Zvjezdane staze: Sljedeća generacija

Zvjezdane staze: Sljedeća generacija () američka je
naučnofantastična serija. Govori o čovječanstvu u drugoj trećini 24. vijeka, kada je Zemlja dio Ujedinjene Federacije Planeta. Prati avanture zvjezdanog broda Zvjezdane flote, USS Enterprise (NCC-1701-D), u njegovom istraživanju Alfa kvadranta u Mliječnom putu te nam uvodi nove klase svemirskih brodova i novu posadu.

Premijera serije bila je 28. septembra 1987. godine, sa dvosatnom pilot epizodom "Encounter at Farpoint",  te dalje, kroz sedam sezona, završavajući sa dvodijelnom epizodom "All Good Things..." 29. maja 1994. godine u sindikaciji obuhvatajući 178 epizoda u sedam sezona. Treća serija u franšizi Zvjezdanih staza, inspirisana je Zvjezdane staze: Orginalnom serijom.

Tokom 1980-ih, Roddenberryja koji je bio odgovoran za originalne Zvjezdane staze, Zvjezdane staze: Animirana serija (1973–1974) i prvi u nizu filmova — Paramount Pictures je zadužio da kreira novu seriju u franšizi. Odlučio je da je postavi sto godina nakon događaja iz originalne serije.

Sljedeća generacija predstavila je novu ekipu: Patrick Stewart kao kapetan Jean-Luc Picard, Jonathan Frakes kao William Riker, Brent Spiner kao Data, Michael Dorn kao Worf, LeVar Burton kao Geordi La Forge, Marina Sirtis kao Deanna Troi, Denise Crosby kao Tasha Yar, Wil Wheaton kao Wesley Crusher, Gates McFadden kao dr. Beverly Crusher, i novi Enterprise.

Roddenberry, Maurice Hurley, Rick Berman, Michael Piller i Jeri Taylor služili su kao izvršni producenti u različitim periodima tokom produkcije. Serija je emitirana  u sindikaciji, a datumi i vrijeme variraju među pojedinim televizijskim stanicama. Stewartov glasovni uvod tokom uvodnih špica svake epizode naveo je svrhu zvjezdanog broda:Svemir, posljednja granica. Ovo su putovanja svemirskog broda Enterprise. Njegova misija: istraživati čudne nove svjetove, tražiti novi život i nove civilizacije, hrabro ići gdje još nijedan čovjek nije išao.Serija je bila veoma popularna, dostigavši ​​skoro 12 miliona gledalaca u svojoj 5. sezoni, a finale serije 1994. gledalo je preko 30 miliona gledalaca. Zbog svog uspjeha, Paramount je unajmio Ricka Bermana i Michaela Pillera da naprave četvrtu seriju u franšizi, Zvjezdane staze: Duboki svemir 9, koja je lansirana 1993. godine. Likovi iz Sljedeće generacije vratili su se u četiri filma: Zvjezdane staze: Generacije (1994) , Zvjezdane staze: Prvi kontakt (1996), Zvjezdane staze: Pobuna (1998) i Zvjezdane staze: Nemesis (2002), te u televizijskoj seriji Zvjezdane staze: Picard: Pikard (2020 – danas). Serija je također mjesto radnje brojnih romana, stripova i video igrica. Dobila je mnoga priznanja, uključujući 19 nagrada Emmy, dvije nagrade Hugo, pet nagrada Saturn i nagradu Peabody.

 Produkcija 
Zbog popularnosti originalne serije u sindikaciji, Paramount Pictures je počeo razmišljati o snimanju filma Star Trek još 1972. Međutim, s izlaskom Ratova zvijezda 1977, Paramount je odlučio da se ne takmiči u kategoriji naučnofantastičnih filmova i preusmjerio je svoje napore na novu televizijsku seriju Zvjezdanih staza. Pristupili su glumcima iz Originalne serije da ponove svoje uloge; skice, modeli, setovi i rekviziti su kreirani za Zvjezdane staze: Faza II dok se Paramount ponovo nije predomislio i odlučio kreirati dugometražne filmove u kojima glume glumci Originalne serije.

Do 1986. godine, 20 godina nakon debija originalnih Zvjezdanih staza na NBC-u, dugovječnost franšize zadivila je rukovodioce Paramount Pictures. Predsjedavajući Frank Mancuso stariji je primijetio da je "rok trajanja u ovom poslu obično tri dana. Da bi procvjetao 20 godina..." On i drugi opisali su Trek kao "krunski dragulj", "neprocjenjivo bogatstvo" koje "ne smije biti protraćeno". Serija je bila najpopularniji sindicirani televizijski program 17 godina nakon otkazivanja, a filmovi iz originalne serije Zvjezdane staze u produkciji Harvea Bennetta dobro su se pokazali na blagajnama. Zahtjevi za platom Williama Shatnera i Leonarda Nimoya za film Zvjezdane staze IV: Putovanje kući (1986) doveli su do toga da studio planira novu televizijsku seriju Zvjezdanih staza. Rukovodioci Paramounta brinuli su se da bi nova serija mogla naštetiti potražnji za filmovima, ali su odlučili da će povećati njihovu privlačnost na videokasetama i kablovskoj televiziji te da bi serija s nepoznatim glumcima bila isplativija od plaćanja visokih plata. Roddenberry je u početku odbio da bude uključen, ali se pridružio kao kreator nakon što nije bio zadovoljan ranim konceptualnim radom. Zvjezdane staze: Sljedeća generacija najavljena je 10. 10. 1986. a glumci u maju 1987. godine.

Izvršni direktor Paramounta Rick Berman dodijeljen je seriji na Roddenberryjev zahtjev. Rodenberry je unajmio brojne veterane Zvjezdanih staza, uključujući Boba Justmana, D. C. Fontana, Eddieja Milkisa i Davida Gerrolda. Rani prijedlozi za seriju uključivali su onu u kojoj bi se neki od originalnih glumaca mogli pojaviti kao "stariji državnici", a Roddenberry je spekulisao još u oktobru 1986. da nova serija možda neće koristiti čak ni svemirski brod, jer bi "ljudi mogli putovati nekim (drugim) sredstvima" 100 godina nakon USS Enterprisea. Trajnija promjena bilo je njegovo novo uvjerenje da međuljudski sukobi na radnom mjestu više neće postojati u budućnosti; stoga, nova serija nije imala paralele sa čestim "zafrkavanjem" između Kirka, Spocka i Leonarda McCoya. Prema glumcu Patricku Stewartu, Berman je bio otvoreniji od Roddenberryja za seriju koja se bavila političkim pitanjima.

Muzička tema serije kombinuje fanfare originalne teme serije Alexandera Couragea sa temom Jerryja Goldsmitha za Zvjezdane staze: The Motion Picture (1979). Zaplet nekih ranih epizoda izveden je iz obrisa kreiranih za Zvjezdane staze: Faza II. Osim toga, neki setovi korišteni u filmovima iz Originalne serije prepravljeni su za Sljedeću generaciju, a zauzvrat korišteni za sljedeće filmove Originalne serije. Dio seta transporterske sobe u Sljedećoj generaciji korišten je u originalnom setu transportera Zvjezdanih staza.

 Sindikacija i profitabilnost 
Uprkos dokazanom uspjehu Zvezdanih staza, NBC i ABC su samo ponudili da razmotre scenarije za pilote za novu seriju, a CBS je ponudio emitovanje mini serije koja bi mogla da postane serija ako bude dobro prošla. Rukovodioci Paramounta bili su uvrijeđeni što televizijske mreže Big Three tretiraju svoju najprivlačniju i najvrjedniju imovinu kao bilo koju drugu seriju. Fox je želio da emisija pomogne u pokretanju nove mreže, ali je želio da bude do marta 1987. i da će se posvetiti samo 13 epizoda umjesto cijele sezone. Neuspješni pregovori uvjerili su studio da može zaštititi Zvjezdane staze samo uz punu kontrolu.

Paramount je povećao i ubrzao profitabilnost emisije odabravši da je umjesto toga emituje u okviru prve serije  na nezavisnim stanicama (čiji se broj više nego utrostručio od 1980.) i velikim trojkama mreže. Studio je ponudio emisiju lokalnim stanicama besplatno kao trgovinu. Stanice su prodale pet minuta komercijalnog vremena lokalnim oglašivačima, a Paramount je prodao preostalih sedam minuta nacionalnim oglašivačima. Stanice su se morale posvetiti kupovini repriza u budućnosti, i samo one koje su emitovale novu seriju mogle su kupiti popularne reprize Originalne serije.

Strategija studija je uspjela. Većina od 150 stanica koje emituju reprize originalnih Zvjezdanih staza željele su spriječiti konkurenta da emituje novu emisiju; na kraju, 210 stanica koje pokrivaju 90% Sjedinjenih Država postalo je dio Paramountove neformalne nacionalne mreže za Sljedeću generaciju. Početkom oktobra 1987. godine, više od 50 mrežnih podružnica je unaprijedilo svoje emisije za pilot serije, "Encounter at Farpoint". Jedna stanica je predvidjela da "Zvjezdane staze obećavaju da će biti jedan od najuspješnijih programa sezone, mrežni ili sindicirani". Specijalne efekte su napravili Industrial Light and Magic, odjel Lucasfilma. Nova emisija je zaista dobro nastupila; ocjene pilota bile su bolje od onih mnogih mrežnih programa, a ocjene su ostale uporedive s mrežnim emisijama do kraja prve sezone, uprkos nedostatku svake stanice koja je emitirala emisiju u različit dan i vrijeme, često izvan udarnog termina. Do kraja prve sezone, Paramount je navodno dobio milion dolara za reklamiranje po epizodi, više od otprilike 800.000 dolara naknade koju su mreže obično plaćale za jednosatnu emisiju; do 1992. godine, kada je budžet za svaku epizodu porastao na na skoro 2 miliona dolara, studio je godišnje zarađivao 90 miliona dolara od oglašavanja od prve epizode, pri čemu se svaka reklama od 30 sekundi prodavala za 115.000 do 150.000 dolara. Serija je imala povrat ulaganja od 40% za Paramount, sa 30 do 60 miliona dolara godišnje neto dobiti za prve epizode i još 70 miliona dolara za oduzimanje prava za svaku od oko 100 epizoda koje su tada bile dostupne, tako da im nije bila potrebna inozemna da prodaja bude uspješna.

 Uloge i likovi 

 Glavni glumci: 
 Patrick Stewart - kapetan Jean-Luc Picard
 Jonathan Frakes - kapetan fregate William T. Riker
 LeVar Burton - poručnik/kapetan korvete Geordi La Forge
 Denise Crosby - poručnica Tasha Yar
 Michael Dorn - poručnik Worf
 Gates McFadden - dr. Beverly Crusher
 Marina Sirtis - savjetnica Deanna Troi
 Brent Spiner - kapetan korvete Commander Data/dr. Noonian Soong/Lore
 Wil Wheaton - zastavnik Wesley Crusher

 Gostujući glumci: 
 Colm Meaney - zapovjednik teleportera Miles O'Brien
 Whoopi Goldberg - Guinan
 Diana Muldaur - dr. Katherine Pulaski
 Patti Yasutake - medicinska sestra Alyssa Ogawa
 Michelle Forbes - zastavnica Ro Laren

 Sezone 
Zvjezdane staze: Sljedeća generacija sadrži 178 epizoda, kroz sedam sezona, prikazivala se od jeseni 1987. do proljeća 1994. Na kraju zadnje sezone, glumci su prešli na produkciju filma Zvjezdane staze: Generacije koji je objavljen prije krajem 1994.

 Sezona 1 
Sljedeća generacija je snimljena na 35 mm film, a budžet za svaku epizodu je bio 1,3 miliona dolara, među najvećim za jednosatnu televizijsku dramu. Dok je osoblje uživalo u kreativnoj slobodi stečenoj neovisnošću od odjela za standarde i praksu televizijske mreže,  prvu sezonu obilježila je vrtuljak pisaca, a Gerrold, Fontana i drugi su dali otkaz nakon sporova s ​​Roddenberryjem. Rodenberry je "praktički prepisao" prvih 15 epizoda zbog svoje "dogmatične" namjere da prikaže ljudsku interakciju "bez oslanjanja na niže motive kao što su pohlepa, požuda i moć". Scenaristi su smatrali da je "biblija" serije sužavajuća i smiješna i nisu se mogli nositi s Roddenberryjevim egom i tretmanom prema njima. Navodi se, na primjer, da "svi uobičajeni likovi dijele osjećaj da su dio grupe braće i sestara. Kao u originalnim Zvjezdanim stazama, pozivamo publiku da dijele isti osjećaj naklonosti prema našim likovima." David Gerrold je tvrdio da se u jednom trenutku Rodenberryjev advokat uključio i počeo da rastavlja šest mjeseci rada, uključujući uklanjanje gej para za koje je Rodenberry obećao da će biti uključeni u seriju, zbog čega je Gerrold odlučio da napusti šou.

Mark Bourne iz The DVD Journal napisao je o prvoj sezoni: "Tipična epizoda se oslanjala na otrcane tačke zapleta, nespretne alegorije, suhe i nakostrješene dijaloge ili karakterizaciju kojoj je trebalo predugo da bi se osjećala opušteno i prirodno." Druge mete kritike, uključujući loše specijalne efekte i zaplete koje je razriješio deus ex machina Wesley Crushera koji spašava brod. Međutim, glumačke vještine Patricka Stewarta su dobile pohvale, a kritičari su primijetili da je likovima dat veći potencijal za razvoj od onih iz originalne serije. I glumci i producenti nisu bili sigurni da li će Trekkiesi lojalni originalnoj seriji prihvatiti novu, ali jedan kritičar je već u oktobru 1987. godine izjavio da su prave Zvjezdane staze Sljedeća generacija, a ne filmovi ili originalna serija."

Dok su događaji u većini epizoda prve sezone bili samostalni, mnogi događaji važni za seriju u cjelini dogodili su se tokom ove sezone. Ponavljajući neprijatelj Q predstavljen je u pilotu, vanzemaljac Ferengi je imao svog stražara u "The Last Outpost", predstavljen je holodek, a istražena je romantična pozadina između Williama Rikera i Deanne Troi. "The Naked Now", jedna od rijetkih epizoda koja je opisivala Roddenberryjevu fascinaciju (kao što se vidi u bibliji serije) seksom u budućnosti, postala je omiljena glumačke ekipe.

Kasnije epizode u sezoni postavile su pozornicu za serijske zaplete. Epizoda "Datalore" predstavila je Dataovog zlog brata blizanca Lorea, koji se još nekoliko puta pojavljivao u epizodama u narednim sezonama. "Coming of Age" bavi se naporima Wesleya Crushera da uđe u Akademiju Zvjezdane flote, a također nagoveštava prijetnju Zvjezdanoj floti s kojom se kasnije suočila u "Zavjeri". "Heart of Glory" istraživao je Worfov lik, klingonsku kulturu i nelagodno primirje između Federacije i Klingonskog carstva, tri teme koje su imale glavne uloge u kasnijim epizodama. Tasha Yar je napustila emisiju u "Skin of Evil", postavši prvi lik iz Zvjezdanih staza koji je trajno umro (iako je lik ponovo viđen u dvije kasnije epizode) bilo u seriji ili filmu. Finale sezone, "Neutralna zona", utvrdilo je prisustvo dva najizdržljivija negativca TNG-a: Romulana, koji su se prvi put pojavili nakon Originalne serije, te kroz nagovještaj, Borga.

Premijera je postala prva televizijska epizoda koja je nominovana za nagradu Hugo od 1972. Po šest epizoda sezone nominovano je za nagradu Emmy. "11001001" je osvojio za izvanrednu montažu zvuka za seriju, "The Big Goodbye" osvojio je za izvanredan dizajn kostima za seriju, a "Conspiracy" je osvojio za izvanredno postignuće u šminkanju za seriju. "The Big Goodbye" je također osvojio nagradu Peabody, prvi sindicirani program i jedina epizoda Zvjezdanih staza koja je to uspjela.

Dvije najbolje epizode za Nielsenovu ocjenu bile su "Encounter at Farpoint" sa 15,7 i "Justice" sa 12,7. Sezona je trajala od 1987. do 1988. godine.

 Sezona 2 (1988-1989) 
Serija je doživjela značajne promjene tokom svoje druge sezone. Beverly Crusher je na mjestu glavnog medicinskog službenika zamijenila Katherine Pulaski, koju je glumila Diana Muldaur, koja je gostovala u  dvije epizode iz originalne serije Zvjezdanih staza "Return to tomorrow" i "Is There in Truth No Beauty?". Po prvi put pojavio se brodsko rekreativno područje Ten-Forward i njegov misteriozni barmen/savjetnik Guinan, kojeg glumi Whoopi Goldberg. Zbog štrajka Saveza pisaca Amerike 1988., broj proizvedenih epizoda smanjen je sa 26 na 22, a početak sezone je odgođen. Zbog štrajka, uvodna epizoda, "The Child", bila je zasnovana na scenariju koji je prvobitno napisan za Star Trek: Phase II, dok je finale sezone, "Shades of Grey", bio isječak.

Ipak, druga sezona u cjelini se smatrala značajno boljom od prve. Koristeći se od Paramountove posvećenosti višegodišnjoj produkciji i bez mrežnih smetnji zbog sindikacije, Roddenberry je pronašao pisce koji bi mogli raditi u skladu s njegovim smjernicama i stvarati dramu iz interakcije glumačke ekipe s ostatkom univerzuma. Radnje su postale sofisticiranije i počele su miješati dramu sa komičnim dijelovima. Posebnu pohvalu dobio je njegov fokus na razvoj karaktera. Izvršni producent Maurice Hurley izjavio je da je njegov primarni cilj za sezonu bio planiranje i izvođenje sezonskih lukova priče i lukova likova. Hurley je napisao hvaljenu epizodu "Q Who", u kojoj se prvi put pojavio Borg na ekranu. Druga sezona bila je fokusirana na razvoj lika Data, a dvije epizode iz sezone, "Elementary, Dear Data" i "The Measure of a Man", su ga istaknuto predstavljale. Miles O'Brien je također postao istaknutiji lik tokom druge sezone, dok je Geordi La Forge preuzeo poziciju glavnog inženjera. Klingonska pitanja su nastavljena da se istražuju u epizodama kao što su "Stvar časti" i "Izaslanik", koje su predstavile Worfovu bivšu ljubavnicu K'Ehleyra.  Pet epizoda druge sezone nominovano je za šest Emmy nagrada, a "Q Who" je osvojio za izvanrednu montažu zvuka za seriju i izvanredno miksanje zvuka za dramsku seriju. Sezona je trajala od 1988. do 1989. godine.

Sezona 2 označila je dodatak "Ten Forward" seta u Paramountu, koji se nalazi na Stage 8 u studijima.  Set je dizajnirao Herman Zimmerman, a u emisiji je ekipi bila mjesto za opuštanje, druženje, jelo ili piće. Unutra je bio šank koji je gledao na velike prozore, a izvan nje je bilo polje zvijezda, ili uz korištenje specijalnih efekata zelenog ekrana, druge scene.

 Sezona 3 (1989–1990)
Prije produkcije treće sezone u ljeto 1989. izvršene su kadrovske promjene. Glavni pisac Maurice Hurley je otpušten, a Michael Piller preuzeo je ostatak serije. Kreator i izvršni producent Gene Roddenberry preuzeo je manje aktivnu ulogu zbog pogoršanja zdravlja. Roddenberry je Pilleru i Bermanu dao poslove izvršnih producenata, i oni su ostali na toj poziciji do kraja serije, pri čemu je Berman nadgledao produkciju u cjelini, a Piller je bio zadužen za kreativnu režiju emisije i sobe za pisanje. McFadden se vratila u glumačku postavu kao Doktor Crusher, zamijenivši Muldaura, koji je ostala gostujuća zvijezda tokom druge sezone. Dodatna promjena je dodavanje fanfara na kraju uvodne špice druge sezone. Ronald D. Moore pridružio se seriji nakon što je predao spekulatorni scenarij koji je postao epizoda "The Bonding". Postao je "klingonski guru" franšize, što znači da je napisao većinu epizoda koje se bave Klingonskim carstvom (iako je napisao i neke romulanske priče, kao što je "The Defector"). Scenarista/producent Ira Steven Behr također se pridružio seriji u trećoj sezoni. Iako je njegov mandat u Sljedećoj generaciji trajao samo godinu dana, kasnije je postao pisac i šou-runer spin-off serije DS9.  Šest epizoda treće sezone nominovano je za osam Emmyja. "Yesterday's Enterprise" je osvojio za izvanrednu montažu zvuka za seriju, a "Sins of the Father" osvojio je za najbolju umjetničku režiju za seriju. Nakon što je kiropraktičar upozorio da glumci riskiraju trajne ozljede skeleta, nove dvodijelne vunene uniforme zamijenile su ekstremno uske uniforme od spandeksa prve dvije sezone.Is it true that you got back ache from your costume?  – BBC's Interview with actor Patrick Stewart (Captain Picard) Finale sezone, kritički hvaljena epizoda "The Best of Both Worlds", bila je epozoda s cliffhangerom koja je završila sezonu, tradicija koja se nastavila u ostatku serije. Sezona je trajala od 1989. do 1990. godine.

 Sezona 4 (1990–1991)
Brannon Braga i Jeri Taylor pridružili su se seriji u četvrtoj sezoni, koja je  nadmašila je Originalnu seriju po dužini serije produkcijom 80. epizode, "Legacy". Nova vanzemaljska rasa, Kardasijanci, prvi put se pojavila u "The Wounded". Kasnije su se često pojavljivali u DS9. Finale sezone, "Redemption", bila je 100. epizoda, a glumci i ekipa (uključujući tvorca Genea Roddenberryja) proslavili su historijsku prekretnicu na setu mosta. Snimak ovoga viđen je u specijalu povodom 25. godišnjice Zvjezdanih staza koji su vodili William Shatner i Leonard Nimoy, a koji je emitovan kasnije tokom godine. Sedam epizoda četvrte sezone nominovano je za osam Emmyja. "The Best of Both Worlds, II dio" osvojio je nagradu za izvanrednu montažu zvuka u seriji i za izvanredno miksanje zvuka za seriju. Lik Wesley Crusher napušta seriju u četvrtoj sezoni i odlazi na Akademiju Zvjezdane flote. "Family" je jedina epizoda Sljedeće generacije kojoj se podaci ne pojavljuju na ekranu. Sezona je trajala od 1990. do 1991. godine.

 Sezona 5 (1991-1992) 
Sedma epizoda pete sezone, "Unification", počela je posvetom kreatoru Zvjezdanih staza Gene Roddenberryju (iako je prethodna epizoda, "The Game", emitovana četiri dana nakon njegove smrti). Rodenberry, iako je nedavno umro, i dalje je bio zaslužan kao izvršni producent do kraja sezone. Glumci i ekipa saznali su za njegovu smrt tokom produkcije "Hero Worship", kasnije epizode pete sezone. Sedam epizoda pete sezone nominovano je za osam Emmyja. "Cost of Living" osvojio je nagradu za Izuzetno individualno postignuće u kostimografiji za seriju i Izuzetno individualno postignuće u šminkanju za seriju, a epizode "A Matter of Time" i "Conundrum" bile su izjednačene za Izuzetno individualno postignuće u specijalnim vizuelnim efektima. Osim toga, "The Inner Light" je postala prva televizijska epizoda još od originalne serije iz 1968. "The City on the Edge of Forever" koja je osvojila Hugo nagradu za najbolju dramsku prezentaciju. Peta sezona uvela je jaknu za Picarda, koja se povremeno koristila tokom ostatka serije. Garnitura salona za promatranje je izmijenjena uklanjanjem zlatnih modela zvjezdanih brodova preko unutrašnjeg zida i dodatkom rasvjete ispod prozora. Lik Ro Laren predstavljen je u petoj sezoni. Sezona je trajala od 1991. do 1992. godine.

 Sezona 6 (1992-1993) 
Sa snimanjem  DS9, vrijeme Ricka Bermana i Michaela Pillera bilo je podijeljeno između Sljedeće generacije i nove serije. Tri epizode šeste sezone nominovane su za nagradu Emmy. "Time's Arrow, Part II dio" osvojio je i za Izuzetno individualno postignuće u dizajnu kostima za seriju i Izuzetno individualno postignuće u friziranju za seriju, a "A Fistful of Datas" za Izuzetno individualno postignuće u miksanju zvuka za dramsku seriju. Epizoda 6. sezone sa najvišom Nielsenovom ocjenom bila je "Relics", s ocjenom 13,9. U epizodi je prikazan lik iz Originalne serije Scottyja kojeg je igrao James Doohan. Pored toga, NASA-ina astronautkinja Mae Jemison glumila je poručnika Palmera u "Second Chances". Završna epizoda sezone uključuje kameo Stephena Hawkinga ( "Descent" I dio). Sezona je trajala od 1992. do 1993. godine.

 Sezona 7 (1993-1994)
Sedma sezona bila je posljednja za Sljedeću generaciju i trajala je od 1993. do 1994. Pretposljednja epizoda, "Preemptive Strike", zaključila je liniju radnje za lik  Ro Laren i uvela teme koje su nastavljene u DS9 i i Voyageru   Finale serije "All Good Things...", bila je epizoda dvostruke dužine (odvojena u dva dijela za reprize) koja je emitirana u sedmici od 19. maja 1994., ponovno se osvrćući na događaje u pilotu. SkyDome u Torontu bio je domaćin velikog događaja za finale serije. Hiljade ljudi okupilo se na stadionu kako bi pogledalo posljednju epizodu na stadionskom JumboTron-u. Pet epizoda sedme sezone nominovano je za devet Emmyja, a serija kao cjelina bila je prva sindicirana televizijska serija nominirana za izvanrednu dramsku seriju. Do danas, Sljedeća generacija je jedina sindicirana drama koja je nominirana u ovoj kategoriji. "All Good Things..." osvojio je nagradu za Izuzetno individualno postignuće u specijalnim vizuelnim efektima, a "Genesis" je osvojio nagradu za Izuzetno individualno dostignuće u miksanju zvuka za dramsku seriju. "All Good Things..." je također osvojio drugu od dvije Hugo nagrade u seriji. Epizoda "All Good Things..." je postigla najvišu Nielsenovu ocjenu za cijelu 7. sezonu, sa ocjenom 17,4.
Naslijeđe
Iako su glumci imali ugovore na osam sezona, Paramount je okončao Sljedeću generaciju nakon sedam, što je razočaralo i zbunilo neke od glumaca, i bila je neobična odluka za uspješnu televizijsku emisiju. Paramount je tada snimio filmove koristeći glumačku ekipu, za koje su vjerovali da bi bili manje uspješni da se serija i dalje prikazivala. Osma sezona bi vjerovatno smanjila profitabilnost serije zbog većih plata glumaca i niže cijene po epizodi kada bi se prodavala kao strip program.

Snažna gledanost serije nastavila se do kraja; finale serije iz 1994. je rangirano kao drugo među svim emisijama te sedmice, između hitova Home Improvement i Seinfeld, i gledalo ga je preko 30 miliona gledalaca. Sljedeća generacija je bila najgledanija serija Zvjezdanih staza, sa najvećom publikom od 11,5 miliona tokom svoje pete sezone prije lansiranja DS9. Između 1988. i 1992. godine prikupio je pola miliona do milion dodatnih gledalaca godišnje.

 Reference 

Kategorija:Zvjezdane staze
Kategorija:Američke TV-serije
Kategorija:Američke TV-serije sa početkom prikazivanja 1987.
Kategorija:Američke TV-serije iz 1980-ih
Kategorija:Američke TV-serije iz 1990-ih
Kategorija:Američke dramske serije iz 1980-ih
Kategorija:Američke avanturističke serije
Kategorija:Američke naučnofantastične serije iz 1980-ih
Kategorija:Serije mreže CBS
Kategorija:TV-emisije na engleskom jeziku