Stjepan Džalto

Stjepan Džalto, bosanskohercegovački pisac i katolički svećenik, rođen je 21. oktobra 1931. godine u Voljicu kod Gornjeg Vakufa. Osnovnu školu završio je u Gornjem Vakufu, gimnaziju u Rijeci i Zagrebu, a teologiju u Đakovu. Objavio je dvadesetak knjiga priča, pjesama, romana i putopisa. U bliskom je srodstvu sa Davorom Džaltom, umjetnikom, filozofom i historičarem umjetnosti. Umro je 24. septembra 2008.

 Djela 

 Selo Svađalovo, pripovijetke, (Zagreb,1972.);
 Gladne i nemirne godine, roman, (Zagreb,1974.),
 Priče iz Pasjih Korita, roman (Zagreb,1982.);
 Svečev kafić, pripovijetke (Mostar,1988.);
 Spontanosti, pjesme (Mostar,1988.);
 Mladenački raj i njegov sjaj, pripovijetke (Đakovo,1989.);
 Pod Jurcanovim orahom, roman (Zagreb,1990.);
 Eva i ja, pripovijetke (Zagreb,1995.)
 Novo selo, roman (Zagreb,1995.);
 Čudna zemlja, roman (Zagreb,1995.);
 Birane stranice, izbor iz djela (Bol-Sarajevo,1995.);
 Župna kronika, pripovjetke (Mostar,1995.);
 Trzaji, pjesme (Mostar,1995.);
 Zvonimirovo, roman (Zagreb,1996.);
 Fra Marijanova Bosna, pripovijetke (Zagreb,1997.);
 Birane stranice II., izbor iz djela (Zagreb, 1997.);
 Krv i suze, pjesme, drama (Zagreb, 1998.);
 S ljudima, crtice (Zagreb, 1998.);
 Drug nastavnik iz predvojničke, roman (Zagreb,1999.),
 Posljednji dominikanac, putopisna proza (Dominikanska naklada Istina, Zagreb, 2000.)
 Spaljeno ognjište, pripovijetke (Uskoplje,2001.);
 Pismo i druge drame, drame (Zagreb,2002.)

Kategorija:Rođeni 1931.
Kategorija:Bosanskohercegovački pisci
Kategorija:Biografije, Gornji Vakuf-Uskoplje
Kategorija:Umrli 2008.