’Tilgængelighed’ til idræt for børn i udsatte boligområder
Forfattere: Bjarne Ibsen, Michael Fehsenfeld
Tidsskrift: forumforidraet (2013-03-01)

Aldersrogade (Foto: Bascon))

'Tilgængelighed' til idræt for børn i udsatte boligområder

## INDLEDNING

Flere undersøgelser har vist, at socialt udsatte voksne og børn dyrker mindre idræt, end befolkningen  i  gennemsnit  gør 1 .  I  denne  artikel har  vi  fokus  på  børn  og  unge  i  udsatte  boligområder,  hvor  en  stor  del  af  beboerne  betegnes  som  socialt  udsatte.  'Udsat  boligområde' benyttes som en betegnelse for et boligområde med en almen boligafdeling, der har en beboersammensætning med forholdsvis mange lavindkomstgrupper, arbejdsløse, enlige mødre med børn,  folk  med  straffeattest,  forholdsvis  stor andel af indvandrere og med væsentlig e problemer af økonomisk eller social karakter (Socialministeriet 8. november 2010).

Deltagelse i idræt og fysisk aktivitet kan forklares  som  et  resultat  af  såvel  'præferencer' som 'muligheder' (Schelin 1985; Ulseth 2007). På den ene side skyldes det individets interesse for og ønske om at dyrke idræt og være fysisk aktiv, der hænger sammen med især den socioøkonomiske og kulturelle baggrund. Studierne har vist, at det især er forældrenes uddannelsesbaggrund og idrætsinteresse, der har betydning for, hvor idrætsaktive børnene er (Nielsen og  Ibsen  2008).  På  den  anden  side  afhænger idrætsdeltagelsen også af mulighederne for at dyrke  idræt  i  form  af  bl.a.  tilgængeligheden til idrætsfaciliteter og steder for fysisk aktivitet samt organiserede tilbud om idræt. I denne artikel sætter vi fokus på 'mulighederne' eller 'tilgængeligheden' med særlig interesse for de fysiske  rammer  og  rums  betydning  for  børns idrætsdeltagelse i udsatte boligområder.

En dansk undersøgelse af børns idrætsdeltagelse i forskellige kommuner viste, at når der tages højde for den socioøkonomiske og kulturelle baggrund, er der en forskel i idrætsdeltagelsen, som hænger sammen med de fysiske og organisatoriske  rammer  for  at  bevæge  sig  og være fysisk aktiv (Nielsen og Ibsen 2008). Andre studier fra udlandet har vist, at især børn er fysisk aktive, der hvor de bor, og at der er en positiv sammenhæng mellem tilstedeværelsen  af  og  nærheden  til  bevægelses-faciliteter (fx parker, legepladser, rekreative områder og idrætsanlæg) og fysisk aktivitetsniveau. Studierne viser endvidere, at alternative, frie aktivitetsmuligheder  med  selvbestemmelse  og  et godt socialt miljø er fremmende for deltagelse i fysisk aktivitet. Det er summen af gode, attraktive forhold, der skaber et miljø, som gør børnene og de voksne mere fysisk aktive (Limstrand 2008; Dunton et al. 2009; Floriani &amp; Kennedy 2008; Ibsen, Støckel og Klinker 2009).

'Tilgængelighed' er et bredt begreb, der dækker over meget mere end adgangen til fysiske steder, hvor man kan dyrke idræt og være fysisk aktiv. Tilgængeligheden afhænger også af, om og hvordan aktiviteterne på den konkrete facilitet  er  organiseret,  og  af,  hvordan  barnet oplever stedet. Til forskel fra forskningen indtil  dato,  som  primært  har  interesseret  sig  for den fysiske tilgængelighed, tager denne artikel sigte på at belyse betydningen for børns idrætsdeltagelse af tre sider ved 'tilgængelighed':

1. Den fysiske tilgængelighed , dvs. om der findes faciliteter  eller  steder  til  idrætsaktivitet  i boligområdet,  hvilke  faciliteter  der  findes, afstanden dertil mv.
2. Den organisatoriske tilgængelighed ,  dvs. hvordan og hvor meget børnene kan få adgang til faciliteterne.
3. Den psykiske  tilgængelighed hvormed forstås børnenes  oplevelse  af,  hvor  trygt  det  er  at dyrke idræt på den enkelte facilitet 2 .

Artiklen bygger på en undersøgelse af idrætsdeltagelsen og idrætsfaciliteterne i udsatte bo- ligområder, som blev gennemført i 2011 3 . Observationerne  og  indsamlingen  af  data  blev gennemført  i  seks  boligområder:  Gellerup og Toveshøj i Aarhus, Sundparken i Horsens, Stengårdsvej  i  Esbjerg,  Vollsmose  i  Odense, Tingbjerg i København og Aldersrogade i København.  Undersøgelsen  omfattede  både  en kortlægning af idrætsfaciliteter og idrætsmuligheder i de seks boligområder samt spørgeskemaundersøgelser af såvel skoleelevers som voksnes idrætsdeltagelse med særlig fokus på anvendelsen  og  oplevelsen  af  de  forskellige faciliteter og rum til idræt. Spørgeskemaundersøgelsen af børnenes idrætsdeltagelse blev gennemført elektronisk på 4. til 9. klassetrin i de skoler, hvor boligområdets børn overvejende går. Spørgeskemaet blev besvaret af 1.882 skoleelever, hvoraf 1.133 elever boede i et af de undersøgte boligområder. Analyserne i denne artikel er afgrænset til denne gruppe af  børn og unge. Spørgeskemaundersøgelsen blev  suppleret  med  interviews  med  børn  og unge fra boligområderne. En mere uddybende beskrivelse af undersøgelsens formål, metoder og resultater findes i rapporten 'Idræt i udsatte boligområder' (Ibsen et al. 2012: 1417 og 223-224).

Første  del  af  artiklen  indeholder  en  kort opsamling  af  resultaterne  fra  kortlægningen af idrætsfaciliteterne  samt  spørgeskemaundersøgelsen  af  børns  idrætsdeltagelse  i  de undersøgte boligområder. Dernæst analyseres det, hvor meget børnene i de undersøgte boligområder anvender de forskellige faciliteter, og hvor  trygge  disse  opleves  af  børnene.  Denne analyse er grundlaget for artiklens sidste del, hvor  det  diskuteres,  hvor  meget  og  hvordan de tre forskellige sider af 'tilgængelighed' har betydning for børns idrætsdeltagelse i udsatte boligområder.

AF BJARNE IBSEN &amp; MICHAEL FEHSENFELD

## FACILITETSDÆKNING OG IDRÆTSDELTAGELSE I DE UDSATTE BOLIGOMRÅDER

De seks boligområder er generelt godt forsynet med idrætsfaciliteter  og  grønne  områder,  der kan benyttes til idræt og fysisk aktivitet. I alle boligområder er der inden for en radius på fem minutter på cykel, som kortlægningen af faciliteterne dækker, adgang til et større grønt område, idrætsanlæg og boldbaner, svømmehal samt indendørs multifunktionelle anlæg (idrætshaller og større faciliteter). Herudover findes der i  nogle  områder  indendørs  monofunktionelle anlæg samt andre udendørs anlæg og legepladser (Ibsen et al. 2012: 305). Mellem de undersøgte  boligområder  er  der  dog  store  forskelle på antallet af idrætsfaciliteter. Sundparken har forholdsvis få faciliteter. I sammenligning dermed er der i de nærmeste omgivelser af både Stengårdsvej og Aldersrogade, som har næsten samme størrelse om Sundparken, mange flere idrætsanlæg  og  boldbaner  og  næsten  lige  så mange som i de store boligområder - Vollsmose, Gellerup og Tingbjerg.

Undersøgelsen viser, at der i og tæt på de tre store  boligområder  -  Gellerup,  Vollsmose  og Tingbjerg  -  findes  en  del  foreninger,  der  beskæftiger sig med idræt og motion. Stengårdsvej har ligesom Sundparken og Aldersrogade ingen idrætsforeninger i selve boligområdet, men forholdsvis tæt på findes tre store flerstrengede idrætsforeninger,  der  koncentrerer  sig  om  de traditionelle  idrætsgrene  fodbold,  gymnastik, badminton og håndbold. I både Sundparken og Aldersrogade er mulighederne for at gå til foreningsidræt i eller tæt på boligområdet betydeligt ringere end i de øvrige boligområder.

Vollsmose (Foto: Bascon))

Spørgeskemaundersøgelsen  af  idrætsdeltagelsen blandt børn og unge på 4. til 9. klassetrin viser, at 74 pct. af skoleeleverne i 5. klasse og 66 pct. i 9. klasse gik til mindst én idrætsgren, da undersøgelsen blev gennemført i efteråret 2011. Dette afviger kun lidt fra idrætsdeltagelsen i fire kommuner 4 , som blev undersøgt for nogle år siden (2005 til 2007), og hvor samme spørgsmålsformulering  blev  anvendt 5 .  Undersøgelsen viser imidlertid, at skoleeleverne fra de udsatte boligområder går meget mindre til idræt i en idrætsforening, end elever på samme klassetrin i gennemsnit gør i de fire kommuner, der er sammenlignet med (Ibsen et al. 2012: 289).

## BØRNENES BENYTTELSE AF FACILITETER OG RUM TIL IDRÆT

Der er meget store forskelle mellem boligområderne på, hvor stor en andel af børnene fra 4. til

9. klassetrin, der benytter de forskellige typer af faciliteter (Tabel 1). Den meste benyttede facilitetstype er 'udendørs idrætsanlæg og boldbaner'  efterfulgt  af  'grønne  områder,  parker, stier  mv.'  I  sammenligning  dermed  benyttes de indendørs faciliteter noget mindre. Det kan til  dels  skyldes,  at  spørgeskemaet  blev  besvaret i efteråret. En besvarelse om vinteren ville givetvis  have  givet  et  andet  billede.  I  det  følgende analyseres børnenes benyttelse af hver af  de  fire  facilitetstyper  og  forskellene  derpå mellem de seks boligområder. Foruden tabel 1 bygger analysen på børnenes svar på, hvor ofte de benytter de forskellige konkrete faciliteter og deres oplevelse af, hvor trygt det er at op- holde sig der. Tallene derfor findes på hjemmesiden for Center for forskning i Idræt, Sundhed og Civilsamfund (www.sdu.dk/cisc).

## Idrætsanlæg og boldbaner

Facilitetstypen 'idrætsanlæg og boldbaner' er børnenes  mest  anvendte  facilitetstype,  som mere end halvdelen af de idrætsaktive børn og unge typisk anvender inden for en uge. Det er først og fremmest fodboldbaner, men i flere af boligområderne er der også faciliteter til andre udendørs  aktiviteter.  Det  varierer  imidlertid betydeligt,  hvor  meget  de  forskellige  udendørs idrætsanlæg benyttes i de forskellige boligområder.  Topscorerne  er  fodboldbaner,  der findes  i  boligområdet  eller  meget  tæt  derpå; som kan anvendes, når børnene og de unge selv ønsker det;  og  som  opleves  som  et  trygt  sted. I  Aldersrogade  benytter  mere  end  halvdelen af de idrætsaktive skoleelever de to boldbure, som findes tæt på boligområdet, mindst en gang om ugen. Det er steder, som alle kan bruge og derfor er let tilgængelige, og samtidig opleves som meget trygge. Især det boldbur, som findes ovenpå beboerhuset, hvorfra der er et vist opsyn  med  facilitetens  anvendelse,  opleves  som meget trygt. Boldburet benyttes både til organiseret og uorganiseret idræt, men banen er aflåst og kan derfor kun benyttes, hvis børnene spørger om lov i beboerhuset. I Tingbjerg er det især boldbanerne på Tingbjerg Idrætspark, der er det store trækplaster, og det er også et område, som børnene oplever som meget trygt. I sammenligning dermed benyttes de to fodboldbaner i og omkring Sundparken meget mindre, og  den  fodboldbane,  som  findes  i  selve  boligområdet, oplever hvert fjerde barn som et ikke særligt trygt sted.

Tabel 1. Andel af idrætsaktive skolebørn, som benytter forskellige typer af idrætsfaciliteter (flere gange om ugen eller ca. én gang om ugen), opdelt på boligområder (pct.)

|                                       | Sundparken Horsens   |   Stengårdsvej Esbjerg |   Vollsmose Odense |   Gellerup Aarhus |   Tingbjerg København |   Aldersrogade København |   Alle seks boligområder |
|---------------------------------------|----------------------|------------------------|--------------------|-------------------|-----------------------|--------------------------|--------------------------|
| Idrætsanlæg og boldbaner 1            | 50                   |                     65 |                 60 |                57 |                    74 |                       74 |                       62 |
| Grønne områder, parker, stier mv. 2   | 50                   |                     65 |                 53 |                42 |                    31 |                       63 |                       48 |
| Idrætshaller, multihaller sale, ol. 3 | 66                   |                     31 |                 21 |                46 |                    46 |                       41 |                       35 |
| Svømmehal 4                           | -                    |                     27 |                 40 |                37 |                    30 |                       11 |                       26 |
| N =                                   | 62                   |                     75 |                351 |               153 |                   147 |                       27 |                      815 |

Aldersrogade (Foto: Bascon))

Undersøgelsen  afdækker  et  tydeligt  mønster  i,  hvilke  fodboldbaner,  der  opleves  som trygge,  og  hvilke  der  ikke  opleves  så  trygge. Baner,  der  er  beliggende  ved  skoler,  opleves generelt som trygge, og det gælder også baner på kommunale idrætsanlæg, som bruges af fodboldklubber (bl.a. Brønshøjs Boldklubs baner i Tingbjerg Idrætspark og B 1909s baner i Vollsmose), mens boldbaner i selve boligområdet eller meget tæt derpå, som kan benyttes forholdsvis frit, generelt opleves som mindre trygt. Det gælder bl.a. boldbanerne i midten af Gellerup, som næsten hvert tredje barn oplever som ikke særligt trygt - selvom der på samme sted findes en fritidsklub, en fodboldklub og andre idrætsaktiviteter. Denne oplevede utryghed på stedet kan være en forklaring på, at så forholdsvis få børn og unge benytter stedet, selvom det har en høj  fysisk  tilgængelighed,  dvs.  har  en  central placering med kort afstand til fra boligerne og forholdsvis let kan tages i anvendelse.

## Grønne områder og parker

Den  næstmest  benyttede  'facilitetstype'  til idræt  blandt  børnene  er  'grønne  områder  og parker'. Knap halvdelen af børnene fra de undersøgte  boligområder  svarer,  at  de  mindst én gang om ugen benytter et eller flere af de grønne områder eller parker, som findes i eller tæt på boligområdet. Det er interessant nok især børn fra de to boligområder, hvor der er mindst  grønt,  dvs.  Aldersrogade  på  Nørrebro og Stengårdsvej i Esbjerg. Dobbelt så stor en andel  af  børnene  fra  disse  to  boligområder anvender grønne områder og parker til idræt, end  børnene  fra  Tingbjerg  gør,  selvom  dette boligområde har et stort naturområde, Utterslev  Mose,  meget  tæt  på.  Den  væsentligste forklaring på dette er givetvis, at der tæt på begge  de  to  førstnævnte  boligområder  findes parker og grønne områder, som i høj grad anvendes til idræt og fysisk aktivitet. På Nørrebro  er  det  Fælledparken,  Nørrebroparken  og Lersøparken.  I  Esbjerg  er  det  Kælkebakken, som er et grønt kuperet område, der støder op til  bebyggelsen  på  Stengårdsvej,  og  Bevægelsesstrøg Kvaglund, der er en park i et nærliggende boligkvarter, hvor bl.a. skatere og rulleskøjteløbere kan udfolde sig.

Til forskel derfra er de grønne områder tæt på Tingbjerg (Utterslev Mose), Gellerup (Brabrand Sø og stier) og Sundparken i Horsens (Caroline Amalie Lund, Nørrestrand og Den Gamle Badeanstalt)  primært  'natur',  som  børnene  givetvis ikke oplever som steder for idræt.

To store naturområde tæt på Gellerupparken benyttes meget lidt af børnene og de unge i boligområdet. Kun 11 pct. svarer, at de benytter Brabrand Sø og omkringliggende stier og natur flere  gange  om  ugen,  og  det  nyanlagte  Hasle Bakker benyttes næsten ikke af børnene. Det kan hænge sammen med, at det kun er hvert fjerde  barn,  som  betegner  dette  område  som meget trygt.

Generelt opleves de grønne områder og parker  ikke  helt  så  trygge,  som  de  egentlige idrætsfaciliteter såvel indendørs som udendørs gør. Selvom parkerne på Nørrebro benyttes af forholdsvis mange børn fra området, så opleves de ikke særligt trygge. Når især Fælledparken alligevel anvendes så meget af børnene fra Aldersrogade,  kan  det  hænge  sammen  med  det kæmpe  udbud  af  andre  faciliteter  i  parken, bl.a.  boldbaner,  scene,  café  mv.  I  sammenligning dermed opleves Brabrand Sø givetvis mest som et grønt område, hvor det er naturen, der er attraktionen.

Fælledparken (Foto: Bascon))

## Indendørs idrætsfaciliteter

De indendørs idrætsfaciliteter (fortrinsvis idrætshaller og gymnastiksale) benyttes noget mindre af børnene, end de udendørs faciliteter gør.  På  tværs  af  de  undersøgte  boligområder benyttes  denne  facilitetstype  af  hvert  tredje idrætsaktive barn.

Det er især i Sundparken, at mange børn og unge anvender en indendørs idrætsfacilitet, og det hænger sammen med den høje anvendelse af  Sundparkhallen,  mens  færre  end  halvt  så mange  fra  Stengårdsvej  benytter  indendørs idrætsfaciliteter, selvom der inden for kort afstand af boligområdet findes tre idrætshaller, der imidlertid primært anvendes af idrætsforeninger.

Sundparkhallen  og  Tingbjerg  Skoles  hal  er de  to  indendørs  faciliteter,  som  benyttes  af forholdsvis  flest  børn  og  unge  fra  de  seks  bo- ligområder. Det hænger givetvis sammen med, at disse haller er beliggende i eller lige udenfor  boligområdet;  at  hallerne  i  en  stor  del  af åbningstiden  kan  anvendes  forholdsvis  frit  af børnene  (forudsætter  ikke  medlemskab  af  en forening);  og  at  begge  faciliteter  opleves  som meget trygge. I Gellerup benyttes Globus 1 af forholdsvis få skoleelever (hver femte), selvom den  på  mange  måder  kan  sammenlignes  med Sundparkhallen. Det kan dels skyldes, at det er en forholdsvis ny facilitet, dels at den er placeret lidt mere perifert i forhold til boligkvarteret, end Sundparkhallen og Tingbjerg Skole er. Trygheden ved at benytte Globus 1 er imidlertid lige så høj som i Sundparkhallen.

Generelt synes de idrætsaktive børn, der benytter de indendørs idrætsfaciliteter, at det er trygge steder, men det gælder især de faciliteter, der er beliggende i eller tæt på boligområdet, og som benyttes af forholdsvis mange børn fra området.

## Svømmehal

Svømmehal  er  den  mindst  benyttede  idrætsfacilitet, men benyttes alligevel af hver fjerde skoleelev fra 4. til 9. klasse i løbet af en uge. Forholdsvis flest i Vollsmose, Gellerup og Tingbjerg,  hvor  der  findes  en  svømmehal  i  selve boligområdet  til  forskel  fra  Stengårdsvej  og Aldersrogade,  hvor  børnene  skal  bevæge  sig udenfor boligområdet for at komme i en svømmehal 6 .  De  mest  benyttede  svømmehaller  er Vollsmose Svømmehal og Gellerup Svømmehal, som benyttes af mere end hver tredje skoleelev i løbet af en uge. Begge steder opleves som meget trygge. Til sammenligning dermed benyttes Tingbjerg Svømmehal, svømmehallerne i nærheden af Stengårdsvej i Esbjerg og svømmehallerne i nærheden af Aldersrogade på Nørrebro af forholdsvis meget færre, og sidstnævnte vurderes heller ikke som lige så trygge.

Gellerupbadet (Foto: Bascon))

Generelt opleves svømmehallerne som meget trygge steder, men der er en signifikant større gruppe  af  børn,  der  oplever  det  som  mindre trygt  at  benytte  Gellerupbadet,  end  andelen af  børnene  der  ikke  oplever  det  som  trygt  at benytte  Vollsmose  Svømmehal  og  Tingbjerg Svømmehal.  Det  kan  hænge  sammen  med,  at børnene  i  Gellerup  generelt  vurderer  trygheden ved benyttelsen af faciliteterne i dette boligområde lavere, end børnene gør i Tingbjerg og Vollsmose.

## FYSISK, ORGANISATORISK OG PSYKISK TILGÆNGELIGHED: BETYDNINGEN FOR BØRNS IDRÆTSDELTAGELSE

På baggrund af ovenstående analyse diskuteres i det følgende betydningen af de tre dimensioner ved 'tilgængelighed', som blev præsenteret i  indledningen: Den  fysiske  tilgængelighed,  den organisatoriske tilgængelighed og den psykiske tilgængelighed.

## Den fysiske tilgængelighed

Analysen kan ikke påvise en entydig sammenhæng mellem antallet af faciliteter i boligområdet (og tæt derpå) og andelen af børnene, som dyrker idræt og går til forskellige idrætsgrene. Den laveste idrætsdeltagelse finder vi i boligområdet  Stengårdsvej  i  Esbjerg,  selvom  der  i nærområdet af boligkvarteret findes forholdsvis mange idrætsanlæg, boldbaner, svømmehaller og idrætshaller. Der er da også forholdsvis mange  børn,  som  går  til  fodbold  og  benytter idrætsanlæg  og  fodboldbaner,  men  de  indendørs  faciliteter  -  idrætshaller  og  svømmehaller - benyttes forholdsvis lidt, og deltagelsesniveauet på de indendørs aktiviteter (svømning, dans, håndbold og kampsport) er lavere end i de andre boligområder.

Sundparken  i  Horsens  skiller  sig  ud  fra  de øvrige  boligområder  ved  at  have  klart  færre idrætsanlæg og boldbaner og med forholdsvis langt til nærmeste svømmehal. Vi ser da også, at forholdsvis færre børn benytter idrætsanlæg og  fodboldbaner i dette boligområde end i de øvrige boligområder, og forholdsvis få børn går til  svømning.  Men  den  generelle  idrætsdeltagelse er markant højere end i Stengårdsvej og på højde med idrætsdeltagelsen i de øvrige boligområder. Det kan hænge sammen med den store benyttelse af én bestemt facilitet: Sundparkhallen.

Det  næste  spørgsmål  er  derfor,  om  faciliteternes placering - og afstanden dertil fra boligområdet - har betydning for deltagelsen i forskellige idrætsaktiviteter. Der er store forskelle mellem  boligområderne  på,  hvor  faciliteterne er  placeret.  I  Gellerup  og  Tingbjerg  er  mange faciliteter placeret meget centralt midt i bebyggelsen og tæt på mange af boligerne. I Vollsmose er Mosen det centrale sted for flere faciliteter, der kan benyttes frit af børnene, mens mange af de egentlige idrætsfaciliteter ligger i periferien af boligområdet. I de mindre boligområder, Sundparken, Aldersrogade og på Stengårdsvej, ligger de større idrætsfaciliteter spredt uden for det  afgrænsede  boligområde  og  fungerer  som faciliteter for flere boligkvarterer. Dog findes i Sundparken en multifunktionel hal i kanten af boligområdet.

Den  høje  benyttelse  af  Sundparkhallen  til forskel fra benyttelsen idrætshallerne i nærområderne  af  Aldersrogade  og  Stengårdsvej  kan måske  tilskrives  facilitetens  placering  tæt  på boligområdet, og at den blandt børnene opfattes som områdets hal. Tilsvarende høje benyttelse finder  vi  af  Tingbjerg  skoles  hal,  som  er  beliggende midt i Tingbjerg. Globus 1 i Gellerup, som også er et multifunktionelt idrætsanlæg og placeret i udkanten af dette boligområde, benyttes imidlertid meget mindre af dette boligområdes børn. Det kan skyldes, at Globus 1 er en forholdsvis ny facilitet, som børnene endnu ikke rigtigt har taget til sig. Men forskellen kan også skyldes, at Globus 1 ikke er lige så åben for børnenes frie benyttelse, som Sundparkhallen er. Mere derom senere.  Den  mindste  benyttelse  af  indendørs idrætsfaciliteter finder vi i haller, som er placeret i periferien af boligområdernes nærområder.

Den store forskel mellem boligområderne på benyttelsen af svømmehal kan hænge sammen med placeringen  af  og  afstanden  til  svømmehallen. I Vollsmose, Gellerup og Tingbjerg, som har en svømmehal placeret centralt i boligområdet, er andelen af børnene, som går til svømning, tre til fire gange så høj som i Sundparken, Stengårdsvej og Aldersrogade, hvor nærmeste svømmehal findes uden for  boligområdet  og  i periferien af det geografiske område, som kortlægningen af faciliteterne er afgrænset til.

Analysen giver altså ikke et entydigt svar på, hvor vigtigt det er, at faciliteterne er placeret i boligbebyggelsen (eller tæt på). Observationer i Gellerup og Tingbjerg giver dog et klart indtryk af, at det har stor betydning, at de vigtigste idrætsfaciliteter er et samlingssted i boligområdet, hvor man passerer forbi i hverdagen og har en vis form for kontakt til. Dette indtryk får man ikke i Vollsmose, hvor man ikke - som i Gellerup og Tingbjerg - kan følge med i, hvilke aktiviteter der foregår i boligområdet.

Undersøgelsen kan heller ikke sandsynliggøre, at det er størrelsen af de bolignære grønne opholdsarealer,  der  har  betydning  for  anvendelsen. Det synes snarere at have betydning, at det grønne område 'inviterer' til idrætsaktivitet,  og  at  der  fx  er  tradition  for  at  spille  bold på græsarealerne. Dette stemmer overens med andre undersøgelser, som har vist, at beboernes opfattelser af det sociale miljø har indflydelse på opfattelsen af det fysiske miljø, og at egenskaber såsom sikkerhed, æstetik, komfort, vedligehold og nærhed til boligområdet spiller en vigtig rolle for anvendelsen af parker og grønne områder til fysisk aktivitet (McCormack, Rock, Toohey, &amp; Hignell, 2010).

## Den organisatoriske tilgængelighed

Undersøgelsen  viser,  at  andelen  af  børnene, som går til idræt i en idrætsforening, er meget lavere i alle de undersøgte boligområder end i landet som helhed. Det skyldes primært børnenes  socioøkonomiske  og  kulturelle  baggrund (Ibsen  et  al.  2012:  274).  Undersøgelsen  viser imidlertid  også,  at  børnene  fra  Aldersrogade dyrker meget mindre idræt i en forening, end børnene gør i de øvrige fem boligområder, selvom  andelen,  der  dyrker  idræt,  er  forholdsvis høj  i  dette  boligområde.  Omvendt  er  andelen af børnene fra Stengårdsvej, som går til idræt i en idrætsforening, lige så høj som i Gellerup, Tingbjerg,  Vollsmose  og  Sundparken,  selvom Stengårdsvej er det boligområde, hvor færrest går til idræt. Den enkle forklaring på dette synes at være, at der på Nørrebro, hvor Aldersrogade hører til, er meget få idrætsforeninger, der organiserer de idrætsgrene, som børn især går til, mens der i nærområdet af Stengårdsvej i Esbjerg findes flere store flerstrengede idrætsforeninger.  Den  forholdsvis  høje  deltagelse  i foreningsorganiseret  idræt  blandt  børnene  i Tingbjerg skyldes først  og  fremmest  Brønshøj Boldklub.

Noget  af  forklaringen  på  den  lave  idrætsdeltagelse i Stengårdsvej i Esbjerg kan måske tilskrives,  at  ingen  af  de  indendørs  idrætsfaciliteter  i  dette  boligområde  kan  benyttes til selvorganiserede idrætsaktiviteter, dvs. hvor børnene fx kan spille bold uden at være medlem af en fodboldklub, som børnene kan i Sundparkhallen og Tingbjerg skoles hal. Børnene fra Stengårdsvej har heller ikke glæde af fritidsklubber  eller  heldagsskoler,  der  igangsætter idrætsaktiviteter for børn, som der findes i Tingbjerg (fritidsklubben ISA), Vollsmose (Pyramiden  og  Fodboldskolen)  og  Gellerup (Klubbernes Hus).

Noget af forklaringen på den høje benyttelse af  Sundparkhallen  i  sammenligning  med  den tilsvarende  facilitet  i  Gellerup,  Globus1,  skal måske findes i det forhold, at Sundparkhallen i det meste af åbningstiden fungerer som et værested for områdets børn og unge, hvor de kan deltage i forskellige fysiske og kreative aktiviteter, mens størstedelen af Globus 1's åbningstid  bruges  til  organiserede  aktiviteter.  Denne facilitet  har  dog  også  tidsrum,  hvor  den  kan bruges til selvorganiseret aktivitet. Begge faciliteter er bemandet og lægger vægt på, at personalet skal gøre en indsats for områdets børn og unge. Størstedelen af brugerne i Sundparkhallen er af anden etnisk herkomst end dansk, og mange af de børn, som bruger hallen, føler, at det er deres hal.

Andelen af børnene i Gellerup, Vollsmose og Tingbjerg, som går til svømning, er tre til fire gange så stor som andelen af børnene fra de tre mindre af de undersøgte boligområder, der går til  svømning  (Ibsen  et  al.  2012:  249),  hvilket kan tilskrives tilstedeværelsen af en svømmehal i de tre boligområder. Alle tre svømmehaller har åbningstider, hvor hallen kan benyttes af alle, der har lyst til at svømme.

## Den psykiske tilgængelighed: Trygheden ved faciliteten

Undersøgelsen  viser,  at  der  er  store  forskelle på, hvor trygge de forskellige faciliteter opleves. Udendørs idrætsanlæg og fodboldbaner opleves især som trygge, når de er beliggende ved skoler  eller  benyttes  af  fodboldklubber,  mens boldbaner i selve boligområdet eller meget tæt derpå,  som  kan  benyttes  forholdsvis  frit,  generelt opleves som mindre trygge. Det samme gælder de indendørs idrætsfaciliteter, hvor det også er de faciliteter, der er beliggende i eller tæt  på  boligområdet,  og  som  benyttes  af  forholdsvis mange børn fra området, som forholdsvis flest børn oplever som trygge.

Svømmehallerne  opleves  også  som  meget trygge steder, men der er en signifikant større gruppe  af  børn,  der  oplever  det  som  mindre trygt  at  benytte  Gellerupbadet,  end  andelen af  børnene  der  ikke  oplever  det  som  trygt  at benytte  Vollsmose  Svømmehal  og  Tingbjerg Svømmehal. Det kan dog hænge sammen med, at børnene i Gellerup generelt vurderer trygheden ved benyttelsen af faciliteterne i dette boligområder lavere, end børnene gør i de andre boligområder.

Generelt opleves de grønne områder og parker  ikke  helt  så  trygge,  som  de  egentlige idrætsfaciliteter såvel indendørs som udendørs opleves. Men selvom parkerne på Nørrebro benyttes af forholdsvis mange børn fra området, så  opleves  de  ikke  særligt  trygge.  Selv  meget bolignære  grønne  område  som  det  nyanlagte Hasle Bakker opleves betydeligt mere utrygt af børnene i Gellerup, end Mosen opleves af børnene i Vollsmose.

Som regel associeres tryghed med frygt eller angst for fx kriminalitet. Den kvalitative del af undersøgelsen af idræt i udsatte boligområder viser  imidlertid,  i  overensstemmelse  med  an- dre evalueringer og undersøgelser (Ibsen et al. 2012: 69), at en basal social tryghed også kan have  indflydelse  på  idræt  og  fysisk  aktivitet. Den basale  sociale  tryghed  handler  om  vores følelse af at 'høre til' (Giddens 1991). Kvalitative  undersøgelser  af  idrætsdeltagelse  blandt socialt udsatte viser, at behovet for social tryghed tillægges afgørende betydning og kommer til udtryk som et behov for at dele livserfaringer med de øvrige deltagere (Ibsen et al. 2012: 70).  At  have  fælles  livserfaringer  betyder,  at der  er  en  vis  grad  af  overensstemmelse  mellem deltagernes opfattelse af verden og deres egen placering deri. Hvis der er en sådan overensstemmelse, stiller de øvrige deltagere ikke spørgsmålstegn ved centrale dele af personens erfaringsgrundlag (som fx sindslidende eller at have  anden  etnisk  baggrund),  og  den  energi, man bruger på at føle sig utryg ved at være en 'outsider', kan, når man mestrer de sociale koder i kendte rammer, anvendes til at skabe nye forbindelser og lære nye ting. Under tre fokusgruppeinterview med teenagere fra Gellerup, Sundparken  og  Aldersrogade  gav  alle  udtryk for, at det er vigtigt at føle et socialt tilhørsforhold i forbindelse med idrætsaktiviteteter:

'Det er fordi, man føler sig alene, fordi man ikke kender nogen, og så har man ikke rigtig nogen at snakke med, så føler man sig ikke hjemme, og så er det dét, man lægger vægt på i stedet for at lære at spille sporten, synes jeg. (…) Man tænker ikke på sporten, når man er alene, fordi så føler man sig ikke tilpas' (ung idrætsdeltager fra Sundparken).

Undersøgelsen  i  de  udsatte  boligområder  tyder  på,  at  anvendelsen  af  faciliteter  påvirkes af  børnenes oplevelse af tryghed. Tryghed eller  utryghed  er  en  subjektiv  følelse,  som  kan skyldes mange ting, som barnet ofte ikke kan sætte ord på. Der er en tendens til, at faciliteter,  der  benyttes af mange, opleves som mere trygge,  end  faciliteter  hvor  der  ikke  kommer så mange. Ligeledes opleves faciliteter, tilknyttet steder, som børnene er trygge ved fra andre sammenhænge  (skolen,  fodboldklubben),  som mere trygge end steder, de ikke kender så godt. Børnenes svar synes også at vise, at faciliteter, der  kun  benyttes  til  selvorganiseret  aktivitet (grønne områder og boldbaner til selvorganiseret benyttelse), ikke opleves lige så trygge som steder, hvor der er opsyn af voksne. Endelig synes tryghed ved aktiviteter og faciliteter også påvirket  af  den  enkeltes  fornemmelse  af  at 'høre til', og vurderingen af de fysiske omgivelser er således tæt forbundet med vurderingen af det sociale miljø.

## KONKLUSION OG DISKUSSION

Undersøgelsen af idræt i udsatte boligområder har  vist,  at  forskelle  i  børns  idrætsdeltagelse mellem de undersøgte boligområder bl.a. skyldes  forskelle  i  'tilgængeligheden'  til  at  dyrke idræt og være fysisk aktiv. Formålet med denne artikel er at belyse betydningen for børns idrætsdeltagelse  af  forskellige  sider  ved  'tilgængelighed': Den fysiske tilgængelighed, den organisatoriske  tilgængelighed  og  den  psykiske tilgængelighed.

Hvad  angår den  fysiske  tilgængelighed kan analysen ikke påvise en entydig sammenhæng mellem  antallet  af  faciliteter  i  boligområdet (og tæt derpå) og andelen af børnene, som dyrker  idræt  og  går  til  forskellige  idrætsgrene. Derimod  synes  fysisk  nærhed  til  store  faciliteter som svømmehal og multifunktionelle indendørs faciliteter at have væsentlig betydning for,  hvor  mange  der  dyrker  idræt  og  især  de idrætsaktiviteter,  man  kan  dyrke  i  de  pågældende faciliteter. Det synes heller ikke at være størrelsen af de bolignære grønne områder og parker, der har betydning for anvendelsen til idræt,  men  snarere  at  området  'inviterer'  til idrætsaktivitet; at der er tradition for at benytte området til at lege, spille bold og på anden måde være fysisk aktiv; og at området - ligesom faciliteterne - opfattes som en integreret del af boligområdet.

Analysen  af den  organisatoriske  tilgængelighed viser meget tydeligt, at deltagelsen i idræt i  en  forening afhænger af tilstedeværelsen af idrætsforeninger, som tilbyder de idrætsgrene, som  børnene  især  interesserer  sig  for.  Det  er måske ikke så overraskende, men det har sandsynligvis meget større betydning for børn af forældre, som ikke har så mange ressourcer, ikke kender foreningslivet og derfor ikke formår at hjælpe  børnene  til  idrætsforeninger  udenfor boligområdets nærhed. Dette kan også være en medvirkende årsag til, at idrætsfaciliteter i boligområder, der er åbne for børnenes frie benyttelse uden medlemskab af en forening, i så høj grad benyttes, og en medvirkende årsag til den relativt høje idrætsdeltagelse blandt børnene i de områder, hvor sådanne faciliteter findes.

Den psykiske tilgængelighed , dvs. oplevelsen af en  idrætsfacilitet  som  tryg,  synes  at  afhænge af, om stedet, som faciliteten hører til, opleves som trygt. Benyttelsen af faciliteter i boligområder, hvor der er forholdsvis stor utryghed, opleves ikke så trygt, som benyttelse af faciliteter i boligområder, hvor der er en større følelse af tryghed. Faciliteter ved fx skoler, som børnene føler stor tryghed ved, opleves som mere trygge, end steder og faciliteter, børnene ikke kender så godt, og som primært anvendes til selvorganiserede aktiviteter.

Undersøgelsen af idræt i udsatte boligområder viser,  at  god  tilgængelighed  til  idræt  kan kompensere betydeligt for manglende støtte fra børnenes nærmeste familie. Analysen i denne artikel peger imidlertid på, at tilgængelighed skal forstås bredere end nærhed til idrætsfaciliteter. Det er nødvendigt i fremtiden i højere grad end hidtil at tænke i områdebaserede indsatser, hvor alle tre sider af tilgængelighed inddrages - til forskel fra de hidtidige - som regel ukoordinerede - forsøg på at skabe alternative idrætstilbud (organisatorisk tilgængelighed) og nye idrætsfaciliteter (fysisk tilgængelighed) uden for  alvor  at  medtænke  den  psykiske  tilgængelighed  og  derunder  betydningen  af  beboernes forståelse af og tryghed ved de sociale koder.

## LITTERATUR

Dunton, G. F., Kaplan, J., Wolch, J., Jerrett, M., &amp; Reynolds, K. D. (2009). Physical environmental.

correlates of childhood obesity: a systematic review. Obes.Rev., 10, 393-402.

Floriani,  V.  &amp;  Kennedy,  C.  (2008).  Promotion of physical activity in children. Curr. Opin. Pediatr ., 20, 90-95.

Giddens, A. (1991). Modernity and Self-Identity: Self and Society in the Late Modern Age . Oxford: Polity Press.

Ibsen,  B.,  Støckel,  J.  T.  &amp;  Klinker,  C.  (2009). Børn og fysisk aktivitet på Vesterbro . Movements 2010: 1. Odense: Institut for Idræt og Biomekanik. Syddansk Universitet.

Ibsen, B., Fehsenfeld, M., Nielsen, L.B., Boye, A.M., Malling, R., Andersen, L.G., Jørgensen, I.M.L.,  Davidsen,  R.  &amp;  Sørensen,  L.  (2012). Idræt i udsatte boligområder . Odense: Center for forskning  i  Idræt,  Sundhed  og  Civilsamfund og  Bascon.  Publikationen  kan  downloades  på www.sdu.dk/cisc.

Limstrand,  T.  (2008).  Environmental  characteristics relevant to young people's use of sports facilities:  a  review. Scand.J.Med.Sci.Sports ,  18, 275-287.

McCormack,  G.  R.,  Rock,  M.,  Toohey,  A.  M., &amp; Hignell, D. (2010). Characteristics of urban parks associated with park use and physical activity: a review of qualitative research. Health Place , 16, 712-726.

Nielsen, G. &amp; Ibsen, B. (2008). Kommunale forskelle på børns idrætsdeltagelse. En undersøgelse af fire kommuner . København: Idrættens Analyseinstitut.

Schelin,  B.  (1985). Den  ojömlika  idrotten.  Om idrottsstratifiering,  idrottspreferens  och  val  av idrott .  Lunds Universitet, Sociologiska institutionen.

Socialministeriet  (2010).  Aftale  mellem  regeringen, Dansk folkeparti og Radikale Venstre om styrket indsat i ghettoområderne og anvendelsen af den almene boligsektors midler. Fra http://www.sm.dk/data/dokumentertilnyheder/ 2010/ba10.pdf

Ulseth,  A.-L.  B.  (2007).  Mellom  tradisjon  og nydannelse - Analyser av fysisk aktivitet blant voksne i Norge. Oslo: Institutt for sosiologi og samfunnsgeografi, Universitetet i Oslo.

## (ENDNOTES)

- 1 I rapporten 'Idræt i udsatte boligområder' side 40 til 75 findes en gennemgang af litteraturen om idræt for socialt udsatte grupper (Ibsen et al. 2012).
- 2 I rapporten 'Idræt i udsatte i udsatte boligområder side 40 til 75 (Ibsen et al. 2012) findes en gennemgang af den hidtidige forskning i idræt for socialt udsatte samt erfaringer fra idrætsprojekter for udsatte grupper.
- 3 Undersøgelsen, der blev iværksat af Kulturministeriet og Social-  og  Integrationsministeriet  med  støtte  fra  Lokale og Anlægsfonden, Landsbyggefonden og Bikubenfonden, blev gennemført i et samarbejde mellem Center for forskning i Idræt, Sundhed og Civilsamfund på Syddansk Universitet og byggerådgivningsfirmaet Bascon.
- 4 Birkerød Kommune og Søllerød Kommune (i dag Rudersdal Kommune) (2005), Københavns Kommune (2007), Albertslund Kommune (2007), Fredericia Kommune (2008) (Nielsen og Ibsen 2008).
- 5 I  den  seneste  landsdækkende  undersøgelse  af  børns idrætsdeltagelse  svarede  86  pct.  af  de  10-12årige  og  81 pct. af de 13-15årige børn ja på spørgsmålet 'Dyrker du normalt motion / sport'.
- 6 I Sundparken benytter børnene og de unge Aqua Forum, som er en del af Forum Horsens. I undersøgelsen blev den registreret som et multifunktionelt idrætsanlæg, og desværre havde børnene ikke mulighed for at svare på, hvor meget de benytter denne del af idrætsanlægget.

108