Kultura Maroka

Maroko je multietnička zemlja s bogatom kulturom i civilizacijom. Kroz marokansku historiju, Maroko su naseljavali mnogi narodi, koji su dolazili sa istoka: Feničani, Jevreji i Arapi, s juga - južnoafrički narodi i sjevera Rimljani i Vandali, te starosjedioci Berberi. Svi oni čine socijalnu strukturu Maroka i učestvuju u razvoju različitih vjerskih pravaca, od paganstva, judaizma, kršćanstva do islama.

 Također pogledajte 
 Sport u Maroku

 Literatura 

Historija marokanske literature seže od ranog srednjeg vijeka. Najstarije forme literarnog stvaralaštva mogu se vidjeti još kod Berbera. U vrijeme berberskih dinastija razvija se i cvjeta Al-Andalus, kao središte marokanskih pisaca, naročito onih koji pišu o religiji i historiografiji, ali i pjesnika. Njihove tradicionalne bajke, legende i pjesme, prenosile su se sve do devetnaestog stoljeća usmenim putem. Tek krajem 19. stoljeća, evropski istraživači zapisuju tekstove. Još i danas su mnogi suvremeni autori nepismeni i koriste se diktiranjem, da bi zabilježili svoje tekstove. Utjecaj francuskog i engleskog jezika počinje u 30-tim godinama dvadesetog vijeka. Poznatiji književnici Tahar Ben Jelloun, Mohamed Choukri, Fatima Mernissi Harenberg Länderlexikon, Harenberg Länderlexikon Verlag, 1998.   koriste se francuskim jezikom.

 Etničke grupe i jezici 

mini|desno|180px|Židovsko vjenčanje, Eugène Delacroix, Louvre, Paris

Maroko je glavnim dijelom berbersko-arapska zemlja. Arapski jezik je uz francuski, službeni jezik Maroka, ali je maternji jezik tamošnjeg stanovništva berberski i ujedno jezik s najviše govornika. Lingvistički berberski jezik pripada afro-azijskoj grupi jezika, i ima više varijacija. Tri najviše korištene verzije su Shilha, Centralnoatlaski tamazight i Riff. Berberi najvećim dijelom prihvataju islam, napuštajući svoju nearapsku kulturu i lingvistički se distanciraju od Tifinagh jezika, prihvatajući arapsko-islamski utjecaj.  Od 1994. godine na državnoj televiziji RTM (sada TVM) emituju se dnevno desetominutne vijesti na sva tri berberska dijalekta.

 Narodna nošnja 
mini|desno|180px|Marokanska narodna nošnja kaftan

Tradicionalna ženska i muška narodna nošnja zove se dželaba. To je duga, široka nošnja sa kapuljačom i dugim rukavima. U posebnim prilikama, muškarci nose crvene kape zvana bernousse (fes). Ženska nošnja je ukrašena ornamentima. Gotovi svi muškarci i žene nose balge, mekane kožne papuče s otvorenom petom. Žene nose sandale s visokom potpeticom, ukrašene srebrom ili zlatom.

 Kinematografija 

 1944: Osnivanje Marokanskog kinematografskog centra.  Studio je otvoren u Rabatu.
 1958: Mohammed Ousfour snima prvi marokanski film  "Le fils maudit"
 1982: Prvi nacionalni filmski festival u Rabatu.
 1968: Prvi mediteranski filmski festival u Tangieru. 
 2001: Prvi međunarodni filmski festival u Marrakech

 Filmovi 

Brojni režiseri, inspirirani Marokom, snimaju tamo. 1952. godine Orson Welles bira Essaouira kao mjesto za snimanje scena Shakespearovog "Othella", koji je dobio nagradu na Filmskom festivalu u Cannesu iste godine. 1955., Alfred Hitchcock režira film Čovjek koji je previše znao, a 1962. David Lean snima scene bitke u filmu Lawrence od Arabije. Aït Benhaddou je bio mjesto snimanja brojnih filmova. Film Hideous Kinky je snimljen u Marrakechu.

 Arhitektura 

 Muzika 

 Vanjski linkovi 
 Traditional Moroccan music from Morocco's Ministry of Communication 
 The Culture of Morocco
 Moroccan Culture Series 
 Moroccan Proverbs and Sayings

 Reference 

 Verner, Corince. (2004). The villas and riads of Morocco. New York: Harry N. Abrams, Inc., Publishers

Kategorija:Marokanska kultura