Nikta

Nikta (Νýξ, Nýx = noć)Oxford dictionary boginja je noćiGrimal, s.v. Nyx. i primordijalno božanstvo u grčkoj mitologiji. Nikta je stajala na početku stvaranja ili blizu njega i bila majka drugih personificiranih božanstava, kao što su Hipno (San) i Tanatos (Smrt), s Erebom (Tama). Ona je prvo dijete Haosa. Obično je prikazana kao krilata boginja sa oreolom tamnog oblaka ili odjevena u crno okružena tamnom maglom. Njen pandan u rimskoj mitologiji je Nox (lat. "noć"; Vergilije).

 Kult 

Nikta je u Grčkoj bila rijetko poštovana. Prema Pauzaniju, imala je proročište u megarskoj akropoli.Pausanias, 1.40.1 Često je stajala iza većine drugih kultova. Zbog toga je postojala statua zvana Noć u Artemidinim hramovima u Efesu.

Spartanci su imali kult Sna i Smrti, koje su smatrali blizancima, a Niktu su smatrali njihovom majkom. Naziv kulta sastojao se od sloga nyx- , a mnogi bogovi imaju taj slog u pridjevu koji ih opisuje, npr. Dioniz Nyktelios ("noćni") i Afrodita Philopannyx ("ona koja voli čitavu noć").

 Hesiod 
Prema Hesiodovoj Teogoniji, Niktu je rodio Haos,Hesiod, Theogony 116–124; Gantz, str. 4; Hard, str. 24; Fowler, p. 5; Caldwell, p. 6 a i sama je imala brojne potomke. Sa bratom Erebom, Nikta rađa Etera ("atmosfera") i Hemeru ("dan").Hesiod, Theogony 124–125; Gantz, p. 4; Smith, s.v. Nyx Kasnije, sama od sebe rađa Moma ("krivnja"), Pona ("umor"), Mora ("sudbina"), Tanatosa ("smrt"), Hipna ("san"), Hesperide, Kere i Mojre, Apatiju ("izdaja"), Filota ("prijateljstvo"), Geru ("vrijeme") i Eridu ("razdor").Hesiod, Theogony 212–225; Gantz, str. 4–5

U svom opisu Tartara, Heziod tamolocira dom Niks,Hesiod, Theogony 744–745 i domove njene dece Hipnosa i Tanatosa.Hesiod, Theogony 758–759  Hesiod dalje kaže da je Niktina kćer Hemera ("dan"), koja je Niktina sestra, a ne kći, napustila Tartar u isto vrijeme kada Nikta ulazi u njega; kada se Hemera vrati, Nikta odlazi.Hesiod, Theogony 746–750 Ovo odražava Ratrijevo prikazivanje "noći" u Rgvedi, gdje ona radi u bliskoj saradnji i sa sestrom Ushasom ("zora").
 Homer 
190 px|mini|desno|Stranica iz bizantijskog iluminiranog rukopisa (poznat kao Pariski psaltir) na kojem su prikazani prorok Izaija i Nikta, sredina 10. vijeka, Nacionalna biblioteka Francuske. 
U 14. pjevanju Homerove Ilijade, postoji zanimljiv citat Hipna, nižeg božanstva sna, u kojem on podsjeća Heru na staru uslugu koju joj je ispunio kad ga je zamolila da uspava Zeusa. Jednom, Hipno je uspavao Zeusa zbog Herine molbe, dopustivši joj da na Herakla (koji se morem vraćao iz Laomedonove Troje) baci veliku nesreću. Zeus se razbjesnio i ugušio bi Hipna u moru da ovaj u strahu nije pobjegao Nikti, svojoj majci. Homer dalje kaže da je Zeus, plašeći se Niktinog gneva, zadržao svoj bijes i na taj način je Hipnos izbjegao Zeusov gnjev obraćajući se svojoj moćnoj majci. Uznemiravao je Zeusa samo nekoliko puta nakon toga, uvek se plašio Zeusa i trčao nazad svojoj majci Nikti, koja bi se majčinskim bijesom suočila sa Zeusom . Ova priča se često navodi kao dokaz da se Zeus boji Nikte.

Orfej 
Nikta je imala važniju ulogu u nekoliko pjesama posvećenih Orfeju. U njima je Nikta, umjesto Haosa, prvobitno božanstvo iz kojeg su kasnije nastajali bogovi i Titani. Nikta se nalazi u pećini, u kojoj daje proročanstva. Kron - koji je unutra vezan, uspavan i opijen medom – sanja i proriče. Izvan pećine, Adrasteja udara u svoje timpane, pomičući cijeli svemir u ekstatičan ples, u ritmu Niktinog čaranja.

 Ostali grčki zapisi 
Nikta je prvobitno božanstvo u uvodnom pjevanju Aristofanove komedije Ptice. Ovdje je Nikta Erosova majka. U ostalim zapisima, spominje se da je Haronova majka (s Erebom) i Ftonova (s Dionisom). Tematika Niktine pećine ili kuće, ispod okeana (prema Hesiodu) ili negdje na samom rubu svijeta vjerovatno se odražava u Parmenidovim pjesmama.

 Reference 

 Vanjski linkovi 

 21. juni 2006. Međunarodna astronomska unija preimenovala je novootkriveni Plutonov satelit (S/2005 P 2) u Niktino ime i u njenu čast. 
 Nikta u grčkoj mitologiji 


Kategorija:Grčki primordijalni bogovi
Kategorija:Had