Nogometna reprezentacija Argentine

Nogometna reprezentacija Argentine (Selección de fútbol de Argentina) predstavlja Argentinu na međunarodnim nogometnim takmičenjima i pod kontrolom je Nogometnog saveza Argentine (Asociación del Fútbol Argentino (AFA)).

 Historija 
Prvu službenu utakmicu odigrala je 1902. protiv reprezentacije Urugvaja. Član je FIFA-e od 1912, a članica CONMEBOL-a od 1916. Tri puta osvojila je svjetsko prvenstvo: 1978, kada je bila i domaćin, 1986. u Meksiku i 2022. u Kataru. Također je osvojila zlatnu medalju i na Kupu konfederacija 1992. Bilo je to prvo takmičenje takve vrste pod pokroviteljstvom FIFA-e gdje su na turniru u Saudijskoj Arabiji, osim domaćina, učestvovali šampioni triju kontinenata (pored Argentine još i SAD, Obala Slonovače), koje je kasnije preimenovano u FIFA Kup konfederacija. Na kontinentalnom takmičenju Južne Amerike Argentina spada u red najuspješnijih reprezentacija. Šampioni Južne Amerike, odnosno osvajač Copa Amérike Argentina je bila 15 puta.

Broj medalja Takmičenje 20px|Zlatna medalja 20px|Srebrna medalja 20px|Bronzana medalja UkupnoSvjetsko prvenstvo3  3  0  6Kup konfederacija1  2  0  3Copa América2  3  1  6Prvenstvo Južne Amerike15  14  5  34Olimpijske igre0  1  0  1Panameričke igre6  2  3  11 Ukupno  26  25  9  60

 Rana historija (1902–1947) 
mini|Argentina 1902.
mini|Šampionska generacija 1921.
mini|Sastav koji je osvojio srebrenu medalju na OI 1928.
mini|Argentina - Meksiko (SP 1930)
mini|Šampionska generacija 1945.
Prvom nogometnom utakmicom u historiji Argrentine smatra se utakmica iz 1901. između Argentine i Urugvaja. Godinu dana kasnije, 20. jula, reprezentacija Argentine odigrala je i svoju prvu službenu utakmicu također opet protiv Urugvaja u Montevideu. Prvi meč protiv Urugvaja je bio prvi zvanični međunarodni meč odigran van Britanskih granica. Treba napomenuti da Argentina i Urugvaj drže rekord u broju odigranih utakmica između dvije zemlje. U svojoj bogatoj historiji ove dvije reprezentacija susrele su se čak 180 putaArgentina - Uruguay headtohead records, fifa.com ; pristupljeno: 2. 2. 2014.. Prvi trofej sa nekog takmičenja Argentina je osvojila 1916.  na svom, domaćem terenu. Doduše, bila je to srebrena medalja i prvi južnoamerički kontinentalni šampionat. Sa jednom pobjedom (6–1 protiv Čilea) i dva remija (protiv Brazila i Urugvaja) bila su dovoljna za drugu poziciju i srebro. Prvu zlatnu medalju Argentina je osvojila na kontinentalnom šampionatu kao organizator turnira 1921. Nakon tri srebra i jedne bronzane medalje Argentina je ubjedljivo završila na prvom mjestu, tri utakmice - tri pobjede, bez primljenog gola. Sljedeću zlatnu medalju Argentinci osvajaju nakon četiri godine, opet kao organizatori turnira. Sljedeće godine Argentina osvaja srebro a svoje prvo zlato izvan granica Argentine osvajaju u Peruu.

Svoj prvi nastup na Olimpijskim igrama Argentina je imala u Amsterdamu 1928. Nakon tri ubjedljive pobjede (SAD 11:2, Belgija 6:3, Egipat 6:0) plasirali su se u finale. Prva utakmica je završena bez pobjednika pa se 13. juna 1928. igrala druga utakmica. Nakon 1:1 u prvoj utakmici u ponovljenoj Urugvaj je slavio rezultatom 1:2.FOOTBALL TOURNAMENT AT THE GAMEs OF THE iXtH OLYMPIAD, AMsTERDAM 1928, BY TONY BijKERK; pristupljeno: 2. 2. 2014. Sljedeće godine Argentina brani zlatnu medalju osvojenu prije dvije godinu u Peruu te potvrđuje svoju dominaciju u Južnoj Americi. Svoju prvu utakmicu na svjetskom prvenstvu Argentina je odigrala 15. jula 1930. protiv Francuske. Jedini gol na utakmici a i prvi historijski na svjetskim prvenstima dao je Luis Monti u 81-oj minuti susreta. Nakon pobjede nad Francuskom, uslijedile su pobjede nad Meksikom, Čileom, te u polufinalu sa čak 6:1 pobijeđen je SAD. U prvom finalu svjetskog prvenstva čekao ih je domaćin Urugvaj. 30.-og jula 1930. u Montevideu igrala se prva finalna utakmica svjetskih prvenstava. Iako je domaćin Urugvaj poveo ranim vodstvom na utakmici, Argentina uspijeva postići dva pogotka te na odmor otići sa golom prednosti. Ipak, u drugom poluvremenu, Urugvaj postiže čak tri gola te tako Argentina osvaja srebrenu medalju.Hosts Uruguay beat arch-rivals to first world crown, fifa.com ; pristupljeno: 2. 2. 2014. Na sljedećem svjetskom prvenstvu odigranom u Italiji Argentina, iako je dva puta vodila na utakmici ipak je poražena od Švedske rezultatom 2:3 te tako već nakon prvog kruga oprostila se od daljnjeg takmičenja šampionata.Delight for the Azzurri as home advantage tells, fifa.com ; pristupljeno: 2. 2. 2014. Sljedeće godine na južnoameričkom šampionatu Argentina osvaja drugo mjesto, ključna utakmica se odigrala u posljednjem kolu gdje je Argentina doživjela poraz te vrh tabele prepustio Urugvaju. Godine 1937. Argentina kao organizator južnoameričkog šampionata osvaja prvo mjesto. Bila je to peta šampionska titula, odnosno četvrta koja je osvojena pred svojim navijačima. Nakon pet odigranih kola Argentina i Brazil imali su isti broj bodova te je igran play-off. Nakon regularnog dijela utakmice bez golova, sa dva gola Vicenta De la Mate u produžecima Argentina slavi te na taj način osvaja peti put trofej šampiona. Sljedeće godine Argentina nije nastupila na svjetskom prvenstvu kao ni na južnoameričkom šampionatu 1939. Na sljedećih pet šampionata Južne Amerike Argentina osvaja četiri zlatne i jednu srebrenu medalju.

 Doba tranzicije (1947–1974) 
 Odsustvo sa turnira (1947–1955) 
Nakon dobrih igara na južnoameričkom šampionatu uslijedile su ne tako slavne godine nogometne reprezentacije Argentine (1947-1955). Argentina se povukla sa svjetskog prvenstva koje se održavalo u Brazilu 1950. zbog sukoba sa nogometnim savezom Brazila dok na sljedećem svjetskom prvenstvu koje se igralo u Švicarskoj 1954. nisu uopće ni učestvovali. Isti slučaj se desio i sa južnoameričkim šampionatom 1949 i 1953. godine. U međuvremenu Argentina je bila organizator Pan-Američkig igara, sa kojeg se Brazil povukao sa turnira.

 Los Carasucias i doba El desastre de Suecia (1955–1967) 

Nakon dva odsustva sa južnoameričkog šampionata Argentina se opet našla na turniru. Ovog puta u Čileu gdje postaju šampioni. Sljedeće godine  Argentina osvaja treće mjesto da bi se 1957. i 1959. godine opet vratili na pobjednički kolosijek.

Na tom južnoameričkom šampionatu 1957. Argentinski nogometaši su dobili nadimak Los Carasucias (prljave face) u usporedbi sa djecom koja uprljano igraju nogomet na ulicama, čiji je stil igranja driblingom postao kao znak identiteta argentinskog nogometa. U međuvremenu Argentina je nakon tri propuštana svjetska prvenstva učestvovala na svjetskom prvenstvu igranom u Švedskoj. Sa jednom pobjedom (Sjeverna Irska) te dva poraza (Zapadna Njemačka i Čehoslovačka) Argentina je sasvim neočekivano ubjedljivo završila na dnu tabele. Argentina je upravo na ovom svjetskom prvenstvu doživjela i jedan od najvećih poraza u svojoj historiji, 1:6 protiv Čehoslovačke. Siromašan nastup nazvan El desastre de Suecia (švedska katastrofa) izazvao je bijes kod navijača te ih je oko 10 000 dočekalo svoje nogometaše pri povratku u Argentinu na Ezeiza aerodromu (Buenos Aires). Za loše nastupu na svjetskom prvenstvu Argentina se iskupila sljedeće godine na južnoameričkom šampionatu gdje su bili i organizatori turnira. Treba napomenuti da je 1959, jedini put u historiji igran južnoamerički šampionat dva puta u istoj godini, 7. mart - 4. april u Argentini te 5-27. decembar u Ekvadoru. U decembarskom južnoameričkom šampionatu Argentina je svoj nastup završila na drugom mjestu na kojem su i ovog puta doživjeli sudbinu sličnu El desastre de Suecia, Urugvaj je slavio rezultatom 0:5 te tako šampionsku titulu uzeo od Argentine.

Na Olimpijskim igrama 1960. godine koje su se održavale u Rimu, Argentina je takmičenje završila u grupnoj fazi. Presudan je bio poraz od Danske u prvom kolu rezultatom 2:3. Na svjetskom prvenstvu igranom 1962. u Čileu Argentina je zabilježila skroman učinak, pobjedu (Bugarska), poraz (Engleska) te u zadnjem kolu neriješen rezultat (Mađarska) nisu bili dovoljni za plasman u četvrtfinale. Nastup na južnoameričkom šampionatu 1963. u Boliviji donijelo joj je bronzanu medalju. Godine 1964. Argentina se treći put kvalificirala na Olimpijskim igrama. U Tokiu ubilježila je remi (Gana) i poraz (Japan) te tako okončala takmičenje u grupi. Na svjetskom prvenstvu odigranom 1966. u Engleskoj takmičenje je okončala u četvrtfinalu, porazom od domaćina, ispostavilo se kasnije i šampiona tog svjetskog prvenstva Engleske. Godinu dana kasnije u Urugvaju na južnoameričkom šampionatu osvaja drugo mjesto, u zadnjem kolu takmičenja poražena je od istoimenog domaćina.

 Doba stagnacije (1967–1977) 
mini|Argentina - Istočna Njemačka 1:1 (SP 1974)
mini|Argentina - Italija 1:1 (SP 1974)
mini|Argentina - Haiti 4:1 (SP 1974)
Nastup na svjetsko prvenstvo 1970. Argentina nije obezbjedila. To je jedino svjetsko prvenstvo u historiji na koje se Argentina nije uspjela kvalificirati. U prve dvije utakmice već se dalo naslutiti da se neće kvalificirati nakon poraza na gostujućem terenu od Bolivije (1:3) i Perua (0:1). Ipak, pobjeda nad Bolivijom ulijevala je nadu da bi u zadnjem kolu Argentina uspjela obezbjediti učešće na svjetskom prvenstvu. Međutim, to se nije dogodilo. Peru je u Buenos Airesu vodio na utakmici dva puta, da bi Argentina  preko Rendoa u zadnjim trenutcima uspjela izjednačiti. Konačan rezultat 2:2. Pitanje nastupa na sljedećem svjetskom prvenstvu Argentina nije dozvolila da dođe u pitanje. Iako su u odlučujućoj utakmici protiv Paragvaja u Buenos Airesu primili pogodak na početku utakmice, do kraja poluvremena su preko Rubén Ayale uspjeli da izjednače. Isti igrač pogodio je i u drugom poluvremenu za vodstvo Argentine. Do kraja utakmice još jedan gol u golu Paragvaja, pobjeda Argentine i učestvovanje na svjetskom prvenstvu uspješno obezbjeđeno. Na svjetskom prvenstvu koje se igralo u Zapadnoj Njemačkoj učešće je okončala u drugoj grupnoj fazi. Prethodno su uspješno prošli prvu grupnu fazu. Pobjeda (Haiti 4:1), remi (Italija 1:1) i poraz (Poljska 2:3) te su zbog bolje golovne razlike od Italije uspješno prošli prvu grupnu fazu. U drugoj grupnoj fazi grupa u kojoj se našla Argentina je bila prejaka, pa već u prvoj utakmici i poraz 0:4 od Nizozemske vidjelo se da Argentina ne može mnogo da učini u ovoj grupi. Drugi poraz protiv Brazila i matematički je potvrdio da Argentina ne može proći u daljnji tijek takmičenja. Nakon osam godina neigranja južnoameričkog šampionata takmičenje je ponovo uspostavljeno te ujedno i preimenovano u Copa América. Argentina je na tom šampionatu nastup završila u grupnom dijelu takmičenja sa polovičnim učinkom. Doživjeli su dva poraza od Brazila te zabilježili dvije pobjede protiv Venecuele.

 Zlatna generacija i vrijeme Maradone (1978–1994) 
 Svjetski prvak (1978) 
{| style="border: 1px solid #a2a9b1; border-spacing: 3px; background-color: #f8f9fa; margin: 0.5em 0 0.5em 1em; padding: 0.2em; float: right; clear: right; font-size: 88%; width: 180px;"
|-
250px
|-
|Početna postava Argentine u finalnoj utakmici 1978.

|}
Reprezentacija Argentine svoju prvu titulu svjetskog prvaka osvojila je na svom terenu 1978. Bila je to generacija u kojoj su bili Mario Kempes, Leopoldo Luque, Daniel Bertoni, René Houseman, Daniel Passarella, Alberto Tarantini, Osvaldo Ardiles. Voljom žrijeba Argentina je bila u grupi sa Francuskom, Italijom i Mađarskom. Argentina je prvenstvo otvorila pobjedom nad Mađarskom rezultatom 2:1. Iako su Mađari poveli na toj utakmici golom Leopoldo Luque Argentina uspjeva izjednačiti da bi pobjednički gol dao Bertoni 7 minuta prije kraja i tako donio jako važnu pobjedu Argentini na otvaranju prvenstva. Druga utakmica na prvenstvu bila je protiv neugodne Francuske. Pošto su Francuzi poraženi u prvom meču od Italije više nisu imali prava na kiks. Međutim, iako su Francuzi uspjeli izjednačiti golom Platinija, Leopoldo Luque postiže pobjedonosni pogodak te tako kolo prije kraja u drugi krug takmičenja osigurava plasman Argentini, a i Italiji koja je već ranije pobijedila Mađarsku. U 3. kolu Argentina je igrala protiv Italije. Argentini je u ovom meču trebala pobjeda zbog lošije gol-razlike u odosnu na Italiju. Ipak, pred domaćim navijačima Argentina nije uspjela pronaći rješenje te tako doživljavaju poraz 0:1. U drugoj grupnoj fazi Argentina je bila u grupi s Poljskom, Brazilom i Peruom. Drugu grupnu fazu Argentina je otvorila utakmicom protiv Poljske. Dva gola Maria Kempesa, po 1 u oba poluvremena, donijela su pobjedu Argentini. U drugoj utakmici Argentina je igrala protiv Brazila. Nije bilo golova, pa je o prvom mjestu grupe i finalistu odlučivao treći krug takmičenja po grupama. Nekoliko sati prije odlučujuće utakmice Brazil je pobijedio Poljsku 3:1 te je na ovaj način Argentini za 1. mjesto u grupi i plasman u finale trebala pobjeda protiv Perua od najmanje 4 gola razlike. Nakon 1. poluvremena Argentina je imala vodstvo 2:0. U 2. poluvremenu postiže još 4 gola te zbog bolje gol-razlike u odnosu na Brazil osigurava put u finale. Finale 11. svjetskog prvenstva igrali su Argentina i Nizozemska, koja ih je na prethodnom prvenstvu pobijedila 0:4. Na stadionu Monumental u Buenos Airesu Argentina je igrala svoje drugo finale u historiji. Golom Maria Kempesa Argentina je došla u vodstvo. Do kraja utakmice postignut je još 1 gol. Ovog puta Holandija je izjednačila 8 minuta prije kraja utakmice golom Nanninge. Nakon 90 minuta rezultat se nije mijenjao, pa su se igrali produžeci. Drugim golom Kempesa Argentina opet dolazi u vodstvo. Nakon nekoliko minuta i Bertoni postiže pogodak te na taj način Argentina postaje prvak.Kempes key as Argentina are crowned with confetti, fifa.com ; pristupljeno: 2. 2. 2014. Sljedeće godine Argentina nije bila tako superiorna na Copa Américi; u 4 utakmice doživjela je 2 poraza te u odlučujućem meču protiv Brazila odigrala neriješeno 2:2. Na svjetskom prvenstvu igranom u Španiji Argentina je bila u grupi sa Belgijom, Mađarskom i El Salvadorom. Iznenađujuće, Argentina je kao aktuelni prvak već u prvoj utakmici doživjela poraz. Belgija je slavila 0:1. Sljedeći protivnik bila je Mađarska. Superiornom igrom sa 2 gola Maradone Argentina slavi rezultatom 4:1. U trećoj, odlučujućoj utakmici Argentina ne dozvoljava El Salvadoru bilo kakvo izenenađenje te slavi 2:0. Kao drugoplasirana u grupi Argentina se kvalificirala za naredni krug takmičenja, u kojem su joj protivnici bili Italija i Brazil. Argentina gubi obje utakmice, prvu od Italije 1:2, te i drugu od Brazila 1:3.Brazil shine but Rossi strikes Spanish gold for Italy, fifa.com ; pristupljeno: 3. 2. 2014. Godine 1983. na Copa Américi Argentina ne prolazi grupnu fazu. Iako je u 1. kolu pobijedila Brazil, naredne 3 utakmice odigrala je neriješeno (protiv Brazila i 2 puta protiv Ekvadora), što nije bilo dovoljno za plasman u 2. krug.

 Svjetski prvak (1986) 
{| style="border: 1px solid #a2a9b1; border-spacing: 3px; background-color: #f8f9fa; margin: 0.5em 0 0.5em 1em; padding: 0.2em; float: right; clear: right; font-size: 88%; width: 180px;"
|-
250px
|-
|Startna postava Argentine 1986. u finalnoj utakmici

|}
Na svjetskom prvenstvo igranom u Meksiku 1986. Argentina po drugi put u svojoj historiji postaje šampion. U grupnoj fazi tog takmičenja ostvarila je 2 pobjede: protiv Južne Koreje (3:1) i Bugarske (2:0) te remi protiv Italije (1:1). Nakon osvojenog 1. mjesta u grupi u osmini finala protivnik je bio Urugvaj. Jedini gol na utakmici u prvom poluvremenu postiže Pedro Pasculli te tako Argentini osigurava plasman u četvrtfinale. Engleska, predvođena legendarnim Linekerom, nije imala mnogo šanse u toj utakmici u kojoj je Argentina izgledala superiorno. Početkom 2. poluvremena 2 gola za Argentinu postiže Maradona. Sve što su Englezi uspjeli bio je počasni gol 9 minuta prije kraja utakmice. U polufinalu Argentina igra protiv Belgije. Kao i protiv Engleske, Maradona postiže 2 pogotka i osigurava Argentini finale. U finalu, koje se igralo na stadionu Azteca, Argentina je igrala protiv Zapadna Njemačka. Argentina je povela sredinom 1. poluvremena golom Browna. Nakon 10 minuta igre u 2. poluvremenu Argentina stiže do drugog gola, a strijelac je bio Jorge Valdano. I kad se očekivala rutinska pobjeda, Zapadna Njemačka prvo golom Rummeniggea 15 minuta prije kraja smanjuje rezultat da bi zatim Rudi Völler 5 minuta kasnije kraja izjednačio rezultat na 2:2. Ipak, Burruchaga 3 minute poslije dovodi Argentinu u vodstvo te na taj način Argentina po drugi put postaje svjetski prvak.Maradona lights up the world – with a helping hand, fifa.com ; pristupljeno: 3. 2. 2014.  Kao aktuelni svjetski prvak te domaćin Copa Américe 1987, Argentina zauzima tek 4. mjesto, a 2 godine kasnije, 1989. u Brazilu, stiže do bronzane medalje.

 Finale i zlatne godine Copa Américe  (1990–1994) 
Na svjetskom prvenstvu igranom 1990. u Italiji Argentina je bila u grupi sa Sovjetskim Savezom, Rumunijom i Kamerunom. Aktuelni svjetski šampion Argentina je u prvoj utakmici iznenađujuće doživjela poraz od Kameruna. Isti scenario Argentina je doživjela i u Španiji 1982. gdje su kao aktuelni svjetski šampioni na otvaranju svjetskog prvenstva istim rezultalom 0:1 poraženi od Belgije. U drugom kolu Argentina je rezultatom 2:0 pobijedila Sovjetski savez. U 3. kolu protivnik Argentine bila je Rumunija. Utakmica je završena podjelom bodova, baš onako kako odgovara objema reprezentacijama za prolazak u osminu finala. U osmini finala Argentina je igrala protiv Brazila. Jedini gol 10 minuta prije kraja utakmice postiže Claudio Caniggia te Argentina prolazi u četvrtfinale. U četvrtfinalu protivnik Argentine bila je Jugoslavija. Nakon regularnog dijela i produžetaka utakmice nije bilo golova. Pristupilo se izvođenju penala, u čemu Argentina izlazi kao pobjednik (3:2). U polufinalu je Argentina doživjela isti scenarij kao i u četvrtfinalu. Protivnik je bio domaćin, Italija. Nakon regularnog dijela i produžetaka utakmice nije bilo golova. Opet se pristupilo izvođenju penala, u čemu Argentina izlazi kao pobjednik. Rezultat je ovog puta bio 4:3 za Argentinu. U finalu svjetskog prvenstva protivnik je bila Zapadna Njemačka. Ovog puta Zapadna Njemačka bila je uspješnija te slavila golom Brehmea iz penala 5 minuta prije kraja utakmice.Germany hit winning note as Italian chorus fades, fifa.com ; pristupljeno: 3. 2. 2014. Sljedeće godine u Čileu Argentina superiorno osvaja zlatnu medalju na Copa Américi. Godinu kasnije Argentina učestvuje na turniru pod pokroviteljstvom FIFAe. Tadašnji naziv, Turnir kralja Fahda 4 godine kasnije promijenjen je u FIFA Kup konfederacija. Na turniru su učestvovale 4 ekipe, tadašnji aktuelni šampioni četiriju kontinenata: Južne Amerike - Argentina, Afrike - Obala Slonovače, Sjeverne Amerike - SAD te aktuelni šampion Azije i ujedno organizator turnira Saudijska Arabija. Prvu utakmicu Argentina je igrala protiv Obale Slonovače. Dva rana gola Batistute su već nagovještavala potop Obale Slonovače. Konačan rezultat 4:0 i plasman Argentine u prvo finale Turnira kralja Fahda. Finale su igrali Argentina i domaćin, Saudijska Arabija. Argentina je pobijedila rezultatom 3:1 i tako postala prva reprezentacija koja je osvojila Turnir kralja Fahda, kasnije poznatog pod imenom FIFA Kup Konfederacija.Saudi Arabia 1992: Argentina get the ball rolling, fifa.com ; pristupljeno: 6. februar 2014. Godine 1993. u Ekvadoru na Copa Américi Argentina i ovog puta osvaja zlatnu medalju. 2 pobjede i 4 remija bili su dovoljni za odbranu šampionske titule osvojene prije 2 godine u Čileu.

Godine 1994. na svjetskom prvenstvu u SAD-u Argentina je svoj nastup okončala u osmini finala. Argentina je prvenstvo otvorila pobjedom 4:0 nad Grčkom. U 2. kolu turnira rezultatom 2:1 slavi protiv Nigerije. To je bila posljednja utakmica Diega Maradone u dresu Argentine. Nakon 2 pobjede uslijedila su 2 poraza, prvo u grupi od Bugarske 0:2, te u osmini finala od Rumunije rezultatom 2:3.Brazil back on top in football's final frontier, fifa.com ; pristupljeno: 6. 2. 2014.

 Argentina u novijoj historiji (1995–2014) 
mini|Reprezentacija Argentine 2011.
Na svom drugom nastupu na Turniru kralja Fahda Argentina učestvuje 1995. Ovog puta osvojeno je 2. mjesto. U finalu je rezultatom 0:2 bila bolja Danska.Saudi Arabia 1995: Denmark come in from the cold, fifa.com; pristupljeno: 6. 2. 2014. Iste godine nastup na Copa Américi Argentina završava u četvrtfinalu. Nakon regularnog dijela utakmice odigranog bez golova boljim izvođenjem penala pobijedio je Brazil. U Francuskoj, na svjetskom prvenstvu 1998, Argentina je odigrala 5 utakmica, te prvenstvo okončala u četvrtfinalu. Golom Bergkampa u posljednjim trenucima utakmice Nizozemska prolazi u polufinale.Zidane lights the blue-touch paper for France, fifa.com ; pristupljeno: 6. 2. 2014. Četiri godine poslije na svjetskom prvenstvu u Južnoj Koreji i Japanu Argentina takmičenje završava u grupnoj fazi. U grupi smrti, kako su nazvali grupu F, Argentina je sa pobjedom (Nigerija 1:0), porazom (Engleska 0:1) i neriješenim (Švedska 1:1) rezultatom završila na 3. mjestu u grupi te tako okončala nastup.Redemption for Ronaldo as world's eyes turn east, fifa.com ; pristupljeno: 6. 2. 2014. Godine 2004. u Peruu na Copa Américi Argentina osvaja srebro. Odluka o pobjedniku između Argentine i Brazila donesena je penalima. Brazil je bio uspješniji te osvaja svoje sedmo zlato. Sljedeće godine Argentina učestvuje treći put na Kupu konfederacija. Turnir se odigrao u Njemačkoj, Argentina igra svoje treće finale ovog takmičenja te biva poražena rezultatom 1:4. Kao i godinu ranije na Copa Américi, protivnik je bio Brazil.Germany 2005: Wonderful tournament whets appetite for the main event, fifa.com ; pristupljeno: 6. 2. 2014. Na svjetskom prvenstvu 2006. Argentina dospijeva do četvrtfinala. Boljim izvođenjem penala dalje je prošao domaćin prvenstva, Njemačka.Italy conquer the world as Germany wins friends, fifa.com ; pristupljeno: 6. 2. 2014. U Venecueli 2007. Argentina na Copa Américi osvaja srebro. Nakon 5 pobjeda u finalu su doživjeli poraz. I ovog puta protivnik je bio Brazil. Bilo je to treće finale između ovih dviju reprezentacija u posljednje 3 godine. Na Svjetskom prvenstvu 2010. u Južnoafričkoj Republici Argentina je iz takmičenja eliminirana u četvrtfinalu od Njemačke. Neprepoznatljiva i loša igra Argentine rezultirala je sa 4 gola u mreži i oproštajem od turnira.Pride for Africa as Spain strike gold, fifa.com ; pristupljeno: 6. 2. 2014.2010 FIFA World Cup South Africa™ Technical Report and Statistics, fifa.com ; pristupljeno: 6. 2. 2014. Na Copa Américi 2011, kad je bila i organizator, Argentina završava takmičenje u čevrtfinalu. Boljim izvođenjem penala Urugvaj slavi te kasnije i osvaja turnir. U kvalifikacijama za Svjetsko prvenstvo 2014. Argentina osvaja 1. mjesto na tabeli te tako osigurava svoj 16. nastup na svjetskim prvenstvima.2014 FIFA World Cup qualifications - South America, fifa.com ; pristupljeno: 6. 2. 2014.
 Argentina na SP 2014. 

   15. juni 2014.2–121. juni 2014.1–025. juni 2014.2–31. juli 2014.1–05. juli 2014.1–09. juli 2014.0–0(2–4 pen.)13. juli 2014.1–0

 Kvalifikacije za SP 2018. 

 Nastupi na turnirima 
 Nastupi na Svjetskim prvenstvima 
Svjetsko prvenstvoKvalifikacije za Svjetsko prvenstvo 1930.Finalista2.5401189  1934.Runda 19.100123  1938. Povukli se  Povukli se 1950.  1954. Nisu učestvovali Nisu učestvovali 1958.Grupna faza13.31025104310102 1962.Grupna faza10.3111232200113 1966.Četvrtfinale5.421142431092 1970. Nisu se kvalificirali411246 1974.Runda 28.6123912431092 1978.Šampion1.7511154 Kvalificirali se kao domaćini 1982.Runda 211.520387 Kvalificirali se kao šampioni 1986.Šampion1.76101456411126 1990.Finalista2.723254 Kvalificirali se kao šampioni 1994.Osmina finala10.4202868422910 1998.Četvrtfinale6.5311104168622313  2002.Grupna faza18.3111221813414215 2006.Četvrtfinale6.53201131810442917 2010.Četvrtfinale5.5401106188462320 2014.Finalista2.751184169523515 2018.Osmina finala16.411269187741916 2022.Šampion1.7421158171160278   2026. Učestvovat će u kvalifikacijama  Učestvovat će u kvalifikacijama   2030. Kvalificirali se kao domaćini  Kvalificirali se kao domaćini 2034. Učestvovat će  Učestvovat ćeUkupno3 titule18/2288471724152101158904226269135

 Nastupi na kontinentalnom prvenstvu Južne Amerike 

 Nastupi na FIFA Kupu konfederacija 
FIFA Kup konfederacija 1992.Šampion1.220071 1995.Finalista2.311153 1997. Nisu se kvalificirali  1999.   2001.  2003.  2005.Finalista2.52211010 2009. Nisu se kvalificirali 2013.  2017. Biće naknadno odlučeno 2021.Ukupno1 Titula3/9105322214
 Nastupi na Olimpijskim igrama 
Olimpijske igre 1900. Nisu učestvovali 1908. 1912. 1920. 1924. 1928.Finalista2.531125723px|Zastava Njemačke (1935–1945) 1936 Nisu učestvovali 1948. 1952.  1956.  1960.Četvrtfinale7.320164 1964.Grupna faza10.201134 1968. Nisu se kvalificirali 1972.  1976.  1980. Povukli se 1984. Nisu se kvalificirali 1988.Četvrtfinale8.411245Ukupno4/18146353820
 Nastupi na Pan-Američkim igrama 
Pan-Američke igre 1951.Šampion1.4400162 1955.Šampion1.6510237 1959.Šampion1.6510204 1963.Drugo mjesto2.4220113 1967.Runda 15.311173 1971.Šampion1.541072 1975.Treće mjesto3.321091 1979.Treće mjesto3.422030 1983.Runda 15.200204 1987.Polufinale3.4301113 1991. Nisu se kvalificirali 1995.Šampion1.6510104 1999. Nisu se kvalificirali 2003.Šampion1.5500105 2007.Runda 19.302113 2011.Finalista2.531162 2015.Biće naknadno odlučenoUkupno6 Titula14/16604610613443

 Trenutni sastav 
Sljedećih 26 igrača bilo je pozvano u reprezentaciju za Copa Américu 2024.

Nastupi i golovi su tačni od 29. juna 2024, nakon utakmice protiv Perua.

|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left"|
|----- bgcolor="#DFEDFD"

|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left"|
|----- bgcolor="#DFEDFD"

|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left"|
|----- bgcolor="#DFEDFD"

 Dresovi kroz historiju 
Argentina uglavnom koristi bijele i svijetlo plave vertikalne trakaste dresove, crne kratke hlače i bijele/crne čarape. Gostujući kompleti obično su u tamno plavim tonovima, različite boje između šorceva i čarapa. Ipak, Argentina je nosila druge uniforme nekoliko puta. Jedan od njih je bio 3. juna 1919. u Rio de Janeiru igrajući na turniru "Roberto Chery" protiv Brazila. U to vrijeme Argentina je nosila svijetlo plavi dres, slično dresu Urugvaja. Na svjetskom prvenstvu 1958. godine, Argentina je koristila žuti dres u utakmici protiv Zapadne Njemačke zbog tog što nisu imali garnituru gostujućih dresova na turniru.
Domaći dresovi 

 Gostujući dresovi 

 Statistika igrača 
Zadnja izmjena 17. 12 2014.

Najviše nastupa
#NogometašBr. nastupaBr. golova 1. Javier Zanetti145 5 16. novembar 1994. 16. juli 2011. 2. Roberto Ayala115 7 16. novembar 1994. 15. juli 2007. 3. Javier Mascherano110 3 16. juli 2003. 2014. 4. Diego Simeone106 11 14. juli 1988. 7. juni 2002.5. Oscar Ruggeri97 7 12. maj 1983. 3. juli 1994. 6.Lionel Messi 97 45 17. august 2005.18. novembar 2014. 7. Diego Maradona91 34 27. februar 1977. 25. juni 1994. 8. Ariel Ortega87 17 15. decembar 1993. 5. maj 2010. 9. Gabriel Batistuta78 56 27. juni 1991. 12. juni 2002. 10. Juan Pablo Sorín76 11 1996. 2006.

Najbolji strijelci

#NogometašBr. golovaBr. nastupa 1. Gabriel Batistuta56 78 27. juni 1991. 12. juni 2002. 2. Lionel Messi55 112 17. august 2005. 22. juni 2016. 3. Hernán Crespo35 64 14. februar 1995. 2. juli 2007. 4. Diego Maradona34 91 27. februar 1977. 25. juni 1994. 5. Luis Artime24 25 17. maj 1961. 2. februar 1967. 6. Gonzalo Higuaín 23 46 2009. 2014. 7. Leopoldo Luque22 45 1975. 1981. Daniel Passarella 70 1976. 1986. Sergio Agüero 59 3. septembar 2006. 2014. 10. Herminio Masantonio21 19 1935. 1942. José Sanfilippo 29 1956. 1962.

 Selektori 
Od 19241:
 Datum Selektor 1924–25  Ángel Vázquez 1926–27  Jorge Valderrama 1927–28  José Lago Millán 1928–29  Francisco Olazar 1929–30  Francisco Olazar &  Juan José Tramutola 1934  Felipe Pascucci 1934–37  Manuel Seoane 1937–39  Ángel Fernández Roca 1939–60  Guillermo Stábile 1960–61  Victorio Spinetto 1962–63  Juan Carlos Lorenzo 1963  Alejandro Galán Datum Selektor 1963–64  Horacio Torres 1964–68  José María Minella 1968  Renato Cesarini 1968–69  Humberto Maschio 1969  Adolfo Pedernera 1969–72  Juan José Pizzuti 1972–74  Omar Sívori 1974  Vladislao Cap 1974–82  César Luis Menotti 1982–90  Carlos Bilardo 1990–94  Alfio Basile 1994–98  Daniel Passarella  Datum Selektor 1998–04  Marcelo Bielsa  2004–06  José Pékerman 2006–08  Alfio Basile 2008–10  Diego Maradona  2010–11  Sergio Batista  2011–14  Alejandro Sabella 2014–16  Gerardo Martino 2016–17  Edgardo Bauza 2017–18  Jorge Sampaoli 2018–  Lionel Scaloni
Napomene:
 1 Trenutno nisu unošene informacije o tome tko je bio selektor u periodu 1901–24 i 1930–35 (osim Pascuccia, koji je bio selektor 27. maja 1934.

 Također pogledajte 
 Utakmice argentinske nogometne reprezentacije

 Reference 

 Vanjski linkovi 

 Službeni sajt nogometnog saveza Argentine
 Argentina  na zvaničnoj stranici FIFA-e

*