Revolutionen, moderniteten og de mulige genrer
Forfattere: Birgit Eriksson
Tidsskrift: passage (2010-09-02)

## Revolutionen,­ moderniteten­og­ de­mulige­genrer

Om selvbestemmelse og historieskrivning hos Goethe

Denne­artikel­handler­om­forholdet­mellem­Goethes­værk­og­Den­franske­revolution.­Dens­udgangspunkt­er,­at­hvis­man­i­Goethes­forhold­til­revolutionen­kun­ser­ modvilje,­distance­og­manglende­forståelse,­så­overser­man,­hvordan­revolutionen­ både­formelt­og­tematisk­sætter­sig­igennem­i­hans­forfatterskab­i­1790'erne.­Tilsvarende­mangler­man­et­vigtigt­perspektiv,­hvis­man­afskriver­den­tyske­tænkning­ i­perioden­som­apolitisk­og­inderlighedsdyrkende.­Revolutionen­tog­sig­anderledes­ ud­set­ fra­ Tyskland,­ men­ dens­ problemstillinger­ var­ på­ ingen­ måde­ fraværende.­ Goethes­værk­er­på­mange­måder­anfægtet­af­revolutionen.­I­sit­arbejde­med­forskellige­litterære­genrer­udforskede­og­eksperimenterede­han­med­nogle­af­revolutionens­og­i­bredere­forstand­modernitetens­helt­centrale­spørgsmål,­herunder­ især­selvbestemmelsen,­det­sociale­og­forholdet­mellem­den­individuelle­og­almene­ historie.­Efter­en­kort­fremstilling­af,­hvordan­disse­tog­sig­ud­i­Tyskland,­fokuserer­ jeg­især­på­to­af­Goethes­værker­fra­midten­af­1790'erne.­Efter­nogle­mindre­produktive­år­udfoldede­han­sig­i­1790'erne­i­en­mangfoldighed­af­genrer.­Han­skrev­ dramaer,­epik­og­digte­og­altså­de­værker,­det­drejer­sig­om­her:­novellekransen­ Tyske udvandrerhistorier ­( Unterhaltungen deutscher Ausgewanderten ­1795)­og­dannelsesromanen­ Wilhelm Meisters læreår ­( Wilhelm Meisters Lehrjahre ­1795-96).

## Revolutionen­i­Tyskland

I­modsætning­til­mange­af­sine­tyske­samtidige­var­Goethe­ikke­begejstret,­da­Den­ franske­revolution­brød­ud­i­1789.­Hans­modvilje­blev­ikke­mindre,­efterhånden­ som­revolutionen­fik­blodige­følger,­i­Frankrig­i­form­af­terrorregimet­og­i­Europa­i­ form­af­revolutionskrigene.­Goethe­deltog­selv­-­ikke­som­soldat,­men­som­iagttager­-­i­to­felttog­i­1792­og­1793­og­berettede­senere­om­dem­i­hhv.­ Felttog i Frankrig ­ ( Campagne in Frankreich )­og­'Belejring­af­Mainz'­('Belagerung­von­Mainz').­Han­ var­førstehåndsvidne,­da­udenlandske­tropper­i­1792­gik­ind­i­Frankrig­og­forsøgte­ at­slå­revolutionen­ned­og­oplevede­både­de­allieredes­afgørende­nederlag­ved­Val- my­og­den­efterfølgende­franske­belejring­af­tysk­område.­Han­beskrev­med­stor­ realisme­krigen­med­al­dens­kaos,­mudder­og­død,­men­indså,­i­hvert­fald­ifølge­sin­ egen­fremstilling­mange­år­senere,­også­konsekvensen­af­nederlaget:­At­det­ikke­ kun­var­hæren,­der­var­gået­i­opløsning,­men­at­det­gamle­system­havde­tabt,­at­ revolutionen­ikke­lod­sig­stoppe,­og­at­'en­ny­epoke­i­verdenshistorien'­dermed­var­ begyndt­(jf.­Øhrgaard,­125).­

­ Den­nye­epoke­tog­sig­dog­meget­forskellig­ud­i­Frankrig­og­Tyskland.­I­Frankrig­ havde­historien­med­revolutionen­fået­'folket'­som­nyt­subjekt.­I­Tyskland­var­det­ stadig­eliten,­der­blev­opfattet­som­historiens­subjekt.­Grundene­til­dette­er­flere.­ Først­og­fremmest­havde­Tyskland­i­modsætning­til­Frankrig­ikke­nogen­centraliseret­statsmagt,­ikke­noget­borgerskab­af­betydning­og­ikke­nogen­byer,­der­i­størrelse­ nærmede­sig­Paris.­Landet­bestod­af­mere­end­300­overvejende­meget­små­stater­ med­det­kulturelle­liv­koncentreret­omkring­mindre­hoffer,­og­det­var­svært­at­få­ øje­på­det­kollektive­subjekt,­der­kunne­tage­magten.­Selv­om­nogle­intellektuelle­ i­1700-tallet­begyndte­at­krydse­rundt­mellem­universiteterne,­var­der­hverken­et­ offentligt­rum­eller­en­politisk­debat,­der­kunne­sammenlignes­med­Frankrigs.­

­ Til­gengæld­var­det­blandt­datidens­intellektuelle­almindeligt­at­opfatte­Immanuel­Kants­filosofi­og­Den­franske­revolution­som­to­sider­af­samme­sag.­De­så,­at­ det­inden­for­filosofien­og­politikken­var­lykkedes­at­vælte­de­traditionelle­systemer­ og­etablere­en­ny­orden­baseret­på­princippet­om­frihed­og­selvbestemmelse­(jf.­ Gailus,­15).­Mange­tyske­intellektuelle­foretrak­da­også­den­tyske­variant­og­mente,­at­oplysningstænkningen­i­Tyskland­kunne­realiseres­på­en­anderledes­fredelig­ måde­end­i­Frankrig.­Det­krævede­blot,­at­de­oplyste­fyrster­tog­deres­forpligtelser­ over­for­almenheden­alvorligt­og­af­egen­drift­sikrede­frihedens­udbredelse.­

­ De­tyske­diskussioner­kom­derfor­i­høj­grad­til­at­dreje­sig­om­menneskets­dannelse­ snarere­ end­ samfundets­ styreformer.­ I­ Menneskets  æstetiske  opdragelse ­ fra­ 1795­kunne­Friedrich­Schiller­således­drage­den­lære­af­Den­franske­revolutions­ blodige­følger,­at­politisk­frihed­og­lykke­ikke­bare­forudsatte­reformer­af­konstitutioner,­men­også­af­mennesket.­Som­han­skrev­om­revolutionen:­

der­synes­at­bestå­en­ fysisk ­mulighed­for­at­sætte­loven­på­tronen,­for­endelig­at­respektere­mennesket­som­sit­eget­mål­og­gøre­sand­frihed­til­grundlag­for­den­politiske­forening.­ Et­ forfængeligt­håb!­Den­ moralske ­ mulighed­er­ikke­til­stede,­og­det­gavmilde­øjeblik­ finder­en­uimodtagelig­slægt.­(Schiller,­32)­ '

Problemet­var­ifølge­Schiller,­at­forstandens­oplysning­ikke­havde­forædlet­mennesket.­De­lavere­klasser­var­stadig­rå­og­tøjlesløse,­de­højere­slappe­og­depraverede.­ Begge­klasser­tilhørte­således­den­'uimodtagelige­slægt',­som­nødvendigvis­måtte­ forædles­eller­'opdrages­æstetisk',­før­oplysningens­idealer­kunne­realiseres.­

­ Den­tyske­tendens­til­at­fokusere­på­individets­snarere­end­samfundets­dannelse­ kom­endnu­tydeligere­til­udtryk­i­Wilhelm­von­Humboldts­ Ideer til et forsøg på at bestemme grænserne for statens virksomhed ­ fra­ 1792.­Som­essayets­titel­indicerer,­ er­det­afgørende­ikke­at­skabe­en­fri­stat,­at­indføre­demokrati,­ytringsfrihed­eller­ lignende,­men­via­en­implicit­magtdeling­med­fyrsterne­at­sikre­individet­et­frirum­ hinsides­statens­virksomhed.­Friheden­er­dermed­negativt­defineret­som­frihed­tilat­ kunne­leve­sit­eget­liv­uden­ydre­indblanding.­Der­er­ingen­ambitioner­om­at­ kontrollere­eller­gøre­sig­til­subjekt­for­statsmagten,­hvis­rolle­kun­er­at­forsvare­ borgerne­mod­indre­og­ydre­forstyrrelser­af­deres­frihed.­Det­er­i­privatlivet,­at­mennesket­må­stræbe­efter­sit­sande­mål,­som­er­at­danne­sine­kræfter­til­et­velproportioneret­hele.­Som­Humboldt­formulerer­det­i­sin­'Teori­om­menneskets­dannelse'­ fra­omkring­1793,­må­vi­søge­'i­vores­egen­person­at­give­begrebet­om­humanitet­ (…)­et­så­stort­indhold­som­muligt'­(Humboldt,­235).­

­ Forestillingen­om,­at­man­kunne­sætte­parentes­om­det­samfundsmæssige­niveau­og­realisere­humanitet­og­helhed­i­mennesket,­viste­sig­dog­hurtigt­problematisk.­Fx­gjorde­censuren,­at­Humboldts­essay­om­grænserne­for­statens­virksomhed­ først­kunne­trykkes­i­sin­helhed­i­1851­-­en­omstændighed­der­modsat­essayet­selv­ illustrerede­behovet­for­ikke­bare­at­begrænse,­men­også­at­kontrollere­statsmagten.­ Det­var­da­heller­ikke­Humboldts­indskrænkede­udgave­af­menneskets­frihed,­men­i­ langt­højere­grad­Den­franske­revolutions­radikale­udvidelse­af­selvbestemmelsens­ domæne,­der­kom­til­at­repræsentere­moderniteten.­Tyskland­kom­derimod­til­at­ fremstå­som­inderlighedens­og­åndelighedens­sted,­hvor­man­dyrkede­digtning­og­ tænkning­uden­politiske­eller­sociale­konsekvenser,­og­hvor­ Bildung ­eller­dannelse­ ikke­førte­til,­men­snarere­erstattede­friheden.­

­ Forholdet­mellem­Frankrig­og­Tyskland,­revolution­og­tænkning,­handling­og­ digtning,­selvbestemmelse­og­dannelse­er­imidlertid­ikke­helt­så­enkelt,­som­ovenstående­modsætning­indicerer.­For­det­første­er­det­næppe­hensigtsmæssigt­at­forstå­dannelsestænkningen­som­ enten ­den­direkte­vej­til­ eller ­en­erstatning­for­social­ frihed­og­lykke.­Ved­at­tematisere­emner­som­frihed,­selvbestemmelse,­menneskelighed­og­fællesskab­var­den­tæt­forbundet­med­tidens­mest­brændende­politiske­ dagsordener­og­kunne­have­helt­modsatrettede­funktioner,­alt­ efter­ om­ læseren­ fokuserede­på,­at­dannelsens­idealer­kunne­realiseres­i­individet,­eller­at­de­ikke­ lod­sig­realisere­i­det­sociale.­For­det­andet­kan­der­-­som­det­inden­for­forskellige­ samfunds-­og­humanvidenskaber­markeres­under­overskrifter­som­den­'kommunikative',­'kulturelle'­eller­'performative­vending'­-­være­gode­grunde­til­at­lave­ mindre­skarpe­skel­mellem­diskurser,­bevidsthed­og­sociale­forhold.­I­forhold­til­ en­begivenhed­som­Den­franske­revolution­er­det­fx­oplagt­at­se­på,­hvordan­den­ hænger­sammen­med­fremkomsten­af­en­ny­diskurs­og­nye­forestillinger­om­selvbestemmelse,­repræsentation,­historie­og­naturligvis­folket.­Artiklens­udgangspunkt­ er­da­også,­at­den­tyske­tænkning­og­digtning­på­trods­af­fokuseringen­på­individet­ udforskede­og­eksperimenterede­med­det,­der­var­kerneproblemer­i­Den­franske­ (og­enhver­anden)­revolution:­selvbestemmelsen,­det­sociale­og­forholdet­mellem­ den­individuelle­og­almene­historie.­

## Selvbestemmelse­og­almenhed­-­efter­Kant

Da­Friedrich­Schlegel­i­1798­skrev,­at­'Den­franske­revolution,­Fichtes­videnskabslære­og­Goethes­ Meister ­ er­tidsalderens­største­tendenser'­(Schlegel­2000a,­116),­ markerede­han,­at­revolutioner­kan­ske­inden­for­både­det­politiske,­det­filosofiske­og­det­litterære­felt.­Når­han­ikke­inkluderede­Kants­filosofi,­var­det­muligvis,­ fordi­ den­ allerede­ i­ 1798­ havde­ så­ bred­ gennemslagskraft,­ at­ den­ ikke­ længererepræsenterede­det­nye.­Til­gengæld­kan­de­tre­tendenser­forstås­i­forlængelse­af­ den.­Med­Kants­filosofi­var­subjektiviteten­blevet­sat­i­centrum,­og­det­samme­var­ hans­distinktion­mellem­fremtrædelser­og­tingene­i­sig­selv­og­den­hermed­forbundne­doktrin­om­menneskets­moralske­frihed.­

­ Kant­brugte­mange­politiske­metaforer,­da­han­beskrev­et­subjekt,­der­ikke­anerkendte­nogen­autoritet­uden­for­sig­selv,­men­lovgav­for­sig­selv­og­verden.­Emblematisk­er­hans­indledning­til­'Besvarelse­af­spørgsmålet:­Hvad­er­oplysning?'­ (1784),­som­beskriver,­hvordan­mennesket,­både­hvad­angår­den­logiske­forstand,­ den­praktiske­fornuft­og­den­æstetiske­dømmekraft,­ikke­må­stole­blindt­på­bøger­og­forskrifter,­men­skal­frigøre­sig­fra­andres­ledelse.­Mennesket­må,­lyder­ den­berømte­formulering,­træde­ud­af­sin­'selvforskyldte­umyndighed'.­Det­skal­ 'Sapere­aude!',­have­mod­til­at­bruge­sin­egen­forstand­uden­en­andens­ledelse­ (Kant­1993b,­71).­

­ For­Kant­var­det­samtidig­vigtigt­at­fastholde,­at­det­selvbestemmende­subjekt­ ikke­betød,­at­almenheden­forsvandt.­Det­var­nu­den­enkeltes­opgave­at­konstituere­det­almene­og­repræsentere­helheden­(jf.­Øhrgaard,­127­og­Boyle,­54-55).­ Man­skulle,­som­det­lyder­i­Kants­moralske­imperativ,­kun­handle­efter­den­maksime,­som­man­samtidig­er­villig­til­at­ophæve­til­almengyldig­lov.­På­den­måde­ forbandt­han­direkte­det­enkelte­menneskes­etiske­handling­med­den­almengyldige­fornuft,­det­konkrete­menneskeliv­med­en­universel­menneskelighed.

­ Hvordan­man­kunne­indfri­dette­krav­om­på­én­gang­at­konstituere­sig­selv­ og­det­almene,­eksperimenterede­Goethe­med.­Almenheden­var­netop,­hvad­han­ savnede­både­i­Den­franske­revolution,­som­i­hans­øjne­var­noget­partikulært,­der­ postulerede­sig­som­helhed,­og­i­det­gamle­styre,­der­faldt,­fordi­det­ikke­havde­ evnet­at­varetage­almenhedens­interesser.­

­ Også­Kant­havde­problemer­med­at­se­almenheden­realiseret­i­den­prærevolutionære­verden.­Således­var­hans­'Idé­til­en­almen­historie­med­verdensborgerlig­hensigt'­(1784)­et­forsøg­på­at­skabe­et­alternativ­til­den­modvilje,­som­iagttagelsen­af­samtiden­indgød­ham.­Når­han­betragtede­menneskenes­gøren,­var­ den­stort­set­'sammenvævet­af­dårskab,­barnagtig­forfængelighed,­og­ofte­også­ af­barnagtig­ondskabsfuldhed­og­ødelæggelsestrang'­(Kant­1993a,­51).­Alligevel­ håbede­han,­'at­det,­der­hos­de­enkelte­subjekter­falder­i­øjnene­som­forvirret­ og­regelløst,­dog­hos­hele­arten­ville­kunne­erkendes­som­en­stadigt­fremadskridende­omend­langsom­udvikling­af­dennes­oprindelige­anlæg'­(ibid.,­50).­

­ Dette­ håb­ var­ til­ gengæld­ vigtigt­ i­ hans­ historieopfattelse,­ da­ det­ var­ den­ antagelse ,­der­angav­en­udvej­fra­den­trøstesløse­empiri.­Antagelsen­var,­at­naturen­i­menneskeheden­realiserede­den­fornuft,­som­kunne­være­svær­at­få­øje­på­ i­ det­enkelte­liv.­Ved­som­art­at­være­udstyret­med­en­fornuft­havde­mennesket­ mulighed­for­at­træde­ud­af­råheden­og­stræbe­mod­det,­der­var­naturens­yderste­ mål­med­det:­'en­fuldkommen­retfærdig­borgerlig­forfatning'­(ibid.,­57).

­ Kant­indskrev­dermed­mennesket­i­en­fremskridtshistorie,­men­indrømmede­ samtidig,­at­den­skjulte­naturhensigt­ikke­var­en­empirisk­iagttagelse,­men­hans­ egen­idé:­

'

Det­er­ganske­vist­et­forbavsende­og­tilsyneladende­paradoksalt­udgangspunkt­at­ville­affatte­en­ historie ­efter­en­idé­om,­hvorledes­det­måtte­forholde­sig­med­verdens­gang,­hvis­ den­skulle­være­i­overensstemmelse­med­visse­fornuftige­formål­-­i­dette­øjemed­synes­ der­alene­at­kunne­frembringes­en­roman.­(ibid.,­67)­

Når­han­trods­de­hypotetiske­konjunktiver­insisterede­på­at­skrive­denne­roman,­ skyldes­det,­at­alternativet­var­uacceptabelt.­Man­måtte­forestille­sig­en­orden,­fordi­ man­ellers­kun­havde­kaotisk­og­meningsløs­tilfældighed.­En­sådan­tilfældighed­i­de­ menneskelige­forhold­var­ifølge­Kant­ikke­i­overensstemmelse­med­naturens­øvrige­ indretninger,­men­det­var­heller­ikke­hensigtsmæssigt­at­tro­på­den:­'at­bearbejde­ den­almene­verdenshistorie­efter­en­naturplan,­der­sigter­mod­en­fuldkommen­borgerlig­forening­i­menneskearten,­må­anses­for­muligt­og­i­sig­selv­befordrende­for­ dette­naturformål'­(ibid.,­67).­

­ Det­var­altså­ ikke­ bare­ naturhensigten,­ men­ også­ historien ­ eller­ romanen ­ om­ fremskridtet,­der­skulle­skubbe­menneskeheden­i­den­rigtige­retning.­Naturen­klarede­det­ikke­alene;­det­var­op­til­menneskene­at­fuldbyrde­dens­fornuftige­hensigter,­og­derfor­blev­romanen­så­vigtig.­­

## En­moderne­historie?­

Kants­tanker­markerer­tydeligt­de­paradokser,­der­er­både­i­periodens­historieopfattelse­og­i­de­narrative­reaktioner­på­samme.­På­den­ene­side­var­han­én­blandt­flere,­ som­begyndte­at­forestille­sig­og­begrebsliggøre­en­sammenhængende­og­altomfattende­verdenshistorie­-­Historien­med­stort­H.­Det­var­dog­de­færreste,­der­som­ Kant­så,­at­der­'kun'­var­tale­om­forestilling­-­men­altså­en­forestilling,­der­kunne­ påvirke­menneskers­måder­at­opfatte­sig­selv­og­agere­på.­På­den­anden­side­måtte­han­indrømme,­at­individernes­ageren­fremstod­som­forvirret­og­regelløs.­Han­ forsøgte­med­sin­'roman'­om­fremskridtet­at­indskrive­denne­ageren­i­den­store­ Historie,­men­pegede­indirekte­på­det,­der­kom­til­at­indgå­i­periodens­anden­fremvoksende­historieopfattelse:­det­forvirrede­og­regelløse­eller­i­mere­positive­termer­ differentieringen,­temporaliteten,­dynamikken­og­accelerationen.­

­ Kant­illustrerer­det,­som­også­Reinhart­Koselleck­og­i­forlængelse­af­ham­Andreas­Gailus­har­påpeget:­at­der­i­slutningen­af­det­18.­århundrede­opstod­et­historiebegreb,­hvor­enhed­og­forandring­stod­i­et­paradoksalt­og­problematisk­forhold­til­hinanden,­og­hvor­forskellen­mellem­erfaringer­og­forventninger­voksede.­I­ Passions of the Sign. Revolution and Language in Kant, Goethe, and Kleist ­argumenterer­Gailus­for,­at­man­fik­to­narrative­svar­på­dette­paradoksale­historiesyn.­Den­ ene­gav­-­som­Kant­gør­det­her­-­mening­til­verdens­iøjnefaldende­forskelle,­kontingenser­og­instabiliteter­ved­at­indskrive­dem­i­en­fremskridtshistorie.­Den­anden­ distancerede­sig­kritisk­fra­fremskridtstænkningens­domesticering­af­det­nye­og­fokuserede­på­det­singulære­og­diskontinuerte.­

­ For­Gailus­er­opdelingen­klar:­Det­første­svar­er­den­episke­genre­eller­romanen.­Det­andet­er­den­moderne­novelle,­som­han­analyserer.­Han­påviser,­hvordan­ de­første­poetologiske­overvejelser­over­novellegenren­understreger­dens­modsætning­til­fremskridtsorienterede­verdenshistoriers­kontinuitet­mellem­fortid,­nutidog­fremtid.­Friedrich­Schlegel­beskrev­i­1801­novellen­som­en­anekdote,­der­må­ være­interessant­i­sig­selv,­'regardless­of­the­connection­of­nations,­or­times,­or­the­ progress­of­humanity­and­its­relation­to­ Bildung .­ Thus­it­is­a­history­that,­strictly­ speaking,­does­not­belong­to­history'­(Schlegel­citeret­efter­Gailus,­23).­Goethe­slog­ en­lignende­tone­an,­da­han­i­1827­til­vennen­Johann­Peter­Eckermann­kom­med­ den­bemærkning,­der­er­blevet­stående­som­hans­'definition'­af­genren:­at­novellen­ er­'den­indtrufne,­uhørte­begivenhed'­(Goethe­1999,­11).

­ Hvad­der­ligger­i­disse­tre­ord,­indtrufne,­uhørte­og­begivenhed,­kan­naturligvis­diskuteres­og­er­blevet­det.­Med­de­to­bestemmelser­af­begivenheden­synes­det­ dog­oplagt­at­forstå­den­som­noget­betydningsfuldt,­der­ikke­er­et­resultat­af­bevidste­planer­eller­handlinger,­men­kommer­udefra.­Begivenheden­indtræffer­ikke­ på­grund­af,­men­ for ­novellens­personer,­og­som­uhørt­er­den­ikke­kendt,­men­ny,­ overraskende­og­muligvis­normbrydende.

­ I­forlængelse­af­disse­bestemmelser­ser­Gailus­novellen­som­en­særlig­adækvat­ genre­ til­ at­ begribe­ den­ begivenhed­ eller­ historie,­ der­ ikke­ hører­ hjemme­ i­ den­ store­historie.­Mens­de­fremskridtsorienterede­fortællinger­indskriver­det­nye­i­én­ forståelig­helhed­og­ét­samlende­begreb­som­fx­dannelsen,­friheden­eller­menneskeheden,­så­er­novellen­en­antiudviklingshistorie,­der­viser­grænsen­for­en­sådan­ systemisk,­symbolsk­og­narrativ­integration­og­dermed­udfordrer­det­eksisterende­ system:­'Novellas­are­borderline­narratives­in­the­precise­sense­that­they­center­ their­formal­operations­on­an­event­that­resists­integration­within­a­framing­narrative­and­in­so­doing­marks­the­treshold­of­narrativity'­(Gailus,­25).­

## Tyske­udvandrerhistorier­

Mere­end­200­år­efter­den­begivenhed,­som­Den­franske­revolution­var,­er­den­naturligvis­svær­ ikke ­at­integrere­i­Vestens­historieskrivning.­Dens­bruderfaring­blev­ hurtigt­indskrevet­i­oplysningens­og­modernitetens­store­historier.­Men­i­1790'ernes­ Tyskland­var­Den­franske­revolution­for­Goethe­og­mange­andre­en­sådan­begivenhed,­der­modsatte­sig­integration.­Den­kunne,­som­ Udvandrerhistoriers ­første­linjer­ gør­det,­beskrives­som­noget­nyt,­der­gennem­et­ubevogtet­område­trænger­ind­i­ fædreland­og­familie­og­sætter­den­nedarvede­orden­ud­af­kraft.­Her­er­man­på­ ingen­måde­subjekt­for­revolutionen.­Den­er­indtruffet,­og­spørgsmålet­er­nu,­om­ man­vil­forsøge­at­integrere­den­eller­lade­den­forblive­'uhørt'.

­ Goethes­svar­i­ Udvandrerhistorier ­er­paradoksalt­i­forhold­til­ovenstående­genreovervejelser.­På­den­ene­side­tager­han­en­klassisk­litterær­form­op­og­tematiserer­i­den­eksplicit­de­omvæltninger,­som­revolutionen­og­revolutionskrigene­giver.­ På­den­anden­side­indlægger­han­en­række­novellelignende­historier,­der­eksplicit­ ikke­ må ­ forholde­sig­til­begivenheden.­Som­Giovanni­Boccaccios­ Decameron ­ fra­ ca.­1350­består­ Udvandrerhistorier ­af­en­rammefortælling­og­nogle­indlagte­historier,­som­en­gruppe­flygtninge­fortæller­til­hinanden.­Hos­Boccaccio­er­de­adelige­ historiefortællere­flygtet­fra­pesten­i­Firenze,­hos­Goethe­er­de­flygtet­fra­den­franske­revolutionshær,­som­har­besat­det­vestlige­Tyskland.­I­begge­tilfælde­drejer­det­ sig­for­flygtningene­om­at­skabe­en­art­helle­fra­omvæltningerne.­Omvæltningerne­ er­dog­meget­nærværende­i­rammefortællingen,­hvor­striden­mellem­tradition­ogrevolution,­det­kendte­og­det­nye,­de­sociale­normer­og­den­personlige­lidenskab­ bølger­livligt.­Ligesom­den­franske­hær­invaderer­fædrelandet,­invaderer­de­revolutionære­ideer­den­adelige­families­fortolkningsfællesskab.­Den­unge,­flotte­og­lidenskabelige­fætter­Karl­taler­revolutionens­og­dens­tyske­forkæmperes­sag,­mens­ en­ældre­gehejmeråd­forsvarer­det­etablerede.­Karl­angriber­det­gamle­styre,­der­ kun­gavner­sig­selv­og­andre­velstillede­og­forkaster­alt­nyt,­fordi­det­ikke­passer­ ind­i­de­vante­rutiner­(s.­25).­Gehejmeråden­kritiserer­'vilkårligheden­hos­en­nation,­der­kun­talte­om­love,­og­undertrykkelsesånden­hos­dem,­der­altid­førte­ordet­frihed­i­munden'­(s.­22)­-­altså­modsætningen­mellem­revolutionens­idealer­ og­realitet,­og­at­'den­store­hob'­ikke­kan­kende­forskel.

­ I­rammefortællingen­på­én­gang­fokuseres­og­forskydes­denne­strid­til­spørgsmålet­om,­hvordan­vi­omgås­og­taler­sammen­-­med­personlig­lidenskab­eller­med­ høflig­ respekt­ for­ de­ sociale­ normer.­ Som­ lyden­ af­ bombardementer­ forstyrrer­ roen,­afbryder­de­heftige­politiske­diskussioner­nemlig­jævnligt­det­midlertidige­ velbefindende­og­splitter­selskabet.­Ødelæggelsen­af­den­sociale­orden­får­gruppens­ leder,­ baronessen,­ til­ at­ efterlyse­ tidligere­ tiders­ høflighed­ og­ selskabelig­ dannelse.­'Selv­om­alt­andet­skulle­gå­fuldstændig­i­opløsning',­så­skal,­forlanger­ hun,­alle­kræfter­bruges­på­den­belærende,­nyttige­og­opmuntrende­selskabelighed,­som­tidligere­'gav­os­anledning­til­i­hvert­fald­at­drømme­om­den­store­sammenhæng­mellem­alle­levende­skabninger'­(s.­33).­Deltagerne­kan­mene,­hvad­de­ vil,­og­snakke­om­det­i­mindre­grupper,­men­i­den­store­kreds­bandlyses­al­snak­ om­politik­og­'dagens­interesser'­(s.­32).­

­ Baronessens­forbud­ligner­påfaldende­det,­Schiller­kort­tid­inden­havde­indført­i­sit­nye­tidsskrift­ Die Horen .­Heller­ikke­her­måtte­man­behandle­samtidige­og­ politiske­emner,­men­skulle­i­stedet­fokusere­på­kunsten­og­dens­filosofi.­I­ Udvandrerhistorier ­ skal­ man­ dyrke­ den­ belærende,­nyttige­og­opmuntrende­selskabelighed.­Mens­den­kendte­verden­er­i­opløsning,­underholder­man­hinanden­med­ historier.

­ Forbuddet­mod­politiske­diskussioner­eller­konflikter­legitimeres­af­baronessen­med­ønsket­om­at­fremme­det­almenmenneskelige­eller­socialiteten­i­sig­selv.­ Men­det­kan­naturligvis­også­læses­som­et­konservativt­forsøg­på­at­opretholde­ den­gældende­orden­og­magtfordeling.­Det­gør­Gailus,­når­han­ser­den­gamle­ verden­repræsenteret­på­to­niveauer­i­ Udvandrerhistorier :­På­det­fortaltes­niveau­ optræder­den­gamle­verden­som­den­høflige­1700-tals­selskabelighed,­som­baronessen­vil­genindføre.­På­fortællingens­niveau­repræsenteres­den­af­rammefortællingens­forsøg­på­at­placere­og­domesticere­revolutionen­i­en­altoverskuende­ og­sammenhængsskabende­episk­narration.­Begge­former­er­konservative,­idet­ de­(re)producerer­'a­stable­and­bounded­symbolic­universe­-­a­closed­universe­ of­sense,­ le monde ,­as­it­is­styled­in­sociability,­and­ tradition ­in­the­case­of­epic'­ (Gailus,­80).­Imidlertid­får­hverken­det­fortaltes­eller­fortællingens­repræsentationer­af­den­gamle­verden­lov­til­at­stå­uantastede.­Såvel­den­selskabelige­konversation­som­den­episke­narration­afbrydes,­forstyrres­og­ødelægges­af­revolutionen.­

## Lidenskab­og­normer,­begivenhed­og­sammenhænge

Ser­vi­nu­på­det­fortalte­og­dermed­på,­hvad­det­er­muligt­at­sige­og­fortælle­i­den­ apolitiske­1700-talsselskabelighed,­som­baronessen­dekreterer,­så­spænder­de­syv­ historier­genremæssigt­fra­den­løse­anekdote­over­den­strammere­novelle­til­det­ hermetiske­eventyr.­I­tonefald­veksler­de­mellem­det­ironisk­legende­og­det­moralsk­ opbyggelige,­og­som­stof­inddrager­de­skiftevis­sælsomme,­underfulde­begivenheder­og­det­velkendt­hjemlige.­Gennemgående­er­der­dog­en­vis­forkærlighed­for­ erotiske­lidenskaber­og­mere­eller­mindre­vellykkede­forsøg­på­at­beherske­disse.­ Herved­knyttes­et­tydeligt­bånd­til­rammens­modsætning­mellem­lidenskabelige­ politiske­konflikter­og­høflig­selskabelig­socialitet.­Allerede­i­den­første­præsentation­ af­ Karl­ markeres­ det,­ at­ den­ revolutionære­ og­ erotiske­ lidenskab­ er­ gjort­ af­ samme­stof.­Karl­havde­'ladet­sig­forføre­af­den­blændende­skønhed,­som­under­ navnet­frihed­(…)­havde­forstået­at­skaffe­sig­mange­tilbedere',­og­han­ligner­andre­elskende,­som­forblændede­af­lidenskaben­'ønsker­at­besidde­et­eneste­gode­ og­tror,­at­de­kan­undvære­alt­andet.­Stand,­lykkens­goder,­alle­ydre­vilkår­regnes­ for­intet,­når­dette­gode­bliver­det­eneste,­ja­alt'­(s.­19).­

­ Friheden­ er­ både­ politisk­ og­ erotisk,­ og­ når­ flygtningene­ efterfølgende­ fortæller­hinanden­historier­om­nødvendigheden­af­at­tæmme­det­erotiske­begærs­ destruktive­kraft,­ligger­det­lige­for­at­læse­det­allegorisk:­som­historier­om­en­ revolution,­hvor­frihed­og­begær­er­blevet­absolutte­og­dermed­har­ødelagt­de­sociale­normer.­Gør­man­det,­får­man­imidlertid­nogle­problemer.­Hvis­alternativet­til­ oprøret­mod­konventionerne­er­den­gamle­eller­fædrenes­orden,­så­fremstilles­den­ på­ingen­måde­som­efterstræbelsesværdig,­men­snarere­som­despotisk,­egoistisk­ og­vilkårlig.­Og­hvis­alternativet­til­begærets­frihed­skulle­være­afkaldet­på­begær,­ så­gør­historierne­det­på­forskellig­måde­svært­at­vide,­hvor­alvorligt­man­skal­tage­ det.­

­ På­denne­måde­forvirrer­ Udvandrerhistorier .­På­den­ene­side­lægger­den­med­sin­ beskrivelse­af­erotiske­og­politiske­lidenskabers­trussel­mod­selvbeherskelse­og­sociale­normer­op­til,­at­man­læser­de­forskellige­historier­ind­i­den­politisk-historiske­ kontekst,­som­rammefortællingen­sætter­-­hvormed­man­altså­transformerer­revolutionen­fra­den­uhørte­begivenhed­til­den­sammenhængsskabende­ramme,­de­ forskellige­historier­kan­integreres­i.

­ På­den­anden­side­bliver­en­sådan­allegorisk­læsning­tiltagende­vanskelig­og­ meningsløs­gennem­bogen.­Den­får­da­heller­ingen­opbakning­af­den­rammefortælling,­der­vedvarende­lader­personerne­diskutere­historiernes­stof,­stilarter­og­ fortællekonstruktioner.­Gennem­dette­metaniveau­tematiserer­og­eksperimenterer­bogen­i­en­legende­og­flertydig­form­med,­hvordan­vi­omgås,­kommunikerer­ og­skaber­mening.­Eksempelvis­kritiserer­en­af­fortællerne­publikums­begejstring­ for­den­overfladiske­nyhed,­som­uden­at­berøre­forstanden­kun­giver­adspredelse­ for­fantasi­og­følelser,­men­han­serverer­alligevel­sin­egen­småpikante­historie­som­ 'en­let­dessert'­(s.­34-39).­En­udtalt­modvilje­mod­lystne­historier­modsvares­af,­at­ netop­lyst­spiller­en­afgørende­rolle­i­fortællingerne.­Baronessens­afsky­for,­at­historier­lægges­ind­i­hinanden,­og­at­man­i­stedet­for­at­stræbe­mod­digtets­enhed­laver­ 'fragmentariske­gåder'­(s.­66),­forhindrer­ikke,­at­ Udvandrerhistorier ­i­rigt­mål­praktiserer­begge­dele.­Hendes­indledende­efterlysning­af­hensynsfulde­og­harmoniskesamtaler­kommer­da­også­til­at­stå­i­et­andet­lys,­når­det­senere­hedder,­at­'Forvirringer­og­misforståelser­udgør­kilderne­til­det­aktive­liv­og­til­samtalen'­(s.­88).­

­ Set­under­ét­gives­der­mange­modstridende­bud­på,­hvad­historier­kan­og­skal.­ Vi­hopper­fra­det­ene­yderpunkt,­at­man­kun­kan­forklare­en­underfuld­begivenhed,­ hvis­man­har­et­hygrometer­('præcis­det­instrument­havde­været­det­vigtigste'­(s.­ 57)),­til­det­andet,­at­man­må­opgive­forklaringer­og­fortællinger,­fordi­

det­egentlig­er­hvert­fænomen­og­hvert­faktum­i­sig­selv,­der­er­det­interessante.­Den,­der­ forklarer­det­eller­sætter­det­i­forbindelse­med­andre­begivenheder,­har­som­regel­en­spøg­ for­og­har­os­til­bedste,­som­f.eks.­naturforskeren­og­historieskriveren.­Men­en­enkelt­ handling­eller­begivenhed­er­interessant,­ikke­fordi­den­kan­forklares­eller­er­sandsynlig,­ men­fordi­den­er­sand.­(s.­58) '

Udsagnene,­som­begge­er­lagt­i­munden­på­Karl,­understreger­det­legende­eksperiment­med­forskellige­måder­at­skabe­narrative­forbindelser­på.­Sidstnævnte­udsagn­kan­læses­som­en­foregribelse­af­Goethe­og­Schlegels­senere­bestemmelser­af­ novellegenren.­Men­det­beskriver­næppe­en­forbilledlig­fortælleform­for­hverken­ Udvandrerhistorier ­eller­historieskrivningen.­

## Genrer­mellem­alt­og­intet

Karls­ markering­ af­ historieskrivningens­ to­ yderpunkter­ rejser­ spørgsmålet­ om,­ hvordan­man­kan­forstå­historiernes­'indtrufne,­uhørte­begivenheder'­og­deres­forhold­til­de­andre­genrer.­Gailus'­læsning­er­meget­tæt­på­det­ene­yderpunkt,­hvor­ de­bare­er­sande.­Han­ser­dem­som­radikale­uforståeligheder­og­som­katastrofale,­ traumatiserende­ækvivalenter­til­revolutionen.­Der­er­ikke­tale­om­banale­nyheder,­ som­kan­forstås­inden­for­den­allerede­eksisterende­referenceramme,­men­om­forskellige­ gådefulde­ hændelser,­ der­ udfordrer­ både­ den­ individuelle­ identitet,­ den­ sociale­kommunikation­og­den­episke­narration.­I­sin­argumentation­henviser­han­ til­ Udvandrerhistoriers ­egen­form.­Den­indledes­i­en­episk­stil,­hvor­en­udenforstående­fortæller­med­historisk­distance­til­og­overblik­over­begivenhedernes­gang­i­en­ rolig­afdæmpet­form­beretter­om­revolutionens­indbrud­i­den­stabile­verden.­Efter­ få­sider­skifter­rammefortællingen­imidlertid­til­en­dramatisk,­dialogisk­form,­hvor­ fortælleren­træder­i­baggrunden,­og­de­forskellige­karakterers­synspunkter­på­verden­går­i­direkte­klinch­med­hinanden.­Ifølge­Gailus­er­det­under­presset­fra­revolutionen,­at­den­episke­monologiske­tale­giver­efter­for­'the­cacaphony­of­dissenting­ voices',­som­derefter­giver­efter­for­den­novellegenre,­der­er­'uniquely­equipped­ to­respond­to­the­forces­of­discontinuity­and­disruption­associated­with­the­French­ Revolution'­(Gailus,­86).­

­ Paradokset­i­denne­-­i­øvrigt­stærke­-­læsning­er­imidlertid,­at­Gailus­på­den­ ene­side­definerer­ Udvandrerhistorier ­som­en­antiudviklingsgenre,­hvor­hændelserne­ikke­kan­integreres­i­en­overordnet­historie,­og­at­han­på­den­anden­side­læser­ bevægelsen­fra­epikken­over­dramaet­til­novellen­som­en­progressiv­genremæssig­ udviklingshistorie­i­forhold­til­at­begribe­den­revolutionære­virkelighed.­Han­flytter­ altså­udviklingshistorien­fra­det­fortaltes­til­fortællingens­niveau.­Spørgsmålet­erimidlertid,­om­der­overhovedet­er­en­sådan­udviklingshistorie­i­ Udvandrerhistorier ­ -­om­den­virkelig­beskriver­et­genremæssigt­fremskridt­fra­en­uholdbar­epik­til­en­ 'sand'­novelle,­eller­om­den­ikke­snarere­er­et­åbent­eksperiment­med,­hvordan­vi­ kan­gå­til­begivenhederne.­Det­er­i­hvert­fald­ikke­entydigt,­at­den­dramatiske,­dialogiske­genre­giver­efter­for­novellegenren.­For­det­første­bibeholdes­den­dialogiske­ form­i­resten­af­rammefortællingen,­som­diskuterer­og­danner­overgang­mellem­ de­forskellige­indlagte­historier.­I­rammefortællingens­fortolkninger­af­historierne­ transformeres­det­uhørte­til­noget,­der­med­forskellige­narrative­strategier­og­fortolkningsstrategier­kan­høres­og­tales­om­på­mange­forskellige­måder.­For­det­andet­ har­ikke­alle­de­syv­historier­karakter­af­noveller.­Mens­nogle­er­anekdoter,­afsluttes­ bogen­med­'Eventyret',­der­lader­det­gådefulde,­symbolske­og­hermetiske­tage­over­ i­en­grad,­så­tilhøreren­eller­læseren­med­fortællerens­ord­kan­'blive­mindet­om­ingenting­og­alting'­(s.­114).­Og­her­hjælper­rammefortællingen­ikke,­men­overlader­ det­til­læseren­at­finde­vej­mellem­disse­alternativer.­Til­gengæld­har­den­allerede­ vist,­at­når­eventyret­kan­minde­os­om­alt­eller­intet,­så­er­det­ikke­disse­ekstremer,­ men­mulighederne­mellem­dem,­der­er­interessante.­Som­det­fremgik­af­Karls­yderpunkter,­kan­hverken­naturforskeren­eller­historieskriveren­med­alle­deres­instrumenter­endegyldigt­forklare­revolutionen­eller­andre­lidenskabelige­begivenheder.­ Men­det­betyder­ikke­nødvendigvis,­at­revolutionen­er­en­monolitisk­sandhed,­der­ ikke­kan­sættes­i­forbindelse­med­andre­begivenheder.­

­ Er­revolutionen­en­udfordring­til­den­gamle­verdens­fortælle-­og­konversationsformer,­så­er­det­ikke­første­gang,­at­Goethe­møder­en­sådan.­Et­par­måneder­før­ Den­franske­revolutions­udbrud­i­1789­havde­han­lagt­sidste­hånd­på­et­essay­om­ en­begivenhed,­som­man­ifølge­ham­selv­godt­kunne­hævde­'egentlig­ikke­lader­ sig­beskrive'­(Goethe­1948-60,­11:484).­Det­drejede­sig­om­det­romerske­karneval,­ som­han­året­inden­havde­oplevet­på­sin­lange­italienske­rejse.­Essayet,­ Das Römische Karneval ,­synes­på­en­række­punkter­at­foregribe­den­kommende­revolution.­Indledningsvist­beskriver­Goethe­i­generelle­termer,­hvordan­enhver­kendt­orden­er­sat­ud­af­kraft,­hvordan­forskellen­mellem­høj­og­lav­er­ophævet,­og­hvordan­ karnevallet­er­en­fest,­'som­egentlig­ikke­gives­til­folket,­men­som­folket­giver­sig­ selv'­(ibid.,­484).­Snart­forlader­han­dog­den­overordnede­karakteristik­og­forsøger­ i­stedet­at­give­læseren­et­direkte­indtryk­af­karnevallets­glæde,­tummel,­frihed­og­ svimmelhed.­I­en­række­små­tekstafsnit­med­titler­som­'Sidegaderne',­'Masker',­ 'Nat',­'Signal­til­den­fuldkomne­karnevalsfrihed'­o.l.­går­han­helt­tæt­på­begivenhederne.­Her­beskrives­i­præsens,­hvordan­gaderne­fyldes­af­menneskemassernes­ kaotiske­og­selvorganiserede­bevægelser,­hvordan­kvinder­er­forklædt­som­mænd­ og­mænd­som­kvinder,­hvordan­mord­og­vold­bliver­mimet,­og­hvordan­beruselsen,­ seksualiteten,­farverne,­teatret,­konfettien,­hestevæddeløbet,­larmen­osv.­har­frit­ løb.­Det­er­en­beskrivelse,­hvor­fortælleren­ikke­bare­giver­afkald­på­ethvert­overblik­og­enhver­hierarkisk­ordning­af­sanseindtrykkene,­men­hvor­han­også­synes­at­ give­afkald­på­sig­selv.­På­linje­med­alle­andre­er­han­blot­en­del­af­den­menneskemængde,­hvor­det­ikke­er­individualiteten,­men­anonymiteten­og­massen,­der­giver­ friheden.­Fortælleren­og­iagttageren­optræder­således­ikke­som­et­'jeg',­men­blot­ som­en­neutral­position­i­det­altomsluttende­karneval.­­

­

I­ hovedparten­ af­ essayet­ beskriver­ Goethe­ karnevallet­ indefra,­ som­ ensærlig­ begivenhed­eller­verden,­der­ikke­skal­sammenlignes,­perspektiveres­eller­ forklares­ud­fra­hans­egen­eller­den­øvrige­verdens­vante­orden.­Læst­i­forlængelse­ af­ Udvandrerhistorier ­kan­man­næsten­sige,­at­han­i­ Det romerske karneval afprøver­ Karls­ene­yderpunkt:­at­beskrive­et­fænomen­ikke­som­sandsynligt­eller­forklarligt,­ men­som­interessant­og­sandt.­Helt­så­enkelt­er­det­dog­ikke.­Han­afslutter­essayet­ med­i­det­sidste­afsnit,­'Askeonsdag',­at­træde­et­skridt­væk­fra­begivenheden­og­ reflektere­over­den.­Han­sammenligner­her­karnevallet­med­en­drøm­eller­et­eventyr,­der­måske­ikke­efterlader­mange­spor­i­sjælen.­'Frihed­og­lighed­kan­kun­nydes­ i­vanviddets­tummel'­(ibid.,­515),­eller,­kan­man­sige­i­Gailus'­vokabular,­lader­sig­ ikke­integrere­i­den­vante­orden­eller­narration.­Goethes­pointe­er­dog,­at­dette­er­ et­ganske­almindeligt­vilkår.­Han­understreger­parallellerne­mellem­karnevallet­og­ det­almindelige­liv:­at­livet­i­sin­helhed­er­lige­så­'uoverskueligt,­uindbydende­[ungeniessbar],­ja­betænkeligt'­(ibid.)­som­karnevallet,­og­at­de­største­glæder­i­livet­ stryger­forbi­os­som­hestene­i­væddeløbet.­Hans­ønske­er­således,­at­læseren­via­ beskrivelsen­af­'det­ubekymrede­maskesamfund­kan­blive­mindet­om­vigtigheden­ i­ enhver­momentan­og­ofte­tilsyneladende­ussel­livsnydelse'­(ibid.).­Da­han­i­det­ romerske­karneval­får­en­forsmag­på­revolutionen,­ser­han­ikke­omvæltningerne­ som­hverken­traumatiserende­eller­truende.­Nok­er­de­svære­at­gengive,­men­i­den­ tekst,­ som­det­lykkes­Goethe­at­skrive,­er­det­livets­almindelige­uoverskuelighed­ og­glædesløshed,­der­er­problemet,­mens­den­omvæltende­begivenhed­momentant­ kan­udfri­os.­­­­­

For­ Che­ Guevara­ var­ litteraturen­ en­ del­ af­ revolutionen.­ Han­ læste­ Cervantes,­ Robert­ Louis­ Stevenson­ og­ Pablo­ Neruda­ højt­ for­ sine­ guerillasoldater­i­Sierra­Maestra.­For­patienterne­på­et­hospital­for­spedalske­læste­han­Faust.­Her­har­han­mellem­de­ revolutionære­ kampe­ selv­ kastet­ sig­ over­Goethe.

## Wilhelm­Meisters­læreår

Spørgsmålet­om­genrernes­forskellige­muligheder­var­noget,­som­Goethe­diskuterede­og­afprøvede­både­i­sine­litterære­værker­og­i­aforismer,­essayistik­m.m.­Som­ jeg­har­argumenteret­for­i­forhold­til­ Udvandrerhistorier ­og­ Det romerske karneval ,og­som­hans­alsidige­produktivitet­også­viser,­var­pointen­dog­ikke­at­finde­én­særligt­god,­sand­eller­moderne­genre.­Han­blandede­gammelt­og­nyt,­sammenhænge­ og­brud,­og­udfoldede­sig­inden­for­praktisk­talt­alle­litterære­genrer.­Det­gjaldt­også­ i­årene­efter­Den­franske­revolution,­hvor­han­skrev­ Udvandrerhistorier ,­et­heksameterepos­og­et­sørgespil­og­også­færdiggjorde­ Wilhelm Meisters læreår .­

­ Goethe­ var­ begyndt­ på­ Læreår ­ i­ 1777,­ hvor­ politiske­ omvæltninger­ endnu­ lå­ et­stykke­ude­i­fremtiden.­Manuskriptet­med­titlen­ Wilhelm Meisters theatralische Sendung ­handlede­om­en­ung­mands­teaterlidenskab­og­erfaringer­med­forskellige­ teatermiljøer.­Goethe­arbejdede­imidlertid­kun­sporadisk­på­det­og­lagde­det­væk­ en­gang­midt­i­1780'erne.­Da­han­tog­manuskriptet­op­igen­i­1793,­var­både­hans­ eget­liv­og­verden­omkring­ham­forandret.­Det­samme­blev­romanen.­Mange­elementer­fra­teater-­eller­kunstnerromanen­indgik­stadig,­men­trådte­i­baggrunden­ til­fordel­for­mere­almene­spørgsmål­om­menneskets­selvbestemmelse,­livets­sammenhæng,­og­hvordan­vi­overhovedet­kan­forstå­og­agere­i­en­verden­præget­af­ store­omvæltninger.­Hvilke­meningsfulde­historier­kan­vi­fortælle?

­ I­ modsætning­ til­ Udvandrerhistorier ­ er­ revolutionen­ kun­ implicit­ til­ stede­ i­ Læreår .­Handlingen­udspiller­sig­på­et­ikke­nærmere­specificeret­tidspunkt,­før­den­ bryder­ud.­Især­i­romanens­sidste­del­spiller­revolutionen­dog­med­som­en­eksplicit­ forventning­og­implicit­kontekst,­der­afgørende­forandrer­individets­forhold­til­det­ fælles­og­til­ historien.­ Som­ Udvandrerhistorier ­ handler­ Læreår ­ dermed­helt­overordnet­om,­hvordan­vi­forbinder­livets­enkelte­tildragelser­med­en­større­sammenhæng.­I­romanen­sker­det­i­en­form,­der­ligefrem­er­blevet­set­som­oprindelsen­til­ en­ny­genre:­den­særdeles­indflydelsesrige­og­omdiskuterede­'dannelsesroman'­(jf.­ Eriksson­2003).­

­ At­ Læreår ­skilte­sig­ud­og­brød­med­læsernes­forventninger,­kan­man­se­fra­de­ først­publicerede­anmeldelser,­hvor­der­er­en­rådvildhed­over­for­romanens­tilsyneladende­splittelse­mellem­en­individuel­biografi,­en­dannelsestænkning­og­en­ centrumløs­mangfoldighed­af­bipersoner­og­sidehandlinger.­Allerede­i­1798­måtte­ Friedrich­Schlegel­konstatere,­at­romanen­stillede­store­krav­til­læserens­omstillingsevne.­'De­sædvanlige­forventninger­om­enhed­og­sammenhæng­skuffer­denne­ roman­lige­så­tit­som­den­indfrier­dem',­skrev­han,­idet­han­på­trods­af­mange­rosende­ord­mente,­at­'værkets­begyndelse­og­slutning­(...)­næsten­generelt­opfattes­ som­sælsom­og­utilfredsstillende,­og­noget­af­midten­som­overflødig­og­usammenhængende'­(Schlegel­2000b,­169-170).­

­ I­ sin­ anmeldelse­påpegede­Schlegel,­at­romanen­både­har­en­universel­og­en­ individuel­dimension­og­derfor­frustrerede­de­læsere,­der­kun­interesserede­sig­for­ heltens­udviklingshistorie.­På­trods­af­titlen­er­Wilhelms­udvikling­ikke­det­egentlige­anliggende.­Man­må­'forbinde­det­med­de­højeste­begreber­og­ikke­blot­opfatte­ det­(…)­som­en­roman,­hvori­personer­og­begivenheder­er­det­yderste­endemål'­ (ibid.,­169).­Imidlertid­er­de­højeste­begreber­også­vanskelige­at­få­greb­om,­idet,­ som­Schlegel­skrev­nogle­år­senere,­romanens­hovedbegreb,­dannelsen,­er­'meget­ alsidigt,­flertydigt­og­let­at­misforstå'­(Schlegel­1979,­85).

­ Men­hvorfor­er­det­sådan?­Et­bud­er,­at­vanskelighederne­afspejler­tidens­omvæltninger­og­er­en­konsekvens­af,­at­ Læreår ­ prøvede­at­formulere­nye­måder­at­ være­i­og­forstå­den­moderne­verdens­foranderlighed­på.­Som­M.M.­Bakhtin­har­

'

argumenteret­for,­er­det­graden­og­omfanget­af­forandringerne,­der­gør­dannelsesromanen­til­noget­særligt.­Den­adskiller­sig­til­den­ene­side­fra­de­picareske­eller­i­ Bakhtins­terminologi­'biografiske'­romaner,­hvor­begivenheder­nok­kan­ændre­heltens­liv,­position­og­skæbne,­men­han­alligevel­forbliver­den­samme.­Til­den­anden­ side­adskiller­den­sig­fra­udviklingsromaner,­Bakhtins­'novels­of­emergence',­hvor­ helten­træder­frem­på­baggrund­af­en­stabil­verden,­der­fungerer­som­erfaring­eller­ skole­for­ham.­I­en­dannelsesroman­som­Goethes­er­både­verden­og­selvet­foranderlige,­og­det­giver­en­dobbelt­ubestemthed.­­

Mennesket­bliver­til­sammen­med­verden,­han­afspejler­i­egen­person­den­historiske­tilblivelse­af­selve­verden.­Han­er­ikke­længere­inde­i­en­epoke,­men­befinder­sig­på­grænsen­ mellem­to­epoker,­på­overgangen­fra­den­ene­til­den­anden.­Denne­overgang­finder­sted­i­ ham­og­gennem­ham.­Han­er­tvunget­til­at­blive­en­ny­og­hidtil­uset­type­menneske.­(...)­ Det­er­netop­verdens­grundvold,­der­forandres,­og­mennesket­bliver­nødt­til­at­forandre­ sig­sammen­med­den.­Det­forstår­sig,­at­i­sådan­en­tilblivelsesroman­vil­problemet­med­ menneskets­virkelighed­og­potentiale,­dets­frihed­og­nødvendighed,­samt­spørgsmålet­ om­det­kreative­initiativ­blive­rejst­med­fuld­tyngde.­Billedet­af­det­tilblivende­menneske­ begynder­her­at­overvinde­sin­private­karakter­(...)­og­indtræder­i­en­fuldkommen­anden,­ rumlig­sfære­af­historisk­eksistens.­(Bakhtin­2006:­192-193)

Hvad­Bakhtin­beskriver,­kunne­være­en­revolutionserfaring,­men­er­hos­ham­en­ generel­modernitetserfaring.­En­lignende­generalisering­af­revolutionserfaringen­ finder­man­hos­Goethe.­Man­kan­ganske­vist­godt­læse­ Læreår ­ med­Den­franske­ revolutions­briller.­Man­kan­som­Novalis­bruge­Wilhelms­oplevelser­med­et­materialistisk­borgerskab,­mere­eller­mindre­mislykkede­kunstnermiljøer­og­et­reformvenligt­ aristokrati­til­at­læse­romanen­som­historien­om­borgerens­'valfart­til­adelsdiplomet'­ (Novalis,­60).­Man­kan­som­den­sene­Georg­Lukács­bruge­afslutningens­ægteskabelige­ alliancer­på­tværs­af­klasseskel­som­et­argument­for,­at­romanen­opløser­skellet­mellem­ borgerlige­og­adelige­til­fordel­for­en­progressiv­og­naturlig­humanisme­(Lukács,­4647).­Eller­man­kan­som­Franco­Moretti­se­den­som­en­fortælling­om,­hvordan­konflikter­ i­al­almindelighed­og­Den­franske­revolution­i­særdeleshed­kunne­have­været­undgået­ (Moretti,­64).­Man­kan­ideologikritisk­læse­dens­hyldest­til­social­harmoni­og­menneskelig­almenhed­som­antirevolutionær­og­restaurerende,­men­man­kan­også­som­de­ fleste­nyere­læsninger­fokusere­på­romanens­ironiske­distance­til­både­Wilhelms­dannelseshistorie­og­den­reformvenlige­adels­dannelsestænkning­(jf.­Eriksson­2004).­

­ Pointen­her­-­som­i­flere­af­ovennævnte­læsninger­-­er­dog,­at­ Læreår ­ behandler­ revolution­og­modernitet­under­ét.­For­Goethe­er­moderniteten­en­revolutionær­epoke,­ der­afgørende­forandrer­både­materiel­udvikling,­kultur­og­bevidsthed.­Det­er,­som­ også­Bakhtin­peger­på,­netop­disse­omvæltninger­i­epoken,­der­gør,­at­romanen­må­tematisere­det­enkelte­menneskes­potentiale.­Når­menneske­og­verden­er­bundet­til­hinandens­konstante­transformationer,­må­den­eksperimentere­med,­hvad­mennesket­kan­ i­forhold­til­modernitetens­dynamiske­karakter.­Det­betyder­også,­at­den­i­sin­form­må­ kombinere­det­verdens-­og­indadvendte.­Den­må­undersøge,­hvordan­individet­på­én­ gang­integrerer­verdens­tildragelser­i­sin­egen­identitetsdannelse­og­selv­integreres­i­ en­individualitetsoverskridende,­historisk­verden.­

## Nødvendighed,­tilfældighed­og­menneskets­frihed

En­af­de­måder,­hvorpå­ Læreår ­ behandler­ovenstående­dannelsesproblematik,­er­ ved­konkret­at­spørge­til,­om­livet­bedst­opfattes­som­nødvendighedens,­tilfældighedens­eller­den­fri­viljes­værk.­Formelt­svarer­den­selv­på­spørgsmålet­ved­netop­ at­være­en­roman.­Dermed­sætter­den­nemlig­forholdet­mellem­individ­og­verden­ på­en­bestemt­måde.­Da­nogle­af­personerne­diskuterer­'om­romanen­eller­dramaet­ fortjente­ forrangen',­når­de­frem­til­'omtrent­følgende­resultat'­(7:307/X:311) 1 :­ Romanen­skal­koncentrere­sig­om­sindstilstande­og­hændelser,­dramaet­om­karakterer­og­virkningsfulde­handlinger.­Mens­den­dramatiske­helt­er­på­konfliktkurs­ med­verden­og­'enten­rydder­(…)­hindringerne­af­vejen­eller­bukker­under­for­dem'­ (7:308/X:311),­så­er­der­i­romanen­ingen­tragisk­skæbne,­men­kun­tilfælde,­som­frembringer­patetiske­situationer­og­ledes­af­de­overvejende­passive­personers­sjæleliv.­

­ Tager­man­dette­'resultat'­alvorligt,­så­hører­skæbnen­eller­nødvendigheden­ altså­ hjemme­ i­ dramaet­ og­ tilfældet­ i­ romanen,­ mens­ friheden­ tager­ sig­ ganske­ forskelligt­ ud­ i­ de­ to­ genrer.­ Hos­ den­ stærke­ dramatiske­ helt­ ligger­ friheden­ i­ at­ være­handlekraftig,­at­gå­mod­verden­eller,­kunne­man­sige,­at­være­revolutionær.­ Romanhelten­derimod­er­langt­mindre­heroisk.­Han­er,­nu­igen­med­Bakhtins­vokabular,­ikke­mod,­men­sammen­med­verden­og­må­forandre­sig­sammen­med­den.­ For­hverken­Bakhtin­eller­Goethe­betyder­det­dog,­at­mennesket­viljesløst­er­underlagt­modernitetens­omvæltninger.­Hos­Bakhtin­sker­de­i­og­gennem­mennesket,­hos­ Goethe­former­romanhelten­verden­efter­sig,­så­tilfældighederne­bindes­og­ledes­af­ hans­sindstilstand.­

­ Betydningen­af­denne­mentale­frihed­udforskes­i­ Læreår ,­ som­lader­både­sine­ personer­og­læsere­give­form­til­tilfældighederne.­Wilhelms­åbne­og­udeterminerede­dannelseshistorie­afspejler,­hvordan­form­og­mening­ikke­er­der­i­sig­selv,­men­ er­noget,­han­må­skabe­i­sit­liv­-­og­vi­i­vores­læsninger.­Konkret­kan­hans­'læreår'­ forstås­på­to­modsatrettede­måder:­som­en­enhedslig­fremskridtshistorie­eller­som­ en­historie­med­fokus­på­det­singulære,­diskontinuerte­og­brudfyldte.­Receptionshistorien­viser­med­al­ønskelig­tydelighed,­at­romanen­kan­læses­på­begge­måder.­I­ sit­narrative­forløb­veksler­den­da­også­mellem­de­to­historiesyn­og­fremstiller­selv­ mod­slutningen­Wilhelms­historie­på­begge­måder.­

­ I­den­fremskridtsoptimistiske­udgave­kommer­det­store­gennembrud­i­Wilhelms­ dannelse,­da­han­påtager­sig­det­ret­tvivlsomme­faderskab­til­drengen­Felix.­Gennem­sønnen­med­det­symbolske­navn­kan­han­pludselig­se­en­sammenhæng,­der­er­ større­end­ham­selv:

Han­så­ikke­længere­verden­med­en­trækfugls­blik­og­ikke­en­bygning­som­en­hurtigt­ indrettet­løvhytte,­der­visner,­inden­man­forlader­den.­Alt,­hvad­han­agtede­at­anlægge,­ skulle­vokse­drengen­i­møde,­og­alt,­hvad­han­fremstillede,­skulle­vare­slægter­igennem.­I­ den­forstand­var­hans­læreår­til­ende,­og­med­faderfølelsen­havde­han­også­erhvervet­sig­ alle­en­borgers­dyder.­Han­følte­det,­og­hans­glæde­kunne­ikke­sammenlignes­med­noget­ andet.­(7:502/XI:152) '

Hvad­fortælleren­her­præsenterer,­er­en­'roman'­af­den­type,­som­Kant­beskrev:­en­ opbyggelig­historie,­der­giver­mening­til­verdens­tildragelser,­indskriver­det­enkelte­

'

liv­i­en­naturlig­fremskridtshistorie­og­kobler­direkte­til­de­borgerlige­dyder.­Men­det­ markeres­også,­at­der­netop­er­tale­om­en­måde­at­se­verden­på,­og­romanen­viser­ ved­sin­vekslen­mellem­denne­og­andre­måder,­hvor­svært­det­kan­være­at­indordne­ tilfælde­og­hændelser­i­en­fremskridtshistorie:­­

Det,­der­omgav­ham,­kunne­han­hverken­fastholde­eller­lade­ligge,­alt­mindede­ham­om­ alt;­han­så­ud­over­sit­livs­hele­kredsløb,­men­desværre­lå­det­knækket­foran­ham­og­syntes­aldrig­at­ville­samle­sig.­(7:570-71/XI:222)­

Fortolkningerne­er­således­skrøbelige.­I­en­moderne,­dynamisk­verden­må­de­nødvendigvis­være­foranderlige.­Wilhelm­begynder­sine­læreår­i­den­gamle­verdens­klare­modsætninger­mellem­selvdannelse­og­udadvendt­handling,­adel­og­borgerskab,­kunst­og­ handel,­individ­og­samfund.­Han­tror,­at­han­som­den­dramatiske­helt­må­gøre­oprør­ mod­verden,­men­finder­sig­hurtigt­i­en­moderne­kompleksitet,­hvor­alt­i­omgivelserne­ kan­minde­om­alt,­livet­er­brækket­fra­hinanden,­og­han­må­sætte­spørgsmålstegn­ved­ alt­inklusiv­sin­egen­karakter,­selvbestemmelse­og­relation­til­verden.­

­ Fortolkningerne­er­imidlertid­også­stærke.­Når­alt­i­omgivelserne­minder­Wilhelm­om­alt,­og­han­hverken­kan­fastholde­det­eller­lade­det­ligge,­så­skyldes­det­jo,­ at­omgivelserne­ikke­består­af­objektive­og­stabile­fakta,­men­overlader­det­til­mennesket­at­tilskrive­betydning.­Når­alt­til­sidst­angiveligt­ender­'lykkeligt'­for­ham,­ er­det­således­ikke­en­objektiv­beskrivelse­af,­men­en­subjektiv­given­form­til­hændelserne.­Hans­liv­hænger­ikke­objektivt­meningsfuldt­sammen­-­det­ville­være­en­ anakronisme­og­forudsætte­præetablerede­roller­og­plots.­Til­gengæld­har­det­en­ potentiel,­men­udetermineret­mening,­som­individet­i­høj­grad­har­indflydelse­på.­ Wilhelm­ kan ­faktisk­forstå­sit­liv­som­den­opbyggelige­fremskridtshistorie­eller­som­ det­brækkede­kredsløb,­der­aldrig­vil­samle­sig,­og­pointen­er­ikke­at­udstille­den­ ene­subjektive­forståelse­som­forkert­og­den­anden­som­rigtig,­men­snarere­at­vise,­ at­de­virker­og­er­med­til­at­bestemme­det­videre­forløb.­'Forvekslingerne,­hvis­det­ da­er­sådanne,­er­ikke­bare­fejltagelser,­der­kan­rettes,­hvorefter­vi­er­tilbage,­hvor­vi­ var­før;­de­har­deres­egen­dynamik'­(Øhrgaard,­243-244).

­ Vi­ser­det­måske­tydeligst,­da­Wilhelm­påtager­sig­faderskabet­til­Felix.­Da­han­ spørger­en­tilsyneladende­alvidende­abbed,­om­Felix­virkelig­er­hans­søn,­får­han­ svaret­ 'vov­ at­ være­ lykkelig!'­ (7:497/XI:147),­ en­ omvending­ af­ Kants­ 'Sapere­ aude!',­at­man­skal­vove­at­vide.­Faderskabet­kan­hverken­be-­eller­afvises,­men­ man­kan,­som­en­anden­biperson­siger­til­Wilhelm,­tage­det­på­sig:­'Faderskabet­beror­overhovedet­kun­på­overbevisningen;­jeg­er­overbevist,­altså­er­jeg­far'­(7:559/ XI:210).­Vover­man­at­forstå­verden­sådan,­får­det­også­betydning.­Så­er­det­ikke­ et­tragisk­vilkår,­men­en­mulighed,­at­verden­og­livet­ikke­bare­er­givet,­men­kan­ forstås­og­formes­på­forskellig­måde.­At­Wilhelm­tager­faderskabet­på­sig,­bliver­da­ også,­som­jeg­var­inde­på­ovenfor,­afgørende­for­hans­videre­opfattelse­af­sig­selv­og­ sit­forhold­til­verden.­Han­kan­faktisk­blive­forfatter­til­sit­eget­liv,­og­kan­han­kun­ skrive­en­'roman',­så­får­den­også­betydning.

## Afslutning

Mod­slutningen­af­ Læreår ­ forudser­Tårnselskabet,­som­Wilhelm­har­tilsluttet­sig,­ hvordan­det­kendte­samfund­går­i­opløsning.­Revolutioner­kan­ske­når­og­hvor­som­ helst:­'Man­behøver­kun­at­kende­lidt­til­verdensbegivenhederne­for­at­vide,­at­store­ forandringer­er­på­vej,­og­at­ejendommen­snart­ikke­er­sikker­nogen­steder'­(7:563/ XI:214).­At­omvæltninger­ikke­kan­stoppes,­men­kan­og­vil­ske,­er­et­generelt­vilkår.­ Som­fortælleren­i­ Læreår ­formulerer­det:

I­ det­ hele­ taget­ er­ det­ desværre­tilfældet,­at­alt,­der­skal­fremstå­af­flere­samvirkende­ mennesker­og­omstændigheder,­ikke­kan­holde­sig­fuldkomment­over­længere­tid,­(…)­ personerne­passer­ikke­mere­til­forholdene,­og­forholdene­ikke­mere­til­personerne.­Alt­ forandrer­sig,­og­hvad­der­før­var­forbundet,­falder­nu­snart­fra­hinanden.­(7:343/X:348) '

Denne­ moderne­ erfaring­ er­ udgangspunktet­ for­ såvel­ Udvandrerhistorier ­ som­ Læreår .­ De­to­værker­behandler­den­forskelligt­og­sætter,­som­beskrevet­ovenfor,­ ikke­ mindst­ gennem­deres­genrevalg­forholdet­mellem­individet­og­historien­på­ forskellig­måde.­Forskellen­står­dog­ikke,­som­det­ellers­ofte­fremstilles,­mellem­en­ moderne­novelles­singulære­nyheder­og­brud­og­en­dannelsesromans­fremskridtsorienterede­domesticering­af­disse.­Som­jeg­har­argumenteret­for­i­analyserne,­er­ epokens­to­historiesyn­bestemt­til­stede­i­værkerne,­men­forskellen­mellem­de­to­ opfattelser­skal­ikke­søges­ mellem ,­men­ i ­såvel­ Udvandrerhistorier ­som­ Læreår .­Det­ er­grunden­til,­at­begge­værker­indeholder­en­flerhed­af­genrer.­De­eksperimenterer­ med­og­reflekterer­over,­hvad­forskellige­genrer­-­eposet,­dramaet,­novellen,­eventyret,­konfessionsskriftet,­og­de­forskellige­romanformer­-­gør­og­kan­i­forhold­til­ modernitetens­voksende­afstand­mellem­erfaringer­og­forventninger.­­

­ For­flere­af­Goethes­tyske­samtidige­var,­som­jeg­var­inde­på­i­indledningen,­løsningen­på­modernitetens­splittelse­at­realisere­humaniteten­i­individet.­Det­viste­sig­ dog­hurtigt,­at­dette­kun­kunne­ske­inden­for­privatlivets­grænser.­I­ Læreår ­lykkes­ det­heller­ikke­for­hverken­Wilhelm­eller­Goethe­at­give­det­nyhumanistiske­dannelsesideal­en­konkret­social­form.­Humaniteten­eller­almenheden­eksisterer­ikke­ som­en­størrelse,­individet­kan­realisere.­I­modsætning­til­Humboldt­og­flere­af­de­ andre­nyhumanister­tog­Goethe­i­stedet­den­moderne­arbejdsdeling­og­uddifferentiering­til­efterretning.­Som­det­programmatisk­hævdes­i­Wilhelms­lærebrev:­'Menneskeheden­består­kun­af­alle­mennesker,­verden­kun­af­alle­kræfter­lagt­sammen'­ (7:552/XI:203).­

­ Når­almenheden­på­denne­måde­oversættes­til­mangfoldighed,­har­det­nogle­ konsekvenser.­På­den­ene­side­giver­det­et­mere­begrænset­og­dermed­også­et­mindre­selvbestemmende­subjekt.­Det­afspejles­i­både­ Udvandrerhistorier ­ og­ Læreår ,­ som­på­forskellig­måde­tematiserer,­hvad­der­sker,­hvis­man­giver­afkald­på­illusioner­om­autonomi,­om­fri­vilje­og­om­at­kunne­overskue­det­hele­fra­en­privilegeret­ position.­Men­det­giver­også­nogle­muligheder,­og­i­begge­værker­er­der­et­potentiale­i­afkaldet­-­som­der­tydeligvis­også­var­i­ Det romerske karneval .­Går­man­fra­ dramaets­-­eller­revolutionens­-­forestilling­om­det­handlekraftige­dramatiske­subjekt,­der­enten­må­overvinde­eller­bukke­under­for­verdens­hindringer,­så­går­man­ nemlig­ikke­bare­til­et­mindre­og­mere­partikulært­individ,­men­også­til­en­mindrefast­og­enhedslig­verden.­Ved­at­oversætte­almenhed­til­mangfoldighed­får­man­en­ verden,­man­ikke­kun­kan­kæmpe­mod,­men­som­man­også­kan­blande­sig­med,­ idet­man­afprøver­og­giver­form­til­dens­partikulariteter.­Opgivelsen­af­almenheden­ giver­på­den­måde­også­en­frihed­for­forskelligartede­udvekslinger­mellem­individ­ og­verden,­mellem­den­individuelle­og­den­store­historie.­I­ Udvandrerhistorier ­ og­ Læreår ­eksperimenterede­Goethe­med­disse­udvekslinger,­idet­han­søgte­og­lykkedes­med­at­formulere­menneskets­potentiale­på­en­måde,­der­ikke­bare­indførte­ en­ny­moderne­determinering­som­afløser­for­den­præmoderne,­men­viste,­at­de­ 'romaner'­vi­skriver,­betyder­noget.­

## Noter

- 1 Da­jeg­i­enkelte­tilfælde­har­fundet­det­nødvendigt­at­justere­den­danske­oversættelse,­er­citater­ fra­ Wilhelm Meisters læreår ­angivet­med­bind­og­sidetal­fra­først­den­tyske,­dernæst­den­danske­ udgave­(hhv.­Goethe­1924-28­og­Goethe­1948-60).­­

## Litteratur

Bakhtin,­M.M.­(1986):­'The­ Bildungsroman ­and­Its­Significance­in­the­History­of­Realism­(Toward­ a­Historical­Typology­of­the­Novel)',­i­Caryl­Emerson,­Michael­Holquist­(red.):­ Speech Genres and Other Late Essays ,­Austin:­University­of­Texas­Press.

Bakhtin,­M.M.­(2006):­'Dannelsesromanen­og­dens­betydning­i­realismens­historie­-­bidrag­til­en­ typologi­af­romanen',­i­ Rum, tid og historie -kronotopens former i europæisk litteratur ,­Århus:­Klim.

Eriksson,­Birgit­(2003):­'Når­man­får­en­historie­uden­at­have­en­identitet',­i­Lars­Geer­Hammershøj­ m.fl.­(red.):­ Mellemværender ,­Kbh.­Danmarks­Pædagogiske­Universitetsforlag.

Eriksson,­Birgit­(2004):­'Learning­to­Miscalculate:­in­Dialogues­with­Wilhelm­Meister',­i­KarenMargrethe­Simonsen­m.fl.­(red.):­ Reinventions of the Novel ,­Amsterdam/New­York:­Rodopi.

Gailus,­Andreas­(2006):­ Passions of the Sign. Revolution and Language in Kant, Goethe, and Kleist ,­ Baltimore:­The­Johns­Hopkins­University­Press.­

Goethe,­Johann­Wolfgang­von­(1924-28/1795-96):­ Wilhelm Meisters læreår ,­ i Goethes Værker ,­Bind­X­ og­XI­(red.:­P.A.­Rosenberg),­Kbh.:­Forlaget­'Danmark'­og­H.­Aschehoug­&amp;­Co.­Dansk­Forlag.

Goethe,­Johann­Wolfgang­von­(1948-60/1795-96):­ Wilhelm Meisters Lehrjahre ,­ i­ Goethe:­ Werke ,­ Bind­7­(red.:­Erich­Trunz),­München:­Verlag­C.H.­Beck.

Goethe,­Johann­Wolfgang­von­(1948-60/1789):­ Das Römische Karneval ,­ i­ Goethe:­ Werke ,­ Bind­11­ (red.:­Erich­Trunz),­München:­Verlag­C.H.­Beck.

Goethe,­Johann­Wolfgang­von­(1999/1795):­ Tyske udvandrerhistorier ,­Kbh.:­Aschehoug.

Humboldt,­Wilhelm­von­(1960):­'Ideen­zu­einem­Versuch,­die­Grenzen­der­Wirksamkeit­des­Staats­ zu­bestimmen'­(publiceret­i­uddrag­i­Schillers­tidsskrift­'Neue­Thalia'­i­1792)­og­'Theorie­der­Bildung­des­Menschen'­(fra­omkring­1793),­i­ Werke in fünf Bänden ,­bind­I­(red.:­Andreas­Flitner­og­Klaus­ Giel).­Darmstadt:­Wissenschaftliche­Buchgesellschaft.

Kant,­Immanuel­(1993a/ Berlinische Monatsschrift ,­ nov.­1784):­'Idé­til­en­almen­historie­med­verdensborgerlig­hensigt',­i­Kant:­ Oplysning, historie, fremskridt. Historiefilosofiske skrifter ­(red.:­Morten­Haugaard­Jeppesen),­Århus:­Slagmarks­Skyttegravsserie.­­­

Kant,­ Immanuel­ (1993b/ Berlinische  Monatsschrift ,­ dec.­ 1784):­ 'Besvarelse­ af­ spørgsmålet:­ Hvad­ er­oplysning?',­i­ Oplysning, historie, fremskridt. Historiefilosofiske skrifter ­ (red.:­Morten­HaugaardJeppesen).­Århus:­Slagmarks­Skyttegravsserie.Lukács,­Georg­(1947): Goethe und seine Zeit ,­Bern:­A.­Francke­AG.­Verlag.

Moretti,­Franco­(1987):­ The Way of the World: the Bildungsroman in European Culture ,­London:­Thetford­Press.

Novalis­ (1979):­ 'Aus:­ Schriften',­ i­ Klaus­ F.­ Gille­ (red.):­ Goethes  Wilhelm  Meister .­ Königstein:­ Athenäum.

Schiller,­ Friedrich­ (1996/1795):­ Menneskets  æstetiske  opdragelse ,­ Haslev:­ Gyldendal/Samlerens­ Bogklub.

Schlegel,­Friedrich­(1979):­'Aus:­Rezension­von­'Goethes­Werke:­Erster­bis­vierter­Band.­[...]­1806''­ (1808),­i­Klaus­F.­Gille­(red.): Goethes Wilhelm Meister .­Königstein:­Athenäum.

Schlegel,­Friedrich­(2000a):­'Athenäumfragmenter',­i­ Athenäumfragmenter og andre skrifter ,­Kbh.:­ Gyldendal.

Schlegel,­Friedrich­(2000b):­'Om­Goethes­Meister',­i­ Athenäumfragmenter og andre skrifter ,­Kbh.:­ Gyldendal.

Øhrgaard,­Per­(1999):­ Goethe. Et essay ,­Kbh.:­Gyldendal.