Mnemozina

Mnemozina (grč. Mνημοσύνη, Mnêmosúnê; mnếmê = sjećanje)Liddell, Henry George; Scott, Robert (1940). Jones, Sir Henry Stuart; McKenzie, Roderick (eds.). "μνήμη". A Greek-English Lexicon. Oxford: Clarendon Press. Pristupljeno 10. 1. 2018.Memory and the name Memnon, as in "Memnon of Rhodes" are etymologically related. Mnemosyne is sometimes confused with Mneme or compared with Memoria. u grčkoj mitologiji je božica pamćenja i majka Muza; personifikacija pamćenja u grčkoj mitologiji. Pripada Titanidama, Uranova je i Gejina kći. Ujedno je i rijeka u Hadu.

 Porodica 
Titanida, Mnemozina je ćerka Urana i Geje.Hesiod, Theogony 135Clement of Alexandria, Recognitions 31Diodorus Siculus, 5.66.3 Mnemozina je postala majka devet muza, čiji je otac bio njen nećak, Zeus:

 Kaliopa (epska poezija)
 Klio (historija)
 Euterpa (muzika i lirska poezija)
 Erato (ljubavna poezija)
 Melpomena (tragedija)
 Polihimnija (himne)
 Terpsihora (ples)
 Talija (komedija)
 Uranija (astronomija)

Higin u svojim Pričama daje Mnemozini drugačije porijeklo, gdje je bila kći Zeusa i Klimene.Hyginus, Fabulae Preface

 Mitologija 
U Hesiodovoj Teogoniji, kraljevi i pjesnici dobijaju moć autoritativnog govora od  Mnemozine i posebnog odnosa s muzama. Zeus, u obliku pastira, i Mnemozina su spavali zajedno devet uzastopnih noći, začevši tako devet muza: Euterpu, Kaliopu, Klio, Erato, Melpomenu, Polihimniju, Terpishoru, Taliju i Uraniju.. Mnemozina je također predsjedavala bazenomRichard Janko, "Forgetfulness in the Golden Tablets of Memory", Classical Quarterly 34 (1984) 89–100; see article "Totenpass" for the reconstructed devotional which instructs the initiated soul through the landscape of Hades, including the pool of Memory. u Hadu, sličnom rijeci Leti, prema nizu grčkih pogrebnih natpisa iz 4. vijeka p. n. e. u daktilskom heksametru. Mrtve duše su pile iz Lete kako se ne bi sjećale svojih prošlih života kada se reinkarniraju. U orfizmu, inicirani su poučeni da umjesto toga piju iz Mnemosine, rijeke sjećanja, koja bi zaustavila transmigraciju duše.

 Pojava u usmenoj književnosti 
Iako je bila kategorisana kao jedan od Titana u Teogoniji, Mnemozina se nije sasvim uklapala u tu grupu. Titani su jedva obožavani u staroj Grčkoj, a smatrali su ih toliko arhaičnima da pripadaju antičkoj prošlosti. Ličili su na historijske ličnosti više od bilo čega drugog. Mnemozina se, s druge strane, tradicionalno pojavljivala u prvih nekoliko redova mnogih usmenih epskih pjesama  — pojavljuje se i u Ilijadi i u Odiseji, između ostalih — jer joj je govornik tražio pomoć u tačnom pamćenju i izvođenju pjesme dok su se spremali da recituju. Smatra se da je Mnemozina grupisana kao "Titanida" jer je sjećanje bilo toliko važno i osnovno za usmenu kulturu Grka da su je smatrali jednim od bitnih građevinskih blokova civilizacije u svom mitu o stvaranju.

Kasnije, kada je pisana literatura preuzela usmeno recitovanje epova, Platon se u svom Eutidemu osvrnuo na stariju tradiciju pozivanja na Mnemozinu. Lik Sokrata se priprema za prepričavanje priče i kaže "ὥστ ἔγωγε, καθάπερἱἱ (275d) Ποιηταί, Δέομαι διηγήσεως μούσας τε καὶ μνημοσύνην ἐπικαλεῖσθαι." što u prevodu znači "Shodno tome, kao i pjesnici, moram započeti svoju priču prizivanjem muza i sjećanja" (naglasak dodat). Aristofan se također vratio tradiciji u svojoj drami Lizistrata kada pijani spartanski ambasador priziva njeno ime dok se šepuri okolo pretvarajući se da je bard iz davnina.

 Reference 

 Vanjski linkovi 

 Mnemozina u klasičnoj literaturi i umjetnosti 
 Mnemozina u grčkoj mitologiji 

Kategorija:Grčka mitologija
Kategorija:Titani
Kategorija:Had