Kaarel Eenpalu

Kaarel Eenpalu (kuni 1935 Karl-August Einbund, 28. mai 1888 Palu talu, Vesneri vald, Tartumaa – 27. või 28. jaanuar 1942 Vjatka vangilaager,  Kirovi oblast, Nõukogude Liit) oli Eesti riigitegelane, sõjaväelane ja jurist, aastatel 1918–1940 üks silmapaistvamaid Eesti poliitikuid, juulist kuni novembrini 1932 riigivanem.

Ta oli Eesti Asutava Kogu liige ja kõigi aastatel 1920–1940 valitud Riigikogu koosseisude liige, mitmes valitsuses siseminister (1920, 1921–1924, 1924–1926, 1934–1938), juulist novembrini 1932 riigivanem (Karl Einbundi esimene valitsus) ja 1938–1939 Eesti Vabariigi peaminister. Pärast Eesti okupeerimist Nõukogude Liidu poolt 1940. aasta suvel Eenpalu arreteeriti ja saadeti vahistatuna Venemaale. Ta suri Kirovi linna lähedal vangilaagris jaanuaris 1942. 

Elulugu
Karl Einbund õppis Haava vallakoolis Vesneris. Lõpetas Hugo Treffneri Gümnaasiumi 1909 kevadel, õppis 1909–1914 Tartu Ülikoolis õigusteadust, tegi lõpueksamid Moskva Ülikooli juures 1915. aasta kevadel. Tal oli õigusteaduste kandidaadi (cand. jur.) kraad.

Esimese maailmasõja ajal astus ta 27. augustil 1915 Luuga 1. suurtükiväe tagavaradivisjoni vabatahtlike õppekomandosse, mille kursused lõpetas nooremallohvitserina. Ta lõpetas 29. veebruaril 1917 Petrogradis Pauli sõjakooli ning määrati 1. suurtükiväe tagavaradivisjoni teenistusse lipniku auastmes. Karl Einbund tegutses 1917. aasta suvel Tartu Sõjaväelaste Büroos ja formeeris 1917. aastal Tartus 1. Eesti jalaväediviisi 1. suurtükiväe brigaadi 5. patarei ja oli 1918. aastani selle ülem. Ta oli 21. veebruaril 1918 Tartus asutatud kooliõpilastest, üliõpilastest ja sõjaväelastest moodustatud miilitsa juht.

Vabadussõja alguses oli Einbund detsembrist 1918 kuni veebruarini 1919 Tartu kooliõpilaste pataljoni (Tartu vabatahtlike pataljoni, 110–120 meest) ülem. Ta juhatas lahinguid 1919 Võnnu mõisa all, Rõngu alevis, Valguta mõisas, Pikasillal, Roobe mõisa ja Hummuli mõisa all 1919. aastal formeeris ta 2. suurtükiväepolgu 7. patarei ja oli selle ülem. Ta läks reservi 1923 novembris nooremleitnandi auastmes.
pisi|Kaarel Eenpalu Julius Kuperjanovi matuserongi eesotsas

Einbund valiti 1919. aastal Eesti Rahvaerakonna liikmena Eesti Asutavasse Kogusse. "Teisel koosolekul kõneles karskusest K. Einbund, püüdes järele aimata Tõnissoni. Kui Tõnisson koosolekule jõudis ja veidi pealt kuulanud oli, käratas ta: "Sina, nooruke, ei oska kõnelda, tule kõnetoolist maha", ja asus ise kõnet jätkama." Pärast üleolevat kohtlemist erakonna juhi Jaan Tõnissoni poolt läks Eenpalu 1923. aastal üle Põllumeestekogudesse, kuid lahkus ka sealt 21. oktoobril 1933 ja tegutses edasi parteiliselt sõltumatu poliitikuna.

Ta oli 1920–1937 I–V Riigikogu ning 1938–1940 I Riigivolikogu liige (79. valimisringkonnast).

Einbund oli 1. juulist 1919–1920 riigikontrolör, 1920, 1921–1924 ja 1924–1926 siseminister (teda peetakse Eesti politsei rajajaks), 1926–1932 ja 1933–1934 III, IV ja V Riigikogu esimees, juulist novembrini 1932 riigivanem (Kaarel Eenpalu esimene valitsus). Aastatel 1934–1938 oli Kaarel August Eenpalu siseminister ja peaministri asetäitja, 1938–1939 peaminister (Kaarel Eenpalu teine valitsus).

1924. aasta 1. detsembri riigipöördekatse ajal ründasid kommunistlikud mässajad Jaan Anvelti korraldusel Einbundi korterit ja üritasid teda tappa.

Oktoobris 1933 toimunud põhiseaduse muutmise rahvahääletuse eel teatas Kaarel Eenpalu, et ta on põhiseaduse muutmise poolt: "Rahulikul teel ja seaduslikus korras põhiseaduse muutmine on parem kui väevõimu abinõude varal."

Ta kujundas uue, presidentaalse sisepoliitilise kursi. Tema aktiivsel osavõtul algatati nimede eestistamine, kodukaunistamise hoogtöö, Isamaaliit ja muud. Ka ta ise võttis omale uue eestistatud perekonnanime Eenpalu 22. veebruaril 1935 ja eesnime Kaarel 8. märtsil 1935.

Ajakirjanik Eduard Laaman süüdistas Eenpalu riigijuhtide vastases vandenõus.

Kaarel Eenpalu arreteeriti 24. juulil 1940 NKVD poolt oma talus. Nõukogude okupatsioonivõimud süüdistasid teda muuhulgas Viktor Kingissepa tapmises ning "võitluses töölisklassi ja revolutsioonilise liikumise vastu". 

Eenpalu deporteeriti vangistatuna Nõukogude Liitu. Ta suri 27. või 28. jaanuaril 1942 eeluurimise ajal Venemaal Kirovi linna lähedal NKVD vangilaagris (Vjatlag).

Ühiskondlik tegevus
Ülikoolis õppimise ajal tegutses ta rahvaraamatukogude liikumises ja karskusliikumises. Hiljem oli ta juhtivatel kohtadel põllumeeste organisatsioonides (koos August Jürima, Jaan Hünersoni ja teistega), osales Põllumeeste Keskseltsi töös ning politsei-, spordi- ja tuletõrjeorganisatsioonides.

1911–1912 oli Tartu Eesti Põllumeeste Seltsi korraldatavate näituste sekretär.
1927–1932 Haridusliidu esimees 
1928–1933 Rahvusvaheliste Parlamentide Uniooni Eesti grupi esimees 
1930–1932 Noorte Kotkaste peavanem 
1930–1935 Eesti-Poola Ühingu esimees 
1932 Põllutöökoja esimees 
1924–1940 Kaitseliidu Vanematekogu abiesimees 
1923–1940 Eesti Olümpiakomitee liige

Einbund-Eenpalu oli Eesti Üliõpilaste Seltsi liige, esimees ja hilisem vilistlane.

Muud ametid
Aastatel 1910–1912 ja 1915 oli Einbund Postimehe toimetuse liige, 1918 toimetaja, 1920 Tallinna Teataja, 1924 ajalehe Kaja peatoimetaja.

1939–1940 oli ta Maardus loodud ettevõtte Eesti Fosforiit peadirektor.

Ta pidas aastast 1925 Harjumaal Arukülas Hellema õppe- ja katsetalu, kus kasvatati kartulit ja õlleotra ning peeti piimakarja.

Tunnustus
1922 – 2. suurtükiväepolgu ohvitseridekogu auliige 
1923 – Eesti Vabadussõja mälestusmärk
1927 – Eesti Punase Risti II klassi teenetemärk
1928 – Läti Kolme Tähe Ordu 1. klassi aumärk
1928 – Tuletõrje Liidu kõrgem hoolsusmärk
1928 – Saaremaa Politseiametnikkude Kogu auliige
1929 – Poola-Eesti Ühingu auliige 
1930 – Kotkaristi I klassi teenetemärk
1932 – Kaitseliidu Tartu Maleva Õppurmalevkonna auliige
1935 – Eesti Punase Risti I klassi teenetemärk
1936 – Tartu Eesti Põllumeeste Seltsi auliige
1936 – Eesti Vabatahtliku Tuletõrje Liidu auliige 
1937 – Rae valla aukodanik 
1938 – Eesti Loodusvarade Instituudi auliige 
1938 – Valgetähe I klassi teenetemärk
1939 – Rannu valla aukodanik
22. veebruar 1939 – Riigivapi I klassi teenetemärk

Kaarel Eenpalu on Albert Kivikase 1936. aastal avaldatud romaani "Nimed marmortahvlil" tegelane (nimetu pataljoniülem).

2018. aastal valiti Kaarel Eenpalu aktsiooni "Sajandi 100 arukülalast" raames toimunud rahvaküsitluse tulemusel saja meeldejäävama arukülalase hulka.

Teosed
1912 Raamatukogud ja nende asutamine (Tartu)
1914 Rahvaraamatukogude sisemine korraldus (Tartu)
1918 Vaba iseseisev Eesti. I (Tartu) 
1918 Õiguslik riik (Tartu)

Isiklikku
Kaarel Eenpalu isa oli Andres Einbund. Kaarel Eenpalu abikaasa oli Linda Eenpalu. Neil oli neli tütart: Helmi-Aino (s 1917), Virve (s 1919), Tiiu-Hilja (s 1921) ja Mai-Linda Armei (1923–2016).

1941. aastal vahistasid Nõukogude okupatsioonivõimud Eenpalu abikaasa Linda ning ta saadeti koos tütarde Virve ja Maiga 15 aastaks asumisele Siberisse (Tomski oblasti Tšainski rajooni Makarjevka külla). Kaks Eestisse jäänud tütart, Tiiu ja Helmi (Teder) põgenesid 1944. aastal Saksamaale. Tütar Virve sai loa Siberist Eestisse naasmiseks märtsis 1956, abikaasa (lesk) Linda vabastati Siberis vahi alt mais 1956. 

Anne Eenpalu on Kaarel Eenpalu tütretütar.

Tsitaate

Viited

Kirjandus
 Artur Taska. Kaarel Eenpalu / Artur Taska, Lund 1991
 Tiiu Põld. Märgitud mees, Tallinn 2003
 Jaan Kross. Sobimatute seikade võlu: Mälestus või novell. – Looming nr 1, 2004.
 K. Eenpalu Rae valla aukodanikuks. Uus Eesti, 4. jaanuar 1938, nr 3, lk 1.
 Kaarel Eenpalu Rannu valla aukodanikuks. Uus Eesti, 17. jaanuar 1939, nr 16, lk 3.
 K. Eenpalu Eesti fosforiiditööstuse juhiks. Uus Eesti, 4. november 1939, nr 301, lk 3.

 Välislingid 

 Foto: Eenpalu perekonnaga 10. augustil 1932
 Anekdoot


 Ministriajarekord on Kaarel Eenpalu nimel – Postimees, 12. detsember 2009

Kategooria:Eesti peaministrid
Kategooria:Eesti siseministrid
Kategooria:Eesti kindralkubernerid
Kategooria:Eesti sisekaitseülemad
Kategooria:Eesti riigikontrolörid
Kategooria:Asutava Kogu liikmed
Kategooria:I Riigikogu liikmed
Kategooria:II Riigikogu liikmed
Kategooria:III Riigikogu juhatuse liikmed
Kategooria:IV Riigikogu juhatuse liikmed
Kategooria:V Riigikogu juhatuse liikmed
Kategooria:I Riigivolikogu liikmed
Kategooria:Riigikaitse Nõukogu liikmed
Kategooria:Põllutöökoja liikmed
Kategooria:Põllumeeste konventide liikmed
Kategooria:Riigi Majandusnõukogu liikmed
Kategooria:Ühistegevuskoja liikmed
Kategooria:Eesti Rahvaerakonna poliitikud
Kategooria:Üleriikliku Põllumeeste Esituse poliitikud
Kategooria:Seltskondlike komiteede poliitikud
Kategooria:Põhiseaduse Elluviimise Rahvarinde poliitikud
Kategooria:Sõjavägede Staabi ohvitseridekogu liikmed
Kategooria:Kaitseliidu Vanematekogu liikmed
Kategooria:Eesti tuletõrjujad
Kategooria:Eesti kodanliku õhukaitse ametiisikud
Kategooria:Eesti Olümpiakomitee liikmed
Kategooria:Eesti õigusteadlased
Kategooria:Riigivapi I klassi teenetemärgi kavalerid
Kategooria:Kotkaristi I klassi teenetemärgi kavalerid
Kategooria:Eesti Punase Risti teenetemärgi kavalerid
Kategooria:Valgetähe I klassi teenetemärgi kavalerid
kategooria:Kolme Tähe ordeni kavalerid
Kategooria:Vabadussõja veteranid
Kategooria:Hugo Treffneri Gümnaasiumi vilistlased
Kategooria:Eesti Üliõpilaste Seltsi liikmed
Kategooria:Eesti represseeritud isikud
Kategooria:Sündinud 1888
Kategooria:Surnud 1942