Eja

Eja ili Eos (grč , Êốs) je grčka božica zore, personifikacija svitanja i jutarnjeg rumenila neba, majka zvijezda. Rimski pandan joj je Aurora. Kći je Hiperiona i Teje, Titana.

Eja svakog dana izranja iz okeana donoseći svjetlo i svog brata Helija, Sunce. Njihova sestra je Selena, Mjesec. Epiteti: "jutrorodna" i "ružoprsta". Jutro se rađa samo i nije ljudima ni korisno ni štetno.

U grčkoj tradiciji i poeziji je okarakterisana kao boginja sa velikim seksualnim apetitom, koja je za svoje zadovoljstvo uzela brojne ljubavnike i rodila im nekoliko djece. Kao i njen rimski pandan Aurora i Rigvedski Ushas, Eos nastavlja ime ranije indoevropske boginje zore, Hausos. Eja, ili njen raniji proto-indoevropski (PIE) predak, također dijeli nekoliko elemenata sa boginjom ljubavi Afroditom, što možda označava Ejin uticaj na nju ili na neki drugi način zajedničko porijeklo za dvije boginje. U preživjeloj tradiciji, Afrodita je krivac za brojne Ejine ljubavne afere, proklevši boginju neutaživom požudom za smrtnim ljudima.

U grčkoj književnosti Eja je predstavljena kao kćerka titana Hiperiona i Teje, sestre boga sunca Helija i boginje mjeseca Selene. U rjeđim predanjima, ona je kćerka Titana Palanta. Svakog dana ona vozi svoja dva konja, najavljujući početak novog dana i bratov dolazak. Dakle, njen najčešći epitet boginje u Homerovim epovima je Rhododactylos, ili "ružičasti prsti", što se odnosi na boje neba u zoru, i Erigeneia, "ranorođena". Iako se prvenstveno povezivala sa zorom i ranim jutrom, ponekad bi pratila Helija cijelo vrijeme njegovog putovanja, pa je tako čak i viđena u sumrak.

Eja se nekoliko puta zaljubljivala u smrtnike i otimala ih na sličan način kao što su muški bogovi otimali smrtne žene. Njen najistaknutiji smrtni ljubavnik je trojanski princ Titon, kome je obezbjedila dar besmrtnosti, ali ne i vječne mladosti, što je dovelo do toga da ostari, a da ne umre za vječnost. U drugoj priči, odvela je Atinjanina Kefala protiv njegove volje, ali ga je na kraju pustila jer je on žarko želio da bude vraćen svojoj ženi, ali ne prije nego što ju je ona ocrnila pred njim, što je dovelo do rastanka para. Nekoliko drugih ljubavnika i romanse sa smrtnicima i bogovima pripisivali su boginji razni pjesnici tokom stoljeća.

Eja se pojavljuje u mnogim delima antičke književnosti i poezije, ali uprkos njenom proto-indoevropskom porjeklu, malo je dokaza da je Eja imala bilo kakav kult ili da je bila centar obožavanja tokom klasičnog vremena.

 Ejine ljubavi i potomci 
Eja je lijepa kao svitanje. Njen prvi muž je Astrej, sa kojim je rodila mnogo djece, naročito zvijezda i vjetrova. Zatim se zaljubila u Melampodovog sina Klita, atenskog junaka Kefala i slavnog lovca Oriona. Kefala je otela dok je lovioHeziod: Teogonija, 984; Apolodor: Biblioteka, III./14.3; i odvela ga je u Siriju. Prema PauzanijuPauzanije: Opis Grčke, 3.1;, otela ga je Hemera, božica dana. Premda je Kefal bio oženjen sa Prokridom, Eja mu je rodila tri sina, među kojima su bili Faetont i Hesper, ali njemu je nedostajala žena te ga je vratila kući i proklela. Prema HiginuHigin, Gaj Julije: Fabulae, 189., Kefal je slučajno ubio Prokridu kasnije, zamijenivši je u lovu za životinju. Prema OvidijuOvidije: Metamorfoze, VII./703., Prokrida je bila ljubomorna te ga je uhodila i čula kako pjeva vjetru (aura), misleći da se udvara Aurori (Eji).

Zatim se silno zaljubila u Titona. Za njega se udala i živjela s njim na samom kraju svijeta, gdje je on postao kraljem Etiopljana. Toliko je voljela svog supruga da je od Zeusa izmolila za njega besmrtnost, ali zaboravila je zamoliti i vječnu mladost, tako da je Titon vremenom stario i postao sasušenim i ishlapjelim starcem koji se jedva držao na nogama, i još je sve vrijeme brbljao. Na kraju se toliko skvrčio i smanjio da se pretvorio u cvrčka. Sa Titonom Eja ima dva sina: Emationa i Memnona.

 Također pogledajte 
 Aurora (mitologija)

 Reference 

 Vanjski linkovi 

Kategorija:Grčka mitologija
Kategorija:Titani