Forord
Forfattere: Redaktionen Kultur & Klasse
Tidsskrift: kok (1988-12-05)

## Forord

Computerteknologien  er en  betydningsfuld teknologi. Som i takt med at begdelige sarnfundsmxssige ressourcer gennem de seneste årtier er blevet kastet ind i teknologiske  innovationer og automatiseringer er kommet til at spille en stadig mere betydningsfuld rolle i det senmoderne, hajteknologiske samfund. I  1983 var computeren således blevet så betydningsfuld, at bladet  Time valgte den til at udfylde den rolle, man normalt tildeler årets mand eller kvinde. Hvad computerteknologien så rent faktisk betyder -for samfundet, kulturen, bevidstheden -er der imidlertid endnu ikke sat nogen pris på. Det er dette formidlingsfelt mellem  medieteknologi og kulturproces,  der er det centrale interessefokus for forskningsområdet: 'Computerkultur'.

I  en poppet allegori: Ligesom  Walter Benjamin  (&gt;&gt;Das Kunstwerk im Zeitalter seiner technischen Reproduzierbarkeit~) fra sit udkigspunkt i det forrige moment  af  moderniteten i en b e r ~ m t hypotese om det historiske forhold  mellem kunstvzrket og den nye reproduktionsteknologi:  fotografiet, kunne  tale om, at  'man allerede lznge forgzves havde anvendt megen skarpsindighed på at afgnre om fotografiet var kunst -uden  at  have  stillet  sig  det  primzre  spargsmål:  om  ikke kunsten  som  helhed  havde  forandret  karakter  gennem  fotografiets opfindelse', -hvorfor  det  farstnzvnte  sperrgsmål  i  en  vis  forstand allerede havde mistet sin mening. Således kan man måske tilsvarende i vores nuvzrende moment af (post-)moderniteten tale om -hvad der i en samtidsfalsom kontemporzr udgave naturligvis må hedde -: relationen mellem  kulturen  og bevidstheden  på den ene side og på den anden den nye epokes nye teknologi: computeren. I ajourfart form vil den  benjamiske  pointe  da lyde:  'Man  har allerede  lznge anvendt mange ressourcer på at undersage  orn  computere kan komme til  at t z n ke som mennesket -uden at have stillet sig det primzre spargsmål: om ikke opfindelsen og udbredelsen af computeren allerede har bevirket,  at menneskets  tanke, bevidsthed  og kultur  som helhed  har forandret karakter, -hvorfor  det farstnzvnte  problem  i  en  vis  forstand allerede er blevet meningslast.

Det primzre og mest påtrzngende spargsmål man kan stille sig i forbindelse  med  den fremvoksende informationsteknologi  og  'computerkulturen' er  derfor  ikke:  vil  maskiner  tznke som mennesker?  Men omvendt i den benjaminske twisting: om ikke den nye samfundsmzssige teknologi allerede fundamentalt har forandret vores realitetsver- den -og vores opfattelse af realiteten? påvirket vores måde at erfare, tznke og handle på? indvirket på perceptionsformer,  begrebsdannelse,  tarikefigurer,  sproglige  diskurser  og  kommunikationsm~nstre? ommodelleret vores grundlzggende paradigmer for forestillingen om mennesket,  bevidstheden,  samfundet -kulturen?  og  dermed  også zndret vores relationer til hinanden og til verden? Det er disse sidste spsrgsmål, der vil vzre 'computerkulturens' hovedanliggende. Eller for at formatere feltet korrekt fra starten -hvor  begge sider af disketten kommer med: hvordan indskriver den nye teknologi sig i kulturen? og hvordan indskriver kulturen  sig i den nye teknologi?

Kulturbegrebet kan her som i kulturforskningens tidligere dominerende retninger forstås som enten: 'kunstvzrker',  'bevidsthedstilstande' eller  'hele livsmåder'. Eller  man  kan -for  at undgå, hvad  der i brug  ofte  viser  sig  at vzre henholdsvis  alt for  specifikke  og  alt  for generelle begreber -hente definitionen  i de kontemporzre kulturstudier, hvor kulturkonceptet ofte begribes som: realiserede betydningssystemer, dvs.  produktionen,  reproduktionen og distributionen  af betydning i et samfund, -de processer via hvilke vi skaber mening af vores sociale erfaringer og sociale relationer og dermed danner de forestillinger,  vi  har om verden  og 'os selv'.

Kultur  som betydningssystem er  således  ikke  et  s z t  af  på  forhånd givne, faste, stabile strarrelser, men tvzrtimod en proces, hvor betydningerne til stadighed må produceres, reproduceres og distribueres -for at skabe mening. Sproget og medierne -og også informationsteknologierne -får dermed tilskrevet en uhyre vigtig position i  de samfundsmzssige kulturprocesser,  idet  de  u d g ~ r selve  den mainframe og  den modus, hvori de kulturelle strukturer genereres i den konstante proces af produktion og reproduktion og cirkulation af mening. En position, som  tilmed  i  et  tidsmzssigt  perspektiv  forekommer  at blive  stadig mere  central  og  strategisk:  Den  aktuelle  udvikling  synes  nemlig  at pege i retning af en radikal modulation i den grundlzggende sociale formation, i det teknologiske  system, såvel som i selve kulturens fundamentale funktion og definerende loci. Alene mzngden og arten af de i de sidste tiår lancerede sociologiske og sociokulturelle beskrivel--sestermer  til  indfangelse  (og  markedsfnring)  af  disse  fornemmede epokale skred i konteksten af teknologiske innovationer og sociale og kulturelle formationer kan Izses som indicier for sådanne forandringer.  Her  blot  i  en  kort  markerende  menu: La  Société post-industrielle (Alain Touraine); The post-industricl Society (Daniel Bell) ; Der Sfiatkapitalismus (Ernest Mandel); The COn.rumer Society (Peter d'A Jones); The Post-Moa'ern Society (fra Irving Howe, Harry Levin, Leslie Fiedler over Ihab Hassan og Michel  Benamou  til Jean-Francois  Lyotard  m.fl.);

La Société du  Spectacle  (Guy Debord); The  World  o f the  Images  (Daniel Boorstin); La Societa dei Simulacri,  Blgndvarkernes SamJUnd  og Hyperrealiteten  (Mario Perniola, Jean  Baudrillard);  The  Age  o f Showbizz  (Niel Postman); The Age  o f Information or  Communication  eller  The  Electronic Age  (bl.a. Marshall McLuhan); The  Cypernetic Age  (Norbert Wiener); The  Third  Wawe  (Alvin Tomer); High-Tech Society (Tom Forester); The Technological Society (Jacques Ellul); The  Computer Age  (bl.a. Dertouzos &amp; Moses).

Eller i  mere  uforpligtende  kategorier: 'massemediesamfundet', 'kommunikationssamfundet',  'informationssamfundet', 'det  haijteknologiske  samfund'  osv.  Termer  der -på  trods  af  vidt  forskellige vinklinger,  accenter og indhold -alle medfragter en grundlzggende erkendelse af,  at der  i efterkrigstiden  er fremvokset  en  ny  social  og kulturel formation, som på markant vis adskiller sig fra alle tidligere samfund. Og termer som -på trods af haijst forskelligartet validitet og sensitivitet i forhold  til de faktiske forandringer -alle står -om ikke andet så på et rent symptomalt plan -som emblematiske for sådanne radikale  epokale modulationer; -der tilsyneladende  stiller  krav  om nye kategorier  og teorier  for  at kunne begribes adzekvat.

Hvad der her  synes  at sammenknytte disse haijst  forskelligartede sociologiske  og  socio-kulturelle generaliseringer  er,  at  de  alle  som afgairende  differentierende  trzek  i  den  ny  sociale formation  og  den zendrede  kulturelle  modalitet  sztter  i  alt  fald  tre  momenter -her ligeledes  blot  i stenografisk  markering.  For  det j2rste:  Opkomsten  af nye elektroniske kommunikations- og massemedier  og nye informations- og databehandlingsteknologier  samt disses forening i  verdensomspzendende netvzerk. Ledsaget af en samfundsmzssigt langt mere central placering af disse nye teknologier og en hermed sammenhzengende eksplosiv vzekst i de sociale sektorer for service, information og kommunikation.  I  den  kulturelle  erfaring  bl.a.  afszttende sig  som informations-overflow  og  tiltagende  kompleksitet.  For  det  andet:  Bevidstheds- og kulturindustriens voldsomme globale ekspansion og det kulturelle  konsums  radikale  foraigelse  og  også  kvalitativt  zndrede status i kraft af bevidsthedsprodukternes og kulturvarernes nu totale samfundsmzssige penetration -alt sammen med bl.a. netop disse nye medieteknologier som vehikel.  Den  kulturelle  sfzres  tidligere  semiautonome  status  destrueres  således.  Hvilket  ikke  skal  forstås  som selve kulturens  udslettelse. Tvzertimod.  Endringen skal snarere begribes  i  eksplosionens  termer.  Så alt  i  en  hel  ny  og  unik  forstand bliver kultur -eller får indlejret momenter af kulturel praksis. Og  for det  tredie:  En  hurtig accelererende  transformation i selve arbejdsprocessen  fra det tidligere industrisamfunds  'produktive arbejde' til det avancerede h~jteknologisamfunds -det  såkaldt post-industrielle  samfunds -'informationsbehandling', cier  herved  bliver  en dominerende kvalitativ del af ~konomisk organisation.

Hovedparten af den samtidige erfaring --i arbejde, fritid, kommunikation -må derfor defineres i termer, som kun vanskeligt lader sig adskille fra kulturelle aktiviteter -forstået som produktion, reproduktion og distribution af betydning.  Hvorfor spargsmålet om kultureris locus heller ikke lzngere kan gives et fokuseret svar. Omvendt insisterer sp0rgsmålet om kulturens funktion og dejnition så meget des mere på en ny  strategisk prioritet  og  på en langt  mere central  placering. Kulturanalysen  må derfor n~dvendigvis blive  en nagledisciplin  i informationssamfuiidet.

Og 'computerkulturen' reprzseiiterer her i relation til andre samtidige informatioiisteknologiske kulturer et szrligt privilegeret og et szrligt påtrzngende unders~gelsesområde. Og det af flere grunde: Dels fordi computermediet -som lagring,  behandling og distribution af information -udgrrrr  et overordentligt vigtigt  knudepunkt i de samfundsmzssige informationsnetvzrk  og  i  den  betydningsgenererende  kulturproces. Dels fordi computeren i sig selv primzrt er defineret  som et 'symbol-manipulerende  medie',  hvorfor  teknologiens relationer til kulturen -der netop grundlzggende konciperes som manifesterede symbolsystemer -her fremtrzder szrlig signifikant. Desuden fordi computerteknologien -til forskel  fi-a de fleste andre samtidige teknologier --indgår eller  griber ind  i alle vzsentlige  niveauer  af den  samfundsmzssige praksis:  i produktionssektoren;  massivt  i  administrations-, distributions- og servicesektoren; på kommunikationsområdet; i uddannelsessektoren samt i fritidssfzren  og underholdningsindustrien. Endvidere fordi computermediet i et fremskrevet  fremtidsperspektiv placerer  sig i  en  om muligt  endnu  mere dominerende position.  Og endelig og ikke mindst på grund af computerteknologiens szrlig paradigmatiske  karakter  lzst op  mod  bagtzppet  af det  nye  informationsteknologiske samfund. Så computeren er betydningsfuld. Fuld af betydninger.

Computerkultur må derfor n~dvendigvis blive et hovedanliggende for en samfunds-, medie- og kulturforskning i informationssamfundet.

Temaet for dette nummer af K&amp;K er 'Computerkultur'. Og bidragene tilnzrmer sig feltet fra en rzekke forskellige vinkler. De to farste artikler  behandler  begge  forholdet  mellem  informatioiisteknologi,  social formation og kulturel forandring ud fra en overgribende kulturanalytisk  synsvinkel,  og  begge  kredser  om  naglebegreber  i  den  aktuelle debat som: kompleksitet, fragmentering, kaos.

I  åbningsartiklen  fokuserer Ole  Th~issen på  den  kompleksitet, der viser  sig  som  i informations overskud^^ -samtidig  opsatsens  titel -inden  for  hele  det samtidige felt  af  bevidsthedsindustri,  videnskab, erkendelsesteori,  etik  og  zstetik.  Der  argumenteres  her  for  en  t z t solidaritet mellem en akonomisk og social udviklingsdynamik -hvis kodeord  er  vzksttvang, informationsoverskud  samt  overgangen  fra det sociale perspektiv:  'velfzrd'  til 'marked' -og det samtidige kulturelle  paradigmeskifte -hvis  kodeord  er  pluralisme,  kompleksitet  og kaos.  Informationsteknikken  stiller  midler  til  rådighed  for  en  foragelse af strammen og overskuddet af information og anstrenger dermed de redskaber, der traditionelt har vzret brugt til at reducere den moderne kompleksitet. Hvorved der stilles krav om nye redskaber til genvindelse af en art overblik i en verden, der ikke kan overskues. Det bud, der her lyder på den fremtrzdende 'postmoderne'  problematik i den samtidige debat -at finde en helhedens fornuft, der ikke rummer terror -er, at der ved  siden af den postmoderne ensidighed, som kun har sans for forskelle og kaos,  må etableres en sans for sammenhzngen, som g0r det muligt at omgås kaos uden selv at blive slået af det.

Hans Siggaard Jensen skriver i »Marx og Turinga også »Om fragmentering og komplexitet  i informationssamfundet« -hvilket samtidig er artiklens  sub-titel.  Bestrzbelsen går her  i retning  af en sammentznkning af de bevidsthedsmzssige, individuelle og de samfundsmcessige -dvs. beskzftigelses- og produktionsmzssige -konsekvenser af informationsteknologien,  ud fra tesen om, at teknologiens primzre gennemslag foregår via dens przgning af arbejdsformer og -indhold. Datamaten bliver i stigende omfang det medium, hvorigennem arbejdet  foregår,  og  dermed  også  det  redskab,  hvorigennem  erfaringer gares -samt selve den substans, der danner den centrale erfaring. O g denne overgang fra det tidligere manuelle arbejdes konkrete, sanselige erfaring af den umiddelbare genstand  for arbejdet til de abstrakte arbejdsformer knyttet  til produktion  af information og manipulation af symboler får omfattende konsekvenser individuelt såvel som Samfundsmzssigt:  på  bevidsthedsformer,  identitetsdannelse,  kultur  og kunst. Et strukturskifte, der beskrives som en bevzgelse fra identitet og overskuelighed  til  fragmentering og kompleksitet.

I Peter B0gh Andersens bidrag »Arbejde  og Tegn« leveres der stoflighed til disse teser om en sammenhzng mellem arbejde, ny teknologi og kulturelle og bevidsthedsmzssige  forandringer, idet artiklen fremlzgger resultater fra projektet: »Fagsprog i Forandring«, hvis formål netop er at beskrive,  hvordan  indfarelsen af edb-systemer og forandringer i arbejdsorganiseringen på en arbejdsplads zndrer de ansattes  sprogbrug,  begrebsdannelse  og kommunikationsm0nstre. Artik- len fokuserer dog iszr på projektets andet hovedformål: At undersage hvilke  praktiske  retningslinier  man  ud  fra  sprogbrugsanalysen  kan opstille for design af edb-systemer. Med teoretisk afszt i den traditionelle sprogvidenskab diskuteres det, hvordan lingvistikkens metoder og begrebsapparat -ud  over arbejdssproget og -kommunikationen -ogsi kan udbredes til at beskrive edb-systemer, edb-baserede tegnsystemer,  grznsefladen  og  arbejds-organisationen  og  -processen.  På grundlag af denne diskussion samt konkrete sprogbrugsanalyser opstilles endelig generelle forskrifter for designstile til edb-systemer inden for industriarbejdet.

I Inger Lytjes artikel »Formaliseringskravet i menneske-maskine interaktion~ -hvis problemstilling primzrt udfolder sig omkring titlens to naglebegreber: formalisering og menneske-maskine  interaktion -er  det de  almene  interaktionsrnodeller  for  menneske-maskine  relationen samt de overordnede  potentialer og begrznsninger i denne interaktions  formaliseringstvang,  der  bliver  gjort  til  genstand  for  behandling.  På  dette  grundlag  rejses  så  spargsmålet  om  kulturopbud  og kulturel forandring i tilknytning til edb-teknologiens stigende udbredelse, idet det påpeges, at computerens primzre kulturelle effekt ligger i, at den gennem selve sin eksistens og anvendelse stiller skabeloner  til  rådighed  inden  for  hvilke  basale  kulturbegreber  som  f.eks. viden, sprog og tznkning kan  (gen-)tznkes.

Endelig slutter Jens  F. Jensen nummeret af med en kulturanalytisk analyse af en af computerkulturens populzre underholdningsprodukter -spillearkadernes videogames: »Adventures  i Computerville: Games,  Inter-Action &amp; High Tech  Paranoia i Arkadian.

Red