Grkljan

Grkljan, koji se obično naziva i govorna kutija, je organ na vrhu vrata koji je uključen u disanje, stvarajući zvuk i štiteći dušnik od aspiracije hrane. Grkljan sadrži glasničke nabore i manipulira visinom i jačinom zvuka, što je neophodno za fonaciju. Smješten je odmah ispod mjesta gdje se ždrijelni trakt razdvaja na dušnik i jednjak. Riječ grkljan dolazi od slične starogrčke riječi λάρυγξ – lárinks.

Grkljan se sastoji od hrskavica (tiroidna hrskavica, krikoidna hrskavica, parne aritenoidne hrskavice i epiglotis) i mišića. Čitav organ je s unutrašnje strane prekriven sluznicom.


 Struktura 
Grkljan u obliku trokuta, sastoji se uglavnom od hrskavica koje su pričvršćene jedna za drugu i za okolne strukture mišićima ili vlaknastim i elastičnim komponentama tkiva. Obložen je trepljastom sluznicom. Šupljina larinksa proteže se od ulaza u obliku trokuta, epiglotisa, do kružnog izlaza na donjoj granici krikoidne hrskavice, gdje je kontinuirana sa lumenom dušnika.

Sluznica koja oblaže grkljan formira dva para bočnih nabora koji strše prema unutra u njegovu šupljinu. Gornji nabori nazivaju se vestibulski nabori. Oni se također ponekad nazivaju lažnim vokalnim naborima, iz prilično očiglednog razloga što nemaju nikakvu ulogu u vokalizaciji. Donji par služi kao vokalni nabor, koji proizvodi zvukove potrebne za  govor i druge oblike vokalizacije. Vokalni nabori se ponekad nazivaju pravim vokalnim naborima ili jednostavno glasnim žicama (i često se pogrešno pišu kao „vokalni akordi“). Prorez poput lijeve i desne glasnice, nazvan rima glottidis, najuži je dio grkljana.

Vokalni nabori i prostor između njih (rima glottidis) zajedno su označeni kao glotis. Endoskopski prikaz vokalnih nabora i srodnih struktura.

Šupljina grkljana iznad vestibularnih nabora naziva se pretkomora. Sasvim srednji dio šupljine između vestibularnog i glasnog nabora je komora grkljana ili larinksa. Infraglotična šupljina je otvoreni prostor ispod glotisa.

 Lokacija 
U odraslih ljudi, grkljan se nalazi u prednjoj strani vrata na nivou vratnih pršljenova C3-C6. Povezuje donji dio ždrela (hipofarinksa) sa dušnikom. Grkljanski skelet sastoji se od šest hrskavica: tri pojedinačne (epiglotska, štitastaa i krikoidna i tri uparene (aritenoidne, kornulatne i klinaste). Hioidna kost nije dio grkljana, iako je grkljan ovješen o nju. Grkljan se pruža vertikalno od vrha epiglotisa do donje granice krikoidne hrskavice. Njegova unutrašnjost može se podijeliti na supraglotis, glotis i subglotis.

Hrskavice

Postoji šest hrskavica, tri nesparene i tri uparene, koje podupiru grkljan sisara i čine njegov skelet.

Nesparene hrskavice:
 Štitnjača: formira Adamovu jabučicu. Obično je veća kod muškaraca nego kod žena. Tireohioidna membrana je ligament povezan sa štitastom hrskavicom koja povezuje hrskavicu štitnjače sa hioidnom kosti. Podržava prednji dio grkljana.
 Krikoidna hrskavica je prsten hijalinske hrskavice koji čini donji zid grkljana. Pričvršćen je na vrh dušnika. Srednji krikotiroidni ligament povezuje krikoidnu hrskavicu sa štitnjačom.
 Epiglotis je veliki komad elastične hrskavice u obliku kašike. Tokom gutanja ždrijelo i grkljan se podižu. Podizanje ždrijela proširuje ga tako da prima hranu i piće; uzdizanje grkljana dovodi do pomicanja epiglotisa prema dolje i formiranja poklopca preko glotisa, zatvarajući ga.
Uparene hrskavice:
 Aritenoidna hrskavice: od ovih hrskavica, aritenoidne su najvažnije, jer utiču na položaj i napetost glasnica. To su trokutasti komadi većinom hijalinske hrskavice koji se nalaze na posterogornjoj granici krikoidne hrskavice.
 Kornikularne hrskavice: Komadići elastične hrskavice u obliku roga smješteni na vrhu svake aritenoidne hrskavice.
 Klinaste hrskavice: dijelovi elastične hrskavice u obliku palice smješteni ispred kornikulske hrskavice.

 Također pogledajte 
 Ždrijelo

Reference

Vanjski linkovi

Kategorija:Organi
Kategorija:Respiratorni sistem
Kategorija:Anatomija čovjeka
Kategorija:Anatomija životinja
Kategorija:Glava i vrat
Kategorija:Ljudski glas