Biocenoza

Biocenoza (grč. βiοs - bios = život + κοινός - koinós = zajednica) predstavlja skup istovrsnih ili različitih vrsta organizama na određenom prostoru (biotopu) u određenom vremenu.Škrijelj R., Đug S. (2009): Uvod u ekologiju životinja.Prirodno-matematički fakultet Sarajevo, Sarajevo, .

Biocenoza (životna zajednica, biološka zajednica, ekološka zajednica) je termin koji je skovao Karl Möbius (1877.) opisujući interaktivnost organizama koji žive zajedno  na istom staništu (biotopu).  Zanimljivo je da se rijetko koristi u engleskom jeziku, kao ni u anglofonskim područjima, ali je veoma raširen na većini svjetskih jezika.  Umjesto toga, engleski naučnici obično koriste termine ekosistemi ili kao ekološke zajednice, biološke i druge životne zajednice.Kendeigh S. C. (1961): Animal Ecology. Prentice-Hall, Inc., Englewood Cliffs, New Jersey.Mučibabić S. (1960): Osnovi ekologije. Univerzitet u Sarajevu, Sarajevo.
Möbius K. (1877):  Die Auster und die Austernwirtschaft.'  Berlin. (English translation) U.S. Commission Fish and Fisheries Report, 1880: 683-751.

Na osnovu pristupnog koncepta biocenozi, ekološke zajednice mogu se proučavati u različitim oblicima, tj. kompleksima i izdvojenim kategorijama:
Zoocenoza za životinjsku zajednicu (faunu),
Fitocenoza  za biljnu zajednicu  (floru),
Mikrobiocenoza za mikrobnu zajednicu.
 Ekosistemi 

Ekosistem je  prvobitno definirao Tansley (1935.) kao biotsku zajednicu (ili biocenozu) zajedno sa svojim fizičkim okruženjem (ili biotopom). U ekološkim studijama, biocenoza je osobito usmjerena na odnose između vrsta na obuhvaćenom području. U razmatranju ovih odnosa proučava se i  interakcija svake vrste posebno (i njihovih mogućih kombinacija) s fizičkim okruženjem.

 Životne zajednice  
Biotske zajednice variraju u veličini, a veće mogu sadržavati i više manjih. Oblici interakcije su evidentni  u ishrani ili hranidbenim odnosima. Temeljni metodi razgraničavanja životnih  zajednica počivaju na mapiranju lanaca ishrane i identifikaciji vrste  hrane kojima su međusobno povezane njihove karike, a zatim na određivanju granica sistema kao i onih koji se mogu isključiti uz najmanje veze u potrošnji u odnosu na vrste unutar njegovih granica.

U mapiranju životne zajednice važna je identifikacija onih  lokaliteta kojima je potrebna organizirana i zakonski regulirana zaštita okoliša, kao što je, npr. , britanski Site of Special Scientific Interest (SSSIs), australijski Department of the Environment and Heritage  u međunarodnoj mreži Environment Protection and Biodiversity Conservation Act 1999 (EPBC akt).

Osnovne karakteristike svake biocenoze su:
  Kvalitativni sastav
  Kvantitativni sastav.

 Kvalitativni sastav 
Čine ga:
 broj vrsta (prosta i složena)
 prostorni raspored
 vremenski aspekt (smjena dana i noći, smjena godišnjih doba).

Kvantitativni sastav
Količinski sastav predstavlja brojnost jedinki u okviru posmatrane zajednice, ttj. zastupljenost pojedinih populacija u biocenozi. Ekološke dominante su najzastupljenije vrste u biocenozi. Karakteristične vrste su vrste s posebnom adaptacijom na određene ekološke faktore. Efemerne vrste su pojave koje traju određeni period.

Reference

 Također pogledajte 
 Biotop
 Ekosistem

Kategorija:Biogeografija
Kategorija:Ekologija
Kategorija:Ekološka terminologija
Kategorija:Staništa