Agatha og kvindeomstyrteren mr. Curt
Forfattere: Jens Blendstrup
Tidsskrift: passage (2001-12-01)

## JENS  BLENDSTRUP

Agatha og kvindeomstyrteren mr.  Curt

Så skal vi til det. Den her frygtelige kløen mellem to ben og to arme midt i det her

liv,  der  udfolder  sig mellem o og  100  år på en jord,  der roterer  om en akse i evig­ heder.

Hun tager de sorte trusser på. Og sin nye BH. Byens busser drøner i rene retnin­ ger,  og  bilerne samler sig langsomt og fornuftigt i parkeringshusene. Hun reder sit lange  sorte  hår  og  plukker  sine  øjenbryn  og  hvisker  sit  navn  til  spejlet.  Agatha. Agatha. Agatha. Oh my good Agatha how delicious you look. Skraldebilerne fyldes i det stille forstadskvarter. Ingen alarmer hyler. Kurserne ligger stabilt på børsen. Og aviserne bliver trykt på groft papir. Hun vælger  den  korte nederdel  og  kører. En genbo dytter. En fugl fløjter. En lille dreng løber over gaden, men hun har set ham. Små børn med skoletasker,  smiler hun.  Små børn.  Hun er pænt  gift. Men stadig smuk. Hun er gift på en måde, så hendes skønhed ikke er blevet stækket. Eiler også er  det fordi  hun er  varmblodig,  og  det brænder  igennem hendes  ægteskab. På en måde ville hun  gerne  sænke sit ansigt i sensuelle  folder,  men noget afholder hende fra det. På en måde ville hun gerne læne sig forover bare for at læne sig forover, så man kunne se. Men hun gør det ikke. Hun er smuk, og dagen er  smuk.

Hun parkerer  og går op  og finder toilettet. Bare  lige pudre  lidt  og ja bare  lige slappe af inden turen op med alle de fremmede blikke. Agatha hvisker hun. Agatha din lille dame. You little Wife.

Elevatoren stopper  på alle etager. Hun tager altid nummer 3 fra højre. Ikke fordi der  er  noget overtroisk i det,  men fordi den har  den bedste lyd. Og fordi den som fl.oor. Ground len. Tog jeg nu det papir med. Flyttede jeg på stenen ude i haven,  som jeg skal for

regel er fyldt med folk, hun ikke kender og ham. Curiosity Agatha. 1 st level.  Folk  står  i  deres egne tanker.  Side  om side med hinanden  og  andre  elevato­ rer. Trætte og  veludhvilede og rustne i en eneste klump. Huskede jeg nu at låse bi­ at sikre mig mod skæbnen. Bad jeg nu til Gud og Allah nok i denne weekend. Flyg­ tige øjne og bittesmå smil. Troende mennesker og grimme mennesker, krogede her­ rer i cottoncoats,  folk med kønsorganer og de her smukke damer.

- Miss Penny?
- Ja  ...  ?
- Vi kender  vist ikke hinanden. Men du er ansat hos Meirs oppe på  107ende ikke?
- Hvor ved du det fra?
- Det står på dit skilt.
- Skilt? Nå ja, hvor er jeg dum  ...
- Undskyld  ...  men - han tager sig i det.

Agatha smiler. Men kun et kort øjeblik. Verden er verden, og storbyen er storbyen, og børnene er 3 og 4 år. Og drifter er drifter. Og pligter er pligter. Og det er ikke alle si gn aler, der handler om sex. Manden smiler igen. Men kun lidt. Kun det nød­ vendige. Kun lige høfligt nok. Opad går det. Langsomt. Men op ad 32. fl.oor.

- Er du ikke sekretær for Mr. Meir?
- Jo, kender du Mr. Meir?
- Ikke rigtigt. Men han er skam en dygtig mand.
- Ja, Mr. Meir er  vældig  dygtig,  det er  han.
- Det er en solid  virksomhed med solide ansatte.
- Ja  ...  Hjertebanken.  Hjertebanken.  Hvorfor  nu  det  Agatha?!  Hvorfor  ikke?  Små lynhurtige blikke. Halsen  rødmer.  Det  er  jo  ham.  Længere  op.  Langsomt længere op. Elevatoren stopper på  64. Folk  strømmer  ind.  Flyt dig Agatha.  Ryk  dig væk. Væk fra ham. Sådan ja. Det var godt. Han ser på hende. Prøver at fange hendes op­ mærksomhed. Hun er allerede blevet køligere. Men han giver ikke op. Han smiler iniødekommende og prøver at komme tættere på.
- Det er utroligt så mange,  der er med sådan en elevator hvad?
- Ja, svarer hun. Og ser væk. Lykkelig gift. Lykkelig som kun nygifte kan være det. Men hun  er  ikke  nygift.  Hun  er  ganske  enkelt  bare  lykkelig. Ja  ligefrem  rund  af lykke  og  opmærksomhed. Hun er  simpelthen  fuldkommen  totalt lykkelig. Agatha you happy bitch.
- Sig mig engang  ... Mere når han ikke at sige. For folk strømmer ind. En tyk mand med tykke briller og brillantine maser sig ind i hjørnet
- Undskyld mig undskyld mig, maser han. Må jeg liige klemme mig ind her tak.

Elevatoren kører og kører. Kling bing. Kling bing. Så er det 72. En dame med en hund,  og  8 nye  ansigter  fra  det asiatiske luftfartsselskab  på  87ende  etage.  Og  så  er udsynet spærret. De kan ikke se hinanden. Opad går det. Kling  bing. Kling bing. - Undskyld  ...  ja  tak  ...  undskyld,  må  jeg  liiige  have  lov,  maser  den  tykke  mand. Kling bing. Elevatoren er proppet nu. Der lugter af sved i parfume. Af sved, der er pakket ind  i parfume,  der  er  bygget til at  holde  en  hel  dag.  Og  strøm.  Og  fugtige overbetrykkede,  overbefamlede knapper. Hun  er lykkelig gift. Hun  er  så lykkelig gift,  at det halve kan  være nok. Hun tænker på huset. På det nye gulv. Og på det nye køleskab,  som selv  kan re gn e ud,  når det skal fyldes.  Det er så  utroligt,  hvad man kan fa i den moderne  verden til at stabilisere hele  lortet med. Men noget har forrådt hende. Noget har ophidset en elektromotor inden i hendes køn.  Og hendes trusser er våde. Hendes trusser drypper. Og hendes safter er en slags lava, der ætser fornuften og alt. Men hun vil ikke ha det. Hun VIL IKKE ha det. Agatha, you lit­ tle shiny devil.

Et eller andet sted mellem disse 30 blege ansigter er han. Ligenu er  han usynlig. Men han er der et sted.  Han er der et sted. Og han vokser hele tiden. Der er no­ get, som trykker sig mod hendes bagdel med faste intervaller. Er det ikke hans hånd, hun kan føle der på den  ene balle.  Og er den ikke på en eller anden måde plantet der med vilje. B ry sterne strammer. Men hun tør ikke vende sig. Hun tør ganske en­ kelt  ikke  vende  sig.  For  hun  vil  ikke  ha  det.  Hun  kan  ikke  ha det.  Der  må  være grænser  for folks instinkter.  Smæk  ham en. Slæb  ham i  retten. The  trial  is set for the  case of  pervert mr. Curt and the honest Mrs Agatha Penny. Men hånden ælter og ælter. Og smilet breder sig på hendes læber. Det kan kun være ham. Og folk kig­ ger. Men hun kan ikke  lade  være.  Så  lad  ham da  åbne for  den kjole mand. Så lad barnet. Så lad dog manden tage for sig af retterne i din 7 menuers kina-kusse-grill.

dog manden, Agatha, så lad dog mr.  Curt slippe slaberten løs,  så lad dog business­ Så  lad  dog  manden!  Og hun er  klar nu.  Hun er  så klar,  at ægteskabet er ægteska­ bet,  og dørene kan smække lige så tosset de vil og skide være med det.

Kling  bing.  76.  floor.  Der  bliver  langsomt  færre  folk. Forsigtigt  vender  hun  sig om. Hænderne flytter sig forsigtigt.  Så  gør  det  da,  din  uslin g.  Så  tag  mig  da,  din sjældne  dræber.  Så  gør  mig  da  ulykkelig  og  utro,  men  stil  min  sult,  for  helvede.

Agatha you little whore from Ibiza.

Men det var  bare en paraply.  Det var  slet ikke nogens hænder?!  Det var bare en forpulet kold metalgenstand til at holde regnen væk med. Og hvor er manden i det hele taget henne. Fortvivlet ser hun sig omkring. Hvor fanden er manden henne?! Hvorfor  forsvinder  han  altid,  når  du  endelig  er  plukkemoden.  Hvordan  kan  man være så dum? Men det er din egen skyld Agatha. Du flytter dig  altid væk fra ham. Hvorfor flyttede du dig. Hvorfor flyttede du dig, din lede sæk. Hvorfor?!  77. floor. Agatha bider sig i læben.  Hvorfor er du så dum. Hvorfor  er  du .  altid så hamrende rigtig  og menneskelig  og glatbarberet hvad? Kling bing  ..  Kli:n.g biiig.  79,  floor  .. 83.

78. Flere  indere.  Flere  svenskere.  Flere  folk  fra  Uruguay. Det. er sgu  da  for  trist. Flere indere. 87. Flere tyskere. Men  .så. En pludselig fod i  døren.

- Vent. Jeg skal med her!

Forpustet  og  med  åbenstående  skjorte  kommer han  ind.  Håret  mørkt.  Øjnene

vilde. Munden bred og bukserne underligt åbne. Det er Curt;

- Mrs. Penny?
- Fuck fuck fuck,  det er ham.
- Miss Penny?
- Fuck fuck fuck,  det er ham!
- Ja  ...

Fuck fuck fuck, det er hanhunden fra sal, der er brudt gennem alle grænser og

I. står og slikker sig om munden!

- Agatha?
- Ja?

Det er ham. Slaberten.  Pikfontainen.  Manded et. Kvindeomstyrteren. Ham der

yr er  så høflig konstant at gentage sit åndsvage navn.

- Curt Berner.
- Hvem siger du?
- Æh, mit navn er Curt Berner!

Ah det spil. Det åndssvage spil. De sætninger, der hele tiden skal gentages og gen­ tages, men som smager mere og mere af seng og rejsning og åben mund, der gerne vil forkæles med olie fra undergrunden og så videre  ...

- My name is Curt Berner!
- Ja? Siger hun. Javel ja.

Curt  smiler.  Og  reder  sit  hår  væk  fra  panden  og  kysser  hende  blidt  og  presser

hende ind i hjørnet, som stadig lugter af den fede mands brillantinehår og hans und-

- skyld undskyld,  jeg lige maser mig forbi jeres smæk-liderlige gulgrønne aura. Kom så Curt,  sig det så til mig,  så vi kan komme sammen.
- Vi kender vist ikke hinanden. Men du er ansat hos Meirs oppe på  ro7ende ikke, siger Curt.
- Det kan du bande på jeg er din sindssyge stodder! Og så ler de fuldkommen hjer­ teskærende. Og inderne griner, og folkene fra Uruguay hviner. Og svenskerne træk­ ker sig utilpasse tilbage.
- Jeg stod egentlig af. Men så tog jeg trapperne op,  hvisker Curt, med hendes bry­ ster i hånden.
- Ja  ...
- Jeg var egentlig vred og fornærmet og rundt på gulvet, men så tog jeg trapperne op.
- Ja  ...
- Nu har jeg forfulgt dig i 2 år  og 30 dage,  mrs. Penny,  det kan  vi  ikke  blive  ved med, vel mrs. Penny? Siger Curt og lader hendes hænder komme ned til sin gylp og ind under gylpen og ind i alt det varme, hvor væsnet er vågnet for længst.
- Nej.
- Det ender jo galt en dag Mrs Penny?
- Ja.
- Det ender jo med, at vi må søge ud i en busk på Manhatten og tvinge vores sunde fornuft i knæ Mrs Penny  ...
- Ja  ...
- Og gennemkneppe hinanden.
- Og gennemkneppe hinanden, gentager Agatha, og tilføjer et .gudskelov.
- Men nu må vi nøjes med elevatoren op til ro7ende, Agatha, hvad siger du til det?
- Ja,  så må jeg hellere komme ned på knæ,  hvisker Agatha.
- Og så må jeg  hellere hæve mit lem  og  løfte  din kjole  og synke  så dybt jeg kan Agatha, ned i smudset, hvaba?
- Ja, så må du hellere støde til så godt du kan, mens alle folk kigger mr. Curt. Mens alle  folk  kigger,  Agatha.  Og  Curt  har  en  kæmpe  pik,  og Agatha har  en  sugende kusse. Og Curt kan tælle til hundrede, uden han kommer. Og Agatha kan glide frem og tilbage og frem og tilbage uden at glide ud af takt. Og de gør det med mægtige lyde som store sunde skælvende dåd yr ,  bambi-basser og sumpskildpadder, der bare ikke gider  mere miskmask.  Og drifter er drifter. Og elevatoren kører  så langsomt så langsomt, opad og opad i World Trade Center. Og der er ingen konsekvenser for dem. Men der er masser af konsekvenser for resten af verden.