Imenice

Imenice su riječi koje označavaju imena bića, stvari i pojava. Međutim, one nisu semantička kategorija, tako da ne mogu biti karakterizirane u smislu njihovog značenja. Lingvistički, imenice su otvorena klasa među vrstama riječi čiji se članovi mogu pojaviti kao glavna imenska riječ u rečenici, tj. subjekat, zatim kao objekat radnje iskazane glagolom ili kao "objekat" prijedloga.Eugene E. Loos et al., Glossary of linguistic terms: What is a noun? (2003)

Leksičke kategorije (vrste riječi) definirane su prema načinima na koje se njihovi članovi kombiniraju s drugim vrstama izraza. Sintaksička pravila za imenice razlikuju se od jezika do jezika. "Koliko znamo, svaki jezik pravi gramatičko razlikovanje koje izgleda kao razlikovanje imenica i glagola."

U različitim jezicima imenice imaju različite gramatičke karakteristike. U bosanskom jeziku spadaju u promjenjive riječi i za njih su karakteristične kategorije roda, broja i padeža.

 Podjela 
a) Po tome označavaju li nešto opipljivo ili neopipljivo, mogu biti konkretne i apstraktne.

b) Po značenjskom opsegu dijele se na opće (zajedničke) i vlastite. U opće spadaju i nebrojive (koje nemaju množinu), a one se dijele na zbirne (kolektivne) i gradivne.

 Primjeri 
 Konkretne: ruža, stolica...
 Apstraktne: bol, ljubav, misao...
 Vlastite: Ana, Mehmed, Šarulja (ime krave), Šipad (ime firme)...
 Opće: knjiga, konj, krevet, ljubičica, prozor...
 Zbirne: granje, perad, pruće...
 Gradivne: brašno, drvo, snijeg...

 Također pogledajte 
 Gramatika

 Reference 

Kategorija:Gramatika
Kategorija:Vrste riječi