Introduktion
Forfattere: Jeppe Strandsbjerg, Duncan Wigan
Tidsskrift: politik (2013-12-11)

## introduktion

Det er næsten blevet kliché for 'førkrisens' overvurderede økonomi at henvise til dengang daværende finansminister Thor Pedersen sagde, at vi var så rige, at Danmark snart ville  kunne  købe  hele  verden.  Det  var  i  2006,  og  det, der  er  værd  at  huske,  er  ikke,  at  økonomien  havde  det godt, men at vi troede, at vi vidste hvordan økonomien hang sammen. Der var fuld fart fremad og kursen var lagt. Regeringen fandt rum til at indføre afdragsfrie lån, som skubbede til de i forvejen stigende huspriser samtidig med, at lønningerne steg. Alle talte om friværdi. Der var ikke så meget fokus på vigtigheden af de finansielle markeder og den indflydelse, de havde på den resterende økonomi. Men nu er situationen anderledes. Alle snakker krise, og der er i offentligheden en øget opmærksomhed på  finansmarkedernes  betydning  og  problemerne  der knytter sig til beskatning af denne sektor. Blandt politikere og i den bredere offentlighed er der således udbredt enighed om, at der skal være bedre regulering af sektoren.

Det er dog kun de færreste, som har overblik over det finansielle  system.  Volumen  af  den  globale  handel  med finansielle aktiver har et omfang, de fleste har svært ved at begribe. Værdien af den daglige globale valutahandel steg fra 3,3 billioner US dollar i april 2007 til 4 billioner i april 2010. I april 2013 var tallet oppe på 5,3 billioner (BIS 2013). Om dagen. Når talen falder på de forskellige finansielle produkter, der handles med, såsom Credit Default Swaps (CDS)  og  andre  derivater,  overtriumfer  teknikaliteterne typisk debatten om politiske styringsmuligheder. Ofte er det svært at gennemskue validiteten af argumenter for og imod forskellige typer af regulering netop fordi kompleksiteten er så omfattende. Problemet omkring finansmarkederne er således ikke kun, at vi mangler svar på komplekse spørgsmål. Vi mangler også forudsætningerne for at kunne stille de rigtige spørgsmål. Derfor sætter dette nummer af Politik et politisk fokus på den finansielle sektor.

At  vi  finder  en  øget  bred  interesse  for  ting  vedrørende finans og regulering, bliver understreget af fx DRs aktuelle dokumentar I Skattely .  Uagtet kritikken af dokumentarens journalistiske metode, har udsendelsen tydeliggjort kompleksiteten omkring handel og beskatning af finansielle aktiver for en bredere offentlighed. Netop spørgsmålet om beskatning er et gennemgående tema i den politiske og den akademiske debat. Beskatning tydeliggør en række dilemmaer omkring den politiske regu- lering af finansmarkedet. EU har fx kaldt til kamp mod skattely samtidig med, at de fleste lande konkurrerer indbyrdes om at have favorable skattevilkår, hvilket selvsagt gør det svært at finde en fælles politik.

For at begribe kompleksiteten i sådanne spørgsmål er det  nødvendigt  at  anlægge  en  bred  politisk  økonomisk tilgang, som ser på spørgsmål om finans som mere end blot  en  række  økonomiske  aktiviteter.  De  fleste  forsøg på  at  forklare  finanskrisen  og  dens  eftervirkninger  har imidlertid en relativ snæver økonomisk tilgang. Fornylig blev  den  længeventede  'Rangvidrapport'  (Erhvervs-  og Vækstministeriet 2013) Den finansielle  krise  i  Danmark - årsager, konsekvenser og læring offentliggjort. Den 488 siders lange rapport kom til på baggrund af et ønske om at analysere årsagerne til finanskrisen og give en vurdering af effekten af de opstramninger, som er blevet taget for at understøtte finansiel stabilitet samt vækst og beskæftigelse i dansk økonomi. Rapporter som denne holder sig oftest inden for en relativt snæver faglighed af økonomisk ekspertise og fokus på de eksisterende strukturer.

I bestræbelsen på at brede diskussionen ud og derved se  finans  som  en  del  af  et  bredere  politisk  økonomisk kompleks, går det nærværende temanummer til spørgsmålet  om  forandringer  og  regulering  af  den  finansielle sektor med en bredere politologisk tilgang. Vi har samlet en række prominente skribenter, som alle hører intellektuelt hjemme indenfor disciplinen Politisk Økonomi, til at  analysere  de  finansielle  markeder  og  deres  sociale  og politiske  implikationer.  Bidragyderne  repræsenterer  en kombination af etablerede  navne  og  yngre  lovende  forskere. De gør os alle klogere på nogle af de emner, og flere til, som er opridset ovenfor.

De første tre artikler  går  i  dybden  med  fænomener som  er  kommet  til  at  spille  en  central  rolle  under  og efter  krisen:  centralbanksaktivisme,  derivater,  og  offshore kapital. I den første artikel demonstrerer Grahame Thompson hvordan  centralbanker  -  inkl.  den  danske nationalbank - verden over er blevet særdeles aktive aktører  i  forhold  til  at  styre  og  skabe  incitamenter  i  den finansielle sektor. På den baggrund foreslår han, at vi ser begyndelsen af, hvad han på engelsk kalder, 'central bank led capitalism'. Det var iøjnefaldende hvordan staten og det politiske kom tilbage på dagsordenen efter krisen slog igennem  2007/8.  De  fleste  rettede  blikket  mod  inter-, trans-  og  nationale  politiske  fora  for  at  få  etableret  en anden  type  regulering  og  politikformulering  på  det  finansielle område. Men i stedet, fastslår Thompson, har bankerne  udfyldt  et  handlingsrum,  som  opstod  p.gr.a. behovet for stimulering af økonomien. Centralbankerne har oparbejdet enorme gældsposter for at frigøre penge til  de  private  banker.  Indtil  videre,  dog  uden  synderlig effekt  idet  udlånsvirksomheden ikke er taget mærkbart til. Spørgsmålet er, om den store gæld kan blive et problem for bankerne, og her peger Thompson ligeledes mod innovative politikker når det gælder vurdering af gæld.

Som nævnt har finanskrisen og de efterfølgende økonomiske problemer for stater sat spørgsmål om skatteunddragelse højt på den politiske dagsorden. USA, EU og OECD har alle lanceret nye initiativer for at forhindre enkeltpersoners  og  virksomheders  skattemanipulation. Duncan Wigan demonstrerer  imidlertid,  hvordan  policydiskussionerne  om  de  forskellige  tiltag  generelt  har negligeret  sammenhængen mellem beskatningssystemer og  de  finansielle  systemer.  Wigan  argumenterer  for,  at derivater, som spiller en central rolle i det finansielle system, udgør en ny form for ejendom som er i stand til at  undvige  staters  skatteinddragelseskapacitet.  Hermed fremstår  derivater  som  fiskale  masseødelæggelsesvåben (fi scal weapons of mass destruction ). Kompleksiteten bliver udfoldet  i  artiklen,  men  grundlæggende  udfordrer  derivater traditionelle beskatningsmodeller, fordi derivater vareliggører både temporalitet og geografi og dermed destabiliserer dem som forudsætning for beskatning.

I  tråd  med Wigans artikel analyserer Ronen Palan og Anastasia Nesvetailova herefter hvordan, det vi ofte ser som unormalt og amoralsk praksis blandt finansfolk, skyggebankvirksomhed og det såkaldte offshore (juridiske eller geografiske steder med løsere regulering og mindre skattepligt)  fænomen  er  en  integreret  del  af  det  finansielle marked. Finansiel kapital har altid søgt andetsteds hen for at undslippe regulering og skattepligt. Siden 2. Verdenskrig er brugen af offshore og skattely steget markant. Palan og Nesvetailova knytter det an til Thorstein Veblens begreb om sabotage . Begrebet henleder vores opmærksomhed på  at  visse  typer  af  kommerciel  aktivitet saboterer muligheden for en velfunderet offentlig sektor.

De sidste tre artikler vender blikket mod nogle af de konkrete tiltag, der har været for at regulere de finansielle markeder. I den fjerde artikel viser Andrew Baker, at orienteringsskiftet mod såkaldt makroprudentiel regulering (der  søger  at  begrænse  systemisk  risici  i  det  finansielle system i stedet for blot, fx at fokusere på enkelte pengeinstitutters robusthed) har været en af de mest opsigtsvækkende nyskabelser i kølvandet på krisen. Bakers bidrag gør rede for både den makroprudentielle tænknings indhold og oprindelse. Paradoksalt noterer han imidlertid, at dens popularitet som reguleringsfilosofi af forskellige årsager ikke er oversat til praksis.

Herefter vender Martin B. Carstensen blikket mod konkrete  tiltag  for  at  regulere  banksektoren;  det  der  på engelsk betegnes som special bank resolution regimes (SRR), som giver myndighederne mulighed for at opløse konkurstruede  banker  uden  at  forstyrre  markedet  eller  risikere store offentlige summer. Flere stater har søgt at implementere SRR i forsøget på få bedre styring med distributionen af risici og tab mellem det offentlige og bankernes kreditorer.    Det  danske  SRR system (Bankpakke 3) er indtil videre det eneste, der har været i aktiv brug, og det har været med begrænset succes. Set fra et styringsperspektiv er problemet, at hvis man lader en bank gå konkurs, for derved ikke at bruge offentlige midler på at redde en privat institution, så svækker det i en dansk sammenhæng de øvrige bankers konkurrence internationalt, fordi det påvirker deres kreditværdighed. På trods af deres begrænsede brug indtil videre fremhæver Carstensen, at SRR repræsenterer en vigtig nyskabelse som fremover vil være en del af de offentlige bestræbelser på legitimt at regulere sektoren.

Temanummerets sidste bidrag  har  et  europæisk  fokus. Photis  Lysandrou bidrager  til  diskussionen  om beskatning  af  finansielle  transaktioner.  Dilemmaet  er, hvorledes man beskatter på en måde, så man stabiliserer uden at mindske produktiv aktivitet. Lysandrou skelner mellem Financial  Transaction  Tax (FTT)  og Financial Activities Tax (FAT); førstnævnte har været favorit i EU's bestræbelser  på  at  beskatte  finansiel  aktivitet.  Men  det er en fejl; artiklen argumenterer for, at FTT ikke vil stabilisere markedet og desuden vil have en negativ påvirkning på bankers og investorers arbejde. I stedet advokerer Lysandrou  for  en  FAT  model,  som  i  langt  højere  grad beskatter  ekstraordinære  profitter  fremfor  den  samlede aktivitet  i  systemet.  Hermed  når  vi  afslutning,  hvor  vi kan læse to boganmeldelser.

Til sidst er blot at rette en stor tak til forskningsassistent  Sara  Dahlman,  som  har  lagt  meget  arbejde  i  at redigere  og  sammensætte  manus  til  dette  nummer.  Vi er begge ovenud taknemmelige for den hjælp vi har fået.

God læselyst!

Jeppe Strandsbjerg &amp; Duncan Wigan November 2013

## litteratur

Erhvervs- og Vækstministeriet 2013, Den finansielle krise i Danmark - årsager, konsekvenser og læring , København.

Bank for International Settlements ( BIS ) 2013, Triennial Central Bank Survey. Foreign exchange turnover in April 2013: preliminary global results , Monetary and Economic Department, September 2013.