Sunčeve pjege

Sunčeve pjege su područja na Suncu sa nižim temperaturama (4000–4500 °K) u odnosu na okolnu fotosferu (oko 5700 °K). Njihov broj raste i opada svakih 11 godina (solarni ciklus). Posljednji maksimum Sunčevih pjega je bio 2000. godine (tada je i porasla Sunčeva aktivnost te je bio jači Sunčev vjetar i bilo je više elektromagnetskih oluja). 2006. godine je broj Sunčevih pjega minimalan te će ponovo rasti do 2012. godine.

Pojedinačne pjege ili grupe sunčevih pjega mogu trajati od nekoliko dana do nekoliko mjeseci, ali na kraju propadaju. Sunčeve pjege se šire i skupljaju dok se kreću po površini Sunca, s promjerom u rasponu od 16 kilometara  do 160 000 kilometara. Veće sunčeve pjege mogu se vidjeti sa Zemlje bez pomoći teleskopa. Mogu se kretati relativnim brzinama, ili pravim pokretima, od nekoliko stotina metara u sekundi kada prvi put izađu.

Ukazujući na intenzivnu magnetnu aktivnost, sunčeve pjege prate druge fenomene aktivnog područja kao što su koronalne petlje, prominencije i događaji ponovnog povezivanja. Većina solarnih baklji i izbačaja koronalne mase potječu iz ovih magnetno aktivnih područja oko vidljivih grupa sunčevih pjega. Slične pojave indirektno uočene na zvijezdama koje nisu Sunce obično se nazivaju zvjezdanim pjegama, a mjerene su i svijetle i tamne mrlje.
mini|Sunčeva pjega koja se raspada prikazana tokom dva sata. Umbra je razdvojena na dva dijela unutar polusjenice svjetlosnim mostom. Solarne pore su također vidljive lijevo od penumbre.
alt=Photo of six-story building with fenced balcony containing large telescope|lijevo|mini|Švedski 1-metarski solarni teleskop u opservatoriji Roque de los Muchachos na La Palmi na Kanarskim ostrvima

 Reference 

Kategorija:Solarni fenomeni
Kategorija:Vrtlozi