Hvilken periode skal analyseres? Uge 46 som dataindsamlingsstrategi i journalistikforskningen
Forfattere: Kim Andersen, Erik Gahner Larsen
Tidsskrift: journalistica (2016-11-29)

## Hvilken periode skal analyseres?

Uge 46 som dataindsamlingsstrategi i journalistikforskningen 1

## AF KIM ANDERSEN OG ERIK GAHNER LARSEN

## Resumé

Alle analyser af medieindhold skal forholde sig til et spørgsmål med væsentlige implikationer for analysens resultater: Hvilken periode skal analyseres? Flere videnskabelige undersøgelser har i  den forbindelse anvendt uge 46 som en dataindsamlingsstrategi. I denne artikel placerer vi dette valg i en metodisk kontekst og  ekspliciterer  potentielle  faldgruber  forbundet  med  denne indsamlingsstrategi. Vi analyserer, om eksisterende studier, der anvender uge 46, undgår disse faldgruber, og introducerer praktiske retningslinjer for, hvordan forskere bedst besvarer spørgsmålet om, hvilken periode der skal analyseres, når man ønsker at undersøge indhold i medierne.

## Introduktion

Fredag  den  13.  november  2015  blev  Paris  ramt  af  en  række koordinerede  terrorangreb,  der  med  det  samme  ændrede  den journalistiske dagsorden i medierne. I dagene efter terrorangrebet var mediernes indhold præget af ekstra nyhedsudsendelser og  reportager,  der  fortalte  om  det  seneste  nye  fra  den  franske hovedstad. Med ét var alt, hvad der ellers så ud til at blive en 'normal' nyhedsuge, ændret til en journalistisk særdeles atypisk uge. Mediedækningen i uge 46 i år 2015 var med andre ord ikke som de andre uger i 2015, og slet ikke som uge 46 i de forudgående år.

Siden år 2000, hvor bogen Først med det sidste - en nyhedsuge i  Danmark (Lund 2000) udkom, har forskere i forskellige sam- menhænge anvendt uge 46, også kaldet nyhedsugen, når de har undersøgt den danske mediedækning. I og med at flere studier har  anvendt  denne  udvælgelsesstrategi,  inklusive  studier  publiceret  i  nærværende tidsskrift, er der skabt den præcedens, at mediernes  indhold  i  uge  46  konsekvent  kan  analyseres,  hvis ønsket er at undersøge, hvordan mediernes dækning ser ud i en normal nyhedsuge (Lund 2000; 2001; Lund et al. 2009). Denne fremgangsmåde  kan  dog  have  væsentlige  metodiske  svagheder,  da  uge  46  ikke  nødvendigvis  giver  et  retvisende  billede  af den generelle mediedækning, hvilket det indledende eksempel illustrerer. Det er dette forhold, der danner udgangspunktet for denne artikel.

Når journalistikforskere i fremtiden analyserer uge 46 i 2015 og undersøger, hvordan mediernes dækning var i denne periode, vil de ingenlunde få et indblik i, hvordan en normal, repræsentativ,  tilfældig,  gennemsnitlig  eller  standard  nyhedsuge  ser  ud. Tværtimod vil disse forskere med stor sandsynlighed observere en  dækning  præget  af  betydelig  flere  udenrigspolitiske  nyheder, flere breaking news , flere kommentarer fra politikerne og så videre. Analyser af uge 46 i 2015 vil dermed kunne berige os med viden om, hvordan medierne dækker saliente og uforudsigelige udenrigspolitiske begivenheder, men det er ikke en gennemsnitlig nyhedsuge.

I  denne  artikel  argumenterer  vi  for,  at  en  specifik  kontinuerlig  periode,  eksempelvis  uge  46,  primært  bør  anvendes  som udvælgelsesstrategi, hvis ønsket er at undersøge mediedækningen i netop denne periode. Dette kan der være gode og praktiske grunde til at gøre (jf. Willig et al. 2015). Er intentionen derimod at undersøge den generelle mediedækning og dermed drage konklusioner om, hvordan medierne generelt dækker et emne, bør man overveje at anvende en anden udvælgelsesstrategi, nemlig en  tilfældig  konstrueret  periode.  For  at  fremhæve  vigtigheden af dette introducerer vi først den overordnede metodiske udfordring,  som  alle  videnskabelige  undersøgelser  af  medieindhold skal  adressere:  Hvilke  nyheder  der  skal  analyseres.  Herunder ekspliciterer vi specifikke kriterier, der kan belyse, under hvilke omstændigheder en specifik kontinuerlig periode som uge 46 er mindre problematisk at anvende. Hermed er artiklens overordnede mål, at fremtidige studier vil være mere eksplicitte i udvæl- gelsesstrategien og deres metodiske overvejelser, især - men ikke isoleret til - når uge 46 anvendes.

Med udgangspunkt i de fremsatte kriterier undersøger vi, hvor velvalgt  uge  46  er  i  en  række  publicerede  videnskabelige  værker, som empirisk bygger på denne uge. Konklusionen er, at de fleste studier ville have et stærkere metodisk udgangspunkt ved at anvende en anden udvælgelsesstrategi. Til trods for at vores argument i nærværende artikel er metodisk, undersøger vi slutteligt, om uge 46 tilfældigvis er repræsentativ. Her finder vi, hvad angår den politiske dækning i medierne, at uge 46 varierer fra år til år, og forskellen mellem uge 46 og den gennemsnitlige dækning i løbet af et år varierer betydeligt over tid.

## Fra alle nyheder til nogle nyheder

Kvaliteten  af  empirisk  forskning  afhænger  af  forskningens design. Hvert trin i et forskningsdesign er afhængigt af de valg, der er fortaget i de foregående trin (Albæk 2015; Andersen et al. 2012). Det betyder blandt andet, at der må være overensstemmelse  mellem  undersøgelsens  forsknings  spørgsmål og  den udvælgelsesstrategi, der anvendes til at udvælge det specifikke medieindhold, der ønskes analyseret (Holsti 1969; Krippendorff 2004). I analyser af medieindhold, det være sig blandt andet journalistiske praksisser og dækningen af specifikke emner, skal forskere i den forbindelse forholde sig til to centrale spørgsmål i forbindelse med dataindsamlingen (Barelson 1952): Hvilke medier skal undersøges og i hvilken periode? I denne artikel anerkender vi vigtigheden af førstnævnte, men fokuserer på sidstnævnte. For begge spørgsmål gælder det, at svaret skal sikre en så høj grad af repræsentativitet som muligt i forhold til den type af dækning, man ønsker at udtale sig om.

Såfremt en undersøgelse har til formål at sige noget om det generelle  mediebillede,  skal  det  indhold,  der  analyseres,  være repræsentativt  for  det  generelle  indhold.  Ønsker  man  eksempelvis at sige noget om den generelle mediedækning i 2015, ville den ideelle strategi være at analysere alle dage i 2015. Indholdet i medierne er dog så omfangsrigt, at det ofte er forbundet med betydelige omkostninger at undersøge alt tilgængeligt materiale.

Der er med andre ord som hovedregel et trade-off mellem det ideelle  og  det  ressourcemæssigt  mulige.  Derfor  indsamler  forskere, hvor det ikke er muligt at analysere alt indhold i medierne, en stikprøve, hvormed de får et udsnit af mediernes dækning. Dette medfører, at datamaterialet bliver mere overskueligt både at indsamle og analysere. En stikprøve er overordnet set repræsentativ, når den har de samme karakteristika som populationen, med undtagelse af omfanget, og dermed giver nogenlunde de samme resultater, som man ville have fået, hvis undersøgelsen var lavet på alt relevant indhold i medierne.

Med enhver stikprøve følger altid usikkerhed. Denne usikkerhed kan dog begrænses, hvis den mest optimale udvælgelsesstrategi anvendes (se også Holsti 1969: kap. 6; Krippendorff 2004: kap. 6). Såfremt formålet med en undersøgelse er at sige noget om den generelle mediedækning, vil det være muligt at begrænse usikkerheden ved at  foretage  en  tilfældig  udvælgelse,  som  det også  kendes  fra  spørgeskemaundersøgelser  af  hele  befolkninger. Det skyldes, at hver dag i den periode, man er interesseret i, er lige informativ - ligesom hvert individ i befolkningen er lige informativt, hvis ønsket er at sige noget generelt om denne.

I  spørgeskemalitteraturen  defineres  en  tilfældig  udvælgelse som  den  udvælgelsesprocedure,  hvor  den  enkelte  respondent udtrækkes fra  populationen  med  en  kendt  sandsynlighed,  der ikke  afviger  fra  andres  sandsynlighed  for  at  blive  udtrukket (Hopmann 2014; Thomsen 2012).  Samme forståelse  af  udvælgelsesprocessen  kan  anvendes  i  udvælgelsesstrategier  for  indholdsanalyser, hvor populationen kan anses for at være indhold i hele den periode, som man ønsker at sige noget om. Såfremt alle timer, dage, uger, måneder eller en helt fjerde enhed har samme sandsynlighed for at blive udvalgt, er der tale om simpel tilfældig udvælgelse.

En helt tilfældig udvælgelse har dog også sine ulemper. Den tilfældige udvælgelse kan medføre, at man tilfældigvis får udvalgt en specifik ugedag flere gange, hvilket kan skævvride ens stikprøve. Hvis der eksempelvis bliver udtrukket flere søndage, vil man sandsynligvis få en overrepræsentation af særlige tillæg, der ikke kommer i løbet af ugens andre seks dage. Ønsker man mere kontrol  over  udvælgelsesprocessen,  kan  man  derfor  anvende en stratificeret udvælgelse. En variant af denne metode er den såkaldte constructed  week -udvælgelsesstrategi  (Jones  &amp;  Carter 1959), hvor alle mandage lægges sammen, alle tirsdage lægges sammen, alle onsdage lægges sammen osv., hvorefter der tilfældigt udvælges en dag fra hver af disse strata.

Både simpel tilfældig udvælgelse og stratificeret  udvælgelse  mindsker  risikoen  for  systematiske  skævheder  i  stikprøven.  Overordnet  opstår  systematiske  skævheder,  når  bestemte karakteristika er overrepræsenteret i stikprøven. Det kunne for eksempel  være  antallet  af  udenrigspolitiske  nyheder, breaking news ,  kommentarer fra politikerne og så videre i uge 46 i 2015, hvor terrorangrebet i Paris fandt sted. Riffe, Lacy og Fico (2014: 71) beskriver det overordnede problem således: "If researchers assemble samples in any way other than random sampling (and many do or must), the representativeness of the sample is biased, and sampling error cannot be calculated accurately. So it is impossible to know how much the sample differs from the population  from  which  it  was  taken. Therefore,  any  generalizations from the sample to the population are suspect".

Dette er en metodisk pointe, og det er vigtigt at fremhæve, at en  ikke-tilfældig  udvælgelse  tilfældigvis  også  kan  være  repræsentativ,  på  samme  måde  som  en  tilfældig  udvælgelse  i  nogle tilfælde ikke vil være repræsentativ. Det afgørende er dermed, at man anvender en metode, der giver det stærkeste udgangspunkt for at give metodisk solide resultater. Og når man anvender en tilfældig  udvælgelse,  er  risikoen  for  bias  i  ens  sample  mindre, end når samplet er baseret på ikke-tilfældig udvælgelse.

Til trods for at ovenstående primært er en metodisk pointe, er der empiriske studier, der har belyst validiteten af disse forhold. For at undersøge implikationerne af at bruge forskellige udvælgelsesstrategier for skævheden i ens resultater undersøger Riffe, Aust &amp; Lacy (1993, 2009), om en simpel tilfældig udvælgelse af dage, en konstrueret periode (som constructed week -metoden) eller en kontinuerlig periode (som uge 46) giver valide estimater. I  denne sammenhæng undersøges omfanget af lokale nyheder i en avis, hvor der anvendes populationsdata for seks måneder. De finder, at en konstrueret uge giver mindst varians og de mest præcise estimater. Simpel tilfældig udvælgelse giver de næstbedste estimater, og en kontinuerlig periode giver de dårligste estimater. Disse estimater er ikke påvirket af, om stikprøven udvi- des til mere end én tilfældig, konstrueret eller kontinuerlig uge, eksempelvis to eller flere uger 2 .

Hvis  ens  udvælgelse  påvirkes  af  systematiske  skævheder,  er resultaterne  ikke  valide  og  kan  således  ikke  generaliseres  til populationen.  Når  uge  46  anvendes  som  udvælgelsesstrategi, øger  det  risikoen  for,  at  resultaterne  ikke  kan  generaliseres  til den generelle mediedækning. Ligesom man ikke kan sige noget om hele den danske befolkning ved kun at spørge dem, der bor i København, eller sige noget om alle aviser i Danmark ved kun at analysere Ekstra Bladet, kan man ikke nødvendigvis sige noget om den generelle dækning i medierne, hvis man kun undersøger én specifik uge. Holsti (1969: 27) advarer mod denne form for  'fishing  expeditions'  -  en  undersøgelsestype  uden  en  klar plan  og  strategi,  hvor  'documents  to  be  analysed  are  chosen, but the reasons for their selection are not clear, even to the analyst; perhaps the rationale is no more precise than the traditional response to queries about why one climbs mountains: 'Because they're there'.'

Ovenstående  betyder  ikke,  at  uge  46  aldrig  skal  analyseres. Men i så fald skal der være betydelige og eksplicitte grunde hertil. Det er med andre ord på ingen måde tilstrækkeligt, at man uden videre metodiske overvejelser analyserer uge 46, når ambitionen er at sige noget om det generelle mediebillede. I næste sektion adresserer vi, hvornår det vil være mest passende at arbejde med henholdsvis en konstrueret periode og en kontinuerlig periode som eksempelvis uge 46.

## Hvilken periode skal analyseres?

På trods af de respektive ulemper ved at analysere en specifik kontinuerlig periode som uge 46 kan der i bestemte tilfælde være gode grunde til at gøre det. Hopmann (2014: 50) giver tre konkrete  eksempler  på  grunde  til  at  gennemføre  denne  form for ikke-tilfældige valg af cases: 1) begrænsede ressourcer, 2) en lille  population og 3) at det er unødvendigt at vælge tilfældige cases for at svare på forskningsspørgsmålet (se også Willig et al. 2015). Som forklaret ovenfor kan man dog med ganske simple midler sammensætte en tilfældig konstrueret periode. I forhold Figur 1. Beslutningsdiagram, valg at periode i analyser at medieindhold TILFÆLDIG

PERIODE

DÆKNING AF ET EMNE?

2

3

KONSTRUERET

til brugen af en specifik kontinuerlig periode som uge 46 er det derfor primært de to sidstnævnte grunde, der i specifikke sammenhænge  kan  godtgøre  sådan  et  valg.  Denne  udvælgelsesstrategi kan således retfærdiggøres i de tilfælde, hvor ønsket er at  sige  noget  om mediernes dækning af et specifikt emne i en afgrænset periode, enten på ét givent tidspunkt eller flere gange over tid, hvor man kan afdække hele populationen. På baggrund af dette konstruerer vi et beslutningsdiagram, Figur 1 , som kan anvendes, når man skal udarbejde udvælgelsesstrategien for sin undersøgelse.

Figur 1. Beslutningsdiagram, valg af periode i analyser af medieindhold

Det første spørgsmål, placeret øverst til venstre i Figur 1, som skal  adresseres  i  planlægningen  af  ens  udvælgelsesstrategi,  er, om  man  er  interesseret  i  mediernes  generelle  dækning  af  et emne (1). Dette valg bør følge logisk af den problemstilling, som rejses forud for den metodiske del af ens undersøgelse. Såfremt det er tilfældet, bør man altid anvende en tilfældig konstrueret periode,  da  denne  udvælgelsesstrategi  mindsker  risikoen  for skævheder i de indsamlede data som beskrevet i detaljer ovenfor.

Er man ikke interesseret i mediernes generelle dækning af et emne, bør man omvendt spørge, om man er interesseret i mediernes dækning over tid (2). Såfremt man er interesseret i udviklingen over tid inden for en specifik kortvarig periode (2.1) eller den samme specifikke kortvarige periode flere  gange over  tid  (2.2), kan det være hensigtsmæssigt at anvende en specifik kontinuerlig periode som udvælgelsesstrategi. Det kan for eksempel være tilfældet, hvis man ønsker at følge nyhedsstrømmen på tværs af medier (Lund, 2001) eller undersøge udviklingen i dækningen af folketingsvalg over tid (Albæk et al. 2010). Er dette ikke tilfældet, og er man interesseret i mediernes generelle dækning over tid, bør man fortsat gøre brug af en tilfældig konstrueret periode.

Det sidste spørgsmål, der kan stilles, er, om man er interesseret i mediernes dækning af en specifik kortvarig periode (3). Er dette tilfældet, kan det være hensigtsmæssigt at anvende en kontinuerlig periode, da man dermed kan afdække hele populationen. Det  var  for  eksempel  tilfældet,  da  Elmelund-Præstekær  et  al. (2010) ønskede at undersøge 'soft news' tv-programmers dækning af folketingsvalget i 2007. Her var det muligt at analysere hele populationen bestående af alle udsendelser af DR's Aftenshowet og TV 2's Go' morgen Danmark og Go' aften Danmark i valgkampsperioden .

Er man hverken interesseret i mediernes generelle dækning af et emne, mediernes dækning over tid eller mediernes dækning af en specifik periode (eventuelt fordi et specifikt emne var på dagsordenen her), har man ikke gjort det klart, hvad man er interesseret i. Vi finder med andre ord nævnte muligheder udtømmende, hvorfor der ikke er nogen mulighed for at svare nej til det tredje punkt. Er man omvendt eksempelvis interesseret i at sige både noget generelt om et emne, men også mediernes dækning af en specifik periode, vil det være optimalt at foretage to undersøgelser med forskellige udvælgelsesstrategier.

Ovenstående  beslutningsdiagram  gør  det  dermed  muligt  at foretage et optimalt valg af udvælgelsesstrategi til perioden for én indholdsanalyse. Beslutningsdiagrammet illustrerer således, under hvilke betingelser eksempelvis uge 46 bedst kan legitimeres som en udvælgelsesstrategi. I det følgende afsnit undersøger vi, hvorvidt en række publicerede værker opfylder disse retningslinjer,  når  de  bruger  uge  46  som  udvælgelsesstrategi, samt om eventuelle brud på disse eksplicit forsvares eller ej.

## Hvordan bruges uge 46?

For at undersøge, hvordan  videnskabelige undersøgelser anvender uge 46, er vi først og fremmest interesseret i at finde studier, der anvender uge 46 som en indsamlingsstrategi. Til det formål indsamlede vi i første omgang de studier, der kunne tilgås gennem Google Scholar 3 . Dette giver ikke adgang til eller indsigt i alle de studier, der anvender uge 46, men vi finder formentlig de fleste studier, der er fagfællebedømt og publiceret.

Vores  indsamling  gennem  Google  Scholar  gav  102  unikke dokumenter.  Den  blev  efterfølgende  suppleret  med  manuelle søgninger  efter  flere  undersøgelser,  blandt  andet  baseret  på citationer til de værker, der oftest bliver citeret med henvisning til  nyhedsugen.  Vi  har  dog  afgrænset  vores  litteraturgennemgang til de studier, der må anses for at være underlagt de mest stringente metodiske krav: fagfællebedømte tidsskriftartikler og bøger/bogkapitler. Tilsammen resulterede vores indsamling i 13 studier, der alle anvender uge 46 som en eksplicit udvælgelsesstrategi. Foruden disse 13 studier var det muligt at finde talrige specialer og rapporter, der også brugte uge 46 som udvælgelsesstrategi. Det er derfor vigtigt at fremhæve, at der ikke er tale om en repræsentativ stikprøve af alle undersøgelser, der anvender uge 46 som en udvælgelsesstrategi.

Overordnet er vi interesseret i, hvordan forskerne griber den metodiske udfordring an, og mere specifikt, hvilke begrundelser der  gives  for  dataindsamlingsmetoden,  om  der  nævnes  nogle begrænsninger  ved  brugen  af  metoden,  og  hvordan  sådanne eventuelle begrænsninger adresseres. Vi har derfor for hvert studie undersøgt, om det interesserer sig for den generelle dækning af et emne, om udvælgelsen af uge 46 diskuteres og undersøges, samt om der undersøges nogen tidsvariation (enten internt i uge 46 eller over flere år). Disse parametre vedrører relevante kriterier relateret til, om uge 46 er en ideel dataindsamlingsstrategi, hvor det eksempelvis er ekstra problematisk, hvis man ønsker at sammenligne uge 46 i forskellige år med henblik på at udtale sig om en udvikling over tid.

Tabel 1 viser en oversigt over de respektive studier. Som det fremgår  af  tabellen,  har  samtlige  studier  i  vores  litteraturgennemgang en ambition om at drage konklusioner om medierne med relevans for andre perioder end uge 46. Disse studier anvender  nyhedsugemetoden  som  en  gennemsnitlig  nyhedsuge,  en normaluge eller andet, der refererer til, at udvælgelsen sker med henblik på at drage konklusioner for en repræsentativ uge.

Tabel 1. Publiceret forskning, der anvender uge 46

| Dækning af generelt Studie   | Formål: emne Diskussion af   | Udvælgelse: implikationer af repræsentativitet   | Udvælgelse: Internt   | Tidsvariation: uge 46 Over   | Tidsvariation: flere år   |
|------------------------------|------------------------------|--------------------------------------------------|-----------------------|------------------------------|---------------------------|
| Arnoldi (2005)               | Ja                           | Nej                                              | Nej                   | Nej                          | Nej                       |
| Blach-Ørsten et al. (2015)   | Ja                           | Nej                                              | Nej                   | Nej                          | Ja                        |
| Bro (2006)                   | Ja                           | Nej                                              | Nej                   | Nej                          | Ja                        |
| Bro (2010)                   | Ja                           | Nej                                              | Nej                   | Nej                          | Ja                        |
| Falkheimer (2014)            | Ja                           | Nej                                              | Nej                   | Nej                          | Ja                        |
| Hartley (2015)               | Ja                           | Nej                                              | Nej                   | Ja                           | Nej                       |
| Jensen (2015)                | Ja                           | Nej                                              | Nej                   | Nej                          | Nej                       |
| Levinsen og Wien (2011)      | Ja                           | Nej                                              | Nej                   | Nej                          | Ja                        |
| Lund (2000)*                 | Ja                           | Ja                                               | Ja                    | Ja                           | Nej                       |
| Lund (2004)                  | Ja                           | Nej                                              | Nej                   | Ja                           | Nej                       |
| Lund et al. (2009)           | Ja                           | Nej                                              | Nej                   | Ja                           | Ja                        |
| Wien (2005)                  | Ja                           | Ja                                               | Nej                   | Nej                          | Ja                        |
| Wien og Levinsen (2010)      | Ja                           | Nej                                              | Nej                   | Nej                          | Ja                        |

* Selvom der er tale om en redigeret bog med bidrag fra flere forskere, bliver den i denne sammenhæng behandlet i tråd med forskernes eksplicitte intention som ét samlet projekt.

Enkelte af studierne diskuterer eksplicit udfordringerne ved at bruge uge 46. Wien (2005: 235) fremhæver således, at 'antagelsen om gennemsnitlighed stort set [er] ubegrundet - man vil kunne sige det samme om mange andre uger, og man vil givetvis altid kunne finde særlige begivenheder, der principielt diskvalificerer enkelte uger'. Til trods for denne erkendelse er der ingen analyse, der kvalificerer argumentet om, at uge 46 er repræsentativ. Omvendt bliver det i Lund (2000) ikke alene diskuteret, om uge 46 er repræsentativ, men også belyst, om ugen ligner andre uger i 1999. Med undtagelse af dette har vi ikke været i stand til at finde et eneste studie, der empirisk undersøger, om uge 46 er repræsentativ. I de fleste studier refereres der blot til Lund (2000) eller et andet værk, eller det beskrives, at der ikke var nogen grund til at tro, at uge 46 i det eller de undersøgte år ikke var repræsentativ. Eksempelvis som når Lund (2004: 20) skriver: 'Så vidt jeg kan skønne, er der tale om en forholdsvis almindelig uge'.

Når det vedrører analyser af udviklingen i mediernes indhold over tid, eksempelvis over flere år, hvor uge 46 analyseres i hvert år,  tilføjer  man  endnu  en  antagelse  til  sit  forskningsdesign:  at der ikke er systematiske forskelle på uge 46 i relationen til andre uger, der varierer over tid. Dette er i mange tilfælde usandsynligt, eller som Elmelund-Præstekær (2014: 193) kort formulerer det: 'Ved at fokusere på en specifik kalenderuge risikerer man dog, at særlige begivenheder 'forurener' ens resultater; eksempelvis er der kommunalvalg hvert fjerde år i uge 47, hvilket må forventes  at  påvirke  i  hvert  fald  de  lokale  mediers  indhold ugen før'. Hvis man sammenligner uge 46 på tværs af år, kan vi med andre ord ikke sandsynliggøre, at en eventuel forskel mellem disse uger skyldes en udvikling over tid og ikke blot systematiske forskelle mellem ugerne i de pågældende år. Otte af de 13 gennemgåede studier har et ønske om at undersøge en udvikling over tid.

Dette  er  interessant,  da  det  netop  er  en  af  svaghederne  ved at  anvende  uge  46,  eller  som Willig  et  al.  (2015)  diskuterer,  at nyhedsugens force ingenlunde ligger i muligheden for at sammenligne  indhold  over  tid:  'Når  mediedagsordenen  i  uge  46, 2012  eksempelvis  var  præget  af  den  store  SAS-krise,  kan  det udgøre  en  interessant  case  om  erhvervsjournalistik,  men  indholdsmæssigt kan det ikke sammenlignes med den store historie om tyggegummifabrikken Dandy, der ryddede forsiderne i 1999, eller Finanskrisen, der var det helt store og altdominerende tema i nyhedsugen 2008' (side 170).

Fire af de gennemgåede studier undersøger nyhedsdækningen inden for uge 46. Lund (2000) undersøger eksempelvis dækningen af specifikke historier i løbet af uge 46, herunder hvordan andre medier følger op på historierne. Dette er kun muligt med en kontinuerlig periode, hvorfor uge 46 i dette tilfælde er mindre problematisk. I disse sammenhænge er der dog intet belæg for, at uge 46 er et mere kvalificeret valg end uge 45 eller uge 47. Ydermere er der ingen tests eller diskussioner af, hvorvidt uge 46 er en bedre uge end eksempelvis den forudgående eller efterfølgende uge.

600

) 400

Artikler, uge 46

0

(A)

250

200

Vi  kan  konkludere,  at  de  gennemgåede  studier  ikke  formår at  belyse  repræsentativiteten.  Dette  betyder  ikke  nødvendigvis, at der er et problem med undersøgelsens repræsentativitet. Hvis uge 46 tilfældigvis ligner en gennemsnitlig uge, vil der ikke nødvendigvis  være  problemer  forbundet  med  at  generalisere fra denne specifikke uge til mediernes generelle dækning. Derfor belyser vi i næste afsnit uge 46's repræsentativitet i et betydningsfuldt journalistisk område, nærmere specifikt den politiske dækning.

## Hvor repræsentativ er uge 46? Den politiske dækning 19992015

For at undersøge, om uge 46 er repræsentativ i forhold til andre uger inden for og mellem år, analyserer vi frekvensen af politiske artikler  i  seks  dagblade  i  perioden  1999-2015.  De  seks  aviser  er  Politiken,  Berlingske,  Ekstra  Bladet,  B.T.,  Jyllands-Posten og Information. Det empiriske materiale er indhentet gennem Infomedia  (den  konkrete  søgestreng  findes  i  Appendiks  A,  og den konkrete periodeafgrænsning findes i Appendiks B). Vi har afgrænset søgningen til artikler, som indeholder mindst 100 ord.

Figur 2. Antal politiske artikler i uge 46 (A) samt differensen mellem uge 46 og det gennemsnitlige antal politiske nyheder (B)

Figur 2 viser antallet af politiske nyheder i uge 46 over tid (Panel A)  samt  differensen  mellem  antallet  af  politiske  nyheder  i  uge 46 og det ugentlige gennemsnit i det pågældende år (Panel B). I Panel A ses det, at den politiske dækning i uge 46 varierer betydeligt fra år til år, hvor der i specifikke år er betydeligt flere politiske artikler end i andre år. Hvis uge 46 er en 'gennemsnitlig' nyhedsuge i et bestemt år, vil differensen være nul for det respektive år. Hvis uge 46 er sammenlignelig i forhold til omfanget af politiske nyheder på tværs af år, vil søjlerne i Panel B være identiske. Det er med andre ord muligt, at differensen kan være forskellig fra nul i alle år, men at det stadig kan være muligt at sammenligne uge 46 på tværs af de forskellige år. Det kræver dog, at differensen er konstant, og at det antages, at det er samme bagvedliggende forhold, der forårsager denne konstante differens.

Som det fremgår af figuren, er uge 46 tilfældigvis repræsentativ i nogle år. Dette gælder blandt andet for år 2000, 2012 og 2015, hvor der ikke er store forskelle i frekvensen af politiske nyheder i  medierne  sammenlignet  med  en  'gennemsnitlig'  uge.  Dette siger dog intet om de kvalitative aspekter ved dækningen, men kun at uge 46 i nogle år, og hvad angår frekvensen af politiske nyheder, kan være repræsentativ. I 2015 var der som bekendt et terrorangreb i Paris, men dette ændrede således ikke frekvensen af politiske nyheder i uge 46 relativt til resten af året. Vi ser også år,  hvor  uge  46  er  meget  forskellig  fra  en  gennemsnitlig  uge.  I 2001 og 2007, hvor der var folketingsvalg i henholdsvis uge 47 og 46, blev der for eksempel skrevet over 200 flere artikler om politik end i en gennemsnitlig uge i de to år. Det samme var tilfældet i 2005, hvor der var kommunalvalg i uge 47, men i mindre grad ved

kommunalvalgsårene 2009 og 2013.

Ovenstående giver udelukkende et indblik i antallet af nyheder  om  politik.  Dermed  giver  analysen  ikke  indsigt  i  de  mere kvalitative aspekter såsom kildevalget, vinkelvalget, emnevalget med videre. Dette ændrer dog ikke på det faktum, at ugerne på et afgørende aspekt ikke er sammenlignelige, eksempelvis når der er folketingsvalg i én uge og ikke i en anden. Sådanne forskelle i konteksten vil alt andet lige påvirke en lang række af karakteristika lige fra kildevalg og emnefokus til frames med videre.

Den overordnede pointe er således, at uge 46 i nogle år sandsynligvis vil være en normal nyhedsuge, på baggrund af hvilken der kan drages konklusioner med relevans for andre uger. Det problematiske er, at dette beror på tilfælde, og når det ikke belyses, om uge 46 er en normaluge, kan vi ikke generalisere eventuelle resultater foretaget på baggrund af et studie af uge 46 til andre uger. Ligeledes gælder det, at vi ikke kan studere uge 46 over tid og sige noget generelt om udviklingen i mediernes indhold over tid. En vigtig pointe er i den forbindelse, at blot fordi frekvensen af politiske nyheder i uge 46 ikke afviger fra en gennemsnitlig uge, betyder det ikke, at dækningen er repræsentativ, hverken for politiske nyheder eller andre typer af nyheder. Derfor kan vores undersøgelse ikke bruges til at legitimere undersøgelser, der har brugt uge 46 i specifikke år.

## Diskussion og konklusion

Intet  forskningsdesign  er  stærkere  end  sit  svageste  led.  Der bliver bedrevet god forskning med udgangspunkt i uge 46 som en udvælgelsesstrategi, men det er i mange tilfælde ikke muligt at vurdere, i hvilket omfang konklusionerne fra disse studier kan generaliseres til andre uger i de respektive år, eller om analyser af mediernes dækning over flere år er udtryk for reelle forskelle over tid eller blot systematiske forskelle på forskellige uger.

Da  uge  46  første  gang  blev  brugt  som  udvælgelsesstrategi i  bogen Først med det sidste - en nyhedsuge i Danmark (Lund, 2000),  var  én  af  intentionerne  at  kortlægge  nyhedsstrømmen. Til det specifikke formål er der brug for en kontinuerlig periode for at følge spredningen af nyheder over flere dage. I dette studie blev uge 46 brugt med gode grunde, da den sammenhængende uge gav forskerne mulighed for at belyse journalistiske dynamikker, man ikke kan studere ved hjælp af en konstrueret periode (se også Lund 2001 og Willig et al. 2015). Allerede i samme bog og i adskillige andre tilfælde sidenhen har denne udvælgelsesstrategi imidlertid været anvendt i mindre hensigtsmæssige situationer. De fleste studier, vi har set på, ville have haft et stærkere forskningsdesign  ved  at  anvende  en  konstrueret  periode.  I  mange tilfælde  ville  det  bedste  have  været  blot  at  anvende  en  tilfældig udvælgelse som constructed week -metoden, der med større sandsynlighed giver et mere repræsentativt udsnit af mediernes dækning.

I den forbindelse bør man ligeledes adressere, hvor meget indhold - altså hvor lang en periode - der er tilstrækkelig at indsamle indhold fra. Ønsker man eksempelvis at undersøge mediernes dækning af et emne i 2015, er populationen selvsagt alt indhold i denne periode, og ønsker man at undersøge mediernes dækning i løbet af et folketingsvalg, er populationen de tre uger, som en valgkamp typisk varer. Men hvad hvis man ønsker at undersøge mediernes generelle dækning af  et  emne?  I  det  henseende  må man eksplicitere, hvad en fornuftigt tidsafgrænsning af populationen vil være. Som tidligere omtalt fandt Riffe et al. (1993; 2009), at estimaterne ikke påvirkes af, om stikprøven udvides til mere end én tilfældig konstrueret eller kontinuerlig uge, eksempelvis to eller flere uger. Dette gjorde de med udgangspunkt i populationsdata for en seksmåneders periode. Er ønsket at sige noget om en længerevarende periode, kan det være fornuftigt at udvide sit sample tilsvarende, men det kan dog ikke altid betale sig - rent ressourcemæssigt - blot at udvide ens sample. Her kan vi ligeledes drage paralleller til den metodiske litteratur inden for spørgeskemaundersøgelser, hvor gevinsten ved at  interviewe  2.000 respondenter fremfor 1.000 er langt mindre end gevinsten ved at interviewe 1.000 respondenter fremfor 500.

Analyser  af  uge  46  er,  som  alle  andre  analyser  af  mediernes indhold, ikke uden fordele og ulemper. Det problematiske opstår dog, når vi ikke adresserer eventuelle ulemper og blot adresserer metodiske udfordringer ved at citere en standardpraksis. Pointen med nærværende artikel er dermed, at fremtidige studier i langt højere grad bør være eksplicitte i forhold til de nævnte faldgruber. Det er dog vigtigt at fremhæve, at den manglende repræsentativitet af uge 46 ikke udelukkende er af relevans for forskningen. Med andre ord kan de metodiske valg diskuteret her have substantielle implikationer. Forskning danner ofte grundlag for politiske beslutninger som eksempelvis i 2013, hvor der kom en udredning fra Kulturministeriet, der skulle være med til at forme DR's public service-aftale 4 .  Udredningen henviste blandt andet til en undersøgelse, der viste, at DR's egenproduktion af nyheder var forskellig fra 2008 til 2010. Det empiriske datamateriale, der lå til grund for konklusionen, byggede på en indholdsanalyse af DR's egenproduktion i uge 46 i henholdsvis 2008 og 2010. Forskellen mellem uge 46 i 2008 og 2010 blev set som en repræsentativ udvikling over tid og dermed som en del af den viden, politikerne skulle bruge til at træffe beslutninger på baggrund af. I nærværende eksempel blev det ikke undersøgt, om uge 46 i 2008 og uge 46 i 2010 var repræsentative og sammenlignelige, hvorved det ikke var muligt at udtale sig om egenproduktionen hos DR i andre perioder end uge 46 i henholdsvis 2008 og 2010. Når den viden, vi opnår, og som der videre træffes politiske beslutninger på baggrund af, potentielt er påvirket af den valgte analyseperiode, bliver behovet for at undersøge disse ugers repræsentativitet om muligt blot endnu vigtigere.

Det er vigtigt at nævne, at der er tale om vidt forskellige studier, der bruger uge 46 som dataindsamlingsstrategi, og det vil derfor også variere, hvor alvorlig en metodisk udfordring der er tale om. Jensen  (2015)  undersøger  eksempelvis  sproglige  fejl  i  nyhedsdækningen, hvilket  gør  det  nemmere  at  forsvare  valget  af  uge 46, da det er svært at forestille sig, at journalisterne skulle være bedre eller dårligere til at stave i nogle uger fremfor andre. Ikke desto mindre vil en sådan antagelse have godt af at blive undersøgt eller i det mindste sandsynliggjort. Dog er det især studier, der analyserer uge 46 i forskellige år med henblik på at sige noget om en udvikling over tid, der hviler på en yderst problematisk metodisk tilgang.

Med ovenstående er det vores intention at bidrage til en øget forståelse for vigtigheden af, at forskere ikke ukritisk anvender uge 46, når ambitionen er at sige noget generelt om mediernes dækning. Ligeledes er det vores intention at fremhæve, at studier  af  uge  46  ikke  nødvendigvis  er  problematiske,  men  dette er betinget af, hvad de respektive studier helt præcist ønsker at undersøge. Samlet set ville langt de fleste studier, vi har set på, dog være bedre tjent med at have anvendt en konstrueret periode fremfor en kontinuerlig, da dette ville give et stærkere metodisk udgangspunkt. Overordnet er det derfor tvingende nødvendigt, at forskere, der ønsker at anvende uge 46, er eksplicitte om, hvorfor og hvorvidt uge 46 er bedre end for eksempel uge 47, og hvorfor andre udvælgelsesstrategier er valget af en kontinuerlig uge underlegen.

## REFERENCER

- Albæk, Erik (2015). "Teori, design, metode og analyseteknik", pp. 21-42 i  David  Nicolas  Hopmann &amp; Morten Skovsgaard (red.), Forskningsmetoder i journalistik og politisk kommunikation . København: Hans Reitzels Forlag.
- Andersen,  Lotte  Bøgh,  Anne  Skorkjær  Binderkrantz  &amp;  Kasper  Møller Hansen (2012). "Forskningsdesign", pp. 66-96 i Lotte Bøgh Andersen, Kasper Møller Hansen &amp; Robert Klemmensen (red.), Metoder I Statskundskab. København: Hans Reitzels Forlag.
- Arnoldi,  Jakob  (2005).  "(Medieskabt)  Ekspertise  i  Medierne", Dansk Sociologi , 16. årgang, nr. 3, pp. 9-24.
- Berelson, Bernard (1952). Content Analysis in Communication Research , Glencoe: Free Press.
- Blach-Ørsten, Mark, Anker Brink Lund &amp; Rasmus Burkal (2015). "Nøjagtige nyheder?", pp. 35-53 i Mark Blach-Ørsten &amp; Anker Brink Lund (red.), Troværdig journalistik - Et spørgsmål om etik og nøjagtighed . København: Samfundslitteratur.
- Bro, Peter (2006). "Diplomatisk aktivitet i avisen - Nyhedsredigering af internationale relationer", Journalistica , 2. årgang, pp. 85-101.
- Bro, Peter (2010). "When Newsmen Make Networks", Journalism Practice , 4. årgang, nr. 1, pp. 17-32.
- Elmelund-Præstekær,  Christian  (2014).  "Analyse  af  medieindhold  i bredden", pp. 185-202 i David Nicolas Hopmann &amp; Morten Skovsgaard (red.), Forskningsmetoder i journalistik og politisk kommunikation . København: Hans Reitzels Forlag.
- Falkheimer, Jasper (2014). "Media Strategy and Place Branding in the Transnational  European  Öresund  Region", Revista  Internacional de  Relaciones  Públicas:  International  Journal  of  Public  Relations, 8. årgang, nr. 4, pp. 27-42.
- Hartley,  Jannie  Møller  (2015).  "Nøjagtigheder  og  unøjagtigheder  på tværs af net og print", pp. 54-70 i Mark Blach-Ørsten &amp; Anker Brink Lund (red.), Troværdig journalistik - Et spørgsmål om etik og nøjagtighed . København: Samfundslitteratur.
- Hester,  Joe  Bob  &amp;  Elizabeth  Dougall  (2007).  "The  Efficiency  of  Constructed Week Sampling for Content Analysis of Online News", Journalism &amp; Mass Communication Quarterly , 84. årgang, nr. 4, pp. 811824.
- Holsti, Ole R. (1969). Content Analysis for the Social Science and Humanities . Reading: Addison-Wesley.

- Hopmann, David Nicolas (2014). "Casevalg og repræsentativitet: Hvem eller hvad skal jeg undersøge?", pp. 43-60 i David Nicolas Hopmann &amp; Morten Skovsgaard (red.), Forskningsmetoder i journalistik og politisk kommunikation . København: Hans Reitzels Forlag.
- Jensen, Leif Becker (2015). "Nøjagtighed og etik på nærsprogligt niveau", pp. 71-98 i Mark Blach-Ørsten &amp; Anker Brink Lund (red.), Troværdig journalistik - Et spørgsmål om etik og nøjagtighed . København: Samfundslitteratur.
- Krippendorff, Klaus H. (2004). Content Analysis: An Introduction to Its Methodology . London: Sage.
- Lacy, Stephen, Daniel Riffe, Staci Stoddard, Hugh Martin &amp; Kuang-Kuo Chang (2001). "Sample Size for Newspaper Content Analysis in MultiYear  Studies", Journalism  &amp;  Mass  Communication  Quarterly, 78. årgang, nr. 4, pp. 836-845.
- Levinsen, Klaus &amp; Charlotte Wien (2011). "Changing media representations of youth in the news - a content analysis of Danish newspapers 1953-2003", Journal of Youth Studies , 14. Årgang, nr. 7, pp. 837-851.
- Luke, Douglas A., Charlene A. Caburnay &amp; Elisia L. Cohen (2011). "How Much  Is  Enough?  New  Recommendations  for  Using  Constructed Week Sampling in  Newspaper  Content  Analysis  of  Health  Stories", Communication Methods and Measures , 5. årgang, nr. 1, pp. 76-91.
- Lund, Anker Brink (red.) (2000). Først med det sidste - en nyhedsuge i Danmark . Århus: Forlaget Ajour.
- Lund, Anker Brink (2001). "The Genealogy of News. Researching Journalistic Food-Chains", Nordicom Review, 22 (1), pp. 37-43.
- Lund, Anker Brink (2004). Den redigerende magt - nyhedsinstitutionens politiske indflydelse . Aarhus: Aarhus Universitetsforlag.
- Lund, Anker Brink, Ida Willig &amp; Mark Black-Ørsten (2009). Hvor kommer nyhederne fra? Den journalistiske fødekæde i Danmark før og nu . Århus: Forlaget Ajour.
- Riffe, Daniel, Charles F . Aust &amp; Stephen R. Lacy (1993). "The Effectiveness of Random, Consecutive Day and Constructed Week Sampling in Newspaper Content Analysis", Journalism Quarterly , 70. årgang, nr. 1, pp. 133-139.
- Riffe, Daniel, Stephen Lacy, Jason Nagovan &amp; Larry Burkum (1996). "The Effectiveness of Simple and Stratified Random Sampling in Broadcast News Content Analysis", Journalism &amp; Mass Communication Quarterly , 73. årgang, nr. 1, pp. 159-168.
- Riffe,  Daniel,  Charles  F .  Aust  &amp;  Stephen  R.  Lacy  (2009).  "Effectiveness

- of Random, Consecutive Day and Constructed Week Sampling", pp. 54-59 i Klaus H. Krippendorff &amp; Mary Angela Bock (red.), The Content Analysis Reader . London: Sage.
- Riffe,  Daniel,  Stephen  Lacy  &amp;  Frederick  Fico  (2014). Analyzing  Media Messages: Using Quantitative Content Analysis in Research , Mahwah. NJ: Lawrence Erlbaum.
- Song, Yunya &amp; Tsan-Kuo Chang (2012). "Selecting Daily Newspapers for Content Analysis in China", Journalism Studies, 13. årgang, nr. 3, pp. 356-369.
- Wien, Charlotte (2005). Ældrebilledet i medierne gennem 50 år. En undersøgelse af ældrestereotyper i dagbladene fra 1953 til 2003 . Odense: Syddansk Universitetsforlag.
- Wien,  Charlotte  &amp;  Klaus  Levinsen  (2010).  "Medierepræsentationer  af ungdommen: En indholdsanalyse af danske aviser i perioden 19532003", Journalistica, 1. årgang, pp. 38-59.
- Willig, Ida, Anker Brink Lund, Mark Blach-Ørsten, Jannie Møller Hartley &amp; Rasmus Burkal (2015). "Nyhedsugen: Et sample", pp. 169-185 i Nicolai Jørgensgaard Graakjær &amp; Iben Bredahl Jessen (red.), Selektion - om udvælgelse af medietekster til analyse . Aarhus: Systime A/S.

## APPENDIKS A: SØGESTRENG TIL INFOMEDIA

- ("centrum  DNEAR1  demokrat*",  "fremskridtsparti*,  "liberal  DNEAR1 alliance", "ny DNEAR1  alliance",  "venstre*", "socialdemokrat*", "dansk DNEAR1 folkeparti*", "df*", "radikale*", "socialistisk DNEAR1 folkeparti*","sf*","enhedslisten*","liberal DNEAR1 alliance*","ko nservative*","kristendemokrat*", "kristeligt DNEAR1  folkeparti*", "~Alternativet",  "*politik*",  "*politisk*",  "folketing*",  "*minister*", "*ordfører") AND NOT ("nekrolog"):RUBRIK:INFOMEDIARUBRIK:U NDERRUBRIK:MANCHET AND NOT ("dødsfald"):RUBRIK:INFOME DIARUBRIK:UNDERRUBRIK:MANCHET  AND  NOT  ("mindeord"):R UBRIK:INFOMEDIARUBRIK:UNDERRUBRIK:MANCHET  AND  NOT ("anmeldelse"):RUBRIK:INFOMEDIARUBRIK:UNDERRUBRIK:MAN CHET AND NOT ("*annonce*"):RUBRIK:INFOMEDIARUBRIK:UND ERRUBRIK:MANCHET  AND  NOT  ("fødselsdag*"):RUBRIK:INFOME DIARUBRIK:UNDERRUBRIK:MANCHET AND NOT ("fylder DNEAR1 år"):RUBRIK:INFOMEDIARUBRIK:UNDERRUBRIK:MANCHET  AND NOT ("runde DNEAR1 år"):RUBRIK:INFOMEDIARUBRIK:UNDERRU BRIK:MANCHET AND NOT ("rundt DNEAR1 i DNEAR1 dag"):RUBR

IK:INFOMEDIARUBRIK:UNDERRUBRIK:MANCHET AND NOT ("fylder DNEAR1 rundt"):RUBRIK:INFOMEDIARUBRIK:UNDERRUBRIK: MANCHET AND NOT ("film"):RUBRIK:INFOMEDIARUBRIK:UNDER RUBRIK:MANCHET

## APPENDIKS B: UGE 46, 1999-2015

```
2015: mandag 9. - søndag 15. november. 2014: mandag 10. - søndag 16. november. 2013: mandag 11. - søndag 17. november. 2012: mandag 12. - søndag 18. november. 2011: mandag 14. - søndag 20. november. 2010: mandag 15. - søndag 21. november. 2009: mandag 9. - søndag 15. november. 2008: mandag 10. - søndag 16. november. 2007: mandag 12. - søndag 18. november. 2006: mandag 13. - søndag 19. november. 2005: mandag 14. - søndag 20. november. 2004: mandag 8. - søndag 14. november. 2003: mandag 10. - søndag 16. november. 2002: mandag 11. - søndag 17. november. 2001: mandag 12. - søndag 18. november. 2000: mandag 13. - søndag 19. november. 1999: mandag 15. - søndag 21. november.
```

## NOTER

- 1 Forfatterne er listet alfabetisk. En stor tak til tidsskriftets redaktører, de  to  anonyme  bedømmere  samt  Peter  Bro,  Christian  ElmelundPræstekær og Erik Albæk for konstruktive kommentarer til tidligere versioner af artiklen.
- 2 For flere undersøgelser af, hvilke udvælgelsesstrategier der fungerer bedst,  se  eksempelvis  Hester  og  Dougall  (2007),  Lazy  et  al.  (2001), Luke et al. (2011), Riffe et al. (1996) og Song og Chang (2012).
- 3 Konkret foretog vi en række søgninger med forskellige søgeord, der alle relaterede sig til uge 46: 1) 46 normaluge ( 4 resultater ), 2) "gennemsnitlig uge" 46 ( 9 resultater ), 3) nyhedsuge* ( 96 resultater ), 4) "uge 46" -"45" ( 41 resultater ) og 5) "week 46" "news week" ( 20 resultater ). Materiale, der var tilgængeligt gennem tidsskrifter og universiteters hjemmesider, blev gemt.
- 4 Se "Eksperter og politikere revser Kulturministeriets notat om DR", Kultursektionen  side  3  i  Politiken  fra  mandag  den  11.  marts  2013. For udredningsnotatet fra Kulturministeriet, "DR's og andre mediers anvendelse af nyheder på internettet", fra 28. februar 2013, se: http:// kum.dk/nyheder-og-presse/pressemeddelelser/nyheder/udredning-om-nyheder/1/1/ (besøgt 25. august 2016).

## FORFATTERE

Kim Andersen ph.d.-studerende, Center for Journalistik, Syddansk Universitet kand@journalism.sdu.dk

Erik Gahner Larsen

ph.d.-studerende, Institut for Statskundskab, Syddansk Universitet egl@sam.sdu.dk

## ENGLISH ABSTRACT

## Selecting a Sample: Week 46 as a data collection strategy in journalism studies

## BY KIM ANDERSEN AND ERIK GAHNER LARSEN

All  empirical  studies  of  media  content  face  a  question  with severe implications for the results: For which period should the content be collected? In multiple studies, researchers have used the strategy of collecting content from one specific week, namely week 46. In this article, we position this strategy within a media content  sampling  framework,  where  we  distinguish  between collecting content from a continuous period or a random constructed period. In two steps, we examine the relevance of this framework by discussing the strengths and pitfalls of using week 46 as collection strategy. First, we study how 13 studies have used week 46 and take the limitations of this approach into account with respect to the criteria described in our framework. Second, in  the  domain of Danish politics, we study the representativeness of week 46 and discuss methodological challenges of studying media content at one point in time and over time.