Suha igla

Suha igla je grafička tehnika duboke štampe, dobijena mehaničkom metodom direktnog graviranja u metalnu ploču, karakteristična je po svojim baršunastim linijama.

mini|desno|500px|Različito profilirane alatke za  suhu iglu

 Historijski pregled 
Graviranje suhom iglom poznato je još u XV vijeku. Kao samostalna tehnika pojavljuje se oko 1480. godine. U početku je služila kao početna faza u bakrorezu. Umjetnici često koriste suhu iglu u kombinaciji sa drugim tehnikama, iz razloga što matrica izrađena suhom iglom ne pruža mogućnost velikog tiraža. Takve primjere kombinovane tehnike nalazimo kod umjetnika kao što su Rembrandt, Francisco Goya i mnogi drugi.

mini|Lesser Ury, Žena u kafiću, tipičan primjer bogate baršunaste linije koju daje suha igla

 Postupak rada 
Iglom se urezuju linije na bakarnoj ploči, čime se dobija plitki reljefni trag. Jačim ili slabijim pritiskom igle ostvaruje se dublja ili plića linija. Izražajnost zavisi i od ugla graviranja. S obzirom da se trag brzo zgnjeći s ploče je moguće odštampati desetak grafičkih listova. Ova tehnika nalazi svoju primjenu i kao dopuna pri oblikovanju i korekciji drugim tehnikama duboke štampe.

 Literatura 
 Dževad Hozo, Umjetnost multiorginala'', 1988.

 Također pogledajte 
 Grafičke tehnike
 Gravura

 Reference 

 Vanjski linkovi 

 The Printed Image in the West: Drypoint 
 http://drypoint.art/

Kategorija:Umjetnost