Č

Č je 4. slovo bosanske abecede. Označava bezvučni alveopalatalni afrikatni suglasnik. U abecedu ga je uveo Ljudevit Gaj iz češkog, a koristi se i u abecedama srpskog, hrvatskog, slovenskog, slovačkog, litvanskog, letonskog i bosanskog jezika. 

Simbol potiče iz češke abecede iz 15. vijeka, koju je uveo Jan Hus reformama. Godine 1830. usvojen je u Gajevom latiničnom pismu, koje se koristi u srpskohrvatskom jeziku. Također se koristi u makedonskoj, slovačkoj, slovenskoj, letonskoj, litvanskoj, pomačkoj i berberskoj abecedi.

MFA vrijednost ovog slova je /tʃ/.

 Pravila 

1. dolazi u riječima kojima postanak nije vidljiv:

bačva, bič, račun, čaša, tačka, večer, vrč, pčela, ključ, hlače, lopoč, Beč…

2. u oblicima i izvedenicama prema osnovnom k, c:

jak : jači; zec : zeče, zečji; stric : stričev

iznimke: liješće, triješće, plješćem, pritišćem, stišćem

3. u sufiksima:	

-ač	 igrač

-ača		jabukovača

-čica		grančica

-čina		cjevčina

-čić		kamenčić	

-če		pastirče (samo za živo)

-ič		vodič, branič, gonič (danas neplodan sufiks)

-ičar		antologičar

-ički		tehnički

4. 	u slovenskim, ruskim, bugarskim, češkim, slovačkim prezimenima 

Oton Župančič, Lav Nikolajevič Tolstoj, Miletič, Belič, Palkovič

5. 	u anglizmima i talijanizmima

čizburger, kapučino

 Informatičko kodiranje 
 Kod za TeX/LaTeX 	 
U LaTeX-u je moguće kreirati i malo i veliko slovo u tekstu.	 
 Za slovo č se koristi kod \v{c}.	 
 Za slovo Č se koristi kod \v{C}.

 Također pogledajte 
 Ć

 Reference 

 Vanjski linkovi 

Kategorija:Abeceda