Kajsija

Kajsija ()  ili marelica, kao i japanska i sibirska kajsija, biljka je iz porodice Rosaceae (ruže) i podroda Prunus porodice Prunus. Poznata je još kao Armeniaca vulgaris ili "armenska šljiva", s obzirom na to da su stari Rimljani smatrali da potječe iz Armenije. Drugi izvori, kao npr. ruski genetičar Nikolaj Ivanovič Vavilov lokalizira genetsko porijeklo u Kini, što poriču drugi izvori tvrdeći da je kajsija kultivirana u Indiji 3.000. p. n. e.A. Huxley: New RHS Dictionary of Gardening 1: 203–205. Macmillan Publishers. .

 Etimologija 
Riječ kajsija je u bosanskom i drugim južnoslavenskim jezicima došla iz turskog jezika (). Drugo ime, marelica (), vuče porijeklo iz njemačkog bavarskog govornog područja, koje se koristi u Austriji i Bavarskoj.

 Karakteristike 
mini|desno|225px|Drvo kajsije u centralnoj Turskoj.
Kajsija je listopadno drvo srednje veličine, guste, široke krošnje. Može narasti do visine od 8–12 m. Listovi su joj srcoliki, malo zašiljeni na vrhu, dugi približno 8 cm, a široki 3–4 cm. Cvjetovi su bijeli ili ružičasti. Plod joj je sličan breskvi ili nektarini, žute ili narandžaste boje, ponekad s crvenim sjajem. Površina ploda glatka je i gotovo bez dlačica. Kajsije su koštunjičavo voće, u sredini ploda je tvrda košpica, koja sadrži sjemenku.

 Rasprostranjenost 
Kajsija je bila poznata još za vrijeme Rimljana. Danas se uzgaja u cijelom svijetu, najviše u Iranu, Turskoj i zemljama Mediterana. Iako se smatra da je kajsija suptropska biljka, ona je više prilagođena regionima s hladnim zimama. Tako npr. kajsija može da podnese temperature i do -30°C, ali limitirajući faktor u rastu kajsija su proljetni mrazevi. Pošto cvjeta vrlo rano, rani mrazevi mogu uništiti cvijet kajsije. Kajsiju su prenijeli u Ameriku španski misionari. Danas se najviše uzgaja u Kaliforniji, Washingtonu i Utahu. Najveći svjetski proizvođač sušenih kajsija je Turska.

{| class="wikitable" align=right style="clear:left" style="font-size: 90%;"
! colspan=2|Top 10 proizvođača kajsija-2011(hiljada tona)
|-
|   || align="right" | 676,1
|-
|   || align="right" | 452,9
|-
|  || align="right" | 356,0
|-
|  || align="right" | 263,1
|-
|  || align="right" | 205,0
|-
|    || align="right" | 189,4
|-
|  || align="right" | 154,9
|-
|  || align="right" | 132,5
|-
|   || align="right" | 119,9
|-
|   || align="right" | 106,9
|-
|Ukupno svijet || align="right" | oko 3834
|-
|colspan=2|Izvor: UN Food & Agriculture Organisation (FAO) za 2011 
|}

 Upotreba 
mini|desno|240px|Sušene kajsije
mini|desno|240px|Cvijet kajsije
Kajsija se koristi u proizvodnji džemova, sokova, marmelada, kompota, rakije, sirćeta i likera. Marmelada od kajsija je sastojak saher-torte. Sjemenka kajsije se upotrebljava u proizvodnji poznatog italijanskog likera, amaretta'' međutim, zbog visokog sadržaja amigdalina (cijanogenetski glikozid, koji se pod djelovanjem enzima raspada u otrovnu cijanovodoničnu kiselinu (HCN)) od oko 8%, ne preporučuje se upotreba većih količina sjemenki.

 Hemijski sastav 

 Vanjski linkovi 
 Gorko sjeme kajsije  — informacije o upotrebi sjemena kajsije (engl.)
 O Maltajskoj kajsiji

 Reference 

Kategorija:Voće
Kategorija:Rosaceae
Kategorija:Prunus