Slaba interakcija

U fizici elementarnih čestica, slaba interakcija je mehanizam odgovoran za slabu silu ili slabu nuklearnu silu, jednu od četiri fundamentalne interakcije u prirodi, zajedno sa jakom interakcijom, elektromagnetizmom, i gravitacijom. Slaba interakcija je odgovorna za radioaktivno raspadanje subatomskih čestica, i igra ključnu ulogu u nuklearnoj fisiji. Teorija slabe interakcije se ponekad naziva kvantna flavordinamika (QFD), u analogiji sa terminima QCD i QED, ali termin se slabo koristi jer se slaba sila najbolje razumije u elektro-slaboj teoriji (EWT).

Tipičan primjer gdje utječe slaba sila, je spajanje atoma helija (fuzija). Ovaj proces je zastupljen kod svih zvijezda.Slaba nuklearna sila na stranici univerziteta iz  Wuppertala Njemačka učitano 09.02.2014 njem.

Efektivni opseg slabe sile ograničen je na subatomske udaljenosti i manji je od prečnika protona.

Standardni model fizike čestica pruža jedinstven okvir za razumijevanje elektromagnetnih, slabih i jakih interakcija. Interakcija se događa kada dvije čestice (obično, ali ne nužno, polucijeli spin fermioni) razmjenjuju cjelobrojne bozone koji nose silu. Fermioni uključeni u takve razmjene mogu biti ili elementarni (npr. elektroni ili kvarkovi) ili kompozitni (npr. protoni ili neutroni), iako su na najdubljim nivoima sve slabe interakcije na kraju između elementarnih čestica.

 Reference 

Kategorija:Fizika elementarnih čestica
Kategorija:Nuklearna fizika