Forord
Forfattere: Redaktionen Kultur & Klasse
Tidsskrift: kok (1996-01-23)

## Forord

Fjernsynet er under forandring.

Op gennem det sidste årti har Tvområdet vzret underlagt en omfattende deregulering. Det har bl.a. givet sig udtryk i en tilsvarende relativ svzkkelse af de tidligere dominerende nationale public sewice-kanaler. Det har -sammen med teknologiske udviklinger inden for kabel- og satellitTV -givet sig udtryk i en mangedobling  af udbudet af kanaler og en internationalisering  af TVmediet. Det har, herhjemme som andre steder, givet sig udtryk i indf~relsen og udvidelsen af reklanlefinansieret TV, der ikke kun har betydet introduktionen af en helt ny genre -Tvreklamen -men også medfØrt zndringer i hele programfladens sammensztning og i de enkelte programmers indhold og aestetiske udtryksformer, -alt sammen for at optimei-e  omgivelserne for og dermed salget af reklameindslagene. Og det har givet sig udtryk i markedskrzfternes generelle indtog i Tvverdenen i form af udviklingen af et egentligt marked for TV, Tvprogrammer og Tvpublikum og dermed en Øget konkurrence mellem kanalerne om publikum, ressourcegrundlag  og reklamekroner. Blandt mange andre ting.

Og har nflgleordene i det sidste årti vzret deregulering, internationalisering, markedsorientering, Øget konkurrence og mangedobling af kanaler, så vil nØgleordene i det kommende tiår komme til at hedde digitalisering, interaktivitet, informationsmotorveje, yderligere eksplosion i udbuddet af Tvkanaler, opkomsten af helt nye Tvtjenester og mediekonvergens mellem TV, computer, telefoni og radio.

Samtidige og fremtidige forandringer, der naturligvis sztter sig igennem p3 en lang rzkke områder og en lang rzkke niveauer, bl.a. i form af: transformationer af de ~konomiske modeller, der ligger til grund for mediet; forandringer i den måde TV bliver produceret, distribueret og konsumeret på; zndrede relationer mellem afsender og modtager, mellem medieinstitution og konsument; nye betingelser for mediets indhold såvel som for dets Esletik, formsprog og henvendelsesformer; oplflsningen  af gamle fonnater og opkomsten af nye genrer og genreblandinger; nye opfattelser af begreber  som 'kvalitet', 'public service' og 'ytiings- og informationsfrihed',  samt  Endringer i hele mediekulturen omkring TV.

Så fjernsynet er på alle mader et medie i forvandling.

Danmarks Radios generaldirektgr Christian S. Nissen formulerede det fornylig på fØlgende måde: »Det sker lige for Øjnene af og om Ørerne på os. En elektronisk medierevolution, dcr kan sidestilles med det, der skete i %rene  cfter Gutenberg. Satellitter, elektronisk »motorvej«, digitalisering osv. er i sig sclv revolutionerende, soin opfindelsen af bogtrykteknikken var det. Men den slØrste oinvzltning vil ske i  den inide, vi som lyttere og secrc bruger medierne på.«'  Og selv om Nissen her måske tager munden vel fuld ved at sammenstille de samtidige elektroniske mediers forandringsproces med selve den grafiske revolution, så er det alligevel en indikator på: hvor store omvzltningerne tegner sig for et synspunkt, der befinder sig midt i den aktuelle medieverdens turbulens.

Som Nissen gØr opmzrksom på i  samme forbindelse, har disse overordnede sp~rgsmål spillet en relativt beskeden rolle i den seneste danske inediedebat, som primzrt har vzret koncentreret om kanalfordeling, reklameregler og muligheder for samsendinger i lokalradio og -TV. Sp~rgsnlål der -betones det -naturligvis  alle er vzsentlige på kort sigt og i en lokal sammenhzng, men som dog ikke bor tage udsynet fra de stØrre perspektiver omkring et medie midt i en radikal inetamorfose.

Dette teinanummer af K&amp;K fokuserer på,fiernsyn iforvarzdling. Og netop på nogle af de mere overordnede sporgsmål i denne proces. Uden at alle bidragydere tager deres eksplicitte udgangspunkt i den ovenfor tematiserede problematik, beskzftiger de sig alle med forskellige aspekter af forandringer i samtidigt TV. Det sker i en rzkke artikler som i en glidende skala af generalitet behandler TV soin inedie, TV som genre og TV som tekst, og som herunder bl.a. kommer ind på: forandringer i de måder, vi i den nye flerkanalsituation orienterer os i og 'kognitivt kortlzgger' TVmediet pi; forskydninger i forholdet mellein medieinstitution  og mediekonsument i form af nye interaktive programtypcr og Tvsystemer; opblonlstringen af genreanalysen inden for TVoinrådet og anvendelsen af kvalitetsbegreber i forhold til TV; indforelse af reklameTV i Danmark og udviklinger i reklamegenrens zstetiske forinsprog; samt ny eksperimenterende dansk Tvfiktion, som selv manifesterer  en innovativ forandring.

Peter Larsen lzgger for i det brede niedieperspektiv ved at sparge, hvordan vi  'ser  TV'.  Ikke forstået soin hvordan vi oplever bestemte programmer, hvordan vi afkoder og fortolker konkrete tekster, men forstået på el mere generelt niveau, som de forestillinger vi gØr os om selve det 'at se TV', dvs. hvordan vi orienterer os som TVseere i tlerkanalssituationen. Med udviklingen af stadigt mere komplekse teknologier er lilaften mellem teoretisk viden og praktisk hverdagserfaring blevet dybere. Vi omgis moderne teknologier, soin vi ikke begriber, eller som vi kun har en fragmenteret viden om, men det forhindrer os ikke i at bruge dem på fornuftig og praktisk måde. Konfronteret med komplicerede og uoverskuelige situationer og genstandsområder griber vi ofte til den mentale strategi, soin psykologien og den kognitive semantik har kaldt cogmupping, 'kognitiv kortlxgning'. Dvs. forsgget på at  'oversxtte' de konlplekse fznomener til n-ientalc 'rum',  til imaginzre, rumlige reprxsentationer, der giver en enkel sammenfatning af, hvordan de umiddelbart opleves i hver dags bevidst hede^^ og derved også g@r det muligt i dagliglivet al overskue og håndtere dem på en hensigtsmxssig måde. Det gzlder også for Tvmediet, soin i den nye multikanalssituation fai. en stadig st@rre grad af kompleksitet. Med teoretisk baggrund  i bl.a.  Michcl de Certeaus begreber om 'sted' og 'rum'  og med analytisk afsxt i hverdagssprogets formuleringer, som de inanifesteres i de små liistorier. faste vendinger og dØde meta1:oi-er, vi bruger, ni% vi taler ined hinanden om det 'at se TV',  demonstrerer Peter Larsen, hvordan TVseere konstruerer imaginxre rum og mentale kort for at orientere sig i TVkanalernes nye uoverskuelige verden.

Multikanalsituationen er et allerede realiseret trzk af et fjernsyn i forandring. En af de kommende transformationer vil blive, at TV i stigende grad antager form af et interaktivt og et digitalt medie. I opsatsen »Interaktivt TV. 'Coining soon at a screen near you'« fors~ger Jens F. Jensen at give en beskrivelse af den opdukkende medieform. Det sker dels ved en definitionsmzssig bestemmelse af begrebet 'Interaktivt  TV1,  dels ved en rrckke mere beskrivende indkredsninger af Interaktivt TV betragtet som programforin  og som TVsystem og endelig ved at indplacere og diskutere TVs aktuelle og fremtidige transformationer i forhold til Jan L. Bordewijk og Ben van Kaanis nye medietypologi af henholdsvis: transmitterende, konsultative, konverserende og registrerende medier.

Hvor Peter Larsen og Jens F. Jensen behandler TV  på det generelle medieniveau, anvender Michael Bruun Andersen genren soin indfaldsvinkel. Frein til fornylig var analyser med genreteoretisk udgangspunkt et sjxldent syn i Tvforskningen. Men denne situation synes nu under forandring. Med afszt i denne iagttagelse diskuterer Michael Bruun Andersen baggrunden for genreanalysens aktuelle opblomstring på TVområdet. Der begyndes med en redeggrelse for selve genrebegrebet med udgangspunkt i teoretikere som bl.a. T. Todorov. Derefter drgftes genrebegrebets anvendelsen inden for henholdsvis litteratur og film. Og endelig diskuteres genrebegrebet i forhold til TV i et mere empirisk lys inden for henholdsvis kritikkens, industriens og seernes genrediskurs, ligesom der peges på en rzkke problemer, som en fornyet genreanalyse må forholde sig til, hvis den skal nyttigggres for Tvinediet. Blandt årsagerne til genreanalysens aktuelle reaktualisering peges der blandt flere andre netop på de aktuelle forandringer i Tvmediet i form af den nye konkurrence- situation, markedsorientering og mangedobling af kommercielle satellit- og kabelkanaler, der bl.a. betyder zndringer i programudbudet, hvor gamle standardformater oploses og nye genreblandinger opstår, ligesom det betyder opkomsten af såkaldte monogeneriske kanaler, dvs. kanaler, der kun sender inden for én  enkelt genre.

Ligesom genrebegrebet har også kvalitetsbegrebet  hidtil vzret en sjzlden gzst i TVdisk~irsen. TVkritik -ikke mindst videnskabelig informeret TVkritik -er så godt soin fravaerende.  Og i offentligheden fremtrzder TVmediet generelt med lav status, uden kulturel og kunstnerisk vzrdi i form af  (modernistiske) kvaliteter som originalitet, innovation, vzgring, provokation, metabevidsthed etc. Denne situation er imidlertid også nu ved at zndre sig. I anden afdeling af artiklen »TV: genre og kvalitet« diskuterer Bruun Andersen anvendelsen af kvalitetsbegreber  i forhold til TV, og ligesom for genrebegrebets vedkommende opdelt inden for henholdsvis kritikkens, industriens og seernes diskurs. tIan tolker ogsi kvalitetsdiskussionens  aktuelle opblomstring som indikation p i nye tilstande i mediet i form af deregulering, markedsorientering og konkurrence mellem public .service- og kommercielle kanaler og peger pi. at dens hidtidige fravzr bl.a. har sammenhzng med, at der ikke er formuleret en specifik zstetik for TVmediet. En TVzstetik, der afslutningsvis @res til genstand for diskussion.

Behandler Bruun Andersen genrer inden for TVmediet på et generelt niveau, så kan den nzste artikel ses som en udforskning  af en af Tvmediets konkrete genrer. Og her netop den genre, der står som det centrale udtryk for det (i hver fald i Danmark) nye kommercielle og markedsorienterede fjernsyn, nemlig Tvreklarnen. J@rgen  Stigels projekt er at undersege TVreklamen som en szrskilt genre ined sine egne kategorier og standarder og sin egen cestetik og zstetiske problemer. Hovedsynspunktet er, at TVreklamen er udspzndt i en modsztning mellem på den ene side tidspresset på et område,  hvor tid i meget kontant forstand er penge, og på den anden side nedvendigheden af at skabe opmzrksomhed hos seerne i konkurrence med de evrige spots. Stige1 anvender her begrebet  'minimalisn~e' som deskriptiv terin til at betegne de generelle principper, TVreklamen er underlagt, hvor et minimalt udtryk skal producere et maksimalt indhold, et minimalt input af information skal skabe et maksimalt output af betydning hos seerne. Med afszt i dette begreb undersoges danske TVreklamcr i 6-årsperioden fra 1989 til  1994, dels gennem en kvantitativ kategorisering af Tvreklamer ud fra centrale genrekarakteristika som henvendelsesformer, udtryksformer, formater etc. for at vise, hvilke typer, der dominerer, og hvordan de udvikler sig i forhold til hinanden gennem perioden; og dels gennem en kvalitativ behandling af den fremherskende form i dansk Tvreklame -ijoice-over-formatet -for at vise de forskellige måder, den kan udfoldes på, og de kvaliteter og kreative potentialer, den frembzrer. Også hos Stige1  indtager genreproblematikken såvel som kvalitetsproblematikken således en central position.

Mens Bruun Andersen bevzger sig på mediets niveau i en generel behandlingen af TVs genrer, og Stige1  bevzger sig på genrens niveau i behandlingen af Tvreklamen, så bevzger den sidste artikel sig på tekstens niveau i analysen af en konkret Tvproduktion. Det drejer sig om Lars von Triers TVserie Riget, soin analyseres af Gunhild Agger under overskriften »Hoved-, huinor- og genre-historier«. Og som titlen antyder, er genreproblematikken også her essentiel. Gunhild Agger tager udgangspunkt i iagttagelsen af Rigets 'dobbelte appel' -dvs. det forhold, at den tilsyneladende både appellcrer til avantgardepublikummets avancerede smag og til det brede publikums folkelige smag. at den både har opniet status af kultfilm og samtidig tiltrzkker et stort antal TVseere -og bruger denne iagttagelse som anledning til at overveje produktionens zstetik. Gnindantagelsen er, at der i Riget fores en dialog mellem to former for zstetik: på den ene side modernismens eller avantgardens zstetik, der er en 'foruroligelsens zstetik'; og på den anden side realismens zstetik, der er en genkendelsens eller 'beroligelsens zstetik'. Og ud fra centrale koblingspunkter som begreberne  'biomstzndighedernes  zstetik ' (Edgar Reitz) og 'camp' (Susan Sontag) påvises det, hvordan denne dialog udfolder sig på mangfoldige niveauer og måder: som en dialog mellem hoved- og sidehistorier, mellem stilarter (fra symbolisme til socialrealisme), inellem genrer (gyser, sp@gelsesfilm, kri~ni, melodrama m.v.); mellein medier (film, fjernsyn, litteratur) og mellem betydningslag,  intertekstuelle henvisninger og genrekommentarer. Den oplasning af gamle genreformater og opblomstringen af nye blandingsgenrer og hybridforiner som Bruun Andersen beskriver på TVmediets generelle niveau, analyseres her således i en af sine konkrete udtiyksformer. Konklusionerne er, at Riget som helhed udgar en meget vellykket dialog mellem de forskellige zstetikker; at den humoristiske grundtone udgar den afgarende forudsztiiing for, at det lykkes at binde de forskellige fragmenterede historier, genrer, stilarter og medier saminen; samt at det er denne dialog melleni zstetikkerne, der er den primzre årsag til den dobbelte appel.

Nummeret afsluttes ined en rzkke anmeldelser inden for og i omegnen af temaet. Jargen Stige1 anmelder Michael Skovmand og Kim Schraders Media Cultures. Reappraising  Transriational media. Preben Raunsbjerg giver en samleanmeldelse af Henrik Sandergaards DR i tv-konkurrencens ticlsalder og Ib Bondebjergs Elektroniske Fiktioner. T V s u m f b r t ~ l l e n d e 1i7edie. Og Ove Christensen har  lzst antologien Hooked.  On7  vanvid og  astetik i sport og k~opskultur.

Dette teiilanurnmei-  af K&amp;K er blevet til i sarilarbejde ined det SHF-stottcdc forskningsprojekt  'TVs zestetik'. Nogle af artiklerne cr udarbejdet som led i forskningsprojektets delprojekter, ~~dkoinmct i  projektets serie af  arbejdspapirer eller holdt som oplzg ved projektets interne og eksterne seininarer. Men udgivelsen rummer ogsa artikler, soin er blevet til uden for projektets rammer. Der er således ikke trrlc7 or i z   e r l . ~~d,qivelse,fra 'TV-crstetikl-l~rojekfel. Samlingen reprmenterer ikke projektet i hele dets bredde, og projektet er ikke ansvarlig for redaktionen af udgivelsen.

Red.

## Note

1. Christian S. Nissen: »TV ar 2000«,  in: Wrrkriiduvisen, d.26.1.96, p.4.