Narančasta

Narandžasta boja nastaje miješanjem crvene i žute boje. Talasna dužina boje u spektru je 590–620 nm. Iako u mnogim jezicima narandžasta boja se veže za voće (narandža), riječ vjerovatno potiče iz Indonezije (ind. orang-utang, šumnjak) i veže se za orangutane. U Evropi i Americi, narančasta je često vezana za zabavu, neuobičajenost, ekstrovertnost, vatru, aktivnost, opasnost, ukus i miris, te jesenju sezonu, i protestantizam. U Aziji, to je važna simbolična boja budizma i hinduizma.Eva Heller, Psychologie de la couleur: effets et symboliques, pp. 149–158

 Simbolizam 
 Narandžasta je poslije žute najupadljivija boja.
 Narandžasta je boja radosti, veselja, društvenosti.

 Porijeklo riječi 
Narandžasta boja je dobila ime po izgledu zrelog  narandžastog voća. Riječ dolazi iz starog francuskog orenge, i od starog naziva za voće, pomme d'orange. Ime također dolazi od arapske i perzijske riječi naranj, koja je izvedena iz sanskrita naranga.Shorter Oxford English Dictionary, 5th edition, 2002. Prvo zabilježeno korištenje riječi narančasta kao ime boje na engleskom jeziku dolazi iz 1512. godine u jednom testamentu koji se nalazi u arhivi. Prije nego što je ova riječ uvedena u svijetu engleskog govornog područja, boja šafrana je već postojala u engleskom jeziku. Narandžasta je bila poznata i kao ġeolurēad (žuto-crvena) za crvenkasto narančastu boju, ili  ġeolucrog   žuti šafran za žućkasto narančastu boju. Alternativno, narandžaste stvari su ponekad opisivane kao crvene, kao što su crveni jelen, crvena kosa, Crvena planeta.

 Historija i umjetnost 
U starom Egiptu, umjetnici su koristili narandžasti mineralni pigment koji se koristio za slikanje nadgrobnih slika  realgara, kao i u druge svrhe. Također, kasnije su ga koristili srednjovjekovni umjetnici za bojenje rukopisa. Pigmenti su se u davna vremena pravili od minerala poznatog kao orpiment. Orpiment je bio važan predmet trgovine u Rimskom carstvu te je korišten kao lijek u Kini, iako je sadržavao arsen i bio je vrlo otrovan. Također se koristio kao otrov za muhe i otrov za strelice. Zbog svoje boje žuto-narančaste, bio je još jedan od omiljenih za alhemičare koji su bili u potrazi za načinom da se napravi zlato, kako u Kini tako i na Zapadu.

Prije kraja 15. vijeka, narandžasta boja je postojala u Evropi, ali bez imena; ona je jednostavno bila nazivana žuto-crvenom. Portugalski trgovci su krajem 15. i početkom 16. vijeka, donijeli u Evropu iz Azije prvo drveće narandže. Nazivali su ih po riječi iz sanskrita naranga, koja je postepeno postajala "narančasta", na engleskom jeziku. U dijelovima Njemačke, Nizozemske, i Rusije, voće narandže se i dalje zove kineska jabuka.

 Reference 

 Vanjski linkovi 


Kategorija:Boje
Kategorija:Optički spektar