Kampene, som styrer journalister og nyhedsmedier – frispark og frispilninger i Bourdieus feltteoretiske arbejde
Forfattere: Flemming Svith
Tidsskrift: journalistica (2015-12-30)

## Kampene, som styrer journalister og nyhedsmedier

- frispark og frispilninger i Bourdieus feltteoretiske arbejde

## AF FLEMMING SVITH

## Abstract

Denne  artikel fremhæver  feltteoriens oversete potentiale som analyseredskab på mesoniveau for medie- og journalistikforskning.  Bourdieu  anvender  feltteorien  til  på  makroniveau at  betegne  nyhedsproduktionen  i  vestlige  lande  som  domineret  af  kommercielle  interesser,  og  på  mikroniveau  er  feltteorien  anvendt  i  antropologiske  redaktionsstudier  af  journalisters  positioneringer.  Denne  artikel  fremhæver  feltteoriens styrke på mesoniveau til at begrebsliggøre strukturer, der eksisterer  i  historisk  afgrænsede  perioder.  Der  hersker  specifikke konkurrence  dynamikker mellem polariserede nyhedsmedier og mellem polariserede journalister, som disponerer nyhedsmedier og journalister til at handle på bestemte måder. Jeg undersøger feltteoriens  følsomhed  over  for  historisk  afgrænsede  konkurrenceforhold i en dansk case gennem konstruktion af fire felter, der demonstrerer forskellige konkurrencelogikker mellem henholdsvis aviser og journalister.

## Introduktion

Det er 20 år siden, at  Bourdieu gik  til  kamp  mod,  hvad  han anså for journalisters og især tv-mediets tiltagende og urimelige magt  i  det  franske  samfund  (Bourdieu,  1998/1996;  2005/1995; 1996/1992: 281). I sine analyser af aviser, tv og journalistik begik han  imidlertid  en  række  'frispark'  med  generaliseringer  og simplificeringer, som bryder med hans egne teorier om, at det moderne  differentierede  samfund  består  af  række  mikrosamfund med hver sine spilleregler. Det ændrer dog ikke på, at hans feltteori  om det moderne samfund tillige indeholder en række 'frispilninger'  til  at  forstå  medier  og  journalistik  i  en  bredere social og samfundsmæssig kontekst.

Formålet med denne artikel er at bidrage til at nyttiggøre feltteorien som redskab på mesoniveau i analysen af nyhedsproduktion ved på en operationel måde at inddrage sociale strukturer i medie- og journalistikforskning. Artiklen bygger på en Bourdieulæsning, som fremhæver den analytiske og åbne karakter af hans begreber.  Det  er  ikke  artiklens  formål  empirisk  at  undersøge konkrete styrkeforhold i eller mellem felter. I stedet er fokus på at identificere grupperinger og den specifikke logik i dens indbyrdes konkurrence om det at være journalist eller nyhedsmedie. Felter konstrueres med to poler i et logisk og objektivt modsætningsforhold.  Artiklen  anvender  en  dansk  case  til  at  konstruere fire felter, som demonstrerer vigtigheden af at afgrænse de strukturelle forhold i nyhedsmedier og journalistik i tid og rum, hvorved de adskiller sig fra Bourdieus mere makrosociologiske betragtninger om nyhedsmedier og journalistik.

Få kan være i tvivl om, at markedet for nyheder har ændret sig de seneste årtier som følge af blandt andet nye digitale medier. Sideløbende hermed har jobmarkedet i Danmark ændret sig for journalister, så mange i løbet af de seneste årtier er blevet ansat i virksomheder og private og offentlige organisationer med intern og ekstern kommunikation, strategisk information og PR. Disse strukturelle forandringer i mediers og journalisters mikroverdener kan feltteorien begribe, og den fremhæves i litteraturen som en anvendelig og frugtbar (Couldry, 2004: 170) og dominerende retning i medieforskningen (Anderson, 2008; Hovden, 2012; Zelizer,  2004).  Imidlertid  skelner  den  feltteoretiske  tradition  ikke tilstrækkeligt  mellem  medier  og  journalistik  som  to  distinkte analyseobjekter med hver sine egenskaber (eksempelvis Benson &amp; Neveu, 2005; Bourdieu, 2005/1995; 1998/1996; Couldry, 2004, 2014; Marliére, 1998). Det er paradoksalt, eftersom netop styrken ved feltteorien er dens evne til at begribe specifikke differentieringslogikker og kausale mekanismer i det moderne samfunds mikroverdener (Couldry, 2004: 174).

Mine argumenter i denne artikel er for det første, at der er forskellige differentieringsmekanismer eller konkurrencelogikker i nyhedsmedier og i journalistik, hvorfor de - uanset tætte relationer - må forstås hver for sig.

For det andet, at felter i nyhedsmedier og journalistik bør konstrueres  ud  fra  kontingente  og  specifikke  strukturelle  forhold frem for generelle makroforhold. Nedenfor konstruerer jeg fire felter, som afviger fra Bourdieus antagelse, at alle kulturelle produktionsfelter, ikke mindst produktionen af nyheder, er spændt ud mellem en kulturel og en økonomisk pol. I stedet peger jeg på kulturelle og politiske modsætningsforhold. Felterne konstrueres ud fra statistiske data (jf. Bourdieu &amp; Wacquant, 1992: 243; Bourdieu, 1998/1996: 41; Myles 2010: 145), aktørers positioneringer og den nationale og internationale litteratur om nyhedsmedier og journalistik. Med feltskitserne undersøger jeg teoriens følsomhed over for strukturer, der varierer mellem nyhedsmedier og journalistik og er tidsmæssigt afgrænsede.

Artiklen fortsætter ved at fremhæve positive og negative elementer i Bourdieus feltteoretiske arbejde i forhold til analyse af specifikke  strukturelle  forhold.  Derpå  følger  mine  skitser  til  to nyhedsmediefelter og to journalistfelter før og efter år 2000. 1  Felterne konstrueres med to poler med hver sit rationale, objektive interesse og principper og med den specifikke konkurrencelogik, som polerne  skaber.    Afslutningsvis  peger  jeg  på  tre  områder, hvor feltskitserne kan bidrage til feltteorien som analytisk redskab i medie- og journalistikforskning.

## De informerende 'frispilninger' i Bourdieus feltteori

I  Bourdieus  sociologiske  teori  om  de  moderne  differentierede samfund er feltbegrebet helt centralt. Den sociale verden er opdelt i mere eller mindre relativt autonome mikroverdener med egne regler og mønstre i de deltagende aktørers adfærd. Disse mikroverdener begriber Bourdieu som felter, som han tillægger specifikke effekter på kulturel produktion, herunder journalistik.

Imidlertid giver hans feltteoretiske arbejde mig grund til at fremhæve tre  'frispilninger'  og  to  'frispark'  i  studiet  af  medier  og journalistik. Min påstand er, at Bourdieus feltteoretiske arbejde både fremmer og hæmmer forståelsen af medier og journalistik.

Feltteoriens  første  frispilning  er,  at  den  forankrer  teori  om medier  og  journalistik  i  en  større  social  og  samfundsmæssig kontekst. Felter definerer Bourdieu som et netværk af positioner mellem to modsatrettede poler organiseret efter en specifik logik (Bourdieu, 1993), som ikke er åbenlys, fordi felters regulariteter ikke er eksplicitte og kodificerede (Bourdieu &amp; Wacquant, 1992: 98).  Polerne  repræsenterer  forskellige  former  for  kapital  eller magt, dvs. forskellige kvalifikationer, egenskaber, evner, kunnen og anerkendelse. Relationen mellem disse poler er konkurrence frem for samarbejde, solidaritet eller kærlighed. ' We can indeed, with caution, compare a field to a game (jeu) although, unlike the latter a field is not the product of a deliberate act of creation, and it follows rules or better regularities, that are not explicit and codified.  Thus  we  have stakes (enjeux) which are for most part the product of the competition between players .' (Bourdieu &amp; Wacquant, 1992: 98).

Konkurrence  forstås  som  et  generelt  regulerende  princip  i aktørers stræben efter forskellige typer af værdi som uddannelse, anerkendelse,  opmærksomhed,  penge  og,  som  jeg  nedenfor foreslår, mere specifikke værdier som fx praktisk professionalitet i  journalistik  (jf.  Svith,  2014).  Felter  tilskrives  relativ  autonomi, hvilket er grundlaget for overhovedet at tale om en 'egen' verden med poler og konkurrence. 2  Det er værd at bemærke, at et felt er et analyseobjekt, som forskeren konstruerer med henblik på at forklare mønstre i aktørernes praksis (Bourdieu, 2005/1995: 30). Et felts forklaringskraft afhænger af, hvor meget aktørerne styres af feltets specifikke konkurrence. 'In so far as the properties chosen to construct this space are active properties, the space can also be described as a field of forces: in other words, as a set of objective power relations imposed on all those who enter this field' (Bourdieu, 1991/1984: 230).

Feltteorien bygger på kausal sandsynlighedslogik (Christoforou &amp; Lainé, 2014: 6), hvilket betyder, at felter skaber mønstre eller regulariteter i journalisters og nyhedsmediers praksis. ' Every subfield has its own logic, rules and regularities '  (Bour- dieu  &amp; Wacquant,  1992:  104).  Praksis  er  bestemt  af  strukturelt baserede  konkurrencerelationer  mellem  modstående  grupper. [B]y constructing the objective structure of the distribution of the properties attached to individuals or institutions, one acquires an '  (Bourdieu, 2004/2001:  58).  Den  kausale  mekanisme,  hvorigennem  disse er et

' instrument for forecasting the probable behaviors of agents occupying  different  positions  within  that  distribution. strukturelle forhold virker, er ifølge Bourdieu habitus, 3  der ' blandt flere principper for de agerendes produktion af praksisformer, omend det utvivlsomt er mere på spil end noget andet princip ' (Bourdieu, 2005/1988: 103).

Feltteoriens rationale er, at konkurrenceforhold i afgrænsede territorier eller netværk regulerer aktørers praksis, uden at disse nødvendigvis er sig dette bevidst. Dermed bidrager feltteorien med sit fokus på kausale relationer i de sociale strukturer til at forstå  medier og journalistik som en del af en social kontekst, hvilket er tiltrængt i medieteori (Hesmondhalgh &amp; Toynbee, 2008: 11). Feltteoriens første 'frispilning' er derfor, at den kan anvendes til at identificere strukturer med modstillede grupperinger i en mikroverden, som disponerer aktører til en bestemt praksis.

Den anden frispilning er feltteoriens integration af forskellige analyseobjekter, eftersom en mikroverden kan bestå af individer eller  organisationer (jf. Bourdieu &amp; Wacquant, 1992: 99); Bourdieu, 2004/2001: 64-65). Feltteorien giver dermed mulighed for at  analysere  nyhedsmedier  og  journalister  i  hver  deres  sociale rum.

Det tredje træk ved feltteorien er begrebernes åbenhed (Bourdieu &amp; Wacquant, 1992: 95), hvilket vil sige deres følsomhed over for variation i både tid og rum (Bourdieu, 2004/2001: 64). Kulturelle produktionsfelter har en række fælles strukturelle karakteristika  som  blandt  andet  oppositionelle  grupper,  konkurrencelogikker,  fraktioner  af  dominerede  og  dominerende,  hvilket Bourdieu refererer  til  som  funktionelle  homologier,  dvs.  fælles strukturelle træk. ' But every one of these characteristics takes a specific irreducible form in each field (a homology may be defined as a resemblance within a difference)' (Bourdieu &amp; Wacquant, 1992: 105-106, 97). Opgaven er derfor at identificere specifikke  egenskaber,  der  i  en  afgrænset  periode  karakteriserer  en mikroverden som journalistik med henblik på konstruktionen af et felt.

## De problematiske 'frispark' i Bourdieus feltteoretiske arbejde

To træk ved Bourdieus feltteoretiske arbejde hæmmer teoriens mulighed for at identificere afgrænsede strukturer i nyhedsmedier og journalistik. Bourdieus første 'frispark' er en grundlæggende  og  generel  antagelse,  som  han  knytter  til  moderne vestlige  lande.  Al  kulturel  masseproduktion  i  disse  lande  står splittet mellem at tjene penge eller skabe kultur. Kulturel masseproduktion er domineret af en ensartet konkurrencelogik ved at være spændt ud mellem en kommerciel pol og en kulturel pol (Bourdieu: 1998/1994: 6). Som Bourdieu anfører: ' In other words, sales values, against which all specific autonomies have been constructed - all microcosms are constructed against the commercial, they all have this in common, including the legal field - become, if not dominant, then at least threatening, in every field.' (Bourdieu, 2005/1995: 43). Det er ikke mindst tilfældet med nyhedsmedier ' at the heart of print media or television, each one of which functions like a subfield, the opposition between a 'cultural' pole and a 'market' pole organizes the entire field. The result is a series of structures within structures' (Bourdieu, 1998/1996: 91).

Hvis vi accepterer Bourdieus antagelse, så er denne grundlæggende modsætning mindre interessant som forklaring af kulturel masseproduktion. Mens den kulturelle kapital varierer i underfelter som fx sproglige, akademiske eller intellektuelle egenskaber, fremstår anskaffelsen af penge i den kommercielle pol som en  permanent  baggrundsbetingelse,  som  kan  være  mere  eller mindre dominerende (jf. Hallin &amp; Mancini, 2004: 288-291). I en diskussion  af  kausalitet  i  samfundsvidenskabelige  forklaringer søger Gerring (2005) på linje med Bourdieu efter kausale forklaringer, der er skjulte, ikke åbenbare eller selvindlysende og det deraf  afledte  fokus  på  strukturelle  variable.  Imidlertid  advarer Gerring mod at anvende mere eller mindre konstante baggrundsforhold  som  fx  individers  egeninteresse  til  at  forklare  adfærd: ' Proper explanations seek out the most contingent cause from a field of possible factors. Thus the so-called cause is distinguished from background conditions - those factors which constitute the 'normal  course  of  events'. '  (Gerring,  2005:  177).  Den  kommercielle  egeninteresse  er  sådan  et  baggrundsforhold  i  al  kulturel masseproduktion, der ikke er finansieret af stat eller organisationer. Økonomisk indtjening er derfor mindre interessant som forklaringsfaktor, hvorfor der i analysen af kulturel (masse)produktion er grund til at lede efter andre specifikke og unikke modsætningsforhold i de kulturelle produktionsfelter som fx journalistik eller nyhedsmedier. Det unikke ved mikroverdener er disse kontingente kausale forhold.

Bourdieus andet frispark er, at indtjening og kommercialisme tillægges  en  dominerende  indflydelse  på  kulturel  masseproduktion og i særdeleshed på journalistik og medier (Bourdieu, 2005/1995:  44;  1998/1996:  20,  70).  Mens  kulturel  småproduktion (avantgardekunst) defineres som et underfelt med to poler, beskrives  kulturel  masseproduktion  (fx  journalistik)  uden  en egen konkurrencelogik (Bourdieu, 1996/1992: 124). ' Everybody knows the 'law' that if a newspaper or other news vehicle wants to reach a broad public, it has to dispense with sharp edges and anything that might divide or exclude readers ' (Bourdieu, 1998/1996: 44). Hvilket harmonerer dårligt med, at Bourdieu forklarer kulturel masseproduktion på to franske aktualitetsmagasiner som en homologi mellem feltet og læserskarer i det omgivende sociale rum (Bourdieu, 2005/1995: 44-45). Det harmonerer bedre med, at ' [j]ournalism is a microcosm with its own laws ...To say that it is independent or autonomous, that it has its own laws, is to say that what happens in it cannot be understood by looking only at external factors .' (Bourdieu, 1998/1996: 39).

Delkonklusionen på de to ovenstående afsnit om Bourdieus feltteoriske  arbejde  er,  at  feltteorien  egner  sig  til  at  kortlægge specifikke  kulturelle,  politiske  eller  professionelle  strukturelt baserede relationer i henholdsvis nyhedsmedier og journalistik, der disponerer organisationers og individers praksis på bestemte steder og tidspunkter. Konkurrencen eller kampen handler om, hvad der skal anerkendes som bedste praksis blandt kombattanterne i feltet og dermed konverteres til symbolsk magt i kampen om den sociale og symbolske orden. De fire feltskitser nedenfor bygger på et udsnit af de danske nyhedsmedier og journalister,

80%

70%

60%

50%

30%

20%

10%

0%

1930

1934 ฿

1938

hvilket betyder, at det ikke er de eneste felter, der kan konstrueres. —Publicist

Tabloid

## Pressens nyhedsmediefelt (1970'erne-1990'erne)

Forandringen  i  danske  nyhedsmedier  i  løbet  af  de  seneste årtier giver grundlag for at konstruere to nyhedsmediefelter. Det første felt bygger alene de landsdækkende aviser, mens det andet felt inkluderer et bredere spektrum af nyhedsmedier. Med kommercialisering og opløsning af partipressen i Danmark halveredes antallet af selvstændige dagblade fra 1950'erne til 1970'erne (Søllinge, 1999: 85). Det skabte grundlaget for det første felt: Pressens nyhedsmediefelt. Det strækker sig fra 1970'erne til slutningen af 1990'erne (jf. figur 1). Feltet bygger på, at aviserne havde øget deres autonomi i forhold til de politiske partier og udviklet en egen logik (jf. Walgrave &amp; van Aelst, 2006: 98). 1942

I pressens nyhedsmediefelt kæmper landsdækkende betalingsaviser om publikums interesse med oplag som målbart parameter, hvortil der knyttes status, prestige og annonceindtægter (Søllinge, 1999: 85). Udviklingen i de otte største avisers oplag kan ses i nedenstående grafik, hvor Berlingske Tidende , Morgenavisen Jyllands-Posten , Politiken , Børsen , Dagbladet Information og Kristeligt Dagblad er kategoriseret som publicistmedier , og B.T. og Ekstra Bladet er kategoriseret som tabloidaviser. 4 .

Figur 1. Danske landsdækkende betalingsavisers oplag og pressens nyhedsmediefelt

Oplagsudviklingen  i  figur  1  viser,  at  tabloidaviserne  først  i 1970'erne opnår tilstrækkelig styrke til at udfordre publicistavisernes måde at være nyhedsavis på. Aviserne kæmper om forskellige kulturpræsentationers symbolske værdi.

Den publicistiske pol bygger på et rationale om systemafspejling baseret på en borgerlig kultur. Den publicistiske mediekapital er informationer på et generelt og abstrakt systemniveau med synliggørelse  af  magtfulde  kilder  og  deres  modstridende  synspunkter  og  politiske  dagsordener  (jf.  Bennett,  1990).  Nyheder frames tematisk (jf. Iyengar, 1991) med væsentlige samfundsforhold som politik og økonomi, hvorved den publicistiske mediekapital kort kan karakteriseres som borgerligt-væsentlig.

Den tabloide pol bygger på et rationale om afspejling af 'massernes'  fornuft  baseret  på  en  folkelig  kultur  med  en  (populistisk) os/dem-dikotomi og moralsk indignation over absurditeter, magtmisbrug og ressourcespil (jf. Hjarvard, 1999). Nyheder frames episodisk (jf. Iyengar, 1991) med kriminalitet, socialstof, kendte personer og et person- og caseperspektiv (jf. Albæk, 2004: 53). Den tabloide mediekapital er informationer på den almindelige borgers horisont, som kort kan betegnes folkeligt-fængende.

Pressen  nyhedsmediefelt er  kulturel  masseproduktion,  der bygger  på  en  kulturel  distinktion  mellem  borgerligt-væsentligt og folkeligt-fængende, hvilket er en homologi til borgerskabets kultur og arbejderklassens kultur (jf. Hesmondhalgh, 2006: 215). De folkeligt-fængende nyhedsmedier er måske lidt misvisende karakteriseret som en amerikanisering, 'dumping' eller 'infotainment' (fx McNair, 1999: 2). Feltet ser ud til også at kunne inkludere tv-stationerne, fordi DR positionerede sig tæt på den publicistiske pol, mens TV 2 med start i 1989 positionerede sig tættere på den tabloide pol (jf. Hjarvard, 1999).

Konstruktionen af nyhedsmediefeltet med to kulturelle poler peger på, at kommercielle nyhedsmedier kan repræsentere klassekulturer på samme måde som de tidligere partibetalte aviser. Oplagstallene  i  figur  1  viser  tillige,  at  den  tabloide  pol  mister styrke efter år 2000, hvilket sandsynligvis svækker spændingen mellem publicistaviser og tabloidaviser, uden at den forsvinder helt. Til gengæld opstår der omkring år 2000 andre og stærkere spændinger i nyhedsmedierne.

## Det distribuerede nyhedsmediefelt (2000'erne)

I 1990'erne betyder udbredelsen af computere og internet, at de klassiske nyhedsmedier baseret på brugerbetaling udfordres af de såkaldte nye medier, som i løbet af ganske få år bryder de klassiske nyhedsmediers (avis, tv og radio) monopol på adgangen til offentligheden. ' Internettet satte […] fra sidst i halvfemserne helt nye betingelser for medieudviklingen … Angrebene kom fra alle sider og fra mange typer modspillere: internetforetagender, gratisaviser,  nye  tv-kanaler' (Minke,  2008:  301).  Den  afgørende distinktion  er  ikke  mellem  avishuse  og  internetforetagender, men mellem betalte nyhedsmedier og gratis nyhedsmedier. Det skaber nye distinktioner internt på nyhedsmedier i både de borgerligt-væsentlige  og  folkeligt-fængende  nyhedsmedier.  ' The shift to an 'online first' policy on news reporting, moreover, means that  a  newspaper's  website  might  cannibalise  and  publish  the paper's major news story of the day as much as three to four hours ahead of the print edition's evening publication, leaving the newspaper without a strong front-page story. '  (Franklin,  2008:  635). Dermed opstår i 2000'erne konturerne af, hvad jeg betegner som det distribuerede nyhedsmediefelt , der er baseret på kampe mellem nyhedsmedier, som brugerne enten betaler for, eller som de kan få gratis. De gratis nyhedsmedier består fra sidst i 1990'erne af gratis onlineaviser, sociale medier, trykte landsdækkende gratisaviser og TV 2, der fra 2004 blev frataget licensmidler og alene skulle finansieres af reklamer.

Strukturen  i  nyhedsmedierne  i  2000'erne  kan  illustreres  af to  typer  data:  Avisers  oplagsdata  og  surveydata  af  danskernes anvendelse af medietyper. Efter Jyllands-Posten startede den første danske gratis internetavis i 1996, viser surveydata, at i 2008 anvendte tre fjerdedele af danskerne (78 procent) gratis danske internetnyhedssider  (Schrøder,  2010:  20),  hvilket  illustreres  af den stiplede linje i figur 2. Oplagsdata viser, at gratisaviser distribueret som trafik- eller knudepunktsaviser i samme periode, tiltog i  styrke.  De  trykte  landsdækkende gratisaviser er Erhvervsbladet (før 1990-2006), Urban (2001-2011), MetroXpress (2001-), Nyhedsavisen (2006-2008) og 24timer (2006-2012).

90%

80%

70%

60%

50%

40%

30%

20%

10%

0%

1995

Figur 2. Danske landsdækkende avisers oplag, internetnyhedsmedier og det distribuerede nyhedsmediefelt 5

Figur 2 viser, at de fire ovenfor nævnte trykte gratisaviser sammen med gratis onlinenyhedsmedier i løbet af ganske få år kom til  at  udgøre  en  alvorlig  konkurrent  til  de  otte  landsdækkende betalingsaviser  (både  tabloid  og  publicist). Det  distribuerede nyhedsmediefelt konstrueres med en aktørpol og en fontænepol. Aktørpolens mediekapital er nyheds produktion ,  hvilket  bygger på en relativt arbejdsintensiv rationalitet med redaktionel idéudvikling, vinkling, supplerende oplysninger eller kildebrug (Holm m.fl., 2008: 228; Willig &amp; Lund, 2009: 164). Brugerbetalte nyhedsmedier positionerer sig som 'langsomme' medier med forklaringer,  baggrund  og  perspektiver. 6   Deres  mediekompetence  er dagsordenfastsættelse gennem eksklusive nyheder.

Fontænepolens mediekapital er nyheds distribution , som bygger på en arbejdsekstensiv rationalitet og på et princip om (hurtig) spredning af let tilgængelige informationer. Fontænemediers kompetence er dagsordenkonfirmering. Empiriske undersøgelser viser, ' at internetnyhederne er mere rå og mindre bearbejdede. Hurtighed er et vigtigere kriterium end grundighed, så web  nyheder har  sjældent  været  igennem  lang  journalistisk  produktionstid, hvis der da ikke slet og ret er tale om versioneringer, lån og ran ' (Willig &amp; Lund, 2009: 164). Det distribuerede nyhedsmediefelt er spændt ud mellem en 'dagsordensætter' og en 'spreder' i kulturel masseproduktion.

Med  de  ovenfor  skitserede  nyhedsmediefelter  foreslår  jeg, at pressens  nyhedsmediefelt mister  styrke,  da  den  tabloide  pol svækkes, hvorved konkurrencen om kulturpræsentationen mellem  det  borgerligt-væsentlige  og  det  folkeligt-fængende  bliver mindre regulerende for nyhedsmediernes adfærd. Det kan være homologt  til  svækkelsen  af  klassekulturer  i  den  moderne  velfærdsstat. Pressens  nyhedsmediefelt afløses  af det  distribuerede nyhedsmediefelt ,  hvor  konkurrencen står mellem aktørmediers indflydelse  gennem  dagsordenfastsættelse  og  fontænemediers spredning og konfirmering af dagsordenen. Disse ændrede konkurrenceforhold ændrer de regulerende mekanismer i nyhedsmediernes kulturelle  masseproduktion.  Af  figur  2  fremgår  det, at det distribuerede nyhedsmediefelt er ved at klinge af, eftersom gratisaviser har mistet oplag, TV 2 er igen blevet betalingsmedie (fra 2012), og flere webnyhedsmedier har fået såkaldte betalingsmure, hvilket svækker styrken af de gratis nyhedsmedier som fontænepol. Det kan bane vejen for andre poler og logikker i konkurrencen mellem nyhedsmedier.

## Det klassiske journalistfelt (1970'erne-1990'erne)

Danske  journalisters  beskæftigelsesstruktur  er  ændret  afgørende i de seneste årtier, hvilket udgør grundlaget for konstruktionen af to journalistfelter.  Beskæftigelsestal  på  samme måde som oplagstal udgør et statistisk grundlag for feltkonstruktioner. Det første journalistfelt dækker perioden 1970'erne til 1990'erne, hvor  journalister  var  ansat  i  en  kommerciel  avisindustri.  Som erhvervsgruppe  udviklede  danske  journalister  professionslignende træk med eget fagforbund, uddannelse og tydelige faglige normer som fx kildebeskyttelse, adskillelse af fakta fra mening og  reklame,  standarder  for  nyhedsværdi  og  en  arbejdsetik  om at  tjene  offentlighedens  interesse  frem  for  partiinteresser  eller kommercielle  interesser.  Erhvervsgruppen  opnåede  en  autonomi og autoritet, så den i tilstrækkelig udstrækning selv kunne styre praksis (jf. Hallin &amp; Mancini, 2004: 35-36).

Journalisternes  professionelle  projekt  indebar  tillige  en  specialisering,  hvilket  er  grundlaget  for  de  spændinger,  som  jeg begriber med det klassiske journalistfelt. Det konstrueres med en  refererende  pol  og  en  vagthundepol.  Strukturen  i  feltet  er ikke specifik dansk, men er homolog til distinktioner i journalistiske professioner i andre lande, herunder USA (jf. fx Patterson, 1998:  28).  Den  refererende  pol  kan  repræsenteres  af  politiske journalister  placeret  på  Christiansborg  i  Folketingets  Presseloge.  Polen  bygger  på  et  rationale,  der  tager  empiriske  udsagn for pålydende. Det kræver egenskaber som præcision og akkuratesse, så udsagn refereres 'fair' og 'akkurat', hvorved der etableres en performativ sandhed, uden at sandfærdigheden bedømmes eller certificeres (Ettema &amp; Glasser, 2006/1985: 128-129; jf. Philo, 2007: 179; Tuchman, 1978: 95; van Dijk, 1988: 70, 87). Rationalet giver kilderne mandat til at handle og positionere sig. Kilders udsagn modstilles ud fra et konfliktkriterium i dansk journalistik (Meilby, 2006/1996), hvorved de transformeres til den form for empirisme,  der  betegnes 'objektivisme',  og  som  betragtes  som den klassiske, journalistiske stil i Danmark (Jørgensen, 2007: 11, 24). Den bygger på eksistensen af et faktisk domæne af basale, ufortolkede, hårde fakta, der tjener som fundament for empirisk viden (Ettema &amp; Glasser, 2006/1985: 130).

Den anden pol, vagthundepolen, bygger på et rationale om et kritisk og dybdegående undersøgende princip (van Eijk, 2005), som  kan  repræsenteres  af  gravergrupper  placeret  på  større nyhedsredaktioner, men det findes også blandt lokaljournalister (jf.  Ekström, Johannson &amp; Larsson, 2006). Det kræver kvalifikationer til at granske, skabe nye fakta, fortolkninger eller sammenhænge  og  til  at  levere  en  betydelig  journalistisk  anstrengelse. Kilders udsagn afprøves for at nå frem til ' den bedst opnåelige version af sandheden ' (Bjerg, 2005; Haagerup, 2008; Mylenberg &amp; Davidsen-Nielsen, 2008; jf Ekström, 2002: 270-272). Ansvarlige aktører udpeges og konfronteres med ofre og konsekvenser, og deres handlinger sanktioneres i et moralsk domæne (fx Hunter &amp; Hanson, 2011: 6-8, 12; jf. Ettema &amp; Glasser, 2006/1985: 138).

Spændingen i det klassiske journalistfelt er mellem poler indeholdt  i  den  journalistiske  profession,  hvilket  betyder,  at  kampene primært handler om den symbolske værdi af divergerende journalistiske  kapitaler:  objektivistisk  mandattildeling  og  kritisk moralistisk sanktionering, dvs. om et interview med en højt placeret kilde er mere anerkendelsesværdigt end afsløringen af skjulte  forhold.  Det  betyder  tillige,  at  kampene  i  det  klassiske

1600

1400

1200

1000

800

600

400

200

1991

journalistfelt kun sekundært handler om virkelighedens repræsentation. Helt anderledes forholder det sig i det næste journalistfelt. - Journalister i kommunikationsstillinger

## Det interventionistiske journalistfelt (2000'erne)

Sidst i 1990'erne begyndte beskæftigelsesstrukturen for danske journalister at ændre sig. I 1990'erne var få journalister ansat i  kommunikationsafdelinger. Efter år  2000  er  et  stigende  antal journalister beskæftiget med intern og ekstern kommunikation, strategisk information og PR i virksomheder og private og offentlige organisationer uden for den traditionelle nyhedsindustri (jf. Willig og Lund, 2008: 166; Davidsen-Nielsen, 2010; Svith, 2011: 130-132).  Det  er  stillinger  tæt  på  eller  i  virksomheders  ledelse som  kommunikationschefer,  informationsmedarbejdere,  PRmedarbejdere, spindoktorer m.m.

Figur 3. Journalister ansat i kommunikationsstillinger og det interventionistiske journalistfelt 7

Figur 3 viser et stigende antal journalister ansat i kommunikationsstillinger. I Danmark opstår der med disse strategiske informationsjournalister en gruppe, som orienterer sig mod gruppen af nyhedsjournalister og modsat. Det skaber en distinktion i den danske journaliststand, som er grundlaget for at konstruere det interventionistiske  journalistfelt med  en  strategisk  informati- onspol og en nyhedsjournalistisk pol. I 2009 positionerer danske nyhedsjournalister sig primært i en 'kritisk-aktiv rolle', som en offentlighedens repræsentant, der er skeptisk og kritisk over for  personer  med  politisk  eller  økonomisk  magt,  og  som  kritisk analyserer og fortolker komplekse emner (Skovsgaard m.fl., 2012: 161). Eller som en nyhedsjournalist formulerer sig, ' man [er]  oppe imod et helt departement af spindoktorer, journalister og topprofessionelle kommunikationskonsulenter […] De tænker alle  taktisk  i,  hvordan  historien  kan  drejes,  spinnes  eller  måske endda helt afværges. Derfor må man også selv tænke ' (Albrecht, 2010).

I Danmark opstod gruppen af strategiske informationsjournalister  sent  i  forhold  til  fx  USA,  hvor  spændingen mellem informationsjournalister ansat som presseagenter i stat eller virksomheder og journalister ansat i nyhedsmedier allerede i 1920'erne ændrede nyhedsjournalisternes praksis (Schudson, 2013). Konkurrenceforhold tillægges stærke effekter. ' The clearest force driving reporters towards a formal conception of their jurisdiction was in fact competition with hired publicity agents … Reporters … reaction led on the one hand to a renewed drive for formal professional structures, and on the other hand a frank recognition of subjectivity in reporting .' (Abbott, 1988: 225). Dette journalistfelt bygger på andet og mere end det, der almindeligvis forstås ved den journalistiske profession.

Professioner er defineret ved en særlig arbejdsmoral, hvor personlige sym- eller antipatier ikke må indvirke på arbejdets udførelse  (Staugård,  2011:  170-171).  I  den  journalistiske  profession antager  denne  arbejdsmoral  karakter  af  en  public  service-etik om at være i offentlighedens tjeneste. Hvis journalister i stedet varetager  økonomiske  eller  politiske  interesser,  betegner  Hallin og Mancini det som instrumentalisering (Hallin &amp; Mancini, 2004:  37-38),  eller  med  andre  ord  de-professionalisering.  Det indebærer, at strategiske informationsjournalister, der varetager bestemte politiske, økonomiske eller organisatoriske interesser, falder uden for denne gængse definition på en journalistisk profession. Strategiske informationsjournalister kan udgøre en pol, som bevidst eller ubevidst reagerer på en nyhedsjournalistisk pol og omvendt. Når nyhedsjournalister antager, at de tjener offentligheden og varetager en almen interesse, står de i et objektivt modsætningsforhold til informationsjournalister, der antagelig tjener særinteresser.

Den  nyhedsjournalistiske  pols  rationale  er  repræsentation af  virkeligheden  ud  fra  almene  interesser,  hvilket  kræver  iagttagelser af anden orden frem for første orden. 8  Nyhedsjournalistens  kilder  fra  den  oppositionelle  strategiske  informationspol fremstår ikke som informanter, men som repræsentanter, hvis udsagn og adfærd kræver fortolkning og konstruktion af alternative  virkelighedsrepræsentationer.  Avisjournalister  anvender ikke kilder tæt på den strategiske informationspol til at forklare virkelighedens fænomener i deres nyhedsartikler. I stedet kalder de på eksperter fra i politisk forstand neutrale institutioner som universiteter til at forklare, eller de forklarer selv, hvordan virkeligheden hænger sammen (Svith, 2011: 379-391). Den nyhedsjournalistiske kapital er kompetencer til symbolsk intervention i fx politik, økonomi og kultur.

Den strategiske informationspols rationale er at sikre legitimiteten i offentlige repræsentationer af virkeligheden ud fra særinteresser, eller med andre ord en intervention i nyhedsjournalistikken. Som det formuleres af kommunikationsdirektør i DSB og tidligere journalist på TV Avisen, Anna Vinding, i journalisternes fagblad: 'Det er ret enkelt: En journalist skal varetage almenvældets interesser. Jeg skal varetage DSB's interesser ' (Hesselager, 2009). Formålet med organisationers og virksomheders 'public relations' er påvirkning af journalister og befolkning med henblik på at påvirke politikerne (Hansen, 2004: 204). ' Powerful players devote massive resources to advancing their interests precisely by imposing such patterns on mediated communications' (Entman, 2007:  164).  Den  strategiske  informationsjournalistiske  kapital er informations- og kommunikationskompetencer til symbolsk intervention i nyhedsjournalistik.

De to poler i det interventionistiske journalistfelt har dermed begge  en  kommunikativ  kapacitet  til  at  intervenere  i  begivenhedsstrømmen med henblik på at påvirke handlinger og skabe begivenheder ved at producere og transformere symbolske former (Thompson, 1995: 17). Eftersom ' almost any nontrivial reality  will  be  controversial-susceptible  to  two  or  more  framings ' (Entman, 2007: 166), står kampen i feltet om, hvilke opfattelser af virkeligheden der opnår legitimitet og dominans, hvorved jour- nalistisk kapital konverteres til symbolsk kapital eller magt. Det er en kamp, som må forventes at have større samfundsmæssig og  social  effekt  end  den  professionsinterne  konkurrence  mellem  undersøgende  og  refererende  journalister  i  det  klassiske journalistfelt. Hvilke konsekvenser afhænger af de konkrete styrkeforhold i feltet. En empirisk undersøgelse viser, at den strategiske informationsgruppe fx dominerer over den journalistiske nyhedsgruppe i et regionalt underfelt af det  interventionistiske journalistiskfelt ,  således at sundhedsvæsen og sundhedspolitik i  de  regionale  nyhedsmedier  repræsenteres  af  den  strategiske informationsgruppes symbolske konstruktioner (Buch &amp; Svith, 2013).

## Feltteorien som analytisk redskab

I denne artikel har jeg peget på behovet for en betydeligt mere nuanceret tilgang til journalistik og medier end den, Bourdieu stik og nyhedsmedier på mesoniveau. At felt og profession er to (jf.  Bourdieu &amp; Wacquant, 1992: 241-245). Jeg argumenter, at feltteorien er i stand til at identificere historisk og socialt afgrænsede strukturer

præsenterer (jf. Marliére, 1998). Formålet var at undersøge, hvordan  Bourdieus  feltteori  kan  bidrage  til  forståelsen  af  journaliforskellige  måder  at  begribe  nyhedsproduktion  på,  viser  konstruktionen af det Interventionistiske journalistfelt i nyhedsmedier og journalistik, der med sandsynlighed disponerer nyhedsmediers og journalisters praksis.

For  det  første  illustrerer  feltskitserne,  at  forskellige  konkurrencelogikker i nyhedsmedier og journalistik giver grundlag for at etablere nyhedsmedier og journalister som særskilte analyseobjekter, der dermed udgør forskellige variable i forklaringer af kulturel masseproduktion af nyheder.

For  det  andet  understreger  feltskitserne  feltteoriens  relationelle  karakter,  hvor  praksis  reguleres  af  aktører,  der  kæmper  i opposition til hinanden i en afgrænset mikroverden. Det betyder, at et felts effekter må bestemmes gennem identifikation af effektskabende  bipolære  grupperinger.  Feltskitserne  ovenfor identificerer  fire  grupperinger  af  nyhedsmedier:  publicistmedier, tabloidmedier, betalte nyhedsmedier, gratis nyhedsmedier og fire grupperinger af journalister: vagthundejournalister, refererende journalister, nyhedsjournalister og strategiske informationsjournalister. Med feltskitserne foreslår jeg, at disse grupper danner to bipolariteter med effekter på journalisters og mediers praksis via aktion og reaktion.

For det tredje illustrerer feltskitserne, at det giver mening ikke at reducere konkurrencen i kulturel masseproduktion som journalistik og nyhedsmedier til en konkurrence mellem indtjening (økonomisk kapital) og information (kulturel kapital). Feltanalyser skal således identificere den specifikke logik, der driver kampene i det pågældende felt for at kunne forstå, hvordan praksis reguleres. Jeg har i feltskitserne ovenfor foreslået fire konkurrencelogikker, hvis særtræk bestemmes af de kapitaler, som konkurrencen står mellem. De fire sæt kapitaler er 1) borgerligt-væsentligt  versus  folkeligt-fængende,  2)  dagsordenfastsættelse  versus dagsordenkonfirmering, 3) kritisk moralistisk sanktionering versus objektivistisk mandattildeling og 4) almeninteresseframing versus særinteresseframing. Disse fire konkurrencelogikker disponerer til forskellige former for kulturel masseproduktion.

Denne artikel peger på behovet for yderligere forskning i specifikke (under)felter af nyhedsmedier og journalistik med henblik på  at  forklare  forandringer  i  nyhedsproduktion.  En  nuanceret anvendelse af feltteori på mesoniveau fremstår som et velegnet analytisk redskab i en sådan medie- og journalistikforskning.

## REFERENCER

- Abbott, Andrew (1988). The System of Professions , Chicago: University of Chicago Press.
- Albrecht,  Jakob  (2010).  'Hvad  er  din  vinkel?', Journalisten ,  16  (3), 10.2010.
- Albæk, Erik (2004). Eksperter kan være gode nok, men ... : Om fagkundskabens politiske vilkår i dansk demokrati ,  Århus:  Aarhus Universitetsforlag.
- Anderson,  Christopher  (2008).  'Journalism:  Expertise,  Authority  and Power in Democratic Life', pp. 248-264, i David Hesmondhalgh and Jason Toynbee (edt.). The Media and Social Theory ,  London &amp; New York: Routledge.
- Bennett, W. L. (1990).'Toward a theory of press-state relations', Journal

- of Communication, 40, 103-125.
- Benson, Rodney &amp; Erik Neveu (eds)(2005). Bourdieu and the Journalistic Field , Cambridge: Polity.
- Bird, Elisabeth S. (2009). 'Tabloidization: What is it, and Does it really Matter', pp. 40-50, in Barbie Zelizer (eds), The Changing Faces of Journalism:  Tabloidization,  Technology  and  Truthiness ,  London:  Routledge.
- Bjerg, Lars (2005). Vær god. Om etik, værdier og kvalitet i journalistik , Århus: Ajour.
- Bourdieu, Pierre (1991/1984). 'Social Space and the Genesis of 'Classes'', pp.  229-250,  in  Pierre  Bourdieu,  (1991). Language  and  Symbolic Power , Polity Press.
- Bourdieu, Pierre (2005/1987). 'Sociologens interesse', Dansk Sociologi , Vol  16,  No  4,  pp.  91-98  ['L'intérêt  du  sociologue',  Economies  et sociétés, XVIII, 10, octobre 1984/choses dites, Paris 1987].
- Bourdieu, Pierre (2005/1988). 'Om interesser og den symbolske magts relative autonomi: Svar på nogle indvendinger', Dansk Sociologi Vol 16, No 4, pp. 101-116 [On Interest and the Relative Autonomy of Symbolic  Power:  A  Rejoinder  to  Some  Objections. Working  papers  and proceedings of the Center for Psychosocial Studies, no. 20 (Chicago 1988).]
- Bourdieu, Pierre &amp; Loïc J. D. Wacquant (1992). An invitation to reflexive sociology , University of Chicago Press.
- Bourdieu, Pierre (1996/1992). The Rules of Art: Genesis and Structure of the Literary Field , Cambridge: Polity Press.
- Bourdieu, Pierre (1993). The field of cultural production , Polity Press.
- Bourdieu, Pierre (1998/1994). P ractical Reason: On the Theory of Action , Stanford: Stanford University Press.
- Bourdieu, Pierre (2005/1995). 'The Political Field, the Social Sciences Field, and the Journalistic Field', pp. 29-48 in Rodney Benson &amp; Erik Neveu (eds), Bourdieu and the Journalistic Field , Cambridge: Polity.
- Bourdieu, Pierre (1998/1996). On Television, New York: The New Press.
- Bourdieu, Pierre (2004/2001). Science of Science and Reflexivity ,  Cambridge: Polity Press.
- Bourdieu,  Pierre  (2008/2002).  'Habitus  -  en  praktisk  sans', Praktiske Grunde , 2, pp. 72-79.
- Buch, Roger &amp; Flemming Svith (2013). 'Hvordan trives ytringsfriheden i det regionale demokrati?', pp. 115-142 i Ejvind Hansen (red.). Ytringsfrihed til forhandling , Hans Reitzels Forlag.

- Cavling, Ole (1928). Journalistik. Kortfattet vejledning i moderne journalistik ,  [ Journalism. A brief guide to modern journalism ]  København: Nordisk Forlag.
- Christoforou, Asimina &amp; Michale Lainé (2014). 'Re-Thinking Economics -  why Pierre Bourdieu?', pp. 3- 15, in Asimina Christoforou &amp; Michale Lainé  (edt.). Re-Thinking  Economics.  Exploring  the  work  of  Pierre Bourdieu , New York: Routledge.
- Couldry, Nick (2004). 'Media meta-capital: Extending the range of Bourdieu's field theory', pp. 165-192, in David L. Swartz &amp; Vera L. Zolberg (eds), After Bourdieu. Influence, Critique, Elaboration , Dordrecht: Kluwer Academic Publishers.
- Couldry, Nick (2014). 'Mediatization and the future of field theory', pp. 227-245 in Knut Lundby (Ed.) Mediatization of communication , Berlin: Walter de Gruyter.
- Davidsen-Nielsen, Hans (2010). 'København har rekord i PR-ansatte', ['Copenhagen has a record in PR staff'] Politiken , 3.04.2010, p. 1.
- DR (2007). Ny strategi for TV Avisen. Skarp og nærværende , [ New strategy for TV news. Sharp and present ] DR , København.
- Ekström, Mats (2002). 'Epistemologies of TV journalism. A theoretical framework', Journalism , 3 (3), pp. 259-282.
- Ekström, Mats, Bengt Johannson, &amp; Larsåke Larsson (2006). Journalism and Local Politics. A study of scrutiny and accountability in Swedish journalism, Journalism Studies , Vol 7, No 2, pp. 292-311.
- Entman, Robert M. (2007). 'Framing bias: Media in the distribution of power', Journal of Communication , 57(1), pp. 163-173.
- Ettema, James &amp; Theodore Glasser (2006/1985). 'On the Epistemology of  Investigative  Journalism',  pp.  126-139,  in  G.  Stuart  Adam  &amp;  Roy Peter Clark (eds), Journalism. The Democratic Craft , New York: Oxford.
- Fairclough, Norman (2008/2003). Analysing discourse. Textual analysis for social research , London: Routledge.
- Franklin, Bob (2008). 'The future of Newspapers', Journalism Studies , 9 (5), pp. 630-641.
- Gerring, John (2005). 'Causation: A Unified Framework for the Social Sciences', Journal of Theoretical Politics , vol. 17, nr. 2, pp. 163-198.
- Giddens, Anthony (1984). The Constitution of Society , Cambridge: Polity Press.
- Hallin,  C.  Daniel  &amp;  Paolo  Mancini  (2004). Comparing Media Systems. Three Models of Media and Politics , New York: Cambridge University Press.

- Hansen, Jens Otto Kjær (2004). I andres brød , Århus: Ajour.
- Hesmondhalgh, David (2006). 'Bourdieu, the media and cultural production', Media, Culture &amp; Society , Vol. 28, No. 2,  pp. 211-231.
- Hesmondhalgh, David and Jason Toynbee (ed.)(2008). The Media and Social Theory , London &amp; New York: Routhledge.
- Hesselager, Øjvind (2009). 'Gå ikke over sporet, der kommer spin', Journalisten , 18.11.2009.
- Hjarvard,  Stig  (1999). TV-nyheder  i  konkurrence ,  Frederiksberg:  Samfundslitteratur.
- Holm, Hans-Henrik, Flemming Svith &amp; Kate Kartveit (2008). 'Konklusion: Public service-nyheder som god journalistik?', pp. 217-234, in Hans-Henrik Holm, Flemming Svith &amp; Kate Kartveit (red.), Når nyheder bliver til - på DR og TV 2 , Århus: Ajour.
- Hovden, Jan Fredrik ( 2012). 'A Journalistic Cosmology. A Sketch of Some Social  and  Mental  Structures  of  the  Norwegian  Journalistic  Field', Nordicom Review 33 (2012) 2, pp. 57-76.
- Hunter, Mark Lee, Nils Hanson, Rana Sabbagh, Luuk Sengers, Drew Sullivan, Flemming Tait Svith &amp; Pia Thordsen (2011). Story-Based Inquiry: A manual for investigative journalists , UNESCO: http://www.unesco. org/new/en/communication-and-information/resources/publications-and-communication-materials/publications/full-list/story-based-inquiry-a-manual-for-investigative-journalists/.
- Haagerup, Ulrik (2008). Den bedst opnåelige version af sandheden , DR.
- Haagerup, Ulrik (2009). Mennesker og Medier , 30.01.2009, DR.
- Iyengar,  Shanto  (1991). Is  anyone  responsible?  How  television  frames political , Chicago: Univ. of Chicago Press.
- Jensen, Klaus Bruhn (2008). Medier og samfund. En introduktion , Frederiksberg: Samfundslitteratur.
- Jørgensen, John Chr. (2007). Journalistik med stil. Fra klassiske nyheder til fortælling , Århus: Ajour.
- Marliere, P . (1998). 'The Rules of the Journalistic Field: Pierre Bourdieu's Contribution to the Sociology of Media', European Journal of Communication , 13(2): 219-34.
- McNair, Brian (1999). Journalism and Democracy: Evaluation of Political Public Sphere , London: Routledge.
- Meilby, Mogens (2006/1996). Journalistikkens grundtrin, fra idé til artikel , Århus: Ajour.
- Minke,  Kim  (2008). Aviskrigen.  Dagblade  i  overlevelseskamp ,  København: Borgens Forlag.

- Morgenavisen Jyllands-Posten (2008). Journalistik ,  http://www1.jp.dk/ info/ journalistik.htm, downloaded 24.9.2008.
- Mylenberg, Troels &amp; Mette Davidsen-Nielsen (2008). 'Varm luft i en kold tid', Berlingske Tidende , 3.4.2008, kronik.
- Myles, John F . (2010). Bourdieu, Language and the Media , Palgrave Macmillan.
- Patterson, Thomas E. (1998). 'Political roles of the journalist', pp. 17-32, in Doris Appel Graber, Denis McQuail &amp; Pippa Norris (eds), The Politics of News: The News of Politics , Washington: CQ Press.
- Peters, Chris &amp; Marcel Broersma (edt.) (2013). Rethinking Journalism. Trust  and  participation  in  a  transformed  news  landscape ,  London: Routledge.
- Philo,  Greg  (2007).  'Can  Discourse  Analysis  Successfully  Explain  the Content of  Media  and  Journalistic  Practice?', Journalism  Studies ,  8 (2), pp. 175-196.
- Politiken (2006a). Genrekatalog , København: Politiken.
- Politiken (2006b). 'Sådan laver vi indblik - De fem nøgleord', bilag, in Louise Zabel (2007). Politiken fra newspaper til viewspaper , Roskilde: RUC-speciale,  downloaded  31.05.2007,  http://www.ruc.dk/upload/ applica tion/pdf/f51d6748/Louise\_Zabel.pdf.
- Rosenbak, Steen (2006). 'Kære læser', Morgenavisen Jyllands-Posten , p. 1, Erhverv &amp; økonomi, 02.10.2006.
- Schrøder, Kim (2010). 'Danskernes brug af nyhedsmedier: et nyt landkort. En pejling af danskernes navigation i nyhedsuniverset', Journalistica , 1, pp. 8-37.
- Schudson, Michael (2013). 'Would journalism please hold still!' pp. 191199, in Chris Peters &amp; Marcel Broersma (edt). Rethinking Journalism. Trust  and  participation  in  a  transformed  news  landscape ,  London: Routledge.
- Seidenfaden, Tøger (2006). 'Velkommen: Årgang 123, Nummer 1' p. 2, Politiken , 01.10.2006.
- Skovsgaard,  Morten,  Erik  Albæk,  Peter  Bro  &amp;  Claes  de Vreese  (2012). 'Media  Professionals  or  Organizational  Marionettes?  Professional Values and Constraints of Danish Journalists', pp. 155-170, in David Weaver &amp; Lars Willnat (eds.). The Global Journalist in the 21st century , New York: Routledge.
- Staugård, Hans Jørgen (2011). 'Professionsbegrebet', pp.161-175, i Martin Blok Johansen &amp; Søren Gytz Olesen (red.), Professionernes sociologi og vidensgrundlag , Aarhus: VIA Systime.

- Svith,  Flemming  (2011). Nyhedsjournalistik  -  bedre  end  sit  rygte?  Et sociologisk og diskursanalytisk studium af forklaringer i danske aviser gennem 40 år , Århus: Politica.
- Svith,  Flemming  (2014).  'Grundlaget  for  journalisters  viden',  pp.119146,  i  Gitte  Sommer  Harrits,  Martin  Blok  Johansen,  Jens  Erik  Kristensen, Lars Thorup Larsen &amp; Søren Gytz Olesen (red.). Professioner under pres. Status, viden og styring , Aarhus: VIA Systime.
- Søllinge,  Jette  D.  (1999).  'Historien  om  den  politiske  journalistik  -  Et drama i flere akter uden afslutning', pp. 76-96, in Erik Meier Carlsen, Peter Kjær &amp; Ove K. Pedersen (red.), Magt og fortælling, Århus: Ajour.
- Thompson, John B. (1995). The Media and Modernity: A Social Theory of the Media , Stanford: Stanford University Press.
- Tuchman,  Gaye  (1978). Making  News.  A  Study  in  the  Construction  of Reality , New York: The free Press.
- van Dijk, T.A. (1988). News as Discourse , New Jersey: Lawrence Erlbaum Associates.
- van Eijk, Dick (ed.)(2005). Investigative Journalism in Europe ,  Amsterdam: Vereniging van.
- Vestergaard, Per (2007). Midtjyske Medier, i Mennesker og Medier , [ People and Media ] 30.03.2007.
- Walgrave, Stefaan &amp; Peter van Aelst (2006). 'The Contingency of Mass Media's Political Agenda Setting Power: Towards a Preliminary Theory', Journal of Communication , 56 (1), pp. 88-109.
- Willig, Ida &amp; Anker Brink Lund (2009). 'Publicistisk produktion: Sådan gør man nå-heder til nyheder', pp. 163-178, in Anker Brink Lund, Ida Willig &amp; Mark Blach-Ørsten (red.), Hvor kommer nyhederne fra? Den journalistiske fødekæde i Danmark før og nu , Århus: Ajour.
- Zelizer,  Barbie  (2004). Taking  Journalism  Seriously ,  Thousand  Oaks: Sage.

## NOTER

- 1 I  en  tidligere  version  har  feltskitserne  været  anvendt  som variation på den uafhængige variabel i et undersøgelsesdesign af journalistisk praksis ( Svith, 2011 ).
- 2 Jeg fokuserer i denne artikel på feltinterne dynamikker frem for felters gensidige påvirkning af hinanden.
- 3 Habitus  er  af  permanente  måder  at  være  på,  måder  at  'registrere', handle og tænke på eller en mental struktur, der består af et system

- af varige (snarere end permanente) mønstre, skemata eller strukturer for perception, tænkning og handling (Bourdieu, 2008/2002: 73).
- 4 De otte aviser har siden 1930'erne haft mindst 75 procent og typisk 90 procent af det samlede avismarked for landsdækkende betalingsaviser i Danmark. Beregnet ud fra hverdags- og søndagsoplag på tal for 2. halvår fra Dansk oplagskontrol (http://www.do.dk/ ).
- 5 Beregningerne er foretaget på baggrund af data fra Dansk Oplagskontrol. Den Blå Avis er ikke medtaget i opgørelsen over landsdækkende gratisaviser.
- 6 Det gælder fx Politiken ((Politiken, 2006a; 2006b); chefredaktør Tøger Seidenfaden, Politiken , 1.10.2006), Morgenavisen  Jyllands-Posten (erhvervsredaktør  Steen  Rosenbak, Morgenavisen  Jyllands-Posten , 2.10.2006), Midtjyske Medier (ansvarshavende chefredaktør Per Vestergaard, i Mennesker og Medier , 30.03.2007) og DR ((DR, 2007: 38); nyhedschef Ulrik Haagerup, Mennesker og Medier , 30.01.2009).
- 7 Medlemmer af Dansk journalistforbund, der er ansat i kommunikationsstillinger i offentlige og private organisationer. Dansk Journalistforbund (2014). Udviklingen i beskæftigelsen for DJ-medlemmer ,  http:// journalistforbundet.dk/Filer/DJ/Dokumenter/Job%20og%20loen/ Loenstatistik/L%C3%B8nnotater%20m.m.%20for%202013/07.%20 Udviklingen%20i%20beskaeftigelsen%20for%20DJ-medlemmer. pdf#page=1&amp;zoom=auto,-76,848
- 8 Jeg foreslår her en epistemologisk parallel (se også Jensen, 2008: 45) til Giddens' beskrivelse af den dobbelte hermeneutik i samfundsvidenskab (Giddens, 1984: 284).