Jaka interakcija

mini|Animacija ograničenja boje, svojstva snažne interakcije. Ako se energija dovede do kvarkova kao što je prikazano, gluonska cijev koja povezuje kvarkove izdužuje se sve dok ne dostigne tačku u kojoj "pukne" i energija dodana sistemu rezultira formiranjem para kvark- antikvark. Stoga se pojedinačni kvarkovi nikada ne vide u izolaciji.
U nuklearnoj fizici i fizici elementarnih čestica, jaka interakcija, također nazvana jaka sila ili jaka nuklearna sila, jedna je od četiri poznate fundamentalne interakcije. Ona ograničava kvarkove u protone, neutrone i druge hadronske čestice, a također veže neutrone i protone stvarajući atomska jezgra, gdje se naziva nuklearna sila.

Većina mase protona ili neutrona rezultat je energije jake interakcije; pojedinačni kvarkovi daju samo oko 1% mase protona. U rasponu od 10−15 m (1 femtometar, nešto više od radijusa nukleona), jaka sila je približno 100 puta jača od elektromagnetizma, 106 puta jača od slabe interakcije i 1038 puta jača od gravitacije.Relative strength of interaction varies with distance. See for instance Matt Strassler's essay, "The strength of the known forces".

Njena posljedica je i privlačenje između nukleona (protona i neutrona), tzv. rezidualna jaka nuklearna sila koju prenose mezoni. Njen domet iznosi oko Elementarne sile na stranici univerziteta iz Wuppertala Njemačka učitano 09.02.2014 njem.:

    m

Jaka sila je sila koja drži atome na skupu, odnosno drži energiju koja je pohranjena u jezgru atoma. Jaka sila je drugim riječima lijepilo koje čini atome stabilnim.

To je najmoćnija sila u prirodi. Jača je od elektromagnetne i zbog nje se protoni drže zajedno u jezgrama atoma. Djeluje samo na vrlo malim udaljenostima. Kod teških atoma jezgra se raspada jer je elektromagnetska sila koja razdvaja čestice istog naboja ukupan zbroj sila svih prisutnih protona i nadjačava rezidualnu jaku nuklearnu silu koja djeluje samo na susjedne čestice (protone ili neutrone) i drži ih skupa. Neutroni su ovdje samo posrednici koji onemogućavaju direktan kontakt između protona.Jaka sila na stranici univerziteta iz Wuppertala Njemačka učitano 09.02.2014 njem.

U kontekstu atomskih jezgri, sila povezuje protone i neutrone zajedno kako bi formirala jezgro i naziva se nuklearna sila (ili preostala jaka sila). Budući da je sila posredovana masivnim, kratkoživućim mezonima na ovoj skali, zaostala jaka interakcija se pokorava ponašanju ovisno o udaljenosti između nukleona koje se prilično razlikuje od onoga kada djeluje tako da veže kvarkove unutar hadrona. Također postoje razlike u energijama vezivanja nuklearne sile u odnosu na nuklearnu fuziju u odnosu na nuklearnu fisiju. Nuklearna fuzija predstavlja većinu proizvodnje energije na Suncu i drugim zvijezdama. Nuklearna fisija omogućava raspad radioaktivnih elemenata i izotopa, iako je često posredovana slabom interakcijom. Umjetno se energija povezana s nuklearnom silom djelimično oslobađa u nuklearnoj energiji i nuklearnom oružju, kako u fisijskom oružju na bazi uranija ili plutonija, tako i u fuzijskom oružju poput hidrogenske bombe.

Prije 1971. fizičari nisu bili sigurni kako je atomsko jezgro povezano. Bilo je poznato da je jezgro sastavljeno od protona i neutrona i da protoni posjeduju pozitivan električni naboj, dok su neutroni električno neutralni. Prema tadašnjem razumijevanju fizike, pozitivni naboji bi se međusobno odbijali, a pozitivno nabijeni protoni bi trebali uzrokovati da se jezgro razleti. Međutim, to nikada nije uočeno. Nova fizika je bila potrebna da se objasni ovaj fenomen.

 Također pogledajte 
 Kolor naboj
 Nuklearna fizika
 Standardni model
 Slaba interakcija

Reference

 Vanjski linkovi 

 Literatura 







Kategorija:Nuklearna fizika
Kategorija:Fizika elementarnih čestica