Når fårene forlader flokken. En religionssociologisk analyse af udmeldelser fra folkekirken
Forfattere: Peter Lüchau
Tidsskrift: rvt (2015-08-18)

## Når fårene forlader flokken. En religionssociologisk analyse af udmeldelser fra folkekirken

PETER LÜCHAU

ENGLISH SUMMARY: Membership of the Danish National Church has declined steadily but has not until now been the subject of sociological analysis. Using data from governmental databases housed at Statistics Denmark the article analyze individuals who disaffiliated from the Danish National Church from 2003 to 2007. Secularization theory is used as the starting point for the analysis. Individuals who disaffiliated were generally younger, more affluent, more educated, more urbanized and more often living  with  non-members than the rest of  the  population.  Age  differences  between  the disaffiliated and the rest of the population suggested that disaffiliation was the result of  a  life-cycle  effect  rather  than  a  generational  effect.  It  was  also  shown  that  nonmembers tended not to baptize their children while members did. Therefore it must be concluded that the declining membership of the Danish National Church is the result of a general societal development.

DANSK RESUME: Artiklen analyserer ved hjælp af registerdata fra Danmarks Statistik individer som har meldt sig ud af folkekirken i perioden 2003 til 2007. Med udgangspunkt i sekulariseringsteori må det forventes, at de udmeldte var yngre, mere velhavende, højere uddannede og mere urbaniserede end resten af befolkningen. Analysen af data bekræfter forventningen med visse forbehold. De udmeldte var mere velhavende,  højere  uddannede og mere urbaniserede end resten af befolkningen. De var også generelt yngre; men de udmeldtes aldersprofil antyder, at udmeldelse var et livscyklus fænomen og ikke et generationsfænomen som teorien forventede. Det kunne også konstateres, at medlemskab af folkekirken og mangel på samme videreførtes fra forældre til børn. Resultaterne antyder, at folkekirkens dalende medlemstal er resultatet af en generel samfundsudvikling.

KEYWORDS: Sociology of Religion, Danish National Church, secularization, disaffiliation, quantitative data

## Indledning

Den Danske Folkekirke mister løbende medlemmer; men i modsætning til i Finland, Norge og Sverige har medlemstabet ikke hidtil været genstand for analyse. Uden en sådan analyse er det umuligt at sige noget om karakteren af medlemstabet eller om de mulige årsager bag. Problemstillingen omkring folkekirkens dalende medlemstal er  kompleks  og  inkluderer  bl.a.  demografi,  sociale  forhold,  religiøsitet,  værdier  og socioøkonomiske faktorer og kan angribes fra såvel en kvalitativ som en kvantitativ vinkel. Her vil analysen være kvantitativ for at give et generelt overblik, og fokus vil være på en begrænset del af den samlede problemstilling nemlig gruppen af individer som har valgt at melde sig ud af folkekirken. Konkret vil artiklen ved hjælp af registerdata  fra  Danmarks  statistik  analysere  de  socioøkonomiske  faktorer  bag  udmeldelser fra folkekirken i perioden 2003 til 2007.

## Folkekirkens medlemsudvikling

Antallet af medlemmer i den danske folkekirke har været svingende de sidste 40 år. Fra  1970  til  1978  steg  folkekirkens  medlemstal  fra  ca.  4.725.000  medlemmer  til  ca. 4.812.000  som  følge  af  en  generel  befolkningstilvækst  i  Danmark.  Fra  1978  til  1993 dalede medlemstallet fra ca. 4.812.000 til ca. 4.544.000 medlemmer bl.a. som en konsekvens af et fald i antallet af etniske danskere. Fra 1993 til 2007 vedblev folkekirkens medlemstal at dale, og i 2007 var ca. 4.499.000 individer medlemmer af folkekirken. Medlemsudviklingen  fra  1970  til  2007  var  således  kendetegnet  ved  tre  forskellige perioder. Der var en svag vækst fra 1970 til 1978 (ca. 10.000 flere medlemmer pr. år), et kraftigt fald fra 1978 til 1993 (ca. 18.000 færre medlemmer pr. år) og et svagere fald fra 1993 til 2007 (ca. 3.000 færre medlemmer pr. år). Selvom tallene er forbundet med en  vis  usikkerhed,  demonstrerer  de,  at  folkekirkens  medlemsudvikling  er  en  forholdsvis dynamisk størrelse. Det er derfor vanskeligt at lave langtidsprognoser om folkekirkens  medlemstal  i  fremtiden.  Folkekirkens  medlemsudvikling  er  således hverken entydig eller let forudsigelig.

Årsagerne bag folkekirkens dalende medlemstal må nødvendigvis findes blandt de individer, som enten forlader folkekirken eller aldrig bliver meldt ind. Der er ikke sket ændringer i den danske religionslovgivning i de sidste 40 år, som kan forklare det  dalende  medlemstal.  Siden  i  hvert  fald  1993  har  antallet  af  indfødte  danskere været stabilt, hvorfor demografiske ændringer heller ikke kan forklare det dalende medlemstal. Når folkekirken har fået færre medlemmer de sidste tre årtier, skyldes det en kombination af medlemmer som dør, nyfødte som ikke bliver døbt og med- lemmer som melder sig ud. Disse tre grupper udgør således de individer, som er en del af kirkens dalende medlemstal, og som derfor må studeres for at finde årsagerne bag udviklingen. At studere medlemmer, som dør, giver ikke mening, da deres udmeldelse er ufrivillig. At studere udøbte giver heller ikke mening, da beslutningen ikke er deres, men deres forældres. At studere forældre, som navngiver deres børn, giver  mening;  men  desværre  er  det  meget  vanskeligt  at  sample  denne  gruppe.  At studere udmeldte giver god mening, da beslutningen er deres egen, og i modsætning til forældre som navngiver deres børn kan de forholdsvist let samples via Danmarks statistiks registre.

At studere de udmeldte fortæller naturligvis ikke hele historien bag folkekirkens dalende medlemstal; og det er værd at bemærke, at gruppen af børn, som navngives, er  større  end  gruppen  af  udmeldte  ifølge  den  officielle  kirkestatstik  fra  2007.  Med andre ord står forældre, der undlader at døbe deres børn, for en større del af kirkens dalende medlemstal end gruppen af udmeldte.

## Sekularisering

Set  fra  en  religionssociologisk  synsvinkel  er  folkekirkens  medlemstab  interessant, fordi den er en kirke i sociologisk forstand. Den er en hierarkisk organiseret religiøs institution, som er åben for alle, og som understøtter samfundets status quo. Medlemskab af folkekirken er således ikke kun et udtryk for religiøsitet,  men  også  for institutionel præference. Det kan dermed, bl.a., tolkes som et udtryk for individets støtte til folkekirken som samfundsinstitution, og dermed dens ret til at være tilstede og ytre sig i det offentlige rum. Dermed bliver medlemskab af folkekirken et eksempel på det, Dobbelaere kalder church involvement (Dobbelaere 2002). Church involvement er det centrale mål for sekularisering på individniveau i Dobbelaeres analyser og  måles  via  indikatorer  som  kirkegang,  kristen  tro  og  kirkemedlemskab  (se  fx Jagodzinski &amp; Dobbelaere 1995). Det er et mål for individets grad af normativ integration i en given kirke, altså om individet har overtaget kirkens værdier og normer. Forventningen  hos  Dobbelaere  er,  at  som  samfundet  sekulariseres,  vil  individets normative integration i kirken mindskes.

Sekularisering er den proces, hvorved religionen mister sin betydning for samfundet  og  individet.  På  samfundsplan  indebærer  det,  at  kirken  ikke  længere  kan integrere og legitimere samfundet som helhed (Dobbelaere 2002). Religionen bliver mindre vigtig  i  styringen  af  ikke-religiøse  dele  af  samfundet.  Økonomi,  politik  og videnskab gør sig fri af religionens magt, bliver autonome og kommer derved udenfor kirkens rækkevidde. Dertil kommer, at religiøse institutioner, fx folkekirken, og religiøse  roller,  fx  præster,  mister  prestige  generelt  (Bruce  2002,  3).  På  individplan indebærer  sekularisering,  at  færre  individer  er  medlemmer  af  en  kirke,  deltager  i kristne ritualer eller tror på kirkens dogmer og trosforestillinger (Bruce 2002; Norris &amp; Inglehart 2004). Kirkens mindskede autoritet og prestige medfører, at færre indivi- der, også selvom de stadig måtte være religiøse, vil leve deres liv influeret af de religiøse regler kirken opstiller. I sidste ende vil et stigende antal individer leve deres liv, uden at religion er en faktor (Berger 1967; Bruce 2002).

Der er bred enighed blandt sekulariseringsteoretikere om at sekularisering er et produkt af samfundets funktionelle differentiering. I middelalderen var det nærmest umuligt at skille det religiøse fra det sekulære. Religion, politik, økonomi, videnskab etc. var integrerede, og kirken havde noget at skulle have sagt i alle dele af individets og samfundets liv. I sidste halvdel af det 17. århundrede begyndte en udvikling, som betød, at samfundet i stigende grad blev delt op i autonome subsystemer efter funktion  (Luhmann 1977, 229). Som de økonomiske, politiske og videnskabelige subsystemer begyndte at fungere efter deres egne regler, mistede religionen og dens repræsentant kirken evnen til at påvirke dem og blev mere og mere isoleret i sin egen niche. Resultatet blev, at det religiøse næsten kun fandtes i det nationale og det private (Berger 1967) og senere næsten kun i det private dvs. familien (Luckmann 1967).

Subsystemerne opnåede ikke autonomi allesammen på samme tid. Udviklingen skete  gradvist,  men  startede  i  det  økonomiske  subsystem  (Berger  1967,  129).  Det betød, at kirkens indflydelse langsomt blev indskrænket, som subsystem efter subsystem blev autonome. Følger man denne tankegang, må det formodes, at visse dele af samfundslivet  er  mere  sekulariserede  end  andre.  Antager  man  et  vist  sammenspil mellem  udviklingen  på  samfundsniveau  og  individniveau,  må  det  også  følge,  at visse individer er mere sekulære end andre. Individer knyttet til sekulære subsystemer vil have tendens til at være sekulære, mens individer knyttet til mindre sekulære subsystemer vil have tendens til at være religiøse.

Når sekulariseringsteori anvendes som teoretisk udgangspunkt i indeværende artikel, er det alene, fordi den passer godt til den konkrete analyse, udmeldelse fra en nordeuropæisk kristen kirke. Det er nemlig ikke med urette, at sekulariseringsteori er  en  af  de  mest  kritiserede  teorikomplekser  inden  for  religionssociologien  i  dag. Kritikken kan groft set deles op i to typer. Den første er en kritik af selve teoriens formulering. Som Shiner gør opmærksom på, er der ikke én, men flere definitioner af sekularisering (Shiner 1967). Ser man nærmere på de forskellige definitioner, viser de sig  ofte  at  være  hinanden  modsigende.  Kühle  kan  fx  demonstrere,  at  det  samme empiriske fænomen, religion i det politiske rum, på én og samme tid kan bruges til at såvel be- som afkræfte sekularisering (Kühle 1999, 52). På den ene side kan man sige, at  politiske  debatter  om  religion  er  udtryk  for  sekularisering,  fordi  religion  nu  optræder på politiske vilkår; men man kan på den anden side sige, at det er udtryk for en afkræftelse af sekulariseringstesen, da religion netop burde forsvinde fra det politiske  subsystem som følge af  samfundets funktionelle differentiering. I så fald kan sekulariseringsteori ikke falsificeres og er derfor ikke at betragte som en videnskabelig teori. Løsningen på dette problem er som i indeværende artikel at lægge sig fast på én fortolkning af sekulariseringsteori og sørge for, at den falsificerbar.

Den anden type kritik går ikke på det teoretiske, men det empiriske. Berger, som var en af de store sekulariseringsteoretikere i 1960'erne, endte med at tage afstand fra sin egen teori - ikke fordi han afviste samfundets funktionelle differentiering, men fordi den forventede religiøse nedgang udeblev. Verden er ifølge Berger lige så religiøs,  som  den  altid  har  været  (Berger  1997,  3),  og  han  nævner  såvel  en  muslimsk vækkelse  i  bl.a.  Mellemøsten  og  en  tilsvarende  pinsevækkelse  i  Sydamerika  som eksempler.  Berger  vedgår,  at  vest-  og  nordeuropæerne  er  blevet  mindre  religiøse; men de er netop undtagelsen, som bekræfter reglen (ibid., 8). Kritikken kan bedst imødekommes ved at erkende, at sekularisering ikke er et universelt fænomen, og ved kun at anvende begrebet i analyser af religion i Vest- og Nordeuropa. Samtidig er det også essentielt at betragte sekularisering som et empirisk spørgsmål og ikke et etableret faktum. Som det netop er tilfældet i indeværende artikel, bør sekularisering betragtes som en teoretisk antagelse, som skal efterprøves empirisk og om nødvendigt afkræftes, hvis teorien ikke passer med de empiriske data.

## Konkrete forventninger til sekularisering

Det må forventes, at ældre generationer er mere kirkeligt religiøse end yngre generationer. Det skyldtes, at værdier og dermed også religiøsitet ofte er styret af en generationseffekt (Gundelach 2011, 18-20). Hver generation er religiøs på sin måde, og denne religiøsitet følger generationen gennem hele dens levetid. Religiøse forandringer bliver derved produktet af påvirkninger i de formative år. Da sekularisering er sket gradvist over tid, må det forventes, at hver generation er blevet stadig mere sekulariseret. Jo yngre en generation er, jo mere sekulariseret må den antages at være.

Det må forventes, at individer med tilknytning til det økonomiske subsystem er mindre  religiøse  end  andre.  Det  skyldtes,  som  nævnt  ovenfor,  at  det  økonomiske subsystem var det første, som skilte sig fra det religiøse subsystem. De fleste analyser af  sekularisering  har  valgt  at  tolke  individuel  rigdom  som  et  udtryk  for  graden  af tilknytning  til  det  økonomiske  subsystem.  Det  er  naturligvis  diskutabelt,  og  fx  beskæftigelse i den finansielle sektor ville være et mere præcist mål. Argumentet for alligevel at påstå, at velhavende individer skulle være mindre kirkeligt religiøse, er todelt. Dels har de fleste kristne retninger traditionelt forbundet askese med religiøs styrke.  Rigdomme sås som forstyrrende for den sande tro og blev derfor undgået. Dels har kristendom været en støtte for de underprivilegerede. Som samfundsudviklingen løftede de fleste over fattigdomsgrænsen, blev deres religiøsitet svækket, fordi den livsstil, som understøttede religiøsiteten, forandrede sig (Bruce 2002, 25-26). Et alternativt argument kunne være, at underprivilegerede individer bruger religion for at kompensere for manglende materiel og fysisk sikkerhed. Som deres økonomiske forhold forbedres, forsvinder deres behov for religion, fordi de kan købe sig til materiel og fysisk sikkerhed (Norris &amp; Inglehart 2004, 13-17.29).

Det må forventes, at individer, hvis måde at tænke på er stærkt influeret af videnskab, er mindre religiøse end andre. Den primære årsag er, at videnskab inkorporerer en bestemt form for rationalitet, idet den påstår, at alt har en forklaring og at alt er  styret  af  observerbare  kausalforhold.  Dette  er  ikke  befordrende  for  religion  og antyder,  at  det  eneste,  som  ikke  er  til  diskussion,  er  kravet  om  effektivitet  (Bruce 1996, 48). Alt andet kan der sættes spørgsmålstegn ved, selv Gud. Læg dertil, at videnskab giver  bedre  forklaringer  på  verdensfænomener  end  kirken  og  tilmed  kan bekræfte  rigtigheden  af  sine  forklaringer  via  praktiske  resultater  (Wilson  1966:42). Det er dog vigtigt at forstå, at det er den rationelle måde at tænke på, som er undergravende for religion, og ikke videnskab i sig selv. Videnskab har en indirekte indflydelse på religion snarere end en direkte (Martin 1969, 116-117). Videnskab undergraver religion i kraft af sit fokus på rationalitet; men dens styrke og indflydelse får den  gennem  sin  social  base  via  de  individer,  som  er  videnskabeligt  skolet  (Bruce 1996:48-50). Hermed også sagt, at individer, som er videnskabeligt skolet, alt andet lige vil have tendens til at tænke rationelt og derved være mindre religiøse end andre.  Det  er  altså  den  rationelle  tænkemåde  og  ikke  en  eventuel  tilknytning  til  det videnskabelige subsystem, som er det afgørende. I praksis må det derfor forventes, at individer  med  en  universitetsuddannelse  er  mindre  religiøse  end  andre,  og  at  jo længere uddannelsen, er jo mindre religiøse er de.

Det må forventes, at individer, som bor i en storby, er mindre religiøse end individer,  som bor i landområder eller i mindre byer. Ligesom sekularisering påvirker samfundets subsystemer i forskellige tempi, spreder sekularisering sig også i forskellige tempi ud over landet. Urbanisering ødelægger de strukturer, som understøtter kirkerelateret religion. På landet derimod er disse strukturer stadig til stede. En variant af dette argument er, at agrare strukturer forbliver udbredte på landet og i mindre  byer.  Individer  med  tilknytning  til  agrarer  strukturer  bliver  ved  med  at  være religiøse. Postindustrielle strukturer derimod er udbredte i større byer, og individer som er knyttet til disse bliver mindre religiøse (Gundelach  &amp; Riis 1992). En anden variant af dette argument fokuserer på holdningsmæssig orientering. Individer, som er orienterede mod det lokale, er mere religiøse end individer, som er kosmopolitisk orienterede. Da lokalt orienterede individer er at finde på landet og i mindre byer, mens de kosmopolitisk orienterede er at finde i storbyer  (Roof 1978), betyder det, at individer  alt  andet  lige  er  mere  religiøse  på  landet  end  i  storbyer.  Uanset  hvilket argument man vælger, det strukturelle eller det hældningsmæssige, er forventningen, at individer i storbyer er mindre religiøse end individer alle andre steder.

Tilslut må det forventes, at individer, som lever sammen med en a-religiøs partner,  er  mindre  religiøse  end  andre.  Som  sekularisering  skrider  frem,  henvises  det religiøse til sin egen lille niche uden social forankring i samfundet som helhed. Den sociale forankring kan dog bestå i det private såsom venner og omgangskreds, men nok primært i kernefamilien (Luckmann 1967, 106; Berger 1967, 133-134). Når religion ikke længere har en social forankring i samfundet som helhed, kan kirken ikke længere påvirke individer religiøst. Individer kan vælge at få bekræftet deres religiøsitet i kirken fx ved at gå til gudstjeneste eller være medlem; men religiøsiteten har de med hjemmefra. Det indebærer, at individets religiøsitet står og falder med den sociale  støtte,  deres  religiøsitet  har  i  hjemmet.  Eller  sagt  på  en  anden  måde,  så  er sandsynligheden  for,  at  individer  er  religiøse,  størst,  hvis  dem,  de  lever  sammen med, det være sig en partner eller forældre, også er det. Og omvendt er sandsynligheden  for,  at  individer  er  a-religiøse,  størst,  hvis  de  lever  sammen  med  andre  areligiøse individer.

## Hypoteser

Ud fra  de  konkrete  forventninger  til  sekularisering  må  det  antages,  at  det  ikke  er tilfældigt,  hvem  som  melder  sig  ud  af  folkekirken.  Visse  grupper  i  samfundet  er mere sekulariserede end andre; og det må alt andet lige forventes, at jo mere påvirket individer er af sekularisering, jo mere tilbøjelige er de til at melde sig ud af folkekirken. Medlemskab af folkekirken er trods alt et klassisk eksempel på church involvement .  Ud  fra  ovenstående  kan  opstilles  følgende  hypoteser  om  de  individer  som meldte sig ud af folkekirken i perioden 2003 til 2007:

- H1: Udmeldte var yngre end resten af befolkningen.
- H2: Udmeldte var mere velhavende end resten af befolkningen.
- H3: Udmeldte var højere uddannede end resten af befolkningen.
- H4: Udmeldte boede oftere i større byer end resten af befolkningen.
- H5: Udmeldte boede oftere sammen med ikke-medlemmer end resten af befolkningen.

Når  yngre  generationer  er  mere  sekulariserede  end  ældre  generationer,  følger  det naturligt, at individer, som melder sig ud, vil have en tendens til at være yngre end befolkningen som helhed. Eftersom videnskab undergraver religion, bliver individer, som er  videnskabeligt  skolede,  mere  sekulariserede  end  andre.  Konkret  burde  det resultere i, at de udmeldte i højere grad end resten af befolkningen har en længerevarende uddannelse. Sammenhængen mellem indtægt og sekularisering er forholdsvis ligefrem, og det må derfor forventes, at de udmeldte i højere grad end resten af befolkningen befinder sig i de højere indkomstgrupper. Eftersom at urbanisering gør individer  mere sekulariserede  end  individer,  som  bor  på  landet  eller  mindre  byer, må det forventes, at der er flere blandt de udmeldte, som er bosat i en storby, end blandt resten af befolkningen. Da religionens sociale forankring kun findes i kernefamilien,  må  det  forventes,  at  individer,  som  melder  sig  ud  af  folkekirken,  oftere lever sammen med en a-religiøs partner end resten af befolkningen.

## Undersøgelsesgruppen

I det følgende vil gruppen af udmeldte fra folkekirken blive analyseret i et forsøg på at afdække årsager bag folkekirkens medlemstab. Andre grupper kunne som nævnt ovenfor have været analyseret; men valget er faldet på de udmeldte af praktiske og analytiske årsager.

At analysere individer, som aktivt har meldt sig ud af folkekirken giver god mening rent analytisk. Ligesom forældre, der navngiver deres børn, burde gruppen af udmeldte tilhøre de mere sekulariserede grupper i det danske samfund. En analyse af de udmeldte burde derfor kunne sige noget om de socioøkonomiske faktorer, som ligger bag folkekirkens medlemstab. Analysen kan naturligvis kun sige noget om de udmeldtes  egen  udmeldelse  og  ikke  noget  om,  hvorvidt  de  vil  videreføre  deres manglende medlemskab til deres børn. At analysere gruppen af udmeldte har også den praktiske fordel frem for at analysere forældre, som har navngivet deres børn, at det er forholdsvist ukompliceret at sample dem repræsentativt via Danmarks Statistiks registre, bl.a. fordi der kun skal søges oplysninger om individerne selv.

## Metodediskussion

Målet med indeværende analyse er at lave en repræsentativ kvantitativ analyse af individer, der har meldt sig ud af folkekirken. En sådan analyse har ikke tidligere været lavet. Der har været lavet en begrænset analyse, som dækkede Århus (Sundback 1989), og en mere impressionistisk analyse af folkekirkens dalende medlemstal (Kleinbeck 2008).

Hvis  analysen  skal  være  repræsentativ,  er  den  i  sagens  natur  nødt  til  at  være kvantitativ. Eksisterende samfundsvidenskabelige spørgeskemaundersøgelser såsom Den  Danske  Værdiundersøgelse  eller  International  Social  Survey  Programme  kan desværre ikke anvendes. Deres samplestørrelser er for små til at fange de meget få danskere, som melder sig ud af folkekirken. En dedikeret survey rettet mod udmeldte ville kunne løse problemet, men er desværre ret dyr. Et markant billigere alternativ er at analysere data fra de offentlige registre samlet hos Danmarks Statistik. Danmarks statistik samler alle oplysninger, det offentlige har om herboende individer. Disse oplysninger inkluderer diverse socioøkonomiske karakteristika såsom uddannelse,  indkomst,  bopælskommune,  alder,  køn,  civilstand  etc.  De  inkluderer  også medlemskab af folkekirken, idet denne oplysning bruges ved indkrævning af kirkeskat.

Svagheden ved at anvende registerdata til analysen er, at der kun kan analyseres på socioøkonomiske karakteristika. Der kan altså ikke siges noget om de udmeldtes subjektive  motiver  for  at  melde  sig  ud.  Der  kan  heller  ikke  siges  noget  om  deres værdier og holdninger og disses eventuelle indflydelse på beslutningen om at melde sig  ud  af  folkekirken.  For  at  kunne  analysere  såvel  subjektive  udmeldelsesmotiver som  værdier  er  det  nødvendigt  med  en  spørgeskemaundersøgelse  rettet  specifikt mod udmeldte. Alternativt kan man analysere individer, som må formodes at være mere tilbøjelige til at melde sig ud (se fx Lüchau 2012). Der findes en række nordiske studier af udmeldte og udmeldelsestilbøjelige individer, som viser, at religiøsitet og subjektiv tilknytning til en kirke er hovedfaktorer bag en eventuel udmeldelse (for en gennemgang af disse nordiske studier, se Lüchau &amp; Andersen 2012).

Kvantitative undersøgelser kan med held suppleres med kvalitative undersøgelser af motiver bag udmeldelse af folkekirken. Sådanne undersøgelser kan naturligvis ikke sige noget om gruppen af udmeldte som helhed, men de kan antyde de personlige overvejelser, der ligger bag en udmeldelse, og kaste lys over, hvordan udmeldelsen  indgår  i  interviewpersonens  livshistorie.  Kvalitative  undersøgelser  fra  Finland (se Niemelä 2007) og Sverige (omtalt i Bromander 2005, 14) viser fx, at udmeldelse er en  kompliceret  proces,  der  involverer  ikke  én,  men  flere  bevæggrunde,  og  som  er kulminationen på en længere fremmedgørelsesproces.

Indeværende  analyse  af  udmeldte  fra  folkekirken  baseret  på  registerdata  ville kunne styrkes ved at blive suppleret med andre typer af undersøgelser. Såvel kvantitative  spørgeskemaundersøgelser  som  kvalitative  interviews  ville  kunne  kaste  lys over andre aspekter af udmeldelsen end de socioøkonomiske karakteristika, som er fokus i indeværende analyse. Fordi sådanne undersøgelser desværre ikke foreligger for Danmark, er et alternativ at støtte sig til nordiske undersøgelser på området, når resultaterne skal tolkes. Fordi de nordiske lande ligner hinanden, hvad religion og religiøsitet angår, burde nordiske undersøgelser kunne sætte de danske resultater i perspektiv.

## Data

Data til analysen er et udtræk fra Danmarks Statistiks databaser, velvilligt finansieret af Forskningsrådet for Samfund og Erhverv. Udtrækket er en totaltælling, dvs. at den inkluderer samtlige individer bosat i Danmark, som meldte sig ud af folkekirken i årene 2003 til 2007. Udtrækket blev konstrueret ved at udtage alle individer bosat i Danmark, som var medlemmer af folkekirken i 2002, men som på et tidspunkt i årene 2003 til 2007 skiftede status fra medlem til ikke-medlem.

Da de nordiske lande ligner hinanden religiøst, set må det antages, at kun meget få udmeldelser fra den danske folkekirke er resultatet af politiske debatter, bispeudtalelser eller af en pludselig indskydelse hos individet. Der burde således ikke være store forskelle i motivationen for at melde sig ud fra år til år, hvorfor udtrækket af udmeldte fra 2003 til 2007 vil blive analyseret som en samlet gruppe.

Udover medlemskab af folkekirken indgår også en række socioøkonomiske variable i registerudtrækket. Det drejer sig om uddannelse, indkomst, bopælskommune, alder,  køn,  civilstand,  eventuelle  børn  og  eventuel  samlever.  Meningen er, at  disse skal fungere som uafhængige variable i analysen og dermed forklare, hvorfor indivi- der vælger at melde sig ud af folkekirken. Samtidig passer disse variable godt med sekulariseringsteoriens  forventninger,  som  netop  fokuserer  på  socioøkonomiske faktorer som forklaring på mindsket church involvement .

For  at  kunne  sammenligne  de  udmeldte  med  resten  af  den  danske  befolkning blev udtrukket et repræsentativt udsnit på 10 pct. af befolkningen. Disse ca. 540.000 individer fungerer således som kontrolgruppe i analysen.

## Medlemskab af folkekirken

I det følgende vil udmeldelse fra folkekirken blive tolket som et udtryk for et tab af church involvement ,  dvs. en svigtende normativ integration i folkekirke. Denne tolkning  kræver  naturligvis,  at  individer  ikke  melder  sig  ud  af  folkekirken  blot  for  at melde sig ind i et andet religiøs trossamfund, fx en frikirke. I Den Europæiske Værdiundersøgelse fra 2008  angav ca.  2  pct.  af  danskerne,  at  de  var  medlemmer  af  et andet  trossamfund  end  folkekirken.  Dette  var  den  laveste  andel  siden  1981,  hvor værdiundersøgelse startede. Andelen af danskerne, som var medlemmer af et trossamfund uden for folkekirken, har altså været støt dalende siden 1981. Derfor må det også antages, at langt størstedelen af de udmeldte i indeværende undersøgelse ikke har meldt sig ind i et andet trossamfund efter at have forladt folkekirken. Derved er sandsynliggjort, at udmeldelse af folkekirken kan tolkes som et udtryk for svigtende church involvement .

Oplysningerne  om  medlemskab  af  folkekirken  i  Danmarks  Statistiks  registre kommer fra skattevæsenet. Oplysningen registreres som nævnt af hensyn til at kunne inddrive kirkeskat fra kirkens medlemmer. Der er dog tale om en dobbelt registrering,  idet  oplysning  om  medlemskab  også  registreres  i  de  lokale  kirkebøger  i  de relevante sogne. Det betyder, at det er  teoretisk muligt at  betale kirkeskat uden at være medlem af folkekirken på grund af fejlregistrering hos skattevæsenet. Centralt på  første  side  af  selvangivelsen  står,  om  man  betaler  kirkeskat.  Skulle  et  individ fejlagtigt betale kirkeskat, har vedkommende mulighed for opdage det og få fejlen rettet.  Det  er  svært  at  argumentere  for,  at  ikke-medlemmer  skulle  ønske  at  betale kirkeskat; men det er næppe alle fejlregistrerede som har opdaget at de gør det. Det burde dog med rimelighed kunne antages, at det altovervejende flertal af individer, som  har  meldt  sig  ud  af  folkekirken,  ifølge  Danmarks  statistiks  registre  var  medlemmer til at starte med og ikke kun har været meldt ind på grund af en fejl i skattevæsenets registrering.

## Udmeldelser af folkekirken 2003-2007

I følge udtrækket fra Danmarks Statistik meldte 48.499 danskere sig ud af folkekirken i årene 2003 til 2007. Antallet af udmeldelser svingede fra år til år (Tabel 1). Det høje- ste antal var i 2007, hvor 11.470 meldte sig ud, og det laveste i 2006, hvor 8.050 meldte  sig  ud  af  folkekirken.  Af  de  48.499  udmeldte  var  1.123  afgået  ved  døden  inden 2007 og derfor fjernet fra analyserne. Som en kuriositet kan nævnes, at 1.307 individer meldte sig ud af folkekirken blot for at melde sig ind igen senere og nogle sågar ud  igen  efter  denne  indmeldelse.  Det  kan  også  nævnes,  at  der  for  1.557  individer manglede oplysninger om deres folkekirkemedlemskab mindst ét år fra 2003 til 2007. Disse individer er stadig med i analyserne; men de antyder, at selv en totaltælling, som der her er tale om, har usikkerheder i data. Usikkerheden er dog stadig langt mindre, end hvis der havde været tale om et sample af udmeldte.

|   År |   Antal |
|------|---------|
| 2003 |   10557 |
| 2004 |    9757 |
| 2005 |    8665 |
| 2006 |    8050 |
| 2007 |   11470 |

Tabel 1: Udmeldelser fra folkekirken 2003 til 2007 (i rå tal)

Kilde: Danmarks Statistik

Antallet af udmeldte i registerudtrækket er højere end de officielle tal. Kirkeministeriet og Danmarks Statistik angiver fx, at der var 8.810 udmeldte i 2007, mens indeværende undersøgelse identificerer 11.470, altså 2.660 flere. Forskellen skyldtes formentlig forskellige måder at opgøre tallene på. At der er flere udmeldte i registerudtrækket, burde være uden betydning for analyserne, da det ikke er antallet, men de udmeldtes socioøkonomiske profil, som analyseres.

## Aldersprofil

Det kan diskuteres, om de udmeldte var yngre end resten af befolkningen. Gennemsnitsalderen for de udmeldte var 41 år, mens den for resten af befolkningen var 39 år. Set fra den vinkel var de udmeldte rent faktisk ældre end resten af befolkningen. Ser man  nærmere  på  aldersdistributionerne  for  de  to  grupper,  er  konklusionen  mere nuanceret. I Figur 1 er opgjort antallet af individer fordelt på aldersgrupper for henholdsvis de udmeldte og kontrolgruppen. De grå søjler repræsenterer kontrolgruppen, og de sorte repræsenterer gruppen af udmeldte. Man skal bemærke, at søjlerne for  kontrolgruppen,  altså  de  grå  søjler,  er  omkring  10  gange  for  små  i  forhold  til befolkningen som helhed, men det er i og for sig irrelevant. Det interessante er mønstret  i  de  to  rækker  af  søjler.  Kontrolgruppen  havde  en  aldersfordeling,  som  man ville forvente for et postindustrielt land. Omtrent lige mange unge som midaldrende og med færre og færre individer, som alderen når over de 65 år. Dette ville give den karakteristiske flaskeform, hvis tallene var opretstående og kønsopdelt, som demo- grafiske  pyramider  plejer  at  være.  Ser  man  på  de  udmeldte,  repræsenteret  ved  de sorte  søjler,  var  der  næsten  ingen  børn  og  næsten  ingen  over  pensionsalderen.  Et flertal på 65 pct. af de udmeldte var mellem 25 og 49 år gamle. De tre største alderskategorier, dvs. de tre højeste mørke søjler i Figur 1, udgjordes af de 30 til 44-årige. Denne gruppe udgjorde ca. 44 pct. af de udmeldte. Omkring 24 pct. af de udmeldte var 50 år og opefter, mens kun 11 pct. var under 25 år gamle. Ser man bort fra børn, dvs. individer under 18 år, var gennemsnitsalderen for de udmeldte 42 år, mens den var 48 år for resten af befolkningen. Set fra den vinkel var de udmeldte rent faktisk yngre end resten af befolkningen. Under alle omstændigheder er det svært at argumentere for, at der var en simpel sammenhæng mellem at melde sig ud af folkekirken og at tilhøre en yngre generation, hvilket jo var argumentationen bag hypotese H1.

Figur 1: Aldersfordeling af udmeldte og kontrolgruppe (i rå tal); Kilde: Danmarks Statistik

Der  er  formentlig  to  forklaringer  på  aldersfordelingen  blandt  de  udmeldte.  Som loven var, og stadig er, kunne individer kun melde sig ud af folkekirken, efter de var fyldt  18  år.  For  individer  under  15  år  er  ind-  og  udmeldelse  suverænt  forældrenes beslutning. For individer mellem 15 og 17 år var det stadig forældrenes beslutning; men individet skulle give samtykke. Spørgsmålet er, hvor mange forældre som ville døbe deres barn blot for at  melde det ud, før det var fyldt 18. Som det kan ses af Figur 1, var det ikke mange. Det betyder, at udmeldelse først bliver en reel mulighed, når individet er fyldt 18 år, hvorfor der var så få børn og unge blandt de udmeldte.

Undersøgelser fra de andre nordiske lande har vist, at udmeldelse fra en national kirke er slutresultatet af en længere fremmedgørelsesproces. Processen starter med, at individet langsomt mister kontakten til kirken og fx holder op med at komme til gudstjeneste. Senere mister individet også sin kirkerelaterede religiøsitet og holder fx op med at tro på Gud. Efter individet har mistet både kontakt og trosfællesskab med kirken, er vedkommende subjektivt udmeldt. I den tilstand kan en mere eller mindre tilfældig begivenhed give det sidste skub og få individet til objektivt at melde sig ud

(Bromander  2005).  I  en  dansk  kontekst  kunne  den  afgørende  begivenhed  fx  være debatten om flygtningene i Brorson kirke eller om kirkelig vielse af homoseksuelle. Fra individer mister deres kirkelige tilhørsforhold til de eventuelt tager den institutionelle konsekvens af det, kan der gå adskillige år. Det er formentlig derfor, at individer først begynder at melde sig ud, når de er rundet de 25 år. Fra det øjeblik de reelt kan melde sig ud og til de rent faktisk gør det, går der nogle år. De skal først gennemgå den kirkelige fremmedgørelsesproces, før udmeldelsen kan blive en realitet.

Figur 1 antyder eksistensen af et udmeldelses-vindue. Få meldte sig ud i deres barndom eller tidligere ungdom. Omvendt valgte kun få individer at melde sig ud, når først de var fyldt 50 år. De fleste tog beslutningen om at melde sig ud af folkekirken, da de var mellem 25 og 49 år gamle. Det antyder, at der er tale om en form for livscykluseffekt, hvor hypotesen forudsatte en generationseffekt. En sådan kan godt eksistere sideløbende med livscykluseffekten; men det vil kræve data over længere tid at identificere den. I så fald skulle der være et generelt stigende antal udmeldelser over en længere årrække. Hypotese H1 må nok bekræftes; men dens forudsætning om et religiøst generationsskifte må afvises.

## Indkomst, uddannelse og geografi

Fordi det først er muligt at melde sig ud af folkekirken, når man er fyldt 18 år, er individer under 18 år fjernet fra de følgende analyser (Tabel 2 til 5). Dels ville det skævvride  sammenligninger  af  fx  uddannelse  og  indkomst  at  medtage  individer under 18 år; dels er en udmeldelse før det 18. leveår højst sandsynligt et udtryk for forældrenes socioøkonomiske profil og ikke den udmeldtes.

|               | Op til   | 100.001 -   | 200.001 -   | 300.001 -   | 400.001 -   | Over 500.000   | Total   |
|---------------|----------|-------------|-------------|-------------|-------------|----------------|---------|
| Kontrolgruppe | 11%      | 30%         | 27%         | 19%         | 7%          | 7%             | 100%    |
| Udmeldte      | 8%       | 22%         | 23%         | 22%         | 11%         | 14%            | 100%    |

Tabel 2: Årlig bruttoindkomst (i pct.) Indkomst fordelt på intervaller à 100.000 kr. Kilde: Danmarks Statistik Individer 18 år og opefter

På trods af, at de udmeldte havde en lavere gennemsnitsalder, når man ser bort fra alle  under 18 år,  og  derfor  kortere  anciennitet  på  arbejdsmarkedet,  var de  generelt mere  velhavende  end  resten  af  befolkningen.  Hypotese  H2  er  hermed  bekræftet. Hvor  den  gennemsnitlige  årlige  bruttoindkomst  for  voksne  danskere  i  2006  var 272.000 kr., var den 346.000 kr. blandt de voksne udmeldte. De udmeldte tjente altså i snit 74.000 kr. mere om året end resten af befolkningen. Der, hvor forskellen for alvor slog igennem, var blandt de meget høje indkomster. I befolkningen som helhed havde 7 pct. en årlig bruttoindkomst på over en halv million, mens det var 14 pct. blandt de udmeldte (Tabel 2). Omvendt tjente 41 pct. af danskernes 200.000 kr. om året eller mindre, mens det var 30 pct. blandt de udmeldte. Generelt kan man sige, at de udmeldte havde en overvægt af individer, der tjente over 400.000 kr. om året.  Det er ikke  dermed  sagt,  at  kun  velhavende  individer  meldte  sig  ud  af  folkekirken.  Som Tabel  2  viser,  var  næsten  en  tredjedel  af  de  udmeldte  i  lavindkomstgruppen.  Den generelle  tendens  var  dog  klar  og  viste,  at  meget  velhavende  individer  var  mere tilbøjelige til at melde sig ud af folkekirken.

|               | Grund- skole   | Gymna- sial   | Er- hvervs- faglig   | 1-3 år videre- gående   | Universi- tetsgrad   | Total   |
|---------------|----------------|---------------|----------------------|-------------------------|----------------------|---------|
| Kontrolgruppe | 33%            | 8%            | 35%                  | 19%                     | 6%                   | 100%    |
| Udmeldte      | 21%            | 12%           | 28%                  | 25%                     | 14%                  | 100%    |

Tabel 3: Højeste gennemførte uddannelse (i pct.) Kilde: Danmarks Statistik

Individer 18 år og opefter

De udmeldte var generelt  højere  uddannede  end  resten  af  befolkningen  (Tabel  3), præcis  som  hypotese  H3  forventede.  Forskellene  mellem  de  udmeldte  og  resten  af befolkningen var mest markante i bunden og toppen af uddannelsessystemet. Hvor en  tredjedel  af  danskerne  i  2007  kun  havde  en  grundskoleuddannelse,  var  det  en femtedel blandt de udmeldte. Omvendt havde 14 pct. af de udmeldte en kandidateller ph.d.-grad, mens det var 6 pct. i befolkningen som helhed. Det viser, at de, som var mest videnskabeligt skolet og derfor mest influeret af en rationel måde at tænke på, også havde den største tendens til at melde sig ud af folkekirken.

|               | København &Frede- riksberg kommuner   | Resterende Sjælland og Bornholm   | Fyn   | Jylland   | Total   |
|---------------|---------------------------------------|-----------------------------------|-------|-----------|---------|
| Kontrolgruppe | 13%                                   | 33%                               | 9%    | 46%       | 100%    |
| Udmeldte      | 21%                                   | 33%                               | 8%    | 37%       | 100%    |

Tabel 4: Landsdel for bopæl (i pct.) Kilde: Danmarks Statistik

Individer 18 år og opefter

De, som meldte sig ud af folkekirken fra 2003 til 2007, havde en distinkt geografisk profil. Hvor 13 pct. blandt voksne danskerne i 2007 boede i Københavns eller Frederiksberg kommuner, var det 21 pct. blandt de udmeldte (Tabel 4). Til gengæld boede

37 pct. af de udmeldte i Jylland mod 46 pct. blandt resten af befolkningen. Andelen, som  boede  på  resten  af  Sjælland  inklusiv  Københavns  forstæder  eller  på  Fyn,  var omtrent den samme for begge grupper. Det var karakteristisk, at de udmeldte havde en større tilbøjelighed til at bo i København og Frederiksberg kommuner. Hermed er hypotese H4 bekræftet, idet en større andel blandt de udmeldte boede i en større by end resten af befolkningen. Der var næppe tale om et modsætningsforhold mellem provinsbyerne og hovedstaden som sådan eller om afstanden til magtens centrum. Det var storbyen København/Frederiksberg, som var det afgørende. Andelen blandt de udmeldte, som boede i Københavns forstæder, var den samme som for resten af befolkningen. Ser man separat på de større byer i Danmark, var billedet det samme. Andelen blandt udmeldte og resten af befolkningen som boede i Århus, Odense og Aalborg  kommuner var omtrent den samme. Det viste sig også,  at  andelene,  som boede i Frederiksberg kommune, var næsten lige store for udmeldte som for resten af befolkningen. Der var altså noget ved at bo i selve Københavns kommune, som tiltrak  de  udmeldte,  eller  som  påvirkede  individer  til  at  melde  sig  ud.  Dermed  kan hypotese H4 skærpes og omformuleres til, at de udmeldte oftere boede i en storby, idet man kan argumentere for at København er Danmarks eneste reelle storby.

## Kernefamilien som faktor

Som  et  samfund  sekulariseres,  isoleres  religion  i  privatsfæren  og  dermed  (kerne)familien.  Det  betyder,  at  religiøs  påvirkning  primært  eksisterer,  opretholdes  og bekræftes  i  kernefamilien.  Hvis  det  er  sandt,  burde  ikke-religiøse  individer  blive religiøse  af  at  blive  medlemmer  af  en  religiøs  kernefamilie  fx  gennem  ægteskab. Omvendt burde religiøse individer miste deres religiøsitet ved at blive gift ind i en ikke-religiøs familie.

|                      | Partner ikke- medlem   | Partner medlem   | Total   |
|----------------------|------------------------|------------------|---------|
| Kontrol: Medlem      | 11%                    | 89%              | 100%    |
| Kontrol: Ikke-medlem | 67%                    | 33%              | 100%    |
| Udmeldt              | 87%                    | 13%              | 100%    |

Tabel 5: Partners folkekirkemedlemskab (i pct.)

Kilde: Danmarks Statistik

Individer 18 år og opefter med partner i sample (n = 38218)

Brugen af  registerdata  fra  Danmarks  Statistik  gjorde  det  muligt  at  koble  en  del  af individerne  i  de  to  grupper  med  deres  samlevere.  For  både  udmeldte  og  kontrolgruppen var der oplysninger om, hvem de boede sammen med af såvel børn som voksne. Da der sjældent var mere end to voksne i en husstand, må det antages, at disse levede sammen i parforhold. Ved at sammenligne samlevendes folkekirkemedlemskab eller mangel på samme kunne der tegnes et mere præcist billede af muligheden for religiøs  påvirkning  i  kernefamilien.  Af  analytiske  hensyn  blev  individer der levede i parforhold opdelt i tre grupper: De, som var medlemmer af folkekirken, de som ikke var medlemmer, og de som havde meldt sig ud af folkekirken i perioden 2003  til  2007.  De  to  første  grupper  var  taget  fra  kontrolgruppen,  mens  den  sidste gruppe tilhørte gruppen af udmeldte. Blandt de, som var medlemmer af folkekirken i  2007, boede 89 pct. sammen med en partner, som også var medlem af folkekirken (Tabel 5). Blandt de, som ikke var medlemmer af folkekirken, boede de 67 pct. sammen med en partner, som heller ikke var medlem af folkekirken. Dette antyder, at der fandtes religiøs påvirkning sted i kernefamilien, idet flertallet af danskerne havde en partner med samme forhold til folkekirken som dem selv.

Blandt de, som meldte sig ud af folkekirken i perioden 2003 til 2007, var det karakteristisk, at langt de fleste, 87 pct., levede sammen med en partner, som var ikkemedlem. Dermed kan hypotese H5 bekræftes. At 87 pct. blandt de udmeldte levede sammen med et ikke-medlem, antyder, at tendensen til at melde sig ud af folkekirken var langt større for individer, der ikke kunne få religiøs bekræftelse i hjemmet. Eller omvendt at de udmeldte blev bekræftet og understøttet i deres beslutning om at melde sig ud af folkekirken af den manglende religiøsitet i hjemmet. Det antyder, at den religiøse påvirkning, positiv som negativ, i dag primært findes i kernefamilien, og  det  bekræfter  også,  at  en  del  af  sekulariseringens  påvirkning  på  individniveau sker via manglende religiøs socialisering i hjemmet.

|                 | Barn ikke medlem   | Barn med- lem   | Total   |
|-----------------|--------------------|-----------------|---------|
| Mor ikke-medlem | 74%                | 26%             | 100%    |
| Mor medlem      | 8%                 | 92%             | 100%    |

Tabel 6: Mødres og deres børns medlemskab af folkekirken (i pct.) Kilde: Danmarks Statistik

Individer under 18 år med primærforælder i sample (n = 13240)

Sidstnævnte kan yderligere bekræftes, omend det ikke direkte relaterer til udmeldelser  fra  folkekirken.  Ligesom  visse  individer  kunne  kobles  til  eventuelle  partnere, kunne hjemmeboende børn i  visse  tilfælde  kobles  til  primærforælder  i  registerudtrækket. Danmarks Statistik definerer primærforælder som den forælder, barnet bor sammen med. Hvis barnet bor sammen med både en kvinde og en mand, er primærforælderen kvinden. Kun meget få børn i udtrækket boede alene med deres far, så primærforælder var i langt de fleste tilfælde moderen. Af de børn, hvis mødre var medlemmer af folkekirken, var de 92 pct. selv medlemmer (Tabel 6). Af de børn, hvis mødre ikke var medlem af folkekirken, var de 74 pct. heller ikke selv medlemmer. Den overvejende tendens var altså, at børn 'arvede' deres mødres folkekirkemedlem- skab eller mangel på samme. Hvis mor var medlem af folkekirken blev barnet døbt og ellers ikke. Tabel 5 og 6 antyder samlet set, at det er manglende religiøs socialisering i hjemmet, som fører til såvel udmeldelser fra folkekirken som manglende indmeldelse i form af navngivning. Og dermed, at manglende religiøs socialisering er en hovedfaktor bag folkekirkens dalende medlemstal.

## Konklusion

Teorier  om  sekularisering  forventer  dels,  at  folkekirken  vil  miste  medlemmer  over tid,  dels  at  de,  som  forlader  folkekirken,  har  en  distinkt  socioøkonomisk  profil.  Et hurtigt  kig  på  folkekirkens  medlemsstatistik  bekræfter  at  folkekirken  har  mistet medlemmer over tid. Målet med indeværende analyse var at be- eller afkræfte forventningen om, at det ikke var tilfældigt, hvem som valgte at melde sig ud af folkekirken.  Sekulariseringsteori  postulerer,  at  sekularisering  påvirker  individer  med forskellig  intensitet,  alt  efter  hvilke  grupper  i  samfundet  de  er  tilknyttet.  Konkret forventer sekulariseringsteori, at individer som meldte sig ud af folkekirken, generelt var yngre, rigere, højere uddannede og boede i større byer. Teorien forventer også, at individer i parforhold som meldte sig ud af folkekirken, boede sammen med ikkemedlemmer, fordi den religiøse socialisering primært sker i hjemmet.

For at be- eller afkræfte ovenstående forventninger blev fem hypoteser formuleret og testet på et registerudtræk fra Danmarks statistik. Udtrækket bestod af alle herboende individer, som meldte sig ud af folkekirken i perioden 2003 til 2007 og en kontrolgruppe på 10 pct. af befolkningen. Alle fem hypoteser blev bekræftet, omend med visse nuancer. I forhold til befolkningen som helhed var de udmeldte generelt yngre, rigere og højere uddannede. De udmeldte havde også større sandsynlighed for at bo i en større by og for at bo med en partner, som ikke var medlem af folkekirken.

Bekræftelsen af hypoteserne om de udmeldtes lavere alder og deres bopæl i større  byer  må  dog  nuanceres  i  lyset  af  den  empiriske  analyse.  De  udmeldte  var  kun yngre end resten af befolkningen, hvis man så bort fra individer under 18 år. Det er i og for sig også rimeligt, eftersom det juridisk set kun er muligt at melde sig ud af folkekirken når man er fyldt 18 år. Før det er en eventuel udmeldelse forældrenes beslutning. En anden nuance var, at udmeldelse ikke umiddelbart var knyttet til en generationseffekt, som teorien forudsatte. Det var ikke sådan, at der var flest blandt de udmeldte, som var mellem 20 og 24 år, og så lidt færre som var mellem 25 og 29 år etc. De udmeldte havde en overvægt af individer mellem 30 og 44 år, hvilket antyder en livscykluseffekt. Dvs. at individer havde tendens til at melde sig ud af folkekirken i  en  bestemt periode af deres liv. Den empiriske analyse viste, at de udmeldte ikke som sådan var mere tilbøjelige til at bo i større byer. Det distinkte ved de udmeldte var, at de havde større tendens til at bo i København. De kom ikke oftere fra Århus, Odense eller Ålborg. Dette betyder, at hypotesen kan skærpes derved at udmeldte oftere boede i en egentlig storby, af hvilke Danmark kun har én: København.

Analysen har bekræftet, at sekulariseringsteori kan forklare de socioøkonomiske faktorer  bag  udmeldelser  fra  den  danske  folkekirke.  Det  antyder,  at  folkekirkens dalende medlemstal bl.a. er et resultat af en generel samfundsudvikling. Analysen viser også, at udmeldte oftere levede i parforhold med ikke-medlemmer, og at flertallet  af  ikke-medlemmer  navngav  deres  børn.  Dette  antyder,  at  sekularisering  bl.a. virker gennem manglende religiøs socialisering i hjemmet. Metodediskussionen og erfaringer  fra  analyser  af  medlemsfrafald  i  de  andre  nordiske  lande  viser,  at  der formentlig er flere faktorer bag udmeldelser fra folkekirken end de socioøkonomiske, som har været fokus i indeværende analyse. Et vigtigt skridt på vejen til en fuldere forståelse af folkekirkens medlemstab ville derfor være at supplere indeværende analyse med såvel kvantitative spørgeskemaundersøgelser som kvalitative interviews af udmeldte fra folkekirken.

## LTTERATUR

| Berger, Peter L.                        | Berger, Peter L.                                                                                                                                            |
|-----------------------------------------|-------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------|
| 1967                                    | The S acred C anopy : Elements of a Sociological Theory of Religion, Anchor Books, New York.                                                                |
| 1997                                    | 'Secularism in Retreat', The National Interest 46, 3-12.                                                                                                    |
| Bromander, Jonas                        | Bromander, Jonas                                                                                                                                            |
| 2005                                    | Medlem i Svenska kyrkan. En studie kring samtid och framtid , Verbum, Stockholm.                                                                            |
| Bruce, Steve                            | Bruce, Steve                                                                                                                                                |
| 1996                                    | Religion in the Modern World. From Cathedrals to Cults , Oxford University Press, Oxford.                                                                   |
| 2002                                    | God is Dead: Secularization in the West , Blackwell Publishing, Oxford.                                                                                     |
| Dobbelaere, Karel                       | Dobbelaere, Karel                                                                                                                                           |
| 2002                                    | Secularization: An Analysis at Three Levels , P.I.E.-Peter Lang, Bruxelles.                                                                                 |
| Gundelach, Peter                        | Gundelach, Peter                                                                                                                                            |
| 2011                                    | 'Stabilitet og forandringer', in: Peter Gundelach, ed., Små og store forandringer - Danskernes værdier siden 1981 , Hans Reitzels Forlag, København, 11-29. |
| Gundelach, Peter &Ole Riis              | Gundelach, Peter &Ole Riis                                                                                                                                  |
| 1992                                    | Danskernes værdier , Forlaget Sociologi, København.                                                                                                         |
| Jagodzinski, Wolfgang &Karel Dobbelaere | Jagodzinski, Wolfgang &Karel Dobbelaere                                                                                                                     |
| 1995                                    | 'Secularization and Church Religiosity', in: Jan W. van Deth &Elinor Scarbrough, ed., The Impact of                                                         |
| 1995                                    | Values , Oxford University Press, Oxford, 76-119.                                                                                                           |
| Kleinbeck, Sabine                       | Kleinbeck, Sabine                                                                                                                                           |
| 2008                                    | 'Kirkens økonomi og kirkens medlemstal. En fremtidsprognose', in: Eberhard Harbsmeier &Helle                                                                |
| 2008                                    | Christiansen, eds., Den gratis nåde og de mange penge. En bog om kirken og pengene , Teologisk                                                              |
| 2008                                    | Pædagogisk Center Løgumkloster, Løgumkloster, 87-101.                                                                                                       |
| Kühle, Lene                             | Kühle, Lene                                                                                                                                                 |
| 1999                                    | 'Sekulariseringstesen i religionssociologien: Reformulering eller paradigmeskift?', Religions- videnskabeligt Tidsskrift 35, 43-60.                         |
| Lüchau, Peter                           | Lüchau, Peter                                                                                                                                               |
| 2012                                    | 'Seks teser om danskernes medlemskab af folkekirken', in: Lisbet Christoffersen, Hans Raun                                                                  |
| 2012                                    | Iversen, Niels Kærgaard &Margit Warburg, eds., Fremtidens danske religionsmodel , Forlaget Anis, København, 311-328.                                        |

Lüchau, Peter &amp; Peter B. Andersen 2012 'Socio-Economic Factors Behind Disaffiliation from the Danish National Church', Nordic Journal of Religion and Society 25 (1), 27-45. Luckmann, Thomas 1967 The Invisible Religion. The Problem of Religion in Modern Society , The Macmillan Company, New York. Luhmann, Niklas 1977 Funktion der Religion , Suhrkamp, Frankfurt am Main. Martin, David 1969 The Religious and the Secular. Studies in Secularization , Routledge &amp; Kegan Paul, London. Niemelä, Kati 2007 'Alienated or Disappointed? Reasons for Leaving the Church in Finland', Nordic Journal of Religion and Society 2 (20), 195-216. Norris, Pippa &amp; Ronald Inglehart 2004 Sacred and Secular: Religion and Politics Worldwide , Cambridge University Press, New York. Roof, Wade Clark 1978 Community and Commitment: Religious Plausibility in a Liberal Protestant Church , Elsevier NorthHolland, New York. Shiner, Larry 1967 'The Concept of Secularization in Empirical Research', Journal for the Scientific Study of Religion 6 (2), 207-220. Sundback, Susan 1989 Sekularisering och kyrkotrohet i Danmark: Ett sociologiskt fallstudium av utträden i Århus 1930-1981 , Aarhus Universitetsforlag, Aarhus. Wilson, Bryan 1966 Religion in Secular Society. A Sociological Comment , C.A. Watts, London.

## Peter Lüchau, Post.doc., ph.d. Sociologisk Institut, Københavns Universitet

Når fårene forlader flokken 107