Hej, Slaveni

Hej, Slaveni ili Hej, Sloveni je pjesma posvećena svim Slavenima i naslov himne bivše Socijalističke federativne republike Jugoslavije. Prva verzija pjesme napisana je 1834. pod naslovom Hej, Slaveni (ili na slovačkom Hej, Slováci).Na albanskom jeziku naslov je Hej Sllavët, na mađarskom Hej Szlávok, a na turskom Hey Slavlar. Pjesmu je napisao Samuel Tomášik. Otad je ova pjesma himna panslavizma, nezvanična himna Slovaka te himna SFRJ. Kompozicija pjesme Hej Slaveni vrlo je slična kompoziciji himne Republike Poljske.

 "Hej, Slováci" – prva verzija 
Izvorni tekst pjesme komponirao je slovački svećenik Samuel Tomášik za vrijeme svoje posjete Pragu 1834. Primijetio je da se njemački jezik tamo može češće čuti nego maternji, češki jezik. Tim povodom je napisao:

"U matici Pragu, biseru zapadnoslavenskog svijeta, koji će biti izgubljen u njemačkom moru, šta čeka moja draga domovina, Slovačka, koja u Pragu vidi svog duhovnog odgajatelja? Uznemiren tom mišlju, sjetio sam se stare poljske pjesme "Poljska nije nestala dok god mi živimo"Jeszcze Polska nie zginęła, póki my żyjemy. Ta poznata melodija je izazvala da moje srce stvori "Hej, Slovaci, naš slovački jezik još živi"Hej, Slovaci, ešte naša slovenska reč žije.... Otrčao sam u svoju sobu, zapalio svijeću i napisao tri verzije u svoj dnevnik. Pjesma je završena u trenu. Dnevnik Samuela Tomášika, nedjelja, 2. novembar 1834.

Tako je nakon ovog unutrašnjeg nemira Tomášik prvi put zapisao sljedeći tekst na slovačkom jeziku:
desno|200px|mini|S. Tomášik

 "Hej Slaveni" u Slovačkoj 
U Slovačkoj se kroz historiju, a i danas, ova pjesma smatrala nezvaničnom himnom Slovaka. Iako nakon stjecanja nezavisnosti 1993. Slovačka dobija drugu himnu, "Hej, Slaveni" još se smatra drugom himnom Slovaka. Ova pjesma nikad nije bila zvanična na teritoriji Slovačke, ali je favorizirana od strane vladajuće stranke u državi.

 "Hej, Slaveni" u južnoslavenskim zemljama 
Dragutin Rakovac je 1838. napisaoHorvat, Josip. Politička povijest Hrvatske, "August Cesarec", Zagreb, 1989; , str. 405. a 1842. objavio prvi prijevod Tomášikove pjesme pod naslovom Duh slavjanski.Bošković, Ivan J: Hrvatska književnost neoklasicizma i romantizma (sveučilišni priručnik), Filozofski fakultet Sveučilišta u Splitu, Split, 2008; , str. 65–66. Uslijedio je prijevod na slovenski jezik, koji je 1863. uradio Radoslav Razlag. Prijevod je nosio naslov "Duh slovanski", da bi u sljedećem izdanju bio objavljen pod naslovom "Hej Slovenci!".Plevnik, Danko: Smisao Bosne (vodič u Haag za autostopere), Naklada "Jesenski i Turk", Zagreb, 1997; , str. 237. Pjesma je bila popularna za vrijeme Hrvatskog narodnog preporoda te za revolucije 1848. (kad je pjesma bila poznata i u Hrvatskoj i u Sloveniji). Muziku za "Hej, Slaveni" komponirao je Vatroslav Lisinski, a nalazi se u petom izdanju pjesmarice Đure Stjepana Deželića (1903). Pjesma se u hrvatskim zemljama javlja pod različitim nazivima: "Duh slavjanski", "Duh ilirski", "Duh hrvatski" (s prvim stihom "O, Hrvati! Jošte živi"), "Pěsma domorodna" (s prvim stihom "Oj Iliri! Jošte živi rěč naših dědovah"), ali se najčešće javlja pod nazivom "O, Hrvati", odnosno "Oj Hrvati" i pod tim naslovom ostaje u upotrebi do kraja Drugog svjetskog rata.Zečević, 1988, 57.

 "Hej Slaveni" tokom Drugog svjetskog rata 
Tokom Drugog svjetskog rata pjesmu su koristile sve zaraćene strane. Jugoslavenski partizani koristili su nekoliko verzija. U Užičkoj republici korišten je tekst "Hej, Sloveni", a na teritoriji pod kontrolom ZAVNOBiH-a i ZAVNOH-a "Oj Slaveni". Pjesmu su u njenoj starijoj verziji "Oj Hrvati" pjevali i pripadnici ustaškog pokreta.

 Zvanična upotreba 
"Hej, Slaveni" bila je državna himna SFRJ od 1943. do 1991 (48 godina). Nakon raspada SFRJ "Hej Sloveni" bila je državna himna Savezne republike Jugoslavije, tj. Srbije i Crne Gore. Nakon raspada Državne zajednice Srbije i Crne Gore Srbija je zakonom iz 2009. usvojila svoju današnju himnu "Bože pravde", a Crna Gora svoju "Oj, svijetla majska zoro" te je tako prestala zvanična upotreba ove popularne pjesme. Danas nekadašnje jugoslavenske republike koriste sljedeće himne:

 Bosna i Hercegovina: Intermezzo (1998–danas); Jedna si jedina (1992–1998)
 Crna Gora: Oj, svijetla majska zoro
 Hrvatska: Lijepa naša domovino
 Makedonija: Denes nad Makedonija
 Slovenija: Zdravljica
 Srbija: Bože pravde

 Ime i tekst 
Ova pjesma poznata je u svim slavenskim zemaljama. Ispod slijedi spisak naziva himne:

Jezična grupaIme jezikaNaziv pjesmezapadnoslavenskičeški                  "Hej, Slované"donjolužičkosrpski"Hej, Słowjany"gornjolužičkosrpski "Hej, Słowjenjo“poljski    "Hej Słowianie"slovački            "Hej, Slovania"istočnoslavenskibjeloruski          "Гэй, славяне"rusinski "Гий Славляне"ruski                    "Гей, славяне"ukrajinski          "Гей, Слов'яни"južnoslavenskibosanski              "Hej, Slaveni"bugarski              "Хей, славяни"crnogorski          "Hej Sloveni" / "Хеј Словени"hrvatski              "Hej, Slaveni"makedonski          "Еј, Словени"slovenski            "Hej Slovani"srpski                  "Хеј, Словени" ("Hej, Sloveni")

 Literatura 
Zečević, Divna: Hrvatske pučke pjesmarice 19. stoljeća: (svjetovne i nabožne), Radničko sveučilište "Božidar Maslarić", Izdavački centar "Revija", Osijek, 1988; , 

Pavlović, Milivoje: Knjiga o himni: jugoslovenski narodi u himni i himna među narodima, 3. prerađeno i dopunjeno izdanje, "Dečje novine", Gornji Milanovac, 1990; ; 

 Reference 

 Također pogledajte 
 Jugoslavija
 Grb SFRJ
 Zastava SFRJ

 Vanjski linkovi 

 Priča o "Hej, Slováci" s originalnim tekstom
 Dostupne audiosnimke himne

Kategorija:Bivše državne himne
Kategorija:Jugoslavija
Kategorija:Slaveni
Kategorija:Simboli Jugoslavije
Kategorija:Muzika u Jugoslaviji