Ustavni sud

Ustavni sud jest vrhovni sud koji se prvenstveno bavi ustavnim pravom. Njegova glavna nadležnost je da odlučuje o tome da li su zakoni koji se osporavaju zapravo neustavni, odnosno da li su u suprotnosti sa ustavom utvrđenim pravilima, pravima i slobodama.

Ustavni sud u većini zemalja djeluje kao nezavisno tijelo, nezavisno od zakonodavne, izvršne i sudske vlasti. Prema nekim pravnim teoretičarima, ustavni sudovi izdvojeni su iz podjele državne vlasti, pa se čak sugeriše da se radi o četvrtoj, nadzornoj vlasti koja nadzire sve druge vlasti i nije podožna zakonima, jer se i sama bavi njima, već samo ustavu i ustavnim zakonima.

Ustavni sudovi nisu najviša sudska instancija u nekoj državi. Oni su, u pravilu, vrhovni sudovi za ustav, jer ustavni sud ne pripada sudskoj vlasti.

 Historija 

 Prije uspostave nezavisnog ustavnog suda 
Prije 1919, Sjedinjene Američke Države, Kanada i Australija usvojile su koncept sudske revizije od strane svojih sudova, slijedeći zajedničke principe svojih sličnih pravnih sistema engleskog prava, koje su oni, zauzvrat, naslijedili iz britanske pravne prakse (Ujedinjeno Kraljevstvo nemaju kodifikovan ustav i zabranjena je sudska revizija primarnog zakonodavstva). Ustav Partenopske republike iz 1799, koji je napisao Mario Pagano, predviđao je organ za prekršaje koji bi nadzirao ustavni zakon, eforato, ali je trajao samo 6 mjeseci.Mauro Lenci, The battle over "democracy". In  Ustav Pensilvanije iz 1776. i Ustav Vermonta iz 1777. uspostavljaju "Vijeće cenzora" odvojeno od ostalih grana vlasti, sa zadatkom da "preporuče zakonodavnom tijelu da ukine one zakone za koje se čini da su doneseni protivno principa ustava“, institucija donekle slična modernom ustavnom sudu.

 Poslije uspostave nezavisnog ustavnog suda 
Godine 1919. Prva Austrijska Republika uspostavila je prvi namjenski ustavni sud, Ustavni sud Austrije, koji je postojao samo do 10. oktobra 1920, kada je stupio na snagu novi ustav zemlje, nakon čega je sud dobio ovlaštenje da preispituje zakone svojih pokrajina.Ustavni sud Austria - History Ustav Čehoslovačke iz 1920, koji je stupio na snagu 2. februara, bio je prvi koji je predviđao poseban sud za sudsku reviziju parlamentarnih zakona, ali se sud nije sastao sve do novembra 1921. Na organizaciju i nadležnosti oba suda uticale su ustavne teorije Hansa Kelsena.Romeu F.R., The Establishment of Constitutional Courts: A Study of 128 Democratic Constitutions, „Review of Law & Economics”, 2 (1), Washington, D.C.: CQ Press, 2006, p. 104. Kasnije je ova ideja o posebnom ustavnom sudu koji bi razmatrao samo predmete koji se tiču ustavnosti akata nacionalnog zakonodavstva postala poznata kao austrijski sistem, a kasnije su je usvojile mnoge druge zemlje, npr. Lihtenštajn (1925), Grčka (1927), Španija (1931), Nemačka (1949) i slično.

 Obim 
Ustavni sudovi ispituju ustavnost zakona nezavisno o konkretnom pravnom predmetnu ili sporu, i tako donose odluke koje djeluju prema svima (nisu ograničene na konkretan slučaj). To znači da se zakon, odnosno njegove odredbe, za koje ustavni sud zaključi da su neustavne, poništavaju ili ukidaju. Uz nadzor ustavnosti zakona, ustavnim sudovima se redovno povjerava i nadzor nad ustavnošću i zakonitošću podzakonskih propisa.

Ustavni sudovi, u pravilu, odlučuju o pravima i obavezama najviših tijela državne vlasti (rješavaju sukob nadležnosti). U federalnim državama povjerava im se rješavanje sporova među federalnim jedinicama, te između federalnih jedinica i federalnih tijela. Osim toga, ustavni sudovi obično nadziru zakonitost provedenih izbora i referenduma.

Ustavni sudovi vode postupke u slučaju povrede ustava visokih državnih dužnosnika (prije svega predsjednika države) te utvrđuju njihovu eventualnu odgovornost.

U pogledu zaštite sloboda i prava građana zagarantovanim ustavom, ustavni sudovi odlučuju o pojedinačnim zahtjevima građana (najčešće u obliku ustavne tužbe ili žalbe) pružajući ustavnosudsku zaštitu pojedincima čija su ustavna prava povrijeđena aktima sudske, upravne i druge javne vlasti.

Neki su ustavni sudovi ovlašteni i za tumačenje ustava, pa i zakona, donoseći interpretativne odluke (najčešće na zahtjev najviših državnih tijela ili dužnosnika).

 Ustavni sudovi 

Naredni spisak čine zemlje sa posebnim ustavnim sudovima. Ipak, neke druge zemlje nemaju posebne ustavne sudove, već umjesto toga delegiraju ustavnu sudsku vlast na svoj redovni sudski sistem, pri čemu konačnu moć donošenja odluka ima vrhovni redovni sud. Međutim, takvi sudovi se ponekad nazivaju i "ustavni sudovi". Na primjer, Vrhovni sud Sjedinjenih Američkih Država nazvan je najstarijim ustavnim sudom na svijetu, jer je bio jedan od prvih sudova na svijetu koji je poništio zakon kao neustavan (Marbury protiv Madison), iako nije poseban ustavni sud, koji razmatra predmete koji se ne dotiču Ustava.

 Albanija
 Angola
 Armenija
 Austrija
 Azerbejdžan
 Belgija
 Benin
 Bjelorusija
 Bosna i Hercegovina
 Bugarska
 Crna Gora
 Čad
 Češka
 Čile
 Dominikanska Republika
 DR Kongo
 Egipat
 Ekvador
 Gabon
 Gruzija
 Gvatemala
 Hrvatska
 Indonezija
 Iran
 Italija
 Jordan
 Južna Koreja
 Južnoafrička Republika
 Kazahstan
 Kirgistan
 Kolumbija
 Kosovo
 Kuvajt
 Latvija
 Liban
 Litvanija
 Luksemburg
 Mađarska
 Malta
 Mjanmar
 Moldavija
 Mongolija
 Niger
 Njemačka
 Peru
 Poljska
 Portugal
 Rumunija
 Rusija
 Singapur
 Sirija
 Sjeverna Makedonija
 Slovačka
 Slovenija
 Srbija
 Surinam
 Španija
 Tadžikistan
 Tajland
 Tajvan
 Turske
 Uganda
 Ukrajina
 Uzbekistan
 Zambija
 Zimbabve

To su uglavnom zemlje kontinentalnog pravnog kruga, za razliku od zemalja anglosaksonskog prava (većinom bivše kolonije Ujedinjenog Kraljevstva: SAD, Australija, Novi Zeland, Irska, Kanada i sl.) koje funkciju nadzora nad ustavnošću zakona povjeravaju redovnim sudovima (prije svega Vrhovnom sudu).

 Također pogledajte 

 Ustavno pravo
 Ustav
 Ustavni sud Bosne i Hercegovine
 Ustav Bosne i Hercegovine

 Reference 

*
Kategorija:Sudovi po vrsti
Kategorija:Ustavno pravo