Pavao Pavličić

Pavao Pavličić (Vukovar, 16. augusta 1946. -) je hrvatski književnik koji je istaknut po pisanju kriminalističkih romana za djecu i odrasle. Objavio je preko šezdeset knjiga. Prevodio je sa italijanskog, te napisao više filmskih i televizijskih scenarija.

 Biografija 

Pavao Pavličić rođen je 16. augusta 1946. godine u Vukovaru, gdje je završio osnovnu školu i gimnaziju. Na Filozofskom fakultetu u Zagrebu diplomirao je komparativnu književnost i italijanski jezik, a doktorirao je 1974. tezom iz područja metrike (Sesta rima u hrvatskoj književnosti).

Od 1970. g. zaposlen je na Filozofskom fakultetu u Zagrebu, gdje je i danas redovni profesor na Odsjeku za komparativnu književnost. Književni i naučni interesi kod njega su podjednako zastupljeni i isprepliću se. Kao naučnika, Pavličića zaokupljaju teme iz starije hrvatske književnosti i literarne teorije. Iz tog područja objavio je veći broj rasprava i nekoliko knjiga: Rasprave o hrvatskoj baroknoj književnosti (1979), Književna genologija (1983), Stih u drami, drama u stihu (1985), Sedam interpretacija (1986), Poetika manirizma (1988), Stih i značenje (1993), Barokni stih u Dubrovniku (1995).

Književnu karijeru započeo je kao novelist i izdao je tri knjige pripovijedaka:Lađa od vode (1972), Vilinski vatrogasci (1975), Dobri duh Zagreba (1976), te dvadesetak romana: Plava ruža (1977), Stroj za maglu (1978), Umjetni orao (1979), Večernji akt (1981), Slobodni pad (1982), Trg slobode (1986), Rakova djeca (1988), Koraljna vrata, Diksilend, Kruh i mast (1996), i drugi.

Neraskidiva veza Pavličićeva naučnog i književnog interesa može se i “pročitati” iz njegovih romana. Naime, gotovo svi njegovi glavni junaci imaju nekakve veze s njegovim zvanjem. Tako u romanu Koraljna vrata filolog odlazi na Lastovo pregledati stare spise, među kojima će pronaći dva izgubljena pjevanja Gundulićevog Osmana. U Rupi na nebu glavni lik je prevoditelj (Pavličić je prevodio italijanske dolcestilnoviste) koji otkriva zagrebačke gornjogradske podzemne hodnike, a u romanu Numerus clausus u središtu radnje je student književnosti kao pripovjedač i njegov prijatelj, student medicine.

Već u Pavličićevoj novelističkoj fazi (treća zbirka pripovjedaka Dobri duh Zagreba) primijećena je stanovita promjena u njegovom pisanju koja je postala njegova trajna odlika: miješanje fantastike i postupaka karakterističnih za kriminalistički roman. Naime, u osnovi većine Pavličićevih romana je struktura enigme, a fantastične elemente koristi pri stvaranju zapleta. Osim strukture enigme i fantastičnih elemenata, u njegovim romanima uočljivi su i postupci karakteristični za tzv. zabavnu književnost: dinamična fabula (puna neočekivanih obrata), jednostavan izraz, plošni likovi, odnosno likovi svedeni na funkcije koje imaju u strukturi zapleta.

 Bibliografija 

 Trojica u Trnju
 Magda i Trešnjevački fantom
 Plava ruža
 Diksilend
 Kruh i mast
 Koraljna vrata
 Studije o Osmanu
 Umjetni orao
 Večernji akt
 Stroj za maglu
 San koji se ponavlja
 Rasprave o hrvatskoj baroknoj književnosti
 Književna genologija
 Stih u drami, drama u stihu
 Sedam interpretacija
 Poetika manirizma
 Stih i značenje
 Barokni stih u Dubrovniku
 Lađa od vode
 Vilinski vatrogasci
 Dobri duh Zagreba
 Slobodni pad
 Trg slobode
 Rakova djeca
 Zaborav
 Pasijans
 Numerus clausus
 Rupa na nebu

 Filmografija 

Autor je scenarija za filmove:

 Ritam zločina (1981)
 Zločin u školi (1982)
 Treći ključ (1983)
 San o ruži (1986)
 Osuđeni (1987)
 Čovjek koji je volio sprovode (1989)
 Orao (1990)
 Vukovar se vraća kući (1994)
 Putovanje tamnom polutkom (1996)
 Treća žena (1997)

 Vanjski linkovi 
 Filmografija na IMDb
 Filmografija na Balkanmedia.com

Kategorija:Hrvatski pisci
Kategorija:Hrvatski prevodioci
Kategorija:Biografije, Vukovar
Kategorija:Hrvatski scenaristi
Kategorija:Članovi HAZU
Kategorija:Rođeni 1946.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Dobitnici Nagrade "Ranko Marinković"