Smrča

Smrče  (), jest rod golosjemenjača iz porodice Pinaceae, red Pinales. Rod obuhvata oko 35 vrsta zimzelenog drveća, koje se prirodno nalaze u sjevernim umjerenim regijama zemlje. Smrče su velika drveća, visoka 20–60 (nekad i do 95) metara. Iglice na granama smrče su blago spiralno zavijena i svaka igla posjeduje malu strukturu koja se zove sterigmata. Iglice se mijenjaju nakon 4–10 godina, nakon čega ostavljaju sterigmate na granama. 

Na prostorima istočne Bosne i zapadne Srbije raste endemična vrsta smrče – Pančićeva omorika.

Najstarija smrča na svijetu (a ujedino i najstarije drvo), stara oko 9.500 godina, nađena je u planinama zapadne Švedske.

 Vrste 

mini|250px|left|Picea koyamai

 Picea abies
 Picea alcockiana
 Picea alpestris 
 Picea asperata 
 Picea balfouriana 
 Picea brachytyla
 Picea breweriana
 Picea chihuahuana
 Picea engelmannii 
 Picea farreri Picea glauca 
 Picea glehnii 
 Picea jezoensis Picea koraiensis 
 Picea koyamae 
 Picea likiangensis Picea mariana Picea martinezii 
 Picea maximowiczii 
 Picea meyeri 
 Picea morrisonicola Picea neoveitchii Picea obovata 
 Picea omorika Picea orientalis 
 Picea pungens 
 Picea purpurea 
 Picea rubens 
 Picea schrenkiana Picea sitchensis Picea smithiana 
 Picea spinulosa Picea torano 
 Picea wilsoniiOsnovne vrste
 Kladus Opis Slika Šišarka Latinsko ime Uobičajeno ime Rasprostranjenje Kladus  ISjeverna I zapadna Sjeverna Amerika, u tajgama ili visokim planinama 120px120pxPicea brewerianaBrewerova smrča  Klamath planine, Sjeverna Amerika,; lokalni endem120px120pxPicea sitchensisSitkina smrča Pacifička obala Sjeverne Amerike; najveća vrsta visoka do 95 m; značajna za šumarstvo120px120pxPicea engelmanniiEngelmannova smrča  Zapadne planine Sjeverne Amerike; značajna za šumarstvo120px120pxPicea glaucaBijela smrča Sjever Sjeverne Ameroke  North Amerike; značajna za šumarstvoKladus II Širom Azije, uglavnom u planinskim predjelima, nekoliko izdvojenih populacija na višim nadmorskim visinama Meksika120pxPicea brachytyla  Sargentova smrča Jugozapadna Kina120pxPicea chihuahuana Čivavavska smrča Sjeverozapadni  Mexico (rijetka)Picea farreri Burmanska smrča Sjeveroistočna Burma, jugozapadna Kina (planine)120px120pxPicea likiangensis Likijangska smrča  Jugozapadna Kina120pxPicea martinezii Martinezova smrča Sjeveroistočni Mexico (vno rijetka, ugrožena)120px Picea maximowiczii  Maximowiczova smrča Japan (rijetka, na planinama)120pxPicea morrisonicola Tajvanska smrča  Taiwan (visoke planine)Picea neoveitchii  Veitchova smrčaSjeverozapadna  Kina (rijetka, ugrožena)120px120pxPicea orientalis Kavkaska ili orijentalna smrča Kavkaz, sjeveroistočna  Turska120pxPicea purpurea  Smrča purpurnih šišarkiZapadna Kina120pxPicea schrenkiana Schrenkova smrča Planine centralne Azije120px120pxPicea smithiana  Morinda smrča Zapadni Himalaji, istočni Afganistan, sjeverna I sjeverozapadna IndijaPicea spinulosa Sikkimska smrča Sjeveroistočna Indija  (Sikkim), istočniHimalaji120px120pxPicea torano  Tigrorepna smrča   Japan Picea wilsonii Wilsonova smrča  Zapadna KinaKladus III Evropa, Azija i Sjeverna Amerika, uglavnom u borealnim šumama ili planinskim predjelima120px120pxPicea abies Norveška smrča   Evropa; značajna za šumarstvo,  originalno Božićno drvo120px120pxPicea alcoquiana – ("P. bicolor") Alcockova smrčaCentralni Japan (planine)120px120pxPicea asperata  Zmajeva smrča Zapadna  Kina; nekoliko varijetetaPicea crassifolia Qinghajska smrča   Kina120pxPicea glehnii  Glehnova smrčaSjeverni Japan, Sahalin120pxPicea jezoensis Jezovska smrčaSjeveroistočna  Azija, Kamčatka, južno do  Japana120pxPicea koraiensis  Korejska smrča Koreja, sjeveroistočna Kina120pxPicea koyamae  Koyamina smrča  Japan (planine)120px120pxPicea mariana  Crna smrča Sjever Sjeverne AmerikePicea meyeri Meyerova smrča Sjeverna Kina (od unutrašnje Mongolije do Gansua)120px120pxPicea obovata Sibirska smrča Sjeverna  Skandinavija, Sibir; često tretirana kao varijanta P. abies (a s njom hibridizira), iako imaju različite šišarke)120px120pxPicea omorika []Pančićeva omorika  Srbija i Bosna; lokalni endem; značajna u hortikulturi 120px120px Picea pungens Plava ili koloradska smrča  Stjenovite planine, Sjeverna Amerika; značajna u hortikulturiPicea retroflexa  Smrča zerlrnog zmaja Kina120px120pxPicea rubens Crvena smrčaSjever Sjeverne Amerike; značajna u šumarstvu, poznata i kao  Picea rubens  za izradu muzičkih instrumenata

 Rasprostranjenje 
Raste u Sjevernoj Evropi, te planinskim predjelima Srednje i Južne Evrope. Uzgaja se i izvan prirodnih staništa, jer brzo raste, daje kvalitetno drvo te za dobijanje božićnih drvca. U Bosni i Hercegovini je autohtona vrsta.

 Izgled 
Smreka je do 50 m visoko drvo i do 2 m debelo. Deblo je vitko i ravno, punodivno, promjera do 1 m. Donje grane su prema dole savinute. Krošnja je kupasta i široka ili stupasta. Grane su pršljenasto raspoređene i većinom sabljasto zakrivljene. Kora je tanka, na mladim stablima glatka, sivozelena, a na starim stablima mrkocrvena. Raspucava se u obliku okruglastih ljusaka. Pupovi su jajasto zaoštreni, mrke boje i bez smole.
Korijenov sistem je plitak, tanjurast, površinski bez središnjeg korijena, ali sa brojnim bočnim korjenovima, zbog čega pati od vjetroizvala. Na korijenu je razvijena ektotrofna mikoriza. Iglice su ravnomjerno sporalno raspoređene, rombičnog poprečnog presjeka, sa prugama puči na sve strane. Pri vrhu su ušiljene, duge oko 25 mm, a široke oko 1 mm. Samo su odozgo raščešljane. Muški cvatovi su u obliku sitnih šišarki, dugi oko 2 cm, a ženski do 5 cm dugi, usmjereni prema gore. I jedni i drugi su grimizno crveni.
Šišarke su viseće. Prije sazrijevanja su pretežno zelene ili crvene. U stadiju zrenja su smeđe, do 18 cm duge i 4 cm u promjeru. Nakon sazrijevanja i ispadanja sjemena, šošarke otpadaju. Plodne ljuske su rombične, gore sužene i prikraćene. Sljeme klija s 5-10 supki, koje su trokutasta presjeka. Dugo je 4–5 mm. Postoji velik broj formi, koje rastu od prirode u šumama ili se uzgajaju u nasadima. Grančice su tanke do 50 cm dugačke i vise.

 Ekološki zahtjevi 
Smrča je vrsta polusjene, koja ne podnosi sjenu drveća gustih krošanja. Vrh njene krošnje mora biti osviljetljen makar podnevnim zrakama sunca. Postranu sjenu dobro podnosi. Dobro podnosi mraz. Na Igmanu uspijeva u tipičnim mrazištima na Malom i Velikom polju. Razlikuju se njena dva ekotipa (fiziološke rase) s obzirom na otpornost prema mrazu: rana ili gorska smrča i kasna ili nizinska smrča. Za pošumljavanje mrazišta treba koristiti kasnu smrču. Smrči pogoduju zimske hladnoće kontinentalne i planinske klime. Izbjegava područja s blagim zimama, odnosno krajeve sa okeanskom klimom. Vrlo je otporna na zimske studeni. Voli područja s puno oborina od kojih značajan dio otpada na snijeg. Ne voli nisku relativnu vlagu zraka. Vrlo je osjetljiva na ljetne suše, kada smanjuje prirast. Jedna je od najprilagodljivijih vrsta i lahko se uzgaja i izvan granica prirodnog rasprostiranja. Prema tlu nema velikih zahtjeva. Najbolje uspijeva u svježim i dubokim tlima, na ilovastim, pješčanim i rahlim zemljištima gorskog i subalpskog pojasa. Raste i na podzolima. U suhim i ekstremno vlažnim uspijeva znatno slabije. Iziskuje hladniju i vlažniju klimu. Zastupljena je u čistim ili miješanim acidofilnim šumama. Javlja se u brojnim zajednicama u vezi sa Piceion excelsae Pawl''. Razvija tipičan korijenski sistem s ponirućim korijenima, koji prodiru i preko dva metra u dubinu. U 1 kg sjemena ima oko 180.000 sjemenki. Stabla na osami rađaju sjemenom između 30-50 g, a u zajednici između 60 i 70 g U nižim položajima rađa obilno sjemenom svake 3-4 g, a u višim svake 7-12 g U prvim godinama života raste polagano, a iza 5-10 godine brže. U najboljim šumama njen visinski prirast iznosi i preko 0,5 m godišnje. Dosta je osjetljiva na štetnike i bolesti, ako raste sama. Ako je njen udio u šumi manji od 60% tada je opasnost znatno manja. Preporučuje se saditi s domaćim listačama, crvenim hrastom te četinarkama. Vrlo je pogodna vrsta za dobijanje biomase.

 Reference 

 Vanjski linkovi 



Kategorija:Flora Bosne i Hercegovine
Kategorija:Pinales