Konfirmation i en neoliberal tidsalder
Forfattere: Brian Arly Jacobsen
Tidsskrift: politik (2014-12-11)

## Konfi  rmation i en neoliberal tidsalder

Brian Arly Jacobsen

Adjunkt, ph.d., Institut for Tværkulturelle og Regionale Studier, Københavns Universitet

Konfl  ikter over konfi  rmationsundervisningen i folkeskolen er blevet mere hyppige de seneste år på baggrund af skolereformer og forvaltningsmæssige og skolepolitiske ønsker om en mere effektiv og  pædagogisk  moderne  undervisning.  Forsøg på  at  fl  ytte  konfi  rmationsundervisningen  ud  af skolerne  kan  ses  som  et  resultat  af  neoliberale reformtiltag  med  sekulariserende  konsekvenser for kirke-stat-relationen i Danmark.

I Danmark blev der i 2013 valgt 2444 politikere til landets 98 kommunalbestyrelser. Valg til kommunalbestyrelser sker hvert fj  erde år gennem et demokratisk valg, hvor valgloven sikrer alle borgere med fast bopæl i Danmark over 18 år stemmeret. Det kommunale selvstyre er nedfældet i Danmark Grundlov. I § 82 fastslås 'Kommunernes ret til under statens tilsyn selvstændigt at styre deres anliggender ordnes ved lov'. Formuleringen er stort set uændret, siden Grundloven blev vedtaget første gang i 1849. Det kommunale selvstyre udfoldes inden for kommunallovgivningen og en række andre lovgivningsområder, som på  en  og  samme  tid  muliggør  og  sætter  grænserne  for selvstændigheden i kommunerne. Det er kommunerne, der tager sig af de serviceydelser, som påvirker borgerne: børnepasning, skoler, ældrepleje, veje, miljø, lokalplaner osv. Hermed er kommunalpolitik i centrum af moderne politik  -  regering  og  folketing  kan  ikke  styre  samfundet uden at rette opmærksomheden mod kommunerne. Kommunerne har et stort råderum - og de forstår at udnytte  det,  hvilket  betyder,  at  kommunegrænser  gør  en forskel i stort og småt. Der er store forskelle på skatten i kommunerne. Der er forskel på, hvor meget kommuner bruger pr. elev i folkeskolen, ligesom ældreservice varierer fra  kommune  til  kommune.  Kommunalpolitik  handler om velfærd  i  hverdagen,  som  Kommunernes  Landsforening formulerer det i en pjece (KL 2012). Dette er be- skrivelsen af, hvad kommunalpolitik typisk handler om. Velfærd  bliver  hermed  et  centralt  begreb  i  beskrivelsen af  den  kommunale  kerneopgave,  ifølge  Kommunernes Landsforening og kommunalforskningen (Blom-Hansen et  al. 2012).  Velfærd  bliver  til  et  plus-ord  i  den  politiske debat - en fl  ydende betegner, hvis betydning ikke er fastlagt,  og  som  forskellige  politiske  diskurser  kæmper om at indholdsudfylde. Velfærd er dermed et så vagt og uforpligtende begreb, at alle partier knytter an til det vi ved med andre ord ikke så meget om, hvad velfærd er, men vi ved, det er godt. I den off  entlige debat drejer velfærd sig ofte om noget andet end, hvad ordet umiddelbart antyder  -  nemlig  fordelingsretfærdighed.  Her  er  det  et spørgsmål om lighed og ulighed. Vi diskuterer ikke, hvad velfærd i virkeligheden er, men snarere hvordan goderne i vores samfund skal fordeles, så alle har en retfærdig andel af velfærd. Samtidig handler begrebet også om en vision for samfundet en form for lykkemaksimering, hvor det handler om at skabe et velfærdssamfund , som gør fl  est mulige borgere lykkelige, i forståelsen jo fl  ere objektive goder vi er stand til at fylde vores liv med, desto mere velfærd har vi (White 2010). Hvad er så et objektivt gode? Det er her spørgsmålet om religion kommer ind i kommunalpolitikken. Når borgere og politikere skal formulere grundlaget for et objektivt gode, det være sig en skolepolitik, ældrepolitik,  fødevarepolitik  eller  andre  politikområder opstår spørgsmålet om det værdimæssige grundlag for de fælles goder. For det meste kan lokalpolitikere diskutere disse spørgsmål, uden at religion spiller en eksplicit rolle i debatten, men sommetider bliver religion eller religiøse grupper  en  del  af  den  kommunalpolitiske  dagsorden. Religion kan i dette perspektiv være en uudtalt kulturel drivkraft, der fremmer en særlig samfundsmodel, som eksempelvis den skandinaviske velfærdsmodel (Kersbergen &amp; Manow 2010). Spørgsmålet er, hvad kommunalpolitikerne generelt mener, når de skal tage stilling til sager, som jeg her benævner religionspolitik. Religionspolitik er ikke et faktisk politisk felt i dansk politik, men skal her forstås som et analytisk begreb (Jacobsen 2012, 217-18). Religionspolitik  i  kommunerne  inkluderer  ægteskabsog  begravelsesspørgsmål,  religionsundervisning,  statens principielle forhold til folkekirken og andre trossamfund på  et  kommunalt  niveau.  Det  kommer  eksempelvis  til udtryk i spørgsmål om konfi  rmationsundervisning eller i støtte til frivillige organisationer via Folkeoplysningsloven samt andre spørgsmål, som er en del af dette område. I  en  elektronisk  spørgeskemaundersøgelse fra maj 2013 blandt landets kommunalpolitikere var der fl  ere af svarpersonerne, som i feltet 'bemærkninger' faktisk angav, at religion og kommunalpolitik ikke havde noget som helst med hinanden at gøre, men som vi skal se, er det ikke tilfældet.

Kommunalpolitik  er,  ligesom  resten  af  det  danske samfund,  blevet  sekulariseret  især  igennem  det  20.  århundrede.  Det  er  en  proces  der  stadig  foregår,  men  i forskellige  tempi.  En  kort  illustration  af  kommunalpolitikkens sekularisering kan man se i kommunestrukturens udvikling. Danmark består af en fi  ntmasket sognestruktur, der i sin oprindelige form går tilbage til Svend Estridsen (1019-1074). Hans tanke var, at der ikke måtte fi  ndes en plet af Danmarks jord, som ikke var en del af et kirkeligt sogn med ret til kirkelig betjening i sognets kirke  (Fenger  1989,  106).  Indtil  kommunalreformen  i 1970 var kommunerne i høj grad sammenfaldende med sognestrukturen.  Kommunalreformen  i  1970  ændrede dette forhold både, hvad angår struktur og kompetence. Antallet af kommuner faldt fra ca. 1.300 sognekommuner og 86 købstadskommuner til 273 primærkommuner (Christoff  ersen 1998, 178-79). Fra 1. januar 2007 mindskede strukturreformen antallet af kommuner igen, nu til 98 kommuner. Antallet af sogne var 2.123 pr. 1. januar 2013 med i alt 2.354 kirker (Danmarks Statistik 2014). Der er altså ikke et tilnærmelsesvis sammenfald mellem sognestruktur og kommuner i Danmark i dag og dermed har kommunalpolitikkens overordnede struktur frigjort sig fra den kirkedefi  nerende sognestruktur.

## Undersøgelsens data

Det  er  ikke  tidligere  undersøgt,  hvad  kommunalbestyrelsesmedlemmer  generelt  mener  om  religionspolitiske spørgsmål i Danmark. Denne mangel på viden om religion og kommunalpolitik er jeg i gang med at rette op på gennem en undersøgelse, som både har en kvantitativ dimension,  som  består  af  en  spørgeskemaundersøgelse blandt kommunalpolitikere, og en kvalitativ dimension, som består af indsamling af dokumentarisk materiale fra forskellige  cases  i  kommuner  landet  over,  som  berører religionspolitiske emner samt kvalitative interviews med aktører i disse cases.

Spørgeskemaundersøgelsen  fra  maj  2013  bestod  af 39 spørgsmål. 1 Den blev sendt til alle landets daværende 2468 kommunalpolitikere. 588 kommunalpolitikere svarede på hele undersøgelsen, dvs. en svarprocent på ca. 24 %. Det kan lyde som en lav svarprocent, men virkeligheden er, at kommunalpolitikere får 2-3 spørgeskemaer om ugen fra ministerier, KL, forskere eller lignende som ønsker  deres  medvirken.  Disse  undersøgelser  har  generelt svarprocenter, der svarer til denne undersøgelse. 2 De mange undersøgelser blandt lokalpolitikere er med til at devaluere spørgeskemaundersøgelsen  som  forskningsmæssigt  redskab  blandt  denne  gruppe  af  informanter. Spørgsmålet er, om det skaber problemer for repræsentativiteten: kan resultaterne generaliseres til hele populationen af kommunalpolitikere? Repræsentativiteten kan tjekkes ift. variable, vi allerede kender i hele populationen såsom køn, bopæl og politisk tilhørsforhold. Tabel 1 sammenligner kommunalbestyrelsesmedlemmernes politiske tilhørsforhold i 2013 samt undersøgelsens ditto.

Generelt  svarer  undersøgelsen  til  kommunalbestyrelsesmedlemmernes politiske tilhørsforhold i 2013, men der er afvigelser gældende for henholdsvis SF og Venstre. 3 Bopæl (regionsvis) og kønsfordeling svarer i undersøgelsen  tilnærmelsesvis  til  populationens.  Konklusionen  på spørgsmålet  om  repræsentativitet  er,  at  undersøgelsens konklusioner kan generaliseres.

Artiklen vil indledningsvis præsentere empirien. Herefter diskuteres baggrunden for undersøgelsen i et teoretisk perspektiv, hvorefter byrådsmedlemmernes holdning til  religionspolitiske  emner  analyseres.  Afslutningsvis perspektiveres undersøgelsens resultater.

For at illustrere, hvordan religionspolitiske sager udfolder  sig  i  den  kommunalpolitiske  virkelighed,  undersøges  et  emne,  der  inden  for  de  seneste  år  er  kommet på dagsordenen, nemlig spørgsmålet om konfi  rmationsforberedelsens  placering  i  folkeskolen.  På  baggrund  af kvalitative  interviews  med  lokale  aktører  i  de  to  første

Tabel 1. Fordeling af kommunalbestyrelsesmedlemmer efter parti 2013 i procent.

| Parti           | A    | B   | C    | F    | K   | I   | O   | V    | Ø   | Slesvigsk Parti   | Lokalliste   | Løsgænger   | I alt   |
|-----------------|------|-----|------|------|-----|-----|-----|------|-----|-------------------|--------------|-------------|---------|
| Optælling 2013* | 32,7 | 2,1 | 10,1 | 12,1 | 0,2 | 0,9 | 6,8 | 27,7 | 1,0 | 0,2               | 4,3          | 1,9         | 100,0   |
| Survey 2013     | 32,3 | 2,7 | 8,8  | 17,0 | 0,9 | 0,7 | 7,3 | 22,3 | 1,4 | 0,2               | 4,3          | 2,2         | 100,0   |

Usikkerhed i procent mellem 0 og 3,8.

*Optælling baseret på kommunernes oplysninger om partimæssigt tilhørsforhold april 2013.

kommunalpolitiske  diskussioner  om  fl  ytning  af  konfi  rmationsundervisningen analyseres rationalet bag fl  ytningen af konfi  rmationsforberedelse. 4 De to cases er debatter om konfi  rmationsundervisningens placering i folkeskolen  i  Lyngby-Taarbæk  Kommune  fra  2009  og  Viborg Kommune fra 2010. Casene er valgt, fordi de er de første eksempler på debatter om placering af konfi  rmationsforberedelse, som er blevet taget op kommunalpolitisk. De to cases repræsenterer eksempler på en tendens, og jeg vil i  analysen  argumentere for,  at  tendensen  har  spredt  sig til  mange kommuner i kølvandet på de første to cases. Ifølge  geograf  Bent  Flyvbjerg  kan  et  casestudie  baseret på få cases generaliseres, på trods af misforståelser om det modsatte. Dette kan ske gennem en strategisk udvælgelse af casene, som er tilfældet med dette casestudie (Flyvbjerg 2010, 473). Casene er baseret på informationsorienteret udvælgelse, da de er udvalgt ud fra en forventning om deres informationsindhold. De kan opfattes som kritiske cases, hvor en kritisk case, er '(…) en case, der har strategisk betydning for en overordnet problemstilling', som repræsenteres nedenfor (Flyvbjerg 2010, 475).

## Religion i det off  entlige rum

Religion og kommunalpolitik er ikke et emne, der har trukket store overskrifter i de danske aviser. Det er heller  ikke  et  emne,  der  har  interesseret  forskere  tidligere. Aspekter af temaet religion og kommunalpolitik er dog ikke  ukendte  historier  i  forsknings-  og  medieverdenen. Det  gælder  eksempelvis  spørgsmål  om  lokalplaner  for moskébyggerier,  om  hvorvidt  kommunerne  skal  tillade religiøse ritualer i skolen - eksempelvis julegudstjenester, Santa Luciaoptog, eidfester, salmesang etc. - konfi  rmationsundervisningens placering på skoleskemaet, (a)religiøs kunst eller om, hvorvidt kommuner skal tilbyde neutrale ceremonier, rum og plads for livets store overgange som bryllup og begravelse. Spørgsmålet er, om der tegner sig et kommunalpolitisk mønster i håndteringen af sager, hvor religion i bred forstand spiller en rolle? Dette spørgsmål danner baggrunden for denne undersøgelse af religion og kommunalpolitik i Danmark. Den overordnede hypotese i  projektets  indledende  fase  var,  at  det  øgede  off  entlige fokus på religion også får konsekvenser på et lokalpolitisk niveau ud fra en antagelse om en generel spillover-eff  ekt. Tesen bygger på teorier om og undersøgelser af religions tilbagevenden i den off  entlige sfære. Jeg har selv undersøgt, hvordan religion i det danske Folketing igennem de sidste fi  re årtier har fået større betydning for den generelle politiske udvikling (Jacobsen 2008). Men spørgsmålet er, om tesen om religions tilbagevenden i den off  entlige sfære i højere grad er et spørgsmål om, at religion er blevet et stridsspørgsmål mellem politikere, og at politikerne bruger det til egne formål, end en egentlig tilbagevenden til en tidligere guldaldertilstand for religion? Det spørgsmål vender jeg tilbage til senere.

Teorier  om  religions  tilbagevenden  i  den  off  entlige sfære begyndte allerede i slutningen af 1960'erne og begyndelsen  af    1970'erne  med  den  amerikanske  sociolog Robert  Bellahs  påstand  om,  at  for  at  et  samfund  kan overleve,  skal  alle  samfund  have  en  off  entlig  civil  religion  (Bellah  1967,  1975;  Bellah  &amp;  Hammond  1980). Det  var  simpelthen  det  transcenderede  værdimæssige grundlag for fællesskabet.  Denne nye tilgang blev bl.a. videreført af religionssociologerne Roland Robertson og JoAnn Chirico i en artikel i 1985, hvor de analyserede simultane sekulariserings- og desekulariseringsprocesser i  nationalstater  forskellige  steder  i  verden  som  følge  af globaliseringstendenser. De argumenterede for, at globalisering på den ene side fører til en politisering af teologi og religion og på den anden side til en teologisering af politik, især i de vesteuropæiske protestantiske samfund (Robertson  &amp;  Chirico  1985,  239).  De  argumenterede endvidere for, at på grund af globaliseringsprocesser vil der opstå civilreligiøse problemer i samfund verden over på grundlag af det pres, som udøves på samfund til at defi  nere  sig  selv  -  at  identifi  cere  deres  grundlæggende nationale værdier og ideer - i et globaliseret konkurrencepræget  miljø  (Robertson  &amp;  Chirico  1985,  238-239). Der vil altså, ifølge dette perspektiv, som følge af globalisering opstå konfl  ikter over, hvem der har retten til at defi  nere værdigrundlaget for et samfunds fællesskab, og religion vil spille en væsentlig rolle i den debat. Dette er en debat, der på en og samme tid kan føre til sekularisering og desekularisering i et samfund. Den amerikanske religionssociolog Philip E. Hammond brugte i midten af 1980'erne (Hammond 1985) sideløbende med førnævnte perspektiv undersøgelser af nye religiøse bevægelser til at stille spørgsmålstegn ved sekulariseringstesen, og senere blev disse perspektiver videreført af José Casanova (1994), Peter L. Berger (1999), Jürgen Habermas (2002, 2006, 2008),  og  andre,  der  hævdede,  at  vi  var  vidne  til  'en tilbagevenden' af religion i det off  entlige rum.

Jose  Casanovas indfl  ydelsesrige  bog Public Religions in  the  Modern  World (1994)  tog  spørgsmålet  om  sekulariseringstesen  videre,  hvilket  i  sidste  ende  førte  til  en dødsdom over sekulariseringstesen i religionssociologien, og pegede på en tilsyneladende genopblussen af   religion i politik og off  entlige anliggender. Den centrale påstand i  Casanovas  undersøgelse  er,  at  der  i  dag  forekommer en  global  de-privatisering  af  religion,  som  fi  nder  sted  i den  moderne  verden.  Traditionelle  religioners  tilhørere nægter  ifølge  Casanova  at  acceptere  den  marginale  og privatiseret rolle, som teorier om modernitet og sekularisering har pålagt dem. De religiøst aktive nægter at være begrænset  til  den  private  sfære,  og  derfor  er  de  blevet

'off  entlige', de har trængt igennem anliggender vedr. stat og marked, der forbinder den private og den off  entlige moral,  redefi  neret  det  'modernes'  grænser  mellem  'det legale' og moral, den enkelte og samfundet, mellem familien, det civile samfund og staten, og mellem nationer og verdenssystemet. Casanova betegner denne udvikling som de-privatiseringen af religion i den moderne verden, 'By deprivatiziation I mean the fact that religious traditions throughout the world are refusing to accept the marginal and privatized role which theories of modernity as well as theories of secularization had reserved for them.' (Casanova 1994, 5).

Ifølge Casanova kan religionernes sekulariserings- og privatiseringsperiode være ovre, men det er selve processen med liberalisering af religion, der skabte muligheden for denne genopblussen af religion i det off  entlige rum.

Religions tilbagekomst-paradigme har en tendens til at  antage,  at  religion  på  et  tidspunkt  forsvandt  fra  det off  entlige rum, kun for at dukke op igen i samtiden. Er religion  faktisk  forsvundet  fra  det  off  entlige  rum,  som antydet i José Casanovas bog fra 1994? Hvis det er tilfældet,  har  dette  fundet  sted  i  Danmark  -  herunder  i kommunalpolitik? Den engelske religionssociolog James Beckford udtrykker tvivl om, at den britiske off  entlighed nogensinde placerede religion et sted i den private sfære (Beckford 2010, 122). Den samme tvivl kan man overføre til  det  danske  tilfælde.  Eksempelvis  har  konfi  rmationsforberedelsens placering på skoleskemaet været en del af den kommunalpolitiske og dermed off  entlige virkelighed siden grundloven (og før), men det er først inden for det seneste årti, at spørgsmålet har været genstand for konfl  ikt, som i tilfældet med Lyngby-Taarbæk Kommune fra 2009 og Viborg Kommune fra 2010.

Beckford  anfægter  ligeledes  Casanovas  skarpe  skelnen mellem staten, politiske samfund og civilsamfundet som betingelser for modernitet og moderne liberale demokratier. Hans argument er, at Storbritannien mangler disse klare forskelle, og at der er en sløret grænse mellem stat og civilsamfund - et perspektiv, man efter min mening kan overføre til danske forhold. Folkekirken er på én og samme tid stat og civilsamfund. Konfi  rmationsundervisning foregår i off  entligt regi og er garanteret af staten, men ritualet er i sidste ende frivilligt.

Når religion bliver en del af den politiske dagsorden, synes det mere at have med konfl  ikt at gøre end en egentlig  desekulariseringsproces, som Casanova m.fl  . hævder moderne samfund har været underlagt siden 1980'erne. Pål Ketil Botvar peger på samme perspektiv i sin artikel i dette temanummer. Når religion bliver en synlig del af det off  entlige rum, giver det ofte anledning til konfl  ikt. Roland Robertson og JoAnn Chirico forklarede processen med, at et globaliseret konkurrencepræget miljø ska- ber et pres på samfund, som fører til civilreligiøse problemer  med  at  identifi  cere  samfundets  grundlæggende nationale værdier og ideer. Religion spiller en afgørende faktor i denne identifi  kationsproces - både nationalt og lokalt.  Det  betyder,  at  når  religion  bliver  politiseret  og fører til politisk konfl  ikt, er det, fordi religion er blevet et kontroversielt fænomen i samfundet (Voas og Ling 2010, 84). Diskussioner om konfi  rmationsundervisningens placering  i  folkeskolen  er,  som  vi  skal  se,  en  eksemplarisk case til at illustrere, hvordan et globaliseret konkurrencepræget miljø øger pres på nationens værdier, som de kommer til udtryk i konfi  rmationsundervisningens indlejring i den off  entlige skole.

## Neoliberalismens reformpolitik

Folkekirken gennemgår i dag adskillige forandringer, og den  er  udfordret  i  sin  funktion  som  en  bærende  samfundsinstitution.  Politologen  Ove  K.  Pedersen  har  undersøgt den lange række af institutionelle reformtiltag i Danmark, og han mener, at det underliggende rationale for  reformerne  er  New  Public  Management  (NPM)  og neoliberalisme (Pedersen 2011, 3). Hans teori er, at der er  tale  om  en  spillover-eff  ekt,  som  får  konsekvenser  for hele den off  entlige sektor. Ligeledes hævder religionssociologerne  Tuomas  Martikainen  og  François  Gauthier, at  vi  befi  nder  os  i  en  neoliberal  tidsalder,  hvor  økonomien har fået afgørende indfl  ydelse på alle livets sociale aspekter, også religion (Martikainen og Gauthier 2013, 1). Mit argument i denne artikel er, at NPM via en spillover-eff  ekt  har  bredt  sig  til  folkekirkens  institutionelle strukturer og denne udvikling kan også beskrives ud fra teorier om New Institutionalism (NI). Teorien opstod i 1980'erne som en reaktion på 'the behavioral revolution of  recent  decades', der tolker kollektiv politisk og økonomisk  handlen  som  et  samlet  resultat  af  individuelle valg (DiMaggio &amp; Powell 1991, 2). DiMaggio &amp; Powell argumenterer  i  stedet  for  et  sociologisk  syn  på  institutioner,  dvs.  på  institutionel  interaktion  og  den  måde, hvorpå institutioner påvirker individer og samfund. Det indebærer  bl.a.,  at  institutioner  udvikler  sig  strukturelt homogent på tværs af institutionelle grænser og dermed 'smitter  af'  på  hinanden  eller  'bygger  reder'  (DiMaggio  &amp;  Powell  1991,  28-30;  DiMaggio  &amp;  Powell  1991: 63-82).  Denne  afsmittende  eff  ekt  kalder  DiMaggio  &amp; Powell for isomorfi  sme ,  det,  som  Pedersen kalder for en spillover-eff  ekt .  Spillover-begrebet viser, hvordan det frie markeds logik har bredt sig til folkeskolen og folkekirken.  Neoliberalisme  skal  forstås  som  et  alment  begreb, der refererer til en økonomisk model eller et paradigme, som blev aktualiseret i 1980'erne på baggrund af det klassiske  liberalistiske  ideal  om  det  selvregulerende  marked (Steger  &amp;  Roy  2010,  1-10).  Ifølge  Ove  K.  Pedersen  er neoliberalismen i dag den dominerende form for økonomisk-politisk tænkning. I velfærdsstaten skulle reformer gennemføres for at skabe demokrati, lighed og 'det gode samfund',  med  neoliberalismen  skal  reformer  derimod gennemføres for at skabe eff  ektive og konkurrencedygtige økonomier (Pedersen, 2011, 3). Netop eff  ektivitet og konkurrenceevne står centralt som begreber i denne analyse som indikatorer for en neoliberal diskurs. Det vil sige, på hvilken måde kan neoliberale politikker og begreber som eff  ektivitet og konkurrenceevne forandre forholdet mellem folkekirke  og  folkeskole?  Neoliberalisme  indebærer som nævnt også ideen om åbenhed i et globaliseret konkurrencepræget miljø. Nationer har altid konkurreret for at synliggøre sig politisk, men i dag foregår det ifølge Pedersen på en anden måde end i efterkrigstiden. Dengang reformerede man for at bidrage til demokrati, lighed og 'det gode samfund'. Nu konkurreres der ved institutionelle reformer, inspireret af NPM, og man reformerer for at skabe eff  ektive og konkurrencedygtige økonomier, der kan  overleve  og  sikre  velfærdsniveauet  (Pedersen  2011, 31-32  og  111).  Det  handler  altså,  ifølge  denne  diskurs, om at konkurrere for at overleve som nationalstat. Martikainen og Gauthier understreger, at neoliberalismen ikke opstod af sociale eller kulturelle behov, men snarere på grund af en økonomisk elites formulering af denne som en økonomisk nødvendighed. Et argument, der hævder at være 'the only rational governmental option' (Martikainen &amp; Gauthier 2013, 14). Denne rationaliseringsproces indebærer, at der indføres pseudomarkeder i den off  entlige sektor (Green-Pedersen 2002, 273).

## Konfi  rmationsundervisning som case på kirke-stat-relationen

Konfi  rmationsforberedelse i Danmark er et særegent fænomen, da det repræsenterer folkekirkens tilstedeværelse i  folkeskolen. I folkeskolelovens §5, stk. 2, står der følgende:  'Undervisningen  i  den  9-årige  grundskole  gives inden for 3 fagblokke og omfatter for alle elever. (…) c) Kristendomskundskab på alle klassetrin  bortset  fra  det klassetrin, hvor konfi  rmationsforberedelsen fi  nder sted.' (Skolelov  2014).  Det  vil  sige,  at  konfi  rmationsforberedelse, som er ritualundervisning , udgør det pågældende års religionsundervisning. Det er dermed ikke undervisning om religion,  men  undervisning i religion.  Konfessionel religionsundervisning  blev  erstattet  af  et  kundskabsfag om kristendom med skoleloven i 1975, og Undervisningsministeriet  gør  også  klart,  at  konfi  rmationsforberedelse ikke  er  en  del  af  folkeskolens  undervisning  (Undervisningsministeriet 2013), men konfi  rmationsforberedelsen er stadig sikret en plads i skoleskemaet (Skolelov 2014). Folkeskolen  og  Folkekirken  samarbejder  om  at  koordinere forberedelsen til kirkelig konfi  rmation for de elever, der ønsker dette. Dette forhold er ordnet i folkeskolelovens § 53, der lyder som følger:

53(1) Tiden for konfi  rmationsforberedelsen fastsættes ved forhandling mellem kommunalbestyrelsen og præsterne i kommunen. Kan der ikke opnås enighed mellem parterne, træffes afgørelsen af kommunalbestyrelsen efter forhandling med de berørte menighedsråd.

Stk. 2. Der skal sikres konfi  rmationsforberedelsen den nødvendige tid inden for de rammer, der er fastsat, jf. § 40, stk. 2, nr. 5, og § 44, stk. 2, nr. 1. (Skolelov 2014).

Folkekirken har dermed en særstilling i folkeskolen, som er bestemt ved lov, og integrationen af folkekirkens konfi  rmationsforberedelse  i  folkeskolens  undervisning  kan derfor fortolkes som et udtryk for, at folkekirkelig konfi  rmationsforberedelse opfattes som en del af den grundlæggende  folkelige  dannelse  på  linje  med  folkeskolens øvrige  undervisning.  Derfor  er  det  også  interessant,  at der i disse år bliver rykket ved denne forestilling med debatterne  om  placeringen  af  konfi  rmationsforberedelsen, fordi dette peger på et ændret forhold mellem folkekirke og stat repræsenteret ved folkeskolen.

Konfi  rmationsundervisningens placering er  først  og fremmest underlagt strukturelle uddannelsespolitiske forhold, hvilket måske er den vigtigste forklaring på den relativt høje konfi  rmationsrate. I 2013 blev 71 % af alle unge i Danmark konfi  rmeret. Selvom det er et fald på 20 % på 40 år fra 91 % i 1974 (Danmarks Statistik 2013), er antallet af konfi  rmerede stadig relativt højt i forhold til vores nabolande og især hvis vi kigger udenfor Norden og  sammenligner  med  andre  protestantiske  lande,  som eksempelvis  England,  hvor  kun  4,5  %  af  landets  unge i  2010 valgte at blive konfi  rmeret i Church of England (Christensen et al. 2010). 5 Konfi  rmationsundervisningens placering vil derfor også blive påvirket af de strukturelle ændringer  på  skoleskemaets  struktur  i  skolereformerne fra 2006 og 2013. Konsekvenserne kan man studere i de to første eksempler på debatter om konfi  rmationsundervisningens  placering  i  folkeskolen,  som  analyseres  her. Det interessante spørgsmål i denne sammenhæng er, hvad er det bagvedliggende rationale for lokalpolitikeres ønske om fl  ytning af konfi  rmationsforberedelsen i folkeskolen? Et politisk ønske, som breder sig i disse år som følge af skiftende  regeringers  eff  ektiviseringsreformer  i  den  offentlige  sektor,  der  bl.a.  har  ramt  det  kommunale  selvstyre,  organiseringen  af  kommuner  og  skolepolitikken. Konsekvenserne af disse reformer for konfi  rmationsun- dervisningens  placering  i  kommuner,  hvor  spørgsmålet om ændring af dette har været på den politiske dagsorden, skal vi se nærmere på nedenfor. Det er et spørgsmål, som i sidste ende har konsekvenser for den overordnede kirkestat relation. Hvis konfi  rmationsundervisningen nedprioriteres eller helt forsvinder fra folkeskolens skema, vil det betyde  en  yderligere  sekularisering  af  folkeskolen  -  en ikke-tilsigtet konsekvens af skolereformerne.

Blandt kommunalpolitikerne er der et udbredt ønske om  at  fl  ytte  konfi  rmationsundervisningen  ud  af  folkeskolen.  I  spørgeskemaundersøgelsen  svarede  40,3  %  af kommunalpolitikerne, at de ønsker, at konfi  rmationsundervisningen  skal  foregå  efter  skoletid,  32,3  %  mente, at  det  er  op  til  den  enkelte  skole  at  beslutte  mens  kun 27 % mente, at konfi  rmationsforberedelsen skal foregå i skoletiden. Ikke overraskende er det blandt Region Hovedstadens  byrådsmedlemmer,  man  fi  nder  den  største tilslutning til, at konfi  rmationsforberedelsen skal foregå efter skoletid (47 %), mens den laveste tilslutning til dette synspunkt  fi  ndes  blandt  byrådsmedlemmerne  i  Region Nordjylland (30 %).

Hvis  man  skal  sige  noget  om  holdningsmæssige forskelle  i  det  politiske  landskab,  kan  det  give  mening, at  dele  partierne  op  i  den  typiske  landspolitiske  allianceskala, selvom alliancer i lokalpolitik i langt højere grad end i  landspolitik  krydser  på  tværs  af  den  traditionelle venstre-højre  skala.  Blandt  regeringspartierne,  SF  og Enhedslistens byrådsmedlemmer fi  nder man den største gruppe  af  tilhængere  af  at  konfi  rmationsforberedelsen skal foregå efter skoletid (52 %), mens der blandt byrådsmedlemmer fra  C,  I,  O  og  V  er  noget  mindre  opbakning til dette (25 %). Blandt løsgængere og lokallister er tilslutningen  39  %.  Omvendt  fordeler  tilslutningen  til udsagnet 'Mener du at konfi  rmationsundervisningen skal foregå i skoletiden' sig. Blandt den borgerlige oppositions byrådsmedlemmer (C, I, O og V) er 43 % tilhængere af dette synspunkt, mens det kun er 25 % blandt A, B, F og Ø's byrådsmedlemmer. Blandt løsgængere og lokallister er antallet 26 %. Der er ca. en tredjedel af byrådsmedlemmerne blandt alle politiske grupperinger, der mener, at det skal være op til den enkelte skole at beslutte. Det er  overraskende, at der generelt er så høj en opbakning til at fl  ytte konfi  rmationsforberedelse til efter skoletiden. Det er derimod ikke overraskende, at der er størst tilslutning til at bevare den tætte relation mellem folkeskole og folkekirke blandt C, I, O og V - partier der traditionelt forsvarer den danske kirke-stat-ordning.

Spørgsmålet fortæller os noget om et stort antal kommunalpolitikeres  ønske  om  at  udgrænse  den  offi cielle religions traditionelt baserede institutionelle integration i  off  entlige  institutioner.  Motivet  for  dette  ønske  får  vi derimod  ikke  svar  på.  Ser  vi  nærmere  på  eksemplerne i  Lyngby-Taarbæk  og  Viborg  er  politikernes  argumenter  mere velbegrundet. De argumenter, som politikerne anvender, handler om eff  ektivisering af elevernes tidsforbrug i skolerne på baggrund af skolesammenlægninger, om moderne eff  ektiv pædagogik (kampen om de pædagogisk eff  ektive morgentimer) og et ønske om principiel adskillelse af kirke og off  entlige institutioner.

## Konfi  rmationsforberedelse til debat

Debatter  om  konfi  rmationsforberedelse  har  de  seneste par år fyldt mere i den danske off  entlighed på baggrund af  fl  ere  byråds  ønske  om  at  ændre  konfi  rmationsforberedelsens placering på skoleskemaet. 6 I 2009 ønskede et fl  ertal  i  Lyngby-Taarbæk at fl  ytte konfi  rmationsforberedelsen til efter skoletid. Argumentet for at fl  ytte undervisningen blandt fl  ertallet i byrådet var, at 'Skoletiden er til skoleundervisning' ( Rudersdal Lokalavis , 19-09-2009), som  det  socialdemokratiske  byrådsmedlem  Simon  Pihl Sørensen udtalte.

Skoleleder for Fuglsanggårdsskolen i Lyngby-Taarbæk kommune, Søren Güllich gør det klart, at dengang sagen stod på i Lyngby-Taarbæk (2009/2010), så han konfi  rmationsforberedelsens placering i skoletiden som et generelt problem for skemaplanlægningen:

Det helt aktuelle var, et øget antal timer til 8. klasse, så det bliver vanskeligt at fi  nde skemapositioner. En irritation over hele tiden at skulle afl  evere de bedste undervisningsparate timer. (…) Så sagde man, fair nok, så deler vi det imellem os. Det var sådan en win-win situation eller en lose-lose situation (…) det var jo fair nok i en forhandlingsposition. Og så den mere useriøse, den der mangeårige strid om det overhovedet er okay, man går til noget, som stort set er frivilligt for eleverne at gå til, inden for den tid, som er obligatorisk at gå til (Güllich interview 2013).

Der var altså fl  ere problemer: Der var et pres på skolen på grund af fl  ere undervisningstimer i 8. klasse, en irritation over at afgive 'de bedste undervisningsparate timer' samt en opfattelse af konfi  rmationsforberedelsen som en privatsag, der optog pladsen fra de obligatoriske fag. Netop sekulariseringssynspunktet  fremhæver  Güllich  som  et vigtigt argument mod konfi  rmationsforberedelsen i skoletiden:

Det har i mange år været et ønske fra skolerne at få fjernet den der bremse, der lå ved at have en ekstern interesse, privat sag, til at dække for hvordan det er. Så vi har jo fra skolernes side sagt til eleverne, I kan selvfølgelig ikke gå til håndboldtræning inden for skoletiden (…). Det, der var den aktuelle anledning, var, at timetallet var blevet udvidet igen og eleverne faktisk går rigtigt mange timer i skole i 8. klasse. Det var den direkte anledning, og så var der endelig hul igennem. Det er en blanding af, at der har været en reel problemstilling, og så har der været en vidt diskussion principielt (Güllich interview 2013).

Güllich formulerer det meget eksplicit: Der var 'en reel problemstilling'  (øget  antal  timer)  og  'en  vidt  diskussion principielt' (religion er en privatsag). Güllich bruger dermed både neoliberale- og sekulariseringsargumenter. Güllich  er  eksemplarisk  som  repræsentant  for  skolevæsenet (forvaltning, lærere og forældrebestyrelser) i italesættelsen af problemstillingen i både Lyngby-Taarbæk og Viborg.

I Lyngby-Taarbæk førte forslaget til højlydte protester fra de lokale præster, og sagen endte med et kompromis, som bestemte, at placeringen af konfi  rmationsforberedelsen skal aftales mellem skole og sogn. Hvis parterne ikke kan blive enige, så skal den i første halvdel af skoleåret ligge efter kl. 14 og i anden halvdel af skoleåret i morgentimerne. 7 Ugedag aftales  mellem sognet og skolen, dog friholdes mandag.

I  Viborg  forsøgte  man  i  2010-11  at  ensrette  tidspunktet  for  konfi  rmationsforberedelsen  for  7.-klasseeleverne i kommunen, efter at fl  ere skolesammenlægninger havde gjort det svært at fi  nde plads til dette i skoletiden. Kommunen ønskede, at præsterne afgav de pædagogisk attraktive  morgentimer. Kommunen og skolernes argument  var,  at  konfi  rmationsforberedelsen  kostede  dyrt  i både  undervisningstid  og  dårligere  vilkår  for  moderne undervisning. De lokale præster reagerede kraftigt imod, at konfi  rmationsforberedelsen skulle ligge på samme tidspunkt hver uge - og placeres om eftermiddagen. I Viborg forsøger man sig nu også med et kompromis. Folkekirken frygter, at den mister konfi  rmander, når byråd eller skoler  ønsker at fl  ytte  konfi  rmationsundervisningen til om eftermiddagen.  Konfi  rmationsundervisningen  vil,  hvis den bliver frigjort fra skolen, blive udsat for konkurrence fra  andre  fritidstilbud,  hvilket  vil  true  konfi  rmationens position i det danske samfund. Lokalpolitikere ønsker at fl  ytte undervisningen for at imødekomme stigende krav om læring og eff  ektivisering  af  skolevæsen.  Det,  vi  ser, er en klassisk konfl  ikt om grænsedragninger mellem den danske folkekirke og statens off  entlige institutioner, men på et kommunalpolitisk niveau.

Analyser af uddannelsespolitiske tendenser og skolelovsændringer i de seneste ti år viser, at den neoliberale spillover eff  ekt til skolesystemet blandt andet ses gennem en overordnet eff  ektivisering af skolesystemet med indførelsen af nationale tests og folkeskolelovens fokus på at uddanne individer til arbejdsmarkedet frem for 'til livet' som  i  tidligere  formålsparagraff  er  (jf.  ex.  skoleloven  af 1975). Begrebet om kompetenceudvikling afspejler denne personalisering af arbejdskraften. I den forbindelse kan debatterne  om  placeringen  af  konfi  rmationsforberedelsen  i  skoletiden  med  fordel  ses  som  et  eksempel  på  en konsekvens af dette forandrede fokus, hvor konfi  rmationsforberedelse bliver nedprioriteret i den pressede skemaplanlægning, hvor fokus ikke længere er på personlig udvikling, men på kompetenceskabelse.

Den  neoliberale  diskurs  består  af  argumenter,  som taler  for  fl  ytningen  af  konfi  rmationsforberedelsen  i  folkeskolen i forskellige kommuner. Der bliver lagt vægt på neoliberale elementer så som eff  ektivitet og faglighed. I 2012  udtalte  formand  for  Skolelederforeningen  Anders Balle på baggrund af en rundspørge til 311 skoleledere:

Der er så meget pres på fagligheden i skolen, at man bør diskutere, om det er rimeligt, at skolerne skal give de bedste timer til præsterne. På baggrund af skoleledernes holdninger vil jeg godt opfordre kommunerne til at tage det op og diskutere, om det er rimeligt, at man fortsætter de gamle traditioner og placerer det i skoletiden ('Skoleledere ønsker kirken ud af skoletiden', Berlingske 04-05-2012).

Fagligheden er under pres, og det er derfor ikke rimeligt, ifølge Balle, at kirken får 'de bedste timer', hvor skolen kan få mest muligt ud af undervisningen. Der italesættes en  kamp om de 'bedste timer', hvor konfi  rmationsforberedelsen altså kommer i anden række, når der er pres på fagligheden. Det er dermed også en eff  ektiviseringsstrategi, som ligger bag Balles argumentation. I konkurrencestaten skal skolen nemlig sikre lige muligheder til arbejde (gennem faglighed), hvilket er en konsekvens af, at arbejdsmarkedspolitikken har opdelt befolkningen i dem, der er i  arbejde,  og  dem  uden  arbejde  (Pedersen 2011). Derfor kommer konfi  rmationsforberedelsen ('gamle traditioner') i anden række, når det handler om at have fokus på faglighed frem for (religiøs) tradition. Dette bekræftes også af førnævnte rundspørge: 8 ud af 10 af de adspurgte skoleledere ønsker at få fl  yttet konfi  rmationsforberedelsen ud af skoletiden ('Skoleledere ønsker kirken ud af skoletiden', Berlingske 04-05-2012).

Uanset motivet vil udgrænsningen af konfi  rmationsundervisningen fra skolen, kunne betegnes som sekularisering eller for eff  ektiviseringsargumentets vedkommende en form for hypersekularisering. Hypersekularisering betegner her en form for sekularisering, som er et resultat af det senmoderne samfunds ekspressive individualisme, hvor globalisering nedbryder traditionelle lokale og nationale religiøse strukturer. Rationalet for dette eff  ektiviseringsparadigme, som gennemstrømmer både off  entlige og private organisationer, er en neoliberal diskurs, som har været en globalt dominerende ideologi de sidste par årtier  (Martikainen  og  Gauthier  2013,  14-15;  Pedersen 2011, 31-32). Det nødvendiggør studier i religion i kontekst af den økonomiske ordens forandringer og dens associerede ideologier. Ved at kigge på forandrende relationer mellem eff  ektiviseringsparadigmer og religion er det muligt at fi  nde en ny måde at tænke om religion i dag. Det  kan  betegnes  som  en  hypersekularisering,  fordi  et særligt ideologisk-økonomisk rationale får primær status i forhold til visioner for forvaltningen af relationen mellem traditionel religiøs praksis og off  entlige institutioner. En accelererende hyper sekularisering i snæver forstand er resultatet - en sekularisering, som overskrider eller overdeterminerer den politiske vilje.

med religion på den ene eller anden måde - derimod er der ikke enighed om, hvad faget skal indeholde, om end der er klart fl  ertal for en ændring af fagets navn og indhold, samtidig er der også klare politiske forskelle at spore mellem de to politiske blokke (jf. Tabel 2).

Holdningen til religionsfagets navn stemmer overens med en generelt positiv holdning over for andre kulturer og  religioner  blandt  kommunalpolitikerne.  Generelt  er der en tendens til et fl  ertal af kommunalpolitikere, som mener, at kommunale velfærdsopgaver løses bedst, hvis det  foregår  på  et  neutralt  grundlag  med  enkelte  folkekirkelige traditioner som en undtagelse (ex. jul). Der er generelt et fl  ertal (63 %), som mener, at en pluralitet af kulturer og religioner er en berigelse for lokalsamfundet og  samtidig  afviser  82  %  af  kommunalpolitikerne  eksempelvis, at kommunen skal kunne nægte deltagere ved større kommunale arrangementer med begrundelse i livssyn, politisk tilhørsforhold eller religiøs overbevisning.

## Konklusion

Nogle  af  de  samme  tendenser  gør  sig  gældende  i spørgsmålet om kristendomskundskab, som ikke direkte kan sammenlignes med konfi  rmationsundervisning, men faget har dog en historisk tilknytning til folkekirken, som stadig  kommer  til  udtryk  i  fagets  betegnelse  og  for  så vidt også i fagbeskrivelsen. Den politiske italesættelse af faget gør for visse politiske positioner også gældende, at faget er essentielt for sammenhængskraften i det danske samfund, hvor folkekirken og den danske fortolkning af den evangelisk-lutherske lære spiller  en  afgørende  rolle. Ca. 56 % af kommunalpolitikerne mener, at fagets navn skal  ændres til  'religion'  med  et  bredere  religionsfagligt indhold, mens kun ca. 31 % mener, at faget fortsat skal hedde 'kristendomskundskab' med det nuværende indhold. 10 % mener, at dette spørgsmål skal decentraliseres og besluttes på den enkelte skole, mens ca. 3 % mener, at faget ikke hører til i folkeskolen (jf. Tabel 2). Der er altså en ganske klar opbakning til et fag, som beskæftiger sig Man kan med Beckford  spørge:  er  religion  forsvundet fra  det  off  entlige  rum,  kun  for  at  genopstå  i  off  entlige institutioner  såsom  skoler,  hospitaler,  plejehjem,  fængsler, og militæret? Eller har det hele tiden været til stede i disse institutioner som i tilfældet med eksemplet konfi  rmationsundervisning?  Hvordan  er  staten,  den  politiske sfære, kommuner, medier og civilsamfund forbundne og indbyrdes forbundne i den danske velfærdsstat? Snarere end fortolkningen af   en 'tilbagevenden af religion i den off  entlige sfære', er vi vidne til en situation, hvor religion er blevet et stridsspørgsmål mellem politikere og at politikerne bruger det til egne formål, som Beckford beskriver det i  Storbritannien. Den samme situation er tilsyneladende gældende i Danmark.

Det  sidste  spørgsmål  er,  om  denne  fremgangsmåde overdriver tilstedeværelsen og religionens indfl  ydelse i det off  entlige rum? Er det sådan, at privatiseringen af religion er gået i stå?

Tabel 2. Hvilket udsagn om faget kristendomskundskab i folkeskolen er du mest enig i?

|                                                                                | A+B+F+Ø   | C+I+K+O+V   | Lokalliste+UP   | I alt   |
|--------------------------------------------------------------------------------|-----------|-------------|-----------------|---------|
| Faget skal fortsat hedde 'kristendomskundskab' med det nuværende indhold       | 15%       | 53,6%       | 17,9%           | 30,6%   |
| Fagets navn skal ændres til 'religion' med et bredere religionsfagligt indhold | 74,5%     | 30,2%       | 56,4%           | 55,6%   |
| Det er op til den enkelte skole at beslutte                                    | 6,7%      | 14%         | 12,8%           | 10,0%   |
| Faget hører ikke til i folkeskolen                                             | 2,9%      | 1,7%        | 12,8%           | 3,1%    |
| Ved ikke                                                                       | 1%        | 0,4%        | 0%              | 0,7%    |
| I alt                                                                          | 53,4%     | 40%         | 6,6%            | 100%    |

Måske  overser  dette  perspektiv  kontrasterende  tendenser, hvor religion fortsat er privatiseret og individualiseret, og på samme tid synlig og off  entlig? Måske er det i  virkeligheden helt andre teorier, man skal anvende til at beskrive en udvikling, som kan beskrives så kontrasterende. På den ene side kan vi se tydelige tegn på, at kommunerne  rationaliserer  institutioner,  så  der  bliver  mindre  plads  til  traditionelle  måder  at  forvalte  samarbejde mellem eksempelvis kirke og off  entlige institutioner som ex. folkeskoler. Dette sker på grundlag af kommunalreformen, eff  ektiviseringsprocesser i off  entlige institutioner ( New Public Management ) og en off  entlig forvaltning under transformation af en neoliberal diskurs. På den anden side  kan  synet  på  religion  som  et  konfl  iktfyldt  område både føre til en værdimæssig oprustning af majoritetens religion (folkekirken), men det kan også føre til en større fj  endtlighed  over  for  religion  i  det  off  entlige  rum  som sådan.

Tilbagekomsten af religion i den danske off  entlighed skal forstås i sammenhæng med myndighedernes politik i forhold til partnerskabet mellem religion(er) og staten, samt  modstand  overfor  disse  to  politikker.  Et  partnerskab som er sat under pres af både sekulære principper og  et  globalt  neoliberalt  politisk  rationale,  hvis  konsekvens her betegnes som hypersekularisering og  som  kan vise sig at have større konsekvenser for forvaltningen af dette partnerskab end den traditionelle nationalt baserede sekularisme. Eff  ektiviseringsparadigmer, hvis rationale er en neoliberal logik, transformerer måske religion i højere grad, end vi har været klar over, og det betyder, at den indledende overordnede hypotese i dette projekt, at den øgede off  entlige fokus på religion også får konsekvenser på et lokalpolitisk niveau, er for simpel og utilstrækkelig til at beskrive de kontrasterende processer af sekularisering, hypersekularisering og pluralisme.

## Referencer

- Advice 2012. Analyse af lobbyisme i Danmark. Erfaringer og holdninger til lobbyisme blandt politikere i Folketinger, Regioner og kommer. København: Advice.
- Beckford, James A. 2010. 'Th e return of public religion? A classical assessment of a popular claim'. Nordic Journal of Religion and Society (2010), 23 (2): 121-136.
- Bellah, Robert N. 1967. 'Civil Religion in America'. Dædalus, Journal of the American Academy of Arts and Sciences , Winter 1967, Vol. 96, No. 1, pp. 1-21.
- Bellah, Robert N. 1975. Th   e Broken Covenant. American Civil Religion in Time of Trial . New York: Th e Seabury Press.
- Bellah,  Robert  N.  and  Phillip  E.  Hammond  1980. Varieties  of  Civil Religion . San Francisco: Harper &amp; Row.
- Berger, Peter L. (ed.) 1999. Th   e Desecularization of the World. Resurgent Religion and World Politics . Grand Rapids, Mich.: Th e Ethics and Public Policy Center and Wm B. Eerdmans Publishing Co.
- Blom-Hansen, J., Juul, T., Ibsen, M., &amp; Mouritzen, P.E. 2012. Fra sogn til velfærdsproducent. Kommunestyret gennem fi  re å  rtier . Odense: Syddansk Universitetsforlag.
- Casanova,  Jose  1994. Public  religions  in  the  modern  world .  Chicago: University Of Chicago Press.
- Christensen, Leise et al. 2010. 'Protestant Confi  rmation in European Perspective' i: Collins-Mayo, Sylvia &amp; Pink Dandelion (red.): Religion and Youth. Farnham, Surrey: Ashgate pp. 181-192.
- Christoff  ersen,  Lisbet  1998. Kirkeret mellem stat, marked og civilsamfund. København: Jurist- og Økonomforbundets Forlag.
- DiMaggio, Paul &amp; Powell, Walter W. 1991. 'Introduction' i:  Powell, Walter  W.  &amp;  DiMaggio,  Paul  (eds.)  T he  New  institutionalism  in organizational analysis .  Chicago: University of Chicago Press, pp. 1-40.
- DiMaggio, Paul &amp; Powell, Walter W. 1991. 'Th e Iron Cage Revisited: Institutional  Isomorphism  and  Collective  Rationality  in  Organization Fields' i:  Powell, Walter W. &amp; DiMaggio, Paul (eds.) Th   e New institutionalism in organizational analysis . Chicago: University of Chicago Press, pp. 63-82.
- Fenger, Ole 1989. Kirker rejses alle vegne 1050-1250. Gyldendal og Politikens Danmarks Historie, bd. 4. Redaktion Olaf Olsen. København: Gyldendal.
- Flyvbjerg,  Bent  2010.  'Fem  misforståelser  om  casestudiet.'  i:  Svend Brinkmann  og  Lene  Tanggaard  (red.): Kvalitative  Metoder.  En grundbog . København: Hans Reitzels Forlag.
- Green-Pedersen, Christoff  er 2001, New Public Management Reforms of the  Danish  and  Swedish  Welfare  States.  Th e  role  of  diff  erent  social democratic party strategies . Governance: An International Journal of Policy, Administration, and Institutions , Vol. 15, No. 2, April 2002 pp. 271-294.
- Habermas, Jürgen 2002. Religion and Rationality. Essays on Reason, God, and Modernity .  Edited  by  Eduardo  Mendieta.  Cambridge:  Polity Press.
- Habermas,  Jürgen  2006.  'Religion  in  the  Public  Sphere'. European Journal of Philosophy, Volume 14, Issue 1, 2006:1-25.
- Habermas, Jürgen 2008. 'Notes on Post-Secular Society'. New Perspectives Quarterly (25) pp. 17-29.
- Hammond, Phillip E. (ed.) 1985. Th   e Sacred in a Secular Age . Berkeley: University of California Press.
- Jacobsen, Brian Arly 2008. Religion som fremmedhed i dansk politik: En sammenligning af italesættelser af jøder i Rigsdagstidende 1903-45 og muslimer i Folketingstidende 1967-2005, Ph.d.-afhandling, København: Københavns Universitet.
- Jacobsen,  Brian  Arly  2012.  'De  politiske  partiers  religionspolitik'  i: Lisbet Christoff  ersen, Hans Raun Iversen, Niels Kærgård og Margit Warburg (red.): Fremtidens Danske Religionsmodel , København: Anis, pp. 217-238.
- Kersbergen, Kees Van, &amp; Philip Manow 2010. 'Religion.' i: Francis G. Castles, Stephan Leibfried, Jane Lewis, Herbert Obinger &amp; Christopher  Pierson  (red.): Th   e  Oxford  Handbook of  the  Welfare  State. Oxford: Oxford University Press. Date of access 10 Aug. 2014.
- KL 2012: Du kan gøre en forskel. Myter og fakta om kommunalpolitik . Pjece udgivet af Kommunernes Landsforening.
- Martikainen, Tuomas &amp; François Gauthier (eds.) 2013, Religion in the Neoliberal Age. Political economy and Modes of governance . Farnham: Ashgate Publishing.
- Pedersen, L. H., Houlberg K., Hansen S.W., Olsen A.L. &amp; Bordacconi M.J. 2013. Lokalpolitkernes rolle og råderum . Kbh.: KORA.
- Pedersen, Ove K. 2011. Konkurrencestaten. København: Hans Reitzel. Rasmussen, Katja Nathalie 2009. 'Konfi  rmationsforberedelse splitter skoler og præster' i: Det Grønne Område , 2. juli 2009.

- Robertson, R. &amp; Chirico, J. 1985. 'Humanity, Globalization and Worldwide Religious Resurgence: A Th eoretical Exploration', Sociological Analysis 46: 219-242.
- Skolelov 1975. Lov om folkeskolen af 26. juni 1975 .
- Skolelov 2014. Bekendtgørelse af lov om folkeskolen af 20. juni 2014.
- Steger,  M.  &amp;  Roy,  R.  2010, Neoliberalism:  A  very  short  introduction , Oxford University Press, Oxford, United Kingdom.
- Undervisningsministeriet 2013. Spørgsmål og svar om folkeskolen . http:// www.uvm.dk/Uddannelser/Folkeskolen/Spoergsmaal-og-svar-omfolkeskolen, set den 4. maj 2014.
- Ugebrevet A4 2012. Politikere er vilde med sociale klausuler . København: Ugebrevet A4.
- Voas, David and Rodney Ling 2010. 'Religion in Britain and the United  States'.  In  Park,  A.,  Curtice,  J.,  Th omson,  K.,  Phillips,  M., Clery, E. and Butt, S. (eds.) British Social Attitudes: the 26th Report , pp. 65-86. London: Sage.
- White, Stuart 2010. 'Ethics' i: Francis G. Castles, Stephan Leibfried, Jane  Lewis,  Herbert  Obinger  &amp;  Christopher  Pierson  (red.): Th   e Oxford Handbook of the Welfare State. Oxford University Press, set 10. August 2014.

## Noter

1. Undersøgelsen er udført i samarbejde med cand.mag. Katrine Willadsen.
2. Jf. ex. den elektroniske spørgeskemaundersøgelse Politikere er vilde med sociale klausuler , Ugebrevet A4 (2012), hvor svarprocenten var på  28  inkl.  helt  eller  delvist  besvaret  spørgsmål.  Hvis  delvist  besvaret spørgsmål inkluderes i undersøgelsen om religion og kommunalpolitik  ville  svarprocenten  komme  op  på  29  -  delvise  svar
3. er dog ekskluderet af undersøgelsen af metodologiske hensyn. Der fi  ndes dog også undersøgelser, der når op på en højere svarprocent såsom Pedersen et  al. (2013). I denne undersøgelse om lokalpolitikernes  rolle  og  råderum  nåede  svarprocenten  op  på  33,  hvilket skyldes bedre rekruttering af  informanter via udsendelse af pressemeddelelse om undersøgelsen, artikel i Danske Kommuner, notits i  KORAs nyhedsbrev samt personligt brev til alle borgmestre om undersøgelsen (Pedersen et al. 2013, 8-9).
3. Repræsentanter fra A+B+F+Ø under ét har tilsyneladende en tendens til at svare hyppigere på spørgeskemaer end fra C+I+O+V jf. ex. Ugebrevet A4 (2012) og Advice (2012).
4. Interview er gennemført af stud.mag. Ane Brøgger medio 2013.
5. I Norge blev 64 % af alle 15-årige i 2012 konfi  rmeret (Den norske kirke  2013),  og  i  Sverige  var  tallet  31  %  af  alle  15-årige  i  2012 (Svenska kyrkan 2013)
6. Medierne  interesserer  sig  levende  for  spørgsmålet,  jf.  ex.  'Skolen og kirken', Viborg Stifts Folkeblad 23-10-2010, 'Præster og skoler i  slagsmål om elever', Avisen.dk 15-03-2011, 'Skoleledere vil have kirken  ud  af  skoletiden', JydskeVestkysten 04-05-2012;  'Præster usikre på konsekvenser af skolereform', Kristeligt Dagblad 25-062013, 'Borgmestre vil have konfi  rmationsforberedelsen ud af skoletiden' &amp; 'Leder: Konfi  rmation og konkurrence', Kristeligt Dagblad 02-11-2013, 'Biskop: Konfi  rmationsforberedelse bør ligge i skoletiden', dr.dk 02-11-2013, 'Provst: Konfi  rmandforberedelse skal være i skoletiden', Midtjyllands Avis 06-12-2013, 'Rød og blå blok i kamp om konfi  rmation', Kristeligt Dagblad 18-12-2013, 'Kritik af minister for at svække bånd mellem kirke og skole', Kristeligt Dagblad 06-05-2014,  'Skolereform  kan  koste  folkekirken  konfi  rmander', Kristeligt Dagblad 08-05-2014
7. Jf. 'Våbenhvile i konfi  rmand-krigen,', Lokalavisen 04-05-2010.