Rose dækker bord
Forfattere: Anna Vestergaard Jørgensen
Tidsskrift: periskop (2021-08-24)

## Anna Vestergaard Jørgensen

## Rose dækker bord

På  min  opslagstavle  hænger  et  print  af  Astrid  Holms maleri Rose dækker bord [1] i  halvdårlig  opløsning. 1 Der har det hængt i en årrække. For det er ikke første gang, jeg forsøger at skrive om maleriet, om de tråde, det trækker, forbindelseslinjer  mellem  Danmark  og  Skt.  Thomas,  på tværs af 100 år. Hver gang fingrene har ramt tastaturet, har jeg dog oplevet en tøven, og i stedet for at skrive er jeg begyndt at undersøge: Hvem er Rose ? Hvor på Skt. Thomas rejste Astrid Holm? Har hun lavet andre værker derfra? Hvad  er  der  på  bagsiden  af  maleriet?  Hvad  fortæller værket egentlig? Det er, som om jeg, siden jeg lærte maleriet at kende omkring 2015 og første gang følte en trang til at skrive om det, aldrig rigtig har vidst nok .  Når jeg igen sætter fingrene til tastaturet for at skrive om Rose dækker bord , så er det ikke, fordi jeg har fundet ny, banebrydende viden om hverken værket, modellen eller kunstneren. Jeg ville ønske, jeg kunne skrive et essay om, hvem Rose var. Om hendes liv, hendes navn, hendes arbejde og drømme. Det kan jeg ikke, i hvert fald ikke endnu. I stedet vil jeg forsøge  at  tilgå  materialet  på  en  ny  måde,  som  det,  det egentlig altid har været for mig: en række spørgsmål, en undren, et arbejde at tænke sammen med. Det vil formodentlig altid blive ved med at være et forsøg. Et forsøg på at nærme sig. Og netop det forsøgsvise, det uprøvede, er grunden til, at dette portræt af Rose er så vigtigt. Ikke kun for mig personligt, men også for faget kunsthistorie.

## Skt. Thomas

Rose dækker bord er  malet på Skt. Thomas, en del af det daværende  Dansk  Vestindien,  i  1914.  Det  forestiller  en kvinde, Rose , der iført en stor, rosa kjole er ved at dække et bord: blomsterbuket i vase, frugtopstillinger med bl.a. en  ananas.  Fra  venstre  side  falder  et  stærkt  lys  ind  på opstillingen og fanger især farverne i Roses kjole, ind i det intime rum, som udgør maleriet, som sad maleren, og nu den, der ser på værket, med til bords. Maleriet er skabt af Astrid Holm, der d. 12. maj 1914 ankom til Skt. Thomas med Ø.K.'s fragtdamper S.S. Samui. I en dansk kontekst havde Holm en perifer rolle, idet hun aldrig blev en del af den kanon af mandlige kunstnere, der regerede på den danske kunstscene på den tid. 2  I Paris var hun en del af det nordiske avantgardistiske miljø og studerede formodentlig, i hvert fald en overgang, på Matisses maleskole. At især Matisse var hendes kunstneriske forbillede, kommer til  udtryk  i  Astrid  Holms  bearbejdning  af  farveflader  i sine malerier; det er farverne, der bygger malerierne op i  næsten flade rum, selvom det aldrig bliver lige så fladt som Matisses værker. Og så er Astrid Holm inspireret af Matisse i sine motiver, i de steder ,  hun maler: Collioure, Bretagne. Hvor Matisse rejste til Marokko og Algeriet og malede haitianske modeller i sit atelier, så er det dog et andet  kolonialt  dominansforhold,  der  viser  sig  i  Holms maleri: den dansk-vestindiske forbindelse.

[1] Astrid Holm: Rose dækker bord , 1914. Olie på ugrunderet lærred, 97,7 x 79 cm. Statens Museum for Kunst.

Det  er  muligt  at  danne  sig  et  indtryk  af,  hvad  Holm ellers  har  malet  fra  sit  ophold  på  Skt.  Thomas.  Efter hjemkomsten  udstillede  Astrid  Holm  nemlig  på  Den Frie  Udstillingsbygning  på  en  fællesudstilling  med  Jais Nielsen. Rose  dækker  bord var  det  dyreste  af  Astrid Holms  værker  på  udstillingen.  I  værkfortegnelsen  fra udstillingen  fremgår  titler  som Udsigt  fra  mit  Hus  paa St.  Thomas , Udsigt  fra  Delinois'  Hill og Kalvefolden  ved Frenchman's Bay ,  der  alle  er  malerier [2] .  Ligeledes  har Holm  haft  udarbejdet  en  række  akvareller  med  titler som St.  Thomas  By , Hasselt  Island og Bluebeard's  Hill, Tegning . 3 Titlerne  giver  et  indtryk  af  de  forskellige  steder  på  Skt.  Thomas,  som  Astrid  Holm  har  befundet sig:  Charlotte  Amalie,  Frenchman's  Bay,  Delinois'  Hill, Nordsiden  af  Mafolie,  Hasselt  Island,  Bluebeard's  Hill, 'Fortet'. På Det Kgl. Bibliotek findes der en skitse af havnen i Charlotte Amalie, malet med udsigt ud mod havneløbet  (Abildgaard  2019,  132).  Det  landskab,  som  Astrid Holm synes at have været interesseret i, har i lige høj grad været landskaber og bymiljøer samt huse. Fra de internationale auktioner kan man desuden se, at der for en række år  siden  blev  solgt  et  værk  fra  Skt.  Thomas  med  udsigt over havnen i Charlotte Amalie. Ud fra det grå og grynede billede, der kan søges frem på nettet, ser det stilistisk ud til at lægge sig tæt op ad Astrid Holms værker fra havnen i Collioure.

Hvad var Astrid Holms interesse i at male Rose ? I sin ansøgning om støtte fra Kunstakademiets rejsestipendie til rejsen til Vestindien skriver Holm, at 'Understøttelsen søges særligt for at blive sat i stand til at holde model og udføre større dekorative arbejder […]' 4 . Er det mødet med Rose , som stipendieansøgningen foregriber? Betyder det, at Rose blev  betalt?  Stod  hun  model  til  mere  end  dette ene  maleri,  hvis  hun  blev  'holdt  som  model'?  Hanne Abildgaard skriver, at man må '[…] gå ud fra, at det ikke først og fremmest var et ønske om at arbejde efter sorte modeller, der lå bag rejsen' (2019, 121). Det er vanskeligt, uden kildemateriale fra Holm selv, at finde ud af, hvorvidt

13) Fisk . . .

14) Foraar, Bretagne . · ·

. 150 Kr.

100 -

det var en primær intention eller ej at male sorte modeller,  men  med  et  værk  som Rose  dækker  bord bliver  det tydeligt, at det i hvert fald var en af de ting, der kom ud af rejsen. Og kunne det egentlig ikke have været et primært ønske for  Holm? Holm er i hvert fald ikke den eneste i tiden, der portrætterer sorte modeller. Jais Nielsen arbejdede sammen med modellen Euphrasie i Paris, ligesom også Vera Nilsson - Holms nære veninde og kollega - portrætterede sorte modeller. 5

I bogen og forskningsprojektet Posing  Modernity fokuserer Denise Murrell (2018) på de modeller, der har været  overset  i  kunsthistorien,  primært  hos  Matisse  og Manet. Hvad, spørger hun, repræsenterer - 'poserer' sorte modeller som Laure i Manets Olympia ? Konklusionen er: modernitet. Murrell (2018, 4) argumenterer for, at  skiftet  i  den  måde,  hvorpå  de  sorte  modeller  afbildes - fra 'eksotisk Anden' til en del af hverdagslivet - er en del af det, der gør moderne kunst moderne. Hvorfor ikke se  Astrid  Holms  værk  som  en  del  af  samme  bevægelse mod 'moderniteten', som hendes lærer, Matisse, ifølge Murrell er en del af? Hvor det selvfølgelig er umuligt at sige, præcis hvad Holms intention har været med sin rejse, så er Rose dækker bord det eneste bevarede maleri fra rejsen til Skt. Thomas i offentlig eje, så selvom hendes ønske ikke først og fremmest har været at male sorte modeller, så er det det, der står tilbage: Rose .

[2] Side fra Astrid Holm. Jais Nielsen , udstillingskatalog fra Den Frie Udstilling, 1915.

## Roses maleri

Denise Murrell tager udgangspunkt i det berømte Olympia , som det er svært ikke at se referencer til i Astrid Holms Rose .  Manets  maleri  indeholder  to  personer, hvoraf  den  ene  er  Laure,  tjenestepigen,  der  holder  en buket blomster. Som Murrell (2018, 56) viser, er maleriet et tegn på modernitet, fordi det peger ind i det moderne byliv med en voksende gruppe af frie sorte fra de franske kolonier - en af disse altså Laure. Rose mimer på mange måder Laure: Blomsterne er i samme blå, røde og hvide nuancer,  og  selvom  farven  er  langt  mere  afdæmpet,  er også  Laures  kjole  rosa.  Men  hvor  Laure  præsenterer sin blomsterbuket for Olympia, så er den hvide kvinde i Holms maleri trådt ud af lærredet; Holm er selv den hvide kvinde,  for  hvem  den  sorte  kvinde  arbejder.  Ligesom Olympia er udtryk for et magthierarki, er også Rose dækker bord det. Og hvor Manet malede bylivet og den parisiske kunstscene ind i sit maleri, så er Astrid Holm - måske især set i tråd med hendes værker fra Bretagne og Collioure på vej ud af  storbyen. Rose dækker bord er  malet på Skt. Thomas, der med sine 10.678 indbyggere 6  ikke har været en  hovedstad  for  Astrid  Holm,  der  kom  næsten  direkte fra  Paris.  På  den  måde  lægger  Holms  malerier  fra  Skt. Thomas  sig  måske  i  højere  grad  op  ad  kunstnere  som Matisses og Gauguins 'søgen væk', omend der samtidig er  en  reference  ind  i  Manets  skildring  af  bylivet;  der  er stadig bygninger i de få værker fra Skt. Thomas, det er ikke ren natur.

Så hvem er Ros e? En virkelig person, må man antage, men også en malerisk undersøgelse. Malingen er malet på i det, der i værkets tilhørende tilstandsrapport, udført af SMK's konservatorer ved erhvervelsen, kaldes et 'tyndt dækkende  farvelag'.  Lærredet  er  ugrunderet,  og  flere steder er det stadig synligt. I forgrunden har vi selve stillebenet  -  bordet,  der  er  ved  at  blive  dækket:  der  er  en ananas, et fad med frugter, service og ikke mindst en stor buket røde blomster i en brun vase. Bag ved bordet ses så hende,  hvis  arbejde  betyder,  at  bordet  er  dækket: Rose . Mest af alt ser vi faktisk hendes rosa kjole. En rosa kjole, der er bygget op af fede, pastøse strøg af flere forskellige farver. Højlyset er ikke skabt af hvid, men er bygget op af mintgrønne toner - mest iøjnefaldende er den lille trekant af grønt lys forrest på Roses bryst. Den rosa farvemasse - den flerfarvede rosa farve - dækker det meste af Roses krop. Ud over kjolen, den massive, lyserøde form, er Roses arme og ansigt synlige. Men ikke synlige på samme måde. Armene er malet akavet op, der er noget helt galt med proportionerne, og den arm, der går om bag blomstervasen, forsvinder næsten ud i ingenting. Det er, som om Astrid Holm har villet male Rose , men for alt i verden villet undgå de arbejdende hænder. Rose dækker bord er Astrid Holms arbejde, men det skjuler, bogstaveligt talt, Roses eget  arbejde.  Hendes  hænder  forsvinder  om  bag vasen og bordet. Roses kropsholdning er tydeligt orienteret mod bordet, men var det ikke på grund af titlen, så ville man ikke nødvendigvis se Rose som arbejdende, men som en del af den stillestående opstilling, det 'stille liv'.

Også ansigtet er svært at tyde; malet i forskellige nuancer af brun, der næsten falder i ét med baggrundens ligeledes brune farver. Ser Rose ned på blomstervasen, eller er øjnene lukkede? Selv helt tæt på er det svært at se; øjet udgøres kun af en sort markering med penslen. Hvad der til gengæld er synligt, er den måde, hvorpå den rosa farve næsten spejles fra kjolen og i Roses kinder, næse og læbe. Her er det ikke de grønne farver, der fungerer som en slags højlys  som  på  kjolen,  men  derimod  den  rosa  farve  selv. Det kan næsten se ud, som om ansigtet lyses op af farven. Sammenlignet med blomsterbuketten,  som Rose er  ved at arrangere, nærmest knitrer den rosa kjole af farve. De røde  blomster  er  malet  med  forholdsvis  enkle  penselstrøg uden større bearbejdning af farvespillet, og selvom de hvidere blomster med en blå maling popper mere ud, så  er  det  ingenting  i  sammenligning  med  det  farvespil, der er i Roses kjole: lilla, lyserøde, grønne nuancer. På sin vis bliver Rose gennem kjolens farveeksplosion en del af blomsterbukken; dens forlængelse eller måske endda det egentlige blomsterflor i maleriet. Der, hvor kjole og buket mødes, har Holm ligefrem malet kjolen ind over buketten. Set helt tæt på finder der en opløsning sted mellem kjolens og bukettens sfære.

## Roses arkiv

Hvilke arkiver kan man søge efter Rose i? Det første, umiddelbart  oplagte  spor  at  forfølge  ville  være  Astrid  Holms arkiver. Problemet er, at disse ikke findes. Breve til og fra hende,  skrifter  m.m.  er  i  stedet  spredt  ud  over  forskellige  andre  arkiver,  gemt  i  mandlige  kollegaers  efterladte papirer  eller  i  større,  kunsthistoriske  arkiver:  Kvindelige  Kunstneres  Samfund,  Kunstakademiets.  Her  spiller problematikken omkring køn ind. Som Hanne Abildgaard (2019,  15-16)  peger  på,  så  har  der,  fordi  Astrid  Holm  var kvinde,  ugift  og  barnløs,  ikke  været  nogen  til  at  samle hendes arkiv - det samme skete for mange af hendes kvin-

14

Datam.

12i4.

May o

6.

8.

8.

:8.

8.

9.

10.

12.

17.

17.

14

14

delige kollegaer med samme sociale status. Og dog er der alligevel noget materiale om kunstneren, når man trawler arkiverne  igennem,  som  Abildgaard  har  gjort;  gennem hendes  uddannelse  og  udstillingspraksis  er  hun  ikke blevet glemt, omend hun er svær at finde oplysninger om.

Desværre bringer Astrid Holm i arkiverne os ikke som sådan nærmere oplysninger om Rose . Rose findes selvfølgelig i kraft af sin tilstedeværelse af pigment på lærred i en form for større kunsthistorisk arkiv, men oplysninger, der rækker ud over de æstetiske, som værket i sig selv giver, er  der  ikke.  Derfor  er  en  anden  mulighed  de  koloniale arkiver. Ved salget af Skt. Jan, Skt. Croix og Skt. Thomas til USA i 1917 blev arkiverne vedrørende de tre koloniale Kaptain.

Anmærkning.

besiddelser delt mellem USA, Danmark og (i meget ringe grad) Jomfruøerne. Materialet vedrørende Skt. Thomas' havn, hvortil Astrid Holm ankom, befinder sig i dag i Nationalarkiverne i Washington D.C. En enkelt side fra disse arkiver,  som  jeg  har  fundet  digitalt,  viser  Astrid  Holms ankomsttidspunkt: 12. maj 1914 fra København med skibet S.S. Samui [3] . Derudover præsenterer det (måske) et nyt spor, 'Anmærkning 80' yderst i højre spalte. Kunne her  gemme sig en adresse på, hvor Astrid Holm boede? Hvem hendes kontaktperson var? Kunne det give yderligere idéer til andre arkiver, der kunne krydstjekkes med? For nu er 'Anmærkning 80' et koldt spor; anmærkningerne er ikke at finde i selve protokollen, og pga. Covid-19

De Reisendes Navne.

Hvorfra.

Fartaj.

Number of families

of housekeepings

on the property.

Names

of all persoes residing on the property.

"boys or agirls.

Childres not christened are pot down as

Viola Hatchet.

Gustare Hatchett. /

James Petersore.

Yulia White

Oucilita Wike

Frances Whik

Rose Han

Alfred Harrigan /

Clemencia Whike

(1 Yames Raphsac 1

Remalia Raphsa

{+ Emile slide

Yanthe yordridge

&lt; [3] Passagerliste for ankommende skibe til Skt. Thomas, U.S. Virgin Islands, The National Archives at Washington, D.C.

er  det  i  skrivende  stund  ikke  muligt  at  konsultere  arkiverne i Washington. På den måde er arkiver også i bund og grund utroligt skrøbelige steder, afhængige af politiske og sociale udviklinger.

En anden mulighed er at gå uden om Astrid Holm og søge direkte efter Rose i arkiverne for Skt. Thomas. I 1911 var der eksempelvis en folketælling i Dansk Vestindien. I  optællingen blev der registreret navn, køn, fødselssted (evt. år for bosættelse i Dansk Vestindien), alder, religion, civilstand, familierelation, arbejde eller titel, sygdomme, observationer [4] .  I  denne  folketælling fremgår 18 kvinder med navnet Rose: 7

[4] Opslag fra folketællingen i Dansk Vestindien 1911 med navnet Rose Ham. Skt. Thomas, Charlotte Amalie, Dronningens Kvarter, s. 754. Rigsarkivet, København.

I Charlotte Amalie, Dronningens Kvarter: Rose Constance Kjeldsen, født på Tortola, 26 år Rose Bastian, født på Skt. Croix, 38 år, husholderske Rose E. Van Putten, født på Skt. Eustatius, 25 år, husholderske Rose Hatchett, født på Tortola, 15 år Rose Ham, født på Tortola, 23 år, tjenestepige I Charlotte Amalie, Kongens Kvarter: Søster Rose Gertrude, født i Amerika, 36 år Rose Conner, født på Anguilla, 36 år, tjenestepige Rose Thomas, født på Anegada, 7 år Rose Ingram, født på Skt. Thomas, 54 år, vaskekone Rose Faris, født på Skt. Croix, 48 år

## I Charlotte Amalie, Kronprinsens Kvarter:

Rose Ann Smith, født på Skt. Eustatius, 58 år, vaskekone Rose Mitchel, født på Skt. Thomas, 64 år, syerske Rose Hodge, født på Jost Van Dyke, 74 år, sælger

## I Skt. Thomas' landdistrikter:

Rose Zeng, født på Skt. Thomas, 1 år Rose Smith, født i Tulta(?), 47 år, arbejder Rose Adam, født på Skt. Thomas, 43 år Ann Rose Berry, født på Skt. Barthélemy, 27 år, vaskekone Rose Escobado, født på Tortola, 36 år

På  trods  af  alle  de  forbehold,  der  måtte  være  (nogle  af navnene  er  muligvis  hvide  kvinder,  eftersom  man  ikke registrerede  'race', Rose i  maleriet  kan  sagtens  være flyttet til Skt. Thomas efter 1911, Rose er ikke et lille barn eller en gammel kone), så lister jeg her alle navnene, for at  de  ikke  blot  forbliver  et  tal  (18)  i  folketællingen.  For det  tilfælde,  at Rose måske  er  iblandt.  Fødestedet  har jeg  taget  med  for  at  vise  den  store  mobilitet  internt  i Caribien. Hvert navn og hver oplysning synes at gemme på en historie og en skæbne, men det er ikke folketællingens opdrag at fortælle. Det er at gøre regnskab, at tælle. Derfor lister jeg også navnene her for at pege på, hvor lidt oplysninger sådanne koloniale arkiver egentlig rummer. Hvor uendeligt begrænsede de er. De lokker med viden og dybde, men giver uendeligt lidt.

Saidiya Hartman (2008, 2) skriver om koloniale arkivers begrænsninger: Det er bestemte personer og elementer,  der  er  gemt  i  arkivet,  og  nogle  personer  vil  for  altid blive gemt og glemt i arkivet. Selvom Hartman skriver om arkiver  direkte  relateret  til  slavegørelse  og  slavehandel, så  er  hendes pointe vigtig, også i forhold til andre koloniale arkiver, for hvad er det, man nogensinde vil kunne finde i arkiver, der er skabt for at gøre mennesker til tal og opgørelser, ikke til levende væsener? Omvendt kan de koloniale  arkiver  gemme  på  vigtige  informationer,  der ikke er at finde andre steder, som bl.a. Charmaine Nelson har vist i sin læsning af efterlysninger af bortløbne slavegjorte mennesker som en slags komplicerede og voldelige portrætter. 8

Jeg overvejer: Hvilke andre dele af de koloniale arkiver ville  kunne indeholde oplysninger om Rose ?  Findes der breve fra Astrid Holm fra Skt. Thomas? Hvor? Hvad indeholder 'Anmærkning 80'? Skrev eller malede Rose selv? Hvor er hendes arkivalier?

## Afsluttende bemærkninger

Jeg præsenterede engang mit arbejde med Rose dækker bord og  Holms  øvrige  værker  fra  Skt.  Thomas  på  et forskningsseminar på Københavns Universitet. Jeg blev efterfølgende  spurgt,  hvorfor  jeg  ikke  i  stedet  beskæftigede  mig  med  nogle  af  de  kunstnere  og  kunstværker, der  er  mere  information  om,  som  f.eks.  Emilie  Demant Hatts,  der  ligesom  Astrid  Holm  rejste  til  Jomfruøerne, og som jeg havde nævnt i mit oplæg. Det er ikke et dumt spørgsmål, men i løbet af de år, jeg har forsøgt at skrive om Rose  dækker  bord ,  er  jeg  blevet  stadig  mere  optaget af at beskrive det ufærdige  kunsthistoriske  arbejde, værket er en del af. Samtidig er det de seneste år blevet stadig mere tydeligt, at der er et fornyet fokus på, hvem de sorte modeller i den europæiske kunsthistorie er; der er  et  behov  for  en  viden,  der  ikke  har  været  før  i  faget. 9 Men hvad er det for en viden, man håber at finde? Som jeg håber at finde? Når jeg her skriver den kontinuerlige mangel på viden frem, er det for at påpege, hvor central en del af det koloniale projekt usikkerhed og ikke-viden er. For mig at se krystalliserer Rose dækker bord dette stadige arbejde med at forstå og opklare, uden at der kan findes en egentlig løsning eller et egentligt resultat. Eller, sagt på en anden måde: Det at arbejde med det kolonihistoriske er en konstant øvelse i at fremskrive uvidenhed og tvivl.

## NOTER

- 1 Værket blev erhvervet til Statens Museum for Kunst i 20 08.
- 2 Den primære kilde til Astrid Holms liv og værker er Hanne Abildgaards publikation fra 2019, der er baseret på et stort arkivarbejde med at finde oplysninger om en kunstner, der egentlig var skrevet ud af den danske kunsthistorie (Abildgaard 2019). Rose dækker bord er desuden genstand for en større analyse i den upublicerede ph.d.-afhandling 'Kvinder, sindssyge og populærkultur: Dansk modernisme omkring Første Verdenskrig' af Inge Lise Mogensen Bech (Aarhus Universitet 2019).
- 3 På efterårsudstillingen i Aarhusforeningen (1918) udstillede Holm derudover værker som Udsigt over St. Thomas' Havn og Doktorens Duer. St. Thomas . På mindeudstillingen for Astrid Holm i Kunstforeningen 1939 fylder motiver fra Skt. Thomas ligeledes en del blandt de udstillede værker. Her nævnes bl.a. værker som Papegøje i vindue, Vestindien og Udsigt over havet, Sct. Thomas .
- 4 Kunstakademiets arkiv. Gengivet i Abildgaard 2019, 121.
- 5 På udstillingen i 1915, hvor Jais Nielsen og Holm udstillede sammen, viste Nielsen to malerier med titlen Studie af dansende Neger I+II , så Rose har ikke været den eneste sorte model i denne udstilling, omend den eneste navngivne. Abildgaard (2019, 157-161) berører i sin bog om Astrid Holm tilstedeværelsen af sorte modeller i København og nævner bl.a. William Campbell, der formodentlig har været model på Ernst Goldschmidts kunstskole, ligesom hun foreslår, at et af Vera Nilssons portrætter fra 1915 muligvis kan være af Hamilton Jackson.
- 6 https://www.virgin-islands-history.org/timeline/sidstefolketaelling-paa-danske-besiddelser-vestindien/ (sidst tilgået 13. december 2020).
- 7 Rigsarkivet: 'Danmarks Statistik: Folketælling 1911, Vestindien'. Arkivet er digitaliseret og kan findes her: https://cs.sa.dk/archive\_series/43 (sidst tilgået 12. december 2020).
- 8 Charmaine Nelson, 'Fugitive Slave Advertisements and/as Portraiture'. Forelæsning holdt på Københavns Universitet 28. maj 2018.
- 9 Natasha A. Kelly, der fokuserer på modellerne Milly, Nelly og Sam, som flere af Die Brücke-kunstnerne portrætterede, har udtalt, at en af de største udfordringer for kunsthistorien i det 21. århundrede er at finde ud af, hvem de sorte modeller er (interview i forbindelse med udstillingen 'Kirchner &amp; Nolde: Til diskussion' (SMK og Stedelijk Museum Amsterdam 2021)). Se også Natasha A. Kellys (2021) arbejde med Milli, Nelly og Sam, som arbejdede for Ernst Ludwig Kirchner. Også bogserien The Image of the Black in Western Art (Harvard University Press) skal nævnes som en vigtig gennemgang af sorthed i vestlig kunsthistorie.

## Litteratur

- Abildgaard, Hanne. 2019. Astrid Holm &amp; Co . Hellerup: Øregaard Museum.
- Hartman, Saidiya. 2008. 'Venus in Two Acts'. Small Axe 12/2 (26): 1-14.
- Kelly, Natasha A. 2021. 'The Social Context of Art: Black Bodies as Seismographs of Colonial (Dis-)Order'. I Kirchner and Nolde: Expressionism. Colonialism , 156-61. München: Hirmer Verlag.
- Murrell, Denise. 2018. Posing Modernity. The Black Model from Manet and Matisse to Today . New Haven: Yale University Press.