Prostaglandin

mini|desno|I2 - Prostaciklin
Prostaglandin je bilo koji član grupe lipidnih spojeva koji su izvedeni iz enzimatskih masnih kiselina i imaju važne funkcije u ljudskim i životinjskim organizmima. Svi prostaglandini sadrže 20 atoma ugljika, uključujući i petočlani ugljikov prsten. Služe kao posrednici i imaju različite snažne fiziološke efekte. Iako su, u tehničkom smislu, hormoni, oni se rijetko klasificiraju kao takvi.

Prostaglandini je zajedno s tromboksanima i prostaciklinima čine prostanoidnu klasu derivata masnih kiselina. Prostanoidi su potklasa eikosanoida.

 Historija 
Ime prostaglandin je izvedeno iz imena žlijezde prostate. Kada je prostaglandin prvi put izoliran iz sjemene tečnosti 1935 godine od strane švedskog fiziologa Ulf von EuleraVon Euler US (1935): Über die spezifische blutdrucksenkende Substanz des menschlichen Prostata- und Samenblasensekrets, Wien Klin Wochenschr, 14 (33), str. 1182–3, a u isto vrijeme i od strane M.W. Goldblatta, vjerovalo se da je prostagladin sastavni dio izlučevina prostate. Kasnije se pokazalo da mnoga druga tkiva izlučuju prostaglandine za različite funkcije. Prva totalna sinteza prostaglandina F2α i prostaglandina E2 izvedena je 1969 godine od strane E.J. Coreyja.Nicolaou, K. C.; E. J. Sorensen (1996): Classics in Total Synthesis, Weinheim, Njemačka; VCH, str. 65, 

Godine 1971, utvrđeno je da lijekovi poput aspirina mogu inhibirati sintezu prostaglandina. Biohemičari Sune K. Bergström, Bengt I. Samuelsson i John R. Vane su 1982 godine zajednički dobili Nobelovu nagradu za fiziologiju ili medicinu za svoja istraživanja o prostaglandinima.

 Biohemija 
Prostaglandini se nalaze u većini tkiva i organa. Njih proizvode sve ćelije osim limfocita. Prostaglandini su autokrini i parakrini posrednici lipida koji djeluju na platelete, endotelijum i mastocite. Ćelije sintetiziraju prostaglandine iz esencijalnih masnih kiselina.essential fatty acid (EFA)  u Dorland's Medical Dictionary

 Reference 

Kategorija:Eikosanoidi