Vietnam

Vietnam (ametliku nimega Vietnami Sotsialistlik Vabariik) on riik Kagu-Aasias Indohiina poolsaare idarannikul. Ta piirneb Hiina, Laose ja Kambodžaga.

Rohkem kui poole riigi territooriumist hõlmab tiheda metsaga kaetud Annami mäestik. Tihedama asustusega ja ühtlasi kõige intensiivsemalt haritavad alad paiknevad Hồng Hà ja Mekongi jõe kallastel.

Pärast Teist maailmasõda oli Vietnam jagatud kaheks. Pärast Vietnami sõda (1962–1975) ühendas kommunistlik Põhja-Vietnam riigi taas. Tänapäeval on Vietnam üheparteiline riik, mida juhib kommunistlik partei. Alates 1986. aastast on valitsus järginud liberaalset majanduspoliitikat, mida tuntakse doi moi (uuendamise) nime all.

 Loodus 
Vietnam asub Indohiina poolsaare idaküljel. Riigi pindala on umbes 331 690 km². Riigi maismaapiiride kogupikkus on 4639 km ja tema rannajoon on 3444 km. Vietnam on enamasti künklik ja tiheda metsaga, tasane maa moodustab riigi maismaast kõigest 20%. Mäed moodustavad 40% riigi territooriumist ja troopilised metsad hõlmavad umbes 42%. Riigi haritavast maast moodustab mägismaa umbes 16% ja metsamaa umbes 22%. Suures Vietnami lõunaosas on mullad intensiivse harimise tõttu suhteliselt toitainevaesed.

Vietnamis esineb ka väiksemaid maavärinaid, peamiselt põhjaosas Điện Biêni, Lào Cai ja Sơn La provintsis ning mõned keskosa avamere ääres. Riigi põhjaosa koosneb peamiselt mägismaadest ja Punase jõe delta piirkonnast. Vietnami kõrgeim mägi on Fàsipan (tuntud ka kui Phan Xi Păng) Lào Cai provintsis, kõrgusega 3143 m. Vietnami territoriaalpiirkonda kuulub arvukalt saari, millest suurim on Phú Quốc. Sơn Đoòngi koobast peetakse maailma suurimaks teadaolevaks koopakäiguks alates selle avastamisest 2009. aastal; koobas sisaldab ka kõrgeimat teadaolevat stalagmiiti, mille pikkus on üle 70 meetri, ning ebanormaalselt suuri koopapärleid. Vietnami suurim järv on Ba Bể järv ja suurim jõgi on Mekongi jõgi.

 Kliima 
Vietnami kliima on piirkonniti mitmekesine, mida mõjutavad laiuskraadide erinevused ja topograafiline reljeef. Aasta keskmine õhutemperatuur on tasandikel üldiselt kõrgem kui mägedes, eriti Lõuna-Vietnamis võrreldes põhjaosaga. Temperatuurid Lõuna-Vietnamis, näiteks Hồ Chí Minhi linna ja Mekongi delta ümbruses, varieeruvad aasta jooksul suhteliselt vähe, ulatudes 21–35 °C-ni.  Põhjaosas, Hanois ja Punase jõe delta piirkonnas, on temperatuurid madalamad ja varieeruvad 15–33 °C vahel. Mägedes, tasandikel ja põhjapoolsetes piirkondades on hooajalised erinevused palju suuremad: detsembris ja jaanuaris võib temperatuur langeda 3 °C-ni, juulis ja augustis tõusta kuni 37 °C-ni.

Sademete hulk on riigis üldiselt suur, keskmiselt 1500–2000 mm mussoonide ajal. Suure sademetehulga tõttu esineb sageli üleujutusi, eriti linnades, kus drenaažisüsteem on nõrk. Vietnamit mõjutavad ka nõrgemad troopilised tsüklonid, troopilised depressioonid, tormid ja taifuunid.

Vietnam on kliimamuutuste suhtes üks haavatavamaid riike maailmas, kuna umbes 55% elanikkonnast elab madala kõrgusega rannikualadel, mis muudab need piirkonnad eriti tundlikuks üleujutuste ja tormide suhtes.

 Elustik 
Vietnam asub Indomaalaja piirkonnas ja on seetõttu üks kahekümne viiest riigist maailmas, mille bioloogilise mitmekesisuse tase on erakordselt kõrge. See on bioloogilise mitmekesisuse poolest maailmas 16. kohal ning seal elab umbes 16% maailma liikidest. Vietnamis on tuvastatud kokku 15 986 taimeliiki, millest 10% on endeemilised. Vietnami loomastikku kuuluvad 307 ümarussi liiki, 200 väheharjasussi, 7750 putukaliiki, 260 roomajaliiki ja 120 kahepaiksete liiki. Samuti on registreeritud 840 linnuliiki ja 310 imetajaliiki, neist 100 lindu ja 78 imetajat on endeemilised.

Vietnamil on kaks maailma looduspärandi ala: Hạ Longi laht ja Phong Nha-Kẻ Bàngi rahvuspark, lisaks üheksa biosfääri kaitseala. Vietnami rahvusloom on vesipühvel ja rahvuslill lootos.

 Riik 
 Kommunistliku partei juhtimine ja reformikavatsused 
1996. aasta keskel toimunud kommunistliku partei 8. kongressil tehti ettepanekuid partei ümberkujundamiseks. Partei juhtkond, kes 1950.–1970. aastatel võitles prantslaste ja ameeriklaste vastu, ei soovi poliitika demokratiseerumise tingimustes võimust loobuda. Vietnam toimib endiselt suures osas endise, kommunistliku elukorralduse järgi. 146-liikmeline keskkomitee valib 17-liikmelise poliitbüroo, mille kõrgeimaks võimuorganiks on poliitbüroo alaline komitee. Võim ulatub ka madalamatele tasanditele, sealhulgas riigiettevõtete juhtideni, kes kõik on partei liikmed. Sellise süsteemi õiguspärasuse säilitamine ilma selge majandusideoloogia keskse programmita ei ole lihtne. On tuntud muret, et parteist võib kujuneda pelgalt nn võimupartei. Samas ollakse reformide suhtes ettevaatlikud, sest kardetakse, et kolhooside ja riigiettevõtete kaotamisega kaotatakse ka otsustav võimuhoob.

 Haldusjaotus 
pisi|püsti|Vietnami provintsid ja keskalluvusega linnad

Alates 1. juulist 2025 koosneb Vietnam 34 provintsitasandi haldusüksusest:
Vietnam jaguneb 28 provintsiks (tỉnh) ja kuueks keskalluvusega linnaks (thành phố).

Reform kiideti heaks 12. juunil 2025 ning see vähendas varasema 63 üksuse arvu 34-ni, ühendades mitmeid provintse.

Keskalluvusega linnad on Cần Thơ, Đà Nẵng, Hải Phòng, Hanoi, Hồ Chí Minh ja Huế.

Provintsid:

 Rahvastik 
 Rahvastiku paiknemine 
2018. aasta seisuga elab Vietnamis ligikaudu 95,5 miljonit inimest. Elanike arv on märkimisväärselt kasvanud pärast 1979. aasta rahvaloendust, mille andmetel oli taasühinenud Vietnami kogurahvastik 52,7 miljonit. 2009. aasta rahvaloenduse põhjal elab 70,4% Vietnami elanikkonnast maapiirkondades, ainult 29,6% linnapiirkondades. Linnaelanike keskmine kasvutempo on viimasel ajal tõusnud, mis on peamiselt tingitud rändest ja kiirest linnastumisest. Linnastunud piirkondades elas 2017. aastal hinnanguliselt umbes 32,753 miljonit inimest.

Domineeriv etniline grupp on vietnamlased (kohalikus keeles Kinhi), kes moodustavad peaaegu 73,6 miljonit inimest ehk 85,8% kogu elanikkonnast. Suurem osa vietnamlastest on koondunud riigi madalatele deltapiirkondadele, nagu Punase jõe delta põhjas ja Mekongi delta lõunas, ning ranniku tasandikele. Kuna enamus rahvast moodustab etniline rühm, on kinhidel kogu riigis märkimisväärne poliitiline ja majanduslik mõju. Vietnamis on ka 54 rahvusvähemuste rühma.

 Religioon 

Religioon Vietnamis on väga mitmekülgne. Inimesed, kes usuvad Vietnami rahvareligiooni või on mitteusulised moodustavad 73,2% elanikkonnast, seejärel on budism (12,2%), katoliiklus (6,8%), kaodaism (4,8%), protestantism (1,5%), hoahaoism (1,4%) ja muud (0,1%).

 Keeled 
Riigikeel on vietnami keel. Paljud haritud vietnamlased räägivad teise keelena prantsuse keelt ning eriti levinud on see vanema põlvkonna ja endises Lõuna-Vietnamis õppinud inimeste seas, kus see oli peamine keel halduses, hariduses ja kaubanduses. Vähesel määral räägitakse vene keelt ning harva võib kuulda saksa, tšehhi ja poola keelt, mida tuntakse Põhja-Vietnamis. Paranenud suhete kaudu lääneriikidega ja hiljutiste reformidega Vietnamis on hakatud enam kasutama inglise keelt ning enamikus koolides on inglise keele õppimine kohustuslik kas koos prantsuse keelega või prantsuse keele asemel. Samuti on kasvanud jaapani ja korea keele populaarsus, kuna riigi sidemed teiste Ida-Aasia riikidega on tugevnenud.

 Majandus 
Mõned vaatlejad peavad Vietnami potentsiaalseks tulevaseks Aasia tiigriks, kuid see on pigem pikaajaline tulevikunägemus. Riigi majandusliku arengu aluseks on eelkõige põhjaosas paiknevad maavarad ning lääneriikide antav abi kapitalipuuduses majandusele. Peamisteks probleemideks on erasektori arendamine ja inflatsiooni kontrolli all hoidmine. Valitsuse rahanduse korrastamiseks on vajalik uue maksusüsteemi rakendamine. Juba enne Nõukogude Liidu lagunemist mõisteti Vietnamis, et tsentraliseeritud plaanimajandus ei ole pikaajaliselt tõhus. Eraettevõtluse arendamine algas 1988. aastal. Suurem osa investeeringutest suunati nafta- ja gaasitööstusse, turismi, kinnisvarasse ning kergetööstusse, kuid paljud neist sektoritest jätkavad ka hiljem olulist rolli majanduses.

Vietnami majanduse tugevusteks peetakse mitmekesiseid loodusvarasid, soodsat geograafilist asendit Ida-Aasias ning suhteliselt odavat tööjõudu võrreldes mitme teise uustööstusriigiga, nagu Malaisia ja Tai. Samal ajal raskendavad täielikule turumajandusele üleminekut nõrgad ettevõtted ja ulatuslik sõjajärgne taastamistöö. Riik on majanduslikult olnud sõltuv lääneriikide, Jaapani ja Hiina abist.

Alates 2000. aastatest on Vietnami majandus kiiresti arenenud ja välisabist sõltuvus vähenenud, kuid struktuursed probleemid ja riigi roll majanduses jäävad endiselt olulisteks.

 Välispoliitika 
Majanduse liberaliseerimine on parandanud Vietnami ja Ameerika Ühendriikide suhteid. 1993. aastal tühistas Washington lõpuks embargo Vietnamisse suunatud abile, mis lubas alustada Maailmapangal sinna investeerimist ning võimaldas Ameerika Ühendriikide ettevõtetel hakata arendama ettevõtlust Vietnamis. Täielikud diplomaatilised suhted kehtestati 1995. aasta keskel.

Pärast Vietnami väeosade väljaviimist naaberriigist Kambodžast 1989 paranesid suhted Hiinaga, ehkki piirivaidlused on endiselt pingeallikaks. Punaste khmeeride rünnakud Kambodžas elavate vietnamlaste vastu on rikkunud Vietnami ja Kambodža suhteid.

 Kultuur 
 Kirjandus 
Vietnami kirjakeel tekkis 14. sajandil. Esimene kirjandusklassik oli Nguyen Trai. 16.–17. sajandil sugenes ühiskondlik õiglusetuse teema, viljeleti ka loodus- ja isikuluulet. 18.–19. sajand oli kirjanduse õitseaeg, mil viljeleti kolonialismivastast kirjandust. 20. sajandil tekkisid seni domineerinud värsskirjanduse kõrvale realism, proosa ja draama. 1920.–1930. aastail ilmnes Euroopa mõjul uusromantismi, kuid ühiskondlike vastuolude tugevnedes sai valdavaks kriitiline realism. 1950. aastaist alates kajastab kirjandus aktuaalseid probleeme: sotsialismi ehitamist ja kangelaslikku võitlust Ameerika Ühendriikide agressoritega. Luule peateema on sotsialismiajastu inimese kujunemine.

 Kunst 
Algselt mõjutas Vietnami kunsti India kunst. Ehitati buda kloostreid ja rikkaliku dekooriga templeid. 10. sajandil algas Vietnami põhjaosas Hiina kunsti mõjuaeg. 15.–18. sajandil lisandus skulptuuris ehitusplastikale portreekunst, maalikunsti sugenes enamasti usulise sisuga fresko, hiljem portree. Keskajast alates viljeleti rahvapärast puugravüüri. Käsitöös on tähelepandavad kullassepakunst, luunikerdus ja lakitöö. 19.–20. sajandil hakkas mõju avaldama prantsuse kunst. Sotsialismiajal kujunes domineerivaks suunaks sotsialistlik realism.

 Muusika 
16. sajandil rajati esimesed muusikaühingud ja asutati õukonna orkester, kus peale Vietnami rahvapillide mängiti ka Hiina pille. Tänapäeval on tähtis osa patriootilisel ja rahvalaulul. Traditsioonilised teatriliigid on hat cheo ja hat tuong, neist eriti tuntud on hat cheo teatrist lähtuv ooper.

1960. aastatel sai alguse ballett. Hanois asuvad muusikaõppeasutused ja esindusansamblid, sealhulgas konservatoorium, sümfooniaorkester, rahvapilliorkester, koor ning riiklik laulu- ja tantsuansambel.

 Vietnami köök 
Traditsiooniliselt põhineb Vietnami köök viiel põhilisel maitseelemendil: vürtsikas (metall), hapu (puit), mõru (tuli), soolane (vesi) ja magus (maa). Vietnami kööki peetakse üheks tervislikumaks köögiks kogu maailmas. Liha (nt sealiha, veiseliha ja kanaliha) kättesaadavus oli minevikus suhteliselt piiratud, seetõttu hakati laialdaselt kasutama mageveekalu, koorikloomi (eriti vähke) ja limuseid. Kalakaste, sojakaste, krevetikaste ja laimid on peamised maitseained. Vietnamis on tugev tänavatoidukultuur, 40 populaarset rooga leidub tavaliselt kogu riigis. Paljud märkimisväärsed Vietnami toidud, näiteks gỏi cuốn (salatirull), bánh cuốn (riisinuudlirull) ja phở-nuudlid, olid pärit põhjaosast ja neid tutvustasid põhjarändajad Vietnami kesk- ja lõunaosas. Kohalikud toidud põhjas on sageli vähem vürtsikad kui lõunamaised, kuna külmem põhjamaine kliima piirab vürtside tootmist ja kättesaadavust. Väga populaarne jook Vietnamis on ja trà sen (Vietnami lootosetee) ehk tee Vietnami rahvuslillest.

 Ajalugu 

Vietnam iseseisvus Hiinast 1009. aastal. Viimane Vietnami valitsejate Nguyễni dünastia valitses aastatel (1802–1945).
 Prantsuse koloniaalperiood 
Prantsuse väed tungisid keiser Napoleon III korraldusel 1857. aastal Vietnami ja järgneva kolme aasta jooksul vallutasid alad. Vietnamis, Kambodžas ja Laoses algas Prantsuse Indohiina kolonisatsioon. Prantsusmaa jagas Vietnami kolmeks piirkonnaks: Tonkiniks, Annamiks ja Cochin-Hiinaks.

 Iseseisvumine 
pisi|Ho Chi Minh (1946)
Teise maailmasõja ajal okupeerisid piirkonna Jaapani väed. Vietnamis tegutsenud kommunistlikud partisanid tõrjusid 1945. aasta suveks jaapanlased Põhja-Vietnamist välja ja kuulutasid seal välja Vietnami Demokraatliku Vabariigi, alustades sotsialistliku ühiskonna ülesehitamist. Pärast Jaapani alistamist liitlasvägede poolt teises maailmasõjas kuulutas Vietnami Iseseisvusliiga juht Hồ Chí Minh 2. septembril 1945 välja Vietnami DV, lugedes ette Vietnami iseseisvusdeklaratsiooni. Kohe puhkes Vietnami ja Prantsuse väeüksuste vaheline vägivald, mistõttu Briti kindral Douglas Gracey kuulutas välja sõjaseisukorra. 24. septembril kutsus Hồ Chí Minh koos teiste Vietnami DV liidritega üles üldstreigile. Veel enne septembri lõppu saabus Vietnamisse 200 000-meheline Hiina armee, kes käskis kommunistliku partei laiali saata. Sellises olukorras pidi Hồ Chí Minh, kes alati pidas hiinlasi Vietnamile suuremaks ohuks kui prantslasi, 6. märtsil 1946 alla kirjutama lepingule, millega Vietnam sai autonoomseks riigiks Indohiina föderatsiooni ja Prantsusmaa Liidu koosseisus. Lepingu tulemusena lahkusid Hiina väed Vietnamist.

1949. aastal kuulutati välja ka Vietnami Riik. Selle riigipeaks sai endine kukutatud Vietnami keiser Bảo Đại ja pealinnaks Saigon. Pärast seda, kui Põhja-Vietnam läks 1954 Việt Minhi kontrolli alla, hakati ülejäänud Vietnamit kutsuma Lõuna-Vietnamiks. 1955. aastal kuulutati Lõuna-Vietnam Vietnami Vabariigiks.

 Esimene Indohiina sõda 

Pärast Hiina vägede lahkumist Vietnamist algas ülestõus ka Prantsusmaa vastu ja 1954. aasta Genfi lepinguga tunnustas Prantsusmaa samal aastal Vietnami iseseisvust. Prantsusmaa pidi antud piirkonnast oma väed välja tõmbama ja andma iseseisvuse ka teistele sealsetele aladele (Laosele ja Kambodžale). Indohiina sõjas toetasid Hiina ja NSV Liit Ho Chi Minhi. Ameerika Ühendriikide toetas aga Prantsusmaad eesmärgiga peatada kommunismi levik Aasias. Genfi kokkulepe, mis jagas riigi Põhja- ja Lõuna-Vietnamiks, nägi ette kahe aasta pärast toimuvad riiklikud valimised. Ngô Đình Diệm kuulutas end Ameerika Ühendriikide toetusega Lõuna-Vietnami presidendiks ja keeldus korraldamast riiklikke valimisi. Vietnami DV ei nõustunud riigi jagamisega ja toetas kommunistlike partisanide sõjategevust Lõuna-Vietnamis. Lõuna-Vietnami kommunistide nimetus oli vietkongid, 1960. aastal moodustatud Việt Cộngi ehk Rahvusliku Vabastusrinde järgi Ngô Đình Diệmi karmi poliitika vastu.

Esimese Indohiina sõja tulemusel jagati Vietnam kaheks mööda 17. paralleeli:
 Põhja-Vietnam (ametliku nimega Vietnami Demokraatlik Vabariik), pealinn Hanoi – sotsialistlik riik;
 Lõuna-Vietnam (ametliku nimega Vietnami Vabariik), pealinn Saigon – kapitalistlik riik.

 Vietnami sõda 

 Vaata ka 
 Vietnamlased
 Cần Thơ lennujaam
 Cam Ranhi lennujaam
 Vietnami köök
 Annam
 Inimõigused Vietnamis

 Viited 

 Välislingid 
 Le Viêt Nam, aujourd'hui

Kategooria:Riigid
Kategooria:Aasia maad