Digital folkelighed?
Forfattere: Carsten Oxenvad
Tidsskrift: forumforidraet (2005-07-01)

## Digital folkelighed?

Af Carsten Oxenvad

Er en digital folkelighed mulig? Svaret må umiddelbart blive - nej! Tales der om folk og folkelighed, så må dette netop være et analogt  begreb,  et »i  overensstemmelse med«begreb, helt anderledes end det digitale  » forskellig  fra«begreb, »1-0«begrebet.

Der  kan  måske,  men  også  kun  måske, tales om et digitalt folkestyre og et digitalt demokrati, men kun hvis det udelukkende er  beslutnings-  og  styringsprocesser,  der hentydes til.

Folke-lighedens  grund  må  være  folkeanalogien, der vel bedst kan beskrives som vore fælles eller analoge referencerammer og livsvilkår. Det er disse fælles livsvilkår, det gælder. De livsvilkår, der blev til folkelige  bevægelser  i  det  19.  århundrede  og dermed  blev  medbestemmende  for  vores samfunds udvikling.

Og  folkeligheden  lever  stadig,  men  vi tænker måske ikke så meget over den, som man gjorde i det 19. århundrede. Kun når den trænger sig på, som den gjorde i slutningen af 1980'erne, hvor den fik tusindvis af  østeuropæere til at tænde lys i Leipzig og rasle med nøgler i Prag, så selv tosser kunne forstå, at folket er stærkere end folke-demokratiernes kanoner.

Nu kan Østeuropa i det 20. århundrede ikke direkte sammenlignes med Danmark i det  19.,  men  da  de  folkelige  bevægelsers oprindelse i Danmark kan spores tilbage til nederlaget i 1864, er der både her og i Øst- europa  tale  om  en  nyvurdering  af  statens magt.  Den  folkelige  (ind)march  viser  sig stærkere  end  den  militære  strækmarch. Hvad  der  naturligt vokser nedefra  har åbenbart  større grokraft,  end  hvad  der plantes ovenfra.

Hvorfor denne omvej? Dels fordi mit fagområde  slet  ikke  er  idrætshistorie,  men skole-  og  kirkehistorie,  men  også  fordi skytte- og gymnastikforeninger, der naturligt  udspringer  fra  militæret,  åbenlyst  får en ny dimension i den mørkets og dødens skygge, der opstår efter 1864. Man opgiver rå  magtanvendelse  udadtil,  bøjer  nakken og  tager  tjenerskikkelse  på.  Kompagniets hierarkiske  orden  afløses  af  menighedens fællesskabsfølelse.

Men  kroppen  skal  stadig  opbygges  og ryggen rankes igen - ikke kun for at forsvare  fædrelandet  -  men  for  at  opbygge det, genskabe det. Mennesket er nok ånd, men Aandens løsen er Bedriften, og Dag og Daad er Kæmperim .

## Eksemplet Hans Lund

Her er det, at skolehistorikeren træder ind i dansen. Jeg er funktionærbarn fra Esbjerg og har ikke selv mødt de folkelige bevægelser  som  barn.  I  mit  kandidatstudium blev jeg forbavset over personsammenfaldet i de frie kredse, ligegyldigt om det var menigheder,  skolekredse  eller  skytte-  og

дол. Ve.

kin 4r..

9i. Гомел.

gymnastikforeninger.  Jeg  blev  opmærksom på, hvorledes dette folkelige netværk også bar på spiren til vort politiske system. Lad mig komme med et eksempel.

Et af den folkelige vækkelses kraftcentre på Sydøstfyn var Vejstrup. Her var det hele:  friskole,  folkehøjskole,  skytte-  og gymnastikforening, valgmenighed og brugsforening.  Da  bønderne  i  Øster Aaby,  lige syd for Vejstrup Å, i 1878 selv vil starte en »Hjemskole« kontakter de en af de hjemeller friskolelærere, der var blevet uddannet hos den navnkundige skolemand Christen Kold i Dalby. Den person, Aaby bønderne  kontaktede,  var  friskolelærer  Klaus Brev fra Klaus Berntsen til Hans Lund. Samtlige breve kan ses i databasen på NFI's hjemmeside (Øster Aaby Friskoles arkiv).

Berntsen på Højby Friskole. Berntsen var på  dette  tidspunkt  trådt  ind  i,  hvad  der skulle  blive  danmarkshistoriens  længste politiske karriere. Han har en ganske ung mand, Hans Lund, til at passe sin skole, når han selv er på Rigsdagen. Hans Lund (ikke at  forveksle med højskoleforstanderen fra Rødding) kommer til Øster Aaby, og i skolens  arkiv  ligger  en  lang  række  breve  fra Berntsen til Lund. Blandt andet dette:

Gode Ven!

Da  Ministeriet  i  dag  har  bedt  om  en Forlængelse  af  den  gamle  Finanslov gieldende til den 15. April, hvilket bliver L/

/

/

/

/

/

L/

puli

den tilstået,  får  vi  alligevel  Påskeferie, og  jeg  rejser  som  Følge  heraf  Hiem imorgen,  da  jeg  på  Torsdag  skal  stå Fadder  til  Lars  Kristiansens  lille  Søn; hvis  Du  trænger  til  Penge,  vil  Du  så skrive til mig i mit Hiem, om hvor du vil jeg skal sende dem til Dig, skal det være mig kiært at være til din Tieneste.

Din hengivne

Kiøbehhavn d. 26/3 77        Kl. Berntsen

Et herligt dokument. Her er venskab, forfatningskamp, kristentro og økonomisk ansvarlighed  -  og  så  er  det  skrevet  af  en mand, der kom fra små kår og derfor ikke kunne få sin ungdoms drøm om en teologisk uddannelse opfyldt. Men han tager på skole hos Christen Kold og bliver som 18årig kaldet til skoleleder. Senere bliver han delingsfører, formand for skytterne på Fyn, landsformand  for  skytterne,  højskoleforstander, indenrigsminister og konseilspræsident  (statsminister),  manden  bag  grundlovsrevisionen i 1915, og som noget af det sidste i sin lange karriere falder det i hans lod at byde de sønderjyske folketingsmedlemmer velkommen i tinget efter genforeningen i 1920. Hvilket liv i det folkelige og politiske Danmark!

Hans Lunds kreds i Øster Aaby var mindre, men som Berntsen var Lund involveret i alt i sin kreds. Foruden skolen havde Lund sin gang i husflidsforening, valgmenighed og skyttekreds.

I  skolens  arkiv  findes  foruden  billedet  af Lund  som  gymnastikleder  også  flere  optegnelser i skoleprotokollen, der viser dette engagement. Blandt andet kan man ud for den  25.  juli  1899  læse:  » Skyttefest  i  Nyborg,; ingen skole «, og ved afsløringen af mindestenen for Hans Lund udtaler sønnen Thorvald  i  1914:  »Den  nederste  Indskrift paa Mindesmærket er: Venner rejste dette Minde. Jeg er glad for, at ordet Venner er brugt i Stedet for Skolekreds, Skyttekreds og Gamle Elever ...«

Skoleprotokollen  d.  25.  juli  1889  (Øster Aaby Friskoles arkiv).

De mennesker, der var med i de folkelige  bevægelser,  var  for  manges  vedkommende med i det hele.

## Sammenhængen

Helt  spændende bliver  det  imidlertid,  når skolearkivet og andre arkiver pludselig begynder at tale om de samme begivenheder. Når  begivenheden  belyses  gennem  flere kilder. I Lunds tilfælde kan man i Ungdom og Idræt 1899 nr. 24 på side 392 læse om hans  deltagelse  i Skyttefesten  ved  Nyborg den 25. Juli :

... Men  endelig rykkede  Kolonnerne frem, ca. 700 hvidklædte Gymnastikere i snorlige Geledder med Regimentsmusikken i spidsen. Efter den fulgte Amtsskytteforeningens  smukke  Fane,  baaren  af Friskolelærer  Hans  Lund,  Østeraaby, der i ikke mindre end 25 Aar har virket som en dygtig og utrættelig Delingsfører i  sin  Kreds,  ofte  under  vanskelige  Forhold. En mere værdig Fanebærer kunde Amtsskytteforeningens Gymnastikere ikke have valgt.

## Folkelige tekster på Nettet

Men hvorledes finde den slags materiale? Det skal være tilgængeligt, og her viser det ellers så uoverskuelige Internet sig fra sin venlige  side,  da  principielt  alle  kilder  vil kunne offentliggøres der og altså være tilgængeligt alle steder fra og til alle tider. Ja, måske  kan  der  ligefrem  være  tale  om  et folkeligt netværk.

Da NFI - Netværk for Folkelig Idrætshistorie blev startet for nogle år siden, blev jeg kontaktet, fordi jeg havde nogen erfaring med det folkelige Internet. To projekter inden for de grundtvigske kredse havde jeg været med til at sætte i gang: Grundtvig-Byen  og  en  ny  beskrivelse  af  De grundtvigske Fri- og Valgmenigheder. For begge  projekters  vedkommende  var  tanken, at de primært skulle bygge på frivilligt arbejde. I Grundtvig-Byen 1 , der fik en god starthjælp fra År 2000 Fonden, har vi det mål at gøre samtlige Grundtvigs tekster tilgængelige i søgbar udgave - og stod det til mig også  samtlige  håndskrifter.  Det  er  et omfattende arbejde, der primært varetages af  frivillig  arbejdskraft,  personer,  der  har tid  og  interesse  i  at  skanne  teksterne  fra den trykte udgave til et elektronisk tekstdokument, der så derefter skal kategoriseres  og  lægges  på  Nettet.  Det  er  en  billig løsning, men den tager selvfølgelig tid, og vi må hele tiden se os om efter flere, der vil give en hjælpende hånd med projektet.

Beskrivelsen af de frie menigheder blev sat i gang af Videns- og studiecenter for Fri Skole, i Ollerup. 2 Her var udgangspunktet, at der blev lavet en ramme, hvorefter menighederne  selv  kunne  komme  med  indholdet. En del menigheder tog imod tilbuddet og fik genfortalt deres historie - andre følte sig presset til at levere lidt og andre igen hørte vi aldrig fra. Sådan er vilkårene, nogle har såvel tid som lyst til at indgå i den slags arbejde, andre mangler mindst én af disse faktorer.

## Idrætshistoriske tekster på Nettet

I NFI-projektet blev erfaringerne fra disse projekter taget op. Under punktet Idrætshistoriske  tekster  ligger  en  hel  årgang  af Ungdom og Idræt som  skannet  tekst  (årgang 1900) samt nogle tekster, der ligger som billeder og affotograferinger af bladet. Billederne er nok mest spændende at se på, men skal man have et arbejdsredskab, hvor man kan søge  efter  en  bestemt  tekst,  eksempelvis en person, så skal vi have skannet teksterne. Historien om Hans Lund ved Skyttefesten  ved  Nyborg  d.  25.  juli  1899 fandt jeg ved et tilfælde, da jeg så et af de skannede tekstbilleder. En søgning på »Hans  Lund«  ville  ikke  have  fundet  den tekst.

Hele årgang 1900 blev skannet ved brug af studentermedhjælp. Vi fik erfaring med, hvor lang tid arbejdet tager, men det er alt for dyrt. Der må være folk, som vil glæde sig over at læse og skanne disse tekster det er den eneste vej frem.

## Arkivalier på Nettet

Den anden del af NFI-projektet er at synliggøre  de  mange  kasser  med  materiale, der står rundt omkring i arkiver og på mere ydmyge gemmesteder. Hvad der er afleveret  til  arkiver  er  forhåbentlig  blevet  registreret og vil være tilgængeligt. Indgangen til dette materiale er Statens  Arkivers hjemmeside  på  internetadressen www.sa. dk .

Følger man et link øverst til højre: Søg i DAISY m.m.,  får  man  mulighed  for  at søge i de forskellige samlinger som man i dag har adgang til. Man kan ikke se arkivalierne direkte, men få at vide, hvor et materiale  ligger,  dets  omfang  og  tilgængelighed.  Lokalarkiverne,  som  nok  har  den største interesse i denne sammenhæng, ligger i dag (oktober 2005) på basen DANPA. Der  er  ændringer  på  vej  på  dette  punkt, men  mon  ikke  man  også  i  fremtiden  vil kunne finde et link til lokalarkivernes registrering,  ARKIBAS,  fra  Statens  Arkivers hjemmeside.

Også  DAISY kan  være  interessant,  og en søgning på »Gymnastikforening« giver 12 poster. Desværre ser vi ofte, at materialet  ikke  er  registreret,  som  eksempelvis materialet fra Københavns Gymnastikforening,  der  skulle  dække  perioden  18771994. Følger man linket »vis«, får man en flot  oversigt  over,  hvilke  typer  arkivalier der  er  tale  om,  men  går  man  videre,  får man den triste meddelelse »Afventer registrering«.  Materialet  er  kommet  ind,  man har undersøgt hvad der var i det, men ikke færdigbehandlet det. Med de midler, der er til den del af kulturen, vil det nok være meget  optimistisk  at  regne  med,  at  der  sker mere. Men, og det er vigtigt, man kan se, at materialet findes og se, hvor det ligger.

Udover Statens Arkiver, der ikke har kapacitet til at tage sig af en registrering, og lokalarkiverne, der til stadighed gør et stort arbejde,  så  er  DGI  gået  i  gang  med  en egentlig  registrering  på  foreningsniveau. 3 Det er et stort arbejde, for hvert blad skal vendes i de mange foreninger, og da organisationen  har  en  historie  præget  af  sammenlægninger, skilsmisse og  navneændringer, er det ikke så ligetil. Og så mangler vi stadig at få foreningerne knyttet sammen med de kredse, som folk færdedes i heriblandt  højskolerne,  der  har  spillet  en stor rolle som møde- og uddannelsessted.

Hvad står der rundt omkring af spændende materiale? Hvorledes er det opbevaret - og hvem føler ansvar for det?

## Foreningsarkiv - hjælp til selvhjælp

Mange arkivkyndige mener, at alt bør samles  på  arkiverne.  Det  kan  der  være  gode grunde  til,  sikker  opbevaring  er  nok  den vigtigste, men man må ikke være blind for, at de kredse, der ligger inde med materialet, har en historisk bevidsthed og ofte ønsker  at  bevare  historien  under  eget  tag. Men ingen ved, hvad der  ligger,  og  hvor det ligger, og - hvad der er vigtigere - er materialet opbevares godt ? Gamle arkivalier  er  meget  følsomme,  og  det  kan  ikke kraftigt nok anbefales, at man lader fagfolk vurdere  opbevaringsformen.  Har  man  én gang set, hvad rustne clips, hæfteklammer, lys  og  forkert  luftfugtighed  kan  gøre  ved papir, så ved man, hvor vanskeligt det er at opbevare disse materialer.

Hermed er vi kommet frem til den anden af NFI's databaser: NFI-Basen. Materialet til  denne  internetdatabase  kommer  fra  en lille  database, Foreningsarkiv ,  som  NFI har  fremstillet  til  dem,  der  har  historisk materiale liggende. Databasen er gratis og kan hentes på NFI's hjemmeside. Det eneste, vi ønsker, er at få en kopi af databasen med de optegnelser, man har gjort. Denne kopi vil vi så, efter at have undersøgt om der  er  personoplysninger  eller  andet,  der ikke  kan  offentliggøres,  implementere  i vores internetdatabase.

Der er tale om en »optegnelse«, ikke en egentlig  registrering,  da  en  sådan  stiller krav  om  en  ensartethed  og  detaljeringsgrad, som vi ikke vil kunne opnå, når mange forskellige arbejder  med  databasen. Nogle vil måske gå i detaljer og optegne, hvilke breve der ligger i en given æske: dato,  afsender,  modtager og lidt om indholdet,  mens  andre  blot  noterer Breve 18801947 . Det sidste er jo lige så godt som eksemplet fra Statens Arkiver.

Hvordan  er Foreningsarkiv opbygget, og kræver den særlige programmer for at virke?

Programsiden først. Nej, det eneste der kræves er en computer med et nyere styresystem, det vil sige Windows XP eller Mac OSX, og en god portion ram - 256Mb. Vi har ikke forsynet programmet med forskellige brugeradgange, da vi går ud fra, at der kun vil være én bruger hvert sted. Er der flere  med  adgang  til  computeren,  og  har man  klausuleret  materiale,  kunne  man  jo gøre et notat af typen: Personfølsomt materiale, 1937-1942 i pengeskab .

Når programmet åbnes første gang, ser man  startsiden  med  oplysninger  om  foreningen eller institutionen. Disse er - na- turligt nok - ikke korrekte, så man trykker på  Ret-knappen  og  indtaster  de  aktuelle oplysninger. Under udviklingen af databasen har vi været på højskolerne i Ryslinge og  Uldum,  og  det  er  Ryslinge  Højskole, der i det følgende bruges som eksempel.

Som det kan ses, har man fra startsiden ud over institutionens stamoplysninger adgang til tre områder: Vejledning , Hvad er arkivalier? samt Arkivloven  og  Programdokumentation .

Vejledningen indeholder en kort vejledning i, hvorledes man opretter et kartotekskort,  hvorledes man foretager søgninger i databasen, og hvorledes man får programmet til at levere en backup og sende den til NFI.

Hvad er arkivalier? Der er  tale  om  en ganske kort beskrivelse af, hvilke typer af arkivalier  man  normalt  støder  på,  hvorledes de bør opbevares, og hvad man endelig ikke  må  gøre.  Skal  noget  nævnes  fra  det sidste område, så er det: Se at få billederne ud  af  plastiklommer!  Alene  denne  tekst kan være grund nok til at hente databasen.

Arkivloven  og  Programdokumentation indeholder - ja, Arkivloven og programdokumentation til udskrift på papir for os, der synes bedst om dette medie.

Nederst på startsiden er der to knapper Find kort og Nyt kort ,  hvis funktioner jeg vil overlade til læserens fantasi.

## Opbygning og brug af Foreningsarkiv

Hvert kartotekskort er opbygget efter princippet,  at  der  øverst  er  en  beskrivelse  af materialet,  dernæst  dets  fysiske  placering og datering. Under dette er der et felt med 44 kategorier, der skal lette søgningen.

Det viste kartotekskort Elevprotokol 1879-1895 har  fået  tilknyttet  søgeordene

000

Materiale

Placering

Materialet omfatter perioden fra 1579

100 a A E

Ryslinge

Ryslinge Højskole

Et kartotekskort for en elevprotokol på Ryslinge Højskole.

Administration, Foreningsarbejde , Delingsfører , Højskole og Ungdomsskole, Efterskole. Herudover er det muligt at skrive ekstra  kommentarer  til  materialet,  kommentarer, der kan være praktiske, når man skal søge efter et bestemt kort. Hvis materialet er fotograferet og lagt på Nettet, kan man her også angive et link til materialet, et  link,  der  både  i Foreningsarkiv og  i NFI's internetdatabase er aktivt.

## Offentliggørelse af eget materiale på nettet

Men hvordan offentliggør man sine arkivalier på Nettet? For det første er det jo ikke alt  materiale,  der  må  offentliggøres  Ar- kivloven skal  overholdes,  så  hvis  man  er i  tvivl,  må  man  enten  søge  råd  eller  undlade offentliggørelse. Når dette er sagt, er der to muligheder: skanning og fotografering.

Den  bedste  gengivelse  af  dokumenter fås ved at skanne dem, men skanning er en langsom proces og til tider ligefrem skadelig for ens materiale. Protokoller og regnskabsbøger er ofte for store til at kunne ligge i skanneren og desuden for sarte i ryggen  til  såvel  skanner  som  kopimaskine. Indbundet materiale bør altså slet ikke udsættes for en sådan behandling. Desuden er den fine gengivelse meget pladskrævende. Mange, der har skannet billeder, har undret sig  over,  hvor  store  disse  bliver  på  skærmen. Årsagen er den simple, at mange de- taljer fylder meget, hvorfor selv et lille billede  let  kan  fylde  en  stor  skærm,  når  det bliver  skannet  med  alle  detaljer.  Skanner man eksempelvis et billede, så det indeholder  300  punkter  pr.  tomme,  og  dernæst gengiver det på en skærm, der kun har 72 punkter pr. tomme - så bliver billedet over fire gange så stort på skærmen.

Det er bedre tage digitale fotos til dette formål.  Også  her  skal  man  selvfølgelig passe  på  med  hensyn  til  billedkvaliteten. En  for  god  kvalitet  er  ikke  velegnet  til skærmvisning og langsomt at hente på Internettet, men med en ordentlig indstilling af kameraet er arbejdet forholdsvis hurtigt gjort. Man får ikke en kvalitet, der gør det muligt  at  se  alle  detaljer  eller  læse  såvel det øverste som det nederste i en gammel protokol, men man får mulighed for at vise,  hvilket  materiale  der  er  tale  om,  dets kvalitet og omfang. Og så har det digitale kamera endnu en fordel frem for skanneren, da der findes genstande, der kun med store vanskeligheder kan proppes ned i en skanner - en svømmehal eksempelvis.

Når jeg selv tager billeder af dokumenter,  benytter jeg i dag følgende udstyr: Et kraftigt  nodestativ,  som  jeg  låner  på  min arbejdsplads,  et  par  arkitektlamper,  som kan indstilles således, at der ikke kommer reflekser  på  billedet  (undgå  blitz),  et  fotostativ samt mit digitale kamera. Billederne fra Ryslinge Højskole er desværre taget med håndholdt kamera og uden kunstlys man skal jo lige finde fiduserne først. Hvis man  ydermere  kan  få  fat  på  en  diktafon, kan  arbejdet  gå  virkelig  hurtigt,  da  man kan tage billeder  og  indtale  kommentarer langt hurtigere, end hvis man skal gøre notater på stedet. Når billederne er lagt ind på computeren,  er  det  praktisk  at  give  dem navne, der er  mere  sigende  end  dem,  kameraet tildeler dem, og så ellers lade et billedbehandlingsprogram generere websi- derne.  NFI  kan  generelt  ikke  påtage  sig dette arbejde, men har man ikke muligheder for selv at gøre denne del af arbejdet, kan  vi  i  begrænset  omfang  hjælpe  dermed.

Og hvad får brugeren så ud af det? Nye muligheder! De eksempler, jeg har vist fra Ryslinge Højskole, findes nemlig også på Internettet. Via NFI's hjemmeside kan man søge på Ryslinge Højskole, finde ud af, at de har en del materiale (som er meget flot ordnet) og se eksempler derpå. Eksempler på  protokoller,  optegnelser  fra  foredrag, billeder  fra  såvel  højskolehverdagen  som gymnastikstævnerne. Ryslinge Højskole har mange billeder, bl.a. af Dresden Holdet i 1911. Billederne ligger godt gemt væk på højskolen,  men  er  alligevel  tilgængelige. Kvaliteten  af  optagelserne  er  svingende, men man kan se, hvad der findes, og ved, hvor man skal lede.

Nej,  det  er  bestemt  ikke  idrætshistorie alt  sammen,  men  det  er  idrætshistorie  i dens historiske kontekst. Protokoller, mindebøger, breve, vandrebøger og billeder tilsammen tegner det et billede af det liv og de  drømme, der har været med til at forme det folkelige - og demokratiske Danmark.

## Hvad ligger der på dit og din nabos loft?

Når man ser, hvad der ligger bare på de to højskoler,  jeg  har  været  på,  undres  man over mængden af gemt og glemt historie. Og hvad ligger der så ikke andre steder?

Ser jeg mig om - bare i mit nære miljø er der ud over den allerede omtalte friskole,  en  ungdomsskole med fortid som højskole (hvor der var delingsførerkurser) samt et par nu nedlagte skoler, hvis arkivalier heldigvis findes i lokalarkivet. Men er SYDENNI UNIVERSTET

NFI

NETWERK FOR

FOLKELIG

IDRÆTSHISTORIE

Søge-

resultater Byslinga Højskole

Søgeresultater fra NFI. Databasen indeholder 51 kort om Ryslinge Højskole.

det der alt sammen?

Et forhold, der var iøjnefaldende både i Ryslinge og Uldum, var den totale mangel på korrespondance. Fra min beskrivelse af Øster Aaby  Friskoles  historie  ved  jeg,  at det netop var brevene, der lukkede op for forståelsen af personers handlinger og tanker - de mangler totalt på de to skoler. 4 Der er  et  par  stykker  fra  elever,  men  hvor  er forstandernes  breve?  Muligvis  ligger  de  i en æske bag panelet på forstanderkontoret, de ligger i hvert fald ikke i skolens arkiv. Mest sandsynligt er det dog, at disse breve er  blevet  betragtet  som  private  og  derfor har tilhørt forstanderens arkiv - men hvor er det? Ved du det?

## Forvent ikke, at demokratiet er folkeligt

Den folkelige idrætshistorie i dens folkelige kontekst. Tro ikke, at staten i demokratiets navn tager sig af at belyse dette stykke danmarkshistorie. Der er kun dig og mig til at  gøre  det.  NFI  søger  altså  hjælp.  Hjælp fra dig der er interesseret i at læse og skanne  de  gamle  numre  af  Ungdom  og  Idræt samt andre relevante idrætshistoriske tekster. Måske har du allerede nogle liggende, som andre kan have fornøjelse af at kunne læse.  Og  vi  søger  hjælp  fra  dig,  der  véd, hvor  det  gamle  materiale  ligger,  brevene fra dem, der var aktive i de folkelige kred-

Syddansk Univenince = Usinity of Soucher Demark se,  vandrebøgerne  fra  det  ophold  på  højskole, der for evigt ændrede oldefars liv og billederne af oldemor på plænen bag Snoghøj.  Filmen  og  båndoptagelsen  fra  dengang - det er i allersidste øjeblik, hvis det skal bevares for eftertiden. Du, som det betyder noget for, er den bedste til at tage ansvaret for materialet.

Hent Foreningsarkiv på NFI's hjemmeside. Her står det nærmere beskrevet, hvorledes man bruger programmet, og hvorledes arkivalier bør opbevares. Der er ligeledes en henvisning til såvel Sammenslutningen  af  Lokalarkiver samt Vartov-Arkivet , hvor man kan blive rådgivet om såvel aflevering som opbevaring. Men skal materialet  være  til  glæde  for  andre,  må  det  ikke ligge skjult. Gør nogle optegnelser i Foreningsarkiv og send dem. Kun på den måde eller  gennem  aflevering  kan  vi  sikre,  at materialet bliver kendt, og at der måske er nogle, der får øjnene op for det og sætter en egentlig registrering i gang.

Nogle  foreninger  eller  institutioner  har måske spændende billeder og breve der allerede  er  afleveret  til  et  lokalhistorisk  arkiv. Hvis man er interesseret, kan man også lade disse optegne i Foreningsarkiv med

## Noter

1. www.grundtvig-byen.dk
2. www.videnscenteret.dk
3. Se artiklen »Arkiverne og den nye historieformidling«, del 3.

henvisning  til,  at  de  eksempelvis  ligger  i Østre Vesterby Lokalarkiv. Hvis man så tager billeder af udvalgte dele af materialet og lægger det på Nettet, vil disse billeder kunne findes og ses gennem NFI's hjemmeside på www.nfi.sdu.dk.

## Findes der digital folkelighed?

Nej,  selvfølgelig  ikke,  men  der  findes  en digital beskrivelse og formidling af folkeligheden. Med Internettet har vi for første gang en decideret folkelig tilgang til både at  se  denne  beskrivelse  og  til  at  deltage  i den.  Folket  kan  ikke  digitaliseres,  og  ethvert forsøg herpå vil forhåbentlig mødes med den folkelige nøgleraslen. Det er derimod  muligt  at  digitalisere  de slægtens spor i stort og småt , som udgøres af denne nøgleraslen  som  de  folkelige  bevægelser er. Det er muligt, men der skal krop på for, at  det  lykkes.  Som  ved  enhver  anden  bevægelse skal der være mennesker og handlinger bag. NFI er tænkt som en mulighed for bevægelse - hvis du vil.

4. Lyset og Livet - historien om en fri skole , Vidensog studiecenter for Fri Skole 2003.