Det digitales paradigmer
Forfattere: Andreas Kitzmann
Tidsskrift: passage (1999-01-21)

,!

## Det digitales paradigmer

Storbyen, h yp erteksten og sindets storcentre 1

## ANDREAS KrTZMANN

Hvis jeg,  som Salomon, . . . Kunne få mit ønske opfyldt -mit ønske . . . 0 at være en drage, et symbol på himlens magt -af silkeormens størrelse eller enorm; til tider usynlig. Lykkelige fænomen. Marian Moore 2

Det at være digital er anderledes. Vi venter ikke på nogen  opfindelse.  Den er her.  Den er her nu.  Den er næsten genetisk af natur, forstået på den måde,  at hver generation vil blive mere digital end den foregående. Nicholas Negroponte3

Indrømmet,  det kan godt synes noget upassende at sammenstille Marianne Moores betagende begær ef­ ter en kraftfuld selv-transformation med Negropon­ tes opblæste profetier om en digital fr;mtid. Dog vil enhver  undersøgelse  af  cyberkulturen  uden for be­ styrelseslokalet bekræfte, at sådanne lyriske fremma­ ninger  af  det  digitale  mere  hører  til  reglen  end  til undtagelsen.  Mens  årsagerne  til  en  sådan  ensidig portrættering  af  teknologien  kalder  på  berettiget opmærksomhed for og i  sig  selv,  så  centrerer  min bekymring sig her om det, jeg  ser  som  den  digitale teknologis meget virkelige magt generelt betragtet, og h y pertekstens mere specifikke magt til at påvirke og  ændre  nogle  meget  fundamentale  aspekter  ved den  menneskelige  erfaring.  Som jeg  vil  formulere det i det følgende, så er sådanne fundamentale virk­ ninger  resultatet  af  paradigmatiske  forskydninger mellem det teknologiske og det menneskelige - for- skydninger som finder deres mønster i den menne­ skelige aktivitets  daglige handlinger og udtryk.

For at begynde min tentative udforskning af en så vidtrækkende  påstand, vil  jeg  inddrage  Andrew Feenbergs brug af udtrykket "teknisk kode" som en måde, hvorpå jeg kan indramme krydsfelterne mel­ lem det kulturelle og det teknologiske:

Den teknologiske rationalitets dominerende form er hverken en ideologi (  et essentielt diskursivt udtryk for samfundsklassers egennytte)  eller en neutral nødvendighed bestemt af teknik­ kens "natur". Den står derimod i krydsfeltet mellem ideologi og teknik hvor de to mødes for at ·kontrollere mennesker og ressourcer  i  overensstemmelse med det, jeg kalder "tekniske koder". Kritisk teori viser, hvorledes disse koder usynligt aflej­ rer værdier og interesser i regler og procedurer, planer og gen­ stande og gør den dominerende ideologis jagt efter magt og fordele til en rutine.  4

Teknologien  er  derfor  for  Feenberg  en  "kamp­ scene",  et "tingenes parlament, hvor civiliseringens alternativer  bliver  debatteret  og  besluttet".  Fordi teknologien  hverken  er  neutral  eller  uundgåelig, kan den således  bedre  forstås  som  en  konstellation af paradi gm er,  værdier og teknikker, som både gen­ nemtrænger  og  gennemtrænges  af  det,  som  man groft  sagt  kunne  referere  til  som  "virkelighedens" kulturelle/  sociale  praksis  og  modeller.  Følgelig  må det betyde,  at undersøgelser af de  såkaldte  effekter af samfundets teknologi ikke bør beskæftige sig med en-dimensionale  relationer  mellem  årsag  og  virk -; ning  men  derimod  med en fler-dimensional model bestående af social og kulturel indflydelse, hvor tek-

.

i

;

I

nologien blot er et enkelt medlem af en yderst for­ skelligartet  gruppe  af aktører.

Efter dette,  vil jeg nu bevæge mig mod min påstand om den digitale teknologis "tekniske kode" og dens - i det mindste vejledende - rolle i udformningen af de sociale og kulturelle mønstres paradi gm er. En ar­ bejdsh yp otese  er  her,  at  den  digitale  teknologi  ud over at være en væsentlig motor i den teknologiske udvikling  i  slutningen  af  det  tyvende  århundrede også er unik ved sin  evne til  at gennemtrænge og i varierende grad transformere en bred vifte af tekno­ logiske  og  kulturelle  miljøer.  En  �an  evne  kan skyldes distinkte træk i den digitale teknologis defi­ nerende  karakteristika.  Disse  karakteristika  bliver defineret  ganske  kortfattet  og brugbart  af  Tony Feldman  i  hans Introduction  to Digital  Media. s De  er kort som følger:

- r) Digital information er manipulerbar
- 3) Digital information er tæt [dense]
- 2) Digital information kan  "netværke"
- 4) Digital information kan komprimeres
- 5) Digital information er upartisk

Den  første  bestemmelse  henviser  til  den  digitale form som værende ultimativt generisk, idet den kan realiseres på et utal af måder uden tab eller ødelæg­ gelse af dens  essentielle  natur.  Visuelle  data er  ikke forskellige fra tekstuelle data og de kan kombineres, beskæres,  udvides  eller  om-organiseres  ganske  som man vil.  For  det andet betyder  det,  at  den  digitale information  af  natur  kan  behandles  i  netværk,  at den samtidigt kan opleves af et stort antal brugere i en  potentielt  global  målestok.  Netværket  fungerer også som en intern model i forhold til  organisation og  struktur  med  ikke-linearitet  eller  "h yp ertekst" som de  mest.  almindelige fremgangsmåder.  Den di­ gitale  informations  såkaldte  "tæthed"\_  henviser  til dens  relative  frihed fra  materielle  eller  fysiske  bin­ dinger - en egenskab som fremhæves yderligere ved dens  evne  til  blive presset  sammen  af  særlige  data­ kompressionssystemer.  Det  essentielle  ved  disse  to karakteristika er, at den digitale form fungerer ifølge love som er  signifikant forskellige fra den naturlige verden. Tidslige og rumlige begrænsninger kan sim­ pelthen  ikke  anvendes  på  det  digitale  på  samme måde som på det analoge. Endelig  så refererer  den digitale  informations  såkaldte  upartiskhed  til  det faktum,  at  den  digitale  informations  bærere  eller agenter  (  dvs.  computerne)  er  relativt  ambivalente over for indholdet af en given digital strøm. Digital kode  er  digital  kode  ligegyldigt  om  dens  endelige resultat  er  et  billede,  en  arbejdsgang  indledt  af  en robotarm eller  et konventionelt  essay.

- r) Udvidelse/ forøgelse [au gm entation]: hvor den i  teknologien anvendes generelt, så er den type ud­ videlse eller forøgelse der er mulig  ved hjælp af det digitale både fysisk og mental. Den kan bruges til at transcendere både kroppens og  tankens grænser. At være  digital  beskrives  ofte  som  at  være  mere  end menneskelig - fx post-menneskelig eller cyborg.

Efter  at  have  reflekteret  over  det  digitales  speci­ fikke  træk  som  de  defineres  hos  Feldman,  vil  jeg gerne  her  kort  overveje  muligheden  af at se dem i en overført betydning, så de former et li gn ende an­ tal  mere  generelle  paradi gm er,  som  fungerer  som mulige  modeller  eller  "tekniske  koder"  for  indivi­ duelle,  sociale  og  kulturelle  relationer  og  praksiser. Ganske kort  er de som følger:

- 2) Fragmentering:  det  ikke-lineære  som  det  do­ minerende format for digitale rum, i øjeblikket ek­ semplificeret af World Wide Webs h yp ertekst. Den resulterende  fra gm entering har  implikationer  for udtryk, repræsentation og i yderste konsekvens kog­ nition.
- 4)  Hyper-kontekstualisering:  muligheden for  en­ deløse  og  "inkonsekventielle"  ændringer,  mutatio­ ner,  revisioner  og  fra gm enter  underordner  næst\_en fuldstændig indholdet i  forhold  til  konteksten.  ;Be­ tydning  fjernes  derved  fra  budskabet  og  udgøres snarere af den evigt forandrende interaktion mellem kontekst og budskab.
3. -3}Mutation:  den  sømløse  "morphing"  af en til­ stand  over  i  en  anden  udrydder  enhver  forestilling om  autenticitet  og  muligvis  endda  fremgang  eller udvikling·.  Som sådan er den eneste konstant foran­ dringen,  som har utallige retninger.
- 5) anti-kropslighed:  idet  kroppen  og  tanken  er udvidet  eller  forøget  har  tanken  en  tendens  til  at

vinde  til  sidst.  Kroppen  er ikke  tilpasset  det  digita­ les, kybernetikkens  krav og  lyster.  Den  er  blot "kød",  en  primitiv  overlevering  fra den før-digitale fortid.

Det er på basis af disse indledende og indtil videre ukomplette forudsætninger,  at  jeg  gerne  vil  vende tilbage til min antagelse om, at "digitalitet" i højere og  højere grad  fremhæver  eller  gennemtrænger samfundets og kulturens praksiser og strukturer. Ce­ lia  Lurys  undersøgelse  af  "protese-kulturen"  er  en brugbar reference i denne sammenhæng. Her udfor­ skes teknologiske forlængelser (proteser)  som fx fo­ tografiet på basis af  deres indvirkning på opfattelser af  og  praktiseringer af selvets identitet og  de kultu­ relle former, der dermed konstitueres. Selvom mange af Lurys ideer er parallelle med min egen in­ teresse  i  digitalitetens  proteseli gn ende  eller  udvi­ dende [  au gm enting] natur,  vil jeg dog  nu  kun refe­ rere til hendes omskrivning af mimesis-begrebet via Benjamin og Tapssig.

Det (mirnesis) er beslægtet med det 'at gøre sig selv magen til omgivelserne'; den 'natur som kulturen bruger til at skabe den anden natur, evnen til at kopiere, imitere, lave modeller, ud­ forske forskelle' (Taussig, 1993: xiii) ... Mere specifikt skal den mimesis som er involveret i at se fotografisk forstås som noget der  provokerer  en  kropslig  mediering  i  umiddelbarhed,  en mediering, som er både metamorfose og sammenfald. Det er en metonymisk relation, som både opererer inden for og uden for  repræsentationen,  inden for og uden for rammen og har potentiale til at fremkalde en adskillelse af sanserne, som for­ styrrer  individets  kohærens,  da  det  er forbundet  med  sans­ ninger som undviger repræsentationen. 6

Tager  vi  først  begrebet  at  'gøre  sig  selv  magen  til' omgivelserne', kan man spørge sig selv, hvordan så­ dan en ide kan anvendes i  en paradi gm atisk  forstå­ else af det digitale. I en bestræbelse på at fremskaffe en  vis  grad  af  specifikhed,  vil  jeg  vende  tilbage  til eksemplet h yp er-tekst, idet det er en af de primære realiseringer af de digitale paradi gm er som er skitse­ ret  ovenfor  og  som  sådan  en  instrumentel  kraft  i konstruktionen  af  det  såkaldte  netværkssamfund. Derfor er det min påstand, at h yp ertekst og  de for­ skellige  påstande  og  diskurser,  som  hvirvler  rundt om  den,  også  kan  ses  som  havende  en  mimetisk funktion, der lige som Lurys eksempel med fotogra­ fiet  ændrer  'individets  kohærens'  og  hans/hendes rum inden for  samfundets  og  kulturens  matricer.  I modsætning til fotografiet vedrører effekten her dog ikke  primært  repræsentation  eller visualisering  af verden,  så  at  sige,  men  derimod  de  organiserende eller 'strukturerende' modeller som individer bruger til  at  skabe  orden  i  den  overordnede  oplevelse  af virkeligheden.  Derudover  vil  jeg  hævde,  at  h yp er­ teksten pga. dens tætte association med viden (som repræsenteret gennem sproget) har yderligere betyd­ ning for de  "bevidsthedsmodeller",  hvorom subjek­ tiviteten  formes  og  praktiseres.  Sådanne  tanker  er nogenlunde  parallelle  med Mark  Posters  teori  om, at elektronisk medieret kommunikation medfører en "radikal re-konfi gu rering af sproget, og  dermed konstituerer  subjekter  uden  for  det  mønster,  der dannes  af  det  rationelle  og  autonome  individ. "1 Ifølge  Poster si gn alerer "informationens  modus" [  the mode of information]  som den repræseJ;J.teres af for eksempel elektroniske databaser, et radikalt brud med  modernistiske  (dvs.  humanistiske)  subjektivi­ tetsmodeller  og  den sociale  orden,  der  struktureres rundt  om  dem.  På  samme  måde  vil  jeg  hævde,  at h yp erteksten kan hjælpe til med at artikulere et brud i tiden, rummet og kroppens erfaringsmæssigt base­ rede orden. Som sådan indeholder h yp erteksten som

Figur 'A'. Fra RAYMOND Lun: Ars brevis (Opera, Strassburg r6r7).

(!

i

en specifik applikation eller teknisk kode i forskellig grad  det digitales  fem  paradi gm er,  som  nævnes ovenfor. På de følgende sider vil jeg kort skitsere et antal  måder,  hvorpå  man kan  "læse" det h yp ertek­ stuelle i stedets, rummets og identitetens materielle orden.

## Navngivning af hyperteksten

Mange af mine påstande og  spørgsmål er baseret på en  rudimentær  definition  af  h yp erteksten - et  be­ greb som  den  selvudnævnte  visionære  Theodor Nelson skabte for at benævne ikke-lineære metoder for  organisering  og  tænkning.  Som"sådan er  der ingen  hovedtekst  eller  informationskilde,  men  kun links  fra  et  element  til  et  andet.  Nelson  benævnte dette h yp ertekstuelle rum  "docuverse",  og  det er i det  store  hele  sammenli gn eligt  med  World  Wide Web. 8

I tilfældet med de elektroniske netværk så omor­ ganiserer h yp erteksten tid og rum ved hjælp af ikke­ lineære "ambiente" knudepunkter  [nodes]  og  stier, som  ikke  er  begrænsede  af  geografi.ske  eller  tids­ mæssige grænser.  Som følge deraf er de betingelser for tid og rum, som bestemmer realiteterne i den :fy­ siske  erfaring,  ikke  længere  så  væsentlige  i  cyber­ space-landskabet. Der er gjort meget ud af dette i de seneste bøger,  som er udgivet om den elektroniske kultur især i  forhold  til  de  mere utopiske  påstande, som  omgiver  informationsteknologien. 9 Denne  ar­ gumentation  og  dens  dystopiske  modpart  vil  jeg ikke  diskutere  i  denne  korte  fremstilling.  Det  er langt mere frugtbart at se på den måde,  hvorpå 1iy:.. perteksten  er  blevet  beskrevet  som  re-definerende rollerne  og  forholdet mellem forfatter og  læser,  el­ ler  mere  generelt mellem desi gn eren  (  eller  den  før­ ste  producent af indhold  og  kontekst) og  brugeren. En sådan re-definition beskrives  ofte med begreber som  interaktivitet, leg og øget magt  for læse­ ren/brugeren.  Til  gengæld  bidrager  mange af disse beskrivelser  til  megen  af  den utopiske  eller revolu­ tionære h yp ertekstuelle  diskurs,  som  repræsenteres af  skikkelser  som Michael Joyce,  Stuart Moulthrop og  som en  af de  ekstreme,  Ted Nelson. Som oftest har sådanne påstande en vis ideologisk vægt, idet de bliver brugt til at forsvare h yp erteksten over for den trykte kulturs såkaldte tyranni og dens rolle i skabel­ sen  af  den  moderne  stat. 10 Hvor  jeg  bestemt  qeler den ide,  at h yp erteksten  er  et  te gn på  en  tidsalder, der i stadig stigende grad er motiveret og strukture­ ret af det digitales paradigme,  er jeg ude af stand til at  tage  del i  den  lovprisning,  som  ofte  følger  disse observationer. Det er derfor jeg benytter Espen Aar­ seths  kombinerede brug af begreberne kybertekst og ergodile som en måde,  hvorpå  man kan definere hy­ pertekst.

RAYMOND Luu: Arbor Scientiæ (ed. Lyon  1515).

Begrebet kybertekst fokuserer på den mekaniske organisering af teksten ved at se mediets finesser som en integreret del af den litterære udveksling. Det sætter dog også fokus på forbru­ geren eller brugeren af teksten som en mere integreret fi gu r end selv receptionsæstetikken ville påstå  . ... I den kybertekstu­ elle  proces  effektuerer  brugeren  en  semiotisk  sekvens,  og denne selektive bevægelse er et stykke fysisk konstruktionsar­ bej  de, som de forskellige opfattelser af "læsning" ikke indbe­ fatter.  Dette  fænomen  kalder  jeg ergodisk, et begreb jeg har hentet fra fysikken, og som stammer fra de græske ord ergon og hodos som betyder "arbejde" og "sti".n Aarseths  terminologi  er  her  brugbar  i  det  omfang, den understreger både den tekniske konstruktion af hypertekstbegrebet  og  det  karakteristiske  ved  bru­ gerens rolle i og forhold til dets definerende træk og konstruktioner. Således passer terminologien  mit eget  ønske  om at forfølge de spørgsmål vedrørende ændrede erfaringsmæssige relationer, som h yp ertek­ sten og  mere generelt den digitale teknologis para­ digmer stiller.

I  det  følgende  håber  jeg  at  kunne  frembringe nogle diskussioner om h yp ertekstens (  og det digita­ les) manifestationer i hverdagslivets bevægelser, for­ handlinger og konstruktioner.  Disse  diskussioner skal  dog  ikke  tages  som  et  forsøg  på  at  konstruere en slags evolutionær fortælling i forhold til teknolo­ giens  rolle  i  det  menneskelige  samfunds  overord­ nede matrix.  I stedet har jeg komponeret mine  på­ stande  omkring  isolerede  observationer  og  lokale refleksioner,  som  er  et  resultat ·  af  næsten  tilfældige og  delvist styrede vandringer gennem historiens og kulturens "passager".

## Hy:pertekstens sind og storby

Den første af disse vandringer bringer mig i kontakt med nogle aktuelle skjulte forbindelser mellem be­ vidstheden, byen,  global økonomi og den h yp ertek­ stuelle organisering af cyberspace. En af hovedtan­ kerne  bag  min  interesse  i  at  kombinere  sådanne elementer er den opfattelse, at urbane miljøer grad­ vist bliver  "gen-forestillet" som "sites" inden for et økonomisk/  elektronisk globalt netværk og at en så­ dan  "gen-forestilling"  medfører  forandringer  inden for  de  fysiske  og  mentale  rum,  i  hvilke  menneske­ ligt  liv  "konstrueres" og  erfares. Jeg  burde nok  her understrege, at ·disse gen-forestillinger og  konstruk­ tioner  ikke  er  begrænsede  til  det 20. århundrede, men snarere er former  og  betingelser,  som kan fin­ des i  forskellige kulturer og  historiske  perioder.  Så­ ledes  har  både  eksemplet  med  storcentrene  [shop­ ping malls] og "befæstning", som jeg udforsker i det følgende,  haft  adskillige  forgængere  både  på  tradi­ tionelle bytorve og i gotiske katedraler. Hver af disse kan  beskrives vha. begrebet "materialitet",  som det diskuteres  i  Thomas  Kroghs  nyligt  udgivne  bog Technology  and Rationality; 12 et  begreb,  der  "kan  de- fineres  som  den  sociale  virkelighed,  som  objekter produceret af menneskelig aktivitet besidder." Kroghs tilgang er her  vigtig i forhold til mine e gn e undersøgelser,  pga.  dens  insisteren  på  at  forbinde alle overvejelser vedrørende teknologi med eksemp­ ler  på  teknologisk  udvikling  af  menneskelig  erfa­ ring.  For at være mere præcis,  så består Kroghs ma­ terialitet  af "1)  den  teknologiske  proces'  midler (instrumenter og værktøj), 2) disse  processers resul­ tater  (produkterne),  og  3)  den  sociale  virkelighed, som skabes gennem en teknologisk proces. "r3 Denne definition bliver grundigt udviklet og proble­ matiseret  i  løbet  af  Kroghs  bog  og  som  sådan  be­ nægtes den simplificering, som mit korte citat måtte give udtryk for. For at give en vis indikation af den deraf følgende kompleksitet vil jeg blot tilføje, at de tre pointer som jeg  har  antydet  ovenfor,  indgår i et netværk af inter-relationer og  indflydelser.  Som så­ dan  er  blandingen  af  teknologi  og  menneskehed bundet til en d yn amik, som det er umuligt at udrede eller  observere  i  en  statisk  form.  Det  bedste  man kan gøre er at springe ud i strømmen og notere sig det,  der  kommer forbi.

Et  godt  eksempel  er  den  opfattelse,  at  nutidens storbyer i  stigende  grad placeres i  forhold  til  elek­ troniske  landskaber for  så  vidt,  at  d�t h yp ertekstu­ elle paradi gm e,  som i høj grad bestemmer samtidens elektroniske rum, også begynder  at  influere de b ym æssige  miljøers  form.  Hvorvidt  en  by  er  vigtig afhænger  derfor  af  dens  deltagelse  i  den  globale økonomi og det globale netværk,  der består af ma­ joritetsbestemte flows af fysiske og elektroniske "data",  og  som den  kan få adgang  til fra adskillige punkter  og  platforme. 1 4 Samtidig  giver  "storbyen som h yp ertekst" også plads til at minoriteternes rum (fx  alternative  kulturer  og  mulige  zoner  for  afvi­ gelse)  kan  inkorporeres  sømløst i  den h yp ertekstu­ elle krop,  men kun hvis sådanne rum er i stand til at tilpasse sig til de protokoller, som afgør muligheden for  tilslutning  til  det  globale  netværk. 1 s  De,  der mangler  værktøjet og  den  viden,  der  skal  til  for  at opnå dette,  er simpelthen uvæsentlige. I den h yp er­ tekstuelle  storby  er  "alternative  knuder"  blot  en indikation af "forlystelsespark-agtige" oplevelser mere  end  trusler  mod  den  globale  kulturs  magt-

I

11:

I' ..

!

'.li

I,

I'

i

:

I

i!

I

'

,

11

,

I;

,

I

i'

I

i

I

strukturer.  På  den  måde  kan  København  have  sit Christiania med dens anarkistiske besættere og hash­ cafeer, og kunder i New Yorks Bast Village kan ind­ snuse  den  spænding,  det  giver  at  gå  rundt  i  byens bohemeagtige bydel,  og forretningsmænd kan svine sig til på Reeperbahn. Igen er det muligheden for at vælge, der er væsentlig - at kunne skabe forbindel­ ser,  at gå fra en zone til den næste, mens man søger efter nogle få "bytes" med oplevelse og stimulans. 16

Men  hvad  så  med  h yp erteksten  som  model  for sindet  eller  bevidstheden?  Det,  der  er  særligt  væ­ sentligt for mig i forbindelse med den øgede udvikling af de elektroniske netværk,  er, at ud over at påvirke  såkaldte  real-time-forhold  og  globaliseringen af  økonomisk og  social aktivitet,  så er h yp erteksten også i stand til at fremkalde en bestemt "vanetænk­ ning". Med andre ord:  fordi h yp ertekst-paradi gm et i  højere  grad  gennemtrænger  kommunikationsmil­ jøernes  struktur,  kan det ikke  undgå også  at ændre det,  som  Rob Wittig  refererer  til  som  "vanetænk­ ning" [habits of mind]. I sin bog Invisible Rendevouz, hvor  han  skriver  om  fænomener  som  elektronisk skrift og informationsnetværk, observerer Wittig, at det  der  er  på spil i  forhold  til,  hvordan  de  nye  tek­ nologier  tages  i  brug,  ikke  er  teknologierne  i  sig selv,  men  mere  den  vanetænkning,  der  ligger  bag deres konstruktion og implementering inden for po­ litiske,  økonomiske  og  sociale  kontekster. 1 7 Dette si gn alerer et gensidigt forhold mellem ydre og indre virkeligheder,  som i denne  sammenhæng  medfører, at  netværket  faktisk  er  indgået  i  et  transformativt forhold  mellem  sig  selv  og  bevidstheden. 18 Det  er måske blot en anden måde at udtrykke, at specifikke medieformer  (bogen,  radioen,  fjernsynet)  hver  har deres  korresponderende  metoder  og  kognitive  og retoriske  former,  som igen skal ses i forhold til den kulturelle sammenhæng, i hvilken de bliver anvendt. Sådanne tanker  bliver  ofte  brugt  i  diskussionen  om h yp ertekstens såkaldte "revolutionære" potentiale en teoretisk model, som man har lånt fra blandt an­ det  Elizabeth  Eisensteins  arbejde  med  trykkepres­ sens indvirkning  på sociale og politiske strukturer. 1 9 Selvom sådanne referencer  er  interessante,  så deler de en tendens til at portrættere h yp ertekst (  og com­ puteren generelt set) på en isoleret og deterministisk måde.  M.a.o.  placeres  h yp erteksten  (og  compute­ ren) ofte i en helteagtig belysning som fremskridtets og  forandringens fortrop, som pludseligt dukker op en  dag,  hvorefter  verden  er  transformeret.  En  af virkningerne  ved  sådan  et  portræt  er  at  fjerne  dis­ kussionen om vore dages teknologi fra tidligere ten­ denser,  udviklinger  og kulturelle retninger. Det,  der dog interesserer mig ved sådanne  påstande,  er, at de delvist  forbinder  bevidsthedens  strukturer  (  eller  de strukturer  som  er  givet  tanken),  repræsentationens og  udtrykkets  struktur  og  de  kulturelle  strukturer, der ligger bag  størrelser som fx parlamenter, biblio­ teker,  familier  og  storbyen.  I  tilfældet  med  h yp er­ teksten er den væsentligste pointe så at sige, at den er  te gn på den "vanetænkning", som fremdriver de forskellige  inkarnationer  af  tidligere  og  nuværende "netværkskulturer",  hvad  enten  det  drejer  sig  om religiøse  relikvier,  arkitektoniske  stilarter,  den  se­ neste version af  Windows eller placeringen af et nyt storcenter  i  et  tidligere  "uønsket"  kvarter. 2 ° For  at formulere  dette  som  en  "medie-byte"  så  er  bru­ gerne ikke blot i nettet, de tænker og lever også som nettet. Således h yp ertekst-sindet og de rum, som det bygger.

## Befaringer i storcentret

En af de mere etablerede og konkrete manifestatio­ ner af netværkskulturen og den globale økonomi er vor  tids  storcentre [  malls]  eller  "de  privatiserede økonomiske zoner", om man vil. De indikerer ikke blot  forandringer  i fællesslfabets natur og  nedgang i ,�hovedgadens" økonomi,  det  er  måske  langt  mere væsentligt, at de er en manifestation af det Stephen Graham og  Simon Marvin identificerer som en "ny global  geometri  i  produktions-,  forbrugs- og  infor­ mationsflow",  som  priviligerer  netværket  frem  for et center for magt og kontrol. 21 Selvom Graham og Marvin ikke direkte  refererer til  storcentrene i dette tilfælde,  men  mere  til  telekommunikationstekno­ logi, mener jeg dog, at observationen er anvendelig. For  den  effekt,  der  ligger  til  grund  her,  er  den udstrækning i  hvilken det offentlige rum i stigende grad  defineres  inden  for  det  globale  økonomiske netværksparadi gm e. Et paradi gm e som tillægger lo­ kale økonomiske eller sociale knudepunkter værdi i forhold til deres forbindelse til det overordnede net­ værk.  Som  følge  deraf fungerer  vor  tids  storcentre (  eller li gn ende privatiserede økonomiske zoner) som  fysiske  adgangspunkter,  hvorfra  forbrugerne kan deltage i de dominerende økonomiske forbrugs­ former.

Velkommen derfor til storcentrenes  virkelighed "the  malling  of  experience"  en  eksperimentel zone, som stadig er "lokal", fordi den er placeret in­ den  for  et  specifikt  geografisk  område,  men  som også er  "æterisk"  i  den  udstrækning,  at  "alle  rum begynder at se ens ud og imploderer i et kontinuum, mens tiden reduceres til besættende og tvangsbeto­ nede repetitioner.  " 22 Et  "godt"  center  er  derfor  et der  tilbyder  alle  de  velkendte  "links"  - Benetton, Levi's,  Virgin Records,  Disney,  C,alvin Klein,  Pep  si' - og et genkendeligt  interface - spiseområdet,  kon­ tantautomater, sprin gv and, flere etager, rullende trapper,  oplyste  informationsskilte. Istanbul  er  der­ for  lige  så  god  som  Paris,  som  er  lige  så  god  som Vancouver og Boise. Man kunne for den sags skyld sige det samme om et "godt" center, som man kan om den "gode" hjemmeside eller h yp ertekstapplika­ tion. Fællesnævneren er her  vigtigheden af at  være forbundet til hovedårerne på en måde,  så individu­ elle  "platforme" begrænset af  sted,  kultur,  tid  eller styresystemer ikke forstyrrer flowet.

Derfor  skinnet  af  endeløse  muligheder  under  en beroligende  velkendt  baldakin. Derfor  beregningen og  simuleringen af forskellighed der,  hvor valget er ubegrænset,  så  længe  det  er  ordentligt  "linket". brug.  Igen  fremstår  storcentret  som  eksemplarisk. plekser som omhyggeligt er tilpasset forbrugerne og den  sociale  elite,  mens  de udelukker  de  uønskede; "isolerede,  urbane  stødpudezoner"  som  fx Bunker lansregulerede  områder

Derfor en storcentererfaring,  hvori rummet og erfa­ ringen i stigende grad simuleres, emballeres og mar­ kedsføres,  så  det  er  let  tilgængeligt  og  klar  til  for­ Men der er andre eksempler - vor tids kontorkom­ Hill i Los Angeles, Harbour Place i Baltimore, Bat­ tery Park  i Manhattan, 2 3 Taksim  i Istanbul,  La  De­ fence  i  Paris. Alle  disse  b yp tilbyder en bred vifte af forlystelsespark-agtige ople­ velser, som er bevidst adskilt fra det urbane livs min­ dre ønskede "realiteter". Adgangen til disse er der- for  begrænset  til  dem,  der  har  det  rette  kodeord, ofte i  form af et af de større kreditkort.

## Befæstning

For  at  "indkøbsopleyelsen"  skal  kunne  fungere,  er det nødvendigt at opbygge et antal tykke vægge og barrierer  mod  dem,  der  ikke  er  heldige  nok  til  at have adgang til et af de  større  netværk. Disse mure kan manifestere sig  både overført og  bogstaveligt overført  på den måde,  at økonomiske barrierer  be­ grænser adgangen ved hjælp af  viden eller  omkost­ ninger, og bogstaveligt i betydningen virkelige mure som  for eksempel omkring  elite  kvarterer  som Beverly  Hills  eller  de  indhe gn ede  "samfund",  der breder  sig  som  prikker  i  det  forstadslandskab,  som omgiver de større b ym æssige centre. 2 4 Sådanne bar­ rierer kan måske bedst karakteriseres som fæstnings­ systemer  sat  op  mod  områder,  som  skiller  sig  ud, især de glemte eller fornægtede rum som e� præget af�vigt, og uden for de borgerlige rettigheders gyldighed.  Dette  er  kriminalitetens, forfaldets  rum, som er  miljømæssigt og økonomisk  skadede - om­ råder,  der  ikke kan  repareres eller æstetiseres,  eller områder som  simpelthen  er  "mindreværdige"  pga. etniske eller klassemæssige  forhold.  Ethvert by- ;-r centrum  vælter  i  eksempler  på, disse,  det  være  sig Brixton, Bron:x eller selv den næsten eksklusive im­ migrantbefolkning, som bor i de utilitaristiske bebo­ elsesblokke i den lille svenske by,  som jeg nu  bor i. Disse rum er defineret af  minoriteternes identiteter og  værdier,  rum,  som  af  den  ene  eller  den  anden grund  ikke  kan  være  blandt  de  væsentlige  knude­ punkter i nettet.

Sammenligningen mellem storbyen og computer­ netværk  er  her  oplysende  for  så  vidt,  at  den  peger frem  mod  en  genbearbejdelse  af  magtrelationer  og den  måde,  hvorpå  værdier  (økonomiske  og  kultu­ relle)  bestemmes  og  distribueres. En model med  et center med dens fortid i lineære hierarkier og  sam­ lebåndsmetodik  er  ikke  længere  af  primær  betyd­ ning.  I  stedet  er  sat  netværket  og  dets  ikke-lineare organisering  af rum og ressourcer,  hvor centret bli­ ver  "tabt"  eller  fra gm enteret  inden  for  et  web  af "knudepunkter"  [nodes]  og  "sites"  eller  æteriske steder.  Virilios  begreb  om  den  forsvindende  by

,

I

I

',

i

'

'

fanger et af elementerne ved at understrege de by­ mæssige  (  og  sociale)  erfaringers  formløshed,  fordi næsten alt bliver mærket som et muligt "forbindel­ sespunkt" inden for det globale nets æteriske spind. 2 s  Dette  fremkalder  den  velkendte  remse  om vigtigheden af gode forbindelser,  hvor værdi endnu engang tillægges på basis af evne til nemt og hurtigt at  kunne  forlade  lokale  situationer,  sammenhænge og  økonomi. 26 Man  kan  ikke  forestille  sig  noget værre  end  at  være  "rodfæstet " ,  at  være  uden  for strømmen, at være fastlåst i et rum med begrænsede muligheder  og  adgange.  Man  kan  sige  at  dette  er den sande fattigdoms moderne natur.

Men  ikke  alt  er  lige  i  netværket.  Den  højtbe­ sungne påstand om netværkets essentielle demokrati (især med reference til Internettet) ignorerer den re­ alitet,  at  den fysiske  infrastruktur,  som  "huser " cy­ berspace,  er  klart  bedst  udviklet i  de  større  urbane centre  i  de  vestlige  industrialiserede  byer. 2 7 Yder­ mere klumper adgangsportene til disse centre sig for langt de flestes  vedkommende  sammen  om  privili­ gerede økonomiske zoner, hvadenten det er skoler i d yr e  kvarterer  eller  de  skinnende  tårne  i  forret­ ningsverdenen. Derfor forbliver Timothy  Learys fantasi om teenageren fra den indre by med en com­ puter  inden i  basketstøvlen  ikke  andet  end  en  fan­ tasi  en  lettere  forvirret  vision  af  en  demokratisk proces,  som intet tegn  viser på at blive realiseret.

## Den velforbundneflanør

På trods af antydninger herom er denne artikel ikke ment som et �lags paran.01.dt udråb om computerens ondskab.  Det  har  nærmere  været  for  at  gøre  op­ mærksom på,  at de aktuelle udviklinger i telekom­ munikation  indikerer  den  digitale  teknologis  para­ di gm atiske  funktion  en  funktion,  som  er  dybt viklet ind i den  videre udvikling  af  de urbane cen­ tre  og selve strukturen i den menneskelige tanke og udtryk.  Hypertekstens  rolle  som  et  væsentligt  ek­ sempel på det digitale paradi gm e fungerer her  som den  primære  form  for  organisering  og  logik  i  for­ hold til  form og indhold. Der er med andre ord kun knudepunkter og  forbindelserne  imellem dem - en opfattelse  som ikke kun beskriver elektroniske mil­ jøer som World Wide Web men også fysiske miljøer såsom storcentre, turistmål, industriområder og store  dele  af  væsentlige  byområder.  For  at  kunne "navigere" effektivt i sådanne rum er det tilrådeligt at tænke som h yp ertekst, hvilket vil sige, at man skal tillægge  sig  en  "vanetænkning",  som  opfatter  det lokale  mest  i  forhold  til  dets  adgange  og  relevans over  for  den  større  globale  strøm,  og  derudover  at bevæge sig rundt i disse  rum på en måde,  der er pa­ rallel  med "pege-klikke" metoden  som  bruges i de fleste  elektroniske  miljøer.  En  sådan  vanetænkning tillader  at  lokale  erfaringer  kan  påskønnes  på  basis af deres egne meritter, men med den underforståelse at  man altid kan  vende "hjem",  hvis tingene bliver alt for ukendte.  Desuden har hvert knudepunkt el­ ler oplevelse forskellige parametre og niveauer, som ,,brugeren" har en betragtelig  grad  af kontrol over, i  det  mindste  i  teorien.  Man  kunne  i  denne  sam­ menhæng  henvise  til  Club Med  for  så  vidt,  at  sel­ skabet tilbyder  omhyggeligt konstruerede oplevelser til  deres  gæster  ved hjælp  af højt  stiliserede "inter­ faces"  i  "internationale  ferielandsbyer".  Ligeså  si­ gende er Amsterdams bordelkvarter.  Dette  er  også et  specielt  planlagt  og  afgrænset  rum,  som  er  et større  knudepunkt i  den globale  turismes  netværk. Med sine gyselige markiser,  som lover  ubegrær;i.set nydelse  eller  butiksvinduer  med  prostituerede,  ska­ ber det i sandhed plads til den perfekte h yp ertekstu­ elle oplevelse. Den "menu-drevne" flanør med mu­ sen  i  hånden  skal  bare  pege  og  klikke  for  at  samle nye observationer og  oplevelser. Disse  oplevelser  er desuden  potentielt subversive  eller  "farlige"  på  det fokale niveau,  men  samtidig  forbundet på en sådan måde,  at de  tillader  et  effektivt  tilbagetog  ind  i  de mere "normaliserede" knudepunkter i flertallets liv og  opførsel.  Således  er  nettets  relative  sikkerhed. Den  menu-drevne  flanør  er aldrig langt  fra sin hjemmeside.

Det h yp ertekstuelle netværk fungerer derfor som en  model,  hvorved  man  kan  artikulere  den  effekt som tendensen til øget globalisering har i forhold til økonomiske og kulturelle transaktioner og strømme. Det skal dog  ikke  forstås,  som at  der  er en  direkte forbindelse mellem hypertekst og fx indkøbscentre. Pointen er her nærmere, at h yp ertekstuelle netværk som fx World Wide Web på en eksplici� og  måske overdreven  måde udtrykker  en række teknikker  og en digital "vanetænkning", som i stigende grad spil­ ler en rolle i skabelsen af vor tids oplevelse af det ur­ bane  (og  forstaden).  Fordi  h yp erteksten  i  bund  og grund er et kommunikationsmiddel, så har det også betydning i forhold til fremtidige udtryks- og frem­ stillingsmåder.  Det  har  yderligere  betydning  i  for­ hold  til  selve  bevidsthedens  natur  og  i  det  omfang sproget  og  medier  påvirker  dens  "konstruktion". Sådanne spørgsmål ligger langt uden for denne arti­ kels rammer, men de tilbyder under alle omstændig­ heder  nogle  pejlepunkter  for  videre  undersøgelser. For  forståelsen af h yp ertekst som den dominerende måde, hvorpå netværk opstår og  ordnes,  giver os et redskab  til  eksplicit  at  forbinde  såkaldte  indre  og ydre realiteter, som igen berører �onstruktionerne af de mentale, sociale og fysiske rum,  vi lever i.  Med tanke på i hvor høj grad de nutidige urbane byland­ skaber skabes af "elektroniske magtlandskaber", kan sådan en forståelse af forbindelser nok være en nød­ vendig taktik til at  foregribe  vores skæbne i det 21. århundrede.

I sandhed et lykkeligt fænomen.

På dansk ved Bodil Hohwu Nielsen

JE. FAss10: Maskine til  at læse Roussel, fra Bizarre,

nr.  34/35  1964.

## Noter

2. Moore,  Marian:
- I. En tidligere version af denne artikel optræder i Conver­ gence: thejournal of  Research in New Media T echnologies, Au­ tumn  1998
3. The  Norton  Anthology  of Literature  by Women: The Tradition in English, Sandra Gilbert and Susan Gubar  (red.).  London:  WW  Norton  and  Co.,  1985,  p 1511.
4. Det  digitale  liv. 1996, p.  233.
3. Negroponte,  Nicholas, Aarhus:  Klim,
4. Feenberg,  Andrew. Ox­
5. Feldman,  Tony: London:
8. Critical  Theory  of Technology. ford:  Oxford University Press,  1991, p.  14
9. Introduction  to  Digital  Media, Routledge,  1997, p.  3-
7. Poster, Mark, The Second Media Age, Cambridge: Polity Press, 1995, p. 57.
6. Lury,  Celia: Prosthetic  Culture:  photograph y, memory  and culture, London: Routledge,  1998, p.  5.

8. Ud over at have en hang til at danne syllogismer følte Nelson en nærmest manisk  eufori for sit projekt med at realisere h yp ertekst, som han kaldte Xanadu. Dette skulle være et projekt, som ville indeholde hele verdens littera­ tur  inden for et  enkelt web af  "h yp er-forbundne" doku­ menter og endnu vigtigere var det, at det ville udføre en slags "revolution" af selve bevidstheden. Karakteristisk er fx denne kommentar fra Nelson:  ,,Jeg ønsker en  verden, hvor  vi kan læse  verdenslitteraturen  på skærme  frem for at lede efter de fysiske bøger. En verden uden rutinemæs­ sigt  papirarbejde  ... en  verden hvor vi kan lære,  studere, skabe og dele  vores  :frembringelser  uden  priyat at skulle :fremskaffe og passe fysisk på dem. Der er et velkendt, alt­ omfavnende motto, den jingle som vi alle kender fra den dag  skolen  er  slut  og  som  jeg  tager  ganske  seriøst:  ,,No more  pencils;  no  more  books;  no  more  teacher's  dirty looks."  The Fantic  Age  (fra Computer  Lib/ Dream Machi­ nes. Self-published,  1974. Se også Literary Machines: Swath­ more: Self-published,  1991) Ligeså informativt er Nelsons "nyhedsbrev", som man kan komme i forbindelse med via htt;p:/  /www.sensemedia.net/849

9.  Nogle  af  de  mest  vedholdende  og  udtalte  "proklama­ tioner"  vedrørende h yp ertekstens  revolutionære  aspekter kan  findes  blandt  forskellige  personer  tilknyttet  Brown University og h yp ertekst-udgiveren Eastgate Systems.  Se fx Georg Landows Hypertext: The Convergence of Contempo­ rary Critical  Theory and  T echnology, (Baltimore: John Hop­ kins Press,  1992), Michael Joyces  "Notes Toward an Un­ written  Non-linear Electronic Text" (Postmodern  Culture, v.2 n. 1, Sept  1991) Jay Bolters Writing Space:  The Compu­ ter,  Hypertext,  and  the  History  of  Writing (Fairlawn,  NJ: Lawrence  Assoc.,  1990)  Man  kan  komme  i  forbindelse med Eastgate Systems on-line katalog via htt;p:/  / www.eastgate.com/.

- ro. Se  Mark  Poster  for  yderligere  undersøgelse  af  dette tema.
- II. Aarseth, Espen: Cybertekst: Perspectives on Ergodic Litera­ ture, Baltimore: the Johns Hopkins UP 1997, p.  r.
12. Krogh, Thomas, Technology  and Rationality. Aldershot: Ashgate, 1998, p. 5-6.
13. Krogh,p. 6.

16. Se  fx  City  Net,  en  service  som  tilbyder  information om  næsten· alle  større  byer  i  verden  (http:/  /www.cit\_y.­ net/). Dets beskrivelse af Christiania fanger måske ånden i  (og målgruppen for)  denne service: ,,Christianshavn. Et område syd for  city og adskilt derfra af  den indre havn. Den ene del af Christiania er blevet kendt som et center for  den frie tanke og sommetider som et fristed for bort­ løbne og stofmisbrugere. Besøgende vil føle sig velkomne, når de spadserer rundt om dagen, men kan måske føle sig lidt utrygge om natten, når det bliver lidt vildere. Advar­ sel: Tag  ikke  billeder  i  området  omkring  Pusher  street, hvor stoffer som fx marihuanna og hash tilbydes åbent til salg."  Lige  så  sigende  er  hjemmesiden  for  Amsterdams bordelkvarter.  (http:/  /www.imco.nl/)

14. Stephen Graham og Simon Marvins nye bog Telecom­ munications and the  City:  electronic spaces,  urban  places (Lon­ don : Routledge, 1996) fremskaffer længe savnet empirisk data  om  og  analyser  af  den  vækst,  der  er  sket  i  "cyber­ space" i forhold til andre sociale og økonomiske faktorer. Med  hens yn til  de  større  urbane  centres  rolle  i  udvik­ lingen af  cyberspace argumenterer Graham og Marvin,  at "de største,  mest  d yn amiske og mest gl;:;B-alt\_ orienterede urbane økonomier har tendens til at være de mest avan­ cerede,  når  det kommer til graden af udvikling, driftssik­ kerhed,  konkurrencedygtighed,  sofistikerethed  af  deres telekommunikations  infrastruktur  og  byens  økonomiske og sociale  gruppers brug af avancerede servicer" (p. 131). 15. Der er dog forsøg på at undergrave og problematisere selve nettet. Finlands  MUU organisation  har  et antal in­ teressante projekter  og  links.  Gruppen  "Media  Filter"  er særlig  provokerende.  Se http:/  /muu.lib.hel.fi/Muu/Pa­ ges/muuorg.html
17. Wiggig, Rob: Invisible Rendevouz:  Connection  and  Col­ laboration  in  the  New Landscape  of Electronic  Writing. (Lon­ don: Wesleyan UP, 1994).
19. Eisenstein, Elizabeth: The Printing Press as an Agent of Change: Communications and Cultural Transformations in Early-Modern  Europe (Cambridge  UP, 1980). Dette store værk er ofte blevet citeret for at placere h yp ertekstens po­ tentielle  påvirkning  som  en parallel  til  trykpressens.  For eksempel beskriver Eisenstein opfindelsen og udviklingen
18. Sådanne emner udforskes i MichaelJoyces seneste bog Of Two  Minds:  Hypertext,  Pedagogy  and Poetics, udgivet  af University of  Michigan Press, 1995. På forlagets  hjemme­ side  kan  man  finde  et uddrag  af  bogen: http:/  /www. press.  umich.edu./bookhome/joyce/intro/ html.

)

af typografien som en af de væsentligste kræfter i stands­ ningen af den "lingvistiske drift" på en måde så den "både berigede og standardiserede sprogene og banede vejen for den mere bevidste renselse og kodifisering af alle de større europæiske sprog" (p  r17).

20. Se kapitel 5 hos Graham og Marvin: ,,At konkurrere i produktionen af attraktive urbane billeder er centralt i den nye  bymæssige  entreprenørvirsomhed.  ...  Den  globale mediestrøm  bliver  derfor  brugt  til  både  at  støtte  denne konkurrencesituation og til at forsvare den fysiske genska­ belse  af  bycentre  i  overenstemmelse  med  postmoderne tendenser:  at forbedre 'produktet' for  den  globale medie 'markedsplads'  ved at  skabe  fodgængertorve;  kosmopoli­ tiske kulturelle faciliteter, festivaler, 'spektakler'·  og sports- og mediebegivenheder." (p.179).

21. Graham og Marvin, p. 59.
22. Beyer, p. 19.
23. Beyer, p. 142.

24. Et relateret fænomen er CIDs eller  "common interest development zones",  som  basalt  set  er  samfund,  som  er konstrueret omkring specifikke sociale og økonomiske pa­ rametre. I  følge nogle er dette fremtidsbølgen for  så  vidt angår  amerikanske  byer  og forstander  ,,  Vi fremskaffer den nødvendige teknologi for at holde 40.000.000 ameri­ kanere som bor i Common lnterest Real Estate Develop­ ments  informeret".  Dette  er  CID  Resource  Networks påstand, som kan findes på http·  //www.cidnetwork.com/ 25. Virilio, Paul,  ,,The overexposed city." Zone 1  (2), pp. 14-31.

26. Her bliver jeg mindet om et citat fra Umberto Ecos' ro­ man Foucaults Pendul: ,,ingen oplysninger er bedre end an­ dre,  tricket  ligger i  at  registrere  dem alle sammen  og  så lede  efter  forbindelserne.  Der  er  altid  forbindelser,  når bare man ønsker  at finde dem." Eco,  Umberto, Foucaults Pendul (Kbh.: Forum, 1989) pp. 197-8.

27. Ted Nelsons tekster fanger godt den utopiske ånd hos de mange, som ser internettet som et redskab for ytringfrihed og ureguleret social.  adfærd. ,,  The Declaration of Ind�pendence of  Cyberspace"  som  et  nyere eksempel  kan  man  finde  på http:/  /www.clas.ufl.edu/  anthro/  c\_yberanthro/  decl-indep.html

KONRAD KiAPHECK:  Viljen til magt (1959).

PETER DE GOJERN &amp; JAKOB KEISERN:

Die Gesandschaft der Ost-Indischen  Gesellschaft in den Vereinigten Niederlandern an den Tartarischen Cham und nunmehr auch Sinischen Keyser. 2. udvidede udgave. Amsterdam: bei Jacob Mors, 1669, p. 85. Kobberstikket forestiller  byen Pekkinsa og "Klippen door Const gemaakt".