Smittebeskyttende adfærd under anden bølge af covid-19 pandemien i Danmark
Forfattere: Frederik Juhl Jørgensen, Michael Bang Petersen
Tidsskrift: politica (2022-11-30)

Frederik Juhl Jørgensen og Michael Bang Petersen

## Smittebeskyttende adfærd under anden bølge af covid-19-pandemien i Danmark

Et afgørende fokus under covid-19-pandemien har været på at motivere omfattende  adfærdsændringer  i  befolkningen.  I  denne  artikel  undersøger  vi,  hvilke psykologiske faktorer der var mest afgørende for danskernes adfærd under anden bølge af pandemien. Baseret på en spørgeskemaundersøgelse, der er repræsentativ for den voksne danske befolkning, viser vi, at folk, der (1) oplever coronavirusset som en personlig trussel, (2) oplever, at en ændret adfærd gør en forskel ('responseffektivitet'), (3) oplever, at en ændret adfærd ikke har høje omkostninger ('responsomkostninger'), samt (4) har høj institutionel tillid, er mere tilbøjelige til at agere  i  overensstemmelse  med  de  smittebeskyttende  adfærdsråd.  Samtidig  viser vi,  at  faktorerne (2)-(4) neutraliserer sammenhængen mellem trusselsfølelsen og den smittebeskyttende adfærd. Dermed anviser vi en potentiel vej til at fremme adfærdsændringer under en krise, der går udenom den frygt.

Nøgleord: smitteforebyggende adfærd, protection motivation theory, nationalt repræsentativt survey

I mange samfundsmæssige kriser forsøger politiske ledere at berolige deres befolkning og anmoder dem om at undgå panik, mens lederne selv løser krisen (Jørgensen, Bor og Petersen, 2021a). En sådan strategi er imidlertid ikke hensigtsmæssig under en epidemi, fordi spredningen af smitte i høj grad afhænger af befolkningens adfærd (Anderson et al., 2020). Det betyder med andre ord, at folk netop ikke bør fortsætte med deres liv som sædvanligt. I stedet er det nødvendigt, at borgerne fundamentalt ændrer deres adfærd i form af eksempelvis massive begrænsninger af sociale kontakter for at hæmme spredningen af smitte (Lewnard og Lo, 2020).

Under coronapandemien iværksatte regeringer verden over forskellige interventioner for  at  fremme  befolkningernes  efterlevelse  af  de  smittebeskyttende adfærdsråd omkring smitteundvigende (eksempelvis begrænsninger af sociale kontakter) og smitteforebyggende (eksempelvis øget fokus på håndhygiejne) adfærd. Styrken af disse interventioner har varieret fra informationskampagner og opfordringer fra politiske og sundhedsfaglige ledere til stærkere former for magt såsom samfundsnedlukninger. I Danmark blev landet nedlukket under både den første og den anden bølge af coronapandemien på pressemøder henholdsvis 11. marts og 16. december, 2020 (Tænketanken Europa, 2022).

Anvendelsen af magt i den skala, hvor man begrænser menneskers frihed, er imidlertid potentielt problematisk i demokratiske samfund som det danske, hvor store nedlukninger potentielt er i konflikt med fundamentale demokratiske rettigheder såsom retten til at forsamle sig. Således er der i demokratiske samfund både normative og praktiske begrænsninger på, hvor langt man kan gå i anvendelsen af magt over for befolkningen. Oveni denne komplikation er sanktionering af manglende efterlevelse kompliceret eller decideret umulig i de fleste demokratiske samfund uden en massiv opskalering af offentlige overvågningssystemer (Jørgensen, Bor og Petersen, 2021a). Med andre ord er regelefterlevelse i demokratiske samfund en funktion af borgernes samlede overvejelser, og man er derfor nødt til delvist at forlade sig på myndighedernes evne til at overbevise dets borgere om, at adfærdsmæssige ændringer er nødvendige (Tyler og Jackson, 2014). For at forstå hvordan man bedst påvirker borgernes adfærd via kommunikation, er det således nødvendigt at forstå psykologien, der ligger til  grund  for  adfærdsændringer  (Bavel  et  al.,  2020;  Bonell  et  al.,  2020).  For demokratiske regeringers håndtering af epidemier samt andre samfundskriser er det afgørende at forstå, hvilke psykologiske faktorer der har været med til at motivere borgernes efterlevelse af myndighedernes råd under coronapandemien.

Adfærdspsykologisk forskning inden for sundhedsområdet har i denne forbindelse ofte fokuseret på protection motivation theory (PMT), der kan oversættes til teorien om beskyttende motivationer (Maddux og Rogers, 1983; Rogers, 1975). Denne teori understreger, at hensigtsmæssige beskyttende motivationer opstår som en kombination af en oplevelse af trussel samt en oplevelse af kompetence eller mestring, altså at man personligt oplever, at man kan håndtere denne trussel effektivt uden for store omkostninger. En række studier har også appliceret PMT på adfærd og motivationer under coronapandemien (Jørgensen, Bor og Petersen, 2021a; Jørgensen et al., 2021; Jørgensen, Nielsen og Petersen, 2021; Rad et al., 2021). Disse studier viser generelt opbakning til teoriens forudsigelser. Samtidig viser undersøgelser indsamlet i Danmark, at særligt oplevelsen af handlekompetence var afgørende for adfærden under den første bølge af coronavirus, samt at denne oplevelse var vigtigere end mere politiske faktorer såsom tillid til regeringen og til medborgerne (Jørgensen, Bor og Petersen, 2021a).

Det teoretiske formål med denne artikel er at introducere teorien om beskyttende motivationer til et dansk publikum. Det empiriske formål er at undersøge PMT's forudsigelser under den anden danske bølge af coronavirus i december 2020. I forhold til  det  tidligere  danske  studie  er  denne  undersøgelse  baseret på en mere fyldestgørende empirisk operationalisering af teoriens facetter og bidrager  til  forstå  relevansen  af  PMT  for  fastholdelsen  af  beskyttende  moti- vationer under en længerevarende krise. Vores data bygger på spørgeskemaer indsamlet  i  samarbejde  med  Sundhedsstyrelsen.  Data  er  indsamlet  over  fire runder fra ultimo november til medio februar via udtræk fra CPR-registeret (N = 6.152). Resultaterne kan dermed betragtes som repræsentative for den voksne danske befolkning.

## PMT og covid-19-pandemien

Med udbruddet af coronapandemien fulgte en massiv spredning af information om, hvordan coronavirusset udgjorde en trussel mod samfundet, og hvordan man  bedst  håndterede  denne  nye  trussel  gennem  smittebeskyttende  foranstaltninger/adfærd  (Amidon et al.,  2021).  PMT  fokuserer  netop  på,  hvordan individer  reagerer  på  disse  to  komponenter  -  trusselskomponenten  og  håndteringskomponenten - i risikokommunikationen. Således fastsætter  PMT,  at folks motivation til at efterleve anbefalinger omkring risikoadfærd, herunder sundhedsmæssige risici, er et aggregat af den risiko, individet oplever, og individets oplevelse af at kunne håndtere den risiko, man står over for gennem efterlevelse af risikoanbefalingerne (Maddux og Rogers, 1983; Rogers, 1975).

Den afgørende rolle, som PMT tilskriver den oplevede trusselsfølelse, deles med flere  teorier  inden  for  social-  og  sundhedspsykologigien  (Sheeran,  Harris og Epton, 2014). Under tidligere epidemier har man mere generelt fundet, at  individer,  der  føler  en  høj  grad  af  risiko,  også  i  højere  grad  efterlever  de sundhedsmæssige råd, end individer, der oplever en lav grad af risiko (Brug et al., 2004). Samtidig har covid-19 studier fundet, at oplevet frygt har været en stærk determinant for smittebeskyttende adfærd (fx Jørgensen, Bor og Petersen, 2021a; Jørgensen et al., 2021; Lindholdt et al., 2021; Brouard, Vasilopoulos og Becher, 2020; Harper et al., 2021). Ovenstående leder til vores første hypotese, som vi refererer til som trusselshypotesen .

Trusselshypotesen : Respondenter, som føler en høj grad af personlig bekymring i forhold til at blive smittet med coronavirus, vil i højere grad efterleve anbefalingerne  omkring  smittebeskyttende  adfærd,  end  respondenter,  der føler en lav grad af bekymring.

Forventningen i ovenstående hypotese er ikke overraskende givet fokusset på trusselsoplevelse ovenfor, men ifølge PMT er det også nødvendigt, at individet føler sig kompetent til at håndtere den oplevede trussel, førend den anbefalede adfærd effektivt efterleves (Maddux og Rogers, 1983; Rogers, 1975). Inden for håndteringskomponenten fokuserer PMT på tre faktorer, der hver især påvirker individets oplevelse af at kunne håndtere den forhåndenværende risiko. For det første den personlige oplevede effektivitetsfølelse, dvs. oplevelsen af selv at have kapaciteten til at efterleve adfærdsanbefalingerne. For det andet den oplevede responseffektivitet, dvs. oplevelsen af, at en ændring af ens adfærd i retning af anbefalingerne gør en forskel i forhold til at beskytte sig selv (her konkret imod infektion med coronavirus). Endelig den oplevede responsomkostning, dvs. de oplevede  omkostninger  ved  at  efterleve  adfærdsanbefalingerne,  eksempelvis mentale omkostninger i forbindelse med begrænsninger af sociale kontakter.

Konsistent med ovenstående har flere kausale studier og tværsnitsstudier vist, at oplevelsen af at kunne håndtere den forestående trussel har været afgørende for efterlevelsen af smittebeskyttende adfærdsråd under epidemier mere generelt (fx Bish og Michie, 2010; Teasdale et al., 2012; Ruiter, Abraham og Kok, 2001) og coronapandemien specifikt (Jørgensen, Bor og Petersen, 2021a; Jørgensen et al., 2021; Jørgensen, Nielsen og Petersen, 2021; Rad et al., 2021). I en dansk sammenhæng har forskning indtil nu dog ikke fokuseret på den fulde vifte af faktorer med relevans for håndteringskomponenten, men alene på oplevelsen af personlig effektivitetsfølelse. Det er dermed uklart, hvordan responseffektiviteten samt de oplevede omkostninger påvirkede borgernes beskyttende motivationer under coronapandemien.

Alt  i  alt  fører  håndteringskomponenten  til  følgende  forventninger,  som  vi refererer til som mestringshypoteserne .

Mestringshypotesen :  Respondenter, som føler, at de i høj grad er i stand til at mestre/håndtere truslen fra coronapandemien, vil i højere grad efterleve anbefalingerne  omkring  smittebeskyttende  adfærd,  end  respondenter,  der føler en lav grad af mestring.

- a. Personlig effektivitetsfølelse :  Respondenter med høj personlig effektivitetsfølelse vil i højere grad efterleve anbefalingerne end respondenter med lav personlig effektivitetsfølelse.
- b. Responseffektivtiet :  Respondenter, der i høj grad oplever, at en ændret adfærd  i  overensstemmelse  med  anbefalingerne  beskytter  dem  imod coronavirusset, vil i højere grad efterleve anbefalingerne end respondenter med en lav følelse af responseffektivitet.
- c. Responsomkostninger : Respondenter, der oplever høje omkostninger ved at efterleve anbefalinger, vil i mindre grad efterleve disse, end respondenter, der oplever lave omkostninger.

PMT forudsiger, at den oplevede trussel og følelsen af at kunne håndtere eller mestre truslen vil interagere og tilsammen tilvejebringe den mest effektive beskyttende adfærdsmæssige respons. Med andre ord vil en høj grad af oplevet mestring øge den positive effekt af en højere oplevet trussel - på efterlevelsen af den beskyttende adfærd - sammenlignet med en lav grad af mestring (Maddux og Rogers, 1983). Konsistent hermed viser metaanalyser af eksisterende studier, at den oplevede trussel og graden af mestring interagerer positivt i forhold til effektivt at producere beskyttende adfærd i forhold til hverdagsagtige trusler såsom rygning, stress og solskoldning (Sheeran, Harris og Epton, 2014). Modsat viser eksperimentel forskning i større trusler såsom pandemier og terrorangreb, dels at mestring i større grad end trusselsoplevelsen fordrer efterlevelse, dels at mestring genererer efterlevelse selv i fravær af en oplevet trussel (Pearce et al., 2019; Teasdale et al., 2012). På linje hermed viser Jørgensen, Bor og Petersen (2021a) i en tværsnitsanalyse, at den personlige effektivitetsfølelse under covid19-pandemiens første bølge negativt modererer sammenhængen mellem oplevet trussel og efterlevelse af sundhedsråd på tværs af otte vestlige demokratier. Det betyder,  at  der  ses  en  stærk  sammenhæng  mellem  bekymring  og  efterlevelse blandt folk, der oplever en lav grad af effektivitet, mens sammenhængen forsvinder blandt folk, der føler en høj grad af effektivitet. Fortolkningen heraf er, at følelsen af at mestre sundhedsråd kan neutralisere effekten af trusselsoplevelsen og altså dermed udgøre en alternativ vej til efterlevelse, der ikke er drevet af frygt (Jørgensen, Bor og Petersen, 2021a). Det fører til følgende moderationshypotese, som vi refererer til som trussel x mestringshypotesen .

Trussel x mestringshypotesen :  Følelsen  af  at  mestre  truslen  fra  coronavirusset - målt ved hjælp af mestringsfaktorerne (personlig effektivitetsfølelse, oplevet responseffektivitet og responsomkostninger) - neutraliserer sammenhængen mellem den oplevede trussel og efterlevelsen af sundhedsrådene. Dermed er forventningen, at efterlevelsen er drevet af trusselsoplevelsen, når følelsen af mestring er lav, mens sammenhængen vil forsvinde for respondenter, der oplever, at de i høj grad mestrer mestrer truslen. Forventningerne er skitseret i tabel 1.

En  anden  faktor,  som  er  blevet  fremhævet  af  en  række  studier  i  forhold  til efterlevelse  af  den  smittebeskyttende  adfærd  på  individniveau  under  covid19-pandemien er tilliden til myndighederne (Jørgensen, Bor, Petersen, 2021a; Lindholdt et al., 2021; Petersen et al., 2021; Lieberoth et al., 2021). Ligeledes kan man på aggregerede niveauer se, at enheder med højere tillid klarer sig bedre end enheder med lavere tillid til deres institutioner (Lindholdt et al., 2021; Brodeur, Grigoryeva og Kattan, 2021; Durante, Guiso og Gulino, 2021). Det hænger teoretisk sammen med, at massive adfærdsændringer på befolkningsniveau som pandemien fordrede kan forstås som et kollektivt handlingsproblem

(Johnson et al., 2020). Her har tidligere forskning vist, at tillid til samfundets institutioner er en afgørende determinant for efterlevelse af kollektive regler og anbefalinger (Ostrom, 1998; Tyler og Jackson, 2014). Det fører igen både til en hypotese om den direkte sammenhæng mellem efterlevelse og institutionel tillid, som vi refererer til som institutionel tillidshypotesen samt en moderationshypotese, som vi refererer til som trussel x tillidshypotesen .

Institutionel  tillidshypotesen :  Respondenter,  som  udtrykker  en  høj  grad  af institutionel tillid, vil i højere grad efterleve anbefalingerne omkring smittebeskyttende adfærd, end respondenter, der udtrykker en lav grad af tillid.

Trussel x tillidshypotesen : Høj tillid til samfundets institutioner neutraliserer sammenhængen mellem den oplevede trussel og efterlevelsen af sundhedsrådene. Blandt respondenter, der udtrykker en lav grad af tillid, vil regelefterlevelsen være drevet af den oplevede trussel, mens sammenhængen vil forsvinde for respondenter, der udtrykker høj tillid. Tabel 1 skitserer forventningen.

Tabel 1 : Moderationshypoteser

|                      | Trusselsoplevelse   | Trusselsoplevelse   | Trusselsoplevelse   |
|----------------------|---------------------|---------------------|---------------------|
|                      |                     | Lav                 | Høj                 |
| Følelse af mestring  | Lav                 | Lav efterlevelse    | Høj efterlevelse    |
|                      | Høj                 | Høj efterlevelse    | Høj efterlevelse    |
| Institutionel tillid | Lav                 | Lav efterlevelse    | Høj efterlevelse    |
| Institutionel tillid | Høj                 | Høj efterlevelse    | Høj efterlevelse    |

I en dansk sammenhæng eksisterer der som nævnt evidens for trusselshypotesen, dele af mestringshypotesen samt trussel x mestringshypotesen på baggrund af data indsamlet under første bølge af coronavirus, der startede i marts 2020. Evidensen for tillidshypotesen  og  trussel  x  tillidshypotesen  er  derimod  mere varierende. Tillid til samfundets institutioner har vist sig afgørende i forhold til eksempelvis villighed til at tage imod en vaccine mod covid-19 (Lindholt et al., 2021). Samtidig finder nogle studier, at tilliden korrelerer positivt med smittebeskyttende adfærd generelt i Danmark (Lieberoth et al., 2021), mens andre studier kun finder meget svage sammenhænge mellem tillid og smittebeskyttende motivationer under første bølge af coronavirus (Jørgensen et al., 2021a).

Der er altså brug for yderligere viden om betydningen af tillid. Derudover er det mere generelt væsentligt at undersøge, om psykologien bag smittebeskyttende motivationer ændrer sig over tid i en langvarig krise som coronapandemien. Det er eksempelvis muligt, at den akutte oplevelse af en trussel er vigtigere i starten af en krise, men at fastholdelsen af beskyttende adfærd på sigt i højere grad bliver et spørgsmål om mestring, herunder fraværet af oplevede omkostninger ved fortsatte adfærdsændringer (Jørgensen et al., 2022). Ligeledes viser forskning, at starten af coronakrisen var præget af en rally around the flag -dynamik, hvor danskerne uanset ståsted udviste tillid til myndigheder og politikere (Bøggild og Jensen, 2020). Over tid blev denne dynamik erstattet af en gradvis udmattelse (jf. Jørgensen et al., 2022), hvilket kan betyde, at mere basale individuelle forskelle i tillid får en større betydning under anden end under første bølge.

## Data, variable og statistisk modellering

## Data

I samarbejde med Epinion og Sundhedsstyrelsen indsamlede vi i perioden fra 27. november, 2020 til 22. februar, 2021 fire runder af en spørgeskemaundersøgelse  om  danskernes  adfærd  og  psykologiske  motivationer  under  covid-19. Data blev oprindeligt indsamlet med et særligt fokus på danskernes vaccinationsvillighed. Formålet var at kunne yde empirisk funderet rådgivning i forhold til  at  styrke  myndighedernes indsats omkring kommunikationen af de kommende vacciner. Data omfatter imidlertid også relevante variable i forhold til at analysere nærværende problemstilling, nemlig hvilke psykologiske motivationer der var afgørende for danskernes smittebeskyttende adfærd under anden bølge af  coronapandemien  i  Danmark.  Dataindsamlingen  dækker  bredt  set  denne anden bølge. Vi så en begyndende stigning i antallet af smittede fra begyndelsen af september 2020. Det medførte en række gradvise stramninger i tiden, der fulgte, der kulminererede den 16. december, 2020, hvor Statsministeren på et pressemøde præsenterede landsdækkende restriktioner der de facto lukkede Danmark ned. Nedlukningen endte med at vare indtil 1. marts, 2021, hvor Danmark blev delvist lukket op igen (Tænketanken Europa, 2022).

Den første runde data blev indsamlet 27. november-4. december, 2020; den anden  11.-17.  december,  2020;  den  tredje  8.-19.  januar,  2021;  og  den  fjerde runde 12.-22. februar, 2021. Vi kontaktede respondenterne via eBoks gennem et udtræk fra CPR-registreret (leveret af Danmarks Statistik). Respondenterne blev udtrukket simpelt tilfældigt fra CPR-registreret blandt alle danskere på 18 år eller derover. Resultaterne kan dermed betragtes som repræsentative for den voksne danske befolkning. På førstedagen for den pågældende datarunde modtog respondenterne et invitationsbrev via eBoks om at deltage i spørgeskema- undersøgelsen. Efter to dage (på datarundens tredjedag) modtog de den første påmindelse om spørgeskemaundersøgelsen via eBoks. Efter fire dage (på datarundens femtedag) modtog de anden påmindelse via sms. Sideløbende blev der fra hver datarundes fjerdedag indtil afslutningen foretaget telefonopfølgning for at sikre en høj svarprocent. Bemærk at cirka 8 pct. af den danske befolkning er undtaget fra eBoks. Individer med denne undtagelse blev som en del af telefonopfølgningen i stedet tilbudt at deltage via telefoninterview. Samlet har det, på tværs af datarunderne, resulteret i en svarprocent på cirka 43 (N = 6.152).

Jørgensen,  Bor  og  Petersen  (2021b)  diskuterer  datasættets  repræsentativt  i dybden. Tabel A1 i appendikset viser fordelingen af respondenter i forhold til variablene uddannelse, køn, alder og geografisk region i stikprøven versus populationen. Overordnet er stikprøven velbalanceret i forhold til populationen med hensyn til køn, alder og region. Derimod ser der ud til at være et vist bias i forhold til uddannelse. Således er højtuddannede overrepræsenterede i stikprøven sammenlignet med deres andel i population. Vi korrigerer stikprøven for disse ubalancer ved at anvende poststratificeringsvægte, der vægter stikprøven hen imod populationsfordelingen. Den tredje kolonne i tabel A1 viser, hvordan disse poststratificeringsvægte succesfuldt genbalancerer strikprøven til perfekt at matche populationen. Vi anvender vægtningen på tværs af alle resultater i artiklen, men læg mærke til, at alle resultater er robuste overfor at ekskludere vægtene (se sektion A2 i appendikset).

## Afhængige variable

Indenfor PMT skelnes der mellem to typer smittebeskyttende adfærd, nemlig smitteundvigende og smitteforebyggende adfærd (Bish og Michie, 2010; Jørgensen, Bor, Petersen, 2021a). Overordnet inkluderer den undvigende adfærd fysisk distancering, såsom at man begrænser sine sociale kontakter, undgår steder,  hvor  mange  folk  er  samlet,  og  undgår  at  kramme  og  trykke  hånd  med andre mennesker. Den smitteforebyggende adfærd inkluderer eksempelvis hygiejniske forholdsregler såsom at sikre en god håndhygiejne eller sikre god ventilation ved at lufte ofte ud. Smitteundvigende adfærd er adfærd, hvor man undgår situationer, der involverer smitte, mens smitteforebyggende adfærd er adfærd, som sænker risikoen for sygdom, hvis man bliver eksponeret for virus. Smitteundvigende adfærd er således en stærkere form for smittebeskyttende adfærd, og det er derfor relevant at skelne mellem de to teoretisk og empirisk.

I  konteksten af et batteri på i alt syv udsagn bad vi respondenterne om at forholde sig til tre udsagn relateret til deres smitteundvigende adfærd og fire udsagn relateret til deres smitteforebyggende adfærd. Respondenterne blev indledningsvis spurgt: I hvilken grad var du i går opmærksom på, at … og så der- Densitet

10

8

4

Smitteundvigende adfærd

10

næst de følgende syv udsagn: (1) vaske dine hænder tit eller bruge håndsprit, (2) undgå håndtryk, kindkys og kram, (3) hoste eller nyse i dit ærme, (4) rengøre kontaktpunkter såsom håndtag og stikkontakter, (5) holde 1-2 meters afstand til mennesker, som du ikke bor sammen med, (6) lufte hyppigt ud under ophold indendørs samt (7) begrænse antallet af personer du mødes med privat. For hvert udsagn erklærede respondenterne deres enighed på 7-punkts skalaer fra 1 'Slet ikke' til 7 'I høj grad'. Dertil havde respondenterne mulighed for at svare 'Ved ikke' samt 'Ikke relevant'. På tværs af alle udsagn dropper vi respondenter, der enten har svaret 'Ved ikke' eller 'Ikke relevant'.

Vi skaber et indeks for henholdsvis den smitteundvigende adfærd ved at lægge udsagn (2), (5) og (7) sammen ( α = 0,75) og den smitteforebyggende adfærd ved at lægge udsagn (1), (3), (4) og (6) sammen ( α = 0,67). Vi skalerer hvert indeks til at variere mellem 0-1, hvor 1 er høj grad af efterlevelse. Figur 1 viser de fulde fordelinger på de to afhængige variable. Som det fremgår af figuren, er den smitteundvigende adfærd relativt skævt fordel hen imod en høj grad af efterlevelse, hvorimod den smitteforebyggende adfærd er mere spredt ud. 0

Figur 1 : Fordelinger på de afhængige variable

Note: Figuren viser histogrammer over fordelinger af respondenter på de to afhængige variable. Venstre panel viser den smitteundvigende adfærd (gennemsnit = 0,89; standardafvigelse = 0,17), mens det højre panel viser den smitteforebyggende adfærd (gennemsnit = 0,77; standardafvigelse = 0,19).

## Uafhængige variable

Vi måler respondenternes oplevede personlige trusselsfølelse ved hjælp af deres enighed i udsagnet, 'Jeg er meget bekymret for at blive smittet med covid-19.

Smitteforebyggende adfærd Vi måler personlig effektivitetsfølelse ved hjælp af udsagnet, 'Jeg kan følge alle sundhedsmyndighedernes råd og anbefalinger, hvis jeg vil'. Vi måler den oplevede responseffektivitet ved at lægge respondenternes enighed i to udsagn sammen: (1) 'Hvis jeg følger sundhedsmyndighedernes råd, er jeg i så stor sikkerhed som muligt under epidemien', og (2) 'Hvis jeg følger sundhedsmyndighedernes råd, er jeg med til at beskytte andre fra covid-19.' Vi måler ligeledes de oplevede responsomkostninger ved at lægge to udsagn sammen: (1) 'Hvis jeg følger sundhedsmyndighedernes råd, vil det gå ud over mit forhold til andre mennesker', og (2) 'Hvis jeg følger sundhedsmyndighedernes råd, bliver mit liv forringet.' På alle de ovenstående udsagn erklærede respondenterne deres enighed/ uenighed på 7-punkts skalaer fra 1 'Helt uenig' til 7 'Helt enig'. Dertil havde respondenterne mulighed for at svare 'Ved ikke'. Endelig måler vi respondenternes institutionelle tillid ved at spørge: 'På en skala fra 0 til 10, hvor stor tillid har du personligt til de danske myndigheder?', hvor 0 betød 'Slet ingen tillid til myndighederne', og 10 betød 'Fuld tillid til myndighederne'.

Vi fjerner alle  respondenter, der har svaret 'Ved ikke' på et af udsagnene ovenfor. Derudover centrerer vi alle variable på deres gennemsnit med en standardafvigelse på 0,5. Tabel 2 giver et overblik over studiets primære uafhængige variable. Gennemsnittet og standardafvigelsen i tabellen er baseret på målenes oprindelige skalaer. Figur A1 viser derudover de bivariate korrelationer mellem studiets  primære  uafhængige  og  afhængige  variable.  Ud  over  vores  primære uafhængige variable inkluderer vi køn, alder, uddannelse og region som kontrolvariable i modellerne nedenfor. Grundet vores samarbejde med Sundhedsstyrelsen omkring indsamling af data var det ikke muligt at inddrage politiske variable såsom stemme ved det seneste valg.

Tabel 2 : Overblik over de primære uafhængige variable

|                                | Gns.   | Std.afv.   |   Min |   Max |     N |
|--------------------------------|--------|------------|-------|-------|-------|
| Trusselsfølelse                | 4,79   | 1,90       |     1 |     7 | 6.086 |
| Personlig effektivitetsfølelse | 5,98   | 1,79       |     1 |     7 | 6.038 |
| Responseffektivitet            | 12,03  | 2,93       |     2 |    14 | 5.968 |
| Responsomkostninger            | 7,43   | 3,69       |     2 |    14 | 5.955 |
| Institutionel tillid           | 9,11   | 1,97       |     0 |    10 | 6.152 |

Note: gennemsnit, standardafvigelse, min og max værdier er baseret på de oprindelige skalaer.

## Statistisk modellering

Vi anvender multipel vægtet lineær regression til at analysere, hvilke psykologisk variable der stærkest forudsiger henholdsvis smitteundvigende og smitte- forebyggende adfærd (figur A2 og A3 viser, at de lineære modeller er robuste i forhold til potentielle ikkelineariteter). I hovedmodellerne nedenfor regresserer vi, i første omgang, hver af de respektive afhængige variable på det fulde sæt af uafhængige og kontrolvariable. Jævnfør skaleringen ovenfor - hvor vi redegjorde for,  at  de  uafhængige  variable  var  centreret  på  deres  gennemsnit  med standardafvigelse 0,5 - giver den statistiske modellering en fortolkning af de estimerede koefficienter, der svarer til ændringen i de afhængige variable associeret med en ændring på to standardafgivelser i de respektive uafhængige variable (kontrolleret for de øvrige variable i modellerne). Vi modellerer desuden moderationshypoteserne, i separate modeller, som en lineær interaktion mellem den oplevede trusselsfølelse og de respektive relevante variable. Jævnfør dataafsnittet poststratificerer vi alle resultater, så vores stikprøve vægtes hen imod populationen på en række relevante variable jævnfør tabel A1. Bemærk, at resultaterne ikke ændres ved at undlade vægtningen (se afsnit A2 i appendikset). Vi tilføjer desuden dummies for datarunde til alle modeller for at tage højde for  potentielle  underliggende  tidsmæssige  trends  i  data.  Vi  anvender  robuste standardfejl i alle estimationer.

## Resultater

## Overordnede sammenhænge

Figur 2 viser de overordnede estimerede sammenhænge mellem den smittebeskyttende  adfærd  og  de  uafhængige  variable  (supplerende  regressionstabeller forefindes i sektion A3 i appendikset). Hvis vi først fokuserer på den smitteundvigende adfærd (panelet til venstre) ses det, at en stigning i trusselsfølelsen på to standardafvigelser er associeret med en lille stigning i den smitteundvigende adfærd på 5 procentpoint (p &lt; 0,0001). Vi observerer ligeledes en statistisk signifikant, men lille sammenhæng mellem responseffektiviteten og den smitteundvigende adfærd. En stigning i den oplevede responseffektivitet på to standardafvigelser er associeret med en øget efterlevelse på 7,5 procentpoint (p &lt; 0,0001). En stigning i de oplevede responsomkostninger på to standardafvigelser er associeret med et lille fald i efterlevelsen på omkring 4 procentpoint (p &lt; 0,0001), mens en stigning i den institutionelle tillid på to standardafvigelser er associeret med en øget efterlevelse på 5 procentpoint (p &lt; 0,0001). Modsat observerer vi ikke nogen statistisk signifikant sammenhæng mellem efterlevelse og personlig effektivitetsfølelse.

Hvis vi bevæger os videre til den smitteforebyggende adfærd (panelet til højre), fremgår et empirisk mønster, der ligner billedet fra den smitteundvigende adfærd, men korrelationerne er overodnet en anelse svagere. Vi observerer, at en stigning i trusselsfølelsen på to standardafvigelser er associeret med en lille uathængige variable Uafhængige variable Institutionel tillid Demografiske variable Uddanelse: lav Uddanelse: høj Note: Estimater fra lineær (vægtet regression). 95 % konfidensintervaller. Robuste standardfejl.  Cirkler  uden  konfidensintervaller  er  referencekategorier.  N  (undvigende)  =  5.359.  N (forebyggende) = 5.171.

Figur 2 : Overordnede sammenhænge mellem smittebeskyttende adfærd og de uafhængige variable

stigning i efterlevelsen af rådene omkring smitteforebyggende adfærd på 5 procentpoint (p &lt; 0,0001). En øget responseffektivitet på to standardafvigelser er associeret  med  en  lille  stigning  på  omkring  4,5  procentpoint  (p  &lt;  0,0001)  i efterlevelsen. En stigning på to standardafvigelser i responsomkostningerne og den institutionelle tillid er associeret med henholdsvis et lille fald i efterlevelsen på omkring 3 procentpoint (p &lt; 0,0001) og en lille stigning på 3 procentpoint (p &lt; 0,0001).

Samlet set  støtter  ovenstående  resultater  de  teoretiske  hypoteser  angående de  overordnede  sammenhænge, men det er værd at bemærke, at størrelserne på sammenhængene er små. Trusselshypotesen fastsatte forventningen om, at en øget trusselfølelse ville fremme efterlevelsen af sundhedsrådende omkring den smittebeskyttende adfærd. Denne forventning finder støtte på tværs af begge afhængige variable. Mestringshypotesen fastsatte forventningerne om, at en øget personlig effektivitet, en øget responseffektivitet samt en lavere responsomkostning ville fremme efterlevelsen. Med undtagelse af den personlige effektivitet fandt disse forventninger ligeledes støtte på tværs af begge afhængige variable.

Undvigende Forebyggende Endelig  fastsatte institutionel  tillidshypotesen ,  at  øget  tillid  ville  fordre  højere efterlevelse. Denne forventning fandt vi også støtte til på tværs af begge afhængige variable.

## Moderationssammenhænge

Ud over  de  overordnede  sammenhænge  forventede  vi  ligeledes,  at  både  mestringsvariablene og institutionel tillid ville moderere sammenhængen mellem den  oplevede  trussel  og  den  smittebeskyttende  adfærd.  Figur  3  viser  de  forskellige moderationssammenhænge (supplerende regressionstabeller forefindes i sektion A3 i appendikset). Mere konkret viser figuren de forudsagte værdier for smitteundvigende adfærd henover ændringer i trusselsfølelsen. Vi illustrerer sammenhængen mellem den smitteundvigende adfærd og trusselsfølelsen på tre niveauer af de respektive modererende variable, nemlig lavt niveau (5. percentil), middel niveau (gennemsnittet) og højt niveau (95. percentil).

Hvis vi først fokuserer på, hvorvidt personlig effektivitetsfølelse modererer sammenhængen mellem undvigende adfærd og trusselsfølelsen (øverste venstre panel i figur 3), kan vi se, at der ikke er en forskel på hældningen i den estimerede sammenhæng mellem trusselsfølelsen og undvigende adfærd på tværs af de tre niveauer af personlig effektivitetsfølelse. Det betyder med andre ord, at personlig effektivitetsfølelse ikke modererer sammenhængen mellem undvigende adfærd og trusselsfølelsen. Det bekræftes i tabel A3, hvor det fremgår, at interaktionsleddet er statistisk insignifikant.

Bevæger vi os videre til responseffektiviteten (øverste højre panel i figur 3), kan der observeres  en  klar  moderationssammenhæng. Vi kan se en moderat sammenhæng mellem trusselsfølelsen og den smitteundvigende adfærd på det lave niveau (den solide sorte linje) af den oplevede responseffektivitet. Derimod er der kun en meget svag eller ingen sammenhæng på det gennemsnitlige (den stiplede linje) og høje (den solide grå linje) niveau. Overordnet støtter resultaterne forventningen om, at efterlevelsen er drevet af den oplevede trussel blandt respondenter, der oplever en lav grad af responseffektivitet, mens respondenter, der  oplever  en  høj  grad  af  responseffektivitet  -  og  altså  føler,  at  de  mestrer truslen - har en høj efterlevelse uanset det oplevede trusselsniveau. Bemærk i øvrigt, at ovenstående understøttes af tabel A3, hvor det fremgår at interaktionsleddet mellem trusselsfølelsen og responseffektiviteten er statistisk signifikant (p &lt; 0,0001).

Panelet nederst til  venstre  i  figur  3  viser  den  estimerede  moderationssammenhæng mellem trusselsfølelsen og responsomkostningerne. Resultaterne her flugter  med resultaterne ovenfor: Respondenter, der oplever, at de i høj grad mestrer truslen fra coronavirus, rapporterer en høj efterlevelse uanset trussels- de øvrige uarhæng'g varladıe Personlig effektivitetsfølelse Responseffektivitet

Figur 3 : Sammenhængen mellem undvigende adfærd og trusselfølelsen modereret af de øvrige uafhængig variable

-1 sd

-1 sd

Note: Forudsagt smitteundvigende adfærd henover ændringer i trusselsfølelsen. Den forudsagte adfærd illustreres på tre niveauer af de modererende variable. Lavt niveau = 5. percentil (solide sorte linjer); middel niveau = gennemsnittet (stiplede linjer); højt niveau = 95. percentil (solide grå linjer).

følelse, mens efterlevelsen er drevet af trusselsfølelsen blandt respondenter, der oplever, at de ikke mestrer truslen. Bemærk, at en høj grad af mestring her skal opfattes som lave oplevede omkostninger (den solide sorte linje), mens en lav grad af mestring skal opfattes som høje oplevede omkostninger (den solide grå linje). Ovenstående understøttes af tabel A3, hvor det fremgår, at interaktionsleddet mellem trusselsfølelsen og responsomkostningerne er statistisk signifikant (p &lt; 0,0001).

Panelet  nederst  til  højre  i  figur  3  viser  også  en  klar  moderationssammenhæng mellem trusselsfølelsen og den institutionelle tillid. Efterlevelsen drives af trusselsfølelsen blandt respondenter med lav tillid (den solide sorte linje), mens efterlevelsen  er  høj  blandt  respondenter  med  høj  tillid  (den  solide  grå  linje) uagtet deres trusselsfølelse. Dette understøttes af tabel A3, hvor det fremgår, at interaktionsleddet mellem trusselsfølelsen og den institutionelle tillid er statistisk signifikant (p &lt; 0,0001).

Smitteundvigende adfærd

Smitteundvigende adfærd

1

. 9

.8

1

.9

.8

e øvrige uathængig variable

Personlig effektivitetsfølelse

Smitteundvigende adfærd

Smitteundvigende adfærd

.9

.8

-1 sd

,9

.8

-1 sd

-0.5 sd

Tote: Forudsagt smitteforebyggende adfærd henover ændringer i trusselsfølelsen. Den foru

.9-

Figur 4 illustrerer ligesom figur 3 de forskellige moderationssammenhænge, men fokuserer  i  stedet  på  den  smitteforebyggende  adfærd  som  afhængig  variabel  (supplerende  regressionstabeller  forefindes  i  sektion  A3  i  appendikset). Grundlæggende observerer vi samme empiriske mønster i figur 4 som i figur 3, undtaget for responseffektiviteten, hvor moderationen er svagere og statistisk insignifikant (p = 0,086). Institutionel tillid

.9-

Figur 4 : Sammenhængen mellem forebyggende adfærd og trusselfølelsen modereret af de øvrige uafhængig variable

.7-

Note: Forudsagt smitteforebyggende adfærd henover ændringer i trusselsfølelsen. Den forudsagte adfærd illustreres på tre niveauer af de modererende variable. Lavt niveau = 5. percentil (solide sorte linjer); middel niveau = gennemsnittet (stiplede linjer); højt niveau = 95. percentil (solide grå linjer).

Overordnet tegner der sig en generel opbakning til vores interaktionshypoteser med undtagelse af hypoteserne omkring trusselfølelsen x personlig effektivitet. Denne manglende interaktion er måske ikke så overraskende al den stund, at den  personlige  effektivitet  heller  ikke  korrelerede  signifikant  med  den  smittebeskyttende adfærd kontrolleret for de øvrige faktorer i modellerne. Der er med andre ord en generel opbakning til trussel x mestringshypotesen og trussel x tillidshypotesen .  Hypoteserne  fastsatte  forventningerne  om,  at  følelsen  af  at mestre truslen fra coronavirusset eller høj institutionel tillid ville neutralisere

Responseffektivitet sammenhængen mellem den oplevede trussel og efterlevelsen af de smittebeskyttende adfærdsråd.

## Konklusion

Artiklen introducerede teorien om beskyttende motivationer (protection motivation theory eller PMT) i en dansk kontekst og præsenterede resultater fra en stor repræsentativ stikprøve omkring danskernes smittebeskyttende adfærd under anden bølge af coronapandemien i Danmark. Formålet var at forstå, hvilke psykologiske motivationer der lå under danskernes smittebeskyttende adfærd under denne anden bølge. PMT understreger, at beskyttende motivationer opstår i en kombination af følelser af trussel samt en oplevelse af at kunne mestre truslen. Samtidig understreger PMT, at denne oplevelse af mestring afspejler tre distinkte oplevelser af henholdsvis personlig evne til at følge anbefalinger, en høj effektivitet mod truslen ved at følge anbefalingerne samt fraværet af væsentlige  omkostninger ved at følge anbefalingerne. Derudover sammenlignede vi betydningen af disse faktorer med en mere politisk variabel, institutionel tillid.

Analyserne både bekræfter og udfordrer eksisterende forskning om PMT generelt og om adfærd under coronapandemiens første bølge. På den ene side understreger resultaterne relevansen af PMT som en teoretisk ramme for at forstå beskyttende adfærd, som ligger udover mere politiske faktorer såsom tillid, der ofte er understreget i tidligere forskning under coronapandemien (Lieberoth et al., 2021; Lindholt et al., 2021). Tillid, trusselsfølelse, den oplevede effektivitet af responsen samt de oplevede omkostninger hænger sammen med selvrapporteret adfærd. Dette bekræfter tidligere forskning (Jørgensen, Bor og Petersen, 2021a; Jørgensen et al., 2021; Jørgensen, Nielsen og Petersen, 2021; Rad et al., 2021) og indikerer en høj grad af lighed mellem de psykologiske motivationer bag smittebeskyttende adfærd under coronaepidemiens første og anden bølge i Danmark.

På den anden side fandt vi, for det første og mod forventning, ikke, at der var en sammenhæng mellem personlig effektivitetsfølelse og smittebeskyttende adfærd, hvilket står i kontrast til tidligere studier (Jørgensen, Bor og Petersen, 2021a). Hvor tidligere studier ikke har været i stand til at skelne mellem personlig effektivitet og responseffektiviteten (Jørgensen, Bor og Petersen, 2021a), tyder de nærværende resultater på, at opfattelsen af responseffektivitet er vigtigere end oplevelsen af personlig effektivitet. Dette fund skal dog også tolkes i lyset af,  at  den  personlige  effektivitetsfølelse  og  responseffektivitet  er  tæt  korrelerede og afspejler samme underliggende endimensionelle skala i en PCA-analyse. Hvis man ekskluderer responseffektiviteten fra analyserne, ser man også, at kor- relationer mellem den smittebeskyttende adfærd og personlig effektivitetsfølelse øges markant og er statistisk signifikante (se sektion S5 i appendikset).

For  det  andet  udfordrer  disse  resultater  en  generel  forventning  indenfor PMT, nemlig at trusselskomponenten og håndteringskomponenten forstærker hinanden i dannelsen af beskyttende motivationer. Tidligere forskning under coronapandemien har derimod indikeret (Jørgensen, Bor og Petersen, 2021a), at  de  to  komponenter  fungerer  kompenserende  (altså  at  den  ene  komponent primært har betydning i den andens fravær), og de foreliggende resultater giver yderligere støtte hertil. Dette kan afspejle coronakrisens alvor, som gør, at alle har en eller anden oplevelse af trussel, så det alene er nok at have en klar forståelse af, hvordan denne trussel afhjælpes. Yderligere studier, som systematisk sammenligner alvorlige og mindre alvorlige trusler, er dog nødvendige for at godtgøre denne forklaring yderligere.

Trods disse bidrag så indeholder analyserne også en række begrænsninger. For  det  første  er  analyserne  baseret  på  tværsnitsdata,  og  det  er  vanskeligt  at udtale sig om kausalrelationer. For det andet måles ikke faktisk adfærd, men selvrapporteret  adfærd.  Relationen  mellem  faktisk  adfærd  og  selvrapporteret adfærd er udfordret på grund af genkaldelsesproblemer og ønsker om at fremstå i overensstemmelse med sociale normer. Empiriske studier tyder dog på, at disse  problemer  er  små  under  coronapandemien,  når  det  drejer  sig  om  nylig og salient social adfærd såsom antallet af sociale kontakter indenfor det seneste  døgn  (Hansen,  Larsen  og  Gundersen,  2022;  Larsen,  Nyrup  og  Petersen, 2020). Omvendt er mere rutinepræget adfærd såsom håndhygiejne i højere grad udfordret af genkaldelsesproblemer (Hansen, Larsen og Gundersen, 2022). På den baggrund er det hensigtsmæssigt at anse de afhængige variable som mål for  intentioner  eller  motivationer  fremfor  faktisk  adfærd.  For  det  tredje  kan det skade målingsvaliditeten, at niveauet af restriktioner løbende ændrede sig henover den anden coronabølge. Det kan betyde, at folks opfattelse af, hvad der udgør en tilstrækkelig adfærdsændring, også løbende vil ændre sig, og at betydningen  af  en  given  værdi  på  de  afhængige  variable  derfor  også  ændrer sig  henover  surveyrunderne.  Figur  A10  i  appendikset  viser  dog,  at  sammenhængene mellem de uafhængige og de afhængige variable er relativt stabile på tværs af de fire surveyrunder. For det fjerde er det væsentligt at bemærke, at de estimerede sammenhænge er små. Selv en relativt stor i ændring i eksempelvis trusselsopfattelse leder således kun til en mindre stigning i smitteundvigende adfærd  (eksempelvis  begrænsninger  af  sociale  kontakter)  eller  smitteforebyggende adfærd (eksempelvis øget fokus på håndhygiejne). Dette kan skyldes, at adfærden i den observerede periode i høj grad er påvirket af eksterne restriktioner. Uanset om man frygter coronavirus eller ej, vil man begrænse sine sociale relationer under en nedlukning. Man må således forvente, at de psykologiske motivationer er endnu vigtigere i situationer, hvor det i højere grad er op til folk selv at bestemme deres adfærd.

Trods disse begrænsninger så har resultaterne implikationer for vores forståelse for adfærd under epidemier og andre kriser, der kræver beskyttende adfærd. Under coronapandemien har en bekymring været, om politikere, myndigheder og medier førte skræmmekampagner, der talte bekymringen for coronavirus op i befolkningen (Chaiuk og Dunaievska, 2020). I den forbindelse viser artiklens resultater, at der findes en vej til at fremme efterlevelsen af beskyttende adfærd, der går udenom den personlige frygt, nemlig ved at opbygge institutionel tillid, at kommunikere effektivt om hvordan og hvorfor massive adfærdsændringer er afgørende for at håndtere truslen samt at forsøge at afbøde de omkostninger, der følger med at skulle omlægge sin adfærd fundamentalt.

## Note

1. Hainmueller, Mummolo og Xu (2019) har påpeget, at lineære specifikationer af interaktionshypoteser er meget modelafhængige. Eksempelvis viser de, at antagelsen om, at sammenhængen mellem den afhængige og den uafhængige variabel ændrer sig lineært henover moderatoren, er problematisk i størstedelen af de empiriske applikationer inden for statskundskaben. Sektion S4 i appendikset tester modelafhængigheden ved hjælp af de værktøjer, Hainmueller, Mummolo og Xu (2019) har foreslået. Resultaterne viser, at ovenstående fortolkninger ikke afhænger af, at modellerne er specificerede som lineære interaktioner. Det vil sige, at resultaterne er robuste.

## Litteratur

- Amidon, Timothy, Alex Nielsen, Ehren Pflugfelder, Daniel Richards og Sonia Stephens (2021). Visual risk literacy in 'flatten the curve' COVID-19 visualizations. Journal of Business and Technical Communication 35 (1): 101-109.
- Anderson, Roy M., Hans Heesterbeek, Don Klinkenberg og Deidre Hollingsworth (2020). How will country-based mitigation measures influence the course of the COVID-19 epidemic? The Lancet 395 (10228): 931-934.
- Bavel, Jay Van, Katherine Baicker, Paul Boggio, Valerio Capraro, Aleksandra Cichocka, Mina Cikara … og Robb Willer (2020). Using social and behavioural science to support COVID-19 pandemic response. Nature Human Behaviour 4 (5): 460-471.
- Bish, Allison og Susan Michie (2010). Demographic and attitudinal determinants of protective behaviours during a pandemic: A review. British Journal of Health Psychology 15 (4): 797-824.

- Bonell, Chris, Susan Michie, Stephen Reicher, Robert West, Laura Bear, Lucy Yardley, Val Curtis, Richard Amlot og James Rubin (2020). Harnessing behavioural science in public health campaigns to maintain 'social distancing' in response to the COVID-19 pandemic: key principles. Journal of Epidemiology and Community Health 74 (8): 617-619.
- Brodeur, Abel, Idaliya Grigoryeva, og Lamis Kattan (2021). Stay-at-home orders, social distancing, and trust. Journal of Population Economics 34 (4): 1321-1354.
- Brouard, Sylvain, Pavlos Vasilopoulos og Michael Becher (2020). Sociodemographic and psychological correlates of compliance with the Covid-19 public health measures  in  France. Canadian Journal of Political Science/Revue canadienne de science politique 53 (2): 253-258.
- Brug, Johannes, Arja Aro, Anke Oenema, Onno De Zwart, Jan Hendrik Richardus og George Bishop (2004). SARS risk perception, knowledge, precautions, and information sources, the Netherlands. Emerging Infectious Diseases 10 (8): 1486.
- Bøggild,  Troels  og  Carsten  Jensen  (2020).  Reappraisal  and  extensions  of  the  rally 'round the flag effect': Longitudinal evidence from the COVID-19 Crisis. Working Paper .
- Chaiuk, Tetyana A. og Olha V. Dunaievska (2020). Fear culture in media: An examination on coronavirus discourse. Journal of History Culture and Art Research 9 (2): 184-194.
- Durante, Ruben, Luigi Guiso og Giorgio Gulino (2021). Asocial capital: Civic culture and social distancing during COVID-19. Journal of Public Economics 194: 104342.
- Hainmueller, Jens, Jonathan Mummolo og Yiqing Xu (2019). How much should we trust estimates from multiplicative interaction models? Simple tools to improve empirical practice. Political Analysis 27 (2): 163-192.
- Hansen, Pelle G., Erik G. Larsen og Caroline D. Gundersen (2022). Reporting on one's behavior: a survey experiment on the nonvalidity of self-reported COVID-19 hygiene-relevant routine behaviors. Behavioural Public Policy 6 (1): 34-51.
- Harper, Craig, Liam Satchell, Dean Fido og Robert Latzman (2021). Functional fear predicts public health compliance in the COVID-19 pandemic. International Journal of Mental Health and Addiction 19 (5): 1875-1888.
- Johnson, Tim, Christopher Dawes, James Fowler og Oleg Smirnov (2020). Slowing COVID-19 transmission as a social dilemma: Lessons for government officials from interdisciplinary research on cooperation. Journal of Behavioral Public Administration 3 (1). https://doi.org/10.30636/jbpa.31.150
- Jørgensen, Frederik Juhl, Alexander Bor og Michael Bang Petersen (2021a). Compliance without fear: Individual-level protective behaviour during the first wave of the COVID-19 pandemic. British Journal of Health Psychology 26 (2): 679-696.

- Jørgensen, Frederik Juhl, Alexander Bor og Michael Bang Petersen (2021b). How the development, features and roll-out of a SARS-COV-2 vaccine shape public acceptance: A conjoint experiment in a large representative sample of Danes. Working Paper . https://assets.researchsquare.com/files/rs-1237898/v1/b4b62971-0905-49529d3a-f7c103203ed7.pdf?c=1645718274
- Jørgensen, Frederik Juhl, Louise Halberg Nielsen og Michael Bang Petersen (2021). Willingness  to  take  the  booster  vaccine  in  a  nationally  representative  sample  of Danes. Vaccines 10 (3): 425.
- Jørgensen, Frederik, Marie Lindholt, Alexander Bor og Michael Bang Petersen (2021). Does face  mask  use  elicit  risk-compensation?  Quasi-experimental  evidence  from Denmark during the SARS-CoV-2 pandemic. European Journal of Public Health 31 (6): 1259-1265.
- Jørgensen,  Frederik,  Alexander  Bor,  Magnus  Storm  Rasmussen,  Marie  Lindholt  og Michael Bang Petersen (2022). Pandemic fatigue fueled political discontent during the COVID-19 pandemic. Proceedings of the National Academy of Sciences ,  under udgivelse.
- Larsen, Martin V., Jacob Nyrup og Michael Bang Petersen (2020). Do survey estimates of the public's compliance with COVID-19 regulations suffer from social desirability bias? Journal of Behavioral Public Administration 3 (2). https://doi.org/10.30636/ jbpa.32.164
- Lewnard, Joseph A. og Nathan C. Lo (2020). Scientific and ethical basis for socialdistancing interventions against COVID-19. The Lancet Infectious Diseases 20 (6): 631-633.
- Lieberoth, Andreas, Shiang-Yi Lin, Sabrina Stöckli, Hyemin Han, Marta Kowal, Rebekah Gelpi ... og Dmitrii Dubrov (2021). Stress and worry in the 2020 coronavirus pandemic: Relationships to trust and compliance with preventive measures across 48 countries in the COVIDiSTRESS global survey. Royal Society Open Science 8 (2): 200589.
- Lindholt, Marie, Frederik Jørgensen, Alexander Bor og Michael Bang Petersen (2021). Public  acceptance  of  COVID-19  vaccines:  cross-national  evidence  on  levels  and individual-level predictors using observational data. BMJ Open 11 (6): e048172.
- Maddux, James og Ronald Rogers (1983). Protection motivation and self-efficacy: A revised theory of fear appeals and attitude change. Journal of Experimental Social Psychology 19 (5): 469-479.
- Ostrom, Elinor (1998). A behavioral approach to the rational choice theory of collective action: Presidential address, American Political Science Association, 1997. American Political Science Review 92 (1): 1-22.
- Pearce, Julia, Lasse Lindekilde, David Parker og Brooke Rogers (2019). Communicating with the public about Marauding terrorist firearms attacks: Results from a

- survey experiment on factors influencing intention to 'run, hide, tell' in the United Kingdom and Denmark. Risk Analysis 39 (8): 1675-1694.
- Petersen, Michael Bang, Alexander Bor, Frederik Jørgensen og Marie Lindholt (2021). Transparent  communication  about  negative  features  of  COVID-19  vaccines  decreases acceptance but increases trust. Proceedings of the National Academy of Sciences 118 (29).
- Rad, Roghayeh Ezati, Shokrollah Mohseni, Hesamaddin Takhti, Mehdi Hassani Azad, Nahid Shahabi, Teamur Aghamolaei og Fatemeh Norozian (2021). Application of the protection motivation theory for predicting COVID-19 preventive behaviors in Hormozgan, Iran: A cross-sectional study. BMC Public Health 21 (1): 1-11.
- Rogers, Ronald (1975). A protection motivation theory of fear appeals and attitude change1. The Journal of Psychology 91 (1): 93-114.
- Ruiter, Robert, Charles Abraham og Gerjo Kok (2001). Scary warnings and rational precautions: A review of the psychology of fear appeals. Psychology and Health 16 (6): 613-630.
- Sheeran, Paschal, Peter Harris og Tracy Epton (2014). Does heightening risk appraisals change people's intentions and behavior? A meta-analysis of experimental studies. Psychological Bulletin 140 (2): 511.
- Teasdale, Emma, Lucy Yardley, Wolff Schlotz og Susan Michie (2012). The importance of coping appraisal in behavioural responses to pandemic flu. British Journal of Health Psychology 17 (1): 44-59.
- Tyler, Tom og Jonathan Jackson (2014). Popular legitimacy and the exercise of legal authority: Motivating compliance, cooperation, and engagement. Psychology, Public Policy, and Law 20 (1): 78.
- Tænketanken Europa (2022). Tidslinje over coronakrisen: Hvad skete der og hvornår? http://thinkeuropa.dk/politik/tidslinje-over-coronakrisen-hvad-skete-der-og-hvornaar