Et Blad af Hans Bröchner-Forskningens Historie
Forfattere: Skat Arildsen
Tidsskrift: kierkegaardiana (1968-06-08)

## Et Blad af Hans Brøchner-Forskningens Historie

Dr. phil.  S.  V.  Rasmussen:  Den unge Brochner

af SKAT  ARILDSEN

Selv  Akademikere  af  Standard  er  ofte  hildet  i  den  Illusion,  at  saavel  dansk humanistisk Faglitteratur som Skønlitteratur fra forrige Aarhundrede i Almin­ delighed er umiddelbart let tilgængelig. De glemmer, hvor langt Tiden i store Spring og med stærke Brud til alle Sider har f  jærnet os fra det svundne Sekel i Tanke og Sprog.1  Man anede det, da Dansklærerinden, Fru Magda Bentsen, en  Datter  af  Digterpræsten  Chr.  Richardt,  under  Gennemgangen  af  Georg Brandes  for  os  Disciple  i  II.  Gymnasieklasse  i  Cmt.  Th.  Moltkes  Skole  (det nuv. Kildegaards Gymn. i Gentofte)  under første Verdenskrig betaget fortalte om Venskabet  Livssynet  tiltrods  mellem  G.  Br.  og  hendes  Fader,  »vor  Ynd­ ling  ------Digteren  af  vor  Midte,  Digteren  for  os  Studenter«,  for  at  citere Br.' s  Tale  1903  ved  Afsløringen  af  sin  Vens  Buste.2   Hun  røbede  litterær Indsigt  og  Forstaaelse  af  det  moderne  Gennembruds  hjemlige  Pioner,  men kun taaget Begreb om hans Læremester, Hans Brochner.  Hun forstod sig vel paa Tanker, men næppe paa Tænkning.

Næste  Gang  Brochner  nævntes,  var  ved Vilh.  Andersens Forelæsninger. Han  karakteriserede  de  to  Ungdomsvenner  Chr.  K.  F.  Molbech  og  Hans Brochner som de  »mest udprægede Akademikere«  i Perioden  1848- 1864  og uddybede  Skildringen  i  sin  Litteraturhistorie.3   Baade  i  Auditoriet  og  endnu mere  i  private  Samtaler  blev  det  en  klart,  at  Vilh.  Andersen  (1864- 1953) ikke blot af Milieu som Søn af en H. L. Martensen-Discipel, Provst F. V. An­ dersen  og Student  fra  Sorø  Akademi,  hvor J.  L.  Heibergs Æstetik endnu var herskende  ved  Aarhundredskiftet  og  af  Indstilling  som  Evolutionens  Til­ hænger,  men  ogsaa  af  Aandsform  maatte  finde  Brochner  yderst  abstrakt  og fjern i Tankegang.

Tidsforskellen  tiltrods  blev  Brochner  ganske  anderledes  nærværende,  naar man  gæstede Harald  Hoffding (1843- 1931),  som  allerede  efter  Brochners Død  stod  for  Offentligheden  som  dennes  filosofiske  Arvtager.4   Ved  hvert Besøg  i  Æresboligen  paa  Carlsberg  maatte  Gæsten  følge  sin  Vært  hen  til Vinduet  i det bogfyldte  Studereværelse,  hvor Vinduesstolpen  var  prydet  med det  kendte  Foto  af  Brøchner  fra  ca.  1865.  Naar  Hoffding  fortalte  om  sin uforglemmelige Lærer og Ven, en af de Mænd, han satte højest i sit Liv,5  da forstod  man,  at  G.  Brandes  engang  kunde  kalde  Hoffding  for  »den  »forkla­ rede«  Brøchner«.6   I  Tale  og  Skrift  vedgik  Hoffding  altid  Arv  og  Gæld til  denne.

Nu Litteraturen  om  Hans  Brochner (3 %   1820- 1 7 /1 2   1875),  en  af  Fredericias berømte Bysbørn!  At han ved sin Død stod som et Stridens Emne, fremgaar tydeligt af en forsigtig og farveløs,  iøvrigt anerkendende Nekrolog uden Navn eller Mærke i »Illustreret Tidende«,7  der tilslørende betegner hans foregivne  Ateisme  som  »Udtryk  for  en  Ideeform«(!).  I  Søndagsugebladet »Nær  og  Fjern«8   skrev H.  Hoffding en  Nekrolog,  den  bedste  af  dem  alle, nøgtern  og  maadeholden,  pietetsfuld  kritisk  og  gennemstrømmet  af  bunden Varme  og  Vemod.  Nekrologen  er  betydningsfuld  til  Forstaaelse  saavel  af Hoffdings  Vurdering  af  og  Gæld  til  Brochner  som  af  Kontinuiteten  i  hans egen Udviklingsgang m. H. t. Problemstilling og Forfattersærpræg. Her har vi in  nuce  hans  senere  Skildring  af  Hans  Brochner  i  »Danske  Filosofer«.9

I Modsætning  til  Hoffdings  Skildring  af  Brochner  som  Menneske  og Tænker  tegner  dennes  anden  Discipel, Georg  Brandes (1842- 1926)  i  1887 i  »Norden«  et  Portræt  af  sin  Mester  fortrinsvis  som  Menneske,  Forelæser  og Stilist betragtet.1 0  Med Temperament, med hele sin Personlighed, hele Menne­ sket  tegner  han  her  paa  Grundlag  af  et  mangeaarigt  personligt  Venskab  et Portræt af -  et Idealmenneske i G.  Brandes'   Briller. Kun paa eet Punkt kriti­ seres Brochner, nemlig som Stilist i sit filosofiske Forfatterskab.  Her røbes  for første  Gang  offentligt  dels  Brøchners  Ungdomskærlighed,  hvorom  Rygtet havde gaaet blandt Studenterne, dels hans efterladte »ypperligt skarpttegnende« »Erindringer  om  Søren  Kierkegaard«,  som  Hoffding  offentliggjorde  1877.1 1 Hvor forskelligt et Billede de to Disciple end paa visse Punkter giver af deres Mester  som  Menneske  betragtet,  hylder  de  ham  dog  begge  som  Fremtidens Mand:  »som en ny Tids Bebuder« i dansk Litteraturs Historie (G. Br.) og som Forkæmper for »Sandhed og Frihed« mod »udvortes Autoritet og dogmatiske Fordomme«.  (H. H.).

25 Aar senere udgav Høffding den omfattende Brevveksling mellem Brøch- ner  og  Chr.  K.  F.  Molbech,1 2 der  berigede  og  fuldstændiggjorde  Billedet  af Brochner, som Digterpræsten Edv.  Blaumilller (1851- 1911)  ud fra personligt Bekendtskab  skrev  i  en  nobel,  kritisk  Artikel.1 3   I  en  forholdsvis  tempereret Omtale  af  Brevene  dvælede G.  Brandes især  ved  Brochners  Ungdomsfor­ elskelse  i  den  italienske  Adelsfrøken,  Costanza  Testa.  Uagtet  al  Respekt  for Brochners  ridderlige  Optræden  i  denne  Relation,  var  han  efter  Br.' s  Mening selv  Skyld  i  Forelskelsens  tragiske  Udgang.  Ogsaa  i  Erotik  kunde  Disciplen have været sin Mesters  Vejleder.1 4

K.  Kroman (1846- 1925),  der  under  Studiet  til  Magisterkonferens  i  Filo­ sofi  (1874)  var blevet stærkt paavirket  af Brochner,  som han  ansaa  for  »den bedste Hegelianer af hele Skolen«,1 5  skrev i  1 . Udgaven af »Dansk Biografisk Lexikon«  en  rent  objektiv,  klar  og  nøgtern  Artikel  om  sin  Lærers  Livsværk og  Personlighed.1 6   45  Aar  efter  gav  Dr.  phil.  5 '. V.  Rasmussen i  2.  Udgaven af  samme Værk paa Grundlag af det i Mellemtiden øgede  Kildemateriale et langt  fyldigere,  dybere  psykologisk  forstaaet  og  rigere  facetteret  Billede  af Brochner og Vurdering af hans Betydning i dansk Aandsliv.1 7  Af den instruk­ tive Artikel om den hele Brochner udsprang hans vægtige Alderdomsværk om »Den unge Brochner«  (1966),  et Værk mere personligt præget end  Artiklen og Vidnesbyrd om hans dybe Indleven i Emnet.

Først  nogle  Ord  om  Forfatteren, Svend  Valdemar  Rasmussen (9 /8   1884  1 2 /8   1963), Teolog af Uddannelse, Skolemand af Livsgerning, Filosof af Kald. Under  Søren  Kierkegaard' sk  Paavirkning  blev  han  som  stud.  theol.  skeptisk i  sit  Syn  paa  Teologien  som  Videnskab  og  ført  ind  paa  filosofiske  Studier. Som cand.  theol.  fandt han,  at den moderne Teologi i sin  »principielle Usik­ kerhed  og  kompromisbestemte  Karakter« stod  i  skærende  Misforhold  til Kierkegaards Krav om intellektuel Redelighed.1 8  I halvfemte  Aar deltog han saa  i  Laboratorieøvelser,  især  over  erkendelsesteoretiske  Emner,  hos  H.  Hoffding,  der  ogsaa  var  cand.  theol.  og  som  Student  havde  haft  »sin  Nød  med Teologien«,1 9   og  forfattede under dennes  Auspicier sine første videnskabelige Arbejder,  »Guldmedaille-Afhandlingen«  og  Doktordisputatsen.  Som  Privat­ docent og filosofisk Forfatter  røber han Hoffding' sk Paavirkning i Emnevalg og Metode.  Personligt og videnskabeligt er han paa Bølgelængde med Emnet Hans  Brochner.

Med Forventning imødesaa man i  indviede Kredse Resultatet  af Dr.  S.  V.

R.' s  mangeaarige Studier over Hans Brochner, hvilke han dog ikke naaede  at få  afsluttet  før  sin  Død.  Hans  efterladte Manuskript behøvede  imidlertid  kun ringe og uvæsentlig Redaktion.  Sønnen,  mag.  art.  Bjørn Rasmussen overdrog Udgivelsen  til  Professor  i  Filosofi  ved  Aarhus  Universitet,  Dr.  Justus  Hartnack.  Med  Støtte  af  Carlsbergfondet  udsendtes »Den  unge  Brochner «  1966 (278 S.)  i et nydeligt Udstyr, indledet med Udgiverens smukke Mindeord om Dr. S. V. R., og forsynet dels med vellykkede Fotos af Bogens  Forfatter, dens Hovedperson og dennes Ungdomskærlighed, Costanza Testa, dels med et om­ hyggeligt  Afsnit  Noter  og  afsluttet  med  et  udførligt  Navneregister  ved  For­ fatterens  Søn.

Takket være Akribi i Undersøgelsen og Perspikuitet i Fremstillingen er det lykkedes Dr. S . V. R. at skrive et Værk, hvis Værdi dels beror paa det personalog  kulturhistoriske  Perspektiv,  dels  paa  en  omhyggelig  Udnyttelse  af  et  om­ fattende  primært  Kildemateriale,  baade  trykt  og  utrykt.  Her  udmøntes  Ar­ kivalierne i offentlige Institutioner og selvfølgelig især Hans Brochners efter­ ladte  Papirer,  Dagbøger  og  Breve,  Forelæsningshefter  og  Manuskripter,  som alle  via  Ungdomsvennen,  Chr.  K.  F.  Molbech  i  sin  Tid  skænkedes  til  Det kongelige Bibliotek. Som før nævnt havde Hoffding besørget Offentliggørelse af  Søren  Kierkegaard-Erindringerne  og Vennebrevene.  Af  det  øvrige  utrykte Materiale  bringer  »Den  unge  Brochner«  snart  lange  velvalgte Uddrag,  snart nøjagtige  Referater.  Standpunkterne  er  klart  optrukne,  Dommene  maadeholdne,  Superlativer  og  Panegyrik  skyes,  Sproget  naturligt,  klart  akademisk Bogsprog. Kun to sproglige Nydannelser,  »ansøgelse«  og »udbedelse«  vækker Undren.2 0   Trykfejlene  er  minimale. Det  er  et  Værk,  man  studerer  med Interesse  og  Udbytte.

Desværre  ophører  den  biografiske  Skildring  med  H.  Br.' s  første  Rusfore­ læsninger i E./S.  1860. Da disses Hovedislæt er den hegel' ske Filosofi,2 1  bliver Resten  af  Bogen  til  en  filosofisk  Monografi  med  Oversigt  over  hjemlige Hegelianere før H.  Br., kritisk instruktiv Undersøgelse af visse Kardinalpunk­ ter i Hegels Filosofi og Br.' s egen Filosofi i  1860erne samt dennes Forhold til Hegel.  Stærkest  kommer  man  til  at  savne  Skildringen  af  Br.' s  Deltagelse  i Striden  om  Tro  og  Viden  sidst  i  60erne,  hans  filosofihistoriske  Arbejder  og Forholdet  til  Samtiden  i  70erne.  Men  den  monografiske  Afslutning  paa  det biografiske Værk  skyldes  utvivlsomt  Forfatterens  Alder  og  Helbred.

Bogen  giver  mere,  end  Titlen  lover,  men  ingen  Periodeafgrænsning  for Hovedskikkelsen.  Der  er  tydeligt  nok 4  Hovedstadier i  »den  unge  Br.'«s  Liv

i  Aarene  1828- 1845:

I Skolevidnesbyrdet fra H.  Br.' s Optagelse  1828 i Fredericias lærde Under­ visningsinstitut og Dimissionsbrevet 1836  til  Oplysning om hans Karakter og

Kundskaber.2 2

II  Hans Petitum 1841  om Adgang til teologisk Embedseksamen med hans frimodige  Bekendelse  af  sit  Brud  med  Kirkens  Lære,  sit  Krav  om  den  frie Tænknings Ret og sin udtalte  Frygtløshed  for Autoritet.2 3

III  Hans polemiske Skrift 1843,  »Nogle Bemærkninger om Daaben, foran­ lediget  ved  Prof.  Martensens  Skrift,  »Den  christelige  Daab««,  med  Kritik  af Martensens Daabsbegreb og spekulativ Teologi.2 4

IV  Hans Disputats 1845  om  »Det  jødiske  Folks  Tilstand  i  den  persiske Periode«  med en kritisk Partielanalyse  af Hegels  Filosofi.2 5

Her har  vi  in  nuce  alt  til  Forstaaelse  ikke  blot  af  den  unge,  men  også  af den modne H.  Br.  baade  som  Personlighed  og som Tænker,  hvis  de  to  Sider

da kan skilles. Men Forstaaelse af Livets Syntese kræver Videnskabens Analyse.

Fem Mennesker fik afgørende  Betydning for  H.  Br.' s Udvikling:

- 1)  Lederen af Fredericias  lærde Undervisningsinstitut,  den klassiske Filolog Erik  Peder Rosendahl, der  forberedte  Br.  til  Artium,  og  som  i ham,  sin Yndlingsdiscipel,  i  det  smaa  vakte  baade  Filologen  og  Filosofen.  Baade  i  sit  før­ nævnte  Petitum  1841  om Adgang til Attestats,  i Dedikationen  i sin  Doktor­ disputats  1845  og i sit latinske Doktorvita samme Aar bevidner han sin Tak­ nemmelighedsgæld  til  denne  fremragende  Pædagog.  Filosofihistorikeren  fik her den  første  elementære  Skoling til  sin  senere  Livsgerning.2 6
- 2)  Slægtningen Søren  Kierkegaard, som  Br.  personligt  omgikkes  i  19  Aar (1836- 1855),  hvis  Forfattervirksomhed  han  nøje  fulgte  og  hvis  Sigte  han tilfulde  forstod.2 7   16  Aar  efter  S .  K.'   sDød  nedskrev  Br.  Dcbr.  1871  til  Jan. 1872  sine førnævnte enestaaende træfsikre  »Erindringer om S . K.«, som trods den sene Nedskrivning betragtes som de bedste om ham overhovedet.2 8
- 3) Chr.  K.  F.  Molbech) Br.' s  allernærmeste Ven.  Den værdifulde  Kilde  til Oplysning  om  det  livslange  Venskab  fra  Studentertiden  er  den  førnævnte Brevveksling, som dog kun omfatter Aarene  1845-1875.2 9  Hoffding har i sit Udgiverforord givet en fin og forstaaende Karakteristik af de to Mænd.

- 4)  Italienerinden Costanza Testa, Br.' s ulykkelige Ungdomskærlighed. Ven­ nebrevene til Molbech vidner om Br.' s store Sans for kvindelig Ynde og hans dybe Trang til en Kvindes Kærlighed.3 0   Livet igennem  bevarede han  Forbin­ delsen  med  hende  og  hendes  Ægtefælle.3 1   Hendes  Daguerreotypi  havde  han daglig for Øje i sit Studereværelse.3 2
- 5)  Grundlæggeren  af  den  absolutte  Idealisme,  Filosofen G.  W.  F.  Hegel, for Br.  »den store Oplevelse«.  Fra tidligste Studenterår var han fortrolig med Hegel og bevarede trods Kritik Livet igennem usvækket Interesse for  dennes Filosofi,  som  ogsaa  kom  til  at  sætte  sit  umiskendelige  Præg  paa  Br.' s  egen filosofiske  Grundanskuelse.3 3

Alle  de  nævnte  Personligheder  har  Dr.  S .  V.  R.  viet  indgaaende  Omtale. Det blev dog H.  Br.' s Dobbeltforhold,  det stadige pro-  eller contraforhold  til Hegel,  som  Forfatteren  ofrede  sine  sidste  Undersøgelser,  sine  sidste  Kræfter, dobbelt  beundringsværdigt  i  Betragtning  af  Omfanget  af  Br.' s  efterladte  Pa­ pirer  i  Almindelighed  og  i  Særdeleshed  af  Manuskriptbjerget  til  hans  Rusforelæsninger, et Par Tusind Sider stort Materiale.3 4

Foran  mig  ligger  Hans  Brochners  to  Værker,  »Bidrag  til  Opfattelsen  af Philosophiens historiske Udvikling«  (1869)  og Dobbeltbindet,  »Philosophiens Historie i Grundrids«  (1873- 74), let gulnede Blade i pyntelige, solide, gamle Bogbind.  Det  første,  Forfatterens  Haandeksemplar,  bærer  hans  Navnetræk  i forbilledlig  Skønskrift  og  Datoen  20.  Octbr.  1869  og  er  forsynet  med  hans minutiøse, pertentlige  Blyantstilføjelser til  Bogens  Trykfejls-  og Rettelsesliste. Det  andet  Værk  har  staaet  i  Stamhuset  Broholms  Bibliotek.  Jeg  blader  i  de ældede  Bøger.  Ja,  Hoffding  har  Ret:  Der  er  blevet  tænkt  alvorligt  og  selv­ stændigt herhjemme over filosofiske Spørgsmaal.3 5

## KI L D E R

1  Edv.  Blaumiiller:  Skilderier  1903,  157.

2  G.  Brandes:  Saml.  Skr.  XV  1905,  164-172.

3  Carl  S.  Petersen  og  Vilh.  Andersen:  1 1 1 .  Dsk.  Litteraturhistorie  IV  1925,  23-30.

4  Hans  Brochner:  Erindringer  om  Søren  Kierkegaard  (Udg.  . .  af  Steen  Johansen)  1953,  5.

5  Hans  Brochner  &amp;  Chr.  K.  F.  Molbech.  En  Brewexling  1902  I,  X.

6  H.  Hoffding:  Erindringer  1928,  93.

* »Illustr.  Tid.« 1876/Nr.  849  (2/i).  XVII,  151-152.

- 8  »Nær  og  Fjern«  1875/Nr.  182  (26/i2).
- 9  H.  Hoffding:  Danske  Filosofer  1909,  196-206.
- 10 »Norden«.  Illustr.  skandinav.  Revue.  1   Hft.  1887,  optr.  i  G.  Brandes:  Essays  1889,
- 230-255.
- 11  tr.  i  G.  &amp;   Edv.  Brandes:  »Det Nittende Aarh.«  1877,  V,  337-374.  Ny Udg.  af Erindringer om  S.  K.  m.  Indledn.  o.  Oplysn.  ved  Steen  Johansen,  1953.
- 12  Hans  Brochner  &amp;  Chr.  K.  F.  Molbech.  En  Brewexling  (1845-1875)  udg.  og  indledet  af
- Har.  Hoffding.  1902.  (415  S.).
- 13  Edv.  Blaumiiller:  anf.  Skr.  156-179-
- 14  G.  Brandes:  Saml.  Skr.  XV  1905,  161-164.
- 15  S. V. Rasmussen:  Den  unge  Brochner  1966,  271.  -  Jvf.  Minder  fra  Studenterdagene,  Red.
- af  Erik  Rindom,  1924,  93.
- 16  Dsk.  Biogr.  Lexikon  III  1889,  202-206.
- 17  ib.  (2.  Udg.)  IV  1934,  286-292.
- 18  Festskr.  i  Anl.  af  Kbh.'s  Univ.'s  Aarsfest  Nvbr.  1922,  136  (S.  V.  R.'s  Dr.-Vita).  Kilden citeret,  men  ikke  tilstrækkelig  udnyttet  i  W.  Norvins  Art.  om  S.  V.  R.  i  Dsk.  Biogr.
- Leksikon  XIX  1940,  250-251.
- 19  H.  Hoffding:  Dsk.  Filosofer  1909,  191.
- 20  Den  unge  Brochner  15,  21.
- 21  ib.  157-158.
- 22  ib.  13-14.
- 23  ib.  17.
- 24  ib.  45 flg.,  53.
- 25 ib.  62,  64.
- 26  ib.  12-14.  -   F.  C.  Bornemann:  Meditationes  de  natura  et  origine  juris.  Kbh.'s  Univ.'s
- Festskr.  1845,  36-37  (Dr.-Vita).
- 27  H.  Brochner:  Erindringer  om  Søren  Kierkegaard  (ved  Steen  Johansen) 1953,  6, 12.  -
- S.  V.  R.:  D.  unge  Br.  30,  127-128.
- 28  H.  Brochner:  anf.  Skr.  5-7.
- 29  S.  V.  R.:  D.  unge  Br.  43.  -   se  Note  12.
- 30  H.  Brochner  &amp;  Chr.  K.  F.  Molbech:  Brewexl.  V.
- 31  S.  V.  R.:  D.  unge  Br.  259,  157.
- 32  Edv.  Blaumiiller:  anf.  Skr.  166.
- 33  S.  V.  R.:  D.  unge  Br.  157-158,  198-199.
- 34  ib.  230.
- 35  H.  Hoffding:  Dsk.  Filosofer  1 .