep, "Johannes Voldemar Veski ja Wiedemanni sõnaraamat" – H. Rätsep, "Sõnaloo raamat", Tartu 2002, lk 290–303
 Reet Kasik, "Ferdinand Johann Wiedemann eesti keeleainestiku kogujana ja kirjeldajana" – R. Kasik, "Stahli mantlipärijad. Eesti keele uurimise lugu", Tartu 2011, lk 68–76

 Välislingid 


 Wiedemanni sõnaraamatu sõnad eesti vana kirjakeele sõnastikus (koost. Külli Prillop)
 Maria Jermakova, Baltisakslane Peterburi Keiserlikus Teaduste Akadeemias, Emakeele Seltsi aastaraamat, (51) 2005
 Jüri Valge, "Wiedemanni mälestused eesti keeles ilmunud" – Keel ja Kirjandus 2014, nr 12, lk 950–955

Kategooria:Keeleteadlased
Kategooria:Keiserliku Peterburi Teaduste Akadeemia liikmed
Kategooria:Tartu Ülikooli õigusteaduskonna vilistlased
Kategooria:Korporatsioon Estonia auvilistlased
Kategooria:Gustav Adolfi Gümnaasiumi vilistlased
Kategooria:Eestimaa Kirjanduse Ühingu liikmed
Kategooria:Tartu ülikooli audoktorid
Kategooria:Tartu ülikooli auliikmed
Kategooria:Õpetatud Eesti Seltsi auliikmed
Kategooria:Eesti Kirjameeste Seltsi auliikmed
Kategooria:Smolenka luteri kalmistule maetud
Kategooria:Sündinud 1805
Kategooria:Surnud 1887