Fonetika

Fonetika (grč. φωνή, phone = glas) jest grana lingvistike koja proučava kako ljudi proizvode i percipiraju zvukove ili, u slučaju znakovnih jezika, ekvivalentne aspekte znaka. Lingvisti koji se specijaliziraju za proučavanje fizičkih svojstava govora nazivaju se fonetičari. Fonetika se tradicionalno dijeli na tri discipline: artikulacijsku, akustičnu i auditivnu fonetiku. Tradicionalno, minimalna lingvistička jedinica fonetike je glas – govorni zvuk u jeziku koji se razlikuje od fonološke jedinice fonema; fonem je apstraktna kategorizacija glasova i također se definiše kao najmanja jedinica koja ima razlikovnu funkciju u bilo kojem jeziku.

Fonetika se bavi dvama aspektima ljudskog govora: produkcijom (načinima na koje ljudi proizvode zvukove) i percepcijom (načinom na koji se govor razumijeva). Komunikacijski modalitet jezika opisuje metodu kojom jezik proizvodi i percipira jezike. Jezici s oralno-auralnim modalitetima poput engleskog proizvode govor usmeno i percipiraju govor slušno (koristeći uši). Znakovni jezici, poput australskog (Auslan) i američkog znakovnog jezika (ASL), imaju manualno-vizualni modalitet, proizvodeći govor ručno (koristeći ruke) i percipirajući govor vizualno. ASL i neki drugi znakovni jezici imaju uz to i manualno-manualni dijalekt za upotrebu u taktilnom znakovnom izražavanju gluhoslijepih govornika gdje se znakovi proizvode rukama i percipiraju također rukama.

 Također pogledajte 
 Akustika
 NATO fonetska abeceda

 Reference 

 Vanjski linkovi 

 Govor, časopis za fonetiku


Kategorija:Grane lingvistike
Kategorija:Lingvistička terminologija