Nakšibendijski tarikat

Nakšibendijski tarikat je jedan od dvanaest temeljnih sufijskih tarikata. Ime je dobio po osnivaču Muhammedu Behauddinu el-Buhariju Nakšibendiju, koji je rođen 1317. godine u selu Qasr al-Arifan u blizini Buhare u Centralnoj Aziji.Juan E. Campo, Encyclopedia of islam, UG Hastahana, 2009, str. 517. Učenje ovog reda se ubrzo počelo širiti i prema istoku i prema zapadu. Po dolasku na teritoriju Osmanlijske države, nakšibendijsko učenje je bilo podržano od strane vlasti, a svoj uspon je doživjelo u prvoj polovini 18. vijeka. Ovaj tarikat važi za jedan od najistaknutijih sufijskih tarikata u svijetu.

 Karakteristike 
Nakšibendije slove za vrlo ortodoksan sufijski red sunitskog porijekla. Jedna od osnovnih karakteristika ovog tarikata je to što lanac prenošenja znanja od Poslanika Muhameda za razliku od drugih tarikata, ne ide preko Alije ibn Ebu-Taliba, već preko 
Ebu Bekra. Također, u značajne karakteristike ovog reda spada bezglasni zikr (hafi). Kod drugih tarikata zikr se obavlja zajednički s intenzivnim i emocionalnim izražavanjem (džehri), gdje učesnici pokreću svoja tijela dok glasno izgovaraju Božije ime.

 Postulati 
Nakšibendijski put se temelji na jedanaest postulata. Prvih osam je preneseno od Abdulhalika el-Gudževanija, a posljednja tri od Muhammed Behauddinu el-Nakšibendija. Izrečene su na perzijskom jeziku. Ti postulati su:Semerkand, broj 58, 2013., str. 13. i 14.

 Huš derdam - čuvanje udisaja i izdisaja od nemarnosti
 Nazar ber kadem -  doslovno i simbolično znači gledati u noge. Cilj ovoga je da osoba izbjegava da gleda u nepotrebne stvari i da se na taj način ne veže za ovaj svijet. A u simboličnom smislu, da se u sebi postigne osjećaj ravnoteže i da se ne izgubi razumijevanje koje vodi do cilja.Hamid Algar, Znakovi vremena, Ibn Sina, 2008, str. 58.
 Sefer der vatan - označava prelazak iz ljudskih prezrenih svojstava u vrijedna melekska svojstva.
 Halvet der endžumen - srce duhovnog putnika treba biti prisutno sa Allahom a odsutno od stvorenja
 Jad kerd - označava konstantni zikr
 Baz gešt - izgovaranje dove "Ilahî ente maksudî ve ridake matlubî"
 Nigah dašt - čuvanje srca
 Jad dašt - označava potpuno i čisto usmjeravanje od riječi ka osvjedočenju nurova uzvišnog Bića
 Vakuf zamani - duhovni putnik se treba nakon svaka dva-tri sata okretati sebi i pogledati kako je potrošio to vrijeme
 Vukuf adedi - pridržavanje neparnog broja u zikru
 Vukuf kalbi - prisutnost srca

 Ogranci 
Nakšibendijski tarikat je podijeljen na nekoliko ogranaka.Rehmi Serin, Tarikatski savjet i upute, UG Hastahana, tekija Mesudija, Kaćuni, str. 66.

 Abrarije
 Nadžije
 Kasanije
 Muradije
 Mazharije
 Melamijje-i Nurije
 Džamije
 Mudžedidije - ime dobio po Ahmadu Faruqiju Sirhindiju
 Halidije - dobio ime po Halidu al-Baghdadiju
 Nazimije (Hakkani) - osnivač Nazim Al-Haqqani

 Nakšibendije u BiH 
U Bosnu nakšibendijski tarikat dolazi zajedno sa islamom, a veće širenje doživljava u 18. i 19. vijeku.Džemal Čehajić, Derviški redovi u jugoslovenskim zemljama, Orijentalni institut u Sarajevu, Sarajevo, 1986. Kroz 500 godine Osmanlijske vladavine u BiH je podignuto 14 nakšibendijskih tekija. Među najpoznatije šejhove ovog tarikata u Bosni i Hercegovini ubrajaju se Hadži hafiz Husnija Numanagić (1853-1931) i Hadži šejh Behaudin Hadžimejlić. Prvi je rukovodio tekijom u Travniku, uz Jeni džamiju, a drugi tekijom u Živčićima. Porodica Hadžimejlić je porodica sa najstarijom tradicijom  tesavufa u BiH, te je dala nekoliko šejhova nakšibendijskog reda. Ovaj tarikat je danas najzastupljeniji tarikat u Bosni i Hercegovini.

 Reference 

Kategorija:Islamske doktrine
Kategorija:Sufijski redovi