Henry Kissinger

Henry Alfred Kissinger (rođen kao Heinz Alfred Kissinger; 27. maj 1923 – 29. novembar 2023) bio je američki diplomat jevrejskog porijekla, utjecajan u američkoj politici od 1969. do 1977. Od 1973. do 1977. obavljao je dužnost 56. državnog sekretara SAD-a i bio je savjetnik za nacionalnu sigurnost u predsjedničkim administracijama Richarda Nixona i Geralda Forda.

Biografija
Rođen je kao Heinz Alfred Kissinger u Fürthu (Bavarska). Otac mu je bio školski učitelj. Potječe iz jevrejske porodice. Pobjegao je iz Njemačke pred nacističkim progonom 1938. Godine 1943. postao je naturalizirani Amerikanac. Ženio se dva puta. Ima dvoje djece. U poslijeratnoj Njemačkoj pokazao je legendarnu sposobnost hapšenja Gestapovih agenata. Briljirao je akademski i diplomirao je s pohvalom na Harvardu 1950. godine, gdje je i magistrirao i doktorirao filozofiju 1951. i 1954.

Kissinger je igrao istaknutu ulogu u vanjskoj politici Sjedinjenih Država između 1969. i 1977. godine, pionir politike detanta sa Sovjetskim Savezom tokom Hladnog rata, orkestrirajući otvaranje odnosa sa Kinom, angažirajući se u onome što je postalo poznato kao šatl diplomatija na Bliskom istoku koji je okončao Jomkipurski rat i pregovarao o Pariskom mirovnom sporazumu, koji je okončao američko učešće u Vijetnamskom ratu. Kissinger je također bio povezivan s takvim kontroverznim politikama kao što su američko bombardiranje Kambodže tokom Vijetnamskog rata, umiješanost SAD u čileanski državni udar 1973, dao je "zeleno svjetlo" argentinskoj vojnoj hunti za njihov Prljavi rat i američka podrška Pakistanu tokom Bangladeša rata za nezavisnost uprkos genocidu koji je počinio Pakistan. Nakon što je napustio vladu, osnovao je Kissinger Associates, međunarodnu geopolitičku konsultantsku firmu. Kissinger je napisao više knjiga o diplomatskoj historiji i međunarodnim odnosima.

Kissingerovo nasljeđe je polarizirajuća tema u američkoj politici. Naučnici ga naširoko smatraju efikasnim državnim sekretarom i osuđuju ga zato što je zatvarao oči pred ratnim zločinima koje su počinili američki saveznici zbog njegove podrške pragmatičnom pristupu politici zvanom Realpolitik. Za svoje akcije u pregovorima o prekidu vatre u Vijetnamu, Kissinger je 1973. dobio Nobelovu nagradu za mir pod kontroverznim okolnostima. Nasuprot tome, Kissinger je izuzetno omiljena ličnost u Kini, a China News Service ga je u svojoj čitulji opisala kao nekoga "ko je imao oštru viziju i temeljno razumijevanje svjetskih poslova".

Umro je 29. novembra 2023. u 100. godini života.

Reference

Literatura
Holger Klitzing: The Nemesis of Stability. Henry A. Kissinger’s Ambivalent Relationship with Germany. WVT, Trier 2007, .
Robert D. Schulzinger: Henry Kissinger. Doctor of diplomacy. Columbia Univ. Pr., New York 1989, .


Biografije

 1973. Graubard, Stephen Richards, Kissinger: Portrait of a Mind. 
 1974. Kalb, Marvin L. and Kalb, Bernard, Kissinger, 
 1974. Schlafly, Phyllis, Kissinger on the Couch. Arlington House Publishers. 
 1983. Hersh, Seymour, The Price of Power: Kissinger in the Nixon White House, Summit Books. . (Awards: National Book Critics Circle, General Non-Fiction Award. Best Book of the Year: New York Times Book Review; Newsweek; San Francisco Chronicle)
 2004. Hanhimäki, Jussi. The Flawed Architect: Henry Kissinger and American Foreign Policy. 
 2009. Kurz, Evi. The Kissinger-Saga: Walter and Henry Kissinger, Two Brothers from Fuerth, Germany. London. Weidenfeld & Nicolson. .
 2015. 
 2020. Runciman, David, "Don't be a Kerensky!" (review of Barry Gewen, The Inevitability of Tragedy: Henry Kissinger and His World, Norton, April 2020, , 452 pp.; and Thomas Schwartz, Henry Kissinger and American Power: A Political Biography, Hill and Wang, September 2020, , 548 pp.), London Review of Books, vol. 42, no. 23 (December 3, 2020), pp. 13–16, 18. "[Kissinger] was ... a political opportunist doing his best to keep one step ahead of the people determined to bring him down. ... Unelected, unaccountable, never really representing anyone but himself, he rose so high and resided so long in America's political consciousness because his shapeshifting allowed people to find in him what they wanted to find." (p. 18.)

 Ostalo 


 Avner, Yehuda, The Prime Ministers: An Intimate Narrative of Israeli Leadership, 2010. .
 Bass, Gary. The Blood Telegram: Nixon, Kissinger, and a Forgotten Genocide, 2013. .
 Benedetti, Amedeo. Lezioni di politica di Henry Kissinger: linguaggio, pensiero ed aforismi del più abile politico di fine Novecento, Genova: Erga, 2005 . .
 Berman, Larry, No peace, no honor: Nixon, Kissinger, and Betrayal in Vietnam, New York: Free Press, 2001. .
 Dallek, Robert, Nixon and Kissinger: Partners in Power. HarperCollins, 2007. .
 Gaddis, John Lewis. "Rescuing Choice from Circumstance: The Statecraft of Henry Kissinger". The Diplomats, 1939–1979 (Princeton UP, 1994) pp. 564–592 .
 Graebner, Norman A. "Henry Kissinger and American Foreign Policy: A Contemporary Appraisal". Conspectus of History 1.2 (1975).
 Grandin, Greg, "Kissinger Still at Large at 100", The Nation, vol. 316, no. 11 (May 29/June 5, 2023), pp. 16–19. "We now know much more about Kissinger's crimes, the immense suffering he caused during his years in public office." (p. 19.)
 Grandin, Greg, Kissinger's Shadow: The Long Reach of America's Most Controversial Statesman. Metropolitan Books, 2015. .
 Groth, Alexander J, Henry Kissinger and the Limits of Realpolitik, Israel Journal of Foreign Affairs 5#1 (2011)
 Hanhimäki, Jussi M. Dr. Kissinger' or 'Mr. Henry'? Kissingerology, Thirty Years and Counting". Diplomatic History (November 2003), 27#5, pp. 637–676.  . Historiography.
 Hanhimäki, Jussi. The Flawed Architect: Henry Kissinger and American Foreign Policy (2004) .
 Hitchens, Christopher, The Trial of Henry Kissinger, 2002. .
 Keys, Barbara, "Henry Kissinger: The Emotional Statesman", Diplomatic History, 35#4, pp. 587–609, .
 Ki, Youn. "Tweaking or Breaking of the International Order: Kissinger, Shultz, and Transatlantic Relations, 1971–1973". The Korean Journal of International Studies 19.1 (2021): 1–28. .
 Klitzing, Holger, The Nemesis of Stability: Henry A. Kissinger's Ambivalent Relationship with Germany. Trier: Wissenschaftlicher Verlag Trier (WVT) 2007, .
 Larson, Deborah Welch. "Learning in US–Soviet Relations: The Nixon-Kissinger Structure of Peace". in Learning in US and Soviet Foreign Policy (Routledge, 2019) pp. 350–399.
 Lord, Winston, and Henry Kissinger. Kissinger on Kissinger: Reflections on Diplomacy, Grand Strategy, and Leadership (All Points Books, 2019).
 Mohan, Shannon E. Memorandum for Mr. Bundy': Henry Kissinger as Consultant to the Kennedy National Security Council", Historian, 71.2 (Summer 2009), 234–257. .
 Morris, Roger, Uncertain Greatness: Henry Kissinger and American Foreign Policy. Harper and Row, .
 Rabe, Stephen G. Kissinger and Latin America: Intervention, Human Rights, and Diplomacy (2020).
 Qureshi, Lubna Z. Nixon, Kissinger, and Allende: U.S. Involvement in the 1973 Coup in Chile. Lexington Books, 2009. .
 Schulzinger, Robert D. Henry Kissinger: Doctor of Diplomacy. New York: Columbia University Press, 1989. .
 Shawcross, William, Sideshow: Kissinger, Nixon, and the Destruction of Cambodia (Revised edition October 2002) .
   English translation (PDF).
 Suri, Jeremi, Henry Kissinger and the American Century (Harvard, Belknap Press, 2007), .
 Thornton, Richard C. The Nixon-Kissinger Years: Reshaping America's Foreign Policy (2001).

Vanjski linkovi

Kategorija:Rođeni 1923.
Kategorija:Umrli 2023.
Kategorija:Biografije, Fürth
Kategorija:Amerikanci porijeklom iz Njemačke
Kategorija:Američki političari
Kategorija:Američki diplomati
Kategorija:Dobitnici Nobelove nagrade za mir
Kategorija:Politolozi
Kategorija:Članovi Republikanske stranke (SAD)
Kategorija:Stogodišnjaci
Kategorija:Jevreji