Aristofan

Aristofan (; 448. p. n. e. - 385. p. n. e.) bio je starogrčki pisac komedija.

Aristofan u svojim komedijama tematizira tadašnju svakodnevicu i osuđuje politiku. Vrlo malo podataka postoji o njegovom životu. S pisanjem komedija počeo je kao vrlo mlad pjesnik. U početku je svoje komedije prikazivao pod imenima pozorišnih ljudi Kalistrata i Filonida. Sva tri njegova sina su bili komediografi.

 Karakteristike 

Napisao je oko 40 drama, a 11 ih je sačuvano. Aristofan je u svojim djelima bio neposredan i oštar kritičar savremenih događaja i poznatih osoba. Radnja njegovih komedija je često apsurdna, nevjerovatna, smiješna, ali u isto vrijeme prožeta realnošću. Njegove likove, lakrdijaše i karikature, pokreću pravi osjećaji pohlepe i ambicije. Satirizirao je i ironizirao, izlagao je podsmijehu društvo - nesavjesnost rasuđivanja, demagogije u demokraciji, prazno dokazivanje i sofizmu, neznanje, lahkoumnost, nepostojanost, izdaju, šovinizam i sve ono što će na kraju Atenu dovesti do propasti.

Osuđivao je ratovanje (sa Spartom), bio je protiv samog rata, a i njegovih pobornika koji su se ratovanjem koristili kako bi povećali vlastitu moć na štetu naroda: smatrao je da se prava demokratija može razviti samo u miru. Nije pisao komedije protiv ekstremnih oligarha jer bi to bilo ravno samoubistvu.

Premda je Aristofan u svojim „Oblacima” prikazao Sokrata kao poluludog čovjeka i sofista, Platon u svome dijalogu „Gozba” govori da nisu bili neprijatelji. Aristofan je u komediji „Žabe” prikazao i Eshila i Euripida u nadmetanju za najboljeg tragičara. Aristofan kritizira Euripida kao lošeg pjesnika istovremeno dajući prvu obrazloženu i detaljnu kritiku; zato ga se smatra i svojevrsnim začetnikom književne kritike. Također je, svojom komedijom „Ptice”, postao preteča piscima utopija. Naime, u tom se djelu traga za zemljom u kojoj se najsretnije može živjeti. U svome se djelu „Lizistrata” zalaže za pacifizam i ideju da se Atena i Sparta (koje su se tada borile u Peloponeskom ratu) ujedine kako bi zajedno vladale Grčkom. U tom djelu žene odlučuju muževima uskratiti spolne odnose sve dok rat ne završi.

 Zanimljivosti i anegdote 

 Aristofanu se pripisuje poznata priča o tome kako su ljudi nekoć bili okrugla bića, ali su ih bogovi prepolovili zbog lošeg vladanja. Sada svaka od te dvije polovice traži onu drugu kako bi se iznova spojile.
 Platon u svom djelu „Gozba” iznosi anegdotu o Aristofanu. Naime, on je uspio najviše popiti i najviše govoriti od svih prisutnih na noćnoj gozbi, te je do kasnih sati raspravljao sa Sokratom o tome bi li jedan čovjek bio sposoban pisati i komedije i tragedije.

 Sačuvana djela 

 Aharnjani -  (425. p. n. e.)
 Vitezovi -  (424. p. n. e.)
 Oblaci -  (423. p. n. e.)
 Ose -  (422. p. n. e.)
 Mir -  (421. p. n. e.)
 Ptice -  (414. p. n. e.)
 Lizistrata''' -  (411. p. n. e.)
 Ženska skupština u Tezmoforiju -  (411. p. n. e.)
 Žabe -  (405. p. n. e.)
 Žene u narodnoj skupštini -  (392. p. n. e.)
 Bogatstvo -  (388. p. n. e.)

 Izgubljena djela 

 Gozbenici 
 Babilonci 
 Ratari 
 Trgovački brodovi
 Proagon 
 Amfijaraj
 Geritad
 Koskal 
 Aiolosikon 
 Anagyros
 Pečenje
 Dedal
 Danaide
 Dioniz brodolomac
 Kentaur
 Niob
 Junaci
 Otoci
 Lemnjanke
 Starost
 Feničanke
 Pjesme
 Polid
 Godišnja doba
 Rode
 Telemešani
 Trifal
 Žene u taboru

 Citati 

 Te nemoguće žene - ne možeš s njima, ne možeš bez njih! Gdje je dobro, tu je i domovina. Nema smrtnika koji bi bio potpuno sretan!''

 Također pogledajte 
 Grčka književnost

 Reference 

 Vanjski linkovi 

 https://books.google.ba/books?redir_esc=y&id=k3NnUyqzRNYC&q=Aristophanes#v=snippet&q=Aristophanes&f=false

Kategorija:Starogrčki književnici
Kategorija:Komediografi