Nõukogude Liidu vapp

Nõukogude Liidu vapp oli Nõukogude Liidu riigivapp.

Vapil oli kujutatud maakera, mille peal olid sirp ja vasar. Maakera mandrid olid kujutatud helepruunidena, ookeanid helesinistena. Maakera ümber oli viljavihkudest pärg, mida kaunistasid punased lindid. Vappi kaunistavatele põimitud lintidele oli kirjutatud kõigis liiduvabariikide keeltes "Kõigi maade proletaarlased, ühinege!". Maakera kohal vapi ülaosas oli kollase randiga punane viisnurk.

Vapi väljatöötamisel osales palju kunstnikke. Juba 1922. aasta sügisel moodustas Goznak Nõukogude võimu sümboolika väljatöötamiseks komisjoni. See komisjon oli ka esimeste nõukogude markide ja ümbrike autor. Komisjoni pani kokku kartograaf Vladimir Adrianov (1875–1938), kelle mõte oli kujutada vapil maakera. See pidi sümboliseerima, et pääs NSV Liitu on avatud igale maailma maale.

NSV Liidu vapist on säilinud palju kavandeid. Näiteks V. Lomantsovi projekt: maakera on ümbritsetud viljapeadega, ülal punane täht, külgedel sirp ja vasar. D. S. Goljadkini projekt oli järgmine: viisnurk, mille keskel asuvad päikesekiirtes sirp ja vasar, ümberringi tööstussümbolid. J. B. Dreieri projektil on sirp ja vasar, täht, maakera ja lindid deviisiga. V. P. Korzuni projekt on juba väga hilisema vapi moodi. Vapi lõpliku joonise tegi Ivan Dubassov, kelle esimeses versioonis olid kõik kirjad "Kõigi maade proletaarlased, ühinege!" vapi alumisel punasel lindil, hiljem otsustati igas keeles kiri panna vapi külgedele.

Komisjoni tööd jälgisid ka riigijuhid ja esitasid omi soovitusi. Näiteks on säilinud V. Korzuni eskiis, millel kesktäitevkomitee sekretär Avel Enukidze oli 28. juunil 1923 vapi ülaosast punase lindi maha tõmmanud ja juurde kirjutanud "Lindi asemele täht".

Esimese NSV Liidu vapi kinnitas NSV Liidu Kesktäitevkomitee 6. juulil 1923. Vapi kirjeldus sätestati NSV Liidu Konstitutsioonis 1924. aastal. Aegade jooksul vappi muudeti vastavalt vajadusele:
1923–1929 oli vapil kiri "Kõigi maade proletaarlased, ühinege!" kuues keeles vastavalt tollasele ametlikule liiduvabariikide ja nende nimikeelte arvule – vene-, ukraina-, valgevene-, armeenia-, gruusia- ja türgi-tatari keelte koondkirje (viimane araabia kirjas).
1929 lisati vapile tadžikikeelne lint, nüüd oli vapil 7 linti. Nii tadžikikeelne kui ka türgi-tatari keelte koondkirje olid nüüd ladina kirjas.
1931 kasutati ka vapivarianti, kus tadžikikeelne lint (vasakul pool kõige ülemine) oli araabia kirjas.
1936 oli vapil 11 linti, senine türgi-tatari keelte koondkirje asendati viie erineva keelega – aserbaidžaani-, kasahhi-, turkmeeni-, usbeki- ja kirgiisikeelsega. Nii tadžikikeelne kui ka viis türgi-tatari keelt olid ladina kirjas.
1940. aastal NSV Liidu ametlikku koosseisu lisatud Karjala-Soome NSV, Eesti NSV, Läti NSV, Leedu NSV ja Moldaavia NSV vastavakeelsed lindid puudusid.
1941 kavandati uut vappi, kus oleks kajastatud ka lisatud liiduvabariikide keeled, kuid Nõukogude-Saksa sõja tõttu jäi vapivahetus seisma.
1946–1956 oli vapil 16 linti, lisandusid varem kavandatud soome-, eesti-, läti-, leedu- ja rumeeniakeelne (viimane slaavi kirjas) lint. Nii tadžikikeelne kui ka viis türgi-tatari keelt olid nüüd samuti slaavi kirjas. Eestikeelne kiri oli vasakul pool kõige ülemine, soomekeelne kiri oli vasakul pool ülevalt kolmas.
1956–1991 oli vapil 15 linti, kadus soomekeelne lint. Eestikeelne kiri oli nüüd paremal pool kõige ülemine.
1958 valgevenekeelsele lindile pandi vana teksti "ПРОЛЕТАРЫІ УСІХ КРАЕЎ, ЗЛУЧАЙЦЕСЯ!" asemele uus tekst "ПРАЛЕТАРЫІ ЎСІХ КРАІН, ЯДНАЙЦЕСЯ!".

Vaata ka
Nõukogude Liidu lipp

Välislingid

Vapid 1924–1991 saksa keeles