Present d'indicativo en bavaro

O present d'indicativo en bavaro (Indikativ Präsens) se fa servir ta expresar accions presents, asinas como tamién accions que ocurrirán en un esdevenidero amanau u que prencipioron en o pasau y continan en o present.

Verbos regulars

Verbos febles
Os verbos febles constituyen a mayoría d'os verbos en bavaro y son aquels que en a construcción d'as suyas formas de preterito no fan cambio vocalico en vocal d'a suya radiz. Asinas toz os verbos febles son regulars. Un eixemplo de conchugación sería o verbo machà (en aragonés "fer"):

 Persona Conchugación Rematanza Alemán Aragonés 1ª Sing. i mach -ø ich mache yo foi 2ª Sing. du machsd -sd du machst tú fas 3ª Sing. eà/sie/es machd -d er/sie/es macht él/ella fa 1ª Plur. mià machà(n) -n wir machen nusatros femos 2ª Plur. ià machds -ds ihr macht vusatros fez 3ª Plur. de machà(n) -n sie machen éls fan 
Cal parar cuenta que os verbos con o infinitivo rematau en -à, como ye iste caso, tienen una doble forma d'a primera y tercera persona de plural, rematando en -à (forma irregular) u en -àn (forma regular) seguntes o dialecto. Son eixemplos mià/de dreffà u mià/de dreffàn (trobamos/troban), mià/de hoffà u mià/de hoffàn (asperamos/asperan), mià/de kàffà u mià/de kàffàn (mercamos/mercan).

Asinas en os dialectos en que adhiben ixa -n final iste feito constituyiría una irregularidat, ya que como hemos dito fueras de bellas excepcions as formas d'a primera y tercera persona de plural y o infinitivo d'o verbo son as mismas.

 Persona dreffà hoffà kàffà dringgà 1ª Sing. i dref i hof i kàf i dringg 2ª Sing. du drefsd du hofsd du kàfsd du dringgsd 3ª Sing. eà/sie/es drefd eà/sie/es hofd eà/sie/es kàfd eà/sie/es dringgd 1ª Plur. mià dreffàmià dreffàn mià hoffàmià hoffàn mià kàffàmià kàffàn mià dringgàmià dringgàn 2ª Plur. ià dreffds ià hoffds ià kàffds ià dringgds 3ª Plur. de dreffàde dreffàn de hoffàde hoffàn de kàffàde kàffàn de dringgàde dringgàn

En istos verbos existe tamién a opción de formar a primera persona de plural metendo o pronombre personal -mà dezaga. Asinas tenemos machmà, drefmà, hofmà, kafmà, dringmà...

Podemos observar bellas caracteristicas importants en iste modelo cheneral de conchugación:
 En a primera persona de singular d'a conchugación de l'alemán la rematanza ye -e. En o bavaro, igual que en l'alemán coloquial charrau se pierde ista -e. Por eixemplo i geh (me'n voi), i red (charro), i dråg (levo), i schbui (chugo).
 A segunda persona d'o plural remata en -ds. Asinas por eixemplo tenemos ià rauchds (fumaz), ià leds (leyez), ià schaugds (uellaz), ià essds (minchaz).
 A primera y a tercera persona de plural coinciden con o infinitivo d'o verbo, por eixemplo schreim (escribir) y mià/de schreim (escribimos/escriben), làffà (correr) y mià/de làffà (corremos/corren), dringgà (beber) y mià/de dringgà (bebemos/beben).
 Existe una forma rural d'a tercera persona de plural que cambea a rematanza -n por -nd. Por eixemplo de fahrn u de fahrnd (adugan), de leem u de leemd (viven).

Verbos fuertes
Os verbos fuertes son aquels que experimentan un cambio en a vocal d'a suya radiz en formar os tiempos de preterito. No toz os verbos fuertes son regulars. Un eixemplo de chugación regular d'un verbo fuerte se puet veyer en o verbo biddn (en aragonés "pedir"):

 Persona Conchugación Rematanza Alemán Aragonés 1ª Sing. i bidd -ø ich bitte yo pido 2ª Sing. du biddsd -sd du bittest tú pides 3ª Sing. eà/sie/es bidd -d er/sie/es bittet él/ella pide 1ª Plur. mià biddn -n wir bitten nusatros pedimos 2ª Plur. ià bidds -ds ihr bittet vusatros pediz 3ª Plur. de biddn -n sie bitten éls piden

En iste eixemplo cal parar cuenta que en a tercera persona de singular y a segunda de plural no se adhibe una -d dezaga d'a radiz, ya que ista ya remata en doble -d. Sí que se adhibe en o caso de que remate nomás en una -d, por eixemplo brådn/eà brådd/ià brådds.

Verbos regulars en bavaro y irregulars en alemán 
A mayoría de verbos fuertes con a vocal -a en a suya radiz cambean ista en alemán por una -ä en a segunda y tercera persona de singular, asinas laufen/ich laufe/du läufst/er läuft ("correr"/"corro"/"corres"/"corre") u fangen/ich fange/du fängst/er fängt ("prener"/"prengo"/"prenes"/"prene"). En bavaro no cambea ixa vocal, por o que istos verbos son regulars de tot:

 Persona bråddn fangn gråm lassn schdoßnschdässn 1ª Sing. i brådd i fang i gråb i lass i schdoßi schdäss 2ª Sing. du bråddsd du fangsd du gråbsd du lasssd du schdoßddu schdässd 3ª Sing. eà/sie/es brådd eà/sie/es fangd eà/sie/es gråbd eà/sie/es lassd eà/sie/es schdoßdeà/sie/es schdässd  1ª Plur. mià bråddn mià fangn mià gråm mià lassn mià schdoßnmià schdässn 2ª Plur. ià brådds ià fangds ià gråbds ià lassds ià schdoßdsià schdässds 3ª Plur. de bråddn de fangn de gråm de lassn de schdoßnde schdässn

Como puet veyer-se o verbo schdoßn/schdässn ("empentar") tien una doble variant, pero en os dos casos ye regular.

Verbos irregulars
Verbos con a primera y tercera persona de plural irregulars  
Como ya hemos dito por un regular a primera y tercera persona d'o plural coinciden con o infinitivo d'o verbo. Son excepcions a iste regle os verbos geh, schdeh, doà, håm y sei y tamién en son os verbos remataus en -à cuan adhiben a -n en a rematanza d'istas personas. En istos verbos a primera y tercera persona de plural son diferents d'o infinitivo: geh y mià/de gengà (u  gengàn u gehnà, n'imos/en van), schdeh y mià/de schdengà (u  schdengàn u schdehnà, i somos/i son), doà y mià/de deàn (femos/fan), håm y mià/de ham (habemos/han) y sei y mià/de sàn (somos/son).

 Persona geh schdeh doà håm sei 1ª Sing. i gäh i schdäh i duà i håb i bini bi 2ª Sing. du gähsd du schdähsd du duàsd du håsd du bisd 3ª Sing. eà/sie/es gähd eà/sie/es schdehd eà/sie/es duàd eà/sie/es håd eà/sie/es is 1ª Plur. mià gengàmià gengànmià gehnà mià schdengàmià schdengànmià schdehnà mià deànmià dàn mià ham mià sànmià hàn 2ª Plur. ià gähds ià schdähds ià deàdsià dàdsià duàds ià habds ià seids 3ª Plur. de gengàde gengànde gehnà de schdengàde schdengànde schdehnà de deànde dànde duànde doàn de ham de sànde hànde hànd

Existen tamién as formas de primera persona de plural con o pronombre personal -mà dezaga: gemmà, schdemmà, deammà, hammà y sàmmà.

Os verbos con a radiz rematada en vocal + f doblan ista f en plural, infinitivo y participio perfecto. En royo se marcan as formas irregulars:

 Persona schlaffà kàffà sauffà häiffà 1ª Sing. i schlaf i kàf i sauf i häif 2ª Sing. du schlafsd du kàfsd du saufsd du häifsd 3ª Sing. eà/sie/es schlafd eà/sie/es kàfd eà/sie/es saufd eà/sie/es häifd 1ª Plur. mià schlaffà mià kàffà mià sauffà mià häiffà 2ª Plur. ià schlaffds ià kàffds ià sauffds ià häiffds 3ª Plur. de schlaffà de kàffà de sauffà de häiffà Participio gschlaffà kàffd gsauffà koiffà

Verbos con cambio en a rematanza d'a radiz  
Os verbos con radiz rematada en -g en alemán fan un cambio de posición d'ixa consonant por a n siguient en o infinitivo y a tercera y primera persona de plural, quedando asinas a rematanza -ng. Son eixemplos leeng (en alemán legen, meter), såång (en alemán sagen, decir) u lieng (liegen, chitar-se). En a resta de personas desapareixe a -n, por o que no se produce iste fenomeno.

 Persona såång lieng leeng 1ª Sing. i sååg i lieg i leeg 2ª Sing. du såågsd du liegsd du leegsd 3ª Sing. eà/sie/es såågd eà/sie/es liegd eà/sie/es leegd 1ª Plur. mià såång mià liegng mià leegng 2ª Plur. ià såågds ià liegds ià leegds 3ª Plur. de såång de liegng de leegng'

Os verbos con radiz rematada en -b la transforman en -m en chuntar-se a b con a n en o infinitivo y a tercera y primera persona de plural. En a resta de personas contina apareixindo a -b en a conchugación. Por eixemplo leem (leben, vivir), schdeàm u schiàm (schieben, meter).

{| class="wikitable"
| bgcolor=#cccccc | Persona
| bgcolor=#cccccc | leem
| bgcolor=#cccccc | schdeàm
| bgcolor=#cccccc | schiàm
|-
| bgcolor=#D8D8D8 | 1ª Sing.
| bgcolor=#F2F2F2 | i leeb
| bgcolor=#F2F2F2 | i schdeàb
| bgcolor=#F2F2F2 | i schiàb
|-
| bgcolor=#D8D8D8 | 2ª Sing.
| bgcolor=#F2F2F2 | du leebsd
| bgcolor=#F2F2F2 | du schdeàbsd| bgcolor=#F2F2F2 | du schiàbsd|-
| bgcolor=#D8D8D8 | 3ª Sing.
| bgcolor=#F2F2F2 | eà/sie/es leebd| bgcolor=#F2F2F2 | eà/sie/es schdeàbd| bgcolor=#F2F2F2 | eà/sie/es schiàbd|-
| bgcolor=#D8D8D8 | 1ª Plur.
| bgcolor=#F2F2F2 | mià leem
| bgcolor=#F2F2F2 | mià schdeàm
| bgcolor=#F2F2F2 | mià schiàm
|-
| bgcolor=#D8D8D8 | 2ª Plur.
| bgcolor=#F2F2F2 | ià leebds| bgcolor=#F2F2F2 | ià schdeàbds| bgcolor=#F2F2F2 | ià schiàbds|-
| bgcolor=#D8D8D8 | 3ª Plur.
| bgcolor=#F2F2F2 | de leem
| bgcolor=#F2F2F2 | de schdeàm
| bgcolor=#F2F2F2 | de schiàm'
|-
|}

Verbos con a primera y segunda persona de singular irregulars  
Os verbos que en alemán rematan en -eln u -ern adhiben una -d dezaga d'a radiz en a conchugación d'a primera y segunda persona de singular y d'o imperativo. En bavaro os primers pierden a -e en o suyo infinitivo, por eixemplo segln (en alemán segeln), någln ("clavar", en alemán nageln), bindln ("atar", en alemán bündeln) u sammen ("replegar", en alemán sammeln), estando iste zaguero una excepción, ya que conserva a -e y pierde a -l. En o siguient eixemplo de conchugación se veyen en royo as irregularidaz:

 Persona segln sammen någln bindln 1ª Sing. i segld i sammld i någld i bindld 2ª Sing. du segldsd du sammldsd du någldsd du bindldsd 3ª Sing. eà/sie/es segld eà/sie/es sammld eà/sie/es någld eà/sie/es bindld 1ª Plur. mià segln mià sammen mià någln mià bindln 2ª Plur. ià seglds ià sammlds ià någlds ià bindlds 3ª Plur. de segln de sammen de någln de bindln

O mesmo pasa con verbos con a suya radiz rematada en -n u -m precedida d'un atra consonant (fueras dh, l, m y n). Aquí se puet veyer un eixemplo en que vegada mas se marcan en royo as formas que son irregulars:

 Persona zeichnen admen 1ª Sing. i zeichned i admed 2ª Sing. du zeichnedsd du admedsd 3ª Sing. eà/sie/es zeichned eà/sie/es admed 1ª Plur. mià zeichnen mià admen 2ª Plur. ià zeichneds ià admeds 3ª Plur. de zeichnen de admen

Verbos con todas as personas de singular irregulars
Muitos verbos fuertes alemans que tienen a vocal -e u -ö en a suya radiz cambean ista vocal en a segunda y tercera persona de singular por una -i, por eixemplo lesen/ich lese/du liest/er liest ("leyer"/"leigo"/"leyes"/"leye"). O bavaro fa iste cambio tamién en a primera persona de singular.

 Persona säng geem essn schdeàm wiaffà kemà 1ª Sing. i siechi siehg i giib i iiß i schdiàb i wiàf i kim 2ª Sing. du sigsd du gibsd du issd du schdiàbsd du wiàfsd du kimsd 3ª Sing. eà/sie/es sichd eà/sie/es gibd  eà/sie/es issd eà/sie/es schdiàbd eà/sie/es wiàfd eà/sie/es kimd 1ª Plur. mià säng mià geem mià essn mià schdeàm mià wiaffà(n) mià kemà(n) 2ª Plur. ià sängds ià geeds ià essds ià schdeàds ià wiaffds de kemàds 3ª Plur. de säng de geem de essn de schdeàm de wiaffà(n) de kemà(n)

En bels verbos puet producir-se o cambio vocalico u no fer-lo, existindo asinas dos variants:

 Persona lesn 1ª Sing. i lesi lies 2ª Sing. du lesddu liesd 3ª Sing. eà/sie/es lesdeà/sie/es liesd 1ª Plur. mià lesn 2ª Plur. ià lesds 3ª Plur. de lesn

Forma analitica d'o present
Amás d'a forma sintetica d'o present existe tamién una forma analitica que se fa con o verbo auxiliar doa y o infinitivo d'o verbo:

 Persona Forma analitica Forma sintetica Aragonés 1ª Sing.  i duà biddn i bidd yo pido 2ª Sing. du duàsd biddn du biddsd tú pides 3ª Sing. eà/sie/es duàd biddn eà/sie/es bidd él/ella pide 1ª Plur. mià deàn/dàn biddn mià biddn nusatros pedimos 2ª Plur. ià deàds/dàds/duàds biddn ià bidds vusatros pediz 3ª Plur. de deàn/dàn/duàn/doàn biddn de biddn éls piden

Bibliografía
 "Bairische Grammatik". Ludwig Merkle. Hugendubel. Múnich, 1975. ISBN 3-88034-127-3 
  Bairische Grammatik www.bayrisch-lernen.de

Categoría:Tiempos verbals en bavaro
Categoría:Present d'indicativo