Det politiske informationslandskab i Danmark 2.0
Forfattere: Mark Blach-Ørsten, Eva Mayerhöffer
Tidsskrift: politica (2021-05-03)

## Mark Blach-Ørsten og Eva Mayerhöffer

## Det politiske informationslandskab i Danmark 2.0

Artiklen analyserer og diskuterer forandringer i det politiske informationslandskab i Danmark. Det politiske informationslandskab kan forstås som udbud og efterspørgsel af politiske nyheder og politisk information inden for et givet samfund. Artiklen fokuserer på udbuddet og efterspørgslen af (politiske) nyheder (offline, online og på de sociale medier) i forhold til traditionelle og alternative nyhedsmedier. Analysen viser, at de traditionelle nyhedsmedier stadig står centralt i forhold til  danskernes brug af nyheder, men at lavtuddannede og lavtlønnede uden for hovestaden tilgår nyheder mindre hyppigt end resten af befolkningen. I forhold til de sociale medier viser analysen, at Facebook stadig er danskernes foretrukne sociale medieplatform. Samtidig er det kun er 13 pct. af danskerne, der samlet set betragter kategorien 'sociale medier' som deres vigtigste nyhedskilde. Endelig viser analysen af forskellige typer alternative nyhedsmedier, at de traditionelle nyhedsmediers 'monopolposition' som leverandør af news og views til et bredt publikum er ved at blevet udfordret af en meget heterogen skare af nye onlinemedier, der inkluderer både hyperpartiske medier, slow news medier og debatorienterede medier. Artiklen afslutter med at diskutere, hvordan forandringerne i det politiske informationslandskab kan påvirkevirke den demokratiske samtale i Danmark.

Nøgleord: mediebrug, nyhedsmedier, alternative medier, sociale medier, politisk informationslandskab, Danmark

Forandringens vinde blæser voldsomt hen over det danske medielandskab. Public  service-udvalget  fremhævede  i  2016  som  indledning  til  deres  rapport  om public service-mediernes rolle i det fremtidige medielandskab, at 'Mediemæssigt er vi i en brydningstid, hvor nye teknologier og tjenesters udbredelse blandt befolkningen ændrer mediebrugen, og hvor vilkårene for de danske medievirksomheder er forandret væsentligt' (Kulturministeriet, 2016: 12). Hvor længe sådan en 'brydningstid' har været i gang, kan selvfølgelig altid diskuteres, men i Danmark har den især taget fart fra begyndelsen af 00'erne, hvor digitalisering  for  alvor  slog  igennem  i  det  danske  medielandskab  (Aagaard  og  BlachØrsten, 2018). I Slots- og Kulturstyrelsens årlige rapport om medieudviklingen i  Danmark fra 2019 hedder det, at 'Medievirkeligheden undergår fortsat en løbende forandring. De teknologiske muligheder ændres og udvikles konstant.

Branchen forsøger at udnytte de nye muligheder og håndtere de udfordringer, de også fører med sig, og brugerne tager i vidt forskellige grader og tempi de nye digitale tilbud til sig' (Slots- og Kulturstyrelsen, 2019: 4). På EU-niveau er der ligeledes fokus på forandringerne i medielandskabet, særligt i forhold til udviklingen på de sociale medier og problemer omkring fake news og desinformation. Her fremhæver rapporten fra EU's High Level Expert Group on Fake News and Online Disinformation, at

The move to an increasingly digital environment gives European citizens many new ways of expressing themselves and of finding and accessing diverse information and views. It also enables an increase in the volume of various kinds of disinformation in circulation. The latter potentially represents risks for our democratic processes, national security, social fabric, and can undermine trust in the information society and confidence in the digital single market (European Commission, 2018: 10).

I  forskningen  sættes  der  også  fokus  på  de  mange  forandringer.  Chadwick (2017) diskuterer, hvordan den stigende digitalisering fører til et hybridt medielandskab, hvor traditionelle nyhedsplatformes og sociale mediernes logikker påvirker hinanden og samfundets politiske kommunikation. Van Aelst et al. (2017) fremhæver, hvordan vi nu lever i et samfund, hvor valget mellem mange forskellige medieplatforme kan virke overvældende og forvirrende for borgerne, mens Bennett og Pfetsch (2018) fremhæver, hvordan disse forandringer også udfordrer forskningens egne begreber og forestillinger. Forskningen peger også på, hvordan disse forandringer kan udfordre demokratiet. Her påpeges bekymringer i forhold til yngre borgeres fravalg af traditionelle nyhedsmedier samt deres øgede brug af sociale medier til at orientere sig om politik og samfund. Der peges på en faldende tillid til traditionelle nyhedsmedier, der også kædes sammen med en faldende tillid til politikere, og der peges på en stigende repolitisering og polarisering af medielandskabet og en øget fare for spredning af fake news og desinformation i takt med, at nyhedsformidling og brug rykker ud på de sociale medier (Aagaard og Blach-Ørsten, 2018; Davis, 2019).

I forhold til de mange bekymringer fremhæves det, at der er store nationale forskelle på, hvordan disse forhold udvikler sig i fx Danmark, andre europæiske lande og USA (Humprecht, Esser og Van Aelst, 2020; Heft et al., 2020). Formålet med denne artikel er derfor at gå i dybden med, hvordan disse forandringer udspiller sig i det danske medielandskab. Med udgangspunkt i de overordnede forandringer i den politiske kommunikation (Bennett og Pfetsch, 2018) og i det såkaldte politiske informationslandskab (Van Aelst et al., 2017)

fokuseres  på  forandringerne  i  udbud  og  efterspørgsel  af  politiske  nyheder  i Danmark. Artiklen er bygget op på følgende måde. Først uddybes og diskuteres forandringer i den moderne politiske kommunikation og begrebet det politiske informationslandskab. Dernæst analyseres udvalgte aktører i det danske politiske informationslandskab. I analysen fokuseres på udbud og brug af politiske nyheder i forhold til de traditionelle (online og offline) nyhedsmedier, sociale medier og såkaldte alternative nyhedsmedier. Artiklen konkluderer, at de traditionelle  nyhedsmedier  stadig  står  centralt  som  udbydere  af  nyheder,  og  at de også bruges af en aldersmæssig og uddannelsesmæssig bred skare af danske nyhedsbrugere. Men der er også forskelle, og den tydeligste er, at der på tværs af medietyper er en tendens til, at lavtuddannede og lavtlønnede brugere uden for hovestaden tilgår nyheder mindre hyppigt end resten af befolkningen. I forhold til de sociale medier viser analysen, at Facebook stadig er danskernes foretrukne sociale medieplatform. 37 pct. af facebookbrugerne bruger således platformen til at tilgå nyheder, mens YouTube med 10 pct. er det næststørste 'nyhedsmedie' blandt de sociale medier. Samtidig viser analysen også, at det kun er 13 pct. af  danskerne,  der  samlet  set  betragter  kategorien  'sociale  medier'  som  deres vigtigste  nyhedskilde.  Desuden  viser  analysen,  at  de  traditionelle  nyhedsmedier selv er aktive på de sociale medier. Målt i følgere rammer public serviceudbydere bredest på Facebook, Twitter og Instagram, mens tabloidmedierne udelukkende spiller en rolle på Facebook. Endelig viser analysen af forskellige typer alternative nyhedsmedier, at de traditionelle nyhedsmediers 'monopolposition' som leverandør af news og views til et bredt publikum er ved at blevet udfordret fra en meget heterogen skare af nye onlinemedier, der inkluderer både hyperpartiske medier, 'slow news' medier og debatorienterede medier. Artiklen afslutter med at diskutere, hvordan forandringerne i det politiske informationslandskab kan påvirke det danske demokrati.

## Politisk kommunikation i den fjerde alder

I både national og international litteratur om udviklingen af politisk kommunikation har Blumler og Kavanaghs (1999) opdeling af den politiske kommunikations tre 'aldre' vundet stor udbredelse (Aagaard og Blach-Ørsten, 2018; Bennett og Pfetsch, 2018; Davis, 2019). Den første alder, der begynder fra slutningen af Anden Verdenskrig og varer til begyndelsen af 1960'erne, betegnes som de politiske partiers guldalder. I denne periode blomstrede de politiske partier, deres vælgere var loyale, og partierne have privilegeret adgang til nyhedsmedierne (aviser). I den anden alder, der tager sin begyndelse i 1960'erne, begynder tv at udkonkurrere aviser som det førende medie, og de politiske partier mister gradvis taget om deres vælgere. I slutningen af 1990'erne så Blumler og Kavanagh (1999) en tredje alder spire frem inden for politisk kommunikation. Fokus for denne alder var for det første et stigende antal medier, ikke mindst tv-stationer, der sendte nyheder 24 timer i døgnet, men også store forandringer i samfundet, der påvirkede borgerne som både medieforbrugere og vælgere. De pegede på en stigende kommercialisering af medierne, en stigende professionalisering af de politiske partier og et større skel mellem befolkning og eliter. I en tale i 2013 lancerede Blumler så begrebet 'den fjerde alder', der især var karakteriseret ved digitalisering, fremvækst af de sociale medier og andre kommunikationsplatforme samt et øget skel og polarisering mellem elite og masser (Aagaard og Blach-Ørsten, 2018; Davis, 2019).

Bennett og Pfetsch (2018), der også tager udgangspunkt i Blumler og Kavanaghs tidsinddeling, peger på, at den fjerde alder især er karakteriseret ved, at den politiske kommunikation nu er præget af en kakofoni af stemmer, fordi alle nu har adgang til at deltage i debatten. Dernæst peger de på en stigende fragmentering i samfundet, som kommer til udtryk både ved fremvæksten af en lang række alternative offentligheder, blandt andet på de sociale medier, og ved en stigende mistillid til samfundets traditionelle institutioner, så som politikere og partier, lovgivende myndigheder og nyhedsmedier. Disse tendenser resulterer samlet set i en ny tidalder, hvor de traditionelle nyhedsmedier, såvel som de traditionelle forståelser af demokratiet samt samspillet mellem medier og demokrati, må tænkes om.

Davis (2019) fremhæver, at den politiske kommunikations fjerde alder i høj grad skubber til en række af de traditionelle roller og forståelser i forhold til politisk kommunikation. Ifølge Davis er der sket en svækkelse af de traditionelle politiske institutioner og samtidig en fremvækst af nye komplicerede politikområder, som disse institutioner skal forholde sig til. Desuden er der sket en stigende polarisering mellem elite og borgere, hvilket har ledt til fremvæksten af flere mindre partier på de politiske yderfløje, og samtidig er der sket et fald i tilliden til politikere, eksperter og politiske institutioner. De traditionelle nyhedsmedier står svagere, mens de sociale medier vinder de yngre målgrupper med indhold, som de ikke stilles til ansvar for, og hvis afsendere ofte heller ikke lader sig identificere. Samtidig har spørgsmål om race, køn, immigranter, seksualitet og miljø overtaget store dele af den politiske dagsorden. Samlet set har denne udvikling har ført til et informations-overload, der polariserer publikum i stigende grad og skaber større forskel mellem borgerne i forhold til alder, uddannelse, indtægt osv.

Van Aelst et al. (2017) undersøger, hvordan alle disse forandringer og tendenser har været med til at forandre det, som de definerer som det politiske informantionslandskab.  Det  politiske  informationslandskab  kan  forstås  som

'udbud og efterspørgsel af politiske nyheder og politisk information inden for et givent samfund' (Van Aelst et al., 2017: 4). Ved at skabe en opdeling mellem politiske nyheder og politisk information tilbyder Van Aelst et al. en mulighed for at reducere og systematisere den kakofoni, som flere af de nævnte forskere peger  på.  På  denne  måde  bliver  det  muligt  at  reducere  kompleksiteten  i  det politiske kommunikationslandskab og stille skarpere ind på, hvilke typer forandringer der tales om, hvem forandringerne påvirker, og hvordan samt hvilke konsekvenser forandringerne kan forårsage.

## Danmark i den politiske kommunikations fjerde alder

De  forandringer,  som  karakteriserer  overgangen  til  den  fjerde  alder,  er  også fokus for dansk forskning. Politisk polarisering undersøges fx fra flere sider i danske  studier.  På  det  generelle  plan  fremhæver  introduktionen  til  et  temanummer om politisk polarisering i Danmark, at der også i Danmark kan findes en  betydelig  grad  af  politisk  polarisering  (Dinesen,  2019:  8).  Dette  kommer fx til udtryk ved, at personer, der meget klart identificerer sig med ét bestemt parti, har en øget tendens til at tænke negativt om politiske modstandere. Mere specifikt  viser  et  studie  af  valgkampen  2011  (Hansen  og  Kosiara-Pedersen, 2017), hvordan valgkampe kan bidrage til politisk polarisering, især oplevet fra 'tabernes' side. Tillid er et andet vigtigt spørgsmål i den fjerde alder. Historisk set har Danmark udmærket sig ved en høj grad af social tillid, det vil sige, at danskere generelt udviser en høj grad af tillid til samfundets institutioner (Dinesen og Sønderskov, 2012). Men nogle studier peger dog også på udsving og forskelle i denne tillid. For eksempel viser data fra det danske valgprojekt, at tilliden til, at man 'i almindelighed kan stole på, at vore politiske ledere træffer de rigtige beslutninger for landet', langtfra er stabil over tid. Fra 1971 til 2015 er der således klare udsving i andelen af danskerne, der oplever at have tillid til politikernes beslutninger. For de senere år falder andelen af danskerne, som er enige i udsagnet om, at man kan stole på politikernes beslutninger (Stubager et al., 2016: 52). Spørgsmålet om tillid til nyhedsmedierne nævnes også ofte i diskussionen af den fjerde tidsalder. Dette spørgsmål behandles separat i artiklen af Andersen et al. (2021) i dette temanummer.

Ser vi på forandringer i den politiske kommunikation i den fjerde alder fremhæver Aagaard og Blach-Ørsten (2018) fx øget konkurrence, øget digitalisering og øget professionalisering blandt politiske aktører som nogle af de mest fremherskende tendenser i den politiske kommunikation i dag. I forhold til konkurrence handler det både om konkurrence mellem platforme; det vil sige mellem sociale medier og traditionelle nyhedsmedier helt overordnet om brugernes opmærksomhed (Schrøder, 2015), men også konkurrence mellem forskellige typer politiske aktører og deres brug af medier og platforme fx i valgkampe (Skovsgaard og Van Dalen, 2013; Blach-Ørsten, Eberholst og Burkal, 2017).

I forhold til digitaliseringen ses en kraftig vækst af politisk information udbudt gennem digitale platforme og på de sociale medier, der skaber grobund for nye former af niche- og borgerjournalistik, idet enkelte aktører selv kan publicere, producere og vidensdele, ideelt set som en slags nonprofit borgerjournalister, bloggere eller lokale medieaktivister (Nielsen, Cornia og Kalogeropoulos, 2016). Muligheden for at distribuere nyheder gennem de sociale medier er også en afgørende faktor for fremkomsten af såkaldte alternative nyhedsmedier, der defineres som en 'udråbt og/eller (selv-)opfattet korrektiv til en generel tendens i  den  offentlig  debat,  der  knyttes  til,  hvad  der  opfattes  som  de  dominerende mainstreammedier i et givet system' (Holt et al. 2019: 862, oversat af forfatterne). Ligesom i mange andre lande er det alternative nyhedslandskab i Danmark kendetegnet af en række hyperpartiske medier, især på den politiske højrefløj, der bevidst bryder med etablerede journalistiske normer som upartiskhed og adskillelse mellem news og views (Mayerhöffer, 2021; Mayerhöffer og Schwartz, 2020). Derudover er landskabet også kendetegnet af en række nyhedsaktører, der på andre måder søger at positionere sig mod en mediemainstream , fx ved at udbyde 'konstruktive' eller 'langsomme' nyheder, der anses for at være underprioriteret i nutidens politisk informationslandskab (se fx Haagerup, 2014; Bro, 2019; Andersen, 2020). Et eksempel på dette er netavisen Zetland, der haft held til at positionere sig med blandt andet en særlig tilgang til miljøjournalistikken.

## Case: udbud of efterspørgsel af politiske nyheder i Danmark

Den kakofoni af aktører og platforme, som Blumler (2016), Bennett og Pfetsch (2018) og Davis (2019) peger på, kan altså også findes i Danmark. Derfor vil enhver analyse af den politiske kommunikation inden for et givet område kræve en  klar  og  tydelig  afgrænsning.  I  denne  artikel  fokuserer  vi  derfor  alene  på ét aspekt af det politiske informationslandskab i Danmark, nemlig udbud og efterspørgsel  af  politiske  nyheder.  Vi  stiller  følgende  overordnede  spørgsmål: Hvordan ser udbuddet og brugen af politiske nyheder ud i Danmark i begyndelsen af 2020'erne? Vi stiller dette spørgsmål ud fra et fokus på det påståede skel mellem masser og elite i den politiske kommunikations fjerde alder. Fra den eksisterende forskning ved vi, at ældre og veluddannede danskere stadig får mange af deres nyheder fra klassiske printaviser og public service-tv, mens samme forskning peger på, at yngre og mindre veluddannede danskere ofte søger deres nyheder på de sociale medier. Vi ved også, at medieforbruget i høj grad er rykket over på digitale platforme, skønt flow-tv stadig vægtes højt i Danmark (Nielsen og Schrøder, 2014; Schrøder, 2015; Schrøder, Blach-Ørsten og Eberholst, 2019).

Ligeledes viser nogle studier, at traditionelle nyhedsmedier i stigende grad selv er  aktive  på  sociale  medier med egne sider (Larsson, 2018). Modsat tidligere forskning, der ofte begrænser sig til at undersøge udviklingen på få platforme, inkluderer denne analyse både traditionelle nyhedsmedier (online og offline), sociale  medier,  herunder traditionelle  mediers brug af disse, samt alternative nyhedsmedier. Dermed gives et mere komplet overblik over det samlede udbud og brug af politiske nyheder i Danmark i begyndelsen af 2020'erne.

Samlet set leder dette os til at stille følgende forskningsspørgsmål:

RQ 1: Hvilke traditionelle nyhedsmedier dominerer danskernes mediebrug offline og online, og hvilke typer forskelle i fx alder, bopæl, politisk ståsted og indkomst præger dette mediebrug?

Et centralt argument i diskussionen af overgangen til den fjerde alder er, at de traditionelle nyhedsmedier står i en svækket position blandt brugerne. Dette spørgsmål  undersøger,  i  hvor  grad  dette  er  tilfældet  i  Danmark  med  særligt henblik på forskelle mellem fx alder, uddannelse og indkomst.

RQ2: Hvilken rolle spiller de sociale medier for distribution og brug af politiske nyheder?

Eksisterende forskning peger på, at især yngre mediebrugere foretrækker at få nyheder fra sociale medier. Dette spørgsmål ser på de seneste tal i forhold til denne udvikling og undersøger samtidig de traditionelle mediers tilstedeværelse på de sociale medier.

RQ 3: Hvilke typer alternative medier er blevet en del af danskernes digitale mediebrug?

Til den seneste udvikling i det politiske kommunikationslandskab hører nye alternative og ofte mere partiske nyhedsmedier. Dette spørgsmål ser på, hvordan denne udvikling finder sted i Danmark.

## Metode

Analyserne i denne artikel bygger på forskellige typer data. Først og fremmest er der benyttet data fra Danmark indsamlet som en del af Reuters Institute Digital News Report 2020 (se også Schrøder, Blach-Ørsten og Eberholst, 2020a). Her er 2028 repræsentativt udvalgte danske mediebrugere fra 18 år og opefter blevet udspurgt via analyseinstituttet YouGov om deres medievaner. Indsam- lingen af data fandt sted i februar 2020. Undersøgelsen af danskernes medievaner har kørt i Danmark hvert år siden 2012, og resultaterne er publiceret i en række årsrapporter og artikler (fx Schrøder, Blach-Ørsten og Eberholst, 2019; Schrøder, Blach-Ørsten og Eberholst, 2020b). Derudover er der indsamlet data direkte fra de udvalgte nyhedsmediernes sider på forskellige sociale medieplatforme.

Analysen af de alternative nyhedsmedier bygger på alle danske online nyhedsmedier, der a) selv betegner sig som et alternativ og korrektiv til de etablerede medier, b) kan beskrives som et nyhedsmedie med en (i det mindste rudimentær) redaktionel struktur (dvs. er ikke en blog), c) distribuerer nyheder af bred politisk relevans, har d) mindst 3000 følgere på Facebook og e) er aktivt, dvs. publicerede mindst fem artikler per uge til tidspunkt af undersøgelsen (se Heft et  al.,  2020  for  en  lignende  fremgangsmåde).  Analysen  bygger  på  mediernes selvbeskrivelse på deres hjemmeside og sociale medieplatforme (fx 'om os'), informationer fra Pressenævnet og Kulturministeriet samt brugerdata indsamlet på mediernes sociale medieplatforme og gennem SimilarWeb, et analyseværktøj til at måle hjemmesidernes trafik, indhentet i april 2021.

Analysen tager udgangspunkt i en bred definition af mediebrug. Med udgangspunkt i Reuters data defineres brugere af et bestemt medie som alle respondenter, der har været i kontakt med det pågældende medie den seneste uge. Derudover bygger analysen af sociale mediebrug primært på statiske indikatorer for mediebrug, såsom hvor mange brugere følger eller abonnerer på et bestemt medie. Trafiktallene fra SimilarWeb måler ligeledes kontakt (ved at opgøre page views) og ikke længde eller kvalitet af brugen. Analysen kan dermed kaste lys på, hvilken overordnet reach eller  rækkevide de forskellige nyhedsmedier har blandt publikum, men siger ikke noget om, hvor intensivt brugerne beskæftiger sig med nyhedsindhold publiceret af de forskellige medier.

## Analyse

## Traditionelle nyhedsmedier

Trods digitaliseringen og fremvæksten af sociale medier spiller de traditionelle nyhedsmedier stadig en central rolle som udbydere af politiske nyheder i Danmark. Tabel 1 viser, hvor mange brugere de mest etablerede danske nyhedsmedier når ud til i løbet af en uge, uafhængigt af platformen. Figuren viser derudover, hvorvidt faktorer som køn, uddannelsesniveau, indkomst, bopæl eller politisk ståsted har en signifikant betydning for brugen af bestemte nyhedsmedier. Som det fremgår af figuren, er det især public service-medierne, som en stor andel af danske nyhedsbrugere har kontakt med inden for den seneste uge Kilde: Data indsamlet af YouGov i forbindelse med Reuters Digital News Report 2020 (N = 2028); farvede felter indikerer en statistisk signifikant gruppeforskel på p &lt;.01. Grønne felter indikerer et signifikant højere brug, røde felter et signifikant lavere brug for den nævnte gruppe; gule felter viser en generelt stigende, orange felter en faldende sammenhæng. Tallene i parentes indikerer afvigelsen af den nævnte enten offline eller online. Dernæst kommer de tabloide nyhedsmedier, Ekstra Bladet og B.T., efterfulgt af lokale/regionale dagblade samt morgenaviserne.

Tabel 1 : Gruppeforskelle i brugen af traditionelle nyhedsmedier (online og offline)

| Brugerkarakteristika (gruppeforskelle)   | Politisk ståsted (venstre/ center/højre)                           |                              |                     | Venstre (-5,3 %) Venstre (+8,3 %) Højre (-7,6 %)   | Venstre (-5,3 %) Venstre (+8,3 %) Højre (-7,6 %)   | Højre (+5,2 %)               | Højre (+5,7 %)       | Højre (+5,7 %)       |          |                      |                                |
|------------------------------------------|--------------------------------------------------------------------|------------------------------|---------------------|----------------------------------------------------|----------------------------------------------------|------------------------------|----------------------|----------------------|----------|----------------------|--------------------------------|
| Brugerkarakteristika (gruppeforskelle)   | Region                                                             | Hovedstaden (+6,4 %)         | Syddanmark (-5,3 %) |                                                    | Hovedstaden (+8,6 %)                               | Hovedstaden (+9,0%)          | Midtjylland          | (+5,9 %) Hovedstaden | (+6,8 %) | Hovedstaden (+6,2 %) | Hovedstaden (-9,1 %)           |
| Brugerkarakteristika (gruppeforskelle)   | Indkomst (lav/middel/høj)                                          | Høj (+11,3 %)                |                     | Lav (-5,7 %)                                       | Høj (+7,7 %)                                       | Høj (+12,6 %)                | Stiger med indkomst  | Høj (+6,5 %)         |          | Høj (+11,0 %)        |                                |
| Brugerkarakteristika (gruppeforskelle)   | Uddannelsesniveau (primær/sekundær/tertiær)                        | Stiger med uddannelsesniveau |                     | Falder med uddannelsesniveau                       | Stiger med uddannelsesniveau                       | Stiger med uddannelsesniveau | Stiger med           | uddannelsesniveau    | Mænd     | (+5,2 %)             | Mænd (+2,4 %)                  |
| Brugerkarakteristika (gruppeforskelle)   | Køn                                                                | Mænd (+4,0 %)                |                     |                                                    | Mænd                                               | (+1,9 %) Mænd (+3,6 %)       | Mænd                 | (+4,2 %)             |          | 32,8                 | 17,3                           |
|                                          | Medie (online og offline) Samlet brug (indenfor seneste uge, pct.) | DR Nyheder 67,8              |                     | TV 2 Nyheder 62,7                                  | Politiken 16,4                                     | Berlingske 12,9              | Jyllands Posten 14,3 | B.T.                 | 31,3     | Ekstra Bladet        | Lokalt eller regionalt dagblad |

gruppes procentværdi fra procentværdien for hele populationen.

Som det dog også fremgår af tabel 1, er der nogle signifikante forskelle på gruppernes  mediebrug.  Med  undtagelse  af  B.T.  og  TV  2  Nyheder  har  flere mænd end kvinder ugentlig kontakt med de forskellige medier og medietyper. Også uddannelsesniveauet spiller en rolle, dog ikke for de tabloide og lokale/ regionale aviser. Mens brugen af medier stiger med graden af uddannelse for DR og morgenaviserne, falder brugen af  TV 2 derimod, når graden af uddannelse stiger. En højere indkomst er for alle medier, undtaget de lokale eller regionale  dagblade,  ensbetydende  med  højere  mediebrug  -  i  modsætning  til uddannelsesniveau gælder dette altså også for de tabloide aviser. Dette er dog ikke  ensbetydende  med,  at  folk  med  lav  uddannelse  eller  indkomst  generelt fravælger disse medier; fx har ikke mindre end 63 pct. af brugere med lav indkomst brugt DR i den seneste uge (tal ikke fremhævet i tabel 1). Tabel 1 viser også visse regionale forskelle, hvor især Region Hovedstaden har en høj andel af mediebrugere, herunder også mange brugere af de tabloide medier. Samtidig bruges  lokale  og  regionale  medier  signifikant  mindre  i  Region  Hovedstaden end i  de  andre  regioner.  Jyllands-Posten  har  signifikant  flest  læsere  i  Region Midtjylland.  Også  politisk  ståsted  influerer  i  mindre  omfang  på  mediebrug, især hos morgenaviserne. Politiken har flere brugere til venstre for midten og færre brugere til højre for midten, mens både Berlingske og Jyllands-Posten har flere brugere til højre for midten. Disse skel spejler i høj grad avisernes historiske partipolitiske positioner, der altså stadig har en vis udslagskraft i dag.

Ser vi derimod alene på online nyhedsbrug, så viser tabel 2 blandt andet, hvor få  mennesker, der bruger DR og TV 2 udelukkende online (såkaldte unique online brugere). Dette understreger, at tv og radio stadig i høj grad (også) tilgås via de traditionelle platforme for public service-stationernes vedkommende. Omvendt er det for  tabloidaviserne,  der  ligger  højt  i  den  digitale  fødekæde, efterfulgt af Politiken og de andre morgenaviser. Bortset fra kønsforskellen udviskes segmenteringen ikke på afgørende vis online, og der kommer nye til hos fx  DR,  hvor  brugen  er  signifikant  højere  for  personer  med  lav  indkomst  og signifikant lavere for personer til højre fra den politiske midte. Påfaldende er det også, at uddannelsesniveauet online mister betydning for public service og klassiske printmedier, men til gengæld bliver synlig for tabloidmedierne. Når disse medier bruges udelukkende online, er brugen lavest blandt personer med lavt uddannelsesniveau.

Alder antages at være et andet vigtigt skel i den politiske kommunikations fjerde tidsalder. Især internationalt, fx i USA og England, foretrækker en stigende gruppe af yngre mediebrugere at få deres nyheder alene fra sociale medier, lationen.

Tabel 2 : Gruppeforskelle i brugen af traditionelle nyhedsmedier (indenfor den seneste uge, unique online)

| Brugerkarakteristika (gruppeforskelle)   | Politisk ståsted (venstre/ center/højre)    | Højre (-3,7 %)   | Venstre (+6,3 %) Højre (-4,9 %)                           |                              |                              |                  |                      |                                |
|------------------------------------------|---------------------------------------------|------------------|-----------------------------------------------------------|------------------------------|------------------------------|------------------|----------------------|--------------------------------|
| Brugerkarakteristika (gruppeforskelle)   | Region                                      |                  | Hovedstaden (+3,9 %)                                      | Hovedstaden (+4,6 %)         |                              |                  | Hovedstaden (+2,8 %) | Hovedstaden (-2,5 %)           |
| Brugerkarakteristika (gruppeforskelle)   | Indkomst (lav/middel/høj)                   | Lav (+4,3 %)     | Middel (-1,5 %)                                           | Høj (+5,3 %)                 | Høj (+5,0 %)                 | Høj (+5,8 %)     | Høj (+10,9 %)        |                                |
| Brugerkarakteristika (gruppeforskelle)   | Uddannelsesniveau (primær/sekundær/tertiær) |                  | Stiger med uddannelsesniveau Stiger med uddannelsesniveau | Stiger med uddannelsesniveau | Stiger med uddannelsesniveau | Primær (-10,6 %) | Primær (-10,0 %)     |                                |
| Brugerkarakteristika (gruppeforskelle)   | Køn                                         |                  |                                                           |                              |                              |                  | Mænd (+2,6%)         |                                |
|                                          | Samlet brug (indenfor seneste uge, pct.)    | 8,4              | 8,5 10,1                                                  | 7,6                          | 7,7                          | 20,3             | 22,9                 | 6,1                            |
|                                          | Medie (unique online)                       | Dr.dk            | Tv2.dk Politiken.dk                                       | B.dk                         | Jyllands- posten.dk          | Bt.dk            | Eb.dk                | Lokalt eller regionalt dagblad |

Kilde: Data indsamlet af YouGov i forbindelse med Reuters Digital News Report 2020 (N = 2028); farvede felter indikerer en statistisk signifikant gruppeforskel på p &lt;.01. Grønne felter indikerer et signifikant højere brug, gule felter viser en generelt stigende, orange felter en faldende sammenhæng. Tallene i parentes indikerer afvigelsen af den nævnte gruppes procentværdi fra procentværdien for hele popu-

80%

75%

70%

65%

60%

55%

50%

45%

40%

35%

30%

25%

20%

15%

10%

5%

0%

— DR Nyheder Total Reach

mens de fravælger de traditionelle nyhedsmedier (Newman et al., 2020). Figur 1 viser ganske vist, at der er flere i de yngre aldersgrupper, der udelukkende kommer i kontakt med de traditionelle nyhedsmedier online, men forskellene er ikke voldsomt store. Om man udelukkende tilgår nyhedstilbuddet fra disse medier online, afhænger mere af medietype end af alder. Især tabloidmedierne er kendetegnet ved en forholdsvis høj andel af brugere, der udelukkende kommer i kontakt med disse medier online, og dette gælder på tværs af alle aldersgrupper. Med hensyn til det samlede reach tegner der sig heller ikke et billede af, at de yngre aldersgrupper adskiller sig i så høj grad fra de andre aldersgrupper, som det kunne frygtes ud fra eksemplerne fra andre lande. Faktisk er nyhedsbrugen forholdsvis høj blandt de under 20-årige, dalende for aldersgruppen 21-34 år og så stigende igen. Figur 1 viser også, at især public service-udbydere, men også

Figur 1 : Traditionelle nyhedsmedier - brug efter aldersgruppe (indenfor den seneste uge, i pct.) Ekstra Bladet Unique online

18-20

Kilde: Egne data, indsamlet i forbindelse med Reuters Digital News Report 2020.

tabloidmedier og lokale og regionale medier har bedre fat i de ældre generationer. Omvendt viser figur 1, at både Berlingske og Politiken i samlet brug har signifikant bedre fat i de yngre målgrupper (18-34 år) end i de ældre.

Det, som figuren ikke kan fortælle os så meget om, er kvaliteten af selve forbruget, da analysen bygger på en minimaldefinition af brug, nemlig en enkelt kontakt i løbet af den seneste uge. Brugere, der til daglig læser Politikens papiravis i sin helhed behandles dermed på lige fod med en person, der i løbet af en uge kun har klikket på en enkelt Politiken-artikel i deres facebookfeed. Ikke desto mindre viser data, at hverken de yngre eller ældre aldersgruppe systematisk falder fra, når det gælder brugen af de traditionelle nyhedsmedier i Danmark.

Samlet set viser analysen af de traditionelle nyhedsmedier, at de stadig står centralt som udbydere af nyheder, og at de også bruges af en aldersmæssigt og uddannelsesmæssigt bred skare af danske nyhedsbrugere. Der kan dog ses en klar sammenhæng mellem mediebrug og uddannelsesniveau, ligesom at Region Hovedstaden har et højere medieforbrug end resten af Danmark. Skellet mellem yngre og ældre er langtfra så udtalt i Danmark som i andre lande, og det er også mere nuanceret med en høj andel af yngre mediebruge fordelt på tværs af de større nyhedsmedier. Men der er også forskelle, og den tydeligste er, at på tværs af medietyper er der en tendens til, at lavt uddannede og lavtlønnede brugere uden for hovestaden tilgår nyheder mindre hyppigt end resten af befolkningen.

## Sociale medier

Figur 2 viser, hvilke typer sociale medier danskerne anvender, samt i hvilket omfang de bruger sociale medier til at finde og tilgå nyheder. Tallene viser, at kun 9 pct. af danskere i 2020 overhovedet ikke bruger nogle af de nævnte sociale medier, men også, at næsten halvdelen (46 pct.) ikke bruger sociale medier til at tilgå nyheder. I forhold til både almindeligt brug og nyhedsbrug viser analysen, at Facebook stadig er danskernes foretrukne sociale medieplatform (for tidligere analyser se Schrøder, Blach-Ørsten og Eberholst, 2019).

37  pct.  af  facebookbrugerne  bruger  platformen  til  at  tilgå  nyheder,  mens YouTube med 10 pct. er det næststørste 'nyhedsmedie' blandt de sociale medier. De resterende sociale medieplatforme bruges kun lidt i forhold til nyheder. Med andre ord viser figuren, at danskerne, trods den stadige tilkomst af nye sociale medieplatforme, er ganske konservative i deres sociale mediebrug - både overordnet set, men særligt i forhold til brugen af sociale medier til at tilgå nyheder. Samtidig viser andre analyser også, at det kun er 13 pct. af danskerne, Ingen af disse

9%

Figur 2 : Brugen af sociale medier i Danmark (2020)

3%

Facebook Messenger

Kilde: Danskernes brug af nyhedsmedier 2020 (Schrøder, Blach-Ørsten og Eberholst, 2020a).

der samlet set betragter kategorien 'sociale medier' som deres vigtigste nyhedskilde (Schrøder, Blach-Ørsten og Eberholst, 2020).

Tabel 3 ser på de traditionelle danske nyhedsmediers tilstedeværelse på de vigtigste sociale medieplatforme. Figuren viser, hvor mange følgere/abonnenter de forskellige nyhedsmedier har på de enkelte platforme, samt hvor mange af de brugere, som nævner sociale medier som deres vigtigste nyhedskilde, faktisk  kommer  i  kontakt  med  de  udvalgte  nyhedsmedier  (reach)  i  løbet  af  en uge. Figuren viser, at det især er på Facebook, at de traditionelle nyhedsmedier har en stor andel brugere. For de resterende sociale medieplatforme er gruppen af følgere ikke bare mindre, men tilstedeværelsen varierer også mellem de enkelte medietyper. Målt i følgere rammer public service-udbydere bredest på Facebook, Twitter og Instagram, mens tabloidmedierne udelukkende spiller en

46%

Tabel 3 : Mediernes tilstedeværelse på de social medier

| Reach blandt brugere med sociale medier som primær nyhedskilde (n = 263)   | 19,0%                      | 18,3%                     | 11,8%     | 6,5%            | 7,2%       | 23,6%              | 27,0%                    |
|----------------------------------------------------------------------------|----------------------------|---------------------------|-----------|-----------------|------------|--------------------|--------------------------|
| LinkedIn                                                                   | Kun som virksomhed         | Kun som virksomhed        | 12,127    | 9,105           | 39,920     | Kun som virksomhed | Kun som virksomhed       |
| YouTube                                                                    | 79,600                     |                           | 849       | 236             |            | 20,700             |                          |
| Instagram                                                                  | 278,218                    | 245,573                   | 112,585   | 7,814           | 57,134     | 28,756             | 1,865                    |
| (10.04.21) Twitter                                                         | 235,168; Breaking: 383,494 | 15,903; Breaking: 330,515 | 240,055   | 57,881          | 149,970    | 29,565             | 48,144; Breaking: 53,673 |
| Følgere/subscribers Facebook                                               | 444,720                    | 687,498                   | 280,228   | 196,796         | 278,116    | 460,311            | 365,998                  |
| Medie                                                                      | DR Nyheder                 | TV 2 Nyheder              | Politiken | Jyllands Posten | Berlingske | B.T.               | Ekstra Bladet            |

Kilde: Egne data, inkl. data indsamlet i forbindelse med Reuters Digital News Report 2020.

rolle på Facebook. LinkedIn som platform har lav relevans for dagbladene. Dog har dagbladet Børsen, der ellers ikke indgår i vores undersøgelse, hele 171.733 følgere på LinkedIn. Mere overordnet viser figuren, at det især er DR, TV 2, B.T. og Ekstra Bladet, der når mange mennesker via de sociale medier, mens Jyllands-Posten er det medie blandt morgenaviserne, der har færrest følgere via sociale medie platforme. Endelig viser figuren, at blandt de brugere, der har sociale medier som deres foretrukne kilde til nyheder, så er det især B.T. og Ekstra Bladet, der har fat i disse brugere, efterfulgt af DR og TV 2.

## Alternative nyhedsmedier

At de etablerede nyhedsmedier i stigende grad finder deres publikum online og  på  de  sociale  medier,  er  dog  kun  én  side  af  de  forandringer,  fremkosten af et hybridt mediesystem har medført for det danske politiske informationslandskab. Muligheden for at distribuere nyheder gennem digitale platforme har også åbnet op for et stigende antal rene netmedier, der selv uden umiddelbar tilgang  til  klassiske  distributionskanaler  og  finansieringsmuligheder  har  mulighed for at række ud til et større publikum. Betegnelsen 'netmedie' dækker imidlertid over en bred skare af meget forskellige typer nyhedsmedier. Nogle netmedier, især Altinget, adskiller sig mest af alt fra de etablerede nyhedsmedier ved, at de fravælger offline-distribution; andre, såsom Nyheder 24, NewsBreak eller Avisen.dk distribuerer klassisk online clickbait/tabloidjournalistik; andre medier, såsom NBNyt, søger at genopfinde det klassiske nichemedieformat i digital form; andre netmedier, fx Dansk Folkepartis meget omtalte nyhedsside Ditoverblik.dk 1 eller  det  højreekstreme Nordfront.dk, gør brug af nyhedsmediernes genrer og formater til at re-brande klassisk parti- og organisationskommunikation.

En stor del af de nye netmedier kan imidlertid betegnes som såkaldte 'alternative nyhedsmedier', der som fællesnævner har, at de sigter efter at tilbyde nyhedsbrugere et alternativ eller et korrektiv til det etablerede nyhedslandskab (Holt et al., 2019). Selvom den danske alternative nyhedsinfrastruktur er forholdsvis underudviklet i sammenligning med fx nabolandet Sverige (Heft et al., 2020), har nogle af disse medier, ikke mindst på de sociale medier, alligevel opnået synlighed blandt brugere, der er på højde med etablerede nyhedsmedier, fx Børsen eller Kristelig Dagbladet (Skjerning, Ledegaard og Lynggaard, 2019).

Analysen af de danske alternative nyhedsmediers mission statements viser, at medierne gennem deres nyhedsudbud bestræber sig på at korrigere flere forskellige (påståede) tendenser i det etablerede medielandskab:

1. Opgør med en 'falsk' neutralitet til fordel for en oplyst og eksplicit partiskhed
2. Opgør med manglende afstand til, hvad der anses som statslige og andre 'officielle' magtorganer (fx mediestøtte, pressenævnet)
3. Korrektur af en manglende repræsentation af bestemte samfundsgrupper og synspunkter i det etablerede mediebillede
4. Opgør med en ensidig fokus på fast news og nyhedsgenren til fordel for andre journalistiske genrer og fortælleformater
5. Korrektur af en manglende hensyntagen til moderne mediebrugsvaner og teknologiske udviklinger.

Tabel 4 inddeler de danske alternative medier i forhold til deres tre mest fremtrædende karakteristika: eksplicit partisked, opgør med klassiske nyhedsgenrer og -formater, samt distancering fra etablerede journalistiske organer som Pressenævnet og statslig mediestøtte.

Tabel 4 : Alternative nyhedsmedier i Danmark

|                                            |     | Eksplicit partisked (h = højre/v = venstre)                                                                                 | Eksplicit partisked (h = højre/v = venstre)                                                                                                            |
|--------------------------------------------|-----|-----------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------|--------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------|
|                                            |     | Ja                                                                                                                          | Nej                                                                                                                                                    |
| Fokus på klassisk 'fast news' journalistik | Ja  | Den korte avis (h) 24nyt.dk (h) NewSpeek.info (h) Konfront (v) Netavisen Pio (v) Solidaritet (v) 180 grader (h) Indblik (h) | Respons Dagens.dk Føljeton                                                                                                                             |
| Fokus på klassisk 'fast news' journalistik | Nej | Document.dk (h; analyse og kulturfokus) Folkets Avis (h; undersøgende j.)                                                   | Journalista (undersøgende journalistik) Verdens bedste nyheder (konstruktiv journalistik) Zetland (konstruktiv journalistik) POV.international (debat) |

Note: Medier i kursiv er tilmeldt pressenævnet.

Der kan på denne baggrund groft skelnes mellem to hovedtyper af alternative medier:

1. De såkaldte hyperpartiske medier ,  der sætter spørgsmålstegn ved den journalistiske objektivitetsnorm og bevidst arbejder med at bryde den. Disse medier findes både på højre- og venstrefløjen og er med få undtagelser kendetegnet ved en distribuering af en blanding af klassisk nyhedsstof (der dog mestendels er partisk farvet og ofte indeholder debatterende elementer, se Mayerhöffer og Schwartz, 2020) og rent debatstof. Mange af de hyperpartiske medier er derudover eksplicit magt- og hegemonikritiske og bruger især det faktum, at de hverken får mediestøtte eller er tilmeldt Pressenævnet aktivt i deres kommunikation med omverden. På den anden side står de 'nye partiske' medier som socialistisk Solidaritet, socialdemokratiske Netavisen Pio,  Netavisen  180  grader  samt  til  en  vis  grad  den  nationalkonservative Den korte avis (der tidligere har fået mediestøtte). Mediet Indblik.net har særlig fokus på regeringskritik i forbindelse med coronakrisen.
2. De innoverende alternative medier ,  der  arbejder  med nye genrer, fortælleformater og distributionsmåder. Herunder tælles medier som Zetland, der bedriver konstruktiv journalistik, og analyse- og debatmediet POV.international. Kun et af disse medier, Føljeton, bestræber sig på at innovere selve nyhedsgenren ved at tilbyde nyhedsbreve, der især egner sig til mobilbrug.

Derudover tilbyder Respons klassisk progressiv alternativ nyhedsjournalistik, der søger at give marginaliserede grupper i samfundet en stemme, imens netmediet Dagens.dk brander sig ved at fokusere på 'nærvær', skæve vinkler og oversete emner i lokalmiljøet.

I  modsætning til mange andre lande må det alternative nyhedslandskab i Danmark fortsat betegnes som et nichefænomen. Ifølge Reuters 2020 data har de tre største alternativmedier (Zetland, Dagens.dk, Den Korte Avis) ugentlig kontakt med mindre af 2 pct. af danskere. Tager man udgangspunkt i klassiske trafikmålinger på hjemmesiden, ligger selv de største alternativmedier langt fra etablerede nyhedssider. Kun Dagens.dk og Den Korte Avis opnår trafik på deres hjemmesider, der kan sammenlignes med etablerede medier såsom Børsen, Kristeligt Dagblad eller Information (tabel 5). En del af de alternative medier er så nicheprægede, at deres trafiktal ikke kan måles på troværdig vis.

Udover hjemmesiden er de sociale medier en oplagt distributionskanal for alternative nyhedsmedier, da viralitetslogikken (dvs. at blive delt af andre brugere) er mere afgørende for disse medier end klassiske medielogikker og -kapital i  forhold  til  at  kunne  opnå  synlighed  blandt  potentielle  brugere.  At  et  alternativt medie muligvis kun består af en 'enmandshær' eller kun råder over en mindre professionel hjemmeside, er ikke synligt ved første øjekast på de sociale medier. Det er dog alligevel påfaldende, at de danske alternative medier næsten udelukkende bruger de sociale medier til at generere trafik til hjemmesiden eller til at distribuere artikler oprindeligt publiceret på hjemmesiden.

Tabel 5 : Brugen af alternative nyhedsmedier

| Medie                  | Rangering blandt danske hjemmesider, baseret på trafik (SimilarWeb, April 21)   | Trafik fra sociale medier (andel af samlet trafik i %) (SimilarWeb, April 21)   | Facebookfølgere (10.04.21)   |
|------------------------|---------------------------------------------------------------------------------|---------------------------------------------------------------------------------|------------------------------|
| Den korte avis         | 521                                                                             | 21,20%                                                                          | 48.672                       |
| 24nyt.dk               | 3.653                                                                           | 49,05%                                                                          | (DPVOO: 37.826)              |
| NewSpeek.info          | n/a                                                                             | n/a                                                                             | 13.207                       |
| Document.dk            | n/a                                                                             | n/a                                                                             | ---                          |
| Folkets Avis           | n/a                                                                             | n/a                                                                             | 9.405                        |
| Konfront               | n/a                                                                             | n/a                                                                             | 4.580                        |
| Netavisen Pio          | 1.168                                                                           | 36,12%                                                                          | 14.215                       |
| Solidaritet            | n/a                                                                             | n/a                                                                             | 4.801                        |
| 180 grader             | n/a                                                                             | n/a                                                                             | 25.863                       |
| Indblik                | 1.085                                                                           | 63,73%                                                                          | 7.385                        |
| Respons                | n/a                                                                             | n/a                                                                             | 3.838                        |
| Dagens.dk              | 100                                                                             | 41,30%                                                                          | 200.089                      |
| Zetland                | 1.393                                                                           | 25,33%                                                                          | 84.352                       |
| Verdens bedste nyheder | n/a                                                                             | n/a                                                                             | 49.170                       |
| POV.international      | 4.084                                                                           | 30,68%                                                                          | 57.622                       |
| Journalista            | n/a                                                                             | n/a                                                                             | 8.869                        |
| Føljeton               | n/a                                                                             | n/a                                                                             | 23.042                       |

Ligesom de etablerede danske nyhedsmedier er også de alternative medier meget traditionelle i deres tilgang til de sociale medier. Facebook er klart dominerende som distributionsplatform,  mens  andre  'mainstream'  sociale  medier,  såsom  Twitter,  næsten  ingen  rolle  spiller.  De  alternative  medier  er  hellere  ikke  rykket  på  ud  på  alternative  sociale  medieplatforme  som  Telegram, VKontakte eller Reddit, som det ellers kan ses for især højrefløjsmedier i andre lande (Mayerhöffer, 2021). Dette selvom to alternative medier på højrefløjen, 24nyt  og  document.dk,  i  2019  blev  suspenderet  fra  Facebook.  Efter  24nyts facebookside blev lukket i april 2019, har mediet ikke søgt at flytte til andre kanaler, men har tværtimod søgt alternative veje ind til Facebook, blandt andet gennem 'skyggesider' som facebooksiden Dansk Politik Og Verden Omkring Os (DPVOO) og ved at opfordre brugere til at dele 24nyts indhold på Facebook.

Tabel 5 viser dog også, at det er meget forskelligt, hvor meget de alternative medier er afhængige af tilstedeværelsen på de sociale medier (især Facebook) i forhold til at skabe trafik på deres hjemmeside. For medier som Den Korte Avis og Zetland ligger tallene på niveau med etablerede nyhedsmedier (10-20 pct.), mens tallene er langt højere for de andre alternative medier, især for Indblik, Dagens.dk og 24nyt. Dette høje tal er særlig overraskende for 24nyt, som ikke længere har en facebookside. 24nyt er dermed det alternative medie, der tydeligst har formået at udnytte viralitetslogikken på de sociale medier, idet dets artikler deles af forskellige andre sider og af individuelle brugere på de sociale medier.

## Diskussion og konklusion

Formålet med denne artikel har været at give en overordnet karakteristik af det politiske informationslandskab i Danmark ved overgangen til den politiske kommunikations fjerde alder. Vi har gjort dette ud fra et fokus på det hybride medielandskab, som digitaliseringen siden begyndelsen af 00'erne har skabt, og de deraf følgende påståede skel i mediebrug mellem masser og elite samt yngre og ældre, som både den nationale og internationale forskning på området ofte fokuserer  på.  Analyserne  af  de  traditionelle  nyhedsmedier  (online  og  offline) samt de alternative nyhedsmedier viser, at også i Danmark har digitaliseringen bragt  en  række  forandringer  med  sig  i  forhold  til  udbud  og  efterspørgsel  af (politiske) nyheder.

Analyserne viser dog også, at Danmark på flere områder skiller sig ud fra den generelle karakteristik, der tegnes af tesen om overgangen til den politiske kommunikations fjerde alder. I forhold til RQ 1 viser analyserne, at det politiske informationslandskab i Danmark er mere hybridt end (rent) digitaliseret . Med dette skal forstås, at selvom alle danske nyhedsmedier også er online, selvom danskerne er hyppige brugere af sociale medier, især Facebook, og selvom nye alternative onlinenyhedsmedier skyder op med en vis hyppighed, så står de traditionelle offline public service-platforme (radio/tv) stadig stærkt i danskernes nyhedsforbrug. Analysen viser dog også uligheder i forhold til brugen af nyhedsmedier både internt mellem forskellige typer nyhedsmedier og på tværs af platforme. Her finder analysen således et skel mellem yngre og ældre dansker- nes mediebrug, men dette skel er ikke så udtalt som i mange andre lande såsom England og USA. Det fremgår dog samtidig tydeligt, at danskere med lav uddannelse og lav løn, der bor uden for hovestaden, tilgår nyheder signifikant mindre hyppigt end resten af befolkningen. Dermed findes der også i Danmark indikatorer på det skel mellem 'masse og elite', der præger store dele af forskningsdiskussionen i mange andre lande.

I forhold til RQ 2 og brugen af sociale medier samt traditionelle nyhedsmediers tilstedeværelse på disse, så viserne analyserne også her forskelle i forhold til de teoretiske antagelser. Her viser vores resultater, at de sociale medier spiller en ikke ubetydelig, men dog langt mindre dominerende rolle i danskeres nyhedsbrug end tit postuleret. Således svarer 46 pct. af danskerne, at de overhovedet ikke  bruger  sociale  medier  til  at  tilgå  nyheder,  og  kun  13  pct.  af  danskerne betragter  kategorien  'sociale  medier'  som  deres  vigtigste  nyhedskilde.  Dette tal er dermed fortsat forholdsvis lavt, selv hvis man tager højde for, at der ligger en begrænsning i disse selvrapporterede tal: Her kunne man fx formode, at brugere anvender en for konservativ definition af 'nyhed', når de vurderer deres facebookbrug, ligesom brugere muligvis underrapporterer vigtigheden af brugen af sociale medier til nyhedsbrug som følge af social ønskelighed . Samtidig viser analyserne, at skønt antallet af sociale medier vokser, senest med TikTok, så er danskernes sociale medieforbrug forholdsvis konservativt, idet Facebook stadig er danskernes foretrukne sociale medieplatform, både når det gælder graden af generel brug og nyhedsbrug.

I forhold til analysen af danske nyhedsmediers tilstedeværelse på sociale medier, så spejles den samme konservative tilgang som blandt brugerne, da Facebook også her er den centrale platform. For de resterende sociale medieplatforme er gruppen af følgere ikke bare mindre, men tilstedeværelsen varierer også mellem de enkelte medietyper. Her er det især iøjnefaldende, at tabloidmedierne, der ifølge vores tal har den største reach blandt de brugere, der primært får deres nyheder gennem de sociale medier, stort set kun satser på Facebook. Public service-kanalerne, samt morgenaviserne Berlingske og Politiken har derimod haft succes med at etablere en større følgerskare på Twitter og Instagram også. Ingen af de større danske nyhedsmedier har dog indtil videre prøvet eller formået at etablere sig på sociale medier såsom YouTube eller TikTok, der er særlig velegnet til at målrette nyheder til en yngre målgruppe. Her adskiller de danske medier sig  fra  deres  udenlandske pendanter, hvor flere etablerede nyhedsmedier som The Washington Post og det tyske public service-nyhedsprogram Tagesschau fx er sprunget ud på TikTok.

I  forhold  RQ  3  og  fremvæksten  af  alternative  digitale  nyhedsmedier  viser analysen, at disse også skyder op i Danmark, om end i et mindre omfang end i USA og nabolande som Sverige. De alternative nyhedsmedier udgør en meget heterogen aktørskare, der tæller både hyperpartiske medier og medier, der baserer sig på innoverende tilgang til journalistik. Analysen viser, at de fleste af disse medier stadig kun når en mindre del af befolkningen - også selvom flere af dem har succes med at opnå følgere på Facebook eller deling af deres indhold på tværs af sociale medier. Men de alternative nyhedsmediers plads i det danske politiske informationslandskab er ikke alene et spørgsmål om kvantitet (af udbydere og brugere), men også om positionering. Idet de nye alternative medier sigter  efter  at  korrigere  en  bestemt  tendens,  eller  en  mangel,  i  det  etablerede nyhedslandskab, udfordrer de både etablerede nyhedsudbydere og brugere i at skulle forholde sig til denne påståede tendens og mangel. Samtidig bringer de hyperpartiske  medier  også  spørgsmålet  om  misinformation  på  banen.  Dette har ikke været et fokus i denne analyse, men tidligere analyser indikerer, at det hyperpartiske nyhedsudbud i Danmark er styret af, hvad der kan betegnes som partisk nyhedsværdi, men ikke er kendetegnet af en betydelig grad af bevidst falsk og misledende information (Mayerhöffer og Schwartz, 2020). Der tegner sig dog et billede af, at der i kølvandet af tiltagende misinformation i forbindelse med Covid-19-pandemien også i Danmark kan opstå en større risiko for udbredt misinformation i det alternative nyhedsudbud.

Alt i alt viser analyserne præsenteret i denne artikel, at der i det stadig voksende, hybride politiske informationslandskab er et varieret udbud af både traditionelle og alternative politiske nyheder, samt at disse nyheder bruges af en stor del af den danske befolkning på tværs af skel som alder og køn. Samlet set står de traditionelle nyhedsmedier stadig stærkt i Danmark både online, offline og  på  de  sociale  medier.  Blandt  de  alternative  nyhedsmedier  står  de  medier, der søger at udvide det klassiske nyhedsudbud gennem innoverende tilgange, fortsat stærkere end de hyperpartiske medier. Hyperpartisk, og dermed polariserende og potentielt også misinformerende nyhedsdækning, er fortsat et nichefænomen i Danmark. Dermed har den demokratiske samtale i Danmark stadig gode betingelser i det nye politiske informationslandskab, og flere af de mere radikale tendenser, der kan ses i udlandet, kan ikke på nuværende tidspunkt genfindes i Danmark.

Der er dog også grund til bekymring, da især lavt uddannede og lavtlønnede danskere uden for hovedstaden bruger nyheder mindre ofte end resten af befolkningen. Vi kan derudover se, at nye skel opstår blandt de brugere, der kun tilgår nyheder online. Endelig kan der også knyttes en bekymring til det ekstremt ensidige fokus på Facebook som nyhedsplatform på de sociale medier, der drives af både brugere og nyhedsmedier. Mens dette mønster på nuværende tidspunkt virker til at stabilisere det etablerede nyhedsbud, kan det på sigt skabe en udfordring i at nå ud til yngre målgrupper.

Analyserne viser således, at det politiske informationslandskab i Danmark skiller sig ud i forhold til en række af de generelle udviklingstræk, der ridses op i tesen om overgangen til den politiske kommunikations fjerde alder. Årsagerne kan sandsynligvis findes i nogle af velfærdstatens grundlæggende karakteristika, såsom høj social tillid, højt uddannelsesniveau og generelt mindre ulighed mellem aldersgrupper, køn og indkomstklasser (Esping-Andersen, 1990). Tidligere studier af de nordiske velfærdsstater i et medieperspektiv har på samme måde fremhævet, at mange af de forandringer, der kendes fra England og USA, ikke på samme måde kan genfindes i de nordiske velfærdstater (Syvertsen et al., 2014). Samtidig kan årsagen til, at hyperpartiske alternative nyhedsmedier ikke spiller en større rolle i det danske politiske informationslandskab, føres tilbage til et politik- og medielandskab, der er forholdsvis åbent over for mere ekstreme positioner og stemmer (Mayerhöffer, 2021; Heft et al., 2020). Dette gælder især emnet 'indvandring', der ellers er en central drivkraft bag det stigende antal højreorienterede alternative medier i andre europæiske lande. Tidligere studier, der fx har sammenlignet placeringen af emnet 'indvandring' på den politiske dagsordenen i Danmark i forhold til både Sverige og andre europæiske lande, har vist, at emnet i særlig grad i Danmark har indtaget en plads højt på den politiske dagsorden (Green-Pedersen og Krogstrup, 2008; Green-Pedersen og Otjes, 2019), men også, at danske nyhedsmedier er åbne over for indvandringskritiske  positioner  (Hovden  og  Mjelde,  2019).  Behovet  for  at  skabe  et  'korrektiv' til den eksisterende medie- og politiske dagsorden i Danmark opleves derfor mindre.

Fremtidig forskning kunne dog med fordel fokusere på de brugere, der på trods af disse forhold ikke tilgår eller ser en værdi i det traditionelle nyhedsudbud, offline eller online. Her vil det især være relevant at fokusere på de mindre aktive nyhedsbrugere uden for de større byer og med lavere indkomst og uddannelsesniveau og fx undersøge, hvilke typer nyheder de tilgår, deres tillid til disse og deres overvejelser omkring eget nuværende og fremtidige medieforbrug.

## Supplerende materiale

Supplerede materiale til artiklen findes her.

## Noter

1. Ditoverbliks hjemmeside linker til Dansk Folkepartis profiler på de sociale medier; Ditoverbliks facebookside tæller mindre end 1000 faste følgere.

## Litteratur

- Andersen, Kim (2020). Realizing good intentions? A field experiment of slow news consumption and news fatigue. Journalism Practice . DOI: 10.1080/17512786.2020.1818609.
- Andersen, Kim, Arjen van Dalen, David Nicolas Hopmann, Morten Skovsgaard og Erik Albæk | Tilliden til de danske journalister og nyhedsmedier: i forfald eller ej? Politica 52 (2): 125-149.
- Bennett, W. Lance og Barbara Pfetsch (2018). Rethinking political communication in a time of disrupted public spheres. Journal of Communication 68 (2): 243-253.
- Blach-Ørsten, Mark, Mads K. Eberholst og Rasmus Burkal (2017). From hybrid media system to hybrid-media politicians: Danish politicians and their cross-media presence in the 2015 national election campaign. Journal of Information Technology &amp; Politics 14 (4): 334-347.
- Blumler,  Jay  G.  (2016).  The  fourth  age  of  political  communication. Politiques  de communication 6 (1): 19-30.
- Blumler, Jay G. og Dennis Kavanagh (1999). The third age of political communication: Influences and features. Political Communication 16 (3): 209-230.
- Bro Petersen, Peter (2019). Constructive journalism: Proponents, precedents and principles. Journalism 20 (4): 504-519. https://doi.org/10.1177/1464884918770523
- Chadwick, Andrew (2017). The Hybrid Media System: Politics and Power . Oxford: Oxford University Press.
- Davis, Aeron (2019). Political  Communication:  A  New  Introduction  for  Crisis  Times . Hoboken: John Wiley &amp; Sons.
- Dinesen, Peter T. (2019). Temaredaktørens introduktion: Politisk polarisering i Danmark. Økonomi og Politik 92 (3): 6-9.
- Dinesen, Peter T. og Kim M. Sønderskov (2012). Hvorfor stiger tilliden? Politica 44 (1): 87-110.
- Esping-Andersen, Gösta (1990). The Three Worlds of Welfare Capitalism . London: Polity Press
- European Commission (2018). Final report  of  the  High  Level  Expert  Group  on  Fake News and Online Disinformation .  https://digital-strategy.ec.europa.eu/en/library/final-report-high-level-expert-group-fake-news-and-online-disinformation  (22.  april 2021).
- Green-Pedersen, Christoffer og Jesper Krogstrup (2008). Immigration as a political issue in Denmark and Sweden. European Journal of Political Research 47 (5): 610-634.
- Green-Pedersen, Christoffer og Simon Otjes (2019). A hot topic? Immigration on the agenda in Western Europe. Party Politics 25 (3): 424-434.

- Hansen, Kasper M. og Karina Kosiara-Pedersen (2017). How campaigns polarize the electorate: Political polarization as an effect of the minimal effect theory within a multi-party system. Party Politics 23 (3): 181-192.
- Heft, Annett, Eva Mayerhöffer, Susanne Reinhardt og Curd Knüpfer (2020). Beyond Breitbart: Comparing right-wing digital news infrastructures in six western democracies. Policy &amp; Internet 12 (1): 20-45.
- Holt, Kristoffer, Tine Ustad Figenschou og Lena Frischlich (2019). Key dimensions of alternative news media. Digital Journalism 7 (7): 860-869.
- Hovden, Jan Fredrik og Hilmar Mjelde (2019) Increasingly controversial, cultural, and political: The immigration debate in Scandinavian newspapers 1970-2016. Javnost The Public 26 (2): 138-157.
- Humprecht, Edda, Frank Esser og Peter Van Aelst (2020). Resilience to online disinformation: A framework for cross-national comparative research. The International Journal of Press/Politics 25 (3): 493-516
- Haagerup, Ulrik (2014). Constructive News . New York: InnoVatio Publishing AG.
- Kulturministeriet (2016). Public Service - De næste 10 år . https://kum.dk/ministeriet/ udgivelser/public-service-de-naeste-10-aar
- Larsson, Anders Olof (2018). The news user on social media: A comparative study of interacting with media organizations on Facebook and Instagram. Journalism Studies 19 (15): 2225-2242.
- Mayerhöffer, Eva (2021). How do Danish right-wing alternative media position themselves against the mainstream? Advancing the study of alternative media structure and content. Journalism Studies 22 (2): 119-136.
- Mayerhöffer, Eva og Sander Andreas Schwartz (2020). Fake eller partisk? Hyperpartiske onlinemedier i den danske valgkamp 2019, pp. 203-226 i Ib Tunby Gulbrandsen og Sine Nørholm Just (red.), #FV19. Politisk kommunikation på digitale medier . Frederiksberg: Samfundslitteratur.
- Newman, Nic, Richard Fletcher, Anne Schulz, Simge Andı og Rasmus K. Nielsen (2020). Reuters Institute Digital News Report 2020 . Oxford: Reuters Institute for the Study of Journalism, Oxford University. http://www.digitalnewsreport.org/
- Nielsen, Rasmus Kleis og Kim Christian Schrøder (2014). The relative importance of social media for accessing, finding, and engaging with news: An eight-country crossmedia comparison. Digital Journalism 2 (4): 472-489.
- Nielsen, Rasmus Kleis, Alessio Cornia og Antonis Kalogeropoulos (2016). Challenges and opportunities for news media and journalism in an increasingly digital, mobile, and social media environment . Council of Europe DGI 18, Report from Reuters Institute for the Study of Journalism.
- Schrøder,  Kim Christian (2015).  News media old and new: Fluctuating audiences, news repertoires and locations of consumption. Journalism Studies 16 (1): 60-78.

- Schrøder, Kim Christian, Mark Blach-Ørsten og Mads K. Eberholst (2019). Danskernes brug af nyhedsmedier, 2019 . Center for Nyhedsforskning, Roskilde Universitet.
- Schrøder, Kim Christian, Mark Blach-Ørsten og Mads K. Eberholst (2020a). Danskernes brug af nyhedsmedier, 2020 . Center for Nyhedsforskning, Roskilde Universitet.
- Schrøder,  Kim  Christian,  Mark  Blach-Ørsten  og  Mads  K.  Eberholst  (2020b).  Is there a Nordic news media system? A descriptive comparative analysis of Nordic news audiences. Nordic Journal of Media Studies 2 (1): 23-35. https://doi.org/DOI: 10.2478/njms-2020-0003
- Skjerning, Anne, Frederik H. Ledegaard og Mathias B. Lynggaard (2019). Facebook smider den alternative netavis 24nyt på porten. dr.dk, 10. april. dr.dk/nyheder/indland/facebook-smider-den-alternative-netavis-24nyt-paa-porten
- Skovsgaard, Morten og Arjen Van Dalen, A. (2013). Dodging the gatekeepers? Social media in the campaign mix during the 2011 Danish elections. Information, Communication &amp; Society 16 (5): 737-756.
- Slots- og Kulturstyrelsen (2019). Mediernes udvikling i Danmark 2019 https://mediernesudvikling.slks.dk/2019/overblik-og-perspektivering/.
- Stubager, Rune, Kasper M. Hansen, Kristoffer Callesen, Andreas Leed og Christine Enevoldsen (2016). Danske vælgere 1971-2015. Det danske valgprojekt, Institut for Statskundskab, Aarhus Universitet. https://www.valgprojektet.dk/files/Danske%20 v%C3%A6lgere%201971-2015%2007.06.2016.pdf
- Syvertsen, Trine, Gunn Enli, Ole Mjøs og Hallvard Moe (2014). The Media Welfare State: Nordic Media in the Digital Era . Ann Arbor: University of Michigan Press.
- Van Aelst, Peter et al. (2017). Political communication in a high-choice media environment: a challenge for democracy? Annals of the International Communication Association 41 (1): 3-27.
- Aagaard, Peter og Mark Blach-Ørsten (2018). Politisk kommunikation: Nye tider og nye aktører . København: Hans Reitzels Forlag.