Kadakas (perekond)

Kadakas (Juniperus) on igihaljaste kahe- või ühekojaliste okaspuude perekond küpressiliste sugukonnast. Perekonnas on ligikaudu 70 liiki (eri andmetel on liike 69, 73 või 75Liu, K., Li, E., Cui, X., Wang, Y., Xu, C., Suo, Z., Dong, W., & Zhang, Z. (2024). Key innovations and niche variation promoted rapid diversification of the widespread Juniperus (Cupressaceae) In Communications Biology (Vol. 7, Issue 1). Springer Science and Business Media LLC.). 

Kadakate perekond on küpressiliste (Cupressaceae) sugukonnas kõige liigirohkem perekond. Nagu ka teistel küpressilistel, on kadakatel soomusjad või nõeljad okkad, mis paiknevad vastakuti või männases.

 Levik 

Kadakalised kasvavad peamiselt põhjapoolkeral tundratest troopikani (viimases ainult mäestikes). Nende levila on peaaegu kogu Euraasias ja Põhja-Ameerikas ning neid leidub Aafrikaski. Euroopas on 9 kohalikku kadakaliiki, millest Eestis kasvab looduslikult ainult harilik kadakas (Juniperus communis), peamiselt Loode-Eestis ja saartel.

Mõni liik on tsirkumboreaalse levikuga, näiteks harilik kadakas.

 Klassifikatsioon 
Molekulaarandmete põhjal on perekond jaotatud kolmeks sektsiooniks või alamperekonnaks:Adams, Robert P. & Schwarzbach, Andrea E. (2013). "Phylogeny of Juniperus using nrDNA and four cpDNA regions". Phytologia. 95 (2): 179–187. Retrieved 2022-04-22. 

 Caryocedrus – alamperekonda kuulub 1 liik: süüria kadakas (Juniperus drupacea). Taimed on kahekojalised ning neil on suhteliselt suured, 18–25 mm läbimõõduga marikäbid, milles on 3 seemet. Süüria kadakad on nõeljate okastega, kuid marikäbide ja pungade alusel esinevad ka soomusjad okkad. Okastel on kaks õhulõhede triipu. Looduslikuks levialaks Vahemere piirkond.Walas, Ł., Sobierajska, K., Ok, T., Dönmez, A. A., Kanoğlu, S. S., Dagher-Kharrat, M. B., Douaihy, B., Romo, A., Stephan, J., Jasińska, A. K., & Boratyński, A. (2019). Past, present, and future geographic range of an oro-Mediterranean Tertiary relict: The juniperus drupacea case study. Regional Environmental Change, 19(5), 1507–1520.
Juniperus – alamperekonda kuulub 7–9 liiki. Kahekojalised, nõeljate okastega taimed. Marikäbide ja pungade alusel esinevad lühidalt ka soomusjad okkad. Marikäbides on 3 seemet. Sektsiooni saab jagada kaheks grupiks: põhjagrupp (J. communis ja sarnased), millel on valminult sinised või mustjad marikäbid ja okastel ainult üks õhulõhede triip; lõunagrupil (J. oxycedrus ja sarnased) on valminult oranžid või punakad marikäbid ning okastel kaks kitsast õhulõhede triipu. 
Sabina – alamperekonda kuulub 45–60 liiki. Ühe- või kahekojalised taimed. Okkad on soomusjad ja varrele liibuvad, mistõttu taimed sarnanevad küpresside või elupuudega. Marikäbides võib olla seemneid 1–13.

Sabina sektsioonis eristuvad veel 5 fülogeneetilist klaadi:‎ 
Klaad 1 – Himaalajas ja Tiibeti kiltmaal esinevad liigid.
Klaad 2 – Põhja-Ameerika liigid. Mikroskoopilise tunnusena on nende soomusjatel okastel sakiline või hambuline serv.
Klaad 3 – Ameerika liigid, mille soomusjad okkad on siledaservalised.
Klaad 4 – üksteisest kaugel paiknevate asualadega liigid Euroopas, Aasias ja Aafrikas.
Klaad 5 – ainult J. phoenicea ja J. phoenicea subsp. turbinata. Mikroskoopilise tunnusena on nende soomusjatel okastel sakiline või hambuline serv nagu klaad 2 liikidel. Levialaks Vahemere maad.

Uuema klassifitseerimisettepaneku järgi (2022) võiks ülalolevaid sektsioone tunnustada eraldi perekondadena, jagades niimoodi kadakate perekonna kolmeks eraldi perekonnaks: Arceuthos (sektsioon Caryocedrus), Sabina (sektsioon Sabina) ja Juniperus (sektsioon Juniperus).Yang, Yong; Ferguson, David Kay; Liu, Bing; Mao, Kang-Shan; Gao, Lian-Ming; Zhang, Shou-Zhou; Wan, Tao; Rushforth, Keith; Zhang, Zhi-Xiang (2022). "Recent advances on phylogenomics of gymnosperms and a new classification". Plant Diversity. 44 (4): 340–350.

 Liigid, alaliigid ja varieteedid 

pisi|Juniperus grandis Yosemite rahvuspargis
pisi|Hiina kadaka J. chinensis oks, millel on näha kahte tüüpi okkaid: nõeljaid ja soomusjaid

 Tsirkumboreaalse levikuga 
Juniperus communis L. – harilik kadakas
Juniperus communis var. depressa Pursh – hariliku kadaka lamav teisend, looduslik levila Põhja-Ameerikas
Juniperus communis var. saxatilis Pall. – mägikadakas (kääbuskadakas, pikaokkaline kadakas)

Euraasias
Juniperus chinensis L. – hiina kadakas
Juniperus chinensis var. sargentii A.Henry – Sargenti kadakas
Juniperus chinensis var. chinensis – kerajas kadakas (syn. Juniperus sphaerica Lindl.)
Juniperus chinensis var. tsukusiensis (Masam.) Masam. (syn. Juniperus tsukusiensis Masam.)
Juniperus convallium Rehder & E.H.Wilson – mekongi kadakas (syn. Juniperus mekongensis Kom.)
Juniperus convallium var. microsperma (W.C.Cheng & L.K.Fu) Silba (syn. Juniperus microsperma (W.C.Cheng & L.K.Fu) R.P.Adams))
Juniperus drupacea Labill. – süüria kadakas 
Juniperus excelsa M.Bieb. – kõrge kadakas (syn. Juniperus polycarpus K.Koch – rohkeviljaline kadakas)
Juniperus excelsa subsp. polycarpos (K.Koch) Takht. – turkmeenia kadakas (syn. Juniperus turcomanica B.Fedtsch.)
Juniperus foetidissima Willd. – haisev kadakas
Juniperus formosana Hayata – taivani kadakas
Juniperus formosana var. formosana (syn. Juniperus mairei Lemée & H.Lév.)
Juniperus indica Bertol.
Juniperus komarovii Florin – Komarovi kadakas 
Juniperus oxycedrus L. – punane kadakas
Juniperus oxycedrus subsp. oxycedrus L., 1753 (syn. Juniperus deltoides R.P.Adams)
Juniperus oxycedrus subsp. transtagana Franco (syn. Juniperus navicularis Gand.)
Juniperus phoenicea L. – foiniikia kadakas
Juniperus phoenicea subsp. turbinata (Guss.) Nyman – vahemere kadakas (syn. Juniperus turbinata Guss.)
Juniperus pingii W.C.Cheng ex de Ferre – Pingi kadakas
Juniperus przewalskii Kom.
Juniperus procumbens (Siebold ex Endl.) Miq. – laiuv kadakas
Juniperus pseudosabina Fisch. et C.A.Mey. – kivikadakas (syn. Juniperus turkestanica Kom. – turkestani kadakas)
Juniperus rigida Siebold et Zucc. – jäik kadakas
Juniperus rigida subsp. conferta (Parl.) Kitam. – randkadakas 
Juniperus recurva Buch.-Ham. ex D.Don – nepaali kadakas
Juniperus recurva var. coxii (A.B.Jacks.) Melville
Juniperus sabina L. – sabiina kadakas (kasakakadakas)
Juniperus sabina var. davurica (Pall.) Farjon – dauuria kadakas
Juniperus saltuaria Rehder & E.H.Wilson
Juniperus semiglobosa Regel – lamekerajas kadakas, tömbiviljaline kadakas (syn. Juniperus schugnanica Kom – šugnani kadakas)
Juniperus seravschanica Kom. – zarafšoni kadakas Adams, R.P., Al-Farsi, A. & Schwarzbach, A.E. (2014). Confirmation of the southern-most population of Juniperus seravschanica in Oman by DNA sequencing of nrDNA and four cpDNA regions Phytologia 96: 218–224.
Juniperus squamata Buch.-Ham. ex D.Don – kirju kadakas
Juniperus taxifolia Hook. & Arn. – laiaokkaline kadakas  
Juniperus thurifera L. – lõhnav kadakas 
Juniperus tibetica Kom. – tiibeti kadakas

Põhja- ja Kesk-Ameerikas
Juniperus angosturana R.P.Adams
Juniperus ashei J.Buchholz – tüvikkadakas
Juniperus arizonica (R.P.Adams) R.P.Adams
Juniperus blancoi Martínez
Juniperus blancoi var. mucronata (R.P.Adams) Farjon (syn.Juniperus mucronata R.P.Adams)
Juniperus californica Carrière – kalifornia kadakas
Juniperus coahuilensis Martínez Gaussen ex R.P.Adams
Juniperus comitana Martínez, 1944
Juniperus deppeana Steud. – paksukooreline kadakas 
Juniperus durangensis Martínez
Juniperus × fassettii B.Boivin – Fassetti kadakas
Juniperus flaccida Schltdl. – mehhiko kadakas
Juniperus flaccida var. poblana Martínez (syn. Juniperus poblana (Martínez) R.P.Adams)
Juniperus gamboana Martínez
Juniperus grandis R.P.Adams
Juniperus horizontalis Moench – roomav kadakas 
Juniperus jaliscana Martínez
Juniperus monosperma (Engelm.) Sarg. – üheseemneline kadakas
Juniperus monticola Martínez (syn. Juniperus zanonii R.P.AdamsAdams, R. P., Schwarzbach, A. E., Morris, J. A. (2010) "Juniperus zanonii, a new species from Cerro Potosi, Nuevo Leon, Mexico". Phytologia, 92(1), lk 105-117.)
Juniperus occidentalis Hook.f. – läänekadakas
Juniperus osteosperma (Torr.) Little – indiaani kadakas
Juniperus pinchotii Sudw. – kahar kadakas
Juniperus saltillensis M.T.Hall
Juniperus scopulorum Sarg. – kaljukadakas (syn. Juniperus maritima R.P.Adams, 2007)
Juniperus standleyi Steyerm.
Juniperus virginiana L. – virgiinia kadakas
Juniperus virginiana subsp. silicicola (Small) E.Murray – ränikadakas (syn. Juniperus silicicola (Small) L.H.Bailey

Atlandi Ookeani saartel, Aafrikas ja mujal
Juniperus barbadensis L. – antilli kadakas 
Juniperus bermudiana L. – bermuuda kadakas 
Juniperus canariensis Guyot & Mathou – kanaari kadakas
Juniperus gracilior Pilg.
Juniperus brevifolia (Seub.) Antoine – lühiokkaline kadakas
Juniperus cedrus Webb et Berth. – seederkadakas
Juniperus × pfitzeriana (Späth) P.A.Schmidt – Pfitzeri kadakas, J. chinensis ja J. sabina hübriid.
Juniperus procera Hochst. et Endl. – abessiinia kadakas
Juniperus saxicola Britton & P.Wilson

 Evolutsioon 

Arvatavasti eraldusid kadakad küpressilistest 50–72 miljonit aastat tagasi Euraasias. Edasine levik Põhja-Ameerikasse ja sealsete liikide teke toimus kolmes etapis. 30–43 miljonit aastat tagasi Eotseeni ja Oligotseeni piiril levisid Põhja-Ameerikasse sektsiooni Sabina klaadi 2 eellased ja 5–17 miljonit aastat tagasi Sabina klaadi 3 mõne liigi eellased. Põhja-Ameerikas leviva Juniperus communis var. depressa eellane lahknes 0,3–4,6 miljonit aastat tagasi.Mao, K., Hao, G., Liu, J., Adams, R. P., & Milne, R. I. (2010)  Diversification and biogeography of Juniperus (Cupressaceae): variable diversification rates and multiple intercontinental dispersals

 Kasv 

Kadakad on valguslembesed ja põuakindlad. Nad kasvavad enamasti 1–3 meetri kõrguseks põõsaks ja mõnikord kuni 10 (isegi 15) meetri kõrguseks puuks. Kasv toimub aeglaselt. Enamasti on kadakad kahekojalised, ühekojalisi taimi esineb harva. Nad võivad elada üle 500 aasta vanaks. Põhja-Ameerika lääneosas kasvava kaljukadaka (Juniperus scopulorum) mõned isendid on isegi rohkem kui 3500 aastat vanad.

Lapimaalt on leitud harilik kadakas, mis hakkas kasvama hiljemalt 260. aastal ja suri 1906. aastal. See kadakas elas vähemalt 1647 aastat vanaks. Lisaks on leitud enam kui tuhandeaastaseid kadakaid Rootsi põhjaosast."Lapimaalt leiti maailma vanim kadakas" ERR Novaator, 28. veebruar 2025

 Käbi 
pisi|Kadaka "marjad" Osmussaarel
pisi|Punase kadaka (J. oxycedrus) marikäbid
Botaaniliselt on kadakamari tegelikult käbi (marikäbi), mille lihakad soomused on omavahel kokku kasvanud.

Kadakalised tolmlevad mais või juuni alguses. Käbid moodustuvad sügisel. Isaskäbi on kollane, mida katavad kilbikujulised soomused. Emaskäbi on algul roheline, kolme püstise seemnealgmega. Pärast viljastumist kasvavad seemnesoomused kokku ja moodustub roheline marjataoline lihakas käbi. Käbi valmib kaks aastat, on valminult sinakasmust ja kaetud vahakirmega.

Kadaka viljad sisaldavad kuni 40% suhkruid, eeterlikke õlisid, orgaanilisi happeid ja muud ning neid tarvitatakse meditsiinis (näiteks diureetikumina – uriini eritumist soodustava ravimina), peenviinatööstuses (džinni valmistamisel) ja kulinaarias.

 Seeme 

Kadaka viljas asuv seeme on tiivata, pruun, pikliku kuju ja kõva kestaga. Ühes käbis võib olla 1–3 seemet, mis valmivad kahe aastaga. Valminud käbi ei avane.

Kadaka seemneid levitavad peamiselt linnud, kes käbisid söövad.

 Lehed  

Lehtedeks on okkad, mis on 1–2 cm pikad, terava tipuga ja kolmekaupa kimpudes. Kimbud kinnituvad oksale tihedalt (vahekaugus 0,5–1 cm). Okaste eluiga on keskmiselt 4 aastat. Värvuselt on nad hallikas- või helerohelised.

Okastest ja noortest võrsetest saadaval kadakaõlil (Oleum cadinum) on tugev antiseptiline toime.

pisi|140px|Põhja-Ameerika lõunaosas ja Mehhikos kasvava paksukoorelise kadaka J. deppeana koor
 Tüvi 

Kadaka koor on hallikaspruun ja kestendav. Noored võrsed on punakaspruunid. Oksi on väga palju ja need paiknevad rõhtsalt või püstiselt.

 Puit 

Puit on lõhnav, tihe, sitke, mädanemiskindel, tavaliselt pehme ja kergesti töödeldav. Sellest tehakse mööblit, luksus- ja tarbeesemeid, meeneid, taraposte ja muud. Virgiinia kadakast (Juniperus virginiana) ja mõnest teisest liigist saadakse parimat pliiatsipuitu.

 Juurestik 

Kadaka juurestik paikneb maapinna lähedal. Nagu enamik taimi, on kadakadki seotud mükoriissete seentega.

 Paljunemine  

Kadakalised paljunevad peamiselt suguliselt (seemned), kuid ka vegetatiivselt pistikutega (nii paljundatakse eri vorme kadakatest).

 Kasvukoht 	

Kadakad esinevad põõsarindes või alumises puurindes. Neid leidub paljudes kooslustes, kuid harvem salu-, laane- ja lammimetsas ning madal- ja siirdesoos. Kasvavad mitmesugustel pinnastel kuivast liivasest kuni soostunud turbapinnaseni nii varjulistes männi- ja kuusemetsades kui ka lagedatel loopealsetel. Siiski eelistavad kadakalised parajalt niisket, kerget ja värsket liivapinnast. Nad taluvad hästi külma, kuigi on tundlikud külmade tuulte suhtes.

 Koht ökosüsteemis  

Lihakad marikäbid on toiduks paljudele lindudele, näiteks kadakatäksile, põõsalindudele, rästastele. Samuti on puude tihe võra hea koht pesa rajamiseks.

Kadakad eritavad mikroobe hävitavaid aineid – fütontsiide. Juured on ümbritsetud seeneniidistikuga. Okastel areneb roosteseen, mis on kahjulik roosõielistele.

 Kahjurid 
pisi|Kadaka puuvõõrik Phoradendron juniperinum kasvamas indiaani kadakal (J. osteosperma) Ameerikas Nevadas
Põhja-Ameerikas ja Mehhikos kasvavatel kadakaliikidel (J. osteosperma, J. scopulorum, J. occidentalis) parasiteerib puuvõõrikulaadne taim Phoradendron juniperinum.Hagle, S., K. (2003) "A Field Guide to Diseases & Insect Pests of Northern & Central Rocky Mountain Conifers: Juniper Mistletoe" (PDF) U.S. Department of Agriculture, Forest Service, State and Private Forestry, Northern Region, lk 93.

Kadakatel parasiteerivad ka mitmed näsaroosteliste hulka kuuluvad seened, mis tekitavad puul oranže sültjaid, sõrmekujulisi eoslaid.Hagle, S., K. (2003) "A Field Guide to Diseases & Insect Pests of Northern & Central Rocky Mountain Conifers: Juniper Mistletoe" (PDF) U.S. Department of Agriculture, Forest Service, State and Private Forestry, Northern Region, lk 93.Renata, S., Raivo, K. (2008) Kadaka näsarooste Gymnosporangium. HERBA: Historistlik Eesti Rahvameditsiini Botaaniline Andmebaas. Võrguteavik. Vaadtud 04.02.2025 Selliseid eoslaid võib Eesti kadakatelt leida näiteks kevadsuvel.Renata, S., Raivo, K. (2008) Rahvapärased taimenimetused, Kadakarasv. HERBA: Historistlik Eesti Rahvameditsiini Botaaniline Andmebaas. Võrguteavik. Vaadatud 04.02.2025
pisi|140px|Näsaroostelise Gymnosporangium telia eoslad harilikul kadakal

 Kaitse  	

Kadakas ei kuulu kaitstavate taimede nimekirja, kuid eriti väärtuslike üksikobjektide eest hoolitseb looduskaitse.

Lääne-Euroopas peetakse elujõulisi kadastikke suureks väärtuseks. Nii on vähesed säilinud kadastikud Hollandis, Saksamaal ja mujal võetud kaitse alla.

 Kasutamine 

Puit sobib nikerdamiseks ja treimistöödeks. Aromaatne puit sobib tarbeesemete ja suveniiride valmistamiseks. Kadakas on tuntud ka vähenõudliku dekoratiivtaimena.

Jämedamatest kadakatest lõhutud laudadest tehti puunõusid: lähkreid, piimapütte, võipütte, kanne, lüpsikuid ja lusikaid. Kadakast nõu ei andnud maitset, oli kerge, hea lõhnaga ja pidas kaua vastu. Nõud tehti toorest puust, sest kuivanud puit on kõva ja raske töödelda. “Kadakat peeti terveks puuks, kes ei anna mingit haigust, seepärast tehti piimapütid ja õllekannud kadakast” (Muhu).

Kadakast sai vastupidavad aiateibad.

Oksi tarvitati nõu- ja sidumisvitsteks ning samuti korvipunumiseks.

Noored kadakakasvud kõlbavad lammaste ja kodukitsede toiduks.

Puidust ja okstest aeti kadakaõli sarnasel meetodil nagu männipuidust tõrva. Kadakaõli oli hinnatud vahend rahvameditsiinis.

Käbisid kasutatakse suhkru- ja eeterlike õlide sisalduse tõttu ravimina, samuti õlle-, likööri- ja veinitööstuses, neid kasutatakse ka džinni valmistamisel. 

Valminud käbid aitavad neeru- ja põiehaiguste vastu, samuti soole-, mao- ja eesnäärmeprobleemide korral. Neil on söögiisu tekitav toime ning need soodustavad uriinieritust. Haiguste ärahoidmiseks soovitatakse rahvameditsiinis iga päev süüa mõni marikäbi. 

Särinal ja terava leegiga põlevatel kadakaokstel on desinfitseeriv ja õhku puhastav toime. Tubasid ja loomalautasid suitsutati kadakasuitsuga haiguste ajal. Ka puunõusid, eriti piimanõusid hautati või suitsutati kadakaokstega, kui neil oli halb lõhn või maitse. Kadakasuitsus suitsutatud liha saab hea maitse.

Rahvameditsiin omistab hariliku kadaka viljadele seedimist soodustava (digestiivse), diureetilise ja antiseptilise toime. Nende tarbimisest peaksid aga rasedad hoiduma.

Kadakakäbitee valmistamiseks lisatakse 1/4 liitrile veele 15 purustatud käbi, kuumutatakse keemiseni ja lastakse tõmbuda 10–15 minutit, seejärel kurnatakse. Päevas võib tarvitada kuni kolm tassitäit.

Kadakakäbiveini võib hõlpsalt ise valmistada, lisades 1 l valgele veinile 60 g käbisid. Neid leotatakse kaks nädalat aeg-ajalt loksutades. Veini juuakse üks klaasitäis päevas.

Kadakaokstest vihaga saunas vihtlemist hinnati ravitoimelisemaks kui kasevihaga vihtlemist. Saunavihad aitavad reuma ja liigesehaiguste korral, sissehingatav aur paljude hingamisteede hädade puhul.

 Ilutaim 

Paljud kadakaliigid on hinnatud ilutaimed ning neist on aretatud eri võrakuju ja okkavärvusega sorte. Näiteks on väga dekoratiivne ja kitsavõraline kaljukadaka sort Skyrocket.

Juniperus communis f. pendula on hariliku kadaka leinavorm ehk leinakadakas.

 Eestis kasvatatavad kadakad 

Eestisse toodud seitsmest võõrliigist kasvatatakse kõige rohkem mürgist sabiina kadakat (Juniperus sabina).

Lisaks sissetoodud liikidele kasvatatakse haljasaladel ka hariliku kadaka (Juniperus communis) mitut vormi ehk kultivari.

 Viited 

Kategooria:Küpressilised