Internetski servisni provajder

Internetski servisni provajder (ISP) jeste organizacija koja omogućava servise za pristupanje, korištenje ili sudjelovanje u Internetu. Internetski servisni provajderi mogu biti organizirani u različitim oblicima, kao što su komercijalni, u društvenom vlasništvu, neprofitni ili na drugi način u privatnom posjedu.

Internetski servisi koje obično daju ISP-ovi uključuju internetski pristup, internetski tranzit, registraciju imena domene, web-hosting, Usenet servis, kolokaciju.


 Historija 
Internet je razvijen kao mreža između vladinih istraživačkih laboratorija i sudjelujućih odjela univerziteta. Do kasnih 1980-tih, proces je postavljen na mjesto prema javnosti, komercijalnoj upotrebi Interneta. Ostaci restrikcija su uklonjeni do 1995, 4 godine nakon uvođenja World Wide Weba.

Godine 1989, prvi ISP-ovi su uspostavljeni u Australiji, i SAD-u. U Brooklynu, Massachusetts, The World je postao prvi komercijalni ISP u SAD. Njihov prvi korisnik usluga je dobio usluge u novembru 1989. Također objavljen kao Robert H. Zakon

Dana 23. aprila 2014, SAD-ov FCC je objavio da razmišlja o novom pravilu koji će omogućiti ISP-ovima ponudu sadržaja provajderima bržu traku za slanje sadržaja, time opovrgavajući njihovu raniju poziciju mrežne neutralnosti. Moguće rješenje za probleme mrežne neutralnosti može biti općinski širokopojasni internet, prema prof. Susan Crawford, pravnom i tehnološkom ekspertu sa Harvardove pravne škole. Na 15. maj 2014, FCC je odlučio uzeti u obzir dvije opcije koje se tiču internetskih servisa: prvo, omogućiti brze i spore širokopojasne trake, time kompromitirajući mrežnu neutralnost; i drugo, reklasificirati internet kao telekomunikacijski servis, time zadržavajući mrežnu neutralnost. Na 10. november 2014, predsjednik Barack Obama predložio je da FCC reklasificira širokopojasni internetski servis kao telekomunikacijski servis u cilju očuvanja mrežne neutralnosti. Januara 16. 2015, Republikanci su predstavili legislaciju, u obliku kongresne Z.D. diskusije nacrta zakona, koji čini koncesije za mrežnu neutralnost, ali onemogućava FCC od postizanja gola ili donošenja bilo kakve daljnjih regulacija koje utječu na ISP-ove. Na 31. januar 2015, AP News je objavio da će FCC predstaviti ideju primjene ("sa nekim upozorenjima") Title II (common carrier) iz dokumenta Akt o komunikacijama iz 1934. na internet u glasanju koje se očekuje 26. februara 2015. Usvajanje ove ideje bi reklasificiralo internetske servise kao informacijske i telekomunikacijske prema Tomu Wheeleru, šefu FCC-a, osiguralo mrežnu neutralnost. Za FCC se očekuje da podrži mrežnu neutralnost u svom glasanju, prema magazinu New York Times.

Dana 26. februara 2015, FCC je presudio u korist mrežne neutralnosti usvajanjem Title II (common carrier) iz Communications Act iz 1934. i sekcije 706 u telekomunikacijskom aktu iz 1996. za Internet. Šef FCC-a, Tom Wheeler, je komentarisao, "Ovo više nije plan regulisati Internet, nego je Prvi amandman plan za regulaciju slobodnog govora. Oba se zalažu za isti koncept."

Dana 12. marta 2015, FCC je objavio specifične detalje pravila mrežne neutralnosti. Dana 13. april 2015, FCC je objavio završno pravilo na njihovu novu "Mrežnu neutralnost".

 Također pogledajte 
World Wide Web
Geografsko blokiranje

 Reference 

 Vanjski linkovi 
 DMOZ ISP spiskovi
 OECD ISP podaci
 Yahoo ISP spiskovi

Kategorija:Internet