OL i Beijing - Markedskræfternes sejr over moralen!
Forfattere: Jørn Hansen
Tidsskrift: forumforidraet (2009-04-01)

fyrværkeri oplyser himlen, mens den olympiske flamme brænder under åbningsceremonien ved de Olympiske Lege i Beijing i august 2008. I forbindelse med det tre timer lange show i Beijings nationale stadion (fuglereden) fremviste mere end 15.000 udøvere en udstilling om nationens ældste historie og dets udvikling frem til en moderne magt (AfP PhOtO/PEdrO UGArtE, scanpix, danmark).

## OL i Beijing

## - markedskræfternes sejr over moralen!

It' s the economy, stupid! (Bill Clinton, 1993)

Den voldsomme finanskrise, der for alvor brød ud i oktober 2008, har på ny sat fokus på de økonomiske faktorers afgørende betydning for den globale politiske udvikling. Samtidig er det de seneste år blevet mere og mere almindeligt at tale om, at fremtiden tilhører Indien og Kina, og muligvis kan den nuværende økonomiske krise ses som et udtryk for, at 2008 blev året, hvor den økonomiske magt gled fra USA over Stillehavet til Asien med Folkerepublikken Kina i førertrøjen (Møller, 2008). Et økonomisk magtskifte, der efter alt at dømme også på et tidspunkt vil føre til  en  forskydning  i  den  politiske  magt,  sådan har det som regel været tidligere i historien. Allerede i løbet af 2008 har der været eksempler på et sådant snarligt politisk magtskifte. Regeringsledere  fra  EU-landene  tog  i  oktober  til Kina for politisk at diskutere den globale økonomiske krise, og USA's daværende præsident George  Bush  overværede  sammen  med  det  hidtil største antal regeringsledere de olympiske leges åbningsceremoni den 8. august i Beijing.

Trods  forårets  ophedede  debat  om  Tibet  og problemer med menneske  rettigheder og pressefrihed i Kina valgte regeringsoverhovederne at bakke op bag Kina og den olympiske megaevent. En  handling,  der  set  i  lyset  af  denne  kraftige moralske  kritik  umiddelbart  virkede  uforståeligt,  men  som  det  er  denne  artikels  ærinde  at forsøge at nå til en nærmere forståelse af. 1 Hvorledes kan man forklare, at statslederne trods deres udtalte kritik alligevel endte med at bakke op  om  de  olympiske  lege?  Undersøgelsen  vil tage udgangspunkt i en forståelse af, at når moralske  argumenter  ender  med  at  være  til  fals, spiller økonomiske og magtpolitiske faktorer en afgørende  rolle.  For  at  anskueliggøre  denne sammenhæng vil vi i første omgang på ny koncentrere os om åbningsceremonien.

Under åbningsceremonien kunne verdens regeringshoveder  sammen  med  tv-seere  verden over se et fantastisk show, der kulminerede med, at den olympiske fakkels sidste stafetløber svævende i luften over det olympiske stadion, Fuglereden, tændte den olympiske ild.

Under mottoet »One World, One Dream« havde  Kina  med  en  verdens  omspændende  fakkelstafet  forberedt  en  event,  der  skulle  forbinde Kina og resten af verden. I forhold til kritiske røster i Europa og USA mislykkedes dette, og i Vesten endte fakkelstafetten i stedet med at blive et  symbol på Kinas problemer med menneskerettigheder og Tibet. Ikke desto mindre er der til faklen knyttet en historie, der på det økonomiske område symboliserede Kinas nye magtposition i den globale økonomi.

## Lenovo og den oLymPiske fAkkeL

Det var den internationale teknologivirksomhed Lenovo, der stod bag den olympiske fakkel. Arrangørerne havde udvalgt Lenovos fakkel »The Cloud of Promise« (»Håbets sky«) i en konkurrence med 300 andre virksomheder, og ifølge Lenovos egne oplysninger havde det taget 10 måneder at udvikle faklen, der i forhold til farver, design, dekorationer og tekst skulle symbolisere værtsnationens kulturelle og civilisatoriske udvikling gennem næsten 5.000 år. Formet som en skriftrulle kunne faklen henvise til, at det var i Kina papiret blev opfundet, samt at skriftrullen gennem tiderne var blevet anvendt til at videreformidle det skrevne ord og tegninger fra ældre generationer til  kommende generationer, hvorved den kinesiske kultur vedvarende var blevet holdt i live. 2

Faklen er vitterlig et stykke meget smukt designerarbejde  med  et  særdeles  vellykket  symbolsk udtryk. Sammen med virksomheden Leno- vo er den også et udtryk for det moderne Kinas kapitalistiske  vej  og  dettes  forsøg  på  at  skabe kontinuitet  i  forhold  til  det  gamle  Kina  og  på den måde uden opgør og kritik at omgås den katastrofale udvikling under Mao.

## kinAs kAPitAListiske vej og de oLymPiske Leges kommerciALisering

I 2005 købte Lenovo IBM Personal Computing Division og stod herefter med en årlig omsætning på omkring 13 milliarder dollars som en af de absolutte ledere på det globale pc-marked. I Kina sidder Lenovo allerede på godt en tredjedel af computermarkedet, samtidig med at virksomheden derudover producerer mobiltelefoner, servere og digitale underholdnings  pro  dukter. 3 En udvikling, der ikke har kunnet lade sig gøre uden de åbninger, der skete i Kina med Deng Xiaoping, og som skulle vise sig at gå fint i spænd med de olympiske leges voldsomme kommercialisering.

I  Mao Tse-tungs sidste år og især efter hans død  i  1976  havde  der  i  en  årrække  været  en magtkamp inden for partiet, som i 1977 førte til den endelige afslutning af Maos kulturrevolution og til  en  sejr  for  Deng  Xiaoping,  der  påbegyndte gennemførelsen af et økonomisk moderniseringsprogram for Folkerepublikken. En moder  nisering,  der  betød  at  kommunistpartiet groft sagt satte sig for at gennemføre en kapitalistisk revolution fra oven, hvilket medførte at det kommunistiske ideologiske arvegods blev kasseret, samtidig med at kommunistpartiet fastholdt et egenrådigt herredømme over landet. En linje, som først Jiang Zemin fra 1993 til 2002 og siden Hu Jiantao i den grad har fastholdt og fremskyndet   (Hansen, 2008). Parallelt med den økonomiske modernisering åbnede Kina sig mod omverdenen, og efter mange års uoverensstemmelser mellem Kina og IOC blev Folke  repu  blikken Kina i 1979 på ny medlem af IOC, og ved OL i Los Angeles holdt de kinesiske atleter deres indtog på den olympiske scene, hvor de fik et fint indblik i markedskræfterne frie spil.

Af jørn hAnsen

For IOC gennemlevede næsten samtidig med udviklingen i Kina et nærmest parallelt forløb. Vel var det ikke Mao, der skulle gøres op med, men Avery Brundages usamtidige amatørbegreber.  Det  kommercielle  gennembrud  kom  med legene i Los Angeles i 1984. For første gang siden 1948 var der på grund af de politiske og økonomiske  problemer,  som  især  havde  gjort  sig gældende siden legene i Montreal, ingen modkandidat til Los Angeles som værtsby. Organisationskomitéen i Los Angeles kunne derfor tiltage sig en del friheder i forhold til den hidtidige praksis.

Indbyggerne i Los Angeles ville ikke belastes økonomisk af  legene,  og  organiseringen  af  OL blev derfor overladt til et privat firma under ledelse  af  Peter  Ueberroth,  der  tidligere  havde været den øverste ansvarlige for USA's professionelle baseballturnering. Han var en dygtig organisator og købmand, og det kom der et overskud på 225 millioner dollar ud af. I udbudsmaterialet stod det, at nyanlæg skulle være spartansk, for 3000  dollar  kunne  man  få  lov  til  at  løbe  1000 yard med den olympiske ild, og kun 30 sponsorer fik lov til at medvirke, men skulle betale mindst 4 millioner dollar for at deltage. Var man ikke blandt de 30 udvalgte, kunne man få lov til at finansiere  ridebanen,  svømmehallen eller  cykelbanen. ABC betalte 225 millioner dollar for tvrettighederne, og Coca-Cola og McDonald's gav store tilskud til organisations  komitéen (Ibid, s. 141).

De frie markedskræfter var blevet sluppet løs og  viste,  at  de  olympiske  lege  sagtens  kunne være en indbringende forretning for værtsbyen og for IOC. Med kommercialismen holdt en ny æra sit indtog i IOC, og Juan Antonio Samaranch, som i 1980 var blevet IOC's nye præsident, forstod straks budskabet. Forfægterne af de olympiske idealer udviklede sig til at bestyre en pengemaskine, og de havde med de olympiske lege eneretten til et produkt, der efter legene i Los Angeles blev særdeles efterspurgt (Hansen, 2004, s. 115-116)

Kommercialiseringen  betød,  at  IOC's  gamle amatørbegreb  forsvandt,  for  man  kunne  ikke rigtig tjene penge, hvis man ikke også sørgede for at have de bedste varer. Dette satte yderligere fart i kommercialiseringen, og efterhånden blev  de  olympiske  ringe  verdens  mest  kendte brand.  Tv-stationer  og  sponsorer  begyndte  at kappes  om  rettighederne  til  såvel  legene  som ringene.

I  1985  blev  det  såkaldte  olympiske  partnerprogram etableret (TOP, The Olympic Partners Programme). TOP's  opgave  var  verden  over  at sælge sponsorater til forskellige store virksomheder, mod at disse til gengæld fik rettighederne til at bruge de olympiske ringe i en fireårig periode frem mod legenes afholdelse. For den første periode fra 1985 frem til legene i Seoul i 1988 blev provenuet på 96 millioner US dollar, og i perioden fra 2005 og frem til legene i Beijing satte indtjeningen i regi af TOP med 866 millioner US dollar ny rekord. Ud over denne indtjening kom de store summer fra salget af tv-rettighederne til legene samt sponsorater uden for TOP-regi. Ved OL i Seoul drejede det sig for tv-rettighederne om 704 millioner dollars (2006 priser) og ved legene i Beijing om 1.706 millioner dollars (2006 priser) (Toohey &amp; Veal, 2007; Hansen, 2004).

Ved legene i Seoul kunne IOC for første gang stille såvel markedsmæssige som politiske krav til værtsnationen. Da Seoul fik tildelt værtskabet, havde mange frygtet problemer på grund af Koreas politiske situation med et kommunistisk diktatur  i  Nord  korea  og  et  vestligt  orienteret militær-diktatur  i  Sydkorea.  Problemerne  udeblev imidler  tid, og det viste sig, at omverdenens interesse  for  legene  i  Seoul  fremskyndede  demokratiseringsprocessen i Sydkorea. I 1987 imødekom den siddende regering således oppositionens krav om øget demokratisering og afholdt direkte præsidentvalg. En udvikling, som sikrede, at legene kom til at foregå under rolige og betryggende forhold.

Noget tilsvarende er ikke ligefrem sket i Kina, selv om en række åbninger langsomt er begyndt at  sætte  sig  igennem,  for  eksempel  har  Kina valgt at fastholde udenlandske journalisters ret til at bevæge sig frit rundt i Kina. En ret, der i første omgang kun havde været knyttet til tiden omkring OL, og derfor skulle være ophørt den 1. oktober 2008. 4 Ser man denne ændring i forhold til de gradvise åbninger, der generelt har været forbundet  med  den  kommercielle  udvikling  i Kina, er der måske grund til en vis form for optimisme.

På  det  kommercielle  område  var  der  under alle omstændigheder ikke problemer med at rekruttere  sponsorer  til  legene  i  Beijing,  tværtimod stod virksomhederne nærmest i kø, og et helt  hierarki  af  sponsoraftaler  gjorde  sig  gældende  frem  til  og  under  legene  i  Beijing: Vigtigst var de tidligere omtalte 12 TOP-sponsorer eller såkaldte »World Wide Partners«, derefter fulgte  11  »OL  Partners«,  10  »Olympic  Games Sponsors«  og  endelig  15  »Olympic  Games  Exclusive Suppliers«. 5

De  såkaldte  World  Wide  Partners  var:  Atos Origin  (Informationsteknologi),  Coca  Cola,  General  Electric  (energi,  sundhed  og  infrastruktur),  Johnson &amp; Johnson (Sundhedsprodukter), Kodak, Lenovo, Manulife (forsikringer),  McDonald's, Omega, Panasonic, Samsung og Visa, medens  gruppen  af  »OL  Partners«  blandt  andre rummede Bank of China, China National Petroleum Corporation (CNPC), VW og Adidas. I det følgende vil der blive set nærmere på en række af disse virksomheders betydning for udviklingen i Kina.

## Lenovo, BAnk of chinA og chinA nAtionAL PetroLeum corPorAtion - kinesiske sPonsorer

Som allerede omtalt har en af de centrale virksomheder  været  teknologi  virksomheden  Lenovo. Det var ikke helt tilfældigt, at Lenovo i 2005 købte IBM Personal Computing Division, for fra virksomhedens begyndelse har der været et tæt samspil med IBM, der i 1981 opfandt verdens første personlige computer. Lenovo startede i 1984 under navnet Legend, da 11 computeringeniører i Beijing gik i gang med at skabe en virksomhed, der skulle formidle informationsteknologi til det kinesiske folk. Udgangspunktet blev det banebrydende Legend Chinese Character Card, der gjorde det muligt at oversætte det engelske operativsystem  til  kinesiske  skrifttegn  og  dermed introducere den personlige computer til den kinesiske befolkning. I 1994 blev Legend introduceret på børsen i Hong Kong, og fire år senere var den første million pc'er blevet produceret. I 2003 ændrede virksomheden navn til Lenovo og sad  i  2004  på  over  25  %  af  markedsandelen  i Kina for som omtalt med købet af IBM Personal Computing Division i 2005 at blive verdens førende på det globale pc-marked. I Danmark havde virksomheden  i  2008  80  medarbejdere,  og  Lenovos pc'ere er godt på vej til at blive udbredt på det danske marked. 6

Lenovo  begyndte  tidligt  at  støtte  kinesisk idræt og sponsorerede i 1999 det kinesiske damelandshold  i  fodbold.  I  2001  var  Lenovo  hovedsponsoren  bag  Beijings  vellykkede  ansøgning om værtskabet for OL i 2008. En velvalgt handling,  da  Kina  samme  år  blev  medlem  af World Trade Organisation, der har til formål at sikre regler for handels  aftaler mellem nationer på  et  globalt  niveau.  I  olympisk  sammenhæng slog Lenovo for alvor igennem, da virksomheden i  2004  blev  den  første  kinesiske  virksomhed blandt  de  såkaldte  World  Wide  Partners  eller TOP-sponsorer. Som sponsor for vinter-OL i Torino og legene i Beijing i 2008 blev Lenovo dermed hovedleverandør af computerudstyr, herunder såvel stationære og bærbare computer som servere (Hansen, 2008, s. 145). 7

En væsentlig baggrund for Lenovos succesrige udvikling har været kinesernes fremadrettede investeringspolitik. Ifølge »Alt om Kina« og Kinas engelsksprogede avis China Daily er et af det mest søgte ord på nettet i Kina ikke »sex«, men »aktier«. Det kan muligvis skyldes regeringens kontrol med internettet og hårde linje over for pornografi, men ifølge verdens største søgemaskine Google var »sex« det mest søgte ord i lande som Ægypten, Indien og Tyrkiet, medens det i Kina slet ikke var med i top ti. Øverst på listen i Kina var søgeordene »QQ«, der både er en  nyere  kinesisk  bilfabrikant  og  et  chat-program,  medens  anden,  tredje  og  sjettepladsen blev indtaget af navne på banker og fjerdepladsen af ordet »aktier«. 8

Det er således ikke helt tilfældigt, at Bank of China optræder som sponsorer i gruppen af »OL

OL Beijing 2008 - roning - Guld til Guldfireren. søndag formiddag dansk tid fik danmark deres første guldmedalje ved OL i (Claus fisker fot., scanpix danmark).

Partners«, for de kinesiske banker er kommet i førertrøjen  i  den  globale  økonomi.  Førstepladsen som verdens største børsnoterede bank indtages af Industrial &amp; Commercial Bank of China (ICBC),  andenpladsen  af  China  Construction Bank og tredjepladsen af OL-Partneren Bank of China,  fjerdepladsen  af  den  britisk-asiatiske bank Hongkong &amp; Shanghai Bank of China, medens Bank of America først kommer ind på femtepladsen (Sieren, 2008, s. 16). Ud over investering  i  produktionen  har  de  kinesiske  banker ydet  særdeles  store  lån  i  billionstørrelser  til USA og på den måde medvirket til at finansiere de amerikanske borgeres overforbrug. Økonomiske  eksperter  diskuterede  under  efterårets  finanskrise, hvor hårdt krisen i Vesten vil ramme den kinesiske  økonomi.  Hu  Jiantao  kaldte  det en destabilerende faktor i Kinas økonomi, samtidig med at europæiske ledere på mødet i Kina i oktober appellerede til Kina om at bidrage til at  løse  den  finansielle  krise  (Nielsen,  2008,  s. 8-9¸Møller,  2008).  Eftersom  Kina  et  stykke  tid havde været USA's største låneyder var det sikkert ikke helt tilfældigt, men snarere veloverve- jet, at George Bush valgte at deltage i OL's åbningsceremoni den 8. august.

Præsident Bush har i den forbindelse givetvis måtte sluge et par kameler, eftersom han tidligere har været yderst kritisk over for Kinas omgang med menneskerettigheder og har haft en række stærke udfald mod Kinas udenrigspolitiske engagement i Afrika, hvor der det seneste årti har udspillet sig en ny form for kold krig om kontinentets olierigdomme. I den sammenhæng har  OL-partneren  China  National  Petroleum Corporation (CNPC) spillet en afgørende rolle, samtidig  med  at  Bush  administrationen  i  kampen om olien specielt har ytret stor interesse for menneske  rettigheder og folkedrab i lige netop Darfur, hvor der eksisterer særligt rige oliekilder. I 1988 samlede den kinesiske regering alle tidligere tiltag vedrørende olieindustrien i China  National  Petroleum  Corporation.  I  løbet  af 1990'erne indgik selskabet en række kontrakter med regeringerne i Peru, Sudan, Kazakstan og Venezuela, og siden har især en yderligere ekspansion  i Afrika  været  tendensen.  I  2007  blev det  associerede  firma  PetroChina  foran  Exon Mobil verdens største børsnoterede virksomhed, og i samspil med Kinas banker har CNCP i det nye årtusinde i Afrika i forhold til USA taget førertrøjen i kampen om olien (Sieren, 2008; Engdahl, 2007). I Sudan og Dafur står konflikten om olieinteresser,  men  realpolitisk  vælger  George Bush at møde frem til åbningsceremonien ved OL og holde gode miner til slet spil.

## stormAgten kinA, oL, menneskerettigheder og reALPoLitik

George Bush's dilemma i forhold til Kina og OL har også generelt været den vestlige verdens dilemma. Som økonomisk stormagt er Kina efterhånden blevet en politisk magt, som Vestens regeringsoverhoveder vanskeligt har kunnet kom- me  udenom.  En  række  politikere  og  politiske partier i  Vesten valgte længe at bruge de olympiske lege i Beijing som en moralsk stedfortræder for en direkte politisk kritik af Kina uden skelen til realpolitiske overvejelser og uden en reel diskussion af, hvad der var sket i Kina gennem de sidste 30 år.

Derfor var Kina-debatten frem mod OL længe præget af en vestlig approach, der talte om menneskerettigheder, et frit Tibet, børnearbejde, afskaffelsen af dødsstraf og indførelsen af pressefrihed som et »her og nu«-projekt. Et projekt, som såvel mange uddannede kinesere uafhængigt af om de arbejder inden for uddannelse eller business i Vesten eller i Kina har haft yderst vanskeligt ved at forstå, da de først og fremmest har forholdt sig til de kolossale fremskridt, der er sket gennem de sidste 30 år. Og det samme gør  sig  interessant  nok  også  gældende  for  en række  Kina-eksperter  fra  den  vestlige  verden. Over for »her og nu«-projektet har derfor stået en vurdering, der talte om den mere langsigtede udvikling i Kina.

Da der trods fremskridt stadig er tale om en statsstyret presse i Kina, kan det være vanskeligt at skelne mellem iscenesatte udtalelser og mere  spontane  ytringer  fra  kinesere  over  for den  vestlige  presse. Taler  man  imidlertid  med kinesiske studerende i Danmark har den åbenlyse undren over Vestens opfattelse af Kina været  slående.  » Det har jo aldrig været bedre, end det  er  nu« ,  var  forud  for  OL  et  typisk  udsagn. Der  var  på  den  måde  tale  om  holdninger,  der stemte  fint  overens  med  udsagn  fra  borgere  i Folkerepublikken, som f.eks.:

Har vesterlændinge ingen manerer? Man kan da ikke tale om os på den måde! Hvordan vil I have det,  hvis  I  hele  tiden  blev  svinet  til,  og konstant så på tv, at der over det hele var protester mod jeres OL?

Udsagnet kunne være iscenesat, men tendensen holder givet vis, og efter sigende var det de unge og veluddannede, der førte an i udformningen af  en  ny  kinesisk  nationalfølelse.  Udenlandsk kritik  fremmede  nationalstoltheden,  og  på  det levekårsmæssige område har kineserne allerede en del at være stolte af. Det er velkendt, at landet  generelt  er  løftet  ud  af  den  forarmelse  og hungersnød,  der  gjorde  sig  gældende  under Maos »Store Spring Fremad«. I tal har dette betydet,  at  hen  ved  en  halv  milliard  kinesere  er blevet bragt ud af fattigdommen, en proces der ikke tidligere er set i verdenshistorien. Selvfølgelig findes der stadig sociale problemer i Kina med en hær af hjemløse og sæsonarbejdere på anslået  200  millioner.  En  del  tyder  dog  på,  at disse problemer mere ligner de problemer, der generelt udgør skyggesiden af det kapitalistiske samfund, og derfor måske snarere skal sammenlignes  med  den  udstødnings-  og  marginaliseringsproces, der også i den vestlige verden har sat sig igennem de sidste 20-30 år.

Den personlige frihed og bevægelsesfriheden er blevet større. Det rapporteres af Kinaeksperter, der gennem adskillige år har besøgt Kina, og kan opleves på egen krop ved besøg i Kina. Og med  til  historien  hører  da  også,  at  Kina  i  en rangliste som tænketanken Freedom House udgav i begyndelsen af 2008 ikke figurerede blandt de største syndere, men tværtimod i tænketankens rapport »Freedom in the World 2008: Global  Freedom  in  Retreat«  fik  en  lille  pil  opad, hvad angår retten til personlig økonomi og individuelle frihedsrettigheder.

I  Danmark  har  stort  set  alle  Kinaeksperter været enige om at fokusere på den positive langsigtede  udvikling  for  Kina. Vender  man  sig  til udlandet, finder man den tidligere tyske kansler,  Helmut Schmidt, som en af de største kendere af det moderne Kina. Siden 1975 har Sch- midt jævnligt besøgt Kina og er i dag stadig tæt på landets nuværende ledere. Han er især fascineret  af  Kinas  gamle  af  Konfutse-tænkningen prægede kulturbegreb, der er langt bredere end blot dette at skabe musik eller male billeder. I Kina holder man således fast i, at der findes en gammel kultur eller tradition for, hvorledes der regeres,  for  hvorledes  der  drives  virksomhed, samt for hvorledes der udøves retspraksis. Embedsmandsstanden  i  Kina  har  således  en  lang tradition for at bestå af landets lyseste hoveder. Det er denne kultur, der igen er ved at sætte sig igennem i det moderne Kina efter de uheldige eksperimenter  under  Mao.  Det  er  derfor  den forhenværende kanslers opfattelse, at Vesten er nødt til at acceptere Kina som deres nye nabo og gøre dette på lige vilkår. Med andre ord appellerer han til et positivt samarbejde frem for en politisk og kulturel nedgørelse af Kina. Det sidste  kan  kun  opfattes  som  en  utålelig  bedreviden,  der  ikke  tager  hensyn  til  Kinas  egenart  i kulturel,  politisk  og  økonomisk  forstand.  Efter Schmidts  opfattelse  kan  det  moderne  Kina  på dette område udvikle et samfund, hvor den gamle kultur forbindes med et moderne økonomisk system. Lykkes dette, vil Kina måske kunne skabe historie på samme måde, som det lykkedes for de nordeuropæiske velfærdsstater (Schmidt, 2007;  Schmidt-Glinzer,  2006; Ytzen,  2008;  Burmester, 2008; Hansen, 2008, s. 149ff).

Da socialdemokraten Helmut Schmidt i sin tid var kansler, blev han på grund af sine kategoriske politiske holdninger ofte  betegnet  som »jernkansleren«. Et begreb, der skulle vise tilbage til Tysklands første jernkansler, Bismarck. Bismarck moderniserede som bekendt Tyskland fra oven i en proces, der var alt andet end demokratisk. Måske kan det kinesiske kommunistparti vitterlig lykkes med en kapitalistisk modernisering fra oven. Som historien om Bismarck har anskueliggjort, har der ikke nødvendigvis været en sammenhæng mellem kapitalisme og demokrati. En lære, Danmark på officielt niveau allerede har tilpasset sig.

## udBLik tiL dAnmArk - BestseLLer

Efter en ind i mellem kuriøs debat om, hvorvidt kronprinsen og den danske kultur  minister eventuelt  skulle  boykotte  åbningsceremonien,  blev det trods intern uenighed i regeringen også realpolitikken, der sejrede i Danmark. Kronprinsen fik regeringens velsignelse til at deltage ved åbningsceremonien, og regeringen fulgte de seneste års udenrigspolitiske linje, der animerede til samarbejde med Kina, og som i efteråret 2007 havde ført til  en  formaliseret  aftale  på  det  videnskabelige og undervisnings  ministerielle område (Hansen, 2008, s. 153-157).

Danske virksomheder har endnu ikke været i nærheden af TOP-sponsorater ved de olympiske lege, men den globale fastfood restaurant og OL »World Wide  Partner«  McDonald's  bidrog  dog sammen med Team Danmark til  den  hjemlige underholdning, da man i fællesskab lancerede menuen  »Chicken  Olympic«  under  anbefaling af Team Danmarks diætist Anna Ottsen. 9  Tilbage er der bare at håbe på, at Team Danmark så vitterlig har tjent godt på denne aftale.

Set  ud  fra  et  dansk  kommercielt  perspektiv vil  det  utvivlsomt  blive  den  familie  ejede  tøjvirksomhed Bestseller, der fremover vil få mest ud  af  deres  engagement  i  de  olympiske  lege  i Beijing. Bestseller, der blandt andet ejer Only, Jack  and  Jones  og Vera  Moda,  kunne  sammen med såvel  de  olympiske  ringe  som  Dannebrog bryste sig med at være »Proud Sponsor - Denmark Beijing«. Sponsoratet betød, at Bestseller beklædte alle danske atleter, ledere og trænere ved legene i Beijing, ligesom de også stod for beklædningen af de danske deltagere ved de Pa- raolympiske Lege i september. Et sponsorat, der selvfølgelig  ikke  var  tilfældigt.  I  1996  åbnede Bestseller, som en selvstændig del af forretningen, den første butik i Kina, og i foråret 2008 var der mere end 2.000 butikker spredt ud over det meste af Kina. I en række af de nybyggede forretningscentre,  der  skyder  op  i  de  kinesiske storbyer, ligger Jack and Jones således side om side med forretninger som Malborough, Camel og Tommy Hilfiger, og firmaets administrerende direktør i Danmark har da også udtalt:

Bestseller er Team Danmarks samarbejdspartner ved OL i 2008, primært fordi legene foregår i  Beijing. Vi har mange aktiviteter i Kina, og derfor var samarbejdet et naturligt valg for os.

Et udsagn, der fint kan sammenholdes med, at Bestseller:

...  har tilpasset tøjet til kinesernes kropsform, så det ser godt ud på dem. Vi har også fokuseret på deres smag, hvor de forventer en meget høj grad af trend-indhold og præsentationsværdi, så når de bruger vores tøj, så udstråler de deres nye livsstil.

Bestsellers praksis følger i denne sammenhæng den generelle mainstream i forhold til Kina. Som en del af den globaliserede verdensøkonomi er Kina ikke til at komme uden om. Bestseller offentliggør ikke deres omsætning og overskud for virksomheden i Kina, men fortæller, at virksomheden i 2007 i Kina havde ca. 14.000 ansatte, at fremgangen i omsætningen i 2007 sammenlignet med 2006 var på 62 %, samtidig med at fremgangen i overskud i 2007 sammenlignet med 2006 var på 63 % (Hansen &amp; Møberg, 2008). 10

Som  OL-sponsor  og  virksomhed  i  Kina  har Bestseller selvfølgelig ikke involveret sig i kritikken af Kina forud for legene, man kritiserer jo  ikke  den,  man  vil  sælge  noget  til.  Der  har sædvanligvis  været  andre  etiske  spilleregler  i markedsøkonomi  end  i  international  politik, men også her er der tilsyneladende sket en ændring.  Flere  og  flere  samfundsforskere  taler  i dag om, at der politisk for tiden foregår en bevægelse væk fra velfærdsstaten over imod konkurrencestaten. 11 En udvikling, der er en konsekvens af de voldsomme forskydninger, der pågår på det globale marked. I den sammenhæng passer  det  fint,  at  grundlæggeren  af  Bestseller, Troels Hoch Povlsen, deltog som en del af delegationen  i  statsminister  Anders  Fogh  Rasmussens rejse til Kina i 2004. Til sin glæde kunne han på universitetet i Peking høre en studerende  udtale: Jeg  ved  ikke  så  meget  om  Danmark, men jeg kender Jack and Jones og Hans Christian Andersen (Bonde, 2005) .

## den PoLitiske forBruger?

Generelt har vi i de fleste sammenhænge vedrørende OL i Beijing set en række virksomheder, der har været voldsomt interesseret i det kinesiske  marked,  samtidig  med  at  den  vestlige  verdens  ledende  politikere  enten  har  stimuleret denne interesse eller endt med at omformulere deres kritik af Kina til en accept af Kinas nye centrale rolle. Det sidste har blandt andet gjort sig gældende for den franske præsident Nicolas Sarkozy, der i marts 2008 gjorde sig til talsmand for en boykot af legenes åbningsceremoni, men alligevel som EU's repræsentant valgte at deltage i ceremonien den 8. august. I et interview til Chinaview dagen  før  åbningen  udtrykte  han ydermere stor begejstring for, hvor langt Kina var nået, og hvor betydningsfuld en plads landet indtog i det internationale samarbejde (Xuequan, 2008). 12 Også i forhold til Sarkozy tog realpolitikken over, dels tog han til Beijing både som fransk  præsident  og  talsmand  for  EU-landene, dels lod han sig muligvis presse af den voldsom- me antifranske stemning i Kina, der fulgte i kølvandet på angrebet på fakkelstafetten i Paris og præsidentens  boykotudtalelser.  Ifølge  P1-programmet Orientering den 21. april havde godt 20 millioner kinesere skrevet under på en boykot af franske varer i Kina. En boykot, der især ville ramme produkter som Luis Vuitton, Givenchy, L'Oreal og Sephora, der i Kina forhandledes af  den  franske  supermarkeds  kæde  Carrefour (Nielsen,  2008;  Lindvig,  2008).  Boykotten  kan muligvis være iscenesat med de kinesiske myndigheders  velsignelse,  men  kinesernes  ageren som  politisk  forbruger  gjorde  under  alle  omstændigheder indtryk i Frankrig.

Knap så vellykket blev forsøgene på fra Human Rights Watchs side at mobilisere den politiske forbruger i Vesten mod en række af de olympiske sponsorer. Tyskland blev et af de få steder, muligvis det eneste, hvor det kom til en reel debat om virksomheders engagement som sponsorer ved OL i Beijing, og hvor kritikken primært blev  rettet  mod VW's  og  Adidas«  engagement som OL-Partners. Ingen af disse tilhørte således de såkaldte TOP-partnere, men var dog trods alt i sponsorernes næstbedste række. Adidas så OLsponsoratet  som  alle  tiders  chance  i  kampen mod Nike om det kinesiske marked. Mellem angiveligt 80 og 100 millioner betalte virksomheden kontant og i tjenester for at få lov til blandt andet at beklæde mere end 10.000 officials og frivillige  under  legene  i  Beijing,  investeringer man forventede at få hjem igen gennem ekspansion på det kinesiske marked. 13

For VW var det ligeledes det kinesiske marked, der trak. Bilfabrikken var som Volkswagen Group  China  allerede  godt  engageret  i  Kina sammen med deres joint venture virksomheder Shanghai Volkswagen  og  FAW Volkswagen,  og antallet af nye folkevogne er allerede stort i de kinesiske storbyer. Sponsoratet bestod i, at virk- somheden  overdrog  5.000  splinternye  biler  til OL's  organisationskomité  til  såkaldt  logistisk support. Biler, der var tilpasset legenes idé om »Green Olympics« og »High-Tech Olympics«. 14

Foranlediget af Human Rights Watchs kritik af OL-sponsorernes manglende afstandtagen fra problemerne i Kina kom diskussionen op i den tyske presse, men uden at den på nogen måder fik  konsekvenser  for  virksomhedernes  engagement. Adidas renoncerede på kritik, da de frygtede, at det ville blive fortolket som en støtte til Tibets uafhængighed og sandsynligvis føre til en boykot af Adidas produkter i Kina. Medens VW henviste til, at de jo blot stillede biler til rådighed og i den forstand ikke var en »international sponsor«.  Ydermere  foregik  engagementet  i VW's vigtigste udenlandske marked jo i samarbejde med to af Kinas mest magtfulde statsejede virksomheder. Skulle VW boykotte OL, ville det  derfor  være  det  samme  som,  at  Hu  Jintao boykottede sig selv. 15

Helt  eksemplarisk  kan  VW's  joint  venture med Kina således stå som udgang på artiklen. Kinas stærke økonomiske position i henseende til såvel det indre marked med mere en ½ milliard købekraftige forbrugere og potentielt endnu flere samt landets stærke position på det globale marked har gjort det attraktivt for både politikere  og  virksomheder  at  indgå  joint  venture med den nye stormagt. Mange politiske ledere fra den vestlige verden følte sig en overgang tilsyneladende kaldet til at tilslutte sig menneskerettighedernes kritik af Kina forud for OL, men da det blev alvor, tabte de moralske argumenter til  økonomien  og  realpolitikken.  Det  er  den lære, der står tilbage efter legene i Beijing sommeren 2008.

## LitterAtur

Adidas sees Games as venue to China market (2008). Downloadet 09-03-2009 fra http://www. msnbc.msn.com/id/11061214/print/1/displaymode/1098.

»Aktier« slår »sex« som kinesernes foretrukne søgeord på internettet. (2009). Downloadet 09-03-2009 fra http://radio86.dk/kina-i-dag/ nyheder/7505/aktier-slar-sex-som-kinesernesforetrukne-sogeord-pa-internettet.

Burmester, S. (2008). Sølvmedalje til Kina. Information. 01-12-2008 (1. sektion). 18-19.

Bonde, A. (2005). Bestseller går globalt. Downloadet 09-03-2009 fra http://www.business.dk/ article/20050213/nyhedsoversigt/102130215/.

China Loses Controle of the Games. (2008). Downloadet 09-03-2009 fra http://www.spiegel. de/international/world/0,1518,546156,00.html.

Engdahl, W. F. (2007). Kina og USA i ny kold krig om Afrikas olierigdomme. Darfur? Det er olien, dummernik… Downloadet 09-03-2009 fra http:// www.apk2000.dk/netavisen/artikler/global\_de-bat/07/kp12-s14.htm.

Hansen, J. (2004). Ringene samles - en fortælling om den olympiske bevægelse. Odense: Syddansk Universitetsforlag.

Hansen, J. (2008). Den moralske stedfortræder og andre historier om idræt og politik. Odense: Syddansk Universitetsforlag.

Hansen, M. L. &amp; Møberg, L. (2008). Bestseller runder 2.000 butikker i Kina. Downloadet 09-03-2009 fra: http://www.dr.dk/Nyheder/ Penge/2008/07/17/111527.htm.

Lenovo Danmark. Downloadet 05-03-2009 fra: http://www.lenovo.com/dk/da.

Lindvig, N. (Vært). (20-04-2008 kl. 18.05) Kina - verdens uundgåelige stormagt (Orientering søndag). København: Danmarks Radio P1. (Tilgængelig på: http://www.dr.dk/P1/orientering/orientering\_sondag/2008/04/21155932.htm).

McDonald's introducerer Team Danmark menuen: Chicken Olympic. (2008). Downloadet 09-03-2009 fra http://www.teamdanmark.dk/ CMS/cmsdoc.nsf/Content/tdwb7dbkdr.

Møller, J. Ø.(2008). Den asiatiske udfordring - dynamik og styrkepositioner. Power point præsentation, CBS, FUHU seminar . Fredag den 1. februar.

Nielsen, D.R. (2008). Kinesere opfordres til at boykot af franske varer. Politiken, 12-04-2008. (Udland), s. 15.

Nielsen, S. J. (2008). Den syge økonomi har smittet kineserne. Information, 27-10-2008. (1. sketion), s. 8-9.

Schmidt, H. &amp; Sieren, F. (2007). Nachbar China. Helmut Schmidt im Gespräch mit Frank Sieren. Econ.

Schmidt-Glinzer, H. (2006). Das neue China: Von den Opiumkriegen bis heute. München: C.H. Beck.

Sieren, F. (2008). Der China Schock. Wie Peking sich die Welt gefügig macht. Berlin: Econ Ullstein Buchverlag Cmbh.

Toohey, K. &amp; Veal, A.J. (2007). The Olympic Games : A Social Science Perspective. (Second edition). Wallington, Oxon: Cabi publishing.

Volkswagen Olympic Fleet Launched. (2008). Downloadet 09-03-2009 fra http://www.theautochannel.com/news/2008/07/28/094605.html.

Xuequan, M. (2008). French president: Beijing Olympics to achieve success of world renown. Downloadet 09-03-2009.

Ytzen, F. (2008). Supermagten Kina: mirakel eller mareridt. København: Politikens Forlag.

## noter

1.  Den moralske diskussion i Danmark forud for legene er udførligt behandlet i Hansen (2008).
2.  Se http://www.lenovo.com/news/us/en/2007/04/cloud\_of\_ promise.html
3.  Se http://www.lenovo.com/dk/da
4.  Jvf.:  HRW-Pressemitteilung:  China  -  Verlängerung  der Bestimmung  für  ausländische  Journalisten,  22.  oktober 2008.
5.  Se organisationskomitéens hjemmeside: http://en.beijing2008.cn/bocog/sponsors/sponsors/
6.  Se http://www.lenovo.com/dk/da
7.  Se også: http://www.lenovo.com/dk/da
8.  http://radio86.dk/kina-i-dag/nyheder/7505/aktier-slar-sexsom-kinesernes-foretrukne-sogeord-pa-internettet.
9.  McDonald's introducerer Team Danmark menuen: Chicken  Olympic.  Pressemeddelelse  fra  McDonald's  og Team Danmark den 2. april 2008.
10.  Vedrørende Bestseller i Kina Team Danmarks Blad Puls, Team  Danmark  09,  2008.  http://www.bestseller.com/daDK/Olympisksamarbejde/Omsamarbejdet/Pages/Omsa...; http://www.dr.dk/Nyheder/Penge/ 2008/07/17/111527.htm
11.  Begrebet konkurrencestaten anvendes i Danmark i de seneste år især af en række samfundsforskere ved Copenhagen Business School med Ove K. Pedersen og Lars Bo Kaspersen som de toneangivende. Men også filosoffen Uffe Juul Jensen og Thomas Højrup bruger begrebet til at forklare de nyeste udviklingstendenser inden for det offentliges sundhedspolitik i Danmark. Kort fortalt drejer det sig således om, at konkurrencestatens politiske fortalere ser det som deres vigtigste opgave såvel indenrigs- som udenrigspolitisk at indrette sig i overensstemmelse med konkurrencesituationen i en globaliseret verden.
12.  French Presiden: Beijing Olympics to achieve success of world renown. www.chinaview.cn 2008-08-07-02:00:08 http://news.xinhuanet.com/english/2008-08/07/con-tent\_9005317.htm
13.  Se The Associated Press: Adidas sees Games as venture to China market. Feb. 26, 2006, http://www.msnbc.msn.com/ id/11061214/print/1/displaymode/1098
14.  Volkswagen Olympic Fleet Launched, http://www.theautochannel.com/news/2008/07/28/094605.html
15.  Se hertil diskussionen i magasinet Spiegel: China Loses Control of the Games. 04/08/2008, http://www.spiegel.de/ international/world/ 0,1518,546156,00.html