Tarjei Vesaas

Tarjei Vesaas (20. august 1897 Vinje – 15. märts 1970 Oslo) oli Norra kirjanik.

Hakanud loovkirjutama 1923. aastal, saavutas ta suurema edu sümbolistlike romaanidega "Det store spelet" ("Suur mäng"; 1934) ja "Kvinner ropar heim" (1935).

Tema poliitilist ja sotsiaalset ärkamist märgib teos "Kimen" ("Seeme"; 1940).

1964. aastal sai ta Põhjamaade Nõukogu kirjandusauhinna 1963. aastal ilmunud romaani "Is-slottet" ("Jääloss") eest.

Raamatud
 "Menneskebonn", 1923
 "Sendeman Huskuld", 1924
 "Guds Bustader", 1925
 "Grindegard: Morgonen", 1925
 "Grindekveld; Eller, den gode engelen", 1926
 "Dei svarte hestane", 1928
 "Klokka i haugen", 1929
 "Fars reise", 1930
 "Sigrid Stallbrok", 1931
 "Dei Ukjende Mennene", 1932
 "Sandeltret", 1933
 "Ultimatum", 1934
 "Det store Spelet" ("Suur mäng"), 1934 
 "Kvinnor ropar heim", 1935 
 "Leiret og hulet", 1936
 "Hjarta høyrer sine heimlandsronar", 1938
 "Kimen", 1940 
 "Huset i mørkret" ("Maja pimedas"), 1945)
 "Vindane" ("Tuuled"), (1952, eesti keeles osaliselt raamatus "Imelik tunne" 1961)
 "Fuglane" (1957)
 "Is-slottet" ("Jääloss"), (1963, eesti keeles 1966, 1979 Henrik Sepamaa tõlkes) 

Kategooria:Norra kirjanikud
Kategooria:Põhjamaade Nõukogu kirjandusauhinna laureaadid
Kategooria:Sündinud 1897
Kategooria:Surnud 1970