Etik i en forskningsintegritets-tid?
Forfattere: Katrine  Mygind Bach, Julie Reng Andersen
Tidsskrift: tidsskriftforuddannelsesvidens (2025-09-26)

## DANISH JOURNAL OF EDUCATION STUDIES

## ETIK I EN FORSKNINGSINTEGRITETS-TID?

Anmeldelse af 'Etiske øjeblikke i humanistisk forskning' af Kofoed &amp; Koefoed

Katrine Mygind Bach, ph.d.-studerende, Afdeling for Uddannelsesvidenskab, AU Julie Reng Andersen, videnskabelig assistent, Afdeling for Uddannelsesvidenskab, AU

BOGANMELDELSE (IKKE FAGFÆLLEBEDØMT) September 2025

PUBLICERET ONLINE

VULIUL1

LVL

DANISH JOURNAL OF

EDUCATION STUDIES

d, Kim Holflod, Karina Kiær,

(cc)

BY

DJES

ch &amp; Simon Langkjær

## Kolofon

## Redaktion

Miriam Madsen (chefredaktør), Maria Louise Larsen Hedegaard, Kim Holflod, Karina Kiær, Bea Møller Schmidt, Julie Reng Andersen, Katrine Mygind Bach &amp; Simon Langkjær

## Nummer

Årgang 3, nr. 1/2025, publiceret forløbende

## Artikeltype

Boganmeldelse (ikke fagfællebedømt)

## Adresse

Afdeling for Uddannelsesvidenskab

DPU, Aarhus Universitet

https://tidsskrift.dk/tidsskriftforuddannelsesvidens/index

Tuborgvej 1642400 København NV: djes@edu.au.dk ISSN: N/A

## Visuel identitet

Puk Dam Sørensen

This work is licensed under a Creative Commons Attribution 4.0 International License i eller sikre der sætter DANISH JOURNAL OF

EDUCATION STUDIES

o mere end

DJES

opstå i alle

ren praksis;

f Conduct

## Etik i en forskningsintegritets-tid?

Anmeldelse af 'Etiske øjeblikke i humanistisk forskning' af Kofoed &amp; Koefoed

Katrine Mygind Bach, ph.d.-studerende, Afdeling for Uddannelsesvidenskab, AU Julie Reng Andersen, videnskabelig assistent, Afdeling for Uddannelsesvidenskab, AU

Keywords

: Etik, humanistisk forskning, forskningsintegritet

## Hen -bevægelser i forskningspraksis

I februar brugte jeg en stor del af min tid i europæiske togkupeer. Jeg havde fået afspadsering som følge af en travl periode og derfor var jeg taget på interrail. På min tur gennem portugisiske korktræ-plantager og  andalusiske  landsbyer,  havde  jeg  medbragt  Etiske  Øjeblikke  i  Humanistisk  Forskning  fra  2024 redigeret af Jette Kofoed &amp; Nina J. Koefoed. Bogens form og ambition skulle vise sig at være en fin spejling  af  togrejsens  langsommelige  tilstedeværelse  i  landskaberne:  I  en  tid,  hvor  flytrafik  er  både hurtigere og billigere end tog, føles toget som en radikal insisteren på at behandle rejsen som et formål i sig selv og ikke blot som et middel til en destination. På lignende vis tilbyder Etiske Øjeblikke en rejse ind i forskelligartede empiriske universer, hvor forskningsprocessen - snarere end dens slutresultater gøres  til  omdrejningspunkt  for  etisk  refleksion.  Med  sine  tolv  kapitler  præsenterer  bogen  en  række øjeblikke, der maler et landkort over etisk ladede momenter  indenfor  forskellige  humanistiske fagområder;  fra  antropologisk  feltarbejde  til  arkivarkæologi.  Øjeblikkene  udfoldes  gennem  situerede beretninger fra diverse geografiske og kulturelle kontekster: I ét kapitel rejser Lotte Meinert spørgsmålet om,  hvordan  man  behandler  skyggerne  fra  tidligere  forskning  i  mødet  med  en  stigmatiseret  ugandisk stammelandsby; i et andet reflekterer Frederik Vejlin over forholdet mellem kritik og kompleksitet i et japansk robotlaboratorium; og i et tredje udforsker Malou Juelskjær spørgsmål om forskerens personlige involvering i jordforbedring på en dansk stubbemark. Vi har læst bogen og snakket med de to redaktører om dens tilblivelse, udformning og mulige fremtider.

Etiske  Øjeblikke  skriver  sig  ind  i  en  forskningspolitisk  kontekst  præget  af  tiltagende  regelbaseret regulering¹. Ved at skabe rum for den type etiske spørgsmål, man ikke kan regulere sig ud af eller sikre gennem  planlægning,  placerer  bogen  sig  som  en  alternativ  tilgang  til  forskningsetik, der sætter spørgsmålstegn ved det voksende reguleringsregime. Bogen er et forsvar for etik som andet og mere end regelsæt og målorientering. Den er et forsvar for etik som en fortløbende bestræbelse, der kan opstå i alle forskningens delprocesser, og som igen og igen forpligter forskeren på at stille spørgsmål til egen praksis; en tilgang til forskningsetik, som Kofoed beskriver som hen-bevægelser .

[1] Herunder universiteternes forskningsetiske komitéer (IRB), dansk kodeks for integritet i forskning, The European Code of  Conduct for Research Integrity, Montreal-erklæringen, Singapore-erklæringen og Vancouver-reglerne.

Selv

DANISH JOURNAL OF

qua:

## Vi lever i en forskningsintegritets-tid (Ko

Det sidste årti har der både nationalt og internationalt været megen fokus på at udvikle infrastrukturer rundt om forskningen, særligt med henblik på at leve op til persondataforordningen (GDPR) samt undgå videnskabelig  uredelighed  og  forskningsmæssig  skade.  Fordringen  om  at  sikre  informeret  samtykke, fortrolighed og anonymisering af data er blevet et etableret forskningskvad på tværs af institutionerne. ans

Selvom den øgede opmærksomhed på forskningsintegritet ved første øjekast kan virke tiltrængt, er der ifølge  Kofoed  og  Koefoed  grund  til  at  overveje,  hvad  der  sker  med  etikken,  når  den  organiseres  og politiseres på nye måder. Når etik gøres til genstand for politisk organisering, opstår der nemlig ofte et quasi-juridisk sprog, som ifølge Hans Fink 'vrider' på eksisterende fagligt forankrede forståelser af etik (Kofoed  &amp;  Koefoed  2024:14).  Gennem  juraens  anvisende  sprog  produceres  en  forestilling  om,  at forskningsetiske  udfordringer  kan  forudses  og  forhindres,  og  at  forskeren  selv  kan  og  bør  holdes ansvarlig  for  at  vurdere  og  afværge  etiske  risici.  Ifølge  redaktørerne  har  denne  tendens  skubbet  mere grundlæggende etiske spørgsmål ud af debatten. Denne pointe bakkes op i den nyligt udgivne norske bog Etisk Ubehag , der skildrer, hvordan forskellige etiske kodekser ofte udstikker modsatrettede retningslinjer, og den praktiske oversættelse af retningslinjerne bliver så indviklet, at 'både rummet og sproget for en faglig diskussion om forskningsetik nærmest forsvinder i juridiske detaljer og spidsfindigheder' (Enebak 2024: 13, oversat). disk

I et forsøg på at skabe et sprog, der giver plads til de mere utydelige og fortløbende etiske spørgsmål i forskningsprocessen,  skelner  Kofoed  &amp;  Koefoed  mellem  betegnelsen forskningsintegritet ,  som  rummer forskningspolitikker, retningslinjer og kodekser, og forskningsetik forstået som  alle de uafklarede spørgsmål, der melder sig i processen med at frembringe viden om et felt (Kofoed &amp; Koefoed 2024: 13). Herved bliver  det  muligt  for  bogen  at  parkere  den  politisk-etiske  diskussion  for  en  stund  og  i  stedet udforske de mange etiske spørgsmål, der eksisterer i og omkring humanistisk forskning i en tid, hvor der er fokus på forskningsintegritet.

Det er her vigtigt at notere sig, at bogen ikke argumenterer for en afskaffelse af de sidste års produktion af  forskningsetisk  regulering  men  blot  insisterer  på, 'at  humanistisk  forskningsetik  findes  i  langt  mere  end godkendelser og løfter om forhindringer af skade' (Kofoed &amp; Koefoed, 2024: 11). Bogens bidrag kan således ses som en række situerede og kritiske bud på, hvor etikken også findes.

## 'Forskningsetik er ikke for kontrolfreaks': Om at tage vare på det ustyrlige

Bogens  bidragsydere  rejser  hver  især  etiske  spørgsmål  af  både  kontekstuel  og  general  relevans. Eksempelvis spørger Annemarie Mailund i sit kapitel: Hvordan kan man berette om fortidens hændelser på  en  måde,  som  rækker  ind  i  en  politisk  betændt  nutid,  uden  at  gøre  skade  på  de  mennesker,  hvis fremtid er på spil? I kapitlet 'En 'nulforskers' bekendelser' beskriver Morten Dige dilemmaerne ved at forske  i  emner  uden  stor  fondsmæssig  bevågenhed  i  en  universitetsvirkelighed,  som  i  stigende  grad vurderer forskningsfællesskaber på deres evne til at fundraise. Casper Andersen undersøger i sit kapitel, hvilken rolle forskning kan spille i forhold til at skabe platforme, der muliggør kommunikation mellem udsatte miljøer. Og i Nina Koefoeds og Rubina Rajas kapitler undersøges det, hvordan etik er på spil i arbejdet med historiske kilder af og om døde mennesker.

m ser ud til

steder. Ved

DANISH JOURNAL OF

kabe etiske

. Fælles for

m etikkens Fælles for de etiske spørgsmål er, at svarene aldrig er entydige. Som forsker kan man ikke planlægge sig ud af etiske forviklinger, da etik netop må forstås som et usikkert og tilbagevendende mellemværende mellem  forskeren  og  det  felt,  som  vedkommende  undersøger in  situ .  I  samtale  med  Nina  Koefoed, forklarer  hun,  hvordan  etik  i  sidste  ende  er  et  personligt  spørgsmål.  Som  forsker  kan  man  stå  i  etisk ladede situationer,  som ligner  hinanden meget, og stadig træffe to forskellige beslutninger, som begge kan begrundes etisk.

Af  samme  grund  handler  bogens  egen  etik  heller  ikke  om  at  ramme  rigtigt,  men  om  at  gøre  sig modtagelig og drage omsorg for de risici, som uundgåeligt opstår i mødet med et forskningsfelt. Det er det,  der  kan  kaldes  for careful  risk-taking ,  eller  som  Haraway formulerer det: levedygtig  ansvarspådragelighed (Kofoed &amp; Koefoed 2024: 35). En sådan forståelse indebærer, at forskningen stiller sig steder, hvor den ikke ved med sikkerhed; at den erkender sig selv som medskaber af den verden, den studerer - og at den favner de risici, som følger med forskningen. Det stiller anderledes krav til forskeren end det, som den øgede regulering kalder på. I denne optik må forskeren slippe forskningen og sig selv fri fra forestillingen om sikkerhed og erkende, at 'forskningsetik er ikke for kontrolfreaks' (Kofoed 2024: 169).

Bogen udgør hermed et opgør med en videnskabelighed, som forstår sig selv som absolut sand og en forskerforståelse, som ser sig selv som objektiv, neutral og udenforstående i forhold til forskningsobjektet.

Bogen er en provokation i en videnskab, som stadig gerne vil forstå sig selv som absolut sand. Der er lige  så  mange  etikker,  som  der  er  metodiske  valg.  På  den  måde  tager  vi  postmodernismen  til  sin yderste konsekvens. (Nina Koefoed)

I en verden, som er tiltagende kompleks, må forskeren forsøge at spejle den kompleksitet, der findes i at være menneske i dag. Bogen inviterer dermed også til reinventive ethics, forstået som etikker der vover at  bevæge  sig  ud  over  etablerede  traditioner  og  stiller  spørgsmål  til  forskningen  på  ny  (Moore  et  al.  i Kofoed og Koefoed 2024: 35). En sådan tilgang gør plads til flere forskellige stemmer og søger mod nye måder at se og tale om sit eget felt.

## Forskningsetikkens potentielle fremtider

Bogens oprindelseshistorie går tilbage til de to redaktørers arbejde med at udvikle et obligatorisk ph.d.kursus  om  forskningsintegritet  og  -etik  på  ARTS  på  Aarhus  Universitet.  I  den  forbindelse  udviklede Kofoed og Koefoed ideen om tidsrum , forstået både som et rum til samtale om al den etik, som ser ud til at blive væk, og som en forståelse af etik, som noget, der altid må situeres i konkrete tider og steder. Ved at insistere på disse samtaler, udvides rummet for, hvad vi kan tænke og gøre om og med etik.

Bogen er på den måde en videreførelse af en allerede pågående samtale og ambition om at skabe etiske tidsrum. I samtalen spurgte vi ind til, hvilke drømme redaktørerne havde for bogens fremtid. Fælles for Kofoed  og  Koefoeds  svar  var  et  håb  om  at  indgå  samtaler  med  andre  forskningsfelter  om  etikkens betingelser, samt at skabe tværfaglige etiske samtaler på steder, hvor etik ikke tidligere har fyldt.

DANISH JOURNAL OF

At s

Dal

aste

sam

son

mec

Det

tekr

fysis Målet var, at tænke etik, sansninger og sprog sammen. Her er vores greb at finde et andet sprog end det juridiske. Der er et behov for et sprog tættere på humanistisk forskning og med en optagethed af det uafgjorte og besværlige. (Jette Kofoed)

At sansning og sproglighed er vigtige formidlingsmæssige formål med bogen, fremgår både af Anne Line Dalsgaards  kapitel  om  teksten  som  mellemværende,  og  viser  sig  også  med  al  tydelighed  i  bogens æstetiske  kuratering.  Både  forside  og  overgange  mellem  kapitler  prydes  af  en  kløver-grafik  skabt  i samarbejde med Nina Lachmann Sinding. Midterst i bogen er indlagt gennemsigtige mellemlagspapirer, som på stille vis udtrykker ønsket om at tænke etiske samtaler på tværs af discipliner og kontekster - ikke med henblik på at skabe et universelt sprog, men for at kunne samtale om bredden af etiske forviklinger. Det er en æstetisk fremlæggelse af faglige refleksioner, som vidner om at etikken rækker ud over de mere tekniske videnskabelige temaer og sætter spørgsmål ved måden forskning præsenterer sig på og skaber fysiske aftryk i verden - ikke mindst ind i de forskningsbiotoper , de skabes i (Kofoed 2021).

Bogen taler ind i noget, som vi har manglet - både i egen forskningspraksis og i metodeundervisning på universitetet.  Den  tilbyder  et  sprog  for  de  spørgsmål,  som  rejser  sig,  når  man  tillader  sig  at  tøve  i  en forskningsproces og at undre sig over de valg, man som forsker træffer hele tiden. Den gør det på en måde som ikke opdrager, men som inviterer til refleksion og som åbner op for nye perspektiver, frem for  at  parkere  dem.  På  den  måde  udgør  bogen  et  vigtigt  og  rettidigt  redskab  til  refleksion  ind  i  de mangeartede og komplekse situationer, hvor forskere befinder sig.

Tilbage står fortsat spørgsmål omkring, hvordan forskere i stigende omfang gøres individuelt ansvarlige for forskningspolitikker, som i deres natur er kollektive udfordringer (eksempelvis problemet med sikker opbevaring af data i en verden præget af datakapitalisme og cyberkrig). Det er ikke bogens sigte at stille integriteten og etikken op  som  et  modsætningsforhold,  men  forhåbentlig  kan  fremtidige  bidrag  tænke videre over forholdet mellem de to. Kan de sameksistere på produktiv vis eller vil den ene få forrang på bekostning  af  den  anden  i  en  forskningsvirkelighed  præget  af  travlhed  og  konkurrence  om  ekstern finansiering? Med andre ord, hvad er betingelserne for etiske tidsrum og hvordan sikres deres fremtidige eksistens?

For  mit  vedkommende  var  ønsket  særligt  at  udfordre  videnskabelige  konventioner  i  'døde'  fag [historie, arkæologi, litteratur mm]. At udforske hvilken fortid vi giver nutiden og fremtiden gennem vores forskning. (Nina Koefoed)

DANISH JOURNAL OF

## Referencer

Enebak, V. (2024). 'Ubehaget i forskningsetikken'. I Houge, A. B. &amp; Kruse, A. E. (red.) Etisk Ubehag. En ærlig lærebok om kvalitativ forskning på sensitive temaer. Universitetsforlaget.

Fink ,  H.  (2021).  'Professionsetik  for  forskere:  Forsøg  på  et  overblik.' Tidsskrift  for  Professionsstudier, 17(33), 6-15, https://doi.org/10.7146/tfp.v17i33.129158

Kofoed ,  J.  (2021).  Hvis  universitetet  var  en  biotop:  -  et  essay  om  forskningsetik. Tidsskrift for Professionsstudier , 17(33), 62-73, https://doi.org/10.7146/tfp.v17i33.129167

Kofoed , J. &amp; Koefoed, N. J. (2024). Etiske Øjeblikke i Humanistisk Forskning. Aarhus Universitetsforlag.

Moore , N., Dunne, N. Karels, M. &amp; Hanlon, M. (2021). Towards an Inventive Ethics of Carefull Risk: Unsettling  Research  Through  DIY  Academic  Archiving. Australian  Feminist  Studies, 36(108),  180-199, https://doi.org/10.1080/08164649.2021.2018991

7