Pančićeva omorika

{{Taksokvir
| boja = lightgreen
| naziv = Pančićeva omorikaPicea omorika
| status = 
| slika = Picea omorika2.jpg
| slika_širina = 220px
| slika_opis = Pančićeva omorika
| regnum = Plantae
| divisio = Pinophyta
| classis = Pinopsida
| ordo = Pinales
| familia = Pinaceae
| genus = Picea| species = P. omorika| dvoimeno = Picea omorika| dvoimeno_autorstvo = (Pančić) Purk.
}}
Pančićeva omorika, omorika, omora, frenja,  (Pančić) Purk., je tanko, vitko, do 50 metara visoko četinarsko drvo iz porodice Pinaceae.

Ona je endem područja Podrinja, zapadne Srbije i istočne Bosne (okolina Višegrada). Ime je dobila po srpskom botaničaru Josifu Pančiću koji ju je otkrio na planini Tari 1875. godine, kod sela Zaovine i Rastišta.Šilić Č. (1990): Endemične biljke, 3. izdanje. Svjetlost, Sarajevo,  . 
Opis
Stablo omorike je visoko 30–40 m visoko i oko 50–60 cm u promjeru, sa pràvim i vitkim deblom, usko piramidne krošnje. Kora joj je tanka, crveno-smeđa, a ljušti se u većim nepravilnim komadima. Grane tanke, a vršne su lučno, prema gore usmjerene, dok su srednje vodoravne, a donje opuštene, sa uzdignutim vrhovima.

Kestenjasti pupoljci su sitni, jajoliki i bez smole, dugi oko 3–4 mm. Gornja strana iglica je tamnozelena i sjajna, a donja ima dvije plavičastobijele pruge stoma (kao kod jele). Cvjeta u aprilu i maju. Muški cvjetovi su svijetlo do ljubičasto-smeđi i vise prema dolje. Dugi su 5–6 cm, a široki oko 1–2 cm. Sjeme sazrijeva u godini cvjetanja, u oktobru i novembru. Jajoliko je i tamno, dugo oko 2,5–3 mm, sa krilcima oko 8 mm.

Omorika je jednodomna, anemofilna vrsta. Dobro podnosi hladnoću i veliku sušu. Zbog izvanrednih estetskih svojstava često se javlja u gradskoj hortikulturi, jer je otporna i na dim, prašinu i izduvne plinove.

Ekologija i rasprostranjenje
Omorika raste na strmim, krečnjačkim obroncima, nagiba i 55° do 65°, gdje obrazuje endemične zajednice sa smrčom i jelom. Rijetko je ima na geološkim podlogama od serpentina i dijabaza.

Ovaj četinar je endem srednjeg Podrinja. Recentni areal je vrlo mali: 
u Bosni - područje oko Srebrenice, Višegrada, Rogatice i Foče, a
u Srbiji - planine Tara i Zvezda.Locus classicus'' je na Tari: Zaovine (Pančić, 1876).
Reference

Također pogledajte
Endem
Endemizam
Bosanskohercegovački endemi

 Vanjski linkovi 

Kategorija:Ugrožene vrste
Kategorija:Flora Bosne i Hercegovine
Kategorija:Bosanskohercegovački endemi
Kategorija:Picea