Om Kierkegaards Bibliotek
Forfattere: Niels Thulstrup
Tidsskrift: kierkegaardiana (1962-06-08)

## Om  K ierkegaards  B ibliotek

## af NI ELS  T H UL ST RU P

I  Aarbogen  »Fund  og  Forskning  i  Det  kongelige  Biblioteks  Samlinger«  Bd. VIII,  1961, p. 79-127, har tidligere Bibliotekar, cand. mag. H. P. Rohde publi­ ceret en Afhandling »Om Søren Kierkegaard som Bogsamler«.

Indholdet af denne Afhandling er ret broget. I en Bredde, der stærkt nærmer sig  ordinær,  journalistisk  Snakkesalighed,  anstiller  Forfatteren  Betragtninger over  S.  K.s  Forhold  til  Kunstindustri,  herunder  Bogbind,  hans  Boligvaner, Spisevaner,  Sans  for  hjemlig  Hygge  -   som  det  hedder  -   og  meget  andet  af samme Tønde.  Det  skal  jeg her  lade  ligge.  Hvem  slige  Udvortesheder  endnu maatte  interessere,  kan  jo  selv  læse  derom  hos  Rohde  -   og  hos  hans  mange Forgængere  i  Genren.  Forfatteren  ofrer  ligeledes  en  halv  Snes  Sider  paa  en helt rørende Omtale af S. K.s Papirhandlere og Bogbindere, en  livlig og elsk­ værdig, en patriarkalsk, en gemytlig og senere forrykt etc. etc. Ogsaa det lader jeg ligge, og ligesaa hvad  Forf.  fortæller om S.  K.s  Boghandlere  og hans  Sær­ præg  som  Bibliofil.  For  Kierkegaard-Forskningen  er  alt  dette  kun  af  meget perifer  Interesse.

Derimod er der Grund  til  at knytte  nogle Bemærkninger  til  andre Afsnit  i Afhandlingen, nemlig dem der omhandler S. K.s Bogsamling indholdsmæssigt og -  i Sammenhæng dermed -  Forf.s Omtale og Udnyttelse af den reviderede Udgave  af  Auktionskatalogen  derover,  som  jeg  i  1957  udgav  under  Titlen »Katalog over Søren  Kierkegaards  Bibliotek«.

Hvad  denne  Udgave  angaar,  saa  har  jeg  jo  i  dens  Indledning  (især  pp. 24- 26)  tydeligt angivet,  efter  hvilke Retningslinier  jeg har  udarbejdet den og hvilket Maal jeg har sat mig, saaledes at enhver, der beskæftiger sig med S. K.s som Læser og Skribent, kan se, hvad han kan vente at finde i min Udgave -  og hvad han ikke kan faa Oplysning om deri. Ved simple Tegn er ved de enkelte Numre markeret, hvilke Bøger, jeg ikke var i Stand til at verificere. Af ca. 2200 Numre kunde jeg ikke med Sikkerhed identificere ca. 60, deriblandt nogle Stereotypudgaver,  forskellige  Atlas  o.  lign.  Det  er  beklageligt  nok;  men  Forf. meddeler,  ikke uden  Triumf over sine egne Evner  som  bibliografisk  Sherlock Holmes, at han har  identificeret ogsaa disse  faa Numre.  Det stemmer  nu ikke helt.  De  to  Appendices  i  Auktionskatalogen  medtog  jeg  ikke,  da  Tilhørsfor­ holdet til  S.  K.  er  usikkert,  og  jeg gjorde  ikke  meget ud  af  Fortegnelsen  over S.  K.s egne Bøger -  udfra den  jevne Betragtning,  at dem  havde S.  K.  selvføl­ gelig staaende, og at Katalogen  (Ktl.)  først og fremmest skulde være et Hjæl­ pemiddel til  at  finde ud  af,  hvilke  andre  Forfatteres  Værker  S.  K.  ejede  -  og maaske læste. I min Udgave gennemgik jeg heller ikke de bevarede Boghand­ lerregninger (for at notere ved Numrene i Ktl., hvornaar S. K. havde anskaffet dem), og det gjorde  jeg ikke,  fordi enhver blot  nogenlunde kyndig  i de  Sager ved,  at  Heiberg,  Kuhr  og Torsting  forlængst  har  benyttet disse  Regninger  og deres Datoer i Noterne i den store Udgave af S. K.s  »Papirer«.

Rohdes  Fortjeneste  er  nu  den,  at  han  har  verificeret  de  Numre,  jeg  ikke kunde finde ud af (i hans Bilag IV). Jeg ser bort fra, at han (ved Nr. 252) giver ganske samme Oplysning, som staar baade i Auktionskatalogen og i min revi­ derede  Udgave,  nemlig  »Et  Bundt  Smaa-Prædikener  etc.«,  og  der  skal  vist ogsaa mere end almindelige menneskelige Evner til at finde ud af, hvad denne Betegnelse dækker over. Jeg ser ogsaa bort fra,  at han har  fundet Aarstal  paa en  komplet  ligegyldig  Tauchnitz-Lommeordbog,  og  at  han  i  sine  Bilag  om­ hyggeligt  opregner  alle  de  Udgaver  og  Oversættelser,  S.  K.  ejede  af  Bibelen eller  blot  af  Ny  Testamente.  Fuldstændighedsraseri  kan  undertiden  være  paa sin Plads,  ja være ligefrem sympatisk;  men hvad nu fx Ny Testamente angaar, saa  ser  jeg  mig  lykkeligvis  i  Stand  til  at  meddele  den  for  Forf.  maaske  over­ raskende  Oplysning,  at  samtlige  Udgaver  af  denne  tidligere  saa  udbredte  og maaske  ogsaa  undertiden  læste  Bog  faktisk  indeholder  det  samme.  Af  Plads­ hensyn skal  jeg spare Læserne for Bevisførelsen!  For  en Bibliotekar  er Pedan­ teri  maaske  en  Dyd,  for  andre  er  det  mest  til  Besvær.  Derimod  kunde  man fremsætte, som et fromt Ønske, at Bibliotekarer ogsaa, blot rent undtagelsesvis, viste  en  Smule  Interesse  for  andet  end  Bogrygge  og  Titelblade,  ellers  kunde Bibliotekernes Hylder  jo for  deres Skyld lige saa godt fyldes med tomme,  ind­ bundne Cigarkasser,  som  de saa  kunde muntre sig med  at  etikettere og ordne efter  snedige  Katalogiseringsregler.

En Fortegnelse, som Forf. bringer, over de  af S. K.s Bøger, som Det kongelige Bibliotek købte paa Auktionen  (Bilag I),  er blot en Gentagelse  af Oplys­ ninger, som den grundige Sejer Kühle allerede for mange Aar siden har fundet frem. Listen over  Bøgerne i S.  K.-Arkivet  (Bilag II)  rummer  ikke  Overraskel­ ser, saalidt som Bilag III. I Bilag V nævner Forf.  8 Numre, der ved Fejl bekla­ geligvis ikke kom med i min Udgave. Bilagene VI, VII og VIII rummer ingen Overraskelser for kyndige.

I  Stedet  for simpelthen at bringe  sine Korrektiver  og Supplementer  til  min Udgave af Bogfortegnelsen  (hvilket maaske  efter  Forf.s  Opfattelse  ikke  vilde have synet nok, da det kunde have staaet paa 4- 5  Sider mod de halvthundrede, han faktisk har opblæst sine Betragtninger til), vil  Forf.  tydeligt nok sætte  sig selv  i  Relief  ved  vidt  og  bredt  at  omtale  mit  Arbejde  og  mig  selv  paa  en Maade,  der  stærkt  nærmer  sig  det  injurierende.  Da  det  aabenbart  er  en  for Forf.  naturlig Tone og Udtryksform,  skal  jeg ikke opholde mig ved  den,  men blot -   for  at  han  dog  muligvis  kan  forstaa,  hvad  her  skrives  saa  lempeligt prøve at synge med, saa det dog kan blive en  Slags Duet.

Lidt henne i Afhandlingen  (p.  84)  fortælles om  Størrelsen  af  S.  K.s  Biblio­ tek, og Forf. citerer Brøchners bekendte Udtalelse derom -  ganske som jeg har gjort i min Indledning  (p.  7  i min Udgave). Derefter spørger han  »men hvad er  et stort bibliotek? «  og han nævner saa Omfanget af Kolderup-Rosenvinges, Rudelbachs  og  Wegeners  Biblioteker  -   ganske  som  jeg  har  gjort  i  min  Ind­ ledning og til Overflod i samme Rækkefølge. Er det mon ganske tilfældigt?  I samme  Afsnit  nævner  Forf.  S.  K.s  Adgang  til  bl.  a.  Studenterforeningens  og Athenæums Biblioteker. Jeg har sagt det samme;  men heller ikke her henviser Rohde til min Udgave.

Paa den  følgende  Side  (p.  85)  giver  Forf.  en  generel  Karakteristik  af  Ind­ holdet af S.  K.s Bibliotek  -  og atter  kan  man  sammenligne  den  med  min  og finde vidtgaaende Overensstemmelse. Da Rohde aabenbart sætter stor Pris paa, hvad  han  selv har  skrevet,  saa  er  det paafaldende,  at  han  rakker  min  Udgave ned, selv naar der staar det samme!  At der staar det samme, baade hvad faktiske Oplysninger og Vurderinger angaar, det nævner Forf. ikke med eet eneste Ord -  og nøder derved mig til  at sige det.

Paa  samme Side siges,  at  skulde man  tro Auktionskatalogen,  har  S.  K.s  Bi­ bliotek  kun  været  paa  godt  og  vel  et  Par  Tusind  Bind,  »men  han  kan  have haft -  og har haft -  bøger, som idag ikke kan identificeres.«  Ja, det er  rigtigt, men  Forf.s  Fortsættelse  er  rent  Gætteri  eller  meget  misvisende.  At  S.  K.  kan have skilt sig af med Bøger  »som kunde fortælle eftertiden mere om ham, end den  havde godt  af  at  vide«  er  Gætteri  og  tillige  en  Insinuation.  Bevis  er  der ikke  Skygge  af.  Tænker  Forf.  sig  maaske,  at  S.  K.  paa  sit  Natbord  havde  et slidt  og  indstreget  Exemplar  af  Sues  »Paris'  Mysterier«,  eller  fx  af  Madam Mangors Kogebog, som han smed i Kakkelovnen for at en nysgerrigt snagende Eftertid  ikke  skulde  faa  Nys  om  hans  sørgelige  Tilbøjeligheder?  Naar  Forf. digt udtrykt.  At en Fortegnelse er ufuldstændig  (for saa vidt Ktl. kun rummer de Bøger, S. K. ejede ved sin Død  -r-  dem, der blev udtaget før  Auktionen)  er derefter  siger,  at Auktionskatalogen  er  en  vigtig,  »men  samtidig  meget  svige­ fuld«  Kilde til vor Viden om S. K.s Bogsamling,  saa er det i bedste Fald uhel­ jo dog ikke det samme, som at den er  forkert, svigefuld.

Forf. hævder (p. 85), at »det man forventer af en saadan udgave« som altsaa min,  er  »først  og  fremmest,  at  den  simpelthen  erstatter  det  oprindelige  kata­ log«. I  Stedet for man skulde der nok have staaet jeg H. P. Rohde.  Det er ud­ trykkeligt  sagt,  at  min  Udgave  er  lavet  som  et  Hjælpemiddel  ved  Studiet  af S.  K.s  specielle litterære,  filosofiske  og  teologiske,  altsaa  stort  set boglige  For­ udsætninger, medens den  ikke skulde erstatte den gamle Auktionskatalog,  der har  de  utroligste  Fejl  i  Angivelserne.  Skulde  de  maaske  efter  Forf.s  Mening have været trykt med, saa havde det unægtelig været nemmere for mig -  men ikke bekvemmere for  Brugerne -  blot at  faa  lavet et  fotografisk  Optryk.  Det maa  vist  være  Forf.s  Mening,  for  han  kræver  »præcis  gengivelse  af  det  op­ rindelige  katalog«,  hvilket  maa  indbefatte  Fejl  og  Mangler.  Med  sin  saa  bibliotekarisk-bibliofile, sikkert nitide og i hvert Fald nidkært hævede Pegefinger bebrejder  Forf.  mig,  at  jeg  ved  min  Fremgangsmaade  (der  bl.  a.  gik  ud  paa stiltiende og ikke højttalende at korrigere Fejl og Mangler hos min Forgænger) ikke har  tilvejebragt et brugbart Arbejdsinstrument. Nej,  sikkert ikke til  hans ganske udvendige Interesse for S. K.s Bøger -  skønt han i vid Udstrækning har brugt dets  Oplysninger,  ganske vist uden  at meddele,  at det er  derfra  han  har dem -  og saa vil han yderligere paastaa,  at  jeg har  »foreholdt  læseren  vigtige oplysninger«, og som Exempel ved han intet bedre at meddele,  end at jeg ikke har  noteret,  at S.  K.  ejede  flere  af sine  egne  Bøger  i  svensk  Oversættelse!  Det er der da ikke noget underligt i, og det siger intet som helst om S. K. som Læser.

Hvad  iøvrigt  Minimumskravene  til  et  brugbart  Arbejdsinstrument  angaar, saa har det, som jeg har lavet, bevist sin Anvendelighed til sit specielle Formaal. Det kan man fx se i nogle af de kommenterede Udgaver og Værker, der siden er fremkommet, i Disputatser og andre Afhandlinger, Rohdes medregnet, ligesaa.

Senere  (p.  98)  vender  Forf.  tilbage  til  sit  kære  Hovedsynspunkt,  at man  af Auktionskatalogen -  som det udtrykkes -   »ikke kan se...  hvad han ikke har haft.«  Er  det  nu  saa  underligt?  Skulde  man  virkelig  kunne  se  af  Ktl.,  hvilke Bøger S. K. ikke har haft, saa maatte det jo ledsages af et Appendix paa 4- 500 Folianter,  eller  hvor  meget  nu  en  Universalbibliografi  vilde  fylde! Forf.  har dog  vist  blot  faaet  anbragt  et  »ikke«  for  meget,  nemlig  det  sidste,  og  hans Mening er -   forhaabentlig -  simpelthen  denne:  vi  kan  desværre  ikke  af Ktl. se,  hvad  S.  K.  sit  hele  Liv  igennem  overhovedet  har  ejet  af  Bøger.  Nej,  selv­ følgelig  kan  man  ikke  se  det  af  en  Auktionskatalog.  Man  kan  jo  ikke  godt holde Auktion over fraværende Bøger.

Alene udfra S. K.s Værker og Papirer, som Forf. aabenbart staar i et lige saa udvortes  Forhold  til  som  til  andre  af  de  Bøger,  han  nævner,  kan  man  -   om man vil  gøre  sig  den  Ulejlighed  -   se,  at  S.  K.  naturligvis  har  læst  og  i  flere Tilfælde ogsaa ejet andre og flere Bøger end der nævnes i Ktl..  Paa det Punkt

var  S.  K.  da  ikke enestaaende,  hans  Auktionskatalog  heller  ikke.

For  nu  at  støtte  sin  Idé,  antager  Forf.  (p.  99)  det  ikke  for  usandsynligt,  at S.  K.  har  ejet mindst det  dobbelte  af,  hvad  Ktl.  udviser,  og  (p.  98)  siger  han, helt medynkvækkende, at Ktl. kun repræsenterer »en ribbet bogsamling«. Hvad Omfanget angaar præsenterer  Forf.  igen  kun  det rene  Gætteri og han  synes  i det hele i sine Slutninger ganske ukendt med de elementæreste logiske Regler. Hvad Udtrykket »ribbet«  angaar, saa kunde man med lige saa megen Ret sige revideret eller udvalgt.  S.  K.  flyttede  jo meget rundt,  og  alene  derved  fik  han ret ofte Anledning til  at gaa sine Bøger  igennem og skille dem  fra,  han  af en eller anden Grund ikke vilde beholde. Det kunde jo ligefrem være en Lettelse at slippe af med  nogen med passende Mellemrum.  Dertil  kommer,  at S.  K.  stod i  et  ganske  frit  Forhold  til  Bøger  saa  vel  som  til  andre Ting:  de  var  først  og fremmest  Redskaber  til  bestemt  Brug,  og  havde  nogle  af  dem  opfyldt  deres Funktion  var  der  ingen  Mening  i  blot  at  gemme  dem.  S.  K.  var  da  hverken Museumsmand, Bibliotekar eller  Biblioman -  heldigvis.

I min Indledning til Ktl. nævnte jeg nogle Exempler paa Værker, som kunde ventes at være i Samlingen, men som glimrer ved deres Fraværelse. Rohde kan gerne have Ret i, at i nogle Tilfælde kan det -  ud fra Boghandlerregningerne godtgøres,  at de  engang  har  været  i  S.  K.s  Eje;  men  i  de  fleste  Tilfælde  kan man blot anstille  Formodninger.

Saa vil Forf. godhedsfuldt tage S. K.s Bogsamling i Forsvar mod mig, hvilket er overflødigt,  da  jeg ikke har  angrebet den.1  Han  nævner  saaledes  (p.98),  at naar  jeg  finder  det  underligt,  at  S.  K.  ikke  havde  Strauss'   »Leben  Jesu«,  saa gerne angaar. Det kan være meget godt, at S. K. har ejet Hases, men, højstærede Hr. Bibliophil, Strauss* og Hases Bøger om samme Emne forholder sig som Ild og Vand -  og det var Ilden jeg forgæves søgte. At han skilte sig af med Hases

havde han »dog Hases«. Dette »dog«  røber Dilettanten hvad Indholdet af Bø­ Bog som Hyldefyld, kan en Læser af den Slags Bøger udmærket forstaa.

Endelig er der de to Tillæg i Auktionskatalogen. Derom skriver Forf. et Par Sider, mest mod Kabell og mig;  men selv om han med et Par Exempler (ud af de halvsyvende hundrede Numre Tillæggene rummer) vil gøre det sandsynligt, at de kan have tilhørt S. K., saa siger han dog selv  (p.  101), at om Tilhørsfor­ holdet ved man intet sikkert. Jeg vil ikke modsige ham; men naar han intet sik­ kert ved, saa er det bedre at udelade dem  (hvilket jeg har gjort -  og han selv med!). De er jo heller ikke utilgængelige. De findes i det af Forf. saa højt værd­ satte gamle Auktionskatalog, der jo er let tilgængelig paa Det kongelige Biblio­ tek, hvis  Personale i sin Tid under mit langvarige og besværlige Arbejde med at revidere det,  fra  den  højeste  Ledelse  til  den  laveste  ansatte  paa  een  Undta­ gelse nær ydede mig al mulig Hjælp.

1  Lad  m ig  her,  hvor  der  lige  er  Plads,  blot  minde  om  S.  K.s  Syn  paa  sin  Tids  nitide  Bøger, som  fx  Heibergs  »Urania«,  hvorom  han  skriver  bl.  a.:  »Ja  naar  man  er  saaledes  udstyret, saa  kan  man  sagtens  vise  sig  for  den  undrende  Mængde;  end  ikke  Salomon  Goldkalb  i  al sin  Pragt  var  saaledes  paaklædt;  dette  her  er  jo  det  bare  Guld.  Kjøber  ingen  anden  denne Bog,  saa  kjøber  Kunstkammeret  den.«  (cf.  m in  Udg.  af  »Efterskrift«  Bd.  II,  332).