Leedu keel

Leedu keel (lietuvių kalba) on balti keelte idarühma kuuluv indoeuroopa keel. Leedu keel on Leedu riigikeel ja seda räägib emakeelena umbes 3,1 miljonit leedulast peamiselt Leedus, kuid ka Poolas (Suwalszczyzna), Venemaal ja Lätis. 

Leedu keeles on kolm rõhutüüpi ja seitse käänet. Leedu keelt peetakse üheks arhailisemaks tänapäeval kõneldavaks indoeuroopa keeleks. Murded jagunevad põhja- ja lõunamurreteks. Lisaks on leedu keelel hulgi kohalikke murdeid ning leedulased eristavad niinimetatud "linnaleedukeelt" ja "maaleedukeelt" olenevalt sõnavarast ja hääldusest ka kohalikes piirkondades. Kirjakeel põhineb kodekseeritud lõunaleedu keelel.

Leedu keele lähim räägitav sugulaskeel on põhja pool räägitav läti keel. Kuigi need keeled tunduvad sarnased, ei saa eri keelte rääkijad üksteisest aru ning keelte erinevused on suuremad kui eesti ja soome keelel omavahel.

Vanimad kirjalikud mälestised pärinevad 16. sajandist (Martin Lutheri katekismuse tõlge). 

Leedu keele esimese teadusliku kirjelduse "Handbuch der litauischen Sprache" ("Leedu keele käsiraamat"; 2 köidet) avaldas 1856–1857 Praha ülikooli professor August Schleicher. 

Keelekood standardi ISO 639 järgi on lt või lit.

 Kirjasüsteem 
Leedu keel kasutab ladina kirja. Leedu tähestikus on 32 tähte:

Aa Ąą Bb Cc Čč Dd Ee Ęę Ėė Ff Gg Hh Ii Įį Yy Jj Kk Ll Mm Nn Oo Pp Rr Ss Šš Tt Uu Ųų Ūū Vv Zz Žž 

Võõrnimed kirjutatakse häälduspäraselt. 

 Grammatika 
 Arvsõnad 

 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 20 100 1000 vienas / viena du trys keturi penki šeši septyni  aštuoni  devyni  dešimt  dvidešimt  šimtas  tūkstantis 

 Isikulised asesõnad 
  Ainsus  Mitmus 1.  aš  mes 2.  tu  jūs 3.  jis, ji jie, jos

 Käänded 
Käändeid on seitse: nominatiiv, genitiiv, daativ, akusatiiv, instrumentaal, lokatiiv ja vokatiiv. 

 Viited 

Välislingid

Leedu nimede kirjutus ja hääldus EKI teatmikus
Inglise-leedu sõnastik

Kategooria:Balti keeled
Keel