Imaret

Imaret je jedan od termina koji se koristio za javnu narodnu kuhinju koje su se gradile širom Osmanskog Carstva, u periodu od 14. do 19. vijeka.Singer, Amy. Serving up Charity: The Ottoman Public Kitchen str. 481 Imaret, kao javna ustanova, uglavnom je služila za spremanje obroka koji su se besplatno dijelili siromašnima, putnicima, strancima ili garibima. Imareti su najčešće bili dijelom većeg kompleksa, uglavnom vakufa, koji su se osim imareta sastojali i od drugih objekata kao što su džamije, medrese, musafirhane i sl.

Imarete nisu izmislili Osmanlije, ali institucija imareta je u pravom smislu razvijena upravo za vrijeme Osmanskog Carstva kao visoko strukturiran skup objekata. Samo postojanje imareta ukazuje na uvažavanje muslimanskih vjerskih učenja o velikoj važnosti dobrotvorstva i davanja od imetka siromašnima, što se spominje i u Kur'anu.

U Bosni i Hercegovini, za vrijeme Osmanskog Carstva, imareti su građeni su u mnogim, uglavnom većim mjestima i većinom u blizini džamija.

Od riječi imaret izvedene su riječi: imaretska čorba, imaretski hljeb, imaretski pilav.

 Historija 
Vakuf, trajno dobro koje se podari na korištenje i dobrobit ljudi, je važna asocijacija na imarete koji su se gradili u okviru Osmanskog Carstva. Vakuf je zalaganjem svoje imovine, na izvjestao način pomogao sultanu u pružanju osnovnih usluga građanima. Vakuf se koristio i za finansiranje institucija kao što su narodne kuhinje i bolnice. Autor Amy Singer napominje da su prvi imareti izgrađeni u Izniku i Bursi 1330-ih.Singer, Amy. Serving up Charity: The Ottoman Public Kitchen pg 492 Nakon prvih nekoliko vijekova, broj imareta u gradovima je rastao jer su se vakufski kompleksi širili. Isti autor navodi da je 1530-ih na teritoriji Osmanskog Carstva već postojalo 83 imareta. Osim toga, imareti su bile urbane institucije koje su se nalazile u glavnim gradovima Otomanlijskog carstva, kao što su Bursa, Edirne, i Istanbul. Glavni gradovi su bili od izuzetne važnosti za sultana i velikodostojnike koji su zbog toga ulagali svoju imovinu u osnivanje imareta. Iako se Osmansko Carstvo prostiralo na tri kontinenta i velikoj površini, najviše imareta se nalazilo na području Anadolije i Balkana.

 Primjer imareta 
Prva institucija imareta je osnovana 1336. od strane sultana Orhan I I, u gradu Izniku. Od tada, imareti su postali neizbježni dio urbanog pejzaža u većini muslimanskih gradova Osmanskog Carstva.Peri, Oded. pg 2 Iako su osnovani mnogi imareti nakon 1336, jedan od najpoznatijih imareta je imaret sultanije Hurem, supruge sultana Sulejmana Veličanstvenog. Osnovan krajem 16. vijeka u gradu Jerusalemu, ovaj imaret je distribuirao oko 1.000 komada hljeba dnevno. Ovaj imaret postaje jedan od najvećih i najpoznatijih imareta u cijelom carstvu, snabdjevajući obrocima hrane širok spektar ljudi, uključujući i ulemu, siromašnu, hodočasnike na hadž kao i bogate i ugledne članovi Jerusalema.Peri, Oded. Waqf and Ottoman welfare policy: The poor kitchen of Hasseki Sultan in eighteenth-century Jerusalem pg 173

 Također pogledajte 
 Vakuf
 Zekat

 Reference 

Kategorija:Osmansko Carstvo
Kategorija:Vakuf