Temaintroduktion: Fotografi NU!
Forfattere: Mette Sandbye, Inger Ellekilde Bonde
Tidsskrift: periskop (2024-06-13)

Periskop: Forum for kunsthistorisk debat Nr. 31 2024 Fotografi Nu Me?e Sandbye, Inger Ellekilde Bonde: TemaintrodukHon: Fotografi NU!

DOI: https://doi.org/10.7146/periskop.v2024i31.146552

## TEMAINTRODUKTION Fotografi   NU!

It is indeed time that the study of photography was brought out of its ghetto. Future discussions of photography are going to have to embed their accounts in a wider media history and indeed in a larger history of industrial and consumer capitalism. Nevertheless, an argument can still be made for the specifi  city both of photography's history and of its particular attributes as a medium of representation. Despite many overlaps with other media, and a common social, cultural, and economic context, photography does in fact have some distinctive elements.

Geoffrey Batchen ( Chernovik 2020, 108)

I Periskop s efterhånden lange historie har der aldrig været et temanummer med særligt fokus på fotografi  et  som  kunsthistorisk forskningsobjekt. Det synes vi som mangeårige fotoforskere mangler, så derfor bød vi ind som gæsteredaktører. Tilbage i 1990 arrangerede en af os, Mette Sandbye, et heldagssymposium på Det Humanistiske Fakultet på Københavns Universitet, som blandt andet udmøntede sig i en artikel i Universitetsavisen med overskriften 'Fotografi   - et akademisk hittebarn'. Her stillede vi spørgsmålene:

Hvilket  institut  skal  man  indskrive  sig  på,  hvis  man  interesserer  sig  for fotografi    og  gerne  vil  bedrive  'fotografi  ske  studier'?  Hvor  kan  man  lære  at analysere  fotografi  er?  Det  er  der  ikke  rigtigt  noget  svar  på  [...]  Fotografi  et hører til overalt og ingen steder [...] I vores hverdag omgives vi af en strøm af  fotografi  ske  gengivelser,  og  denne  fotografi  ets  allestedsnærværelse  har muligvis gjort, at ingen rigtigt har fundet det værdigt som forskningsobjekt. Men det er umådeligt vigtigt, at forskningen på universiteterne ikke halter bagefter udviklingen 'ude i samfundet'. (Damsgård og Sandbye 1990, 4)

[1] Fryd Frydendahl: Naughty by Nature, fra serien Oddly Satisfying, inkjet print, 2021 © Fryd Frydendahl.

Seminaret  rettede  sig  mod  og  inkluderede  en  bred  vifte  af  fagligheder  fra humaniora, og også antropologi, og dengang plæderede vi for, at 'fotografi  studier'  skulle  være  en  selvstændig  overbygning  eller  i  al  fald  et  fast  tilvalgsfag. Sådan gik det ikke, og det er nok også meget godt. I dag undervises der og forskes i fotografi   på mange fag, ikke mindst på Kunsthistorie, og på Institut for Kunst- og Kulturvidenskab har vi siden 2020 haft en forskergruppe med titlen 'Thinking Photography Today', netop for at understrege vigtigheden af tværfaglighed, når man arbejder med fotografi  . 1

'Kan fotografi   være kunst?'. Sådan lød overskriften på en artikel i Politiken 8. juni 2012. Selvom det for så vidt ikke er så længe siden, så er fotografi  ets plads på kunstscenen, i Danmark såvel som internationalt, også blevet markant tydeligere og mere velintegreret i de 34 år, der er gået siden symposiet i 1990. Fotografi er både integreret med andre kunstneriske medier i gallerier og på museer og har fået sine egne institutioner såsom Fotografi  sk Center og Den Nationale Fotosamling på Det Kgl. Bibliotek.

Dette særnummer har fokus på fotografi  et som kunsthistorisk forskningsobjekt i dag. Fotografi  et har - som vi allerede understregede dengang i 1990 - som medium og dermed som forskningsobjekt altid bevæget sig på tværs af discipliner, hvilket på én gang er en inspirerende styrke og en svaghed. For hvilken disciplin er så forpligtet på mediet? Og hvordan undgår vi, at fotografi  et blot betragtes som 'et fremmed sprog, alle tror, de kan tale', som det så pointeret blev formuleret i  overskriften  på  et  interview  med  Museum  of  Modern  Arts  fotografi  kurator Peter Galassi i 1999 (Mortensen 1999). I Danmark og Norden begyndte fotografi ganske  langsomt  at  optræde  som  forskningsobjekt  op  gennem  1980'erne  og 1990'erne inden for de humanistiske fag. Det handlede dengang grundlæggende om at diskutere, hvad fotografi   er som sprog, og om man overhovedet kan tale om fotografi   i ental. Det var i den periode, tidens tænkere og fototeoretiske pionerer som Roland Barthes, John Berger, Siegfried Kracauer, Walter Benjamin og Susan Sontag  blev  præsenteret  på  dansk  jord. 2 Samtidig  blev  fotografi    -  i  akademia såvel som i kunstverdenen uden for universitetet - introduceret (og forsvaret) som en vigtig og naturligt accepteret del af samtidskunsten og af kunsthistorien i bred forstand. I 2004 udkom den første samlede fremstilling af Dansk Fotografi   historie (Sandbye 2004), som både danske kunsthistorikere, litterater og historikere bidrog til at skrive.

I  dette  nummer  vil  vi  præsentere  artikler,  der  eksemplifi  cerer  ny  dansk forskning om fotografi   og fotografer, men vi ønsker også at tage bestik af fotografi   ets rolle på kunstscenen. I dag udstiller og indkøber de fl  este kunstmuseer samtidsfotografi   - sammen med malerier, skulpturer etc. og som en integreret del af samtidskunsten, defi  neret som et bredt og ikke mediespecifi  kt felt. I dag er fotografi   hverken et 'akademisk hittebarn' eller et kunstnerisk samme. Eller?

I  de  sidste  i  al  fald  ti  år  har  forskningen  i  fotografi    (i  Danmark  såvel  som internationalt)  bevæget  sig  i  en  bredere  og  mere  kulturhistorisk  retning,  hvor man i tiltagende grad fi  nder en kobling af metoder fra antropologi, kulturstudier og  kunsthistorie/visuel  kultur.  Vi  har  blandt  andet  set  en  drejning  væk  fra  det strukturalistiske og poststrukturalistiske fokus på, hvad fotografi  et er ,  samt dets kontekst, til en øget opmærksomhed på, hvad fotografi  et gør som et objekt, der bruges og cirkulerer i verden, ikke mindst digitalt. Denne tværdisciplinære åbning i  tilgangen  til  fotografi  et  har  haft  indfl  ydelse  på  den  kunsthistoriske  forskning i mediet og været med til at åbne feltet for inddragelse af andre typer af fotografi   ske  genrer  på  tværs  af  kunst-  og  kulturhistorie.  Det  vil  vi  gerne  kaste  lys  på  i dette temanummer. I nutidens optagethed af temaer som arkiv, erindring, privat/ off   entligt, protestkulturer, politik, amatørisme, materialitet, digital kultur og nye sociale fællesskaber på SoMe spiller fotografi  et en helt central rolle. Samtidig med en stigende interesse for fotografi  et inden for fag som kunsthistorie, visuel kultur og moderne kultur har man oplevet en øget interesse i fagfelter som antropologi, sociologi og medievidenskab. I 1988 gjorde John Tagg i bogen The Burden of Representation , der i dag er en klassiker i fototeorien, op med idéen om, at fotografi   er noget særligt, et særligt sprog. Ifølge Tagg kan man ikke tale om en særlig ontologisk enhed, der hedder Fotografi  , der fi  ndes kun fotografi er , i fl   ertal.

Det uafgørlige ved fotografi   som udtryk, at det samme billede kan optræde som  familie-,  kunst-,  reklame-  eller  modebillede,  gør  fotografi    besværligt  at håndtere og kategorisere, men samtidig er det en stor styrke ved mediet. Det opfordrer til  et  tværfagligt  metodeapparat.  Det  samme  kan  siges  om  en  postdigital tilgang til fotografi   som en 'gøren'. En nyere og vigtig britisk antologi, Photography Reframed , satte fokus på vigtigheden af denne nye metode-, teori- og fagpluralisme i den aktuelle forskning i fotografi  . I forordet peger redaktørerne på tilgange fra fi  losofi  , etnografi  , sociologi, medievidenskab, STS, litterær tekstanalyse, materialitetsstudier, politisk teori og meget mere (Burbridge og Pollen 2018, XVI). I samme antologis afsluttende rundbordssamtale insisterer Sarah E. James imidlertid også på faget kunsthistories vigtighed her i dette enormt brede felt af nyere tilgange og metodekombinationer til fotografi  :

But I disagree perhaps with one claim: that the shift from 'semiotic and formal analysis of individual images to a concern with the circulation and sociality of digital image culture' therefore means that the art historian, and art history as a discipline has less to off   er in the reading of photographic images. (238)

James insisterer blandt andet på kunsthistorikertraditionens holden fast i på én gang at se på billedet og at historisere det. Med temanummeret vil vi med Sarah E. James insistere på, at den kunsthistoriske disciplin kan bidrage med noget særligt i forståelsen af fotografiet som medium i dag, ikke mindst netop et fokus på det æstetiske og en tradition for at se grundigt på og analysere billeder, fremfor at tale om dem som noget mere generisk, som vi ofte ser det i for eksempel en medievidenskabelig eller sociologisk tilgang til fotografi. Vi vil også insistere på, at fotografi har brug for institutionel forankring: At nogen tager sig særligt af det, kender dets 'sprog' og dets historiske såvel som teoretiske udviklinger og kan forholde sig til dem og bygge videre på det, der allerede er skabt og tænkt.

Fotografi    er  den  hurtigst  voksende  teknologi  og  udtryksform  i  kunstmediernes historie. Fotografi   er allevegne i vores hverdag, og det bliver som medium ved med at undergå enorme forandringer og spredninger. Hvis alle discipliner kan 'tale med' om fotografi  , risikerer vi, at ingen rigtigt kan og gør det. Vi skal opøve  et  sprog  til  at  'tale'  fotografi  ,  og  derfor  skal  vi  tage  'fotografi  studier' alvorligt som et betydningsfuldt hjørne af feltet kunsthistorie - visuel kultur moderne kultur.

I invitationen til at bidrage til dette nummer stillede vi blandt andet følgende spørgsmål:  Hvordan  ser  det  ud  med  fotografi  ets  repræsentation  på  museet? Går  der  noget  tabt,  når  institutionerne  (og  akademia)  'omfavner'  fotografi som blot 'billeder' på lige fod med alle mulige andre billeder? Bør man snarere vide  noget  specifikt  om  fotografiets  historie  og  udvikling  for  at  udstille  og indkøbe fotografi til sin samling? Eller er der tale om en ontologisk blindgyde? Betyder forskningsinteressens forskydning fra billeder som repræsentation til billedernes  cirkulation,  brug  og  socialitet,  at  faget  kunsthistorie  ikke  længere har noget specifi  kt at tilbyde over for fotografi  et? Eller bør vi insistere på fagets nærlæsende opmærksomhed over for billedet som netop billede? Kan den aktuelle forskning give bud på tolkninger af fotografi  et i lyset af den kunsthistoriske interesse  for  emner  som  det  globale/postkoloniale,  det  nymaterielle/økokritiske,  det  bioteknologiske  felt  eller  opfattelsen  af  identiteter?  Hvem  og  hvad fortjener en fornyet interesse? Kan en øget interesse for fotografi  et udvide og nuancere en kunsthistorisk kanon?

Vi fi   k ikke svar på dem alle, men vi gentager dem alligevel her, fordi vi synes, de er vigtige at have in mente, hele tiden.

## Temanummerets artikler, essays og kunstneriske bidrag

Temanummeret refl  ekterer den mangfoldighed, der kendetegner den kunsthistoriske forskning i fotografi  et i dag, og således spænder bidragene vidt. Mens en række bidrag kaster lys på oversete temaer og vinkler i foto- og kunsthistorien, fremdrager andre aktuelle tendenser og diskuterer fotografi  ets tilstand og rolle i samtidskunsten i form af både aktivistiske, materielle, økokritiske og dokumentariske praksisser. En gennemgående interesse i nummerets bidrag er overvejelser om fotografi  ets institutionelle forankring og repræsentation og samspillet mellem fotografi  ske praksisser og teoridannelse.

Fotografi  et som et medium, der kan refl  ektere og gribe aktuelle bevægelser, kriser og begivenheder i tiden, løber gennem fl  ere af nummerets bidrag. I artiklen 'Økobevisst  fotografi.  Fremvekst  av  nye  praksiser  og  tenkemåter'  analyserer Hanne Hammer Stien og Marthe Tolnes Fjellestad med begrebet økobevidst fotografi nye, fotobaserede praksisser, projekter og udstillinger, som tematiserer økologi og natur i lyset af vor tids klima- og naturkrise. De fremdrager en række britiske og nordiske eksempler og diskuterer de relationelle og socio-materielle samskabelsesprocesser, der kendetegner feltet. Det økobevidste fotografi   kalder, ifølge  forfatterne,  på  en  gentænkning  af  fotografi  ,  der  også  kan  have  implikationer for, hvordan kuratorer, forskere og institutioner integrerer de nye typer fotografi  ske praksisser, som ikke kun tillægger fotografi  et som billede værdi, men i lige så høj grad inkluderer kollektive processer og performative situationer.

Under begrebet new mixtures analyserer Mette Sandbye i artiklen 'Fotografi   et som dokument. Arkiv og personlig erindring i tre nyere danske udstillinger' en ny form for (ofte) arkivbaseret, refl  eksiv,  dokumentarisk orienteret blandformsfotografi  . Sandbye undersøger i artiklen tre udstillinger i lyset af et nyere akademisk felt,  der  teoretiserer  over  fotografi  ets  dokumentariske  muligheder for at gentænke historien gennem erindringsaspektet i et aktuelt og omverdensrettet perspektiv, og læser det ind i en tendens til en større åbenhed over for det dokumentarisk baserede fotografi   på de danske kunstinstitutioner.

Netop et eksempel på en udstilling, der går på tværs af fotografi  ske traditioner og  forbinder  mere  traditionelle  fotografi  ske  former  med  nyere,  konceptuelle praksisser,  præsenterer Tijana  Mi š kovi ć i essayet  'To  rum  -  En  fotografi  sk dialogudstilling'. På baggrund af en artist talk, Mi š kovi ć modererede mellem Per Bak Jensen og Ismar Č irkinagi ć i forbindelse med deres fælles udstilling To rum på Det Kgl. Bibliotek i 2023, analyserer Mi š kovi ć dialogudstillingens muligheder for at reflektere over kunstfotografiet som medium i dag ved at overskride gængse kategorier og skabe forbindelser på tværs af meget forskellige tilgange til mediet.

Det samtidsfotografi  ske felt er også genstand for Kristine Kern og Charlotte  Præstegaard  Schwartz' korrespondance 'Under hvert billede. Uddrag af en samtale mellem Kristine Kern og Charlotte Præstegaard Schwartz', hvori de identifi  cerer og refl  ekterer over tendenser i nyere dansk fotografi  . I samtalen bevæger de sig gennem en række værker af yngre danske fotografer og refl  ekterer over, hvordan fotohistorien og ældre generationer af fotografers arbejde indvirker på nutidens praksis inden for landskabsfotografi  , aktivistisk/politisk fotografi   eller spørgsmål om identitet, køn og selvfremstilling.

En dialog på tværs af kunstnergenerationer er også udgangspunktet for Anne Kølbæk Iversens artikel 'Det gengældte blik. Fotografi  ske selviscenesættelser som kunstnerisk strategi til forhandling af køn, identitet og seksualitet'. I artiklen belyser Iversen kunstneren Maja Malou Lyses fotografi  ske selviscene  sættelser i dialog med værker af en tidligere generations kunstner, Kirsten Justesen. Ud fra feministisk og postpornografi  sk teori analyserer Iversen fotografi  sk selviscenesættelse af den nøgne kvindekrop som en forhandling af subjektivitet, identitet og blikke og integrerer overvejelser om betydningen af distribution og cirkulation for receptionen af billeder i en digital billedverden.

Johan  Zimsen Kristiansen belyser  i  artiklen  'Når  en  mands  blik  på  en mands krop sættes fri' fotografen Niels Nedergaards fotografi  er med fokus på måden, han arbejder med sin homoseksualitet og selvfremstilling på. Kristiansen argumenterer for, at fotografi  erne kan betragtes som en vej til den homoseksuelle kunstners frigørelse og være med til at give et andet billede af tilværelsen end det eksisterende, overvejende heteroseksuelt anlagte perspektiv. Artiklen er samtidig et bidrag til at udfylde et overset og meget lidt beskrevet område i dansk fotografi  historie, og Kristiansen ønsker med artiklen at revidere synet på og lægge til den eksisterende danske kunst- og fotografihistorie.

Et  andet  overset  perspektiv  i  fotografi  ets  teoretisering  og  historie  beskæftiger Steff   en  Kloster  Poulsen sig  med  i  artiklen  'Når  eksplosioner er kunst. Hatakeyama Naoyas idé om fotografer som latente kunstnere'. Heri argumenterer han for, at der i den store japanske tradition for fototidsskrifter og bøger ligger et hidtil overset potentiale for at nuancere de dominerende euroamerikanske teoretiske begreber og retninger. Han fremdrager den japanske fotograf Hatakeyama Naoyas idé om fotografi  et som 'latent' kunst som et eksempel på en tænkning i fotografi  et, der kan give nye sociokulturelle perspektiver på den kunsthistoriske diskurs, på fotografiet som kunst og på, hvordan fotografi   indgår i kunstinstitutionen.

Fotografi  ets  institutionelle  forankring  er  omdrejningspunktet  for  essayet 'Fotografi    på  danske kunstmuseer', hvor Inger Ellekilde Bonde bevæger sig i helikopterperspektiv over fotografi  ets repræsentation på danske kunstmuseer. På baggrund af samtaler med fem danske kunstmuseer samler hun op på, hvor fotografi   et står i dag, godt 40 år efter at fotografi  et begyndte at fi  nde vej ind på kunstmuseerne i Danmark, og belyser den danske udvikling i internationalt perspektiv.

I  essayet  'At  fl  ippe  linsen.  Betragtninger  fra  en  udstillingsproces'  fl  etter Johanne Løgstrup sine betragtninger om en udstillings tilblivelse sammen med en præsentation af fotograf og fi  lmskaber Steen Møller Rasmussens portrætter, som  ifølge  Løgstrup  har  været  underbelyst  både  i  akademisk  og  institutionel sammenhæng.  Med  udgangspunkt  i  Steen  Møller  Rasmussens  portrætter  af kunstnere  og  kulturpersonligheder  fra  1980'erne  og  1990'erne  refl  ekterer  hun over, hvordan portrætfotografi  et kan give adgang til fortiden som en form for generationsbillede. Et udvalg af disse blev vist på udstillingen Det var nu (2023), som Løgstrup kuraterede på Heirloom i København.

Set fra en yngre generations synspunkt bliver spørgsmål om fotografi  ets vilkår og repræsentation i Danmark i dag taget op i interviewet 'En tænkemaskine for fotografi  et. Interview med Foto Studio'. I en samtale med Inger Ellekilde Bonde giver billedkunstnere og fotografer Paula Duvå og Mads Holm et både kritisk og håbefuldt perspektiv på fotografi  ets plads og potentiale i nutidens kunstneriske landskab. De fortæller om, hvorfor initiativer som deres egen platform Foto Studio er vigtige for at udvikle et miljø og et fællesskab på tværs af fotografi  ets mange og fl  erfoldige felter.

Med denne udgivelse ønsker vi  at  undersøge  fotografi  et  som  genstand  for aktuel forskning. Men vi vil også gerne inkludere den undersøgende praksis med mediet, man fi  nder blandt samtidskunstnere, da de giver andre perspektiver på 'fotografi  et nu' end nummerets essays og fagfællebedømte artikler. Bag forsidefotoet Red Lips (2016) står Birk Thomassen ,  som kombinerer en konceptuel og dokumentarisk tilgang i sin praksis, hvor kroppen, seksualitet og intimitet er gennemgående temaer. I Fryd Frydendahls Naughty by Nature fra serien Oddly Satisfying (2021-2022) [1] er internetfænomenet af samme navn genstand for en art kunstnerisk re-enactment i stillbilleder af den type situationer, der ofte vises i videoer på sociale medier. Kun en del svarende til en mobilskærm står skarpt i billedet, og på den måde kommenterer serien også vores møde med billeder på vores smartphones. Vi har serien med her i introduktionen, fordi den peger på fl   ere af de emner, temanummeret tager op: fotografi  ets evne til at refl  ektere aktuelle tendenser, digitale platformes betydning for mediet og fotografi  ets taktilitet og sanselighed som objekt. Kirstine Autzen bidrager med to værker fra serien In Tender Terrain (2023), der med billeder af planter under nedbrydning frembragt i  mørkekammeret undersøger temaer som forvitring og forandring. Det er  en  værkserie,  hvor  Autzen  kombinerer  organisk  og  syntetisk  materiale  og eksperimenterer med at blande digitale og analoge fotografi  ske processer. Myne Søe-Pedersen undersøger fotografi  ets formelle kvaliteter og oversættelsen fra den tredimensionelle genstand til det todimensionelle billede i serien Scanned Glass  Plates (2018).  Serien  refererer  til  glaspladenegativer,  som  blev  brugt  i fotografi  ets tidlige historie, og tematiserer på den måde selve fotografi  ets billeddannelse. Det har været vigtigt at inddrage kunstneriske bidrag i dette nummer og  at  invitere  kunstnere,  som  i  deres  praksis  refl  ekterer  over  det  fotografi  ske medium, og hvad det kan som kunstnerisk udtryksform i dag. For selvom fotografi   et i samtidskunsten er integreret i og indgår i et udvidet felt af praksisser, er det stadig frugtbart at være opmærksom på fotografi  ets selvstændige historie og egenskaber, som vi også citerede Geoff  rey Batchen for at sige i begyndelsen af introduktionen. Den nysgerrighed på, hvad fotografi  et kan, fodrer blandt andre kunstnerne repræsenteret i nummeret her.

## Noter

- 1 Se https://artsandculturalstudies.ku.dk/research/focus/thinking-photography-today (sidst tilgået 2. januar 2024).
- 2 Peter Larsens og Bent Fausings (red.) antologi Visuel kommunikation 1-2 (1980) spillede en vigtig rolle i forhold til at introducere nogle af disse centrale tænkere i en dansk sammenhæng. Det samme kan siges om Jan-Erik Lundströms Tankar om fotografi (1993), som introducerede den dengang nye generation som Allan Sekula, Abigail Solomon-Godeau, John Tagg, W.J.T. Mitchell o.a. i Norden.

## Litteratur

- Chernovik, Olena. 2020. 'Negative Thinking. A History of the Photographic Negative as a Repressed Other. Conversation with Geoff  rey Batchen'. Membrana , vol. 5, no. 2, 106-110. https://doi. org/10.47659/m9.106.int
- Damsgård, Helle og Mette Sandbye. 1990. 'Fotografi   - et akademisk hittebarn?' Universitetsavisen , 17. maj 1990, 4. København: Københavns Universitet.
- Fausing, Bent og Peter Larsen (red.). 1980. Visuel kommunikation 1-2. Holte: Medusa.
- Lundström, Jan-Erik (red.). 1993. Tankar om fotografi . Stockholm: Alfabeta.
- Mortensen, Mette. 1999. 'Fotografi  et er et fremmed sprog, alle tror, de kan tale: Interview med Peter Galassi, che fk urator for fotografi  , MoMA'. Passepartout. Skrifter for Kunsthistorie , vol. 7, 55-68.

Sandbye, Mette (red.). 2004. Dansk Fotografi  historie. København: Gyldendal.