Enver Čolaković

Enver Čolaković bio je bosanskohercegovački prozaik, pjesnik i prevodilac.

Prevodio je s mađarskog i njemačkog jezika, objavljivao je i stručne tekstove iz fizike i matematike, a radio je kao profesor, pozorišni režiser, korektor i urednik.
Najpoznatiji je po svom romanu Legenda o Ali-paši iz 1944.

 Biografija 
Rođen je 27. maja 1913. u Budimpešti od oca Vejsilbega i majke Ilone Mednyanszki, Mađarice. Prve godine života proveo je selio se sa roditeljima različitim krajevima regije. Nakon Prvog svjetskog rata s porodicom se nastanio u Sarajevu.

Studirao je matematiku i fiziku u Beogradu i Budimpešti, a 1959. diplomirao je historiju u Zagrebu. Pisati je počeo kao dječak, i to na dva jezika: bosanskom i mađarskom. Između 1931. i 1939. pisao je na mađarskom i njemačkom jeziku. U tom periodu objavljuje svoja najranija djela, razne pjesme, pripovijetke, eseje i prepjeve s drugih jezika.

Drugi svjetski rat provodi u Sarajevu, gdje nastavlja s objavljivanjem pripovjedaka i eseja. Između 1939. i 1945. objavio je dvadesetak pripovijedaka i novela, kratki roman Mujića Hanka, te niz eseja i prikaza.

Osim najvažnijeg djela iz tog perioda, romana Legenda o Ali-paši, Čolaković 1942. završava i autobiografsko djelo Knjiga majci, u kojem otvoreno ističe svoje antifašističko opredjeljenje iako će poslije biti proganjan i pritvaran, a u njemu opisuje savremena četnička, ustaška i okupatorska zvjerstva nad narodom, progone Jevreja, Srba i zatiranje muslimanskih sela.

Nakon što su mu 1944. poginuli roditelji u bombardiranju Sarajeva, seli se u Zagreb, gdje ostaje do smrti. Iste godine na poziv Ante Pavelića prihvata poziciju atašea za kulturu pri poslanstvu Nezavisne Države Hrvatske u Mađarskoj, te odlazi u Budimpeštu, odakle se vraća sa slomom pronacističke vlasti u toj zemlji. Po završetku rata nove jugoslavenske vlasti privodile su ga nekoliko puta, ali optužnica nije podignuta, pa je veoma brzo pušten.
Nakon rata anonimno objavljuje prijevode djela Ervina Šinke s mađarskog (tri romana, knjige pripovjedaka i brojnih eseja). Četvrt stoljeća kasnije izašlo je drugo izdanje njegovog romana (1970). Iza Čolakovića je ostalo mnogo djela u rukopisu: pet romana, više zbirki novela i pripovjedaka, brojne knjige poezije i prijevoda te dnevnici.

Umro je 18. augusta 1976. od posljedica srčanog udara.

U njegovu čast danas jedna ulica u Sarajevu nosi njegovo ime, kao i nekoliko osnovnih škola u Bosni i Hercegovini.

 Bibliografija 
 Legenda o Ali-paši, Zagreb, 1944, 1970, 1989; Sarajevo 1991, 1997, 1998.
 Moja žena krpi čarape, salonska komedija, 1943.
 Mali svijet, Zagreb, 1991.
 Gyula Illyés, Poezija, Zagreb, 1971.
 Zoltán Csuka, Moje dvije domovine, Sarajevo, 1972.
 Zoltán Csuka, Poezija, Zagreb, 1975.
 Zlatna knjiga mađarske poezije, Zagreb, 1978.
 Izabrane pjesme, Zagreb, 1990.
 Lokljani. Iz Bosne o Bosni, Zagreb, 1991.
 Bosni, Zagreb, 1998.
 Pismo majci, Sarajevo, 2013.
 Melun, Sarajevo, 2023.

 Nagrade 
 Nagrada Matice hrvatske za najbolji roman (1943 – Legenda o Ali-paši)
 Plaketa Društva pisaca Mađarske Pro Litteris Hungaricis, Petőfi za prevodilački rad s mađarskog i njemačkog jezika
 Plaketa i visoko odlikovanje predsjednika Republike Austrije – Austrijski Križ časti za nauku i umjetnost I reda (1970)

 Reference 

 Vanjski linkovi 

 Tekst o Enveru Čolakoviću  na sajtu prof. Hamde Čame
 "Enver Čolaković, pisac najčudesnijeg romana bh. književnosti", Jasmin Agić, Al Jazeera Balkans, 9. 12. 2018.

Kategorija:Rođeni 1913.
Kategorija:Umrli 1976.
Kategorija:Bosanskohercegovački pisci
Kategorija:Biografije, Budimpešta
Kategorija:Bošnjaci
Kategorija:Enver Čolaković
Kategorija:Bivši studenti Univerziteta u Beogradu