Hovedspring mellem magnetiske spor
Forfattere: Anker Gemzøe
Tidsskrift: kok (1986-12-28)

## Anker  Gemzge

## Hovedspring  mellem  magnetiske spor

En analyse af Svend Age Madsen: Af sporet er du kommet

## 1.   Spor,  koder  og gåder

Den, der vil falge Svend Age  Madsens spor i Af  sporet er du kommet er advaret på forhånd. Man må vaere forberedt p A   at gå en labyrintisk vej uden Adriadnetråd,  men må man give afkald på et garnnagle, er der dog et  neglebegreb:  det mangetydige  begreb  spor. Hermed  åbnes adgangsveje til romanens univers som viser, at det nok tager sig ud som en fantastisk  labyrint,  men  også er  et  socialt, videnskabeligt  og litterat trafikknudepunkt. Hvilke former for spor lclber sammen i romanen? Og hvilke koder ligger bag deres labyrintiske net?

Spor  er  et  nagleord  inden  for E.D.B. Spor  (tracks)  betegner  de koncentriske  magnetspor  i  E.D.B.-disketter,  der  normalt  er  udstyret med  enten  48 eller  96  spor.  Det  enkelte spor er  opdelt i sektorer  eller blokke,  der hver  plejer  at rumme  128 bytes  der repraesenterer  "tegn" eller  "symboler" (characters).  Sporene afkodes af  et laese/skrivehoved, der  springer mellem  blokke og spor  efter  et system, som  er en forretningshemmelighed for det enkelte computer-fabrikat.

Den  indlagte  computernovelle "SPOR"  henviser  saledes  (også)  til konkrete E.D.  B.  -forhold. Og den fiktive identitet Rikkard Duebo Vem, konstrueret ved hjaelp  af  Datam  18 (= datamaten!) er bogstavelig talt kommet af sporet = af diskettens magnetspor.

En  anden  konkret  betydning  af  spor  er  knyttet  til  jernbaner  og sporveje.  Herfra afledningen "afsporet"  om  jernbanekatastrofer og sporvognsulykker. Men herfra også en bredere betydning. Medens computeren er vor tids tekniske centralsymbol, var tidligere tiders foretrukne billede på den teknologiske udvikling lokomotivet. Udviklingen skulle gerne  "kare p A   skinner", men lab den labsk, truede afsporingen ved naeste kurve.

Fra  de aeldste tider var spor vildtets aftryk i naturen,  de spor rovdyr ogjcegere felger. Heraf metaforikken om at komme p A   sporet og tabe det. I romanens start af  Alfreud  Pinsel en rovgrisk sporhund og jzeger i storbyjunglen  med små butikstyve, allerhelst unge piger, som foretrukket bytte.

Spor er også hvad forbryderjzgerne,  detektiver og politi, falger for at opklare  en  forbrydelse  og  pågribe  gerningsmanden.  Denne  form  for spors0gning har vzret ophav til et  af  vor tids vigtigste litterære fznomener:  kriminalnoveller  og  -romaner.  Kriminalromanen  i  forskellige blandinger  med  andre genrer  har  Svend  Age  Madsen siden  Liget  og Lysten (1968) dyrket med indzedt, mere eller mindre parodisk-humoristisk  skarpsindighed.  Sværvzgteren  er  Tugt  og  utugt  i mellemtiden (1976). Men også i Af sporet er du kommet fares man som lzser dybt ind i forbrydelsens element.

I adskillige grene af  biologien og i medicinsk diagnostik er sportznkning ligeledes central (se herom bl.a.  Carlo Ginzburg).  Helt centralt er sporbegrebet  i  Freuds  psykoanalyse, hvor  det  findes  i  to  betydninger. For  det  farste  erindringsspor: "Af  de  perceptioner,  der  når  til  os, forbliver  der i vort  psykiske apparat et spor, som vi  kan  kalde  "erindringsspor" " (Drommetydning, s.429). Altså magnetspor i det ubevidstes diskette. "Det,  vi kalder for "vor  karakter", beror jo på  erindringssporene  af  vore indtryk, og de indtryk, der har virket stzrkest på os, nemlig vor tidligste ungdoms, er sådanne, som nzsten aldrig bliver bevidst" (op.&amp;. , s.431).

For det andet er de alle de symptomer, hvorigennem det er muligt at komme på sporet af de fortrzngte erindringsspor,  "der nok er trzngt bort  fra bevidstheden,  men ikke er beravet  enhver evne til  at ytre sig" (Hverdagslivets  psykopatologi, s.211). Målet i den psykoanalytiske terapi  er  at  overvinde  fortrzengningen  ved  at  rekonstruere  en  dxkkende bevidst  forestilling og sztte den i forbindelse med det ubevidste erindringsspor:  "Det er farst ved  at selve dette erindringsspor  gares bevidst, at resultatet opnås" ("Det ubevidste ", i Metapsykologi I.  s.175).

Som anskueliggarelse af  den psykoanalytiske sporsagning taler  Freud &gt;m kode,  rebus,  cifferskrift,  skrifttegn -altså en semiotisk tankegang. Et   andet centralt sammenligningsområde er politiarbejde  og retsprak;is.  I  Forelcesnznger  til  indforing  i psykoanalysen sammenligner  han ;åledes den  psykoanalytiske efterforskning  med  jagten  på  "en  ukendt -aver" og lader  en politikommisszr  sige:  ""Den vzsentligste opgave i leres tilfzlde forekommer mig at vzre, at vi  finder forbryderen. Måske can  vi  da fratage ham hans bytte""  (s.43).  Billedet falges op med  en ammenligning  med  retspraksis,  der  anskueliggar,  at  psykoanalysen -om andre videnskaber -må vzre tilfreds med  indicier,  "tilnzermelser il  visheden":  "Vi er da, ligesom i retsplejens tilfzlde, henvist  til indi,ier, der kan gare en afgarelse snart mere, snart mindre sandsynlig for IS"  (s.47).

Alle de her  anfarte aspekter af  den psykoanalytiske sportznkning er f gennemgribende betydning for Af sporet  er du kommet, omend en forsigtig  anvendelse  af  et  psykoanalytisk fortolkningsapparat  er  tilrådelig,  da  romanen  bugner  af  gennemreflekterede  parodier  på  såvel psykoanalysen som andre psykologiske teorier.

Endelig kan spor ses som et samlet begreb for iavrigt vidt forgrenede sprog-,  skrijt-,  tekst-,  billed-,  betydnings-

stramninger  af filosofisk, teoretisk art. Afarter af semiotik, for at anfare et andet samlebegreb.

I disse indledende sonderinger  er det også relevant  at få fzrten af  to beslzgtede begreber: kode og gåde. Kode kommer  af  codex: trztavler med  lovens skriftspor  i  voks.  Hermed  er  vi  tilbage  i  forbrydelsens og straffens element. Hvad lovens skrift egentlig forkyndte, kunne imidlertid  vzre  dunkelt  for  analfabeter  og  uindviede.  Heraf  ordets  nyere betydninger.  I moderne kommunikations-  og informationsteori er kode et  fundamentalt  begreb.  Ligeledes  og  på  mere  end  én måde  i  den moderne  informationsteknologi,  E.D.  B.  Svend  Age  Madsens  science fiction fortzlling Den storste gåde (1982) handler om koder og gåder i E.D.B.  og  biologi.  Den  kode,  der  skal  knzkkes,  lokaliseres  snart  i biologien, selve  livets  gåde,  DNA-molekylets  sammensætning,  også kaldet 'den genetiske kode'. I Af sporet  er du kommet er det som nzvnt det psykoanalytiske kodebegreb, der er i fokus.

Sluttelig  spiller  kode-  og  sportznkning  en  betydelig  rolle  i  kritisk samfundsvidenskab, ikke mindst  hos  Marx.  Szrligt indgående tematiseres de kapitalistiske relationers egenartede uigennemsigtighed i Kapitalen. I  afsnittet  om  "Varens  fetichkarakter  og  dens  hemmelighed" benytter Marx  sig  bl.a. af billeder  fra  den  religiase  sfzre  (fetich, f.eks.),  den metafysiske (mystik, troldom, spageri) og den psykologiske (forrykthed).  Og  ikke  mindst  fra  den  skriftsproglige  kodes  domzne: "Den står altså ikke skrevet uden på (egtl.:  "på panden  af") værdien, hvad  den er. Vzrdien forvandler tvzrtimod ethvert arbejdsprodukt  til en  social  hieroglyf.  Senere  forsager  menneskene  at  tyde  hieroglyffen ("den Sinn der Hieroglyphe zu  entziffern"), at afslare hemmeligheden ved  deres  eget  samfundsmzssige  produkt; for  fastlzggelsen  af  brugsgenstandene som vzrdier er lige så vel  som sproget menneskenes samfundsmzssige  produkt"  (da.  I,  l, s.173-74, ty.  I,  s.88).  Her  er  et  af udgangspunkterne  for sportznkningen hos blandt  andre  Benjamin og Bloch.

Sluttelig begrebet gåde. Det er en selvstzndig  "lille genre", der dog oftest  er  indfzldet  i  starre  genrer -myter,  sagn,  eventyr  og  diverse former  for  fantastisk  litteratur.  Funktionen  er  ofte  denne:  på sin  vej gennem  livet  tvinges  mennesket  til  at  gztte  en  gåde,  som  et  uhyre stiller; kan  det  ikke  gztte gåden, komme på sporet  af  koden, må det dm.

Også for kritiske psykologer, samfundsforskere og biologer har det at komme  på  sporet  af  koden  vzret  et  spargsmål  om  liv  og  dad:  for individet,  menneskeheden,  kloden.  Og  i Af  sporet  er  du  kommet er hovedpersonerne sporsagere, der sztter livet på spil. Ikke for ingenting foregår handlingen omkring liv- og ulykkesforsikringsselskabet  Hamlet:

"To be or not to ben.

Så  meget  om  sporenes  labyrintiske  netvzrk  i  landskabet  omkring romanen. Ind i den og ud af den farer så mange spor, at det nzppe er overkommeligt at falge dem alle. Og der må  springes en del rundt.

## 2.

## En  menippceisk  satire

En  litterzr  genre  er  et  historisk  normsystem  for  en  hel  tekst.  Genrer eksisterer som modeller  for forfatterne og som forhåndsstruktureringer af  lzserforventninger. Af sporet  er du kommet giver sig på titelbladet til  kende som  roman, men  synes derudover  at  trodse enhver nzrmere genrebestemmelse ved at kombinere og parodiere diverse genrer.

Alligevel reprzsenterer den en szrlig genre den menippmiske satire , opkaldt  efter  filosoffen  Menippos fra  Gadara  (3  årh. far vor  tidsregning).  Ifalge  Michail  Bachtin -sammen med  Northrop  Frye  genrens vigtigste historiker -er den opstået under senantikkens kulturblanding som  en  aktuel  traditionskritisk  form,  der  forener  det  alvorlige og  det komiske,  filosofisk  sandhedssagen  og  lystig  karnevalistisk  relativitet. Den  antikke  menippz er  blevet  praktiseret  af  bl.a.  Seneca,  Lucian, Petronius (Satyricon) og Apuleius (Det gyldne msel). I senere europzisk litteratur har genren spillet en enorm, ofte overset eller undervurderet rolle  og blandt  mange  andre przget  forfattere som  Rabelais,  Cervantes, Swift, Sterne, Diderot, Dostoevskij og  Joyce. 1

Med Tugt  og  utugt  i  mellemtiden  (1976) gav  Svend  Age  Madsen genren  en  storslået  udfoldelse  i  moderne  dansk  litteratur.  Kort  efter kom endnu en bog i samme genre og af  samme kvantitative  og kvalitative  format:  Poul  Vads Kattens  anatomi (1978).' Mere  partielt  har genren sat sig spor i megen moderne dansk litteratur og hos så forskellige forfattere som Per Hajholt, Ib Michael og Ebbe Klavedal Reich.

Den  filosofiske  nutidsroman Af sporet er  du  kommet er,  skant kortere  og mere  begznset  i myldrende social stofrigdom  end Tugt  og utugt  i  mellemtiden, en  komprimeret,  egentlig  ikke  mindre  komplet manifestation af den menippziske satire.

Mod  slutningen  af  romanen  stader  hovedpersonen  Jargen  FeggeHansen ind i en teori, som får  "meget  til  at stå i  et  forklaret  skzr": "Det vi  kalder erfaringen, er i virkeligheden menneskeslzgtens samlede digtning, og hvert  individ må overtage dette fiktionsvzrk, og faje sine egne  fantasier  til  det" (s.145). En  tilsvarende  opfattelse  er  tidligere przesenteret  i  en  samtale  med  den  szrdeles  boglige  og  bogelskende Rikkard Duebo Vem, der har opdaget  en indre sammenhzng mellem alle bager:  ""I virkeligheden udgar de, hele verdenslitteraturen,  kun ét "Tilbage står kun (s.  126). Kriteriet  for den rigtige kombination  af kzmpemzssigt , sammenhzngende værk" " (s.  125). " at lzgge puslespillet" " bager er: " " Når de står rigtigt, frembringer de lys"" (ibid.).

I  overensstemmelse hermed  rummer romanen en mosaik af referencer  til  myter,  sagn,  litteratur,  filosofi  og  videnskab.  Blandt  andet: Kains-myten,  myten  om  Athenes  fadsel  af  Zeus'  pande,  Narcissusmyten, Hamlet-sagnet (Saxo og Shakespeare), Faust, Don Quijote, Don Juan,  Frankenstein,  Chr.  Winthers  novelle  "Skriftestolen "  , H.C.  Andersens  "Hyrdinden  og  Skorstensfejeren ", Johs.  V.  Jensens Kongens Fald, Kafkas Processen, filosoffen  Friedrich  Lange,  fysikeren  Albert Einstein; psykologerne Sigmund Freud og Alfred Adler.

Hertil kommer, som vanligt hos Madsen, en masse mere eller mindre åbne referencer  til  det  tidligere  forfatterskab.  Titlen Af  sporet  er  du kommet spiller jo  på begravelsesritualet: Af  jord  er du kommet, til jord skal du blive,  af jorden  skal du igen  opstå. Det  ritual  tog  Svend Age Madsen allerede under behandling i sin anden bog Lyst billeder (1  964), hvor et bryllup forlaber således: "Prcesten  kaster tre handfulde vand på deres  hoveder  og  siger  med  inderlig  og  tydelig  stemme:  Af  ord  er  I kommet, til ord skal I  blive. -

over "

Han anviser  dem at scette  sig.  De  lystrer. Han-hcever h ~ n d e r n e forsamlingen  og udbryder:  Og hermed erklarer  jeg jer for  at  vare! -(s.54).

En  parodisk  sammenblanding  af  dåbs-, bryllups-  og  begravelsesritualerne med metalitterzr drejning: jord bliver til ord.

I  novellecyklus'en Maskeballet (1970) viderefares  ideen,  idet  en  af

novellerne hedder  "Af ord er du kommet".

Af sporet  er du komhenviser  således også til  centralevzrker i tidligere  faser  af  Svend Age  Madsens forfatterskab.  Tematiseringen  af  ritual  og fiktivitet gen-

Den som påvist overdådigt  associationsrige titel met optages, men unzgtelig med starre bredde og dybde.

En anden af de typisk Madsen'ske former for selvhenvisning er navnebrugen. Den spor-fadte Rikkard Duebo Vem, der eksperimenterer med litteraturens lys,  har  navnefællesskab og  indre  forbindelse  med  Maya ("blzndvzrk ") Duebo,  der lærte Elef  Rygge  at Se  dagens  lys  ( 1 980). Thelma  Amleth  i  samme  bog  peger  frem  mod  liv- og  ulykkesforsikringsselskabet Hamlet og hovedpersonen,  aktuar Jargen Fegge-Hansen. I  Saxos Amled-sagn er kong  Fegge  (el. Fenge) Amleds  morbroder  og stedfader, brodermorderen,  ærkeskurken . Endnu  en  navneforbindelse (og der er flere!) er den utiltalende  forretningsmand Anton  Usbek, der åbenbart er i slzgt med den skurkagtige advokat Amon Usbek, vigtigste reprzsentant  for  den  hajborgelige  Usbek-familie i Sat  verden  er  til (1971). Forresten  fares denne navnebrug  videre på den  anden  side af romanen. Navnet på heltinden i dramaet Dr. Strangula (1985), Helene Osgren, er sammensat af fru Helen og Michael Osgren fra Af sporet  er 3

du kommet.

På det tematiske plan er der tilsvarende talrige tråde til det tidligere forfatterskab: Rationalisme-kritikken:  hele  det  tidlige  forfatterskab, szrligt gennemgribende Otte gange  orphan (1965). Forbrydelsens element: Liget  og Lysten (1  968), Tredje gang  så  ta'r vi ham (1  969), Smt verden er  til,  Tugt og utugt  i mellemtiden, Hadets  bånd (1  978). Fiktivitet  og forfarelse: Dage  med  Diam eller  Livet  om natten (1972), der også ved sin identitetspluralisme og refleksion over individets uendelige, urealiserede  muligheder  szrligt slående foregriber identitetsproblematikken  og  kainskomplekset  i Af sporet  er  du  kommet. Fiktivitet  og forforelse  som  Don  Quijote og  Don  Juan: Jakkels  vandring (1974). E.D.B.: Se  dagens lys (1980) og Den storste gåde (1982).

I Af sporet  er  du kommet er der endelig en åben, svimlende ironisk selvtematisering  af  forfatter  og  forfatterskab. På  sin  vej  gennem  en smage  standses Jargen  Fegge-Hansen  af  "et  underligt  ubestemmeligt vzsen",  en  identitetslas,  der  beretter: " -Da  jeg  var  ung,  var  jeg forfatter.  Ikke beramt, slet ikke.  Og absolut ikke populzr. Mine bager var eksperimenterende. Avantgarde, kaldte man det dengang. Det husker du måske?  Mine bager blev pænt omtalt, men solgte ikke " (s.  75).

Af  fattigdom og ikke mindst eksperimenterelyst lod han sig forlokke til  at  szlge sin identitet  til  to  reprzsentanter  for  en  fremmed nation. Agenten, der overtog hans identitet, lignede ham slet ikke:  "I tidens lab har han udgivet nogle bager under mit navn. Jeg ved ikke om han selv har skrevet dem. Jeg er hvert fald holdt op med at lzse dem. De ligner overhovedet ikke dem jeg  skrev, de er endda blevet noget  mere popul z r e  end  mine  var"  (s.76-77).  Et  navn  har  han  ikke  mere,  men  kun "nogle latterlige fejlstavninger der er blevet hzftet på mig i tidens lab. Seven Age Madnes, hvisker jeg, igen og igen, for at holde mig selv fast"

(s.78-79).

Ordet glemmer aldrig sine spor -filosofiske, litterzre og personlige -gennem  Svend  Age  Madsens syv  aldres anagrammatiske  galskab.  Hvis den selvironiske bedemmelse  af  forfatterskabet  for  et  ajeblik  tages  alvorligt,  er  der  to  ting  at  bemzrke.  For  det  farste er det, som  ovenfor påvist, ikke rigtigt, at der ikke er god forbindelse tilbage til de tidligere faser  i  forfatterskabet.  For  det  andet  er  det  dog  rigtigt  nok,  at  hans bager -indledende  med Liget og  Lysten, med  et  stort  skridt  i SE^ verden er til og endegyldigt fra og med Tugt og utugt i mellemtiden -er  blevet "noget  mere  populære".  Trods  humoren  og  talentet  kan tresserbagerne  tage  sig ud  som  esoteriske puslespil,  teoretisk  forkrampede fodnotekabaler.  Uden  at opgive det mindste af sin antinaive fiktionsbevidsthed her Madsen i mellemtiden lært at skrive underholdende og engagerende.

## 3. En  polyfonisk  struktur

Fortzllermzssigt kan romanen i Michail Bachtins terminologi karakteriseres som en polyfonisk roman.  Vor  tid  fremstår som et kontrapunktisk  manster  af  typiske ideologier  i dialogisk Sam- og modspil.  Hovedpersonerne er ideologer. J~lrgen Fegge-Hansen er en gladende overbevist dyrker  af  den naturvidenskabelige  fornuft  (Logos, Mens og Ratio). De avrige personer  er  også typiske ideologibzrere.  Alfreud  Pinsel  reprzsenterer psykoanalysen, fru Helén  materialismen,  Vagn Isenborg Bummelman Stauff den religiase tro på tilvzrelsens mening.

Livsanskuelsesdebatten mellem disse passionerede standpunkter kompliceres,  idet  hver  person  igen  er  splittet  mellem  forskellige  tilbajeligheder  og opfattelser  og dermed samtidig dybt  engageret i  en indre dialog.  Interferensen mellem  den indre og ydre dialog, mikro- og makro-dialogen, gennemtrznger hver stump af teksten.

Dertil  kommer  de  gentagne  og  pludselige  skift  mellem  forskellige diskurstyper.  Der  er  f.eks.  punkt 18: E.D.B. -novellen "SPOR". Punkt 45: Ullas brev.  Punkt 49: den navnlase forfatters litterzre udgydelser. Punkt 47: Recepten.

Samtidig  hermed  karrusellerer  synsvinklerne  rundt  i  en  svimlende regres. Der er en almindelig 3. persons-fortzller , der både kan forholde sig olympisk og gå t z t  på personerne i med- og indresyn. Han er langt fra  ener  ådene. Alle  personerne  manifesterer  deres  synsvinkler, er  for -tzllere, ja  forfattere. I fzllesskab og med Datam 18 som medforfatter skaber  de -som  en  konkretisering  af  deres  dramme  og  lzngsler -fiktionsfiguren  Rikkard  Duebo  Vem.  Men  i  fremtidskapitlet,  det  szlsomme punkt 119, jonglerer  R.D. Vem, som metaforfatter, rundt med romanen Af sporet  er  du kommet og behandler  sine skabere som rene fiktioner, ja  rubricerer  fornzrmelig~ Vagn som en "midlertidig hjzlpefigur" (s.127).

Der  er ikke en  alvidende forfatterperson med  overblikket og de rigtige meninger, som suverznt manipulerer med sine bornerte romanpersoner. Derimod er der en stor dialog, en ideologisk polyfoni, som vi  alle indgår i. På den anden side bliver  romanen ikke stående ved et statisk konglomerat  af synsvinkler, en fladt konstaterende værdipluralisme, en neutral  fremlægning  af  tilvzrelsens  uendelige  mangfoldighed.  Alt  er ikke så lige-gyldigt , at debatten bliver ligegyldig.

## 4. Et  mangesporet,  springmit forhb

Svarende til den polyfoniske fortzllerstruktur er romanens forlab'mangesporet og brudt op i blokke. Mellem blokkene, punkterne, er der ofte krydshenvisninger:  "Se punkt 34" (i punkt l), "Jfr. punkt 5, B " (i punkt 7), i punkt  26 laser Datam  18 en opgave: " "Program: Fortuna.  Opgave: Minimering af tab ved spil. Resultat: Se 24 og 119"" (s.57). 24 viser tilbage  til et punkt, hvor  Vagn udfyldte  en tipskupon,  119 henviser  til det  gådefulde  fremtidspunkt,  der  falder  uden  for  de  avrige  punkters talsammenhzng . Computernovellen  "SPOR " er helt opbygget af krydshenvisninger (herom senere).

Endvidere springes der mellem punkter, således direkte fra 19 til 21, hvor Fegge tznker:  "Et eller andet måtte vzre sprunget". Det er en af bogens  typiske  brandere.  Dels  metalitterzr:  der  er  spring  i  forlabet. Dels  udtryk  for  Fegges  fornemmelse  af  at  noget  er  sprunget  i  hans logiske sans, hans rationalistisk  sammenhzngende verdensbillede.  Der er også spring mellem  10 og 12, mellem 28 og 31, hvor Fegge igen faler at  "noget var  sprunget, noget  er gået  i stykker"  (ja,  både i handlingsstrengen  og livssammenhzngen!).  I  119 springes der  ind  i  fremtiden, hvor Vagn figurerer som  "midlertidig hjzlpefigur "  , hvad der ved tilbagevenden  til  punkt  55 får noget  til  at  springe  i  Vagn:  "Det  forekom Fegge, at der lad et klik, hvorefter der lab et smertefuldt drag over den knzlendes  ansigt,  så  sank  han  sammen  og  lå bevidstlas  på  gulvet" (s.  128).

Det mangesporede forlob, hvor der appelleres til lzserens valg, viser i to retninger. Tilbage til den menippzeiske satire, her iszr til  Laurence (1760-67),  hvor  fortzllerens  "progressive" linje ("den moralske retlinetuhjzlpeligt  afspores  af  hans  utzmmelige "digressive"  tilbajelighed,  og  hvor  den  metalitterzre  parodi  på  alle

Sterne: Tristram  Shandy intention -at fortzlle en historie i en lige heds  emblem",  s.  348) -romanregler samtidig farer dybt ind i en identitetsproblematik.

Frem til E.D.B.-alderen, idet forlabet langthen er struktureret som et E.D.  B.  -program.  Foruden  den  tidligere  omtalte  analogi  til  springene mellem blokke og spor på disketten drejer det sig specielt om falgende: punktformen, spergsmål  -svar  -opbygningen, krydshenvisningerne og ikke  mindst  brugervalget,  muligheden  for  at  taste  ind  på et  udvalg  af punkter og programmer. Computerens fagre nye muligheder er da også begyndt  at  afsztte  en  del .spor  i  litteraturen.  Dels  i  form  af  diverse former  for fiktionsspil.  Kendte  eksempler er programmerne bygget på Tolkiens eventyrbager Hobbitten og Ringenes  herre. Dels i form af en ny  litterzr genre,  opbygget  i  punkter  najagtig  som Af  sporet  er  du kommet: de såkaldte  "Adventure  Gamebooks "  , også kaldet  "Fighting Fantasy  Gamebooks".  Et  tilfzldigt  eksempel  er  Jamie  Thomson  og Mark Smith: Talisman of Death (Penguin,  1984), på hvis  bagside der står: "Halvt historie, halvt spil, er dette en bog, hvori DU bliver helten! [...l.  To terninger, en blyant  og et viskelæder er alt, hvad du behaver for at gare din rejse. DU bestemmer, hvilken vej du skal gå, hvilke farer du skal  udsztte  dig  for,  og  hvilke  uhyrer  du skal  kzempe  mod."  Og man begiver sig så på sin aleatoriske mission for at tilintetgare  Dadens Talisman, far tiden  laber  ud.  Svend  Age  Madsen  har  fortalt mig,  at han ikke er direkte påvirket af genren. I hvert tilfælde er de strukturelle ligheder ud fra den fzlles påvirkning fra E.D.B. -programmer slående.

Mest  udprzget  gzlder  det  naturligvis  den  labyrintiske  computernovelle  "SPOR", hvor  DU  sammensætter din kombination  af  historiestumper ved et system af  krydshenvisninger.  "SPOR" har  da også fået den  i  dansk  litteratur  usædvanlige  skzbne  at  blive  indkodet  som 4 E.D.B. -program. Jeg  har  kart "SPOR"  -programmet  igennem  med flere  hold  af  studerende.  Det  viser  sig  hurtigt,  at  det  er  nemmere  at kombinere ved anslag af en tast end ved majsommelig bladren frem og tilbage  i  en  bog,  gennemspille  kortere  eller  Izngere  kombinationer, udskille  forskelligg,  mere  eller  mindre  sammenhzngende  handlingsspor.5 Forresten  kan  "SPOR" med  sine elementer  af  voldtægt,  mord, ulykke,  romantik  og  spzndende spil  med  haje  indsatser  både  ses  på Datam  18's baggrund  i  Liv- og  ulykkesforsikringsselskabet  Hamlet  og som parodi på udbredte trivialgenrer og endelig som selvparodi, nemlig på Madsens kombinatoriske trivieksperiment Liget  og Lysten.

I Af sporet  er  du kommet (som helhed) skal man bladre.  Det  skulle man også i Madsens forsag med mangesporede forlab i Dage med Diam eller  Livet  o m  natten fra  1972, hvor  32 handlingsstrenge  udspaltes via et  system  af  'omvendte tuborg'er'. Den formulerer  en forlabstznkning og  et  romanideal,  som  (omend  med S e t   verden  er  til (1971) som  en stærk tilnzrmelse) egentlig farst realiseres fuldt ud med Tugt og utugt i mellemtiden og Af sporet  er  d u  kommet. -Den  bogelskende forfatter karakteriserer  "de bager som man laber lige igennem" som  "en togrejse "  , "nyttige,  men  ofte  kedsommelige"  og  fortsztter:  "Langt  hajere sætter jeg  bager  der  er  indrettet  sådan at man  må vandre  omkring  i dem, som fremlzgger et rum som man selv må udforske. Jeg nyder  at vandre ind i sådan en bog, at prave at finde en linje gennem den, blive standset af en uventet vzg, blive lokket på afveje i en fristende passage, blive  tvunget ind i områder som jeg  allerede har gennemvandret, men som nu åbenbarer sig ganske anderledes for mig. Disse bager er som en vandring i en eksotisk, ukendt by, unyttige, men som oftest spzndende, udfordrende " (Dage med Diam s.  l  l  l ) .

Forlabene  synes i  A f sporet  er  d u  kommet at  vaere  cirkulzre,  vandringen  ad  Arhus' og sindets  eksotiske smutveje at  blive  en  rundfart. Romanen  begynder:  "Hvad hedder  han?/Jargen  Fegge-Hansen.  /Hvad vil han?/Begå en forbrydelse./Hvorfor vil Jargen Fegge-Hansen begå en forbrydelse?/Fordi hans hovedpine forsvandt " (s.  5). Den slutter:  "Hvad med din historie?/- Den mangler jeg./ -Hvad er der blevet af den?/ -En forbrydelse. / -Hvad vil du?/ -Gare den forbrydelse god igen.  /Hvad hedder  du?/ -Jargen  Fegge-Hansen" (s.148).  Det  ligner,  men  der  er sket meget  undervejs.  Med  den materialistiske  fru Helén, der har  fået en  mildt  sagt  kritisk  indstilling  til  arbejdet.  Med  Marianne,  der  har fundet sig selv. Med det psykoanalytiske rovdyr Alfreud, som er blevet indespzret på et psykiatrisk hospital.  Med den guddommelige menings trofaste vzbner Vagn, som det helt er slået klik for. Og -mere mulighedsrigt -med Jargen  Fegge-Hansen. Fra  forste  til  sidste side  er  der såvel skiftet pronominer som problematik. Fra en E.D.  B. -agtig pseudodialog i 3. person,  "han",  til en rigtig dialog i  1. og 2. person, mellem "jeg" og  "du "  . Fra  "forbrydelse " som en forsagsvis, pseudorationel  kur mod hovedpine til erkendelse af  en helt  anden, alvorlig  "forbrydelse "  : et spildt, ulevet liv.

## 5. Tematik

## 5.1.  Logos og  Datam  18

Et  hovedtema  (i flere betydninger)  er logik, fornuft,  rationalisme. Jargen Fegge-Hansen, aktuar og vicedirektor i forsikringsselskabet  Hamlet, reprzsenterer rationalisme af uddannelse, erhverv og overbevisning. En fornuftsdyrkGlse så fanatisk, at den med paradoksal  logik får karakter af  det mest irrationelle:  tro, religion.  Som ung har han oplevet fornuften som en ren  åbenbaring:  "Thi dér  i lyset  rejste sig Logos, nej, den var selve  lyset,  og  den  oplyste  ham,  i  ordets  bogstavelige  betydning, oplyste ham om at logikken er sand, den eneste sandhed, uomgzngelig og må falges i enhver henseende" (s.13). Siden lader han sit liv styre af rationaliteten alene, dyrker Logos som ritus.

Hans eneste problem  er, at denne fornuftige livsfarelse efterhånden giver ham en trykkende hovedpine.  Men selv hans lidet rationelle kur mod  hovedpinen,  at  sage spznding i  tilvzrelsen  ved  at  begå forbrydelser,  begrunder  han  rationelt  kalkulerende  under  en  rituel  logostjeneste  med  affaring  af  snzrende  klzdningsstykker,  trosbekendelse (som citeret) og tilhorende lovprisning af  helligdommen:  "Logos vzre lovet" (s.13).

Fegge lader i sygeligt omfang sit liv styre af  fornuften. Men også de andre personer,  der langfra har styr på deres liv, har  problemer  med den. Fegge dyrker fornuften som religion, mens komplementzrt Vagn begrunder sin religiase tro på tilvzrelsens mening med rationelle (omend bovlamme) gudsbeviser, pseudovidenskabelige eksperimenter  m.v. Det  er  en  typisk  Madsen'sk omvending  og  betegnende  for  romanens komplekse polyfoniske struktur.  Men også den ustyrlige Alfreud  Pinsel er egentlig bidt  af  en halvgal  rationalist.  Og han har  problemer  med sin biologisk funderede psykologiske determinisme. Lige som fru Helén har problemer med sin form for reduktiv  rationalisme, nemlig en vulgzrmaterialistisk determinisme.

Socialt er fornuftsdyrkelsen forbundet med bureaukratisk  magtudovelse og profitorienteret kalkulation.  Et  temmelig uskyldigt og morsomt eksempel på magtudavelse er Fegges udnyttelse af sin overlegne bureaukratiske  evne  til  at  kere  bureaukratiet  ud  i kaos og  dermed undgå  at aftjene sin vzrnepligt.  Der er også mindre uskyldige eksempler (punkt 53). Den akonomiske side af sagen kommer frem i Fegges farste samtale med  Alfreud:  "Jeg er  aktuar.  Sidder med  fingrene i statistikkerne, og sarger for at selskabet er skrappere end tyveknzgtene./ -Skrappere til hvad?/ -Til at hale pengene ud af kundernes lommer. Hvis vi  er mere beskedne end tyvene, kan det jo  ikke labe rundt for os" (s.43).

Teknologisk  er  fernuft  og  logik  inkarneret  i  E.  D.  B. -maskinerne. Svend Age  Madsen viderefarer  hermed det tema, som han farst tog op ved indgangen til firserne med Se dagens lys. Her oprulles et fremtidigt "udskiftningssamfund",  styret  af  Madam  Datam,  der  fremstår  som almægtig og omtales i religiase vendinger, men ved  nærmere  eftersyn viser sig ikke at være meget endet end et tvzrsnit af menneskers indstillinger  i  samfundet.  Et  langt  markere  billede  af  E.D.B.-teknologien fremgår af ungdomsbogen Den storste gåde, hvor datamaterne, anfart af  D.Y.R.  1 (af sig selv kaldet Jeg-Ingol) er i fzrd med  at gennemfare menneskenes totale udslettelse godt hjulpet af bioteknologien, våbenteknologien,  trafikken, den forrzderiske hospitalsteknologi og videomaskinerne.  Også for andre end barn og unge er  det en god bog, der udtrykker  en overmåde berettiget angst med stort kunsterisk raffinement. Men i sin problematik -den nagne modstilling af menneske og maskine, der er standard i al slags science fiction -er den en ideologisk (pzdagogisk?)  forenkling.

Ikke således i Af sporet er du kommet. Ganske vist glimter bogen af advarselssignaler. Datamaterne er idag det  allestedsnzrvzrende  apparatur, hvorigennem en bornert, tingsliggarende logik styrer og strukturerer  samfundet.  Ligesom  apparaturet  strukturerer menneskers  tznkning:  Fegge  tznker (til  at begynde med) som en datamat. Det er den teknologi, hvorigennem en kalkulerende fornuft ophober magt og profit,  altimens  den  sager  at  forsikre  sig mod  tilfzldigheder,  ulykker,  ja livet selv. Denne side af  sagen er også reprzsenteret  i det mangetydige navn Rikkard Duebo Vem. Bogen afslarer som nzvnt selv én  af betydningerne,  telefonbogsudgaven Vem, R.D.  (s.44, se videre under identi -tetstemaet).  Andre må man selv kombinere sig til.  Forkortet  ligeud er R.D.V.  anagram for  E.D.B.,  og der  kan  da  opstilles falgende  pæne parrim: E.D.B. -(E)R D(ET) V(E)? That is the question. For samfundet.  For  den  enkelte.  For  Fegge  er  svaret  bekræftende  på  to  måder. E.D.B.  -logikken er  skyld  i  hans  hoved-ve.  Efter  skabelsen  af  Rikkard Duebo Vem, hvor hovedpinen  er på retur, opfatter han den som fad- sels-ve  og forestiller sig  "At hans hovedpine og kvalme havde skyldtes at han gik svanger med Rikkard-ideen" (s.58).

Fra og med hovedpinen driver Fegge ud på forbryderbanen (og det er romanens start!) udvikles springvis nye vurderinger af logikken og datamatikken.  Iszr da  Fegge  som  ridderen  af  den  dundrende  hovedpine med  sine  vzbnere  Alfreud  og  Vagn  tager  fat  på  det  donquijotiske projekt  at  skabe  den  fiktive  identitet  R.D.V.  Som  han  udnyttede  sin bureaukratiske evne til undgåelse af militzrtjeneste,  vil  han udnytte sit kendskab  til E.D.B.  til at gennemfare en E.D.  B.  -forbrydelse. Det lyder logisk, men  det  skabende i  projektet  farer  de- sammensvorne og deres

apparatur, Datam 18, ud i en kaotisk labyrint.

"Datam 18 opfarer sig mzrkeligt" (s.57). Maskinen summer rasende og synes så at modtage  åbenbaringer og udtale sig om fremtiden. Og Fegge begynder at udvikle mzrkelige teorier om den energi, der ligger i informationer,  omend  det  stadig  er  formuleret  i  den  naturvidenska2 belige logiks sprogbrug. Han kalder det  "Stotles regel",  "-I = E X c , hvor I er information og E energi. Og c er lysets hastighed" (s.80). Det 2 svarer jo  til  Einsteins relativitetsteoretiske  formel:  E = m  X  c : "Einstein beviser at alle ting er energi, Eric Stotle at energi i virkeligheden er  information.  Tilstrzkkeligt  mange  oplysninger  og  du har  en  sten. Forbavsende"  (s.81).  Derefter  bliver  Datam  18 sat  til  at  arbejde med historier,  digte, hvad  der resulterer  i  "SPOR"." -Som kunst betragtet er  det  ikke  meget  bevendt",  konstateres  det  bagefter,  men  det  viser alligevel  uforudsete  muligheder,  i  apparaturet, fantasien  og  virkeligheden.

Der  skal  dog  en  'rigtig' digter  til  at  stimulere  det  nzste  afgarende spring.  I  duellen  mellem  Seven  Age  Madnes  som  reprzsentant  for fantasien  og så virkeligheden  slippes syv  aldres  galskab  10s. Efter  den dramatiske duel er alle de involverede ved at finde deres skzbners spor. Og  Fegge,  der  tilkendte  fantasien  prisen,  har  på  det  nzrmeste  fået omvurderet  sine  vzrdier.  I  en  samtale  med  Vagn  demonstrerer  han, hvordan fotografiapparatets  udbredelse  i malerkunsten modsvaredes af sammenhzngslase,  abstrakte  og surrealistiske vzrker. "  -Noget  tilsvarende sker nu. Denne gang er det ikke synsevnen, der er blevet  forstyrret,  men  den  logiske sans.  Vi  har  jo  lavet  datamater,  der  lafter  det logiske åg af  vores skuldre. Der er ikke behov for at vi  holder os til det rationelle  mere,  det  g0r  de  langt  bedre,  vores  snusfornuft  sprznges, fantastiske  nye  usammenhznge i verden bliver synlige for os [..  .] -Jeg praver  at  beskrive  det  fra  to  sider.  Vi  må vznne  os  til  det.  At  tale kubistisk. Et nyt usammenhzngende, springende liv venter os" (s.  121)~.

I  forhold  til  logik  og  E.D.B.  er  dette  et  hovedspring  for  Fegge.  I bogen  som  helhed  er  det  et  differentieret  og  paradoksalt  oplaftende udsagn  om  de positive muligheder  i  vor  tids  informationsteknologiske revolution.  Også Svend Age  Madsens positioner har udviklet sig i labet af firserne.

Det  er  dog  hverken  Fegges  eller  romanens  sidste ord  om  logikken. Med punkt  119 er Fegge en tur inde i verdenslitteraturen, i 61 omkring filosofien, den kedelige materialist  Friedrich  Lange og en mere spzndende, fantasifuld misforst  Aelse  af  ham. Nu  er  Fegge ved  at få fzrten af  sit  spor.  "Han  tilstod  for  sig selv  sin  synd,  som  var  at  han  blindt havde  stolet på logikken og afvist  alle  andre muligheder,  og påtog sig sin  opgave  som  var,  ud  af  det  kaos  han  befandt  sig  i,  at  digte  en sammenhzngende, logisk verden.  Han så i ajnene, at han ville  ramle ind i paradoxer,  at selvmodsigelse efter selvmodsigelse ville vzlte ham overende, men han var  parat  til  hver  gang at rejse  sig igen,  begynde forfra på den uendelige, slidsomme opgave: at hzve sig fra at vzre en

latterlig pedant, til at blive logikkens tragiske ridder" (s.145-146).

Tvzrs gennem den humoristiske distance er der i denne formulering meget på spil for Fegge som for romanen. Den frzkke juxtaposition  af sammenhzng og selvmodsigelse, logik og  digtning  er  et  koncentreret udtryk for bogens 'kubistiske tale'. Hvor logikken ikke bare.overlades til maskinerne, men hvor fiktion og virkelighed, fantasi og logik er vzsentlige momenter, ikke i en syntese, men i en dynamisk,  dialogisk relativitet.

## 5.2. Identitet

Identitetsstemaet  er  gennemgående  i hele  Svend  Age  Madsens  forfatterskab og også i denne roman.

For  Fegges  udvikling  er  kontakten  og  interaktionen  med  de  andre identitetssogende personer  af  afgarende betydning.  Og de fleste kan jo betragtes som udspaltninger  af  Fegge, fortrzngte sider af  hans karak-

ter.

Vagn soger sin identitet via  Gud som garant for tilvzrelsens mening. Og  går  i  stykker  på meningernes  pluralitet,  tilvzrelsens  forskydelige bund.

Fru  Helen  sager  som  enke  en  selvstzndig  identitet  via  arbejdet  og kampen for sine materielle behov.  Men  er ved  at gå i spåner på det, hvad  der viser  sig i  hendes  uafladelige,  paranoide navneskift  (Helen -Helen -retur).  Hun er ikke  "hel " og  "én" og  må sluttelig indramme kunst (hun er operaelsker) og dram en ganske anden plads i sin fortolkning og sit liv.

Marianne  sager  sin  seksuelle  identitet.  Og  finder  den  gennem  en (kzrligt-parodisk fremstillet)  kontaktannonce-korrespondance  med  sig selv i en lykkelig narcissisme.

Forfatteren trygler Fegge om en identitet. Logisk, for en forfatter får i  haj grad identitet  gennem  sine fiktive personer.  Han  bliver  dermed afhzngig  af  disse,  for  ikke  at  tale  om  andre  fremmede  magter  som forlag og lzsere. Han fristes til at tzkkes disse magter, gå ind på deres betingelser, og sætter således sin identitet på spil. Hans skrivning bliver forskrivelse,  "den  djzvelske  kontrakt"  (s.77),  en  faustisk  djzvlepagt der som bekendt i reglen er indgået af en intellektuel eller en kunstner. L/ Som fanatisk dyrker af det fantastiske kan han måske få det sidste ord i forhold til virkeligheden, men 'selv'  risikerer han udslettelse.

I erhvervslivet er identiteten  tilsyneladende hzngt op på funktionen. Da Michael Osgren under mystiske omstændigheder er kart over, overtager  en  ung  mand  uden  videre  formaliteter  hans  navn  og  identitet (som Vilhelm overtager  Christians identitet  i  Tugt  og utugt  i mellemtiden).

Fegges  identitetsprojekt,  som  Alfreud,  Vagn  og  fru  Helén bliver involveret  i,  er  jo  det  Frankensteinske  og  donquijotiske  gennem  den moderne teknologi at skabe den fiktive identitet Rikkard Duebo Vem. I telefonbogsudgaven, Vem, R.D., et råb om identitet. R.D.V. laser ikke Fegges problemer, men hvirvler ham ind i de proceser, hvor han efterhånden  aner den egentlige forbrydelse:  hans egen ikke-identitet, hans liv  i  kulde  og  konvention,  hans  lidenskabslase  zgteskab,  hans  ikkeforhold til sin datter, som han har stadt fra sig.

Også Alfreud  Pinsel (u-et har han selv tilfajet) er identitetslas, for så vidt  han  er  jeg-las,  viljeslast  underlagt det'ets,  det  ubevidstes,  det uopmzrksommes  "maskine" (s.10). Den driver ham til at agere som et amoralsk rovdyr,  baddel  og  Don Juan.  Hvad  man  kalder  et  afsporet individ. At pågribe og udplyndre små butikstjrve er hans utraditionelle levevej,  at  forfare,  ydmyge  og  pine  piger  som  Anne-Mette  er  hans starste fornajelse.

Alligevel  gnaver  hans  manglende  (med)menneskelighed,  hans  jeglashed i ham som et savn. Han sager på god psykoanalytisk vis at finde sit jeg ved at tyde det uopmzrksommes koder og har uszdvanlige evner i den retning. Men det viser sig uendelig kompliceret, erindringssporene farer stadigt længere tilbage, til far fadslen, til selve undfangelsen, hvor enhver pådrager sig en uhjzlpelig skyld,  "kainskomplekset" : "  -Du har ikke bare ansket din bror dad, du har forhindret ham i at blive undfanget, ved  at mase dig farst frem. Noget i retning af  en halv million har du  syndet  imod,  en  halv  million  sædceller,  der  alle  dramte  om  at komme farst til zgget, har du skuffet. Kvalt far fadslen, så at sige, hver 8 evige en, på n z r  dig" (s.16).

Helt  galt  bliver  det  med  Alfreuds  identitetsproblemer,  da  AnneMettes storesaster med vatblokeret  skede tager en raffineret hzvn over har hun taget  hans stolthed, hans uopmærksomme fra ham:  "Jo mere ..."

ham, gar ham impotent. Som  "vatgzsten" (jvf. Stengzsten i Don  Juan) jeg  praver,  desto  vzrre  bliver  det.  Det  er  i  mit  hoved  hele  tiden (s.71).

Til sidst må Alfreud  opsage en psykiater.  Han forklarer  ham kainskomplekset,  samt  at  hans  forsag  på at sone skylden ved  at  plante  sin sæd i så mange skod som muligt, hans Don Juan-virksomhed, kun har gjort  det  vzrre:  "Nu er  det  ikke  lzngere  mine  saskende jeg  drzber, men mit eget afkom" (s.  105).

Psykiateren sager at stimulere Alfreuds uopmzrksomme med en forfarende erotisk fortzlling. Men det er psykiaterens kanne kone Hannelore,  der  helbreder  ham.  Ydermere  er  det  tydeligvis  Alfreuds  farste alvorlige  og  dermed  jeg-dannende  kzrlighedsforhold.  Det  er  derfor tragisk  ironi,  at  psykiateren,  da  han  overrasker  dem  sammen,  i  Alfreuds egen stil ydmyger dem og tvinger dem begge til  at spille med i

Alfreuds tvangsindlzggelse  på en lukket psykiatrisk afdeling.

Er  han ikke sindssyg, bliver  han det.  Sporet er blokeret,  netop som han med gennemtrzngende sindssyg logik er ved at komme på det. Da Fegge  besager  ham  på den  lukkede  afdeling,  fortzller  han:  "Problemerne opstår allerede i den uterale fase. Du må ikke forveksle det med uterin, der kommer  af  livmoder. Det  har ikke noget med  d ~ t at gare. Uteral  kommer  af  uter,  der  betyder  Hvem.  Perioden  hedder  sådan, fordi den er bestemmende for hvem man bliver til. Kan du ikke forklare  dem  det? Forstår  du, når jeg  vil  forklare det, stiller  det  uopmzrksomme sig hele tiden i vejen. Sandheden må ikke komme frem! Får mig til  at  fortale  mig.  Når  de så griner  ad  mig,  går det  uopmzrksomme helt  grassat.  Fosterterapi  hedder  det"  (s.139).  Mennesker  med  identitetsproblemer  lzgger  sig  netop  i  fosterstilling,  mimer  et  spargsmålstegn.

I  spargsmålet (H)VEM? krydses således Fegges donquijotisk  teknologiske og Alfreuds psykoanalytisk-biologiske  identitetsspor .

Alfreud  har  imidlertid  også andre uafrystelige syner, som  han giver Fegge indblik i, en kafkask rzdselsvision  af hele samfundet. I punkt 59 oprulles en scene, der sammenblander kvindeskad, domstol, socialkontor, psykiatrisk  hospital  og helvede.  Fra  et  markt, overfyldt venterum slippes de ulykkelige ansagere (om en identitet) ind i forharslokalet. En skyldbetynget baddel.  Et  voldsoffer med hukommelsestab.  En flygtningefamilie,  der  er  kommet  illegalt  ind  i  landet.  Hannelore  med  sit smukke ansigt vansiret,jaget overalt af sin frygteligt skinsyge mand. En fallent,  der  fingerede  selvmord.  Nzste  i  rzkken  er  "en  distingveret zldre herre":  "Jeg harer ikke til her, sagde manden  afmålt. -Vil  bare meddele  at jeg  har  en  identitet.  Som jeg  aldrig  har  brugt  til  noget" (s.142). Fegge er rystet. Dernzst kommer Anton Usbek, som vil kabe 23 identiteter mere. Det vzkker så megen forargelse blandt de ventende, at de sprznger daren. Som ved en ejakulation strammer ansagerne ind i  forharslokalet,  der forvandles  til  en lukket  psykiatrisk  afdeling.  Den sindssyge  Alfreud  kan  anske  den  chokerede  Fegge "God  bedring" (s.143).

## 5.3.  Brodermordernes samfund

Identitetssporet  farer  således lige ind  i  romanens  radikale  samfundskritik.  Romanens dystert  -parodiske psykologiske teori, kainskomplekset , fungerer som det centrale billede på et afsporet, forbryderisk samfund. Som dekodning af en social hieroglyf, hvori  brodermorderne  Fegge og Kain-Alfreud kun  alt  for  pinligt  sporer  deres  implicerethed.  Et  samfund af identitetslase, jegsvage  individer  involveret i et morderisk konkurrencer~~. Et  samfund  styret  af  bureaukrati  og  datamater,  at  en bornert  aktuar-logik. Men hvor det  uforståede, fortrængte irrationelle har djzvelsk gode muligheder for at udfolde sig.

I dette samfund er det almindelige profitorienterede erhvervsliv mere tyvagtigt  end  tyvene.  Lanarbejdet  har  karakter  af  prostitution  og den ene lanarbejder er frit udskiftelig med den anden.

Kzrlighedsevnen  lammes under forhold som disse.  Forfarelse bliver som oftest fornedrelse.  Ægteskaberne er kolde, konventionelle arrangementer  (Fegge og  Lone,  Vagn  og  Ulla),  som  gar  forzldre  og  barn fremmede  for  hinanden.  Som  kun  opretholdes,  fordi  de er vanedannende,  og  fordi  misforståede  gensidige  hensyn  forhindrer  de  farste skridt til oplosning (jvf. Vagns og Ullas sargeligt symmetriske betroelser til  tredjepart).  Eller  zgteskabet er et helvede af  aggressiv besiddelse og sygelig jalousi (psykiateren og Hannelore).

Baddelvirksomhed er en folkelig forlystelse. Yndede ofre er butikstyve og  andre  småkriminelle på samfundets  bund.  Det  er  som  nzvnt  Alfreuds levevej og lyst.  Men også den ynkeligt-uhyggelige Ole Hanningsen  (punkt  9)  forsader  sin  ensomme  alderdom  på plejehjemmet  med talrige minder orii, hvordan han har overrumplet, ydmyget og maltrakteret småkriminelle.

De små forbrydere rammes.  De starre går fri. Endog en parkeringsbade kan  bureaukraten  Fegge  undgå at betale.  Og samfundets magtog tvangsmekanismer , dets udskillelse af  forbrydere og sindssyge, ram -mer  irrationelt.  Der  kunne  vzre  al  mulig  grund til  at straffe Alfreud for  hans  forbryderiske  levevej.  Men  grunden  til,  at  han  faktisk  indejpzrres  til  sidst,  er  hans lykkelige, ligeberettigede  affzre med  Hannelore. Intrigen omkring Alfreuds tvangsindlzggelse, punkt 56, der kom -mer ind på lovbestemmelserne omkring denne form for indespzring, er let  stykke  konkret  samfundskritik.  I  avrigt  i  klar  forlzngelse  af  den ~mfattende kritik  af  samfundets straffe -og fzngselssystemer i Tugt og utugt i  mellemtiden.

I  dette  rationalistisk-irrationelle samfund  fremstår  skabende fantasi ;om en forbrydelse.  Litteraturen er ved  en faustisk kontrakt  afhzndet il  fremmede  magter.  Eller  den  strejfer om  som  et  navnlast  udskud  i narke smoger.

-

Alligevel er det fantasiens glimt, litteraturens lys -et lille, tyndt  et der til sidst lader Fegge og lzseren ane en opgang fra samfundets huler. Den sagende Fegge mader en ung mand -sin egen ungdom? -der ryster af  mangel  på stof  for  falelser og  intellekt.  Fegge  må springe ud  i  det gådefulde på digt  eller  d0d. Hårdt presset  digter  han en lille historie, nok  til  at  stille  den  unges  vzrste stofhunger  og  han  indvilger  nu  i  at vzre vejviser. Fegge  er  på vej til  at finde sin fantasi, sin forfatter, sin egen historie.

Som læser ved man dog: har man fulgt romanens personer ad dunkle spor og selv famlet en del i marke, har fantasiens, humorens og intellektet~ lys hele tiden vzret i nærheden. Hvordan skulle man ellers vzre kommet så dybt ned og så vidt omkring?

## 6. Madsen  i mellemtiden

Ved en forfatteraften på Nibe bibliotek i januar  1985 havde Svend Age Madsen også nogle kommentarer  til Af sporet  er  du kommet. -Bogen forholder sig til den overgangsfase, vi  befinder  os i, hvor  b 1  .a. den nye teknologi -gensplejsning  og  datamater -tvinger  os  til  at  overveje, hvordan vi  på en ny måde kan få styr på vores moral. Som reaktion på en  fornuftsbehersket  tidsalder  rummer  bogen  også  et  forsvar  for  det irrationelle.

Bag det ligger også et personligt problem: Som matematikstuderende falte han, at et eller andet manglede. Han begyndte så at skrive. Han kan  stadig  godt  lide  den  logiske  og  klare  tanke.  Men  hans  skrivning betad, at han også som menneske fik udfoldet andre sider. -

Svend  Age  Madsens  matematisk-naturvidenskabelige baggrund  har sikkert  på flere  ledder  været  nyttig  for  ham  som  forfatter, bl.a.  har hans  kendskab  til  E.D.B.-logik vel  hjulpet  ham  til  at komme  ud  over forenklingerne i megen  humanistisk  kritik  af  teknologi og naturviden-

skaber.

Svend  Age  Madsen har i sit  senere forfatterskab vist  et  intellektuelt overblik som ikke mange moderne danske forfattere, foruden humor og intuition for aktuelle problemer og bevzgelser i samfundet.

Siden forfatterskabets start i begyndelsen af tresserne har han vzret i kontakt med en hel del litterære stramninger -og fået noget godt med fra dem alle. Forenklet til kanten af det karikerende vil jeg  opridse det således: Han startede som  modernist,  hvor  han skildrede menings- og identitetsoplasningen, rationalitetens magteslashed og menneskenes isolation  på  en  måde,  der  isolerede  hans  beger  til  en  relativt  snzver lzserkreds. De sene tresseres 'postmodernistiske'  attituderelativisme virkede  befriende  på ham  ved  menings- og vzrdipluralismen,  den  litte- rzere genbrugsteknik og interessen for trivi og folkelig underholdningslitteratur.  Halvfjersernes  samfundsengagement  fremmede  hans  frigorelse  fra det  sterilt-relativistiske i  'postmodernismen'  og  hans gennembrud til  en kunstnerisk  reflekteret,  fascinerende  formuleret  samfundskritik  og  en  stor  lzeserkreds.  Skulle  der  farst  vzre smuttet  et  par  let forenklede  socialistisk-utopiske losningshåb  med  har  han  i  hvert  fald problematiseret dem yed indgangen til firserne.

Firsernes sociale og menneskelige labyrint  i Af sporet er du kommet rummer spzndende sidespor og spredte udgange, men gennemgående er billedet  dystert: hobevis af  identiteter, der aldrig når ud over fosterstadiets isolation,  et  afsporet  samfund.  Men  som  intellektuel  sporsogning  og  fantasifuld  vejvisning,  som  indlzeg  i  kulturdebatten  og  som kunst, er bogen aktiviserende og oploftende.

## Noter

- En  sammenfatning af  Bachtins  genrekarakteristik  fra  Dostoevskij-bogen i  14 punkter kan laeses i min  artikel  "Dialogen og den tragiske farce", se litteraturlisten.
- Jvf. Ib Johansens analyse i Sfinksens  forvandlinger, se litteraturlisten.
- Svend  Age  Madsen har  i  et  brev  af  20.7.86  peget  p i  nogle  flere  persongengangere:  "Novellen  "Den retskafne"  (lrest i radioen  (Holberg-figur-række det i r  Holberg  fyldte  rundt)  men  vist  ikke  trykt)  f o r t d e r   om  Fegge  og  hans datter,  Lea.  "Pi vej til  kirkegirden"  (i  "At anske en  pludselig  forvandling", Gyld. 83) fortæller mere om Michael Osgrens ulykke. "
- "SPOR"  blev  lavet  som  E.D.B.-program  på Comcats-systemet (1.B.M.-standard)  af  Bent  Mortensen  og Jan  Molgaard  i  1984.  Systemet  forhandles  af Tandlregehajskolen  i Arhus,  som har  udlint  programmet  til  mig.  En  tak  til Jan  Malgaard for hjrelp med formidlingen. 4
- Et meget kort, forholdsvis sammenhængende forlab, som vi  fandt p i   et hovedfagskursus i dansk,kaldte vi  "skakvarianten": A-H-D-B-X-K-V-I.
- Som sen af  en  aktuar,  1950-62 ved  Livsforsikringsselskabet "Jylland" i  Ryesgade, Arhus (der har ogsi, som oplyst af  Madsen i i fornævnte brev,  ligget et livsforsikringsselskab "Hamlet " i  Ryesgade),  1962-68 ved  "Fremtiden",  Aalborg,  har jeg  et  ganske  konkret  billede  af, hvorledes indfarelsen  af  E.D.B.maskiner lettede  "det logiske &amp;g",  det enorme, rutineprægede beregnearbejde, der hvilede p i   aktuarens skuldre. 6
- Jvf.  "Faustus og historien", se litteraturlisten.
- Kainskomplekset har en sliende parallel  i Stanislav Grofs psykologiske teorier prresenteret p i  dansk  i Den  indre  rcjse 1-11  (se  litteraturlisten). Bind  I, "kortlægning af menneskets ubevidste gennem LSD-psykoterapi" rummer flere eksempler p i   forsagspersoners LSD-stimulerede erindringer om spermatozoens "indre rejse "  , undfangelsen  og fostertilstanden. Sammenlign  med disse passager fra en psykiaters LSD-træningssession: "Efter nogen  tids forlab var jeg  til min store forbavselse i stand til  at opdage, at jeg  var en spermatozo og at de

eksplosive regelmzssige  impulser  blev  udsendt  af  en  biologisk  pacemaker  og overfort  til en lang pisk,  der glimtede i vibrerende  bevzgelser. Jeg  deltog i et hektisk super-kaplob ..." (s.218).  "Selv da jeg vendte tilbage til min szdvanlige bevidsthedstilstand,  havde jeg  folelsen af  at denne oplevelse ville have en varig virkning  på  min  selvrespekt.  Ligegyldig hvad  min  Iobebane  bliver,  har  jeg allerede haft  to klare succeser -jeg  har vundet  spermatozokaplobet i konkurrence  med  flere millioner  andre og med  succes gennemfort  embryovzkstens indviklede opgave. Skont min fornuft tvang mig til at smile nedladende, da jeg tznkte disse ideer, var folelserne bag dem stzrke og overbevisende". (s.218). Disse  "erindringer", der giver et meget godt, hallucinatorisk  billede af forsogspersonens livsholdning -hans overmåde positive vurdering af  konkurrencerzs ("super-kaplob")  og succes, tages af Grof helt og aldeles for palydende. Svend Age  Madsen har efter eget udsagn i ovennzvnte brev ("på  spejderære"1) ikke  læst  Grof.  Men  der  består  en  form  for  objektiv  intertekstualitet  med parodisk  virkning,  idet  romanen  præsenterer  beslægtede  'teorier' med  omvendt fortegn ved vzrdierne.

## Litteratur

Madsen, Svend Age: Besoget , Kbh. 1963.

- "  ": Lystbilleder, Kbh. 1964.
- "  "  : Otte gange  orphan, Kbh.  1965.
- "  ": Ti~ojehcr, Kbh. 1967.
- "  "  : Liget  og Lysten, Kbh. 1968.
- " ": Tredje gang så  ta'r vi ham ... , Kbh.  1969.
- "  ": Maskeballet, Kbh. 1970.
- "  ": Smt  verden er til, Kbh. 1971.
- "  ": Dage med Diam eller Livet  om natten, Kbh. 1972.
- "  ": Jakkels vandring, Kbh. 1974.
- "  ": Tugt og utugt i mellemtiden, Kbh. 1976.
- "  ": Hadets  bdnd, Kbh. 1978.
- "  ": Se  dagens lys, Kbh. 1980.
- "  "  : Af sporet  er du kommet, Kbh. 1984.
- "  ": Dr. Strangula, Arhus 1985.

Bakhtine, Mikhail: La poitique  de Dostoievski, Paris 1970.

- "  ": Rabelais andiiis World, Cambridge, Mass. 1968.

Bang,  Bodil: "Litteraturens  fetichkarakter  og  dens  hemmelighed.  Om  Svend  Age Madsen: Liget og Lysten (1968)" i  Bang,  Bodil (red.): Roman/roman? analyser, Kbh. 1974.

Barfoed,  Niels:  "Svend  Age  Madsen",  i Danske  digtere  i  det  20.  århundrede, bd. 5 , Kbh.  1982.

Derrida, Jacques: Om grammatologi, på dansk ved Lars Bonnevie og Per Aage Brandt, Kbh. 1970.

Edal, Renny og Nielsen, Ole: Identitet  og virkelighed. En tematisk  l ~ s n i n g i Svend Age Madsens forfatterskab, Odense. 1980.

Egebak,  Niels: Psykoanalyse  og  uidenska  bsteori.  Fem  kapitler  af  en  Freud-  laesnzng, Kbh. 1980.

Eco, Umberto: Rosens navn, overs. af Nina Gross, Kbh. 1984.

Freud, Sigmund: Dremmetydning, overs. af Mogens Boisen, Kbh. 1978.

"  ": Metapsykologi I-II, overs.  af  Ole  Andkjær  Olsen,  Barge  Kjær  og  Simo Kappe, Kbh. 1976.

"  ": Huerdagslivets psykopatologi, overs. af Mogens Boisen, Kbh. u.&amp;.

Gemzw, Anker: "Dialogen og den tragiske farce -Michail Bachtins teoretiske arbejde", i Poetik, IV. 1. 1971, genoptrykt i LitteraturvFdenskab Roskilde 1974.

" ": "Faustus  og  historien.  En  sammenlignende  analyse  af Historia  von  D. Johann Fausten og Marlowe's Doctor Faustus", i Poetik 22, 1974.

Ginzburg, Carlo:  "Morelli, Freud and Sherlock Holmes: Clues and Scientific Method", History Workshop Journal. (Findes i dansk udgave i dette nr. af Kultur &amp; Klasse.)

Grof,  Stanislav: Den indre rejse 1-11. I  "kortlægning af  menneskets ubevidste gennem LSD-psykoterapi/(S.G.),  II  "Menneskets made  med  daden"  (S.G.  og Joan  Halifax), overs. af R.Gormsen og  J.Lumbye,  Kbh. 1977 og 1978.

Jerwell,  Hermann  Ruge og Olsen,  Kai A.: Hvad  datamaskiner  ikke kan, overs. af  Ole Caprani, Kbh. 1983.

Johansen, Ib: Sfinksens  forvandlinger. Fantastiske  fortellere i  dansk  litteratur fra B.S.Zngemann til Per Hojholt, Aalborg 1986.

Madsen, Peter: Semiotik og dialektik, Kbh. 1971.

Marx, Karl: Das Kapital, bd. I og III, Berlin 1969.

"  ": Kapitalen, I, 1, overs.  J.Witt-Hansen m.fl., Kbh. 1970.

Perniola, Mario: Blenduaerkcr, overs. og udvalgt af Carsten Juhl, Arhus 1982.

Schmidt,  Karsten: Mandlighedens  positioner.  Studie  i  Svend  Age  Madsens fol-fatterskab, Kbh. 1982.

Schou, Saren: "Svend Age  Madsen" -et forfatterportrzt fra biblioteket, 1985.

I , t# . , , . Prosaen p A   maskebal", i Dansk  litteraturhistorie, bd. 8, Kbh. 1985.

Smith, Mark og Thomson, Jamie: Talisman of Death, Harmondsworth 1984.

Sterne, Laurence: Tristram Shandy, London 1950.

Thau, Carsten:  "Genial afsporethed", om Af sporet  er  du kommet i litteratur/85 -en almanak red. af K.Syberg og A.Schnack.

Zerlang, Martin:  "Ernst Bloch als Erziihler. ~ b e r Allegorie, Melancholie und Utopie in den "Spuren" ", i Tekst + Kritik, Muchen 1985.

En  tak  til  adskillige,  iszr  Ole  Andkjzr  Olsen,  Ellinor  Wolf,  Martin Zerlang og Claus Bratt Ostergard for nyttige henvisninger. Og en tak til Inger Lytje og Hans Hessellund for elementære indforinger i henholdsvis datamaternes teori og praksis.