Žuta rijeka

Žuta rijeka (Hoangho, Huanghu, Huangho; kin. 黃河) je rijeka u Kini. Sa procijenjenom dužinom od 5464 km, treća je rijeka u Aziji (poslije Yangtzea i Jeniseja), druga u Kini  i šesta najduža rijeka na svijetu.Yellow River (Huang He) Delta, China, Asia. Geol.lsu.edu (28 February 2000). Retrieved on 2013-02-04. Izvire na nadmorskoj visini iznad 4.600 m u planinama Bayan Har, provincija Qinghai, u zapadnoj Kini i protiče kroz 9 kineskih provincija. Ulijeva se u Bohajsko more, u blizini grada Dongying, provincija Shandong.

Sliv ove rijeke obuhvata površinu od 752.546 km2 i proteže se oko 1.900 km u pravcu istok-zapad i oko 1.100 km u pravcu sjever-jug. U slivu Žute rijeke nastala je i drevna kineska civilizacija a ovo područje je bilo i jedno od najprosperitetnijih područja te civilizacije. Područje uz rijeku je poznato po čestim i razornim poplavama prouzrokovanim promjenama toka rijeke usljed različitih visina riječnog korita za vrijeme povećanog vodostaja rijeke.

Rijeka je dobila ovaj naziv jer nosi velike količine lesa, geološkog sedimenta žute boje, od čega i sama rijeka poprima žutu boju.

 Geografija 

Sliv Žute rijeke ima dužinu od istoka i zapada od oko 1.900 km i sjever-jug od oko 1.100 km. Njena ukupna drenažna površina je oko 795.000 km2.

Prema Kineskom društvu za istraživanje i istraživanje, izvor Žute rijeke je na  u planinama Bayan Har blizu istočnog ruba tibetanske autonomne prefekture Yushu. Izvorne pritoke se uljevaju u jezero Gyaring i jezero Ngoring na zapadnom rubu prefekture Golog visoko u planinama Bayan Har u Qinghaiu. U bazenu Zoige duž granice s Gansuom, Žuta rijeka skreće na sjeverozapad, a zatim na sjeveroistok prije nego što skrene na jug, stvarajući "Ordos petlju", a zatim uglavnom teče na istok preko Sjevernokineske ravnice do Bohajskog zaliva, drenirajući sliv od 752.443 km2 koji obezbjeđuje 140 miliona ljudi pitkom vodom i navodnjavanjem.China's Yellow River, Part 1. The New York Times (2007-05-30) The Yellow River delta totals 8,000 square kilometers (3,090 mi2). However, with the decrease in silt reaching the sea, it has been reported to be shrinking slightly each year since 1996 through erosion.Yellow River Delta Shrinking 7.6 Square Kilometers Annually, China Daily 1 February 2005

Žuta rijeka prolazi kroz sedam današnjih provincija i dvije autonomne regije, odnosno (od zapada prema istoku) Qinghai, Sichuan, Gansu, Ningxia, Unutrašnju Mongoliju, Shaanxi, Shanxi, Henan i Shandong. Glavni gradovi duž današnjeg toka Žute rijeke uključuju (od zapada prema istoku) Lanzhou, Yinchuan, Wuhai, Baotou, Luoyang, Zhengzhou, Kaifeng i Jinan. Sadašnje ušće Žute rijeke nalazi se u okrugu Kenli, Shandong.

Rijeka se obično dijeli u tri faze. To su otprilike sjeveroistočni dio planinske tibetanske visoravni, visoravni Ordos Loop i Loess, te Sjevernokineska ravnica.  Međutim, različiti naučnici imaju različita mišljenja o tome kako su tri faze podijeljene.

Sedimenti koji potiču iz Žute reke transportovani su iz Bohajskog mora, sve do Sjevernog Žutog mora i Južnog Žutog mora, i formirali su distalni depocentar oko poluostrva Šandong.

 Gornji tok 

Gornji tok Žute rijeke čini segment koji počinje od njenog izvora u planinama Bayan Har i završava u gradu Hekou (Togtoh), Unutrašnja Mongolija, neposredno prije nego što oštro skrene na jug. Ovaj segment ima ukupnu dužinu od 3.472 km i ukupnu površinu sliva od 386.000 km 2 što predstavlja 51,4% ukupne površine sliva. Ovom dužinom nadmorska visina Žute rijeke pada 3.496 m, sa prosječnim nagibom od 0,10%.

Izvorni dio teče uglavnom kroz pašnjake, močvare i brda između planina Bayan Har i planina Anemaqen (Amne Machin) u Qinghaiu. Voda u rijeci je bistra i teče ujednačeno. Kristalno čista jezera su karakteristična za ovu dionicu. Dva glavna jezera duž ove dionice su jezero Gyaring (Zhaling) i jezero Ngoring (Eling), sa kapacitetom od 4,7 milijardi i 10,8 milijardi m3, respektivno. Na nadmorskim visinama preko 4.290 m su dva najveća slatkovodna jezera na platou u cijeloj zemlji. Značajna količina zemljišta u izvorištu Žute rijeke označena je kao Nacionalni rezervat prirode Sanjiangyuan („Izvori tri rijeke“), kako bi se zaštitio izvor Žute rijeke, Yangtze i Mekonga.

Tečući na istok na istočnom rubu planine Amne Machin, Žuta rijeka ulazi u okrug Maqu u Gansuu. Ovdje rijeka prolazi kroz tresetište na velikim nadmorskim visinama poznato kao Močvare Zoigê i naglo skreće prema sjeverozapadu formirajući granicu između Maqua i okruga Zoigê u Sichuanu. Tečući sada duž sjevernog ruba Amne Machin-a, rijeka ponovo ulazi u Qinghai i postepeno krivuda prema sjeveru prema klancu Longyang u Xinghaiu.

Dio doline se proteže od klisure Longyang u Qinghaiu do klisure Qingtong u Gansuu. S obje strane rijeke nižu se strme litice. Vodeno korito je usko, a prosječni pad veliki, pa je tok u ovoj dionici izuzetno turbulentan i brz. U ovom dijelu ima 20 klisura, od kojih su najpoznatije klisure Longyang, Jishi, Liujia, Bapan i Qingtong. Uslovi protoka u ovoj dionici čine ga najboljom lokacijom za hidroelektrane. Žuta rijeka izlazi iz Qinghaija po drugi i posljednji put u ovim klisurama i ulazi u Gansu po drugi put neposredno prije klisure Liujia. Nizvodno od klisure Yanguo, glavni grad provincije Lanzhou izgrađen je na obalama Žute rijeke. Žuta rijeka teče sjeveroistočno iz Gansua u Ningxiu prije klanca Qingtong.

Nakon što izađe iz klisure Qingtong, rijeka ulazi u dio prostranih aluvijalnih ravnica, ravnice Yinchuan i ravnice Hetao. U ovom dijelu, regije duž rijeke su uglavnom pustinje i travnjaci, sa vrlo malo pritoka. Protok je spor. Ravnica Hetao ima dužinu od 900 km i širinu od 30 do 50 km. Historijski je to najvažnija ravnica za navodnjavanje duž Žute rijeke.

 Srednji tok 

Ordos petlja formirana ogromnim zaokretom Žute rijeke, počevši od okruga Zhongning u Ningxii i završavajući velikim zaokretom prema istoku na svom ušću u Wei kod Tongguana u Shaanxi. Međutim, službena podjela za srednji tok rijeke proteže se od Hekoua u okrugu Togtoh, Unutrašnja Mongolija, do Zhengzhoua, Henan. Srednji tok je dugačak 1.206 km, sa površinom sliva od 344.000 km2, 45,7% ukupnog toka rijeke, sa ukupnim padom nadmorske visine od 890 m, prosječnim padom od 0,074 %. Duž srednjeg toka ima 30 velikih pritoka, a protok vode je na ovoj etapi povećan za 43,5%. Srednji tok doprinosi 92% riječnog mulja.

Srednji tok Žute rijeke prolazi kroz Loessovu visoravan, gdje dolazi do značajne erozije. Velika količina mulja i pijeska koji se ispuštaju u rijeku čini Žutu rijeku najopterećenijom rijekom na svijetu. Najviši zabilježeni godišnji nivo mulja koji se ispušta u Žutu rijeku iznosi 3,91 milijardu tona 1933. Najviši nivo koncentracije mulja zabilježen je 1977. na 920 kg/m3. Ti se sedimenti kasnije talože u sporijim donjim tokovima rijeke, uzdižući korito rijeke i stvarajući čuvenu "rijeku iznad zemlje". Od Hekoua do Yumenkoua, rijeka prolazi kroz najduži niz neprekidnih dolina na svom glavnom toku, koji se zajednički nazivaju dolina Jinshan. Obilni hidrodinamički resursi pohranjeni u ovom dijelu čine ga drugim najpovoljnijim područjem za izgradnju hidroelektrana. Čuveni vodopad Hukou nalazi se u donjem dijelu ove doline na granici Shanxi i Shaanxi.

 Donji tok 
U donjem toku, od Zhengzhoua, Henana do ušća, na udaljenosti od 786 km, rijeka je ograničena na tok obložen nasipom dok teče na sjeveroistok preko Sjevernokineske ravnice prije nego što se ulije u Bohajsko more. Područje sliva u ovoj fazi je samo 23.000 km2, samo 3% od ukupnog, jer nekoliko pritoka doprinosi protoku u ovoj fazi; gotovo sve rijeke na jugu se ulijevaju u rijeku Huai, dok one na sjeveru ulijevaju u rijeku Hai. Sliv rijeke Huai, na primjer, odvojen je od sliva Žute rijeke južnim nasipom Žute rijeke. Ukupni pad nadmorske visine donjeg toka iznosi 93,6 m, sa prosječnom nagibom od 0,012%.

Mulj primljen iz srednjeg toka ovdje formira sedimente, uzdižući riječno korito. Prekomjerne naslage nanosa podigle su korito rijeke nekoliko metara iznad okolnog tla. Zbog toga se ovaj dio rijeke naziva 'Zemlja suspendirane rijeke'. U Kaifengu, Henan, Žuta rijeka je 10 metara iznad nivoa zemlje.

 Pritoke 

Pritoke Žute rijeke navedene od izvora do ušća uključuju:
Bijela rijeka
Daxia 
Tao 
Huang Shui 
Datong 
Zhuanglang
Zuli
Qingshui
Dahei
Kuye
Wuding 
Fen 
Wei 
Luo 
Qin 
Dawen
Donji tok Žute rijeke nema pritoka.

 Karakteristike 

Žuta rijeka je značajna po velikoj količini mulja koju nosi - 1,6 milijardi tona godišnje na mjestu gdje se spušta sa visoravni Loess. Ako ide u more s dovoljnom količinom, 1,4 milijarde tona se nosi u more godišnje. Jedna procjena daje 34 kilograma mulja po kubnom metru za razliku od 10 za Colorado i 1 za Nil.Tregear, T. R. (1965) A Geography of China, pp. 218–219.

Smatra se da je njen prosječni protok 2.110 kubnih metara u sekundi (32.000 za Yangtze), sa maksimumom od 25.000, a minimalnim 245. Međutim, od 1972. često presuši prije nego što stigne do mora. Nizak obim je posljedica povećanog poljoprivrednog navodnjavanja, uvećanog za faktor pet od 1950. Voda preusmjerena iz rijeke od 1999. opsluživala je 140 miliona ljudi i navodnjavala 74.000 km2 zemlje. Delta Žute rijeke ima ukupno 8.000 km2. Međutim, sa smanjenjem mulja koji dopire do mora, prijavljeno je da se on lagano smanjuje svake godine od 1996. zbog erozije.

Najveći volumen se javlja tokom kišne sezone od jula do oktobra, kada protiče 60% godišnjeg volumena rijeke. Maksimalna potražnja za navodnjavanjem je između marta i juna. Kako bi se prikupio višak vode za korištenje kada je to potrebno i za kontrolu poplava i proizvodnju električne energije, izgrađeno je nekoliko brana, ali je njihov očekivani vijek trajanja ograničen zbog velikog opterećenja muljem. Predloženi projekat prenosa vode jug-sjever uključuje nekoliko šema za preusmjeravanje vode iz rijeke Yangtze: jednu u zapadnim izvorima rijeka gdje su one najbliže jedna drugoj, drugu iz gornjeg toka rijeke Han, a treću koristeći trasu starog kanala Grand kanala.

Zbog velikog opterećenja muljem Žuta rijeka je deponirajući tok – odnosno odlaže dio svog prenesenog tereta tla u svoje korito na dijelovima gdje teče sporo. Ove naslage izdižu korito rijeke koje teče između prirodnih nasipa u donjem toku. Ako dođe do poplave, rijeka može izbiti iz nasipa u okolnu donju poplavnu ravnicu i uzeti novi kanal. Historijski gledano, to se dešavalo otprilike jednom u stotinu godina. U moderno doba, uloženi su znatni napori da se ojačaju nasipi i kontrolišu poplave.

 Hidroelektrane 

Spisak hidroelektrana izgrađenih na Žutoj reci, raspoređenih prema godini početka rada (u zagradama):

Sanmenxia brana (1960) Sanmenxia, Henan)
Sanshenggong brana (1966)
Qingtong hidroelektrana (1968; Qingtongxia, Ningxia)
Liujiaxia brana (Liujia klisura) (1974; Yongjing County, Gansu)
Lijiaxia brana (1997) (Jainca, Qinghai)
Yanguoxia brana (Yanguo klisura) (1975); Yongjing County, Gansu)
Tianqiao brana (1977)
Bapanxia brana (Bapan klisura) (1980; Xigu, Lanzhou, Gansu)
Longyangxia brana (1992); Gonghe okrug, Qinghai)
Da Gorge (1998)
Li Gorge (1999)
Wanjiazhai brana (1999; Pianguan okrug, Shaanxi i Unutrašnja Mongolija)
Xiaolangdi brana (2001) (Jiyuan, Henan)
Laxiwa brana (2010) (Guide okrug, Qinghai)
Yangqu brana (2016) (Xinghai okrug, Qinghai)
Maerdang brana (2018) (Maqên okrug, Qinghai)

 Fauna 
 Ribe 

Sliv Žute reke bogat je ribom i dom je više od 160 autohtonih vrsta u 92 roda i 28 porodica, uključujući 19 vrsta koje se ne nalaze nigdje drugdje u svijetu (endemi). Međutim, zbog gubitka staništa, zagađenja, uvedenih vrsta i prekomjernog izlova mnoge  domaće vrste su opale ili potpuno nestale; nekoliko je prepoznato kao ugroženo na kineskoj Crvenoj listi. Brane i njihove akumulacije povećale su stanište za vrste koje preferiraju spore i statične vode, dok su isključile vrste koje preferiraju tekuću vodu te spriječile uzvodno i nizvodno gniježđenje. Tokom 2000-ih, u slivu Žute rijeke zabilježeno je samo 80 domaćih riba u 63 roda i 18 porodica. Nasuprot tome, uvedene vrste su porasle i u obilmu i u broju vrsta; samo jedna uvedena vrsta ribe zabilježena je 1960-ih kada je ihtiolog Li Sizhong objavio svoje originalno istraživanje riblje faune regije, ali do 2000-ih bilo ih je 26.

Kao tipično za azijske rijeke, Cyprinidae (šaran) je daleko najraznovrsnija porodica u slivu Žute rijeke. U ovom bazenu zabilježeno je više od 85 cyprinidae, uključujući vrste koje su još prisutne i vrste koje više nisu prisutne. Ostale vrlo raznolike porodice su Nemacheilidae (više od 20 vrsta), Glavoči (c. 15 vrsta), Cobitidae (c. 10 vrsta) i Bagridae (c. 10 vrsta). Iako postoje vrste koje se nalaze u većem dijelu rijeke, neke imaju ograničeniji raspon. Na primjer, najviši, najviši dijelovi na Qinghai-Tibetskoj visoravni ima relativno malo autohtonih vrsta, posebno snježnu pastrmku i saveznike (Gymnocypris, Gymnodiptychus, Platypharodon i Schizopygopsis), i Triplophysa. Od 18 endema u slivu Žute rijeke, 12 se nalazi (ili je bilo) u gornjem dijelu. Oni su posebno postali ugroženi, ribljom faunom u mnogim izvorišnim vodama sada dominiraju uvedeni Salmonidae. Nasuprot tome, donji dio rijeke i njena delta su dom mnogim bočatim vodama ili eurihalnim vrstama, poput Gobiidae (iako u Žutoj rijeci ima i pravih slatkovodnih Gobiidae), azijskih Lateolabrax, pljosnatih riba i ribica napuhača Takifugu.

Ribolov je i dalje važna aktivnost, ali je ulov opao. Godine 2007. uočeno je da je u Žutoj rijeci ulovljeno 40% manje ribe u odnosu na ranije periode. Veliki ciprinidi (azijski šaran, šaran grabežljivac, deverika i mongolska crvenperka) i veliki som (amurski i landžouski som) su i dalje prisutni, ali najveće vrste, kineski veslač, jesetra kaluga i jesetra Jangce, nisu prijavljene u zadnjih 50 godina. Druge vrste koje podržavaju važan ribolov uključuju bijelu amursku deveriku, aju, ribu mandarin, ledenu ribu Protosalanx, sjevernu zmijoglavu, azijsku močvarnu jegulju i druge.

Godišnja zabrana ribolova primjenjuje se od 2018, pokrivajući cijeli sliv Žute rijeke od 1. aprila do 30. juna svake godine.The Yangtze River has entered a ten-year fishing ban. What about the Yellow River Potpuna zabrana ribolova primjenjuje se u gornjem toku Žute rijeke od 1. aprila 2022, pokrivajući provincije Qinghai, Sichuan i Gansu, do kraja 2025. Za ostatak sliva, godišnja zabrana se produžava na period od 1. aprila do 31. jula.农业农村部关于调整黄河禁渔期制度的通告

 Akvakultura 

Žuta rijeka je općenito manje pogodna za akvakulturu od rijeka centralne i južne Kine, kao što su rijeke Yangtze ili Biserna rijeka, ali se akvakultura također praktikuje u nekim područjima duž Žute rijeke. Važna oblast akvakulture je obalna ravnica u Xingyangu, uzvodno od Zhengzhoua. Otkako je 1986. počeo razvoj ribnjaka u gradu Wangcun na obali rijeke Xingyang, sistemi ribnjaka u Wangcunu su narasli na ukupnu veličinu od 10 km2, čineći grad najvećim centrom akvakulture u sjevernoj Kini.

Dvije vrste kornjača su porijeklom iz sliva Žute rijeke: kineska barska kornjača i kineska mekana kornjača. Obje vrste – ali posebno meka kornjača – široko se uzgajaju za ishranu. Raznovrsnost kineske mekane kornjače popularne među kineskim gurmanima naziva se kornjača Žute rijeke (). Danas većina kornjača iz Žute rijeke koje se jedu u kineskim restoranima dolazi sa farmi kornjača, koje mogu, ali ne moraju biti blizu Žute rijeke. Godine 2007. započela je izgradnja velike farme za uzgoj ove vrste kornjača u Wangcunu u Henanu. Sa kapacitetom za uzgoj 5 miliona kornjača godišnje, očekivalo se da će objekat postati najveća farma ove vrste u Henanu.

Ogroman, potpuno vodeni kineski divovski daždevnjak, vrsta koja je drastično opala prvenstveno zbog izlova za ishranu i tradicionalnu medicinu, porijeklom je iz Žute rijeke i drugih kineskih rijeka. Uzgaja se u velikom broju u nekoliko dijelova Kine, a genetske studije su otkrile da je u zatočeništvu uglavnom porijeklom iz Žute rijeke. Kako se ovi često vraćaju u divljinu, tip kineskog divovskog daždevnjaka Žute rijeke proširio se na druge dijelove Kine, što predstavlja problem ostalim vrstama.

 Zagađenje 
Dana 25. novembra 2008. Tania Branigan iz The Guardiana podnijela je izvještaj "Majka rijeka Kine: Žuta rijeka", tvrdeći da je zbog ozbiljnog zagađenja jedna trećina kineske Žute rijeke postala neupotrebljiva čak i za poljoprivrednu ili industrijsku upotrebu, zbog fabričkih ispuštanja i kanalizacije iz gradova koji se brzo šire. Nakon što je stigla do prvog većeg grada, Xininga, rijeka je jako zagađena. Komisija za očuvanje Žute rijeke je 2007. ispitala više od 13,493 km rijeke i rekla da je 33,8% riječnog sistema registrovano lošije od "nivoa pet" prema kriterijumima koje koristi Program UN za životnu sredinu. Nivo pet je neprikladan za piće, akvakulturu, industrijsku upotrebu, pa čak i poljoprivredu. U izvještaju se navodi da su otpad i kanalizacija ispušteni u sistem prošle godine iznosili ukupno 4,29 milijardi tona. Industrija i proizvodnja činili su 70% ispuštanja u rijeku, a domaćinstva su činila 23%, a nešto više od 6% dolazilo je iz drugih izvora.

 Također pogledajte 
 Žuto more

 Reference 

 Vanjski linkovi 

 http://www.ibiblio.org/chinese-music/Pre_Liberation/D03.Yellow_River_Ballad.au
 Ilustracije Čuvanje Žute rijeke
 Projekat DELIGHT, Delta informacioni sistem za tranziciju geoekologije i ljudskih staništa 
 Prvi spust  raftingom  Žutom rijekom od izvora u Qinghaiu do ušća (1987.)
 Uticaji klimatskih promjena i strategije prilagođavanja u slivu Žute rijeke – izvještaj UNESCO-a 

 Radovi iz Nacionalne centralne biblioteke Kine o Žutoj rijeci

 Ilustrovani rad na poslovima skladištenja i odvodnje na jezerima i rijekama Žute rijeke i Velikog kanala
 Opšti atlas koji prikazuje stanje nasipa Žute rijeke u provinciji Henan

Kategorija:Rijeke u Kini
Kategorija:Tihookeanski sliv