Dedaga Čengić

Derviš-paša Dedaga Čengić, sin Smail-age Čengića, osmanlijski zborni zapovijednik, rođen je u Lipniku (Gacko u Kuli Fazlagića ) oko 1823. godine, umro 1874. godine Konjicu na putu iz Gacka za Sarajevo. Naslijedio je svoga oca poslije pogibije kao vojnik od 18. godina. Vodio je vojsku na Drobnjake i Pivu da osveti oca Smail-agu Čengića. 
U boju na Tušinama porazio je Crnogorce, a u boju sa Dragom Kovačevićem, najvećim crnogorskim junakom, izvojevao je pobjedu.

Dedaga Čengić 1841. godine osvećuje oca Smail-agu

Dedaga Čengić iskupio je vojsku u januaru 1841. godine i potukao Drobnjake i Moračane i tako osvetio svog oca, posjekavši 170 glava i popalivši više sela. Povratkom u [Gacko] okitio je mezar Smail-age posječenim glavama. 
Uz Dedagu Čengića u tom boju istakao se Mustafa (Mujo) Tanović iz Breštica (Breščanin), jer je Dedagi donio tri posječene glave.

Od 1855. godine je sevdžed - zapovjednik graničara u činu nuvalaja (pukovnika). Tu dužnost vršio je punih 20 godina. Za vojničke zasluge 1869. godine imenovan je pasom (titula današnjeg generala). Bio je najomiljeniji Čengić među Gačanima.

Živio je u Sarajevu, gdje je izgradio vilu, u dijelu Sarajeva koji se i danas zove Čengić Vila.

Ali-hodžina džamija obnovljena je iz sredstava Vakufa kojeg je Dedaga ostavio u Mostaru. Mostarci su ovu džamiju poslije obnove zvali i Dedagina džamija. (Hamdija Kreševljaković, "Čengići", Sarajevo 1959., str.22 i 23). Prema navedenom dokumentu Vakufske direkcije u Sarajevu Vakuf džaniije Derviš-paše (Dedage) Čengića na Raljevini (Ali-hodžine džamije) sačinjavao je ova dobra: kuća 222 m2, kuća 212 m2, voćnjak 916 m2 i džamija 1080 m2 - ukupno 2430 m2.

Njegova kćerka Almasa-hanuma, majka je velikana Bosne Safvet-beg Bašagića. 
Jos su tri sina ostala iza njega. Zalagao se za unaprijeđenje vjere. 
Umro je 1874. godine, na putu u Sarajevo i sahranjen je kraj čaršijske džamije u Konjicu, gdje mu je i mezar. 
Nad grobom Čengića je masivan i ukrašen kameni sarkofag na koji su postavljena dva nišana. Uzglavni nišan je završen plitkim fesom i kićankom, a nožni je ukrašen lozom sa grozdovima. I na vrhu nožnog spomenika se nalazi ukrašeno ispupčenje. Spomenik se nalazi u posebnoj gvozdenoj ogradi. Na uzglavnom nišanu na dvije strane je uklesan sljedeći hronogram u pjesmi na turskom jeziku sa talik-pismom:
„On (Allah),
Ugledna ličnost, ešraf I hanedan live Gacka,
Njegova ekselencija, junak, Čengić Dede Paša,
Volio je potomstvo vjerovjesnika Mustafe (Muhameda) i pomagao vjeru.
Ovaj borac za vjeru u Hercegovini,
Najiskrenije se zalagao za unapređenje vjere.
Da bi pomogao u borbi, odlučio se i krenuo
Prema Nikšiću gdje se razbolio.
I ne izliječivši se predao je dušu,
A na smrtnom času preporuči dvojici svojih sinova strpljivost
Taj iskreni i junačni borac.

Drugu polovinu kronograma čitaj na drugoj strani:

On (Allah)
Pogledaj moje stanje i iz njeg crpi pouku,
Pa nemoj imati pouzdanja u ovaj svijet,
Jer je on bez ikakve stalnosti i milosti,
Zato neka te život ne zavede i iskoristi ga na putu istine,
A na tom putu najbolje djelo je borba (na božjem putu).
Borbu je preporučivao i Allahov vjerovjesnik,
Djeco i prijatelji ne zanemarujte borbu,
Jer je borba...
Nakon ove preporuke izgovori Hu (Allah) i predade dušu vječnosti,
..
..
Bože neka je Dedo-paši mjesto u dženetu Meva.
Godina 1292.“ (1874)

Ispod ovog natpisa je i sljedeći tekst pisan latinicom:

„Derviš-paša Čengić
Otomanski zborni zapovjednik
Umro godine 1874.“

 Literatura 
(Hajrudin Ćurić, Crnogorsko hercegovački odnosi, Gajret 1931, str.227)

(Gatački Ključ i Cernica, Šaćir Škaljić i Ibrahim Mehić, str. 68-79)

 Vanjski linkovi 
 Zaboravljeni grob Derviš-paše Čengića. "Vreme", 1. feb. 1939, str. 5. digitalna.nb.rs (ćirilica)

Kategorija:Biografije, Gacko