Genji Monogatari

Genji Monogatari (jap:源氏物語, bos: Priča o Gendži) je klasično djelo japanske književnosti koje je početkom 11. vijeka napisala plemkinja i dvorska dama Murasaki Shikibu (978.–1014.). Radi se o jednom od prvih psiholoških romana japanske literaturne historije. Ponekad se označava kao prvi ikad pisani roman, iako je ovo mišljenje osporeno. Priča o Genji i dalje ima visoko mjesto u japanskoj kulturi i vrijedi za jedno od djela sa posebnim značajem.

Originalni rukopis, nastao na vrhuncu Heian ere, više ne postoji. Napravljen je u stilu "concertina" ili orihon kao nekoliko listova papira zalijepljenih i presavijenih naizmjenično u jednom pa drugom smjeru.

Djelo je jedinstven prikaz načina života visokih dvorjana tokom Heian ere. Napisan je arhaičnim jezikom i poetskim i složenim stilom koji ga čini nečitljivim bez specijalizovanog proučavanja. Tek početkom 20. vijeka, pjesnikinja Akiko Yosano prevela je djelo na savremeni japanski jezik. Prvi engleski prijevod pokušao je Suematsu Kencho1882., ali je bio loše kvalitete i nepotpun.

Djelo pripovijeda o životu Hikaru Genjija, ili "Sjajnog Genjija", koji je sin drevnog japanskog cara (čitaocima poznatog kao car Kiritsubo) i nižerangirane konkubine po imenu Kiritsubo Consort. Iz političkih razloga, car uklanja Genjija iz linije nasljeđivanja, spuštajući ga na mjesto običnog stanovnika i dajući mu prezime Minamoto, te Genji nastavlja karijeru carskog oficira. Priča se koncentriše na Genjijev romantični život i opisuje običaje aristokratskog društva tog vremena. Možda je to prvi roman na svijetu, prvi psihološki roman i prvi roman koji se još uvijek smatra klasikom, posebno u kontekstu japanske književnosti.

 Historijski kontekst 
Murasaki je pisala na vrhuncu moći klana Fujiwara - Fujiwara no Michinaga je bio regent po svemu osim po imenu i najznačajnija politička ličnost svog vremena. Shodno tome, vjeruje se da je Murasaki djelimično formirala lik Genjija kroz svoje iskustvo s Michinage.

Priča o Genjiju je možda bila napisana poglavlje po poglavlje, jer je Murasaki predavala priču aristokratskim ženama (damama u čekanju). Ima mnogo elemenata koji se nalaze u modernom romanu: centralni lik, veoma veliki broj glavnih i sporednih likova, dobro razvijena karakterizacija svih glavnih likovai niz događaja koji pokrivaju život centralnog lika i sl. Nema određene radnje, ali događaji se dešavaju i likovi jednostavno stare. Uprkos velikom broju glavnih likova (oko četiri stotine), roman zadržava unutrašnju konzistentnost; na primjer, svi likovi stare u korak, a porodični i feudalni odnosi ostaju netaknuti.

Jedna od komplikacija za čitaoce i prevodioce Genjija je to što gotovo nijedan lik u originalnom tekstu nije dobio eksplicitno ime. Umjesto toga, likovi se pozivaju na njihovu funkciju ili ulogu (npr. ministar ljevice), titulu(npr. Njegova ekselencija) ili njihov odnos prema drugim likovima (npr. Nasljednik), koji se mijenjaju kako roman napreduje. Ovaj nedostatak imena proizilazi iz dvorskih manira iz Heian ere zbog kojih je bilo neprihvatljivo javno i otvoreno slobodno spominjanje nečijeg imena. Savremeni čitaoci i prevodioci koristili su razne nadimke da bi pratili mnoge likove kroz radnju.

 Autorstvo 
Postoji debata o tome koliki dio Genjija je zapravo napisala Murasaki Shikibu. Debate o autorstvu romana traju vijekovima i malo je vjerovatno da će ikada biti riješene ukoliko ne dođe do nekog većeg arhivskog otkrića.

Općenito je prihvaćeno da je priča u sadašnjem obliku završena do 1021. godine, kada je autorica Sarashine Nikki napisala dnevnički zapis o svojoj radosti što je dobila potpunu kopiju priče. Ona piše da ima preko 50 poglavlja i spominje lik uveden na kraju djela, pa ako su na priči radili i drugi autori osim Murasaki, djelo je završeno vrlo blizu vremena njenog pisanja. Murasakijin vlastiti dnevnik uključuje referencu na priču, a zapravo i primjenu imena 'Murasaki' na sebe u aluziji na glavni ženski lik. Taj zapis potvrđuje da je neki, ako ne i cijeli dnevnik, bio dostupan 1008. godine, kada interni dokazi uvjerljivo sugerišu da je zapis zabilježen.The Diary of Lady Murasaki, ed. Richard Bowring, Penguin Classics 2005, str. 31, bilješka 41. In his introduction to the text, Bowring discusses its dating which, in any case, is generally accepted by most authorities. Royall Tyler, in his edition of the Tale of Genji cited below, also draws attention to the entry in Murasaki Shikibu's diary: see the Penguin Books edition, 2003, Introduction, p. xvii

Za Murasaki se kaže da je napisala lik Genji na osnovu ministra s lijeve strane u vrijeme kada je bila na dvoru. Drugi prevodioci, poput Tylera, vjeruju da je lik Murasaki no Ue, za kojeg se Genji udala, zasnovan na njoj samoj.

Yosano Akiko, prva autorica koji je napravila moderni japanski prijevod Genjija, vjerovala je da je Murasaki napisala samo poglavlja od 1 do 33, a da je poglavlja od 35 do 54 napisala njena kćerka Daini no Sanmi. Drugi stručnjaci su također sumnjali u autorstvo poglavlja 42 do 54 (posebno poglavlja 44, koje sadrži rijetke primjere grešaka u kontinuitetu). Prema uvodu Royalla Tylera u njegov engleski prijevod djela, nedavna kompjuterska analiza je pokazala "statistički značajna" odstupanja u stilu između poglavlja 45–54 i ostalih, kao i među ranim poglavljima.

 Radnja 

Genji posjećuje Kitayamu, ruralno brdsko područje sjeverno od Kyota, gdje zatiče lijepu desetogodišnju djevojčicu. Fasciniran je djevojčicom (Murasaki) i otkriva da je ona nećakinja Dame Fujitsubo. Konačno je kidnapuje, dovodi u svoju palatu i obrazuje je da bude poput Dame Fujitsubo, koja je njegov ženski ideal. Za to vrijeme Genji se također tajno susreće sa Damom Fujitsubo i ona rađa njegovog sina Reizeija. Svi osim dvoje ljubavnika vjeruju da je otac djeteta car Kiritsubo. Kasnije dječak postaje prestolonasljednik, a Dama Fujitsubo carica, a Genji i Dama Fujitsubo se zaklinju da će čuvati istinu o identitetu djetetovog pravog oca u tajnosti.

Genji i njegova žena, Dama Aoi, pomire se. Ona rodi sina, ali ubrzo umire. Genji je tužan, ali utjehu nalazi u Murasaki, koju ženi. Genjijev otac, car Kiritsubo, umire. Naslijedio ga je sin Suzaku, čija majka (Kokiden), zajedno sa Kiritsubovim političkim neprijateljima, preuzima vlast na dvoru. Tada se otkriva još jedna Genjijeva tajna ljubavna veza: Genji i konkubina cara Suzakua bivaju otkriveni dok se tajno sastaju. Car Suzaku priznaje da je lično zabavljen Genjijevim podvizima sa ženom (Oborozukiyo), ali je dužan kazniti Genjija iako mu je on polubrat. On progoni Genjija u grad Suma u ruralnoj provinciji Harima (sada dio Kobea u prefekturi Hyōgo). Tamo, prosperitetni čovjek poznat kao Akaši novajlija (jer je iz Akashija u provinciji Settsu) zabavlja Genjija, a Genji ima aferu sa Akashijevom kćerkom. Ona rađa Genji jedinu kćer, koja će kasnije postati carica.

U glavnom gradu cara Suzakua muče snovi o njegovom pokojnom ocu, Kiritsuba, i nešto počinje da pogađa njegove oči. U međuvremenu, njegova majka, Kokiden, se razboli, što slabi njen uticaj na prestolju i dovodi do toga da car naredi da se Genji pomiluje. Genji se vraća u Kyoto. Njegov sin od Dame Fujitsubo, Reizei, postaje car. Novi car Reizei zna da je Genji njegov pravi otac i podiže Genjijev rang na najviši mogući.

Međutim, kada Genji napuni 40 godina, njegov život počinje da propada. Njegov politički status se ne mijenja, ali njegov ljubavni i emocionalni život se postepeno smanjuje kako srednje godine zavladaju. Oženi se drugom ženom, Trećom princezom (poznatom kao Onna san no miya u verziji Seidensticker, ili Nyōsan u Waleyjevoj). Genjijev nećak, Kashiwagi, kasnije siluje Treću princezu, a ona nosi Kaoru (koji je, u sličnoj situaciji kao i Reizei, pravno poznat kao Genjijev sin). Genjijev novi brak mijenja njegov odnos sa Murasaki, koja je izrazila želju da postane časna sestra (bikuni) iako je Genji tu želju odbio.

Genjijeva voljena Murasaki umire. U sljedećem poglavlju, Maboroshi ("Iluzija"), Genji razmatra koliko je život prolazan. Odmah iza poglavlja pod nazivom Maboroshi, nalazi se poglavlje pod nazivom Kumogakure ("Nestao u oblacima"), koje je ostavljeno prazno, ali implicira Genjijevu smrt.

Poglavlja 45-54 su poznata kao "Uji poglavlja". Ova poglavlja prate Kaorua i njegovog najboljeg prijatelja Nioua. Niou je carski princ, sin Genjijeve kćeri, sadašnje carice nakon što je Reizei abdicirao s prijestolja, dok je Kaoru poznat svijetu kao Genjijev sin, ali mu je zapravo otac Genjijev nećak. Poglavlja uključuju Kaoru i Niouovo rivalstvo oko nekoliko kćeri carskog princa koji živi u Ujiju, mjestu udaljenom od glavnog grada. Priča se naglo završava, a Kaoru se pita da li Niou krije Kaoruovog bivšu ljubavnicu od njega. Kaoru se ponekad naziva prvim antiherojem u književnosti.Seidensticker (1976: xi)

 Reference 

 Također pogledajte 
 Tokugawa

Kategorija:Literatura
Kategorija:Japanska kultura