UEFA Liga prvaka

UEFA Liga prvaka nogometno je takmičenje koje se održava svake godine pod okriljem krovne kuće evropskog nogometa (UEFA) u kojem učestvuju najbolji evropski klubovi. To je jedan od najprestižnijih turnira na svijetu i najprestižnije klupsko takmičenje koje se igra u Evropi. U njoj učestvuju prvaci najjačih nacionalnih liga (dok neke države imaju i više od jednog predstavnika). Finale Lige prvaka najgledaniji je godišnji sportski događaj u svijetu. Finale 2013. imalo je najveći TV-rejting do danas i privuklo je približno 360 miliona TV-gledalaca.

Godine 1992. Liga prvaka mijenja dotadašnji Kup evropskih šampiona, koji je trajao od 1955. Liga prvaka dobija grupnu fazu i mogućnost da se iz iste zemlje plasira više učesnika. Do 1992. igrao se nokaut-turnir u kojem su učestvovali samo prvaci evropskih zemalja. Tokom 1990-ih turnir dobija grupnu fazu, u kojoj je prisutan kružni sistem te je samim tim pravo takmičenja dobilo više klubova iz jedne države. Iako i danas većina liga može imati samo jednog predstavnika, najjače lige mogu imati i do pet predstavnika. Klubovi koji u svojim ligama završe iza klubova koji su se plasirali u Ligu prvaka mogu igrati u drugom nivou evropskog nogometa, tj. Evropskoj ligi.

U sadašnjem formatu Liga prvaka počinje u prvim danima jula s tri kola kvalifikacija i još jednom rundom doigravanja. Pobjednicima doigravanja (kojih ima sedam) pridružuje se 29 timova koji su ranije osigurali plasman u ligašku fazu. Svaki tim igra po osam utakmica (četiri kod kuće, četiri u gostima). Dvadeset četiri najbolje plasirana tima prolaze u nokaut-fazu, koja kulminira finalom, obično krajem maja. Pobjednik Lige prvaka automatski ima osigurano mjesto u utakmici UEFA Superkupa, FIFA Interkontinentalnog kupa i na Svjetskom klupskom prvenstvu.

Real Madrid najuspješniji je klub u historiji takmičenja. Osvojio je 15 titula, uključujući prvih pet sezona. Španski klubovi imaju najviše titula (20), a slijede ih engleski (15) i italijanski (12). Najviše različitih pobjednika iz jedne države dolazi iz Engleske, koja ih ima šest. Ukupno su 24 kluba osvojila takmičenje, a njih 13 osvojilo ju je više puta. Trenutni je šampion Paris Saint-Germain, kojem je to prva titula.

 Historija 

Prvi sveevropski turnir bio je Kup izazivača, takmičenje između klubova iz Austro-Ugarske. Mitropa kup, kup nastao poslije Kupa izazivača, osmišljen je 1927. i bio je ideja Austrijanca Huge Meisela i bio je igran između klubova srednje Evrope. Godine 1930. ustanovljen je Kup nacija, koji je bio pokušaj organiziranja turnira od švicarskog kluba Servette. Održan u Ženevi, privukao je deset timova s cijelog kontinenta, a turnir je osvojio mađarski Újpesta. "Latinoevropske" nacije zajedno su formirale Latinski kup 1949. Nakon primljenih izvještaja od njegovih novinara zbog velikog uspjeha Kupa južnoameričkih šampiona 1948, Gabriel Hanot, urednik L'Équipea, počeo je s predlaganjem turnira koji bi se prostirao duž cijelog kontinenta. Nakon što je Stan Cullis proglasio Wolverhampton Wanderers "Šampionima svijeta" zbog njihovog uspjeha u prijateljskim susretima pedesetih godina 20. stoljeća i zbog pobjede od 3-2 nad Honvédom iz Budimpešte, Hanot je uvjerio UEFU da započne sa kontinentalnim klupskim takmičenjem. Turnir je osnovan u Parizu 1955. pod imenom Kup evropskih šampiona.

1955–1966: Počeci
Prvo izdanje Evropskog kupa bilo je u sezoni 1955/56. Učestvovalo je 16 timova: Milan (Italija), AGF Aarhus (Danska), Anderlecht (Belgija), Djurgården (Švedska), Gwardia Varšava (Poljska), Hibernian (Škotska), Partizan (Jugoslavija), PSV Eindhoven (Holandija), Rapid Beč (Austrija), Real Madrid (Španija), Rot-Weiss Essen (Zapadna Njemačka), Saarbrücken (Saar), Servette (Švicarska), Sporting Lisabon (Portugal), Stade de Reims (Francuska) i Vörös Lobogó (Mađarska).

Prva utakmica Evropskog kupa odigrana je 4. septembra 1955. i završila je neriješenim rezultatom 3:3 između Sportinga i Partizana. Prvi gol u historiji Evropskog kupa postigao je igrač Sportinga João Baptista Martins. Prvo finale odigrano je na Parku prinčeva između Real Madrida i Stade de Reimsa. Španska ekipa, preokrenuvši rezultat, slavila je sa 4:3 zahvaljujući golovima Alfreda di Stéfana i Marquitosa, a u strijelce se s dva gola upisao i Hector Rial.

Real Madrid sljedeće sezone odbranio je titulu na domaćem terenu, kada je savladao Fiorentinu. Nakon prvog poluvremena bez golova Real je poveo s dva gola u prvih šest minuta nastavka, čime je savladao Italijane. Godine 1958. Milan nije uspio osvojiti titulu unatoč tome što je vodio dva puta. Finale, koje se igralo na Heyselu, otišlo je u produžetke da bi Francisco Gento donio Real Madridu treću titulu prvaka Evrope zaredom. Sljedeće godine Real je u finalu ponovo savladao Stade de Reims rezultatom 2:0 na Neckarstadionu. Predstavnik Zapadne Njemačke, Eintracht Frankfurt, postao je prvi tim koji nije bio "latinski", a da je igrao u finalu KEŠ-a. U sezoni 1959/60. u finalu su poraženi od Real Madrida rezultatom 7:3, što je i danas finale s najviše golova. Na Hampden Parku Real je slavio sa četiri pogotka Ferenca Puskása i het-trikom Di Stéfana. To je bila peta titula evropskog prvaka zaredom koju je osvojio Real Madrid i taj rekord još nije oboren.

Era Los Merenguesa završila je u sezoni 1960/61, kad ih je u prvoj rundi savladao njihovi ljuti rival Barcelona. Međutim, Barcelona nije uspjela osvojiti titulu jer je u finalu poražena od portugalske Benfike rezultatom 3:2 na stadionu Wankdorf. Pojačani Eusebiom, Portugalci su u sezoni 1961//62. u finalu savladali Real Madrid rezultatom 5:3 na Olimpijskom stadionu u Amsterdamu i tako osvojili dvije titule evropskog prvaka zaredom. Benfica je željela ponoviti uspjeh Real Madrida iz '50-ih, pa su tako došli u svoje treće finale zaredom, kada su na Wembleyju poraženi s 2:1 od Milana, koji je pobijedio zahvaljujući pogocima Altafinija. Tako je trofej prvi put napustio Pirenejsko poluostrvo. Inter iz Milana u sezoni 1963/64. ponovio je uspjeh gradskog rivala i savladao u finalu Real Madrid s 3:1 na stadionu "Ernst Happel". Titula je ostala i treću godinu zaredom u Milanu nakon što je Inter u finalu 1965. savladao Benfiku s 1:0 na San Siru.

 Himna 

Zvaničnu himnu Lige prvaka napisao je Tony Britten i predstavlja adaptaciju Händelovog djela Svećenik Zadok. UEFA je naručila himnu od Brittena i komad je prvi put izveo londonski Kraljevski filharmonijski orkestar, a otpjevali su ga članovi Akademije sv. Martina iz Londona. Refren sadrži tri jezika korištena u UEFI: engleski, njemački i francuski. Refren himne pušta se prije svake utakmice UEFA Lige prvaka, kao i na početku i kraju televizijskog prijenosa. Himna traje približno tri minute i ima dvije kraće strofe i jedan refren. Za finale 2009. u Rimu tenor Andrea Bocelli pjevao je himnu Lige prvaka uz pratnju muzike. Slično je napravljeno i u finalu 2010, kada je tenor bio Juan Diego Flores. Ženski bend All Angels nastupao je u finalu 2011. Jonas Kaufmann bio je tenor u finalu 2012, dok mu je David Garrett bio pratnja na violini. Himna nikad nije objavljena komercijalno u originalnoj verziji.

 Brend 
Godine 1991. UEFA je zamolila svog partnera Television Event and Media Marketing (TEAM) da pomogne u brendiranju Lige prvaka, što je rezultiralo himnom, "kućnim bojama": crna, bijela ili siva i logo u obliku lopte od zvijezda. Loptu od zvijezda kreirao je Design Bridge, firma iz Londona, koju je izabrao TEAM nakon tendera. TEAM daje izrazitu pažnju tome kako su predstavljene boje i lopta od zvijezda u utakmicama Lige prvaka. Prema TEAM-u: "Bez obzira na to jeste li gledalac iz Milana ili Moskve, uvijek ćete vidjeti isti izgled materijala na stadionima, istu himnu i ceremoniju otvaranja sa "zvjezdanom loptom" na centru terena." Bazirano na provedenom istraživanju, TEAM je zaključio da je od 1999. 94% ljubitelja prepoznalo "zvjezdanu loptu" s otvaranja svake utakmice.

 Učesnici 
Liga prvaka jest takmičenje u kojem igraju prvaci svih članica UEFA-e (osim Lihtenštajna), kao i klubovi koji osvoje drugo, treće ili četvrto mjesto u nekoj od najjačih evropskih nacionalnih liga.

Broj mjesta u takmičenju zavisi od ranga saveza na UEFA-inoj rang-listi. Ovo je distribucija za sezonu 2025/26:
 savezi rangirani od prvog do petog mjesta imaju pravo na četiri ekipe
 savez rangiran na šestom mjestu ima pravo na tri ekipe u Ligi prvaka
 savezi rangirani od sedmog do 15. mjesta imaju pravo na dvije ekipe
 savezi rangirani niže od 15. mjesta imaju pravo na jednu ekipu.

Pozicija na kojoj je savez također odlučuje hoće li predstavnici te zemlje igrati pretkola ili će se direktno plasirati u ligašku fazu. Četiri prvorangirana saveza tako imaju četiri predstavnika u ligaškoj fazi, dok najslabiji savezi dobijaju tek jedno mjesto u prvom pretkolu, što napredak klubova kroz Ligu prvaka čini veoma teškim. Deset prvoplasiranih saveza ima osigurano najmanje jedno mjesto direktno u ligaškoj fazi.

Osim ovoga, jedno mjesto rezervisano je za aktualnog prvaka Evrope, za slučaj da se ne kvalifikuje po plasmanu u domaćoj ligi. Važno je napomenuti da jedna država može imati najviše četiri predstavnika u Ligi prvaka, tako da se u slučaju da je aktualni prvak iz zemlje koja daje četiri tima završio van prve četiri pozicije četvrtoplasirani tim preusmjerava u Evropsku ligu.

 Finala 
Finale Lige prvaka najveća je i najvažnija utakmica u okviru evropskog klupskog fudbala. Stadion na kojem se finale igra UEFA odabira dvije sezone prije tog finala.

Prvo finale odigrano je na stadionu Park prinčeva1955/56: Madrid claim first crown, uefa.com ; pristupljeno; 17. 5. 2014. u Parizu.

Najviše finala održano je na stadionima Heysel (do tragedije 29. maja 1985), Wembley i Prater ("Ernst Happel"), po četiri. Što se tiče gradova, finaliste je najviše puta ugostio Pariz (pet), dok je od država Italija bila domaćin sedam puta.

Španski Real Madrid najviše je puta osvojio Ligu prvaka – 14. Drugi je po uspjehu italijanski AC Milan sa sedam, a iza njega dolaze Liverpool i Bayern München (šest), Barcelona (pet) i Ajax (četiri).

Klub koji osvoji Ligu prvaka dobija prijelazni trofej koji mora vratiti UEFA-i dva mjeseca prije sljedećeg finala. Svaki pobjednik dobije manju kopiju trofeja u trajno vlasništvo. Do 2009. postojalo je pravilo da klubovi koji osvoje tri titule prvaka Evrope zaredom ili pet ukupno dobijaju trofej u trajno vlasništvo, a UEFA za sljedeću sezonu izrađuje novi, ali je te godine ukinuto.

Pet klubova ostvarilo je ovaj uspjeh:
 Real Madrid, osvajanjem prvih pet takmičenja od 1956. do 1960.
 Ajax, osvojivši tri titule zaredom od 1971. do 1973.
 Bayern, osvojivši tri titule zaredom od 1974. do 1976.
 Milan, osvajanjem pete titule 1994.
 Liverpool, osvajanjem pete titule 2005.
 Bayern, osvajanjem pete titule 2013.

 Rekordi i statistike 
 Klubovi pobjednici 

Prvaci i viceprvaciPrvakViceprvakGodina osvajanja tituleGodina igranja u finalu    Real Madrid1531956, 1957, 1958, 1959, 1960, 1966, 1998, 2000, 2002, 2014, 2016, 2017, 2018, 2022, 2024.1962, 1964, 1981. Milan741963, 1969, 1989, 1990, 1994, 2003, 2007.1958, 1993, 1995, 2005. Bayern651974, 1975, 1976, 2001, 2013, 2020.1982, 1987, 1999, 2010, 2012. Liverpool641977, 1978, 1981, 1984, 2005, 2019.1985, 2007, 2018, 2022. Barcelona531992, 2006, 2009, 2011, 2015.1961, 1986, 1994. Ajax421971, 1972, 1973, 1995.1969, 1996. Inter341964, 1965, 2010.1967, 1972, 2023, 2025. Manchester United321968, 1999, 2008.2009, 2011. Juventus271985, 1996.1973, 1983, 1997, 1998, 2003, 2015, 2017. Benfica251961, 1962.1963, 1965, 1968, 1988, 1990. Chelsea212012, 2021.2008. Porto201987, 2004.– Nottingham Forest201979, 1980.– Borussia Dortmund121997.2013, 2024. Hamburger111983.1980. Steaua111986.1989. Celtic111967.1970. Marseille111993.1991. Manchester City112023.2021. Paris Saint-Germain112025.2020. Feyenoord101970.– PSV Eindhoven101988.– Aston Villa.101982.– Crvena zvezda101991.– Atlético Madrid02–1974, 2014. Valencia02–2000, 2001. Stade de Reims02–1956, 1959. Fiorentina01–1957. Roma01–1984. Sampdoria01–1992. Eintracht Frankfurt01–1960. Bayer01–2002. Borussia Mönchengladbach01–1977. Saint-Étienne01–1976. Monaco01–2004. Arsenal01–2006. Leeds United01–1975. Partizan01–1966. Panathinaikos01–1971. Club Brugge01–1978. Malmö01–1979. Tottenham Hotspur01–2019.

 Igrači s najviše utakmica 
mini|upright|Cristiano Ronaldo odigrao je najviše utakmica u Ligi prvaka
Do 1. juna 2025.

Tabela ne uključuje utakmice u kvalifikacijskoj fazi.
Igrači koji još igraju u Evropi napisani su podebljano.

 # Igrač  Godine Klub(ovi) 1.  Cristiano Ronaldo 183 2003–2022. Manchester United (59), Real Madrid (101), Juventus (23) 2.  Iker Casillas 177  Real Madrid (150), Porto (27) 3.  Lionel Messi163 2005–2023. Barcelona (149), Paris Saint-Germain (14)  Thomas Müller 2009– Bayern 5.  Karim Benzema 152 2005–2023. Lyon (19), Real Madrid (133) 6.  Toni Kroos151 2008–2024. Bayern (41), Real Madrid (110)  Xavi 1998–2015. Barcelona 8.  Manuel Neuer 150 2005–2023. Schalke 04 (22), Bayern (128) 9.  Sergio Ramos 142 2005–2023. Real Madrid (129), Paris Saint-Germain (8), Sevilla (5)  Raúl 1995–2011. Real Madrid (130), Schalke 04 (12)  Luka Modrić 2010– Tottenham (8), Real Madrid (134)
Napomene

 Lista strijelaca 

Do 1. juna 2025.
Tabela ne uključuje golove u kvalifikacijskoj fazi.
Igrač Golovi Nastupi Prosjek Godine Klub(ovi) 1.  Cristiano Ronaldo 140 183  2003–2022. Manchester United (21/59), Real Madrid (105/101), Juventus (14/23) 2.  Lionel Messi 129 163  2005–2023. Barcelona (120/149), Paris Saint-Germain (9/14) 3.  Robert Lewandowski 105 133  2011– Borussia Dortmund (17/28), Bayern (69/78), Barcelona (19/27) 4.  Karim Benzema 90 152  2006–2023. Lyon (12/19), Real Madrid (78/133) 5.  Raúl 71 142  1995–2011. Real Madrid (66/130), Schalke 04 (5/12) 6.  Thomas Müller 57 163  2009– Bayern München 7.  Ruud van Nistelrooy 56 73  1998–2009. PSV Eindhoven (8/11), Manchester United (35/43), Real Madrid (13/19) 8.  Kylian Mbappé 55 87  2016– Monaco (6/9), Paris Saint-Germain (42/64), Real Madrid (7/14) 9.  Thierry Henry 50 112  1997–2012. Monaco (7/9), Arsenal (35/77), Barcelona (8/26) 10.  Erling Haaland 49 48  2019– Red Bull Salzburg (8/6), Borussia Dortmund (15/13), Manchester City (26/29) Alfredo Di Stéfano 49 58  1955–1964. Real Madrid

 Vječna tabela 

U ovoj tabeli pobjeda vrijedi dva boda, a remi bod. Prema statističkoj konvenciji u nogometu, utakmice odlučene u produžecima računaju se kao pobjede i porazi, dok se utakmice odlučene nakon izvođenja jedanaesteraca računaju kao neriješene. Navedeno je 25 najuspješnijih timova.
Najuspješniji klubovi u historiji Lige prvaka#Klub           1. Real Madrid5515503302851161104558+5486892. Bayern41640824483856404+4525693. Barcelona3553632127972730381+3495034. Manchester United3032991617068545299+2463925. Juventus3823111577381491312+1793876. Liverpool2862581505058490234+2563507. Milan3272831387174457272+1833478. Benfica4423051367099503364+1393429. Porto3822771266190411313+9831310. Ajax3942471126471396282+11428811. Inter2632281126056326227+99284
|-
|12.||align=left | Arsenal||23||0||225||115||47||63||382||236||+146||277|-
|13.||align=left | Dinamo Kijev||40||0||260||107||57||96||364||321||+43||271|-
|14.||align=left | Chelsea||19||2||201||104||53||44||342||181||+161||261|-
|15.||align=left | Celtic||39||1||238||105||44||89||357||302||+55||254|-
|16.||align=left | Borussia Dortmund||23||1||197||96||38||63||335||244||+91||230|-
|17.||align=left | Atlético Madrid||20||0||180||89||44||47||271||179||+92||222|-
|18.||align=left | Paris Saint-Germain||18||1||172||93||30||49||340||196||+144||216|-
|19.||align=left | PSV Eindhoven||32||1||211||79||52||80||295||280||+15||210|-
|20.||align=left | Anderlecht||34||0||200||70||44||86||282||320||–38||184|-
|21.||align=left | Manchester City||15||1||139||77||28||34||294||164||+130||182|-
|22.||align=left | Crvena zvezda||30||1||167||73||34||60||301||42||+59||180|-
|23.||align=left | Dinamo Zagreb||26||0||170||72||35||63||256||240||+16||179|-
|24.||align=left | Rangers||34||0||179||65||44||70||249||260||–11||174|-
|25.||align=left | Galatasaray||29||0||191||63||46||82||239||301||–62||172'''

 Himna 

Himna Lige prvaka je svečana pjesma po imenu "Champions League" kompozitora Tonyja Brittena. Izvodi je Kraljevska filharmonija, a pjeva hor Akademije sv. Martina, na tri UEFA-ina službena jezika: engleskom, njemačkom i francuskom. Himna se izvodi prije početka svake utakmice od grupne faze, pa do finala Lige prvaka. Traje približno tri minute, a zanimljivo je da nikad nije bila puštena u komercijalnu upotrebu.

 Finansije 
Liga prvaka jest visoko profitabilno takmičenje, pogotovo za klubove koji se plasiraju u grupnu fazu. UEFA svim klubovima učesnicima dijeli dio novca ostvarenog prodajom TV-prava. U sezoni 2012/13. količine novca podijeljene klubovima varirale su od 10,5 miliona eura (Dinamo) do 65,3 miliona eura, koliko je dobio Juventus.UEFA CHAMPIONS LEAGUE: Distribution to clubs 2012/13, uefa.com; pristupljeno: 17. 5. 2014..

Osim ovoga, klubovi kroz prodaju karata, dresova i sponzorstva osiguravaju znatna sredstva upravo zahvaljujući igranju u Ligi prvaka.

 Također pogledajte 
 UEFA Evropska liga

 Reference 

 Vanjski linkovi 

 Zvanična stranica
 RSSSF arhiva Lige prvaka i Kupa šampiona 
 Sajt posvećena UEFA-inim kupovima 

*
Kategorija:Multinacionalne profesionalne sportske lige