Bečki dijalekt njemačkog jezika

Bečki njemački je istočni austro-bavarski dijalekt koji se uglavnom koristi u austrijskom glavnom gradu, Beču. Već u Donjoj Austriji, austrijskoj saveznoj pokrajini koja okruživa Beč, brojni izrazi iz ovog dijalekta se ne koriste, dok dalje prema zapadu ih se često uopće i ne razumije.

Bečki njemački treba razlikovati od austrijskog oblika književnog njemačkog i sličnih oblika austrijskog njemačkog.

 Gramatika i fonologija 
Gramatika i fonologija bečkog njemačkog je većinom jednaka drugim austro-bavarskim dijalektima, ali ima nekoliko razlika, kao što su:

varijante genitiva
upotreba prijedloga ohne (u prijevodu: bez) sa dativom umjesto sa akuzativom 
u slučajima gdje drugi austro-bavarski dijalekti zamjenjuju književni njemački ei sa oa, bečki koristi dugo a.(primjerice, književni njemački: zwei (=dva), opće austro-bavarski zwoa, bečki zwa). 
tvrde suglasnike (posebice t i p) se izgovara kao meke - v se često izgovara kao mekše w. 
u dijalektu radničke klase, izgovor slova l odražava češki izgovor. Ovo je poznato kao Meidlinger L, prema Wien-Meidlingu, radničkom dijelu grada.

 Rječnik 
Bečki rječnik je proširen pozajmicama. Zadržao je brojne 
srednjegornjonjemačke i ponekad čak 
starogornjonjemačke korijene. Nadalje, integrirao je brojne izraze iz jezika drugih naroda, posebno iz drugih dijelova bivše Habsburške monarhije, kojima je Beč bio glavni grad krajem 19. i početkom 20. vijeka.

Bečki njemački, kao i drugi dijalekti koji su proizašli iz austro-bavarske varijante, nije standardiziran. Zbog toga, oznaka izgovora nije potpuna:

Primjeri:

iz starogornjonjemačkog: 
Zähnd (književno njemački Zähne, od zand) (bosanski:zubi)
Hemad (Hemd, od hemidi) (bosanskii:košulja)
iz srednjegornjonjemačkog: 
Greißler (=piljar, od griuzel - umanjenica od Gruz=žito) 
Baaz (=ljigava masa, od batzen=ljepljiva smjesa)

iz židovskog i jidiša: 
Masl (=sreća, od masol) 
Hawara (=prijatelj, drug, od chavver) 
Gannov (=varalica, od ganab) 
Beisl (=bar, pub, od bajser)
iz češkog: 
Motschga (=neukusna kaša, od mocka=ostatak u cijevi ili macka=umak, juha) 
Pfrnak (=nosina)
iz mađarskog: 
Maschekseitn (=druga strana, od másik) 
Gattihosn (=duge gaće, od gatya, =hlače)
iz talijanskog: 
Gspusi (=ljubavnica, od sposa=mlada) 
Gstanzl (=dijel šaljive pjesme, od stanza)
iz francuskog: 
Trottoa (=pločnik, od trottoir) 
Lawur (=umivaonik, od lavoir) 
Loschi (od logis)

 Književnost i upotreba 
Najpoznatiji pjesnici koji pišu na bečkom dijalektu su Wolfgang Teuschl, najviše poznat po svoem prijevodu Gospela na bečki (Da Jesus und seine Hawara, (bosanski: Isus i njegova ekipa)) i H.C. Artmann (med ana schwoazzn dintn, (bosanski: Crnom tintom). H.C. Artmann i Willi Resetarits (Dr. Kurt Ostbahn) su preveli tri stripa Asterixa na bečki.

U bližoj prošlosti, bečki se malo "osuo" u određenom stepenu, zbog rastućeg uticaja književnog njemačkog jezika (djelimično i zbog utjecaja dalekovidnice). Od ovog se razvila varijanta književnog njemačkog jezika s bečkim naglaskom, kojom obično govore mlađi, visokoobrazovaniji bečki stanovnici.

 Također pogledajte 
austrijski njemački
austro bavarski dijalekt

 Reference 

 Vanjski linkovi 

Kategorija:Austrija