Enver Krupić

Enver Krupić je (Bosanska Krupa, 1911 - Bihać, 29. 1. 1992.) bio je bosanskohercegovački slikar specijalizovan u žanru pejzažnog slikarstva i akvarela.

 Biografija i umjetnička karijera 
Enver Krupić rođen je 1911. u begovskoj porodici. Školovanje je započeo u Bihaću, gdje je završio pet razreda gimnazije, a maturirao je u Sarajevu 1932. Iste godine upisao se na Kraljevsku akademiju za umjetnost i umjetni obrt u Zagrebu, a nakon dvije godine nastavlja slikarski studij na Akademiji likovnih umjetnosti u Beogradu. Tu je i diplomirao 1937. stekavši zvanje akademskog slikara. Naredne godine upisuje postdiplomski studij na Akademiji likovnih umjetnosti (École nationale supérieure des beaux-arts) u Parizu u klasi akademika Fernanda Sabattea. Pored toga, studirao je vanredno,  historiju umjetnosti na univerzitetu Sorbonne. U to vrijeme stvara svoja prva značajna djela u kojima pokazuje interes za pejzaž, koji će vremenom postati glavna tema njegovog slikarstva. Postaje član Udruženja likovnih umjetnika Jugoslavije u Parizu, te s njima 1939. prvi put izlaže u Parizu i Den Haagu. Početkom Drugog svjetsko rata vratio se u Beograd, gdje je postao član Udruženja likovnih umjetnika Srbije (ULUS). Nakon rata radio je kao profesor historije umjetnosti na nekoliko beogradskih gimnazija. Pored rada u školi, redovno slika i izlaže na svim izložbama ULUS-a, te vanredno studira historiju umjetnosti na Filozofskom fakultetu u Beogradu. Prvu samostalnu izložbu u Beogradu imao je 1952. u galeriji ULUS-a na Terazijama. Ubrzo zatim, uslijedile su mnogobrojne izložbe, od kojih su najznačajnije izložbe u Umjetničkom paviljonu u Sarajevu (1954), u Istanbulu (1954), Bejrutu (1966). Posebno je bila značajna izložba u Milanu 1968. godine, koja mu je donijela  priznanje time što je ušao u svjetsku Enciklopediju modernog slikarstva.
U to vrijeme mnogo putuje po Evropi, Aziji i Africi i ta putovanja koristi u studijske svrhe obogačujući svoj likovni jezik i obrazovanje. Godine 1971. odlazi u prijevremenu penziju i vraća se u Bosansku Krupu. Adaptirao je stari mlin u središtu Krupe i pretvorio ga u atelje. Svakodnevnu slika Unu, njenu vodu, tokove, obale, okolni pejzaž, vegetaciju i ambijent. Tada započinje njegov najznačajniji slikarski stvaralački period kada slika pejzaže u akvarelu ("Una kod Stegarica", "Kanjon Une", "Una kod Krupe","Una kod Bihaća", "Slapovi sa Une") a u kojima je Krupić svoj poetski izraz razvio do najveće punoće i umjetničke zrelosti. Njegov slikarski izraz ponikao je iz čiste i iskrene životne radosti, optimizma i najneposrednijeg kolorističkog nadahnuća slikara i predstavlja najsintetičniji izraz umjetnikovih osjećanja. Slike su rađene bez napora, lirski toplo, smireno i relativno brzo, u stilu koji karakteriše puna stvaralačka sloboda i u kojoj je ovaj umjetnik stvorio ličan, zreo, bogat i na svoj način klasičan slikarski izraz. Veći broj pejzaža ("Dvoslap", "Troslap" , "Štrbački buk", "Una kod Ripča" , "Una kod Sunca" , "Martin - Brod" ...) čini najkvalitetnije poglavlje i kvalitetnu jezgru Krupićevog slikarskog opusa. Godine 1980. seli se u Bihać i najviše slika motive iz gornjeg dijela toka rijeke Une.

Dok radi u uljanim bojama, Krupić najviše slika Unu, dok je izbor motiva u akvarelu raznolik: mrtve prirode s cvijećem, vedute i panorame gradova, more i marine s brodicama, te motivi s tradicionalnom bosanskohercegovačkom arhitekturom. Njegove slike odlikuju se lahkoćom i mehkoćom u kojima provladava snažan umjetnički doživljaj. Kolorit je blijed ali svjež, a radovi su puni unutrašnje svjetlosti. Preovladavaju lahki vazdušasti, ružičasti, ljubičasti i zelenkasti tonovi. On snažnije u akvarelu nego u ulju demonstrira crtačku vještinu s kojom spontano objedinjuje oblikovanje plastičnosti forme i kolorističkih kvaliteta. Dobitnik je raznih društvenih i stručnih priznanja i nagrada, među kojima se ističu Orden zasluga za narod sa zlatnom zvijezdom socijalističke Jugoslavije, te uvrštenje u Veliku svjetsku enciklopediju modernog slikarstva (Enciclopedia Universale - SEDA - Della Pittura Moderna, Milano 1969.).
Enver Krupić umro je 29. januara 1992. godine u Bihaću.

 Samostalne izložbe 
 1952. Umjetnička galerija ULUS-a, Beograd
 1954. Umjetnički paviljon ULUBiH, Sarajevo
 1955. Sala zgrade Narodnog odbora sreza Bihać
 1958. Umjetnička galerija Doma kulture, Banja Luka
 1960. Sala Doma kulture, Tuzla
 1966. Galerija Matthar, Bejrut
 1968. Galleria D'Arte V. E. Barbaroux, Milano
 1968-1974 Doboj, Zenica, Prijedor, Bihać, Bosanski Novi
 1977. Sala Đuro Džaković, Sarajevo
 1979. Sala Doma JNA, Bihać, sala Doma kulture Bosanska Krupa, Školski centar, Cazin
 1981. Galerija Kulturnog centra, Beograd
 1984. Umjetnička galerija, Sarajevo

 Reference 

 Vanjski linkovi 
 Galerija Enver Krupić

Kategorija:Rođeni 1911.
Kategorija:Umrli 1992.
Kategorija:Biografije, Bosanska Krupa
Kategorija:Bosanskohercegovački slikari
Kategorija:Jugoslavenski slikari