Henrik Mlađi, kralj Engleske

Henrik Mlađi (28. februar 1155 – 11. juni 1183) bio je engleski kralj za vrijeme vladavine svoga oca, Henrika II. Pošto je umro prije svoga oca, nije se brojao kao Henrik III, nego kao Henrik Mlađi.

 Djetinjstvo 

Bio je drugi sin Henrika II i akvitanske vojvotkinje Eleonore, ali najstariji koji je doživio punoljetstvo. Ličio je na svog oca i ostale članove dinastije Plantagenet, budući da je imao pjegice, crvenkasto-plavu kosu i plave oči. Otac ga je odlučio proglasiti svojim savladarem i okruniti ga, po uzoru na francuske kraljeve, kako bi spriječio borbu za nasljedstvo nakon svoje smrti. Također ga je proglasio svojim savladarem u Normandiji, Anžuju i Maineu.

Za razliku od svoga oca i braće, Henrik nije pokazivao ni znanje ni zanimanje za politiku ili vojsku, te je bio značajno popularniji od njih. Bio je dobroćudan, pristojan, liberalan i velikodušan, ali također plitak, neodgovoran i nesposoban.

 Brak 

Godine 1160. Henrik II, kralj Engleske, i Luj VII, kralj Francuske, sklopili su zaruke između Henrika Mlađeg i Lujeve kćerke Margarete. Njihov brak, sklopljen 27. augusta 1172, bio je način da se pomire kraljevi Engleske i Francuske, koji su se prepirali oko Vexina. Margareta je Henriku u miraz donijela spornu teritoriju. Kraljica Margareta mu je rodila samo jedno dijete, sina Vilima, nedonošče koje je umrlo kratko nakon rođenja.

 Pobuna i smrt 

Međutim, odnos kralja-oca i kralja-sina se pogoršao zbog nezadovoljstva Henrika Mlađeg. Henrik II mu nije dao dovoljno zemlje za samostalno upravljanje, zbog čega se Henrik Mlađi pobunio protiv oca. Na stranu njihovog oca stao je njegov mlađi brat, Rikard Lavljeg Srca, a na stranu mladog kralja njihova majka, kraljica Eleonora. Tokom sukoba s ocem, Henrik Mlađi se zarazio dizenterijom i umro nakon nekoliko dana.

Njegova udovica se udala za ugarskog kralja Belu III.

 Vanjski linkovi 


Kategorija:Kraljevi Engleske
Kategorija:Vojvode Normandije
Kategorija:Grofovi Anžuja
Kategorija:Plantageneti