Papa Klement IV

Klemens IV (*oko 1200 u Saint-Gilles; † 29. novembar 1268 u Viterbo) je bio Papa od 5. februara 1265 do njegove smrti.

 Klerička karijera 

Guido Foucois ili Fulcodi ili Guido le Gros je rođen 1200 u Saint Gilles na Roni. 1257. je postao biskup od Le Puy, 1259. nadbiskup Narbone te 1261. Kardinalbiskup od Sabine. Prije njegovog pontifikata, Klement je u Parizu studirao i bio oženjen. Poslije smrti žene, on se zaređuje. Bio je savjetnik na dvoru grofa od Toulouse i u savjetnom vijeću Ludviga svetog. Kao kardinal i papin legat (poslanik) je uzaludno pokušavao putovati u Englesku. On je bio zaljubljen u mistiku o čemu svjedoče njegovi stihovi u  Sedam radosti Marije. Napisao je i „consultationes“ koji govori o praksi inkvizicije.

Četiri mjeseca poslije smrti Urbana IV je 5. februara u Perugia izabran za njegovog nasljednika.

 Pontifikat 
Prethodne pape su se zbog borbi u plemstvu najčešće nalazile van Rima, a Klement IV nikad kao Papa nije dosao u Rim. Na dvoru Pape je u to vrijeme živio Tomas od Ankvina.

1265., Klement uspostavlja Konstitution Parvus Fons koja utemeljava i osnažava glavne pojmove reda Cistercita dok Konstitution Licet ecclesiarum osnažava vlast Pape prema crkvi.

Kao i njegovi prethodnici, Klement IV je blisko sarađivao sa Francuskom protiv Svetog Rimskog Carstva. Za vrijeme njegovog pontifikata je ubijen zadnji Staufer, Konradin od Hohenstaufen.

 Njegova smrt 

Njegova smrt samo jedan mjesec poslije pogubljenja Konradina je u to vrijeme viđena kao Božija presuda. Poslije njegove smrti Papin tron ostaje prazan do 1271. jer se kardinali nemogu složiti za izbor novog Pape.

 Literatura 

 Ex Clementis IV registro.

 Vanjski linkovi 
 pisma Pape sa uvodom (de)
 Kardinali rimske crkve  (en)

Kategorija:Pape
Kategorija:Rođeni 1200.
Kategorija:Umrli 1268.