Višegrad

Višegrad je naseljeno mjesto i središte istoimene općine u istočnom dijelu Bosne i Hercegovine.

 Historija 
 Antičko doba 

Šire područje oko Višegrada bilo je nastanjeno od najstarijih vremena, o čemu svjedoče ostaci  materijalne kulture bronzanog i željeznog doba te antičkog razdoblja.
Ilirska plemena Autarijata i Ardijejci naseljavali su ovo područje  oko 1500. p.n.e. Njihova prisutnost potvrđena je arheološkim nalazima grobnica u okolini Višegrada, koje svjedoče o razvijenoj kulturi i društvenim strukturama tog perioda. Kasnije, u rimskom periodu, ovaj kraj ulazi u sastav rimske provincije "Malavico", koja je obuhvatala veći dio Balkana. Rimska infrastruktura, poput puta "Via Drina" koji je prolazio dolinom Drine, imala je važnu ulogu u povezivanju Rimskog Carstva. U to vrijeme, germanski rudari Sasi dolaze na ove prostore. Naziv grada Višegrad povezano je s njihovim naseljavanjem tako što jedan dio grada danas nosi ime "Sase", što podsjeća na njihov kulturni utjecaj.
U Župi, nizvodno od Višegrada, pronađeni su rimski novčići, među kojima se izdvajaju kovanice careva Konstantina Velikog i Konstantina II, što ukazuje na dugotrajnu rimski prisutnost u ovom regionu.
Najstarije slavensko naselje otkriveno na području Bosne i Hercegovine nalazi se u višegradskom naselju Mušići. Sistematska arheološka istraživanja koja je sproveo Zemaljski muzej iz Sarajeva 1966. na lokalitetima
Mušići i Kršće  otkrila su nastambe iz doba seobe naroda, kolibe koje su građene na podnicama rimskih vila, a zatim i ranoslavenske nastambe, poluzemunice i zemunice gra-đene izvan rimskih vila u kojima su pronađeni i ostaci slavenske keramike.

 Srednji vijek 

Najznačajniji izvori za proučavanje srednjovjekovnog Višegrada pohranjeni su u Državnom arhivu u Dubrovniku u sveskama serija: "Debita Notariae", "Diversa Notariae" i "Diversa Cancellariae". Ovaj grad je bogat srednjovjekovnim kulturnim naslijeđem, a na okolnim lokalitetima nalaze se stećci. Najpoznatiji su oni u Velikoj i Maloj Gostilji, a pripadaju periodu kada su teritoriju Bosne i Hercegovine naseljavali pripadnici srednjovjekovnih plemena, te odražavaju složenost i različite kulturne utjecaje tog vremena. Međutim, prvi dokumentirani urbani život na ovom mjestu započinje u kasnom srednjem vijeku. Srednjovjekovni Višegrad sastojao se iz dva dijela, utvrđenog grada (utvrde) i podgrađa, odnosno otvorenog gradskog naselja koje je u izvorima označeno imenom
Podvišegrad. Upravo je utvrđeni grad, smješten na klisurama iznad desne obale rijeke Drine, najupečatljiviji materijalni ostatak iz historije srednjovjekovnog Višegrada o čijem izgledu i namjeni postoje samo šture informacije.
Nastanak Višegrada može se dovesti u direktnu vezu sa procvatom Srebrenice, koja je u to vrijeme bila najznačajniji privredni centar u Podrinju.
Putne komunikacije koje su iz Dubrovnika vodile u Srebrenicu, ali i znatno udaljenija mjesta, prolazile su višegradskim krajem i samim tim utjecali da se na tom prostoru razvije jedno novo naselje, mjesto na kojem su se zaustavljale karavane i vršili pretovari trgovačke robe, a koje se vremenom pretvorilo u otvoreni trg. Povoljan geostrateški položaj omogućio je ekonomski  prosperitet ljudi koji su se do tada bavili uglavnom zemljoradnjom i stočarstvom. Privredni  uspon pozitivno je utjecao je i na demografsko stanje, a nagli porast gradskog stanovništva zabilježen je u prvoj polovini 15. vijeka.

Ovo područje je 1373. prvi put ušlo u sastav srednjovjekovne bosanske države, kada su oblasni gospodar Lazar Hrebeljanović i bosanski ban, kasnije kralj Tvrtko I Kotromanić u borbama pobijedili Nikolu Altomanovića i podijelili njegovu zemlju. Sjeverna oblast do samog ušća Lima u Drinu sa utvrđenim gradovima Donjim Dobrunom, Rudnikom i Užicem pripala je knezu Lazaru, a ban Tvrtko pripojio je bosanskoj državi središnji dio oblasti, Podrinje i Polimlje, sve do iza Prijepolja.
Nakon smrti kralja Tvrtka I vlast u gornjem Podrinju i donjem Polimlju preuzela su dva oblasna gospodara: knez Pavle Radenović Pavlović, osnivač vlastelinske porodice Pavlovića i veliki vojvoda Sandalj Hranić Kosača.
Pavlovići su držali uski pojas s desne strane Drine od ušća Lima sa Višegradom i Dobrunom. Tim područjem vladaju poslije smrti Pavla Radenovića njegovi sinovi Petar i Radoslav Pavlović, i konačno Radoslavljev sin vojvoda Ivaniš, poznat po povelji kojom potvrđuje Dubrovčanima trgovačke povlastice. U području planine Bujaka, a u blizini sela Mramorice, Ivaniš i njegova braća imali su svoj dvor i upravo je tu pisana spomenuta povelja.

 Višegrad za vrijeme vladavine Osmanlijskog Carstva 

Tačan datum osmanlijskog osvajanja Višegrada nije poznat, a historičari smatraju da je vojno  osvajanje ovog područja završeno do 1462. jer već početkom ove godine u Višegradu je zabilježeno djelovanje kadije.
Kao i ostali dijelovi Bosne i Hercegovine, tako je područje ovog grada i njegove okoline postalo dio velikog državnog sistema koji je sa sobom donio mnoge novine koje su pogodovale privrednom i urbanom razvoju. Proces širenja islama, urbanizacija, te privredni procvat, išli su zajedno.
Veliki putopisac Evlija Čelebija koji je prolazio kroz Bosnu 1660-ih dao je vrijedne podatke o privrednim kapacitetima bosanskih gradova. Prema njegovim podacima u Višegradu je postojao veliki han i 300 dućana koji su bili vakuf Mehmed-paše Sokolovića.
Ovakav privredni uspjeh ostvaren je zahvaljujući činjenici da je Bosanski pašaluk bio važna strateška tačka između Istoka i Zapada, u koji je dolazila trgovačka roba sa svih strana svijeta - iz Perzije, Arabije, Indije, Poljske, Češke, Burse, Istanbula, Kaira, Venecije, Dubrovnika, Londona.
Isti putopisac naveo je da je Mehmed paša Sokolović 1577. dao da se sagradi donji dio grada, koji je postao osnovno naselje oko mosta. Višegrad je tokom turske vladavine postao značajno administrativno, trgovačko i kulturno središte, a grad je izgrađen u skladu sa osmanlijskom urbanističkom tradicijom sa velikim brojem džamija, hanova, čaršija i drugih javnih objekata. Turski utjecaj oblikovao je život u ovom regionu tokom vijekova, kako kroz administrativnu i vojnu kontrolu, tako i kroz kulturne i vjerske aspekte.

 Višegrad za vrijeme vladavine Austro-Ugarske 

Od 1908. do 1918. suprotno odredbama Berlinskog kongresa, Austro-Ugarska je i formalno anektirala Bosnu i Hercegovinu.
Novi ustav proglašen je 20. februara 1910. godine pod nazivom Zemaljski ustav (Statut) za Bosnu i Hercegovinu, koji je svim zemaljskim pripadnicima garantirao jednakost pred zakonom. Iako je ovaj ustav bio prilično ograničen i nije domaćim ljudima i institucijama davao mnogo ovlaštenja već je vrhovna uprava ostala u rukama Zajedničkog ministarstva finansija u Beču. Međutim, njegov značaj je neosporan, jer je označio početak ustavnog poretka u Bosni i Hercegovini.
On je u politički život zemlje unio tri nove institucije (pored već navedenog Zajedničkog ministarstva finansija, tu su i Zemaljska vlada i Sabor), od kojih je Sabor svakako najvažnija.
Sve ove mnogobrojne promjene koje je nova vlast uvodila osjetile su se u svim porama društvenopolitičkog i privrednog života Višegrada.
Najznačajnija privredna odluka bila je ona o izgradnji pruge uskog kolosijeka od Sarajeva do Donjeg Vardišta i Uvca, koja je predstavljala dio nekada poznate "Bosanske istočne pruge" (njem."„Bosnische Ostbahn" ili pruga "Sarajevo – Ostgrenze", odnosno "Sarajevo-istočna granica"). Izgrađena je u okviru sistema uskotračnih željeznica u Bosni i Hercegovini od 1903. do 1906. povezujući istočnu Bosnu sa Sarajevom i ostatkom Austro-Ugarske Monarhije. Sa cijenom od 75 miliona zlatnih kruna (450 hiljada zlatnih kruna po kilometru) to je bila jedna od najskupljih pruga u svijetu izgrađenih do tada.

 Višegrad u Kraljevini Jugoslaviji 
Poslije Prvog svjetskog rata, Višegrad kao dio Bosne i Hercegovine ulazi u sastav Kraljevine Jugoslavije. Zbog sve goreg ekonomskog stanja u zemlji dolazi do jačanja revolucionarnih ideja na šta jugoslavenske vlasti odgovaraju represijom nad komunistima i drugim organizacijama koje se odupiru tadašnjem jugoslavenskom režimu. Početkom 1935. osnovan je logor za političke zatvorenike u Višegradu, koji je zajedno sa Lepoglavom i Bilećom bio najznačajniji.

 Geografija 
 Geografski položaj 
Višegrad se nalazi u središnjem dijelu Podrinja u prostranoj kotlini rijeke Drine, na brežuljkastim padinama koje se blago uzdižu u planine visoke preko 1000 metara. Ova  regija  predstavlja  planinsko-kotlinsko područje ispresijecano tokovima rijeke  Drine i njenih pritoka između kojih se prostire brdsko-brežuljkasti teren. Dolina rijeke Drine čini demografsku i ekonomsku okosnicu ove teritorije na kojoj je nastalo i razvilo se urbano središte. Višegradska kotlina je jedna od rijetkih proširenja u toku rijeke Drine koji se sastoji djelimično od visokih klisura i planina.

Na mjestu gdje se planine koje čine uski i duboki kanjon Drine razdvajaju u prostranu kotlinu, stoji stari kameni most iz druge polovine 16. vijeka sa 11 lukova širokog raspona, poznatijeg svima kao "na Drini ćuprija".

Brdo Bikavac nalazi se poviš desne strane grada, nekih 300 m visine od centra, u čijem podnožju je fudbalski stadion "Drina".

U Garču je 1987. izgrađen novi armirano-betonski most na Drini za saobraćaj, kako bi se rasteretila stara ćuprija. Od Nove Mahale, nizvodno desnom obalom Drine vodi put za Župu, široku kotlinu koja je i najplodniji dio Višegrada. Ova kotlina se stepenasto uzdiže do brda - sela Gostilja, Janjac, Dikava i Stolac koja čine granicu između Bosne i Srbije. Ova granica je utvrđena još 1343. i do danas je ostala nepromijenjena. Župa je bogata raznim vrstama voća, a najviše ima šljiva požegača od kojih se pravila rakija, bestilj i pekmez.

 Klima 
Višegrad ima umjereno-kontinentalnu klimu (Köppen: Cfb/Cfa) sa hladnim zimama, vrućim ljetima i umjerenim padavinama tokom cijele godine.

 Kultura 
mini|desno|250px|
Ovaj grad opjevan je i u bosanskoj sevdalinci, a od mnogih pjevača koji su se okušali izvedbama "U lijepom starom gradu Višegradu" i "Prođoh Bosnom kroz gradove" (autorskim djelima Dragiše Nedovića) najistaknutiji su Zaim Imamović, Safet Isović i Nedeljko Bilkić. Također, radnja u romanu "Na Drini ćuprija" odvija se u Višegradu i njegovoj okolini. Ivo Andrić je u ovom remek djelu bosanskohercegovačke i jugoslavenske književnosti opisao ljepote ovog grada i njegove orijentalne arhitekture sa posebnim akcentom na most Mehmed-paše Sokolovića, koji već vijekovima spaja njegove ljude.
Most je uvršten na listu svjetske baštine UNESCO-a, a dug je oko 250 metara i širok oko 10 metara, osim na sredini, gdje je proširen sa dvije terase, sa svake strane po jedna. Taj dio mosta zove se kapija. Iduci iz čaršije, na lijevoj terasi uzdiže se stub na kome je ugrađena ploča sa natpisom iz 1571. carigradskog stihotvorca koji je pisao u "badi" stilu kompleksne arapske poezije. U natpisu je navedeno kada je izgradnja mosta završena, te o onome ko je izgradio most i godina kada je izgrađen. Nasuprot ovom stubu s desne strane nalazi se terasa koja se zove sofa, a koja je uzdignuta sa dvije stepenice i ograđena kamenom ogradom kao i cijela dužina mosta.
Osim već navedenog starog mosta, na području općine Višegrad nalazi se još nekoliko nacionalnih spomenika kulture Bosne i Hercegovine:
 "Nekropola sa stećcima na lokalitetu Grebnice u naselju Drinsko",
 "Prahistorijski tumulus i nekropola sa stećcima na lokalitetu Mramorje u zaseoku Raonići, Kaoštice" (historijsko područje).

 Stanovništvo 

 Nacionalni sastav stanovništva - općina Višegrad 

 Nacionalni sastav stanovništva - naseljeno mjesto Višegrad 

 Poznate ličnosti 
 Ivo Andrić;
 Mehmed-paša Sokolović;
 Ljiljana Pirolić, književnica;
 Saša Stanišić, njemački književnik;
 Hamid Beširević, narodni heroj;

 Znamenitosti grada 
 Most Mehmed-paše Sokolovića
 Višegradska Banja
 Stara džamija Dobrun
 Manastir Dobrun
 Uskotračna pruga- voz „Ćiro“
 Sportski centar
 Sportska dvorana
 Zgrada „STARE GIMNAZIJE“
 Bikavac (brdo)
 Andrićgrad

 Galerija 

 Također pogledajte 

 Zločini nad Bošnjacima Višegrada
 Podrinje

 Reference 

 Vanjski linkovi 

Zvanični sajt općine Višegrad
Zvanična prezentacija turističke organizacije Višegrad
Visegrad Genocide Memories

Kategorija:Općine Bosne i Hercegovine
Kategorija:Općine Republike Srpske
*