Jelena Zrinska

Jelena Zrinski (; 1643 – 18. februar 1703) bila je hrvatska plemkinja iz porodice Zrinski.

 Biografija 
Bila je junakinja u borbi za nacionalno oslobođenje Hrvatske i Ugarske od habsburške apsolutističke vlasti.

Rođena je u Ozlju 1643. kao kćerka Petra Zrinskog (1621–1671), hrvatskog bana i mučenika, i njegove žene Katarine Zrinski, rođ. Frankopan, književnice i prevodioca. Bila je njihovo najstarije dijete, kasnije dobivši još dvije mlađe sestre, Juditu Petronilu (1652–1699), te Auroru Veroniku (1658 – 19. januar 1735) i jednog brata, Ivana Antuna (26. august 1654 – 11. novembar 1703), koji su bili posljednji potomci te plemićke porodice.

Poznata je bila od najranije mladosti po svojoj izuzetnoj ljepoti i odličnom obrazovanju. O njenoj edukaciji nema puno podataka, tek da je visok stepen obrazovanosti stekla u krugu svoje porodice, uz majku i oca, hrvatske književnike i erudite, ali i amidžu Nikolu Zrinskog mlađeg.

Jelena se 1. marta 1666. udala u Ugarsku za Franju I Rakocija (), transilvanskog (erdeljskog) kneza, i pridružila nezadovoljnom ugarskom plemstvu koje se suprotstavilo centralističkim težnjama Bečkog dvora, što je nešto kasnije dovelo i do otvorenog rata za ugarsku nezavisnost, koji je završio početkom 18. vijeka porazom pobunjenika. Ti događaji su u historiografiji poznati kao "Ustanak Kuruca".

S Rakocijem je Jelena imala troje djece, među kojima i Franju II, kasnijeg transilvanskog kneza i vođu ustanika. Nakon Rakocijeve smrti 1676. preudala se 1682. za Mirka Tekelija (), također transilvanskog kneza. S njim se istakla u ustaničkim redovima, koje su inače podržavale Osmanlije, a naročito je odjeknulo njeno trogodišnje (1685–1688) rukovođenje odbranom tvrđave Mukačevo (), tada na sjeveroistoku Ugarske (teritorij današnje Ukrajine). Početkom 1688, ne mogavši je više odbraniti, Jelena je predala tvrđavu austrijskim trupama, a sama postala zarobljenik.

Nekoliko godina kasnije, razmjenom ratnih zarobljenika, Jelena se vratila svom mužu, ali je, nakon što je sklopljen Karlovački mir u Sremskim Karlovcima 1699, morala otići u egzil u Tursku. Tamo je živjela neko vrijeme u carigradskom kvartu Galata, a zatim sve do svoje smrti 18. februara 1703. u gradu Nikomediji (današnji Izmit).

Posmrtni ostaci hrvatske grofice (udajom i ugarske kneginje) prebačeni su 1906. u Košice, gdje su sahranjeni u katedrali Svete Elizabete uz grob njenog sina Franje.

Umrla je u Nikomediji, u Turskoj.

 Također pogledajte 
 Petar Zrinski
 Katarina Zrinski
 Ivan Antun Zrinski

 Vanjski linkovi 

 Genealogija porodice Zrinski s češko-mađarskom varijantom njihovih imena
 Medalja s likom Jelene Zrinski
 Turistička zajednica Međimurja

Kategorija:Biografije, Ozalj
Kategorija:Zrinski
Kategorija:Historija Hrvatske
Kategorija:Rođeni 1643.
Kategorija:Umrli 1703.