Mujo Demirović

Akademik prof. dr. sci Mujo Demirović, profesor emeritus. (Klisa, 25. april 1950 – Bihać, 29. oktobar 2020) bio je bosanskohercegovački sociolog, politolog i javni radnik.

Biografija
Rođen je 25. 04. 1950. u Klisi, općina Bihać kao sin Muhibe i Avde. Osnovnu školu završio je u Kulen Vakufu. Istovremeno je učio svirati žičane instrumente. Muzičku naobrazbu je nastavio u učiteljskoj školi kod pedagoga Branke i Tatjane Smiljanić, roditelja primadone Radmile Smiljanić.

Po završetku osnovne škole završio je učiteljsku školu, te se zaposlio kao učitelj u osnovnoj školi u Orašcu, općina Bihać. Zbog nedostatka kadrova, predavao je matematiku i još neke predmete u višim razredima i istovremeno vanredno studirao psihologiju. Godine 1970. upisao je Fakultet političkih nauka, odsjek politologija. Istovremeno je uz politologiju vanredno upisao i pravo. U toku studija sarađivao je sa prof. dr. Fuadom Muhićem, koji ga je predložio za asistenta. Po otvaranju više tehničke škole, na poziv dolazi u Bihać i od 01. novembra 1975. izabran je za predavača Osnova marksizma. Do tada je bio rukovodilac Marksističkog centra u Bihaću. Godine 1976. odlazi na odsluženje vojnog roka u PŠRO Bileća, a zatim u Pančevo. Izbijanjem procesa u SR BiH, prihvata dužnost predsjednika MOK-a SSRN. Osim toga, bio je član GO SDP BiH, ali je podnio ostavku na članstvo i sve dužnosti zbog neslaganja sa metodom rada rukovodstva. Na Općim izborima 2010. bio je kandidat za bošnjačkog člana Predsjedništva Bosne i Hercegovine kao predstavnik BPS. Od devet kandidata, bio je peti sa 1,92% ukupno osvojenih glasova.

Tokom Rata u Bosni i Hercegovini, bio je jedan od dobrovoljaca i organizatora otpora u Krajini, gdje je obavljao odgovorne dužnosti u Armiji Republike Bosne i Hercegovine. 01. novembra 1993. Vlada Republike Bosne i Hercegovine imenovala ga je za dekana Više ekonomske škole u Bihaću, kao i predsjednika Državne komisije za razmjenu ratnih zarobljenika.

Umro je 25. novembra 2020. u Bihaću.

 Rad u višem i visokom obrazovanju 
U visokom obrazovnom sistemu prošao je sva akademska zvanja, od asistenta, predavača više škole, do redovnog profesora. U toku svog dugogodišnjeg rada predavao je: sociologiju (pravo obrazovanja), demokratiju i ljudska prava, savremene pravno političke sisteme, filozofiju, sociologiju religije, metodologiju naučno-istraživačkog rada, pravo lokalne i regionalne samouprave itd. Za većinu gore navedenih predmeta napisao je udžbenike, a za ostale priredio izabrane tekstove, autorizirane skripte i predavanja. Povodom obilježavanja 20 godina Univerziteta 2017. , Senat ga je na svečanoj sjednici izabrao za profesora emiritusa. Iste godine, Senat univerziteta izabrao ga je za akademika BANU. U visokom obrazovanju obavljao je dužnosti prodekana i dekana u više mandata a kasnije prorektora, v.d. rektora i rektora.

 Akademsko usavršavanje 
25. aprila 1983. magistrirao je na Interdisciplinarom studiju Univerziteta u Sarajevu na temu "Historijska nužnost različitih puteva izgradnje socijalizma" pod mentorstvom Fuada Muhića, i dobio zvanje magistra društvenih nauka. Po tadašnjim uslovima izabran je za profesora više škole. Sa Fuadom Muhićem skicirao je okvirnu temu koja je tretirala socijaldemokratiju i vlast. Kao preduslov da bi uradio takvu temu na Goetheovom institutu u Schwäbisch Hallu, četiri mjeseca učio je njemački jezik, a lektor mu je bio Walter Lenzko. Tamo se upoznaje sa relevantnom literaturom njemačke socijaldemokratije, a posebno profesora Rikarda Leventala. Uspostavljanjem mira, na prijedlog akademika Omera Ibrahimagića kao mentora, isti je 16. 9. 1998. odbranio doktorsku disertaciju "Teorija i izvori srpske nacionalne politike prema Bosni i Bošnjacima" i stekao titulu doktora političkih nauka.

 Objavljene knjige, udžbenici, naučni i stručni radovi 
 Mujo Demirović "Historijska nužnost različitih puteva izgradnje socijalizma", magistarski rad, mentor prof.dr. Fuad Muhić
 Mujo Demirović "Teorija i izvori srpske nacionalne politike prema Bosni i Bošnjacima", doktorska disertacija , mentor akademik Omer Ibrahimagić
 Mujo Demirović "Bosna i Bošnjaci u srpskoj politici" Ekonomski i pravni fakultet Univerziteta u Bihaću 1999.
 Mujo Demirović "Bosna i Bošnjaci u srpskoj politici"-drugo i dopunjeno izdanje, Grafičar Bihać,2016.
 Mujo Demirović i Enes Karić "Reis Džemaludin Čaušević - Prosvjetitelj i reformator", izdavač, NIP “Ljiljan”, Sarajevo 2002;
 Mujo Demirović – M. Hadžić, Hamdija Pozderac: Državnost i nacionalnost BiH, Pravni fakultet, Bihać 2008.
 Mujo Demirović "Medicinska sociologija”, priredio Mujo Demirović , autori: Slaven Letica, Gordana Cerjan Letica, Mujo Demirović, izdavač Viša medicinska škola Univerziteta u Bihaću 2001.
 Mujo Demirović i Slavo Kukić "Metodologija naučnoistraživačkog rada društvenih nauka", izdavači Pravni fakultet Univerziteta u Bihaću i Ekonomski fakultet Sveučilišta u Mostaru 2003;
 Mujo Demirović: Monoteističke religije, Pedagoški fakultet, Bihać 2004.
 Mujo Demirović: Demokracija i ljudska prava, izbor tekstova, Pravni fakultet, Bihać 2005.
 Mujo Demirović – N. Veladžić, Sociologija, Pravni fakultet, Bihać 2006.
 Mujo Demirović (urednik): Pravo lokalne i regionalne samouprave, autori: Mujo Demirović, Josip Kregar, Mirko Pejanović, Jasmina Bešlagić, Nikola Findrik, Pravni fakultet, Bihać 2012.

 Društvena priznanja 

 Povelja Univerziteta u Bihaću, 2007.
 Zlatna značka Univerziteta u Bihaću, 2010.
 Zlatna značka Pravnog fakulteta Univerziteta u Bihaću, 2010.
 Povelja Grada Bihaća «26. februar», 2007 – Najviše općinsko priznanje.
 Zlatne značke Univerziteta u Sarajevu kao student i 2002. kao ministar
 Zlatna značka Univerziteta u Ljubljani
 Pištolj komandanta

 Poslovne dužnosti 
 Profesor visitor, Pravni fakultet, Sveučilište u Zagrebu
 Član Aktiva predavača postdiplomskih studija, Fakultet političkih nauka, Univerzitet u Sarajevu
 Recenzent Evropskog doktorskog studija, Pravni fakultet, Sveučilište J.J. Strossmayer, Osijek, 2011.
 Član ekspretne radne grupe, Strategija razvoja naučno istraživačkog rada u FBiH.

Za dvadesetogodišnjicu rada Univerziteta u Bihaću, Senat je donio odluku da se isti promovira u pofesora emeritusa. Obavljao je odgovorne funkcije u nastavi, kao što su dekan Više ekonomske škole u dva mandata, rektor Univerziteta u Bihaću u dva mandata, kao i prorektor u dva mandata. U periodu 2001-2003. bio je ministar obrazovanja, nauke, kulture i sporta FBiH. Osnivač  je dvije fondacije za kulturu (Fondacija za filmsku umjetnost i izdavaštvo, kao i osnivanje Inicijalnog fonda za stipendiranje magistara i studenata). Kao ministar inicirao je i finansirao izradu prvog bukvara na romskom jeziku. Na lični zahtjev 2014. je penzionisan, mada nije prestao sa akademskim i naučnim angažmanom i radom. Njegova biografija objavljena je u ediciji "Ko je ko u bošnjaka", izdavač: Vijeće Kongresa Bošnjačkih Intelektualaca kao i u ediciji biografskog leksikona "Ko je ko u Bosni i Hercegovini."

 Reference 

Kategorija:Biografije, Bihać
Kategorija:Bosanskohercegovački sociolozi
Kategorija:Rođeni 1950.
Kategorija:Umrli 2020.
Kategorija:Članovi BANU