Abraham Kuyper, ny-calvinismen og kirkelivet i Holland
Forfattere: Martin Boje Christensen
Tidsskrift: dttk (08-04-2022)

## ABRAHAM KUYPER, NYCALVINISMEN OG KIRKELIVET I HOLLAND

Sognepræst, cand.theol. Martin Boje Christensen

Siden  1500-tallet  har  den  Reformerte Kirke  sat  et  afgørende  præg  på  det  hollandske  folk  og  dets  historie.  En  af  de markante skikkelser i kirkens historie og i Hollands historie i det hele taget er teologen, præsten, chefredaktøren og politikeren  Abraham  Kuyper  (1837-1920).  Hans teologi  og  politiske  tænkning  diskuteres stadig og er grundlaget for den såkaldte »ny-calvinisme«, der har inspireret kirker i  både Holland, Skotland og ikke mindst USA helt til nutiden.

## Kirkebesættelse

Abraham  Kuyper  var  et  menneske  med mange  talenter  og  en  utrolig  energi,  og hans  engagement  varede  hele  livet.  En af de mest kendte historier om ham fandt sted i hjertet af Amsterdam. Byens landskendte  1400-tals  kirke,  Niewe  Kerk,  har en prominent plads. Den ligger på Damtorvet ved siden af kongeslottet og bruges af den kongelige familie i Holland. Her er landets konger og dronninger blevet indsat  siden  1815,  og  under kirkens gulv er flere af landets berømte sønner begravet. Den  reformerte  Kirke  i  Holland, Nederlandse Hervormde Kerk, havde i 1800-tallet  status  af  nationalkirke,  og  kirkens regionale råd i Amsterdam, det såkaldte »classis«, havde det overordnede ejerskab af Niewe Kerk. 1

Uden  for  Niewe  Kerk  så  de,  der  var tidligt oppe den 6. januar 1886, en gruppe  mænd  med  målbevidste  skridt.  Man kunne genkende parlamentsmedlem, chefredaktør  og  medstifter  af  det  nyligt oprettede »Frie Universitet« i  Amsterdam, Abraham Kuyper. I den kolde morgendæmring  kunne  man  også  få  øje  på Frederik Rutgers, professor i kirkeret ved samme universitet og Alexander Lohman, hans kollega, samt Theo Heemskerk, søn af landets indenrigsminister og selv kommende premierminister. Med dem fulgte lederen  af  landets  calvinske  fagforening tillige  med  en  af  de  ældste  ved  Amsterdams  menighedsråd.  De  to  sidste  var håndværkere og medbragte en sav.

Dansk Tidsskrift for Teologi og Kirke  / 01 / 22

De blev mødt af nogle vagter uden for kirken, som straks sendte bud efter politiet. Kirkens regionale råd havde ladet kirkens låse udskifte og vagter opstille, fordi man  forudså  netop  den  konfrontation, som nu var under opsejling.

Da  politiet  ankom,  blev  deres  beføjelser øjeblikkeligt underkendt af den juridiske  delegation,  som  havde  sikret  sig med aftaler højere oppe i ordensmagtens hierarki. Derfor blev det kun døren ind til kirkens menighedsrådslokale, som denne morgen blev udsat for vold, idet håndværkerne savede et felt ud i fyldningsdøren, så  delegationen kunne skaffe sig adgang til kirken og dens dokumenter og nøgler. Abraham  Kuyper  og  hans  venner  havde nu sikret sig kontrol over kirken. Studenter  fra  byens  Frie  Universitet  holdt  vagt døgnet  rundt  bevæbnede  med  køller,  og den  spektakulære  kirkebesættelse  fortsatte året ud.

Historien  blev  kendt  som  »panel-episoden« på grund af det udsavede panel i døren, og den gav genlyd over hele landet og  blev  den  mest  dramatiske,  men  også mest kontroversielle del af Abraham Kuypers kamp for en kirkereform.

Hvordan  var  det  kommet  så  vidt? Hvad var disse mænds anliggende?

## Neo-calvinisme. Kirkekampen

Kuyper ville tilbage til en ægte og oprindelig calvinisme, som han fandt hos den protestantiske kirkefader Jean Calvin (1509-1563) og i Dordrecht-synodens bestemmelser.  Kirkemødet  i  Dordrecht 1618-19  omfattede  hele  den  daværende, internationale reformerte kristendom, og  mødets  bestemmelser  blev  toneangi-

Dansk Tidsskrift for Teologi og Kirke / 01 / 22

vende  for  kirken  i  flere  hundrede  år  efter. Samtidig var der hos Kuyper og hans tilhængere en stærk utilfredshed med de kommissioner og bestyrelser, som havde magten i kirken og blev støttet af staten, og  som  i  Kuypers  øjne  repræsenterede en  liberal,  modernistisk  teologi.  Denne statslige  topstyring  af  kirken  var  i  Kuypers  øjne  en  grov  krænkelse  af  kirkens integritet og egenart (Blei 2001, 19ff; 28). Den hollandske kirke var siden 1500-tallet  bygget  op  i  religiøs  og  politisk  kamp for frihed og ligeværdighed. Selve ånden i  reformert kristendom stred derfor mod ethvert kirkeligt hierarki eller statsstyre.

I løbet af 1800-tallet var den hollandske reformerte kirke ganske rigtigt blevet stadig mere statsstyret til stor fortrydelse for  en  del  af  landets  calvinske  menigheder.  Uden  de  reformerte  menigheders samtykke  indførtes  i  1816  en  kirkeordning, som gav kirken en helt ny struktur. Bestyrelser på flere niveauer dominerede kirkeledelsen. Bestyrelsernes medlemmer  var  udpeget  af  staten,  men  havde ikke  kirkelig  eller  teologisk  indsigt  til  at vurdere eller træffe beslutninger om trosspørgsmål (Koffeman 2001, 75). Kirke og stat  var  i  princippet  adskilt,  men  staten ønskede  efter 1815  i  oplysningstidens ånd,  at  landets  reformerte  kirke  skulle virke for statens vel og fremme idealerne om tolerance,  dyd  og  god  moral  og  kultivere  kærlighed  til  konge  og  fædreland (Blei 2001, 19ff; 28).

Mod  1800-tallets  slutning  traf  regeringen  bestemmelse  om,  at  al  støtte  til religiøse  skoler  og  læreanstalter  skulle afvikles. Både protestantiske og katolske skoler blev frataget statslige midler. Også

præsteuddannelserne skulle foregå på de ikke-religiøse universiteter. Abraham Kuyper  og  hans  venner  organiserede  med stor dygtighed en folkelig protestbevægelse, som stillede krav om, at alle religiøse skoler og institutioner skulle nyde samme rettigheder  og  tilskud  som  de  statslige. Kuyper var overbevist om, at calvinismen med dens formelle institutioner og sammenhængende og omfattende teologiske system tillige med dens stramme organisation havde de afgørende svar på tidens åndelige og religiøse krise. I sin kritik af statsmagten  lagde  Kuyper  ikke  fingrene imellem: »Our future preachers shall henceforth  be  taught  the  core  of  theology, namely dogmatics … by men whose mindset for years already has deliberately sought to eradicate and ridicule the confession  of  the  divine  authority  of  Holy Scripture,  of  God's  Triune  Being,  of  the divinity of the Son, of the personality of the Holy Spirit, and of atonement through the blood of the Lamb. … May this be passively indulged?« (Bratt 2013, 119).

Som  en  konsekvens  heraf  oprettede Kuyper  og  hans  venner  i  1880  Amsterdams »Frie Universitet«, bundet til en ortodoks,  calvinsk  kirketradition.  Kuyper blev  universitetets  første  rektor  og  underviste i teologiske fag. Trods sin spæde begyndelse indtager universitetet i dag en fremtrædende plads blandt de hollandske universiteter,  men  har  i  betydeligt  omfang  forladt  sin  strengt  ortodoks-calvinske profil og åbnet sig for studerende med mange  slags  baggrunde  (Vrije  Universiteit 2021).

Kuypers kirkekamp kan beskrives som kampen for den sande og rene kirke. Det gælder i en sådan grad, at der i hans teologiske  tænkning er tilløb  til  donatisme, der  som  en  skjult  understrøm  har  præget hans bevægelse lige siden (Koffeman 2001,  77).  I  det  hele  taget  er  Kuypers tænkning præget af antagonismer. Hans ekklesiologi tager sit udgangspunkt i det modsætningsforhold, som han ser mellem en  kristen  og  en  ikke-kristen  opfattelse af  verden,  som  igen  udspringer  af  den grundindstilling,  hvert  enkelt  menneske tager.  Kuyper  ser  et  afgørende  modsætningsforhold mellem klassisk, kristen tro og det spirituelle liv, der henter sit indhold i  moderniteten.  Kirken  lever  således  på en kampplads og er kaldet til at sætte sit eget israelitisk-kristne  antropologiske og etiske verdensbillede op imod samtidens hedenske, humanistiske og æstetiske verdenssyn. Med Guds hjælp vil kirken sejre i  den  kamp (Koffeman 2001, 82). Sådan trækker  Kuyper  bestandig  grænser  mellem kirken og de sande kristne på den ene side og den omgivende verden på den anden side.

Kuyper  bestred  med  stor  lidenskab, at  man  i  det  hele  taget  kan  tale  om  en national  kirke:  Kristi  kirke  har  en  identitet,  som  er  åndelig.  International,  ikke national. Kirken er først og fremmest den lokale menighed, som består af dem, der tror,  af  dem,  der  er  indpodet  i  Kristus, som bøjer sig for ham, lever af hans ord og lyder hans bud: »The church is the congregation of the believers. By their faith, in their confession, they are members of the Body of Christ, which is: the Church. So, the church cannot but consist of those who are incorporated in Christ, who bow

Dansk Tidsskrift for Teologi og Kirke  / 01 / 22

to him, live with his word, obeying his orders« (Blei 2001, 36).

## Baggrunden for besættelsen af Niewe Kerk i 1886 2

Konfrontationen med den etablerede kirke,  som  kulminerede i  januar  1886  med besættelsen af Niewe Kerk i Amsterdam, tog sin begyndelse i 1882. Kuyper vendte  da  som  præst  efter  seks  år  tilbage  til Niewe Kerk i Amsterdam og begyndte på en serie af foredrag, og ude i landets provinser genlød hans kritik af, at teologiske studenter  fra  hans  nystiftede,  konservative  Frie  Universitet  ikke  kunne  få  deres eksamener  anerkendt  af  den  officielle kirke og dermed ikke få præstestillinger. I  april  1883  mødte  222  delegerede (herunder 70 præster) op fra hele landet for at  planlægge  nye  tiltag  og  aktioner.  De sympatiserede med Kuypers sag, og i virkeligheden blev det begyndelsen på en ny kirkedannelse.

Kuyper  organiserede  sine  tilhængere i  Amsterdam,  som  fik  flertal  i  menighedsrådet  ved  Niewe  Kerk.  De  tre  tilbageværende  »modernistiske«  præster  ved Niewe Kerk blev overvåget kritisk af dertil udpegede  mænd,  man  anerkendte  ikke disse præsters konfirmationsundervisning,  og  konfirmanderne  kunne  dermed ikke blive konfirmeret. De tre præster appellerede  deres  sag  til  provinssynoden, som  gav  dem  medhold,  men  Kuyper  og menighedsrådet  appellerede  til  generalsynoden,  som  imidlertid  tilsluttede  sig provinssynodens støtte til de tre præster.

Imidlertid  havde  føromtalte  Rutgers fundet  ud  af,  at  kirkens  statutter  gav hjemmel til,  at  det  lokale  menighedsråd

Dansk Tidsskrift for Teologi og Kirke / 01 / 22

kunne  tiltage  sig  ganske  frie  beføjelser over  kirkens  ejendom  og  yderligere,  at  i tilfælde af uoverstigelige modsætninger i menighedsrådet ville kirkens ejendomme tilhøre  dem,  der  havde  samme  standpunkt som kirkens oprindelige konfessionelle profil og grundlag, og som derfor var de rette juridiske arvtagere. Det officielle, regionale  råd,  »classis«,  forlangte  herefter, at Kuyper og menighedsrådet tilbagekaldte deres beslutninger om at overtage kirken som ejendom. I flere på hinanden følgende møder, der gjorde åbenlyst vold mod  al  rimelig  forretningsgang,  besluttede classis til sidst 4. januar 1886 at afsætte de rådsmedlemmer og præster, som fulgte  Kuyper.  I  alt  80  mænd.  To  dage efter fulgte så besættelsen af kirken som omtalt. Hvis Kuypers kirkebesættelse kunne kritiseres for at være en irregulær magtdemonstration,  kunne  Kuyper  anklage sine modstandere i »classis« for det samme.

Der var uro flere steder i landet, i den lille  by  Kootwijk  blev  den  første  teologiske kandidat fra Kuypers Frie universitet, en ung mand ved navn J.H. Houtzagers, indsat som præst i kirken uden om de kirkelige myndigheder, der sammen med to politifolk ganske vist mødte op for at forhindre  indsættelsen,  men  kom  for  sent: Menigheden havde efter råd fra Kuypers søn  Herman  begyndt  gudstjenesten  og indsættelsen  af  Houtzager  en  time  tidligere end annonceret.

Kuyper og hans ligesindede blev i juli 1886  suspenderet  fra  deres  præstestillinger  og  menighedsrådsmedlemmerne afsat,  i  alt  74  mænd.  Kuyper  indkaldte til  en  »kirkekonference«  i  Amsterdam  i januar 1887, som blev udgangspunkt for dannelsen af en ny, reformert kirke, som spaltede sig ud fra den statsstøttede reformerte kirke og fik navnet »De reformerte kirker  i  Nederland«, Gereformeerde  Kerken in Nederland , idet 150 af landets 1350 menigheder, 180.000 medlemmer og ca. 80 præster fulgte Kuyper. I 1888 fastslog Nederlandenes højesteret endegyldigt, at Kuyper og hans netværk var et nyt og uafhængigt fællesskab og altså ikke den legitime åndelige arvtager til den hollandske  kirke  og  dens  kirkebygninger,  som Kuyper  havde  hævdet.  Flere  af  Kuypers nærmeste venner og samarbejdspartnere forlod  ham,  således  Philip  Hoedemaker, Kuypers  kollega  på  Det  frie  Universitets teologiske fakultet, som havde samarbejdet  med  ham  i  mange  år.  Hoedemaker iværksatte  ligefrem  en  kampagne  mod Kuyper i den hollandske presse, der blev beskrevet som »continuous, hateful, and mean-spirited« (Bratt 2013, 162).

## Søjlerne 3

Abraham  Kuyper  fortsatte  imidlertid  sit virke på mange fronter med uformindsket energi. Han gjorde fælles sag med landets katolske kirke i sin kamp for at få religiøse institutioner  og  læreanstalter  gjort  ligeberettigede med de statslige. Denne kamp lykkedes og resulterede i  en  opdeling  af det  hollandske  samfund  i  »søjler«.  Befolkningen afgrænsede sig i lukkede samfundsgrupper:  En  katolsk,  en  protestantisk,  en  socialistisk  og  en  politisk-liberal gruppe eller »søjle«. Hver gruppe opbyggede  sin  egen  sociale  organisation,  som omfattede  egne  kirker,  politiske  partier, aviser,  skoler,  universiteter,  fagforenin- ger, sportsklubber, spejderkorps og andre ungdomsklubber.  Kuyper  ses  ofte  som chefideologen bag denne ejendommelige, men gennemgribende udvikling i det hollandske samfund, en opdeling, som først for alvor begyndte at bryde sammen efter 2. Verdenskrig.

Abraham Kuyper var i mange år selvskreven leder af »Det Anti-Revolutionære Parti«, som i et opgør med arven fra den franske  revolution  så  det  som  en  hjertesag  at  fremme  ortodoks  calvinsk  tro  og religiøsitet i det hollandske samfund. Han var i en årrække medlem af det hollandske parlament og nåede sin højeste politiske  post  som  landets  premierminister i årene 1901-1905. Kuypers evne til at præsentere den calvinske kristendom som et logisk  og  sammenhængende  system  har ligesom hans store evner som skribent og retoriker gjort ham til en af de mest indflydelsesrige  reformerte  teologer  i  nyere tid (Blei 2001, 39).

## En mand med en mission

Abraham Kuyper havde en mission i livet. I anledning af 25-års jubilæet for dagbladet De Standaard , for hvilket han selv var chefredaktør,  holdt  han  en  festtale,  som han afsluttede  med  følgende  digt  om  sit livs bestemmelse (Himes 2015, 2-4):

For me, one desire rules my life One urge drives soul and will… It is to re-establish God's holy ordinances In church and home, in state and school, Regardless of the world's   protestations, For the benefit of the nation. It is to engrave those divine   ordinances, To which Word and Creation   witness,

Dansk Tidsskrift for Teologi og Kirke  / 01 / 22

So clearly on the nation That once again it bows its knee to God.

(Himes 2015, 3-4)

## Noter

- 1 Til  det  følgende se fremstillingen hos James D. Bratt 2013, 149ff.
- 2 Til dette afsnit se James D. Bratt 2013, 158ff.
- 3 Til dette afsnit se Karel Blei 2001, 44.

## Litteratur

- Blei,  Karel.  2001. »The Church: National and  Universal  -  On  the  Ecumenical Relevance  of  National  Church  Structures«.  I Of  all  Times  and  of  all  Places:  Protestants  and  Catholics  on  the Church  Local  and  Universal ,  19-48, redigeret af Leo J Koffeman og Henk Witte. Meinema.
- Bratt,  James  D.  2013. Abraham  Kuyper: Modern Calvinist, Christian Democrat . Grand Rapids: Eerdmans.

Himes, B.  H.  2015.  »For  a  Better  Worldliness:  The  Theological  Discipleship

Dansk Tidsskrift for Teologi og Kirke / 01 / 22

- of Abraham Kuyper and Dietrich Bonhoeffer«. Doktordisputats. Vrije Universiteit Amsterdam. https:// research.vu.nl/ws/portalfiles/portal/42154285/complete+dissertation. pdf (set d. 16. december 2021)
- Koffeman, Leo J. 2001 »The Urge for Unity -  Local  and  supralocal  church  in  the Dutch reformation«. I Of all Times and of  all  Places:  Protestants  and  Catholics on the Church Local and Universal , 69-94, redigeret af Leo J Koffeman og Henk Witte. Meinema.
- Vrije Universiteit.  2001.  »Vrije  Universiteit Amsterdam's Educational Vision. June 2021«. https://assets.vu.nl/ d8b6f1f5-816c-005b-1dc1-e363dd7ce9a5/b6740118-9b06-49f1-a0ae1ae613d32215/Educational%20vision%202021.pdf (set september 2021).

## Forfatter

Martin Boje Christensen mbc@km.dk