UK Championship (snuker)

UK Championship profesionalni je rangirni snukerski turnir i najveći rangirni turnir nakon Svjetskog prvenstva. Sa SP-om i Mastersom čini tzv. trostruku krunu.

 Historija 
Prvo izdanje održano je 1977. u Blackpoolu pod nazivom United Kingdom Professional Snooker Championship i na njemu su mogli učestvovati samo oni koji žive u Ujedinjenom Kraljevstvu i oni koji su imali britanski pasoš. Titulu i nagradu od 2.000 funti osvojio je Patsy Fagan pobijedivši u finalu Douga Mountjoya 12–9. Sljedeće godine turnir je premješten u Preston, gdje je ostao do 1998."UK Championship" , Snukerska arhiva Chrisa Turnera.

Pravila su promijenjena 1984, kad je turnir dobio status rangirnog, i učestvovati su mogli svi profesionalci. Otad je ovaj turnir donosio najviše rangirnih bodova od bilo kojeg drugog turnira, izuzev SP-a.

Na ovom turniru odigrano je dosta finala za pamćenje. Godine 1977, odnosno 1979. Patsy Fagan i John Virgo došli su do svoje prve i jedine veće titule u karijeri. U finalu 1980. Steve Davis došao je do svoje prve od 73 profesionalne titule. Iduće godine finale između Davisa i Griffithsa pripremilo je teren za još četiri njihova finalna okršaja u toj sezoni prije nego što su obojica neočivano ispala u prvom kolu SP-a 1982.

Godine 1983. Alex Higgins pobijedio je Davisa 16–15 iako je nakon prve sesije gubio 0–7. Dvije godine kasnije Willie Thorne, koji je bio na rubu ulaska među najbolje tadašnje igrače, vodio je protiv Davisa 13–10 na početku večernje sesije, ali je promašio jednostavnu plavu kuglu i na kraju izgubio 14–16. Ova pobjeda vratila je Davisu samopouzdanje nakon razočaravajućeg poraza na SP-u; Thorne, s druge strane, nikad nije osvojio neki drugi rangirni turnir.

Godine 1988. Doug Mountjoy, za koga se smatralo da će u meču protiv nadolazećeg Stephena Hendryja poslužiti samo za konačnu statistiku, pružio je iznenađujuće dobru predstavu čvrstine karaktera, kao i vještine i pobijedio 16–12, postavši tako drugi najstariji pobjednik nekog rangirnog turnira u historiji; još je više iznenadila njegova pobjeda mjesec kasnije u finalu Classica, kojom je postao jedan od tek četvorice igrača u historiji koji su osvojili dva uzastopna rangirna turnira.

Hendryjeva pobjeda 1989. najavila je deceniju njegove dominacije slično kao u slučaju Stevea Davisa 1980; značaj Hendryjeve pobjede porastao je zbog činjenice da je poraženi finalist bio upravo Davis. I naredne godine oni su bili u finalu i opet je slavio Hendry 16–15, što je pokazalo njegovu jedinstvenu psihičku snagu. Finale 1994. između Hendryja i Kena Dohertyja mnogi igrači smatraju jednim od najboljih Hendryjevih mečeva s obzirom na to da je pobijedio 10–5, napravivši sedam trocifrenih brejkova (od toga šest u rasponu od osam frejmova). Doherty je kasnije igrao još dva finala za pamćenje.

Godine 1993. Ronnie O'Sullivan postao je najmlađi pobjednik ovog turnira u historiji (i bilo kojeg rangirnog) sa samo 17 godina. Osam godina kasnije ostvario je pobjedu s najvećom razlikom u finalu otkad se ono igra na deset dobijenih frejmova (od 1993), savladavši Dohertyja 10–1. Ovo je 2004. ponovio Stephen Maguire protiv Davida Graya. Doherty je umalo osvojio turnir 2002. u finalu protiv Marka Williamsa, ali je izgubio u dramatičnom odlučujućem frejmu.

Godine 2005. 48-godišnji Davis stigao je do svog prvog finala na rangirnom turniru nakon gotovo dvije godine, napravivši i svoj najveći brejk u 23 učešća na ovom turniru. U meču s najvećom dobnom razlikom između finalista u historiji profesionalnih turnira izgubio je 6–10 od 18-godišnjeg Ding Junhuija iz Kine. Sljedeće godine pehar je odnio Peter Ebdon i postao prvi i jedini igrač koji je i dobio i izgubio finale SP-a i UK Championshipa protiv Hendryja. Nagradni fond bio je 500.000 funti, a pobjednik je dobio 70.000.

Godine 2007. titulu je po četvrti put osvojio O'Sullivan, opet prilično lahko, pobijedivši Maguirea 10–2. Turnir je ostao zapamćen i po najdužem frejmu prenošenom na TV-ekranima (77 minuta) koji su odigrali Mark Selby i Marco Fu te O'Sullivanovom maksimalnom brejku u odlučujućem frejmu polufinala.

U finalu 2009. tada aktualni svjetski prvak John Higgins izgubio je od Junhuija 8–10 nakon što je promašio smeđu kuglu i propustio šansu da povede 8–6.

Finale 2010. bilo je još jedno u nizu dramatičnih i mnogi su ga komentatori odmah nazvali klasikom svih vremena. U jednom trenutku Higgins, koji je igrao prvi turnir nakon polugodišnje suspenzije zbog umiješanosti u razgovore o namještanju mečeva, zaostajao je 5–9 za Williamsom. Ipak, uspio je osvojiti sljedeća dva frejma. Pri rezultatu 7–9 Williams je imao prednost od 29 poena, a na stolu je ostalo samo 27, pa je Higginsu bio potreban snuker da bi ostao u igri. Uspio je iznuditi Williamsov faul i očistiti stol, a zatim osvojiti i sljedeći frejm, pa se morao igrati odlučujući. Konačno, kad su na stolu ostale samo smeđa, plava, ružičasta i crna, Higgins je ubacio smeđu u donju lijevu rupu odigravši je preko gornje mantinele (dakle, uzdužno), a zatim tešku dugu plavu i jednako tešku ružičastu, čime je osvojio frejm i turnir. U emotivnom intervjuu nakon meča opisao je ovu pobjedu kao najbolji trenutak u karijeri i posvetio je svom neizlječivo bolesnom ocu.

Turnir se 2011. vratio u Barbican Centre u Yorku"UK Championship to return to York Barbican", World Snooker, 26. 4. 2011., a mečevi su do četvrtfinalne faze skraćeni na maksimalno 11 frejmova (pobjednik je onaj ko prvi osvoji šest frejmova)."UK Championship 2011", Snooker.org. Turnir je trebao ostati u Yorku najmanje do 2013"UK Championship Tickets On Sale", World Snooker, 6. 6. 2012., ali je York bio domaćin i 2014. Sljedeće godine finalisti su bili Australijanac Neil Robertson i Kinez Liang Wenbo; to je bio prvi put u historiji ovog turnira da su oba finalista bila iz prekomorskih zemalja, a pobijedio je Robertson 10–5. Finale izdanja za 2016. godinu između Selbyja i O'Sullivana obilježilo je pet trocifrenih brejkova u posljednjih šest frejmova, a Selby je pobijedio 10–7. Ipak, O'Sullivan je 2017. ponovo ušao u finale; ovog puta igrao je protiv Murphyja. Prva sesija završena je 4–4, ali se u večernjoj O'Sullivan uspio odvojiti i na kraju ostvariti pobjedu 10–5, čime se izjednačio na prvom mjestu po broju titula na ovom turniru sa Steveom Davisom. Sljedeće godine odbranio je titulu i prestigao Davisa po njihovom broju.

Tokom godina turnir je imao dosta sponzora, uključujući Super Crystalate, Tennents, StormSeal, Royal Liver Assurance, Liverpool Victoria, PowerHouse, Travis Perkins, Maplin Electronics, Pukka Pies, 12BET.com, williamhill.com, Coral i Betway.http://www.worldsnooker.com/page/NewsArticles/0,,13165~4608877,00.html To je jedan od turnira koje prenosi BBC i održava se pred kraj svake kalendarske godine.

 Pobjednici 
"UK Championship" , Snooker Scene.
 Godina Pobjednik Finalist Rezultat Lokacija Sezona Nerangirni 1977.  Patsy Fagan  Doug Mountjoy 12–9Blackpool 1977/78. 1978.  Doug Mountjoy  David Taylor 15–9Preston 1978/79. 1979.  John Virgo  Terry Griffiths 14–13 1979/80. 1980.  Steve Davis  Alex Higgins 16–6 1980/81. 1981.  Steve Davis  Terry Griffiths 16–3 1981/82. 1982.  Terry Griffiths  Alex Higgins 16–15 1982/83. 1983.  Alex Higgins  Steve Davis 16–15 1983/84. Rangirni 1984.  Steve Davis  Alex Higgins 16–8Preston 1984/85 1985.  Steve Davis  Willie Thorne 16–14 1985/86. 1986.  Steve Davis  Neal Foulds 16–7 1986/87. 1987.  Steve Davis  Jimmy White 16–14 1987/88. 1988.  Doug Mountjoy  Stephen Hendry 16–12 1988/89. 1989.  Stephen Hendry  Steve Davis 16–12 1989/90. 1990.  Stephen Hendry  Steve Davis 16–15 1990/91. 1991.  John Parrott  Jimmy White 16–13 1991/92. 1992.  Jimmy White  John Parrott 16–9 1992/93. 1993.  Ronnie O'Sullivan  Stephen Hendry 10–6 1993/94. 1994.  Stephen Hendry  Ken Doherty 10–5 1994/95. 1995.  Stephen Hendry  Peter Ebdon 10–3 1995/96. 1996.  Stephen Hendry  John Higgins 10–9 1996/97. 1997.  Ronnie O'Sullivan  Stephen Hendry 10–6 1997/98. 1998.  John Higgins  Matthew Stevens 10–6Bournemouth 1998/99. 1999.  Mark Williams  Matthew Stevens 10–8 1999/00. 2000.  John Higgins  Mark Williams 10–4 2000/01. 2001.  Ronnie O'Sullivan  Ken Doherty 10–1York 2001/02. 2002.  Mark Williams  Ken Doherty 10–9 2002/03. 2003.  Matthew Stevens  Stephen Hendry 10–8 2003/04. 2004.  Stephen Maguire  David Gray 10–1 2004/05. 2005.  Ding Junhui  Steve Davis 10–6 2005/06. 2006.  Peter Ebdon  Stephen Hendry 10–6 2006/07. 2007.  Ronnie O'Sullivan  Stephen Maguire 10–2Telford 2007/08. 2008.  Shaun Murphy  Marco Fu 10–9 2008/09. 2009.  Ding Junhui  John Higgins 10–8 2009/10. 2010.  John Higgins  Mark Williams 10–9 2010/11. 2011  Judd Trump  Mark Allen 10–8York 2011/12. 2012  Mark Selby  Shaun Murphy 10–6 2012/13. 2013  Neil Robertson  Mark Selby 10-7 2013/14. 2014  Ronnie O'Sullivan  Judd Trump 10–9 2014/15. 2015  Neil Robertson  Liang Wenbo 10–5 2015/16. 2016  Mark Selby  Ronnie O'Sullivan 10–7 2016/17. 2017  Ronnie O'Sullivan  Shaun Murphy 10–5 2017/18. 2018  Ronnie O'Sullivan  Mark Allen 10–6 2018/19. 2019  Ding Junhui  Stephen Maguire 10–6 2019/20. 2020  Neil Robertson  Judd Trump 10–9 Milton Keynes 2020/21. 2021  Zhao Xintong  Luca Brecel 10–5 York 2021/22. 2022  Mark Allen  Ding Junhui 10–7 2022/23. 2023  Ronnie O'Sullivan  Ding Junhui 10–7 2023/24. 2024  Judd Trump  Barry Hawkins 10–8 2024/25. 2025.  Mark Selby  Judd Trump 10–8 2025/26.

 Statistike 
 Finalisti 
 Igrač Titule Finalist Ronnie O'Sullivan81 Steve Davis64 Stephen Hendry55 John Higgins32 Ding Junhui32 Mark Selby31 Neil Robertson30 Judd Trump23 Mark Williams22 Doug Mountjoy21 Alex Higgins13 Terry Griffiths12 Jimmy White12 Matthew Stevens12 Shaun Murphy12 Stephen Maguire12 Mark Allen12 John Parrott11 Peter Ebdon11 Patsy Fagan10 John Virgo10 Zhao Xintong10 Ken Doherty03 David Taylor01 Willie Thorne01 Neal Foulds01 David Gray01 Marco Fu01 Liang Wenbo01 Luca Brecel01 Barry Hawkins01
 Aktivni igrači napisani su podebljanim slovima.

 Pobjednici po državama 
DržavaIgračiUkupnoPrva titulaPosljednja titula9241979.2025.391989.2010.461978.2003.221983.2022.132005.2019.132013.2020.111977.1977.

 Reference 

Kategorija:UK Championship (snuker)
Kategorija:Rangirni snukerski turniri
Kategorija:Sportska takmičenja u Engleskoj
Kategorija:Snuker u Evropi