Ændrede skillelinjer siden 1960'erne?
Forfattere: Rune Stubager
Tidsskrift: politica (2003-01-01)

- 42

## Rune Stubager

## Ændrede skillelinjer siden 1960'erne? 1

til Brugen af betegnelsen "Jordskredsvalget" om valget i 1973 gør det interessant at undersøge, om de implicerede grundlæggende forandringer også kan konstateres i forhold til skillelinjestrukturen i de seneste fire årtiers danske politik. På grundlag af skillelinjelitteraturen er forventningerne, at der i Danmark kan findes skillelinjer baseret på klasse og urbanisering (traditionelle skillelinjer) og på beskæftigelsessektor og uddannelse (nye skillelinjer). Disse forventninger viser sig at holde stik. Det gælder også på det værdimæssige niveau, hvor dimensioner for gammel- og nypolitisk ideologi, der anskues som overbygninger på klasse/sektor- og uddannelsesskillelinjerne, kan påvises. Over tid ses detendvidere, at de traditionelle skillelinjer mister forklaringskraft i forhold til partivalget, uden at de nye skillelinjer får en tilsvarende større

Eftertidens navngivning af 1973-valget som "Jordskredsvalget" forekommer ganske velvalgt, forandringerne i Folketingets partimæssige sammensætning taget i betragtning: Der var vitterligt tale om markante forandringer. Anvendelsen af jordskredsbilledet giver dog også anledning til overvejelser om udviklingen i de politiske lag, der ligger under den overflade, som udgøres af Folketingets sammensætning. Det er disse lag, der er i fokus i denne artikel. Hensigten er således at sætte Jordskredsvalget ind i den større sammenhæng, der udgøres af udviklingen i skillelinjer siden 1960'erne.

En undersøgelse af skillelinjestrukturen åbner dog også mulighed for at opnå en forbedret forståelse af de grundlæggende mekanismer bag den vælgermæssige udvikling i Danmark i de seneste årtier. På denne baggrund vil artiklen søge at besvare spørgsmålet om, hvilke skillelinjer der kan identificeres i den danske vælgerbefolkning, og hvilken udvikling der har været i deres betydning for befolkningens vælgeradfærd i perioden fra ca. 1960 til 2001.

## Skillelinjer  Danmark: Resultater og hypoteser

I undersøgelser af skillelinjer er det efterhånden blevet standard at henvise til den skillelinjedefinition, som Knutsen og Scarbrough (1995) har udviklet på basis af Bartolini og Mairs (1990) arbejde. Ifølge denne definition eksisterer skillelinjer, når medlemmer af bestemte sociale grupper identificerer sig med deres gruppe, har bestemte gruppespecifikke værdier og støtter organisationer (typisk partier), der fremfører disse værdier i den politiske arena. Denne definition er imidlertid særdeles krævende at arbejde med empirisk, idet den stiller store krav til datamaterialet

- af
- 2
- 44 gået ved at inddrage alle tre niveauer. Først er det imidlertid relevant kort at gen-
- 45 nemgå litteraturen om skillelinjer med særligt henblik på udviklingen i Danmark.

I  Lipset  og Rokkans (  1967)  klassiske hovedværk inden for skillelinjeforskningen placeres Danmark i gruppen af lande, der præges af de skillelinjer, som opstod ud af den industrielle revolution, dvs. modsætningerne mellem land og by samt arbejdere og arbejdsgivere. Disse to skillelinjer lå bag etableringen før 1920 af det klassiske danske fire-partisystem, hvor hvert parti (i store træk) repræsenterede en af de fire grupper, der fremstod som følge af, at de to konfliktdimensioner gik  på tværs af hinanden: Venstre repræsenterede landmændene, Socialdemokratiet byarbejderne, Det  konservative Folkeparti byernes borgerskab (  og godsejerne) og Det radikale Venstre landarbejderne (  og visse intellektuelle byboer) (Elklit, 1986).

Dette billede af Danmarks skillelinjestruktur genfandtes i  Rose og Urwins (1969) empiriske efterprøvning af Lipset-Rokkan-modellen, der viste store forskelle i partiernes opslutning blandt land- og byboer samt blandt forskellige klasser også i  1950'erne  og 1960'eme. Så langt undersøgelserne går tilbage, har billedet også kunnet genfindes på det ideologiske niveau (Borre og Goul Andersen, 1997). Her har forskningen fokuseret på klassekonfliktens normative overbygning, der udgøres af værdier knyttet til de økonomiske spørgsmål, som er kernen i konflikten. Disse værdier indordner sig i det velkendte mønster med en socialistisk pol  støttet af  arbejderklassen over for en  borgerligt-liberal pol støttet af  landmænd og borgerskab.

Efter 1960'  ernes og 1970'  emes politiske udvikling kom skillelinjemodellen dog under pres både internationalt og i Danmark. I komparativ forskning blev der påvist en  markant svækkelse af sammenhængen mellem sociale baggrundsvariable og partivalg i vestlige lande (Franklin, 1992) - et mønster, der også aftegnede sig i danske undersøgelser (Worre, 1979; Borre, 1992). Denne forandring kan ifølge de komparative undersøgelser føres tilbage til sociostrukturelle ændringer i de vestlige samfund. Den sociale udvikling har, hævdes det, løst konflikterne bag de traditionelle skillelinjer og dermed opløst de socialt baserede fællesskaber, samtidig med at det stigende uddannelsesniveau har medført en kognitiv mobilisering (dvs. en forbedring af vælgernes evne til at indhente og fortolke informationer), der har reduceret vælgernes behov for at støtte sig til sociale grupper i deres politiske adfærd.  Samtidig har udviklingen dog muligvis også givet grobund for en række nye skillelinjer mellem ansatte i den private og offentlige sektor, mellem mænd og kvinder og mellem højt og lavt uddannede. Betydningen af disse nye skillelinjer kan imidlertid langtfra opveje den betydning, de traditionelle skillelinjer har haft, og konklusionen bliver derfor, at vestlige samfund bevæger sig mod en situation, hvor sociale baggrundsvariable er uden betydning for befolkningens vælgeradfærd, der i stedet vil være styret af værdier og kortsigtsfaktorer. I en sådan situation vil skillelinjemodellen således være af væsentligt mindre relevans end hidtil (Dalton et al., 1984; van der Eijk et al., 1992; Dalton, 2002).

Der har dog ikke været entydig støtte til konklusionen om skillelinjemodellens endeligt. På det sociostrukturelle niveau har der været kritik fra forskere, der ikke finder de præsenterede resultater overbevisende, og som er i stand til at vise en fortsat betydning af sociale baggrundsvariable i forhold til vælgeradfærd (Manza

og Brooks, 1999; Berglund, 2003). I den danske sammenhæn\_g er resultaterne hel- ler ikke entydige.  Således finder Knutsen (2001) for perioden 1970-94, at både klasse og sektor udgør signifikante skillelinjer, 4 ligesom uddannelse også fremtræder som relevant i visse analyser (Andersen et al., 1999).

Hvad angår værdielementet,  har den internationale debat i vid udstrækning stået om indholdet i og fremvæksten af en såkaldt ny politik-dimension samt om dennes forhold til den gamle klassekonfliktrelaterede værdidimension (Flanagan, 1987; Kitschelt, 1994; Inglehart, 1997). Den nye dimension vedrører ikke-økono· miske spørgsmål (såsom beskyttelse af miljøet,  individets frihedsrettigheder og forholdene for indvandrere og  flygtninge), der indordner sig på en akse fra libertære til autoritære værdier, hvor den libertære pol karakteriseres af miljøbeskyttelse, tolerance og forsvar for individets rettigheder; mens den autoritære pol karakteriseres af  intolerance og prioriteringen af  økonomisk  vækst og kriminalitetsbekæmpelse over miljø og frihedsrettigheder. Vælgernes placering på denne akse synes især at være relateret  til deres  uddannelsesniveau med kort  uddannede tenderende mod den autoritære og langt uddannede mod den libertære pol (Kitschelt, 1994; Andersen et al., 1999), og ny politik-dimensionen kan dermed anskues som den normative overbygning på modsætningen mellem højt og lavt uddannede. Analyser har vist, at en ny politik-dimension kan identificeres blandt danske vælgere fra slutningen af 1980'eme, og at den siden har fået en stadig stærkere sammenhæng med partivalget (Borre, 1995; Stubager, 2000). Ifølge teorierne på området vil den nypolitiske dimension sågar med tiden få en stærkere sammenhæng med partivalget end den gammel-politiske.

Den gammelpolitiske værdidimension har dog ændret position i skillelinjestrukturen.  Hvor den traditionelt har været knyttet til klassevariablen, er denne tilknytning i de senere år blevet svækket, samtidig med at dimensionen har fået en stærkere tilknytning til konflikten mellem privat og offentligt ansatte med sidstnævnte hældende mod den socialistiske og førstnævnte mod den borgerligt-liberale pol (Andersen et al., 1999: 95-96). Den samme værdidimension optræder hermed som værdielementet for  to forskellige skillelinjer: Klasseskillelinjen og  sektorskillelinjen (jf. også Knutsen, 1988). 5

Trods store forandringer på både det sociostrukturelle og det normative niveau tyder de gennemgåede resultater på, at skillelinjemodellen stadig er relevant for en forståelse af danske vælgeres adfærd. På denne baggrund kan vi således opstille et sæt af forventninger til eksistensen af og udviklingen i skillelinjer i forhold til partivalg i Danmark i tidsrummet fra 1960 til 2001. Ifølge de ældre undersøgelser bør vi  for det første kunne finde skillelinjegenererende splittelser baseret på både klasse og urbanisering. På baggrund af de nyere undersøgelser kan sådanne splittelser forventes at blive suppleret af skillelinjegrundlag baseret på sektortilknytning og uddannelse. På det værdimæssige område er det forventningen, at det tidligere dokumenterede mønster med en gammelpolitisk såvel som fra 1980'  erne en  nypolitisk ideologidimension vil kunne genfindes. I forhold til udviklingen over tid, leder litteraturgennemgangen til forventninger om, at de gamle skillelinjer vil tabe (dele af deres) betydning for partivalget i den undersøgte periode, mens de nye vil vinde øget betydning. Endelig  hævdes  det i  visse  dele  af litteraturen, at de sociostrukturelle

faktorer samlet set vil tabe forklaringskraft til de værdibaserede forklaringsfaktorer.

## Metode og data

Som anført af Berglund (2003), lider den ovenfor refererede litteratur af et dobbelt problem: Enten er den afhængige variabel begrænset til socialistiske versus ikke­ socialistiske partier (for eksempel Franklin, 1992), eller også inkluderes kun et begrænset udvalg af uafhængige  variable  (for eksempel Knutsen, 2001  ). Dette problem skal vi, som Berglund, søge at råde bod på ved at benytte multinominal logistisk regression. Denne metode tillader, at alle partierne medtages selvstæn­ digt i analysen, samtidigt med at de uafhængige variable kan være både kategori­ ske og på intervalskalaniveau. præsentationen af resultaterne fokuseres på et enkelt mål, nemlig Nagelkerkes R Dette mål er en såkaldt pseudo-R -koefficient, der, analogt til R 2 -koefficienten kendt fra lineær regression, angiver, hvor stor en andel af variansen på den atbængige variabel der forklares af den opstillede model (Nagelkerke, 1991). Analyserne udføres med et ex-niveau på 0,05. 6

Data til undersøgelserne kommer fra to kilder.  For det første anvendes valg­ undersøgelserne fra 1971 til 2001 (dog med undtagelse af 1988-undersøgelsen). Disse undersøgelser  indeholder et bredt spektrum af spørgsmål om både baggrunds­ faktorer og ideologi og udgør dermed et godt grundlag for analyserne her. For at kunne dække den første del af undersøgelsesperioden anvendes desuden et sæt af undersøgelser gennemført af Gallup i 1959 og omkring folketingsvalgene fra 1964 til 1975. Disse undersøgelser indeholder kun spørgsmål om baggrundsvariablene, men til gengæld er respondentantallet ofte større end i valgundersøgelseme. Gallup­ undersøgelserne vil derfor blive foretrukket i de tre år med overlappende data i de tilfælde, hvor kun baggrundsfaktorerne undersøges.

## Sociale baggrundsvariable og partivalg

Første skridt i analysen er at undersøge, om de forudsagte sammenhænge mellem sultatet af sådanne analyser kan ses i figur 1 (se appendikset for kodninger og

de sociale baggrundsvariable og partivalget kan påvises i bivariate analyser. Re­ antallet af respondenter i analyserne).

Som det fremgår af figur 1, er der umiddelbart støtte til hypoteserne om eksi­ stensen af skillelinjegenererende splittelser på det sociale niveau. Vi kan således påvise signifikante bivariate sammenhænge mellem det sociostrukturelle grundlag og partivalget for både de to traditionelle og de forventede to nye skillelinjer. Dette resultat holder også efter multivariate analyser, hvor alle variablene inkluderes i analysen på samme tid. 8 Som forventet, er både klassevariablen og urbaniserings­ variablen i hele perioden signifikante i forhold til partivalget. Det samme gælder for uddannelse, mens beskæftigelsessektor først opnår signifikant indflydelse fra og med 1975-valget. Vi kan altså konkludere, at det strukturelle grundlag for de forventede skillelinjer har været til stede i den her undersøgte periode.

Ser vi dernæst på udviklingen over tid, er støtten til de fremsatte hypoteser mere svingende.  Forventningen om en aftagende betydning af de traditionelle skille­ linjer synes ikke at kunne afvises på det strukturelle niveau: Faktorerne bag disse skillelinjer mister som forudsagt en stor del af deres forklaringskraft. Hvor klasse­ tilhørsforholdet i 1960'  erne var dominerende i forhold til partivalget, er variablens forklaringskraft i 2001 reduceret med mere end 75 pct. I forhold til opfattelsen af

I

Bi- og multivariate sammenhænge mellem sociale baggrundsfaktorer og partivalg, 1959-2001. Nagelkerkes R 2

1973-valget som et jordskred er det endvidere interessant at bemærke, at det store fald i klassevariablens forklaringskraft indtraf ved valget i 1971, mens 1973-val­ get kun bød på en beskeden yderligere reduktion i betydningen af variablen. Efter en kort genkomst i midten af 1970'  eme har variablens betydning siden været ka­ rakteriseret af en klart nedadgående tendens. Det samme udviklingsmønster kan genfindes for urbaniseringsvariablen, der dog aldrig har haft så stor betydning som klasse. Også denne variabel mistede en stor del af forklaringskraften ved 1971-valget og har siden tenderet mod en yderligere svækkelse.

Det var dernæst  forventningen, at de nye  skillelinjegenererende  faktorer-sektor og uddannelse - har fået øget betydning for partivalget i den undersøgte periode. Denne hypotese må imidlertid afvises på det sociostrukturelle niveau. Ganske vist har sektorvariablen fået en signifikant sammenhæng med partivariablen fra 1975 og frem, men hverken den eller uddannelse, som har været signifikant i hele perio­ den, har opnået den forventede forøgelse af forklaringskraften i forhold til parti­ valg. På  denne baggrund kan det ikke undre, at den samlede  forklaringskraft  for de sociale baggrundsfaktorer, som vist i figur 1, er blevet reduceret i løbet af de sene­ ste 40 år. Det skal dog bemærkes, at hvor den samlede forklaringskraft frem til 1980'  erne nøje fulgte udviklingen  i klassevariablens forklaringskraft, er denne for­ bindelse tilsyneladende svækket særligt ved de sidste tre valg. Det kunne indikere, at faktorerne bag de nye skillelinjer har opnået en mere autonom stilling i forhold til  den  tidligere  altdominerende  klassevariabel og således  er på vej til at indtage  den forventede rolle. En yderligere indikator, der peger i denne retning, er at svækkel­ sen i baggrundsfaktorernes samlede forklaringskraft kun har været på ca. 50 pct.

Mens de ovenfor præsenterede analyser fokuserer på sammenhængen mellem de sociostrukturelle faktorer og hele partispektret, kan det også være interessant at undersøge, hvordan baggrundsfaktorerne påvirker stemmeafgivningen på enkelt­ partier. En undersøgelse heraf præsenteres i figur 2 for Socialdemokratiet, Venstre og Det konservative Folkeparti og i figur 3 for Det radikale Venstre, Socialistisk Folkeparti, Fremskridtspartiet og Dansk Folkeparti. 9

Figur 2. Sammenhængen mellem sociale baggrundsfaktorer og stemme på Social­ demokratiet, Det konservative Folkeparti og Venstre, 1959-2001. Nagelkerkes R 2

Vender vi os først mod de traditionelt store partier i dansk politik, ses i figur 2, at sammenhængen mellem baggrundsfaktorerne og stemmeafgivning på disse par-

1

2

5

7

9

10

11

12

13

14

15

16

17

18

19

20

21

22

23

24

25

26

27

28

29

30

31

32

33

34

35

36

37

38

39

40

41

tier i høj grad følger udviklingen i klassevariablens sammenhæng med den komplette partivariabel. Det er ikke overraskende, idet netop disse tre partier traditionelt er blevet opfattet som klassebaserede (jf. Rose og Urwin, 1969). Den store forandring i de sociale faktorers forklaringskraft indtrådte således også for disse tre partier ved 1971-valget, selv om 1973-valget bød på yderligere markante reduktioner i forklaringskraften for Socialdemokratiets og Venstres vedkommende.

Figur 3. 2

For de fire mindre partiers vedkommende er billedet et noget andet. Disse partiers tilslutning kan kun i begrænset omfang forklares på baggrund af de sociostrukturelle faktorer, og der ses derfor heller ikke nogen klare udviklingstendenser i kurverne.

- sociale baggrundsfaktorers forklaringskraft større for stemmeafgivning på de min-

42

- dre partier end på de større partier. Især synes Det radikale Venstres støtter at
- 44 parti) gør især uddannelsesvariablen sig gældende - endnu et tegn på, at de nye
- 43 fastholde en vis sociostrukturel profil. For dette parti (såvel som for Dansk Folke-
- 45 skillelinjer kan være på vej mod den forventede rolle.

Sammenligner man sluttelig de to figurer, ses det, at efter det seneste valg er de

## Værdielementets bidrag

10 I dette afsnit skal vi søge at inddrage alle tre niveauer i killelinjemodellen: Det sociostrukturelle, det værdimæssige og det organisatoriske. Hidtil har vi undersøgt, om grundlaget for alle de fire forventede killelinjer kan identificeres, men i

af Operationaliseringen af værdidimensionerne er ikke ligetil. Som beskrevet i appendikset, er dimensionerne konstrueret som sumindeks af spørgsmål om relevante ideologiske emner. Problemet er imidlertid, at ikke alle relevante ideologispørgsmål indgår i alle valgundersøgelseme. Det har derfor været nødvendigt at indeks giver dette en vis usikkerhed om, hvorvidt de opstillede indeks reflekterer samme underliggende dimension, idet det ikke har været muligt at konstruere begge indeks i nogen af undersøgelserne: Mens det ene indeks kan konstrueres for perioden 1971-81, kan det andet opstilles fra 1987 og frem. Eftersom de inkluderede spørgsmål alle stammer fra det samme ideologiske domæne, skulle betydningen af udskiftningerne dog være mindre (jf. også fremgangsmåden i Aardal, 2003), og under alle omstændigheder udgør de opstillede indeks den eneste mulighed for langsigtede analyser. De gammelpolitiske indeks har, i de år hvor de begge optræder i undersøgelserne (1979, 1984, 1990, 1998, 2001), indbyrdes korelationer på ca. 0,5 (Pearsons r), og det er således acceptabelt at anvende indeks 2 i 1987 og 1994, hvor indeks 1 ikke lader sig konstruere.

Som det fremgår af appendikset, opnår indeksene alle Cronbachs a-værdier under det ønskede niveau på 0,7. Dette lave a-niveau skyldes dog i et vist omfang det begrænsede antal spørgsmål i indeksene (to eller tre) samt det faktum, at den nypolitiske dimension er under udvikling i den undersøgte periode. Analyserne gennemføres derfor på trods af de lave a-værdier.

af 11 valget. Figuren viser for det første, at der er emirisk støtte til vore hypoteser om ıdeologıdımensionerne: I hele den undersøgte periode leverer gammelpolıtık-dımensionen et sıgnitikant selvstændigt bidrag tıl foklarıngen at partivalget, ogsa når baggrundsfaktorerne tages i betragtning. Ligeledes fremtræder den ny-politiforhold til den tidligere konklusion vedrørende udviklingen i henholdsvis de traditionelle og de nye killelinjers betydning på det sociostrukturelle niveau er det endvidere værd at bemærke, at mens den gammel-politiske dimension fra starten af den undersøgte periode havde mere selvstændig foklaringskraft end den nypolitiske dimension, ser dette billede ud til at vende mod periodens slutning. Således er der på det værdimæssige niveau støtte til tesen om en voksende betydning af de nye killelinjer - især når det også tages i betragtning, at gammel politikdimensionen i stigende omfang reflekterer sektorkonflikten i stedet for den hensygnende klassekonflikt (jf. ovenfor).

af et tydeligt mønster, hvor de værdibaserede foklaringselementer overtager en del

1

2

3

4

5

6

7

8

9

40

41

42

43

44

45

Sammenhængen mellem sociale baggrundsvariable, højre-venstre ideo­ logi, ny-politisk ideologi og partivalg, 1971-2001. Nagelkerkes R

af den forklaringskraft, der tidligere blev oppebåret af de sociostrukturelle fakto­ rer. Det ses tydeligst i den voksende afstand mellem den øverste og nederste kurve i figur 4 - en afstand, der er blevet mere end fordoblet fra 1971 til 2001. Udtrykt på en anden måde kan man se, at mens baggrundsfaktorernes forklaringskraft i 2001 er faldet med ca. 55 pct. i forhold til højdepunktet i 1977 (  der i de tidligere analyser viste sig at ligge på niveau med undersøgelserne i 1960'eme), er reduk­ tionen for baggrundsf aktorer og ideologidimensioner tilsammen kun ca. 30 pct.

Foretager vi igen en opdeling af partivariablen og undersøger de enkelte parti­ ers vælgerkorps (ikke vist), finder vi et mønster, der ligner figur 2 og 3. Igen er det værd at bemærke, at mens de store partier fortsætter udviklingen mod et stadigt lavere niveau af forklaret varians, går tendensen for især Det radikale Venstre i =0,285) er dog relativt lav sammenlignet med den anden retning. Dette parti synes således at fremstå som det mest skillelinje­ baserede parti i 2001. Relevant er her især den nypolitiske skillelinje. Forklarings­ kraften af den opstillede model (R 2 situationen for de store partier i 1960'  eme.

## Konklusion

Der har,. over en bred kam, været støtte til de opstillede hypoteser: Såvel det struk­ turelle grundlag som den normative overbygning har kunnet identificeres for både de traditionelle og de nye skillelinjer, ligesom udviklingen over tid har levet op til forventningerne på de fleste punkter. Det har dog knebet for de nye skillelinjer at leve op til  forventningen om, at de skulle opveje tabet i forklaringskraft for de traditionelle skillelinjer.  Kobles denne observation med støtten til tesen om en øget betydning af de værdimæssige faktorer, tegner der sig konturerne af en udfor­ dring for skillelinjemodellen.

Resultaterne tyder således  på  en  svækkelse af  forbindelsen mellem det sociostrukturelle og de to øvrige elementer i skillelinjemodellen (værdier og parti­ valg) og dermed på en aftagende relevans af modellen som sådan for forståelse af politisk adfærd i Danmark, i det mindste i forhold til det samlede partisystem. Føres analysen videre til partiniveauet, viser skillelinjemodellen sig imidlertid at have bevaret eller forøget sin forklaringskraft, særligt for Det radikale Venstres og (i mindre grad) Dansk Folkepartis vedkommende.

Disse resultater leder dermed til forventninger om, at analyser af den fremti­ dige udvikling vil kunne vise den ventede øgede betydning af de nye skillelinjer for partier i særlige nicher i partisystemet.

## Noter

1. Forfatteren skylder Lise Togeby og Jørgen El  klit stor tak for  kommentarer til tidligere udkast til
2. denne artikel.
2. Det undersøges dog sjældent, om partierne faktisk repræsenterer de analyserede værdier - en undersøgelse, det heller ikke vil være muligt at foretage her. Ligeledes gør manglende data det umuligt at inddrage identitetselementet
3. Den danske stats kontrol med kirken og den høje grad af national og religiøs homogenitet fjer­ nede effektivt grundlaget for skillelinjer omkring sådanne modsætninger, der i andre vest- og nordeuropæiske lande gav anledning til kraftig polarisering.
4. Knutsen (2001: 345) hævder også, at køn udgør en signifikant skillelinje. Effekten af køns­ variablen forsvinder dog stort set, når sektorvariablen inddrages i analyserne (Knutsen, 2001: 340-341  ), og vi vil derfor se bort fra variablen i det følgende.
5. En mere præcis operationalisering end den, der er mulig på det foreliggende datamateriale, kunne måske differentiere mellem de to skillelinjer.
6. I de følgende figurer er Nagelkerkes R 2 -koefficienter ikke angivet, hvor den samlede model er insignifikant i log-likelihood.ratio test. De herved fremkomne huller i dataserierne er, hvor det er muligt, blevet fyldt ved interpolation. Hvor interpolation ikke er mulig ved begyndelsen eller slutningen af dataserierne, er  disse forkortet til kun at  omfatte værdier fra de signifikante analy­ ser.
7. Tak skal rettes til Dansk Data Arkiv, Søren Risbjerg Thomsen og Jørgen Goul Andersen, der venligst har stillet data til rådighed. De anvendte datasæts studienumre i DDA fremgår af tabel

45

I

2

3

4

5

6

7

8

9

10

11

## 12

13

14

15

16

17

18

19

20

21

22

24

23

25

26

28

27

29

30

31

32

33

34

35

36

37

38

39

40

41

42

43

44

45

- Al i appendikset på nær for 2001-undersøgelsen, der i skrivende stund ikke er tilgangelig fra arkivet.
8. I de multivariate analyser er der kontrolleret for betydningen af alder for at undgå spuriøse
- en med
10. Variablen bibeholdes dog i analysere for i det mindste at kontrollere for dens effekt.
11. På grund af skiftet mellem de to indeks og fraværet af ny-politiske spørgsmål i 1984-undersøgelsen er det ikke muligt at være mere pracis på dette punkt.

## Litteratur

Ve/gere vil/rede  ... En analyse av stortingsvalget 2001, Aardal, Bernt (2003). "Flyktige stemningsbølger ellerpolitiske grunnverdier?", pp. 47-81 i Bernt Aardal

Vælgere med omtanke. En analyse af folketingsvalget 1998,

ldentity, Competition and Electoral Availability, Cambridge University Press.

Vel  gere vi/frede  ...  En analyse av stortingsvalget 2001,

Electoral Change. Responses to Evolving Social and Attitudinal Structures in We­ stern Countries, Borre, Ole (1992). "Denmark", pp. 145-166 in Mark N. Franklin, Thomas T. Mackie and Henry

Scandinavian Political Studies, Bore, Ole (1995). "Old and New Politics in Denmark" 3, pp. 187-205.

- Voting and Political Attitudes in Denrnark, Aarhus University Press.

Citizen Politics. Public Opinion and Politi  ca/  Parties in  Advanced lndustrial Democracies,

E/ectoral Change in Advanced lndustrial Democracies: Realignment or Dealignment?,

Valg og vælgeradfærd: Studier i dansk politik.

- American Political Science  Revie'Hi� Vol. 81, No. 4, pp. 1303-1319.

Electoral Change. Responses to Evolving Social and Attitudinal Structures in Western Countries, Franklin, Mark N. (1992). "The Decline of Cleavage Politics", pp. 383-405 in Mark N. Franklin,

Modernization Postmoderni:.ation. Cultural, Economic, and Political Change in 43 Societies,

- Transformation of  European  Social Democracy, University Press.
- British  Journal of Political Science, Knutsen, Oddbjøm (1988). "The Impact of Structural and Ideological Party Cleavages in West Euro18, No. 3, pp. 323-352.
- Scandinavian Political Studies, Knutsen, Oddbjøm (2001). "Social Class, Sector Employment, and Gender as Party Cleavages in the Vol. 24, No. 4, pp. 311-350.
- The lmpact ofValues,

- Party Systems and Voter Alignments: Cross-National Perspectives, Lipset, Seymour Martin and Stein Rokkan (1967). "Cleavage Structures, Party Systems, and Voter Alignments: An Introduction"
- Social Cleavages and Political Change, University Press.

Biometrika, Nagelkerke, N.J.D. (1991). "A Note on a General Definition of the Coefficient of Determination",

Comparative Political Studies,

Økonomi og Politik, Electoral Change. Responses to Evolving Social and Attitudinal Structures in Stubager, Rune (2000). "Ny politik i Danmark" van der Eijk, Cees, Mark Franklin, Tom Mackie and Henry Valen (1992). "Cleavages, Conflict

- Western Countries, Resolution and Democracy" ", pp. 406-431 in Mark N. Franklin, Thomas T. Mackie and Henry

Dansk politik i 1970'erne studier og arbejdspapirer, Samfundsvidenskabeligt Forlag.

## Appendiks

Kodningen af de analyserede variable er udført i overensstemmelse med nedenstående:

Parti: Socialdemokratiet, Det radikale Venstre, Det konservative Folkeparti, Socialistisk Folkeparti, Dansk Folkeparti, Kristeligt Folkeparti, Centrum Demokraterne (inklusiv Slesvigsk Parti), Venstre, Fremskridtspartiet, Retsforbundet, Venstrefløjen (Enhedslisten, VS, SAP, KAP, DKP, Fælles Kurs, De Grønne, Det Humanistiske Parti).

- 10 Klasse: Arbejdere, lavere funktionærer,  højere funktionærer, landmænd, øvrige 11 selvstændige (inklusiv medhjælpende hustruer).
- 12 Urbanisering: København med forstæder, provinsbyer, landdistrikter. Variablen 13 mangler i 1987 og 1994.
- 14 Sektor: Privat, offentlig. Variablen mangler i gallupundersøgelserne og i 1977.
- 15 Uddannelse:  Kun folkeskole, mellem- og realskole, gymnasium og tilsvarende.
- 16
- Variablen mangler i 1959.
- 17 Alder: -29 år, 30-44 år, 45-59 år, 60-74 år, 75- år.  I gallupundersøgelserne og i
- 18 197  5, 1977 og 1981 følger kodningen marginalt anderledes skemaer.

19

- 20 Ideologiindeksene er konstrueret som sumindeks af følgende spørgsmål:

21

22

23

24

25

26

27

28

29

30

3  l

32

33

34

35

36

37

38

39

40

41

42

43

44

45

- Gammel politik-indeks 1 (Cronbachs a: 0,54-0,70):
- Staten har for lidt kontrol med de private investeringer.
- I  politik bør man stræbe efter at skaffe alle samme økonomiske vilkår, uanset uddannelse og beskæftigelse.
- Høje indtægter burde beskattes hårdere, end tilfældet er i dag.

Gammel politik-indeks 2 (Cronbachs a: 0,42-0,52):

- Først et spørgsmål om samfundets sociale udgifter: A siger: Man er gået for langt med sociale reformer her i landet. Folk burde mere end nu klare sig uden sociale sikringer og bidrag fra samfundet. B siger: De sociale reformer, som er gennemført i vort land, bør opretholdes i mindst samme omfang som nu.
- Videre et spørgsmål om indtægtsforhold og levestandard: A siger: Forskellene i indtægter og levestandard er stadig for store i vort land, derfor burde folk med mindre indtægter få en hurtigere forbedring af levestandarden end dem med større indtægt. B siger: Indtægtsjævningen er gået tilstrækkelig langt. De indtægtsforskelle, som endnu findes, bør stort set bibeholdes.
- Så har vi spørgsmålet om statens  kontrol  over erhvervslivet: A  siger: Forretningsog industrifolk bør i større grad have lov til at bestemme deres egne forretninger.  B  siger: Staten bør kontrollere og samordne næringslivet.  Den statslige kontrol bør i hvert tilfælde ikke være mindre, end den er i dagens Danmark.

Ny politik-indeks 1 (Cronbachs a: 0,27-0,48):

- Det vil være fornuftigt at lade. en stærk mand gribe magten i en økonomisk krisesituation.
- Radio og tv burde tie yderliggående synspunkter ihjel.

Ny politik-indeks 2 (Cronbachs a: 0,50-0,62):

- Den økonomiske vækst bør sikres ved udbygning af industrien, også selv om det skulle komme i strid med miljøinteresser.
- Voldsforbrydelser bør straffes langt hårdere end i dag.
- Indvandring udgør en alvorlig trussel mod vor nationale egenart.

På alle variable er uanbringelige respondenter udtaget af analysen. Nedenstående tabel angiver det mindste antal respondenter i analyserne af de enkelte datasæt.

Al. Det mindste antal respondenter i analysen

| 900   |
|-------|