Den svenske nationale identitet og æstetik
Forfattere: Claudia Rebecca Juul Kassentoft
Tidsskrift: prototyper (2016-11-29)

Claudia Rebecca Juul Kassentoft

## Den svenske nationale identitet og æstetik

Claudia Rebecca Juul Kassentoft

## Indledning

Denne  opgaves overordnede sigte er at tematisere Carl og Karin Larssons indflydelse  på  dannelsen  af  en  svensk  national  identitet.  Mere  specifikt  vil  der præsenteres  en  analyse  af  parrets  hjem  Lilla  Hyttnäs,  som  siden  skal  føre  til  en diskussion  af,  hvorvidt  der  eksisterer  en  svensk  national  æstetik,  og  hvorledes  en sådan  æstetik  kan  findes  i  deres  hjem.  Afslutningsvist  vil  opgaven  med  afsæt  i ovenstående  vurdere  omfanget  af  Carl  Larssons  biddrag  til  en  fælles  svensk forståelse.

## Baggrund for skabelsen af Lilla Hyttnäs

Perioden i den sidste halvdel af det nittende århundrede dækker ikke bare over de nye  teknologiske,  sociale  og  politiske  forhold  men  over  et  nybrud  i  kunsten  og arkitekturen,  hvor  nye  nationalromantiske tendenser blomstrede frem efter 1890. I de skandinaviske lande skabte kunstnere og arkitekter nye betingelser for det ideelle hjem, hvor familien, fædrelandet og det  gode liv havde en central rolle.  Hjemmet blev  set  som  et  kunstværk  skabt  som  et  fundament  for  en  simplere  livsstil,  hvor familielivet  kom  i  første  række.  Den  nationalromantiske  bevægelse  var  optaget  af tanken om bondebefolkningen som landets oprindelige folk og mente derfor, at den oprindelige  nordiske  livsstil  skulle  observeres  hos  bonden.  Boligen  i  naturen  blev anset som det ideelle hjem, hvor man kunne frigøre sig fra tidens konventioner og skabe en tilværelse udover hverdagens normer.

Et  af  de  mest  udbredte  og  indflydelsesrige  kunstnerhjem  fra  denne  periode  blev skabt af den svenske kunstner Carl Larsson og hans hustru Karin Larsson. I 1888 arvede  de  huset  Lilla  Hyttnäs i  landsbyen  Sundborn,  der  er  en  del  af  provinsen Dalarna i det centrale Sverige. Dalarna var længe blevet hyldet i sange og historier for  dets  smukke  natur  og  simple  landlige  skikke,  men  i  slutningen  af  det  nittende

århundrede  begyndte  svenske  intellektuelle  og  nationalromantiske  kunstnere  at betragte  provinsen  som  et  symbol  på  svenskheden  (Miller  Lane  2000:106).  Carl Larsson sammenlignede ikke sig selv med det lokale Dalarna folk, men han troede alligevel  på,  at  simple  bondemåder,  traditionelt  håndværk,  folklore  traditioner  og gamle  myter  tilbød  nye  modeller  for  adfærd,  sociale  relationer  og  en  følelse  af national identitet (Ibid.: 117).

Lilla  Hyttnäs  har  været  med  til  at  opbygge  en  svensk  national  identitet  særligt gennem en serie af illustrerede bøger, hvori Carl Larssons afbildninger af hjemmet udkom. Den mest betydelige af disse bøger udkom i 1899  under navnet Ett  hem . Med  fireogtyve  akvareller  af tilfældige  hverdagssituationer  portrætterede  Carl Larsson sit hjem som et symbol på det glade familieliv. Carl Larsson er ofte blevet anklaget for, at vise 'an utopian and ultimately false ideal of a perfect rural society' (Andersson 2001), men alligevel har Ett hem akvarellerne fået en positiv betydning i svenskernes erindring. Ikke mindst fordi værket er blevet oversat og udgivet på flere forskellige sprog, og dermed er blevet en af de bedst sælgende billedbøger i svensk historie (Facos 1996: 81).

## Problemstilling og afgrænsning

I forlængelse af ovenstående vil denne opgave besvare følgende spørgsmål:

Hvad var det, der gjorde Lilla Hyttnäs så særligt, at det kom til at stå som et forbillede  for  svensk  boligindretning  og  livsstil  i  mere  end  et  århundrede efter dets tilblivelse? Og hvordan er hjemmet et udtryk for en særlig svensk kultur?

Lilla  Hyttnäs  havde  to  virkeligheder:  den  egentlige  virkelighed,  som  ændrede  sig meget med tiden, og den der blev offentliggjort i akvarellerne. Opgaven begrænser sig derfor til at beskæftige sig med hjemmet som det optrådte i midten af 1890'erne, hvor Carl Larsson afbildede det i sine Ett hem illustrationer.

## Præsentation af teori og litteratur

Dette afsnit indeholder en præsentation af den teoretiske litteratur, der har understøttet og inspireret til udarbejdelsen af denne opgave om Carl Larsson og hans hjem.

Inspirationen  til  opgaven  kom  fra  teksten Blond  och  blåögd  -  Karin  och  Carl Larsson  ett  svenskt  designpar (2010)  af  Per  Dahlström,  inspektør  på  Göteborg

Kunstmuseum. Her reflekterer Dahlström over, hvordan Carl og Karin Larssons stil er  blevet  opfattet  i  svensk  designhistorie  og  i  forbindelse  med  den  visuelle konstruktion af 'Swedishness'. Han stiller spørgsmålet om, hvorfor det er det lyse interiør  i  Lilla  Hyttnäs,  der  betragtes  som  svensk?  Dette  har  givet  inspiration  til denne  opgaves  diskussion  om,  hvorvidt  der  eksisterer  en  svensk  national  æstetik. Den  svenske  etnolog  Orvar  Löfgren  er  interessant  i  denne  forbindelse.  Löfgren beskæftiger  sig  særligt  med  kulturanalyse  og  nationaliseringen  af  Sverige  siden 1800-tallet.  I  teksten Swedish  Modern:  Konsten  att  nationalisera  konsumtion  och estetik (1993) undersøger han forløbet for etableringen af en svensk national æstetik. En uddybning af det omtalte forløb findes i denne opgaves kapitel 2, der er baseret ud fra Löfgrens studie om nationaliseringen af en æstetik i Sverige.

Dele  af  analysen  i  denne  opgave  er  foretaget  med  støtte  i  bogen Carl  and  Karin Larsson - Creators of the Swedish Style , der blev udgivet i forbindelse med en stor udstilling om Carl Larssons værker på Victoria and Albert Museum i 1997. Bogen, der  indeholder  essays  af  internationale  forskere,  er  redigeret  af  Michael  Snodin, leder af design afdelingen for print, tegning og maleri på Victoria and Albert museet og  Elisabet  Stavenow-Hidemark,  tidligere  inspektør  i  afdelingen  for  tekstiler  og møbler  på  Nordisk  Museum,  Stockholm.  Desuden  inddrages  kunsthistorikeren Michelle Facos' teoretiske diskussion af Lilla Hyttnäs i teksten The Ideal Swedish Home: Carl Larsson's Lilla Hyttnäs (1996). Hendes studie af Larsson hjemmet set i lyset af kulturelle og politiske forhold er især relevant for denne opgaves analyse og vurdering af Lilla Hyttnäs.

## Kapitel 1: Analyse af Lilla Hyttnäs

I  begyndelsen  af  1890'erne  havde  svenske  middelklassehjem  været  domineret  af tysk neo-renæssance stil i mere end to årtier. Man indrettede sig efter tidens normer med polstrede møbler, mørkt tapet, ornamenterede lofter, tunge gardiner og forhæng samt buketter af tørrede blomster (Snodin, Stavenow-Hidemark 1997: 54). Af denne årsag blev det anset som mærkeligt og ukonventionelt, da Carl og Karin Larsson i samtiden  indrettede  Lilla  Hyttnäs  lyst  og  uprætentiøst.  De  indrettede  sig  med almuen  som  forbillede,  en  stilart  der  havde  været  almindelig  i  den  svenske traditionelle bondekultur. Møblerne var typisk af eget design eller ældre, ommalede møbler  af  den  simpleste  slags.  Carl  Larsson  havde  en  særlig  interesse  i  at  købe gamle  møbler  til  hjemmet  og  tilføje  dem  æstetiske  og  personlige  motiver  for eksempel med et portræt af et barn eller en indskrift af sit eget eller Karins navn. Han  forvandlede  således  gamle  møbler  til  sine  egne.  Et  eksempel  er  at  finde  i Ct10s Treo Claudia Rebecca Juul Kassentoft spisestuen i form af et solidt, rigt ornamenteret skab, hvor Carl Larsson påmalede japansk-inspirerede blomster i 1891 (figur 1). Der er ikke en fælles ensartet stil i de forskellige rum, hjemmet er snarere karakteriseret af dets stilblanding. Carl og Karin Larsson  blandede  stilarter  og  traditioner,  og  der  findes  både  lyse  gustaviansk inspirerede værelser men også tunge, mørke barokmøbler i deres hjem. 1800-tallets hjem  var  præget  af  historicismen,  hvor  man  blandede  elementer  fra  forskellige stilarter,  men  det  blev  gjort  med  en  stor  alvor,  og  man  havde  kun  en  stil  i  hvert værelse.  Ikke  som  hos  Larsson  parret  der  gerne  blandede  forskellige  historiske stilarter i samme værelse (Dahlström 2010: 94).

Figur 1: Carl Larsson: Mellan jul och nytår, Ett hem 1899

Claudia Rebecca Juul Kassentoft

Figur 2 : Carl Larsson: Blomsterfönstret, Ett hem 1899

Dagligstuen er, siden den blev publiceret i Ett hem i 1899, blevet betragtet som et af de mest klassiske svenske rum både i Sverige og i udlandet (Snodin &amp; StavenowHidemark  1997: 125). Rummet  er  indrettet i gustaviansk stil med  arvede, hvidmalede møbler og tekstiler i blåt og hvidt stribet mønster (figur 2). Stilen, der er tæt knyttet til en af Sveriges mest betydningsfulde perioder, er kendetegnet ved lette møbler,  enten  malede  eller  i  lyse  træsorter,  og  tekstiler  i  ternede  eller  stribede mønstre.  I  Lilla  Hyttnäs  spiller  naturen  'a  visible  role  even  in  the  interior  scenes, where  bouquets  of  wildflowers,  potted  plants,  glimpses  of  trees  through  the windows, and painted floral motifs around' (Facos 1996: 85). Genforeningen med naturen havde stor betydning for nationalromantikkens ideelle hjem. Det illustreres i de  fire  udendørsscener  fra Ett  hem serien,  hvor  særligt  afbildningen  af  familien under birken betød meget for Carl Larsson: 'fandtes den birk ikke, ville hele stedet være uden værdi for mig' (Larsson 1996: 22). Denne udendørsscene (figur 3) står som  et  symbol  på  den  frie  livsstil,  der  er  afbildet  i  mange  af  Carl  Larssons illustrationer. Den victorianske tro om, at hjemmet er et privat sted, hvor man kan nyde sit liv i fred og sikkerhed fra den industrielle verden var uændret. Omfavnelsen

Claudia Rebecca Juul Kassentoft

af lyset og naturen var derimod en stor kontrast til samtidens mørke borgerlige hjem, hvor man hellere skærmede af for lyset ved at tildække flest muligt vinduer.

Det er ikke alle rummene i Lilla Hyttnäs, der har samme lyse tone som dagligstuen. Spisestuen er udelukkende karakteriseret af farverne rød og grøn (figur 4). Væggene var grønne, og hylderne samt vinduerne var røde. Interiøret var også malet rødt for at  matche  rummet.  Den  røde  farve  er  beskrevet  som  inspireret  af  hvad  William Morris kaldte 'the dragon's blood red' (Snodin &amp; Stavenow-Hidemark 1997: 116), men  farverne  har  også  en  relation  til  det  tidlige  bondesamfund,  og  kan  derfor ligeledes være anvendt af denne årsag. Carl Larssons soveværelse er lyst men stadig med  et  strejf  af  den  karakteristiske  røde  farve  (figur  5).  Langs  med  loftet  løber rødmalede bogreoler, der bryder med  resten af rummets hvide stil. Nogle sammenlignede det negativt med et værelse for tjenestefolk (Ibid.: 143), mens det blev rost af Ellen Key:

'Only a touch of red here and there enlivens the whiteness: around the room runs a narrow, red-painted bookshelf supported by pillarlike, closely spaced brackets […] By these means the most pleasing decorative effect is achieved and everyone who wakes in this room must be filled with joy!' (Key 1913: 42).

Figur 3: Carl Larsson: Frukost under stora björken, Ett hem 1899

Claudia Rebecca Juul Kassentoft

OBS.

OLADDAT

Figur 4: Carl Larsson: Når barnen lagt sig, Ett hem 1899

Figur 5: Carl Larsson: Pappas rum, Ett hem 1899

Claudia Rebecca Juul Kassentoft

Figur 6: Carl Larsson: Lathörnan, Ett hem 1899

'Dette  værelse  er  dovenskabens  tempel'  skrev  Carl  Larsson  om  dagligstuen  i Ett hem (1996:  26).  Det  var  den  beskrivelse,  han  selv  mente,  der  passede  bedst  på værelsets  betydning.  Budskabet  understreges  i  illustrationen  fra  rummet  af  den sovende hund: tæppet hænger skødesløst over sofaens kant, avisen er foldet ud, og træskoene  på  gulvet  indikerer,  at  nogen  lige  har  forladt  rummet  (figur  6).  Carl Larssons akvareller formår at være æstetiske iscenesættelser uden at være opstillede. Det er fremstillinger af tilfældige hverdagssituationer, hvor livet i  hjemmet er det, der skal fornemmes. Det er det afslappede rum, der illustreres. Dermed bryder Carl Larsson med det borgerlige hjems konventioner og repræsentative sfærer. Han brød med hierarkiet rummene imellem, og indrettede sig i stedet efter, at livet skulle leves i alle rum.

En kombination af Carl og Karin Larssons kunst, hjem og ikke mindst deres livsstil gjorde det muligt for dem, at få indflydelse på deres egen tid og på fremtiden. Deres hjem er i Sverige kommet til at inkarnere selve begrebet 'et nationalt hjem'.

'Hvad jeg viser frem sker blot ikke i den forfængelige hensigt at fortælle, hvordan jeg har det, men fordi jeg bilder mig ind at være gået så fornuftigt til værks, at det efter min mening rent ud kan tjene […] som forbillede […] for

mange, der har behov for på hyggelig vis at indrette deres hjem' (Larsson 1996: 6).

Således  skriver  Carl  Larsson  i  introduktionen  til Ett  hem .  Denne  forestilling  var relateret  til  hans  engagement  i  Sveriges  nationalromantiske  bevægelse,  der  var optaget af bevarelsen af bondebefolkningens kultur og realiseringen af socialdemokratiet i Sverige (Facos 1996: 82). Deres livsstilsideal bliver et budskab og deres hjem et forbillede for den svenske nation i mere end et århundrede efter dets oprindelse. Som resten af den nationalromantiske bevægelse søgte de at leve en traditionel, simpel livsstil uden om en verden domineret af ny teknologi. I sine Ett hem illustrationer afbildede Carl Larsson den lykkelige, almindelige og uhøjtidelige familie med den sunde livsstil. De kollektive rum i deres hjem gav plads til egalitære familienormer og dermed større ligestilling mellem børn og voksne. Et af de mest radikale motiver fra Ett hem er børneværelset, hvor barnets uskyld er et udtryk for deres  børnesyn.  Dette  børnesyn  harmonerede  med  Ellen  Keys  erklæring  af  det kommende århundrede som 'Barnets århundrede' (1900).

Foruden  sin  betydning  for  reformpædagogikken  i  Skandinavien,  var  Ellen  Key samtidig  fortaler  for  skønhed  i  hjemmet,  og  delte  Larsson  parrets  holdning  til samtidens boligindretning. I værket Beauty in the Home (1899) hævdede hun, at alt for mange hjem fra perioden blev gjort uskønne gennem de sanseløse dekorationer, mørke  tapeter  og  tunge  gardiner,  der  bevidst  forhindrede  lyset  i  at  trænge  ind  i hjemmet (Key 1913: 34). Ellen Key og Carl Larsson var velvidende om de mange engelske  publikationer  om  kunst  i  hjemmet,  der  dukkede  op  fra  1870'erne  til 1890'erne, og herfra kom ideen om, at æstetiske reformer i hjemmet kunne forbedre de sociale forhold. Teorierne om en reform af kunst og design kom fra John Ruskin og William Morris, og nåede Sverige gennem Ellen Keys polemikker og i artikler publiceret af Edmund Gosse i Ny Illustrerad Tidning (Facos 1996: 82). Carl Larsson var blandt de svenske kunstnere og arkitekter, der viste en tidlig interesse for den engelske Arts and Crafts-bevægelse, og han omfavnede  ideen  om,  at hvert familiemedlem formede og forskønnede hjemmet efter hans eller hendes individuelle  evner.  Selvom  århundredeskiftets  socialister  fremhævede  kollektiv handling, værdsatte de også visse aspekter af individualisme (Ibid.). Det fremgik i Lilla  Hyttnäs  ved  den  meget  personlige  indretningsstil  og  i  familiemedlemmernes unikke bidrag.

Fra  England  kom  også  ideen  om,  at  kunsten  ikke  længere  var  noget,  der  var forbeholdt den fine stue. Hvis kunsten skulle ind, så skulle den ind i alle rum. Et af Larsson hjemmets karakteristika er de mange malede inskriptioner og dekorationer Claudia Rebecca Juul Kassentoft på  døre  og  vægge.  Over  døren,  der  adskiller  spisestuen  og  dagligstuen,  står  der 'Guds Fred' med gotiske bogstaver (figur 1). Døren er malet i renæssancestil med et flamsk  maleri  fra  det  femtende  århundrede  (Snodin  &amp;  Stavenow-Hidemark  1997: 117).  På  den  anden  side  af  døren  var  et  eksempel  på  et  de  mange  portrætter  af børnene  og  Karin,  som  også  dekorerede  vægge,  møbler  og  døre  flere  steder  i hjemmet.

Som  kunstnere  var  Carl  og  Karin  Larsson  særdeles  forskellige.  Carl  Larsson  var grebet  af  tidens  nationale  strømninger,  og  var  dermed  mest  optaget  af  nationale temaer. Karin Larsson var meget moderne for sin tid, og tog gerne indtryk fra andre kulturer, når hun skabte sine møbler og tekstiler. Carl Larsson var mere gammeldags konservativ, selvom han også fandt inspiration fra den internationale samtidskunst og ikke-europæiske kulturer (Dahlström 2010: 96). Parret fandt særlig inspiration i det japanske, hvilket tydeligt fremgår af de japanske træsnit på væggene, tekstilerne med japanske mønstre og møblernes påmalede japansk-inspirerede blomster. Hvad angår  beklædning  var  Karin  Larsson  ligeså  påfaldende  moderne  som  i  hendes tekstiler.  Hun  bar  løse  kjoler,  selvom  moden  omkring  århundredeskiftet  krævede korsetter. Hun tog sig ikke af den formelle påklædning, og skabte også behageligt tøj til børnene. Det afslappede bondetøj skal ses som en del af et større billede, der fuldender den frie livsstil, som familien levede. Larsson hjemmet var en reform på flere  områder:  hjemmets  indretning  var  en  æstetisk  reform,  og  levemåden  var  en livsstils- og beklædningsreform.

## Kapitel 2: Begrebet svensk national æstetik

## Konstitueringen af almuestilen som national kunstnorm

I  forbindelse  med  kanoniseringen  af  Lilla  Hyttnäs  er  Larsson  indretningen  ofte beskrevet  som  det  mest  svenske,  der  findes.  For  at  kunne  retfærdiggøre  denne opfattelse må man først forstå, hvad der defineres ved en særegen svensk stil. Dette kan  forstås  gennem  studiet  af  begrebet svensk  national  æstetik ,  hvorom  Orvar Löfgren  skriver,  at  'vill  vi  granska  framväxten  av  en  svensk  riksestetik  måste  vi börja  i  den  moderna  nationalismens  tidiga  kulturbygge'  (1993:  165).  I  1800-tallet søgte  man  ivrigt  i  kulturhistorien  efter  epoker  og  udtryk,  der  kunne  bidrage  til dannelsen  af  en  national  æstetik.  I  Sverige  genopdagede  man  interessen  for folkekunst  og  kunsthåndværk.  Man  anerkendte  bonden  for  bevarelsen  af  det urnordiske, men som Löfgren påpeger: 'det fanns en dubbelhet i synen på folkets konst' (1993: 167).  Af  bonden kunne man lære om skønhed, men samtidig måtte folket uddannes til at udvikle og styrke denne skønhedssans:

'Den  naturliga,  äkta  folkliga  smaken  var  dessutom  ständigt  hotad  av konsumtionssamhällets frestelser, gårdfarihandlarnas krimskrams och marknadsståndens gottköpsvaror' (Ibid.).

Man foretrak  håndværket  fremfor  maskinen,  og  hvad  der  blev  opfattet  som  ægte skønhed,  var  det  klare,  det  rene,  det  enkle  og  det  naturlige  fremfor  maskinens kunstigt fremstillede materialer og former. Denne almue-æstetik var resultatet af en kulturel forvandling af det gamle bondesamfund til hverdagens kunst. Det er her, at den  svenske  forkærlighed  for  rendyrket  enkelhed  og  hvidlakerede  møbler  har  sit udspring.

Som  Löfgren  forklarer,  blev  almuekunsten  'en  viktig  del  av  svensk  formgivning under decennierna kring sekelskiftet, men i etableringen av den svenska riks-smaken kom även helt andra estetiska krafter in' (1993: 168). Ved Stockholmudstillingen i 1930 var det ikke længere almuens kunsthåndværk, der vistes frem men det moderne og  funktionalistiske.  Til  at  starte  med  tog  funktionalisterne  stærkt  afstand  til almuestilen, men efterhånden opdagede man funktionalistiske træk hos bonden, der kunne  integreres  i  den  nye  æstetik.  På  den  måde  er  der  en  forbindelse  mellem nationalromantik og funktionalisme.  Den  svenske  funktionalisme  byggede  på forestillingen  om  et  klasseløst  samfund,  og  boligen  var  midlet  til  at  modernisere folket. Dette, påpeger Löfgren, ledte til et mægtigt korstog mod den 'unødvendige grimhed' og de irrationelle traditioner:

'Så gick man till storms mot vad som kallades 'småborgerliga konventioner'  i  svenskt  boende  och  talade  om  det  nya  klasslösa  hemmet, som  skulle  utformas  'i  frihet  från  konventioner  genom  ett  enklare  och naturligare bohagsbestånd'' (1993: 171).

Funktionalismens moderniseringsprogram er i høj grad indlejret i en svensk æstetik. Den  nye  æstetik  blev  blandt  andet  formidlet  gennem  udstillinger,  tidsskrifter  og indretnings-håndbøger,  hvor  man  opfordrede  det  svenske  folk  til  at  indrette  sig smukt og fornuftigt. Etableringen af en national æstetik var, som Löfgren skriver, en lang indskolingsproces:

'Bakom dagens svenska förkärlek  för  naturmaterial,  lätta  sommargardiner, praktiska  köksinredningar,  bondrokoko  och  milda  färger  finns  en  lång inskolningsprocess,  som  varken  är  enkelspårig  eller  spikrak,  men  vars konturer vi ändå kan börja ana (1993: 175).

Faktorerne bag denne indskolingsproces har blandt andre været 1700-tallets gustavianske møbelstil, nationalromantikkens kult af almuekulturen, Carl Larssons Lilla Hyttnäs, Ellen Key, funktionalismen og det svenske møbelhus IKEA (Löfgren 1993: 175).

## Definering af det svenske i Lilla Hyttnäs

Et underliggende præmis for denne opgave er, at den nationale æstetik, som Löfgren omtaler, kan findes i Carl og Karin Larssons hjem. Det kan dog være vanskeligt at forstå Lilla Hyttnäs med dets multikulturelle indretning som det mest svenske hjem, der findes. Et tilsvarende argument finder man hos Per Dahlström:

'När  de  formade  sitt  hem  var  inspirationskällorna  både  nationella  och internationella, samtida och historiska, inhemska och mångkulturella' (2010: 92).

Trods Carl Larssons modvilje mod  moderne  kunst, findes der alligevel et avantgardistisk  element  i  hans  billedkunst.  Det  sker  ubevidst,  når  han  portrætterer hjemmet  Lilla  Hyttnäs, hvor  møbler  og  tekstiler  af  Karin  Larsson  tilføjer  noget moderne.  Karin  Larssons  designs  bliver  ofte  omtalt  som  præmoderne  (Snodin  &amp; Stavenow-Hidemark  1997:  170),  og  hendes  biddrag  til  Lilla  Hyttnäs  var  da  også langt  mere  abstrakt  og  eksperimenterende  end  Carl  Larssons.  Hun  kombinerede moderne elementer med de bløde, kurvede former fra jugendstil, og skabte således sin  helt  egen  avantgardistiske  stil.  Det  historisk  aspekt  er  mere  eller  mindre  et  af hjemmets kendetegn. Det kommer til udtryk gennem de ældre møbler, som Carl og Karin  Larsson  anskaffer  til  hjemmet  og  ved  rummenes  stilblanding.  Der  er  en konstant  reference  tilbage  i  historien,  netop  fordi  møblerne  er  en  blanding  fra tidligere perioder og i forskellige stilarter. Når Lilla Hyttnäs omtales  som multikulturel, er det gennem foreningen af svensk almuetradition, jugendstil, 1700tallets  gustavianske stil,  japansk  kunst, indianske mønstre og den engelske Arts &amp; Crafts-bevægelses principper.

Interiøret  i  Lilla  Hyttnäs  var  af  forskellig  karakter,  men  ikke  alt  var  fremmed. Dahlström omtaler en national og en indfødt inspiration, altså en definering af det svenske element i Lilla Hyttnäs. Carl Larsson hjemmet danner en æstetisk ramme for den almuetradition, som Löfgren definerer som afsættet for en svensk national æstetik. Det svenske udtryk i hjemmet hviler i den simple almuestil, farvetonerne, de folkloristiske elementer og alle de svenske antikviteter som Carl og Karin Larsson indsamlede  rundt  omkring.  I  Sverige  genopdagede  man  fra  Carl  Larsson  den Claudia Rebecca Juul Kassentoft gustavianske arv, og det er særligt de enkle, hvidmalede møbler, der opfattes som svenske.  Dette  har  formentlig  noget  at  gøre  med  stilartens  tilknytning  til  en  af Sveriges mest  betydningsfulde  perioder,  men  samtidig  har  konstitueringen  af begrebet Swedish Modern og funktionalismens moderniseringsprogram haft en stor betydning for etableringen af det enkle og lyse interiør som typisk svensk.

## Kapitel 3: Den Larssonske arv

## Carl Larssons biddrag til Sveriges nationale identitet

I  slutningen  af  1890'ernes  nationalromantiske  epoke  søgte  man  efter  et  nationalt udtryk  i  kunst  og  arkitektur.  I  Sverige  studerede  man  gamle  træhuse  og  bonde tekstiler  i  jagten  på  det  essentielle  svenske.  Det  var  under  denne  periode,  at kunstnere  opdagede  det  svenske  landskab,  og en opfattelse af grantræer  og fyrretræer som et symbol herpå blev formet. I begyndelsen af 1900-tallet var der en konkurrerende forestilling om, hvad der kan opfattes som svensk. Svenske malerier var  fra  århundredeskiftet  præget  af  et  tungt  alvor,  hvor  mandligt  vemod  og betænkelighed  var  den  vigtigste  ingrediens  (Dahlström  2010:  95).  Carl  Larsson ændrede med sin billedkunst på opfattelsen af, hvad der er svensk. I hans kunst ser man et andet billede  på  svenskhed.  Her  malede  Carl  Larsson  med  lyse  farver  det blonde  folk  blandt  hvide  birketræer  i  et  svensk  landskab,  og  gav  på  den  måde  et idyllisk billede, af hvad det vil sige, at være svensk. Dahlström skriver, at:

'I Lilla Hyttnäs interiörer är bilden inte lika entydig. Många av inredningarna är mörka och tunga i sitt formspråk men dessa har historieskrivningen senare valt att bortse från för att istället fokusera på det blonda och lätta.' (2010: 95).

Carl  Larssons  nationalisme  kom  til  udtryk  gennem  hans  kunst,  og  han  havde formentligt haft en forhåbning om, at hans malerier ville blive opfattet som typisk svensk. Når Lilla Hyttnäs er beskrevet, er det ofte med Carl Larssons akvareller af hjemmet som illustrationer og ikke fotografier. Flere af Ett hem illustrationerne  er gengivet i en lysere tone frem for hvad, der var realiteten. Carl Larsson fremhævede bevidst idyllen. Hans kunst og hans hjem var et budskab om det gode liv, som han ønskede, at andre kunne få glæde af. På den måde kan Larsson hjemmet ses som en del af en politisk bevægelse, hvor en genoplivning af bondekulturen og opretholdelsen af de traditionelle livsformer, var forbundet til progressive politiske ideer. Den nationalromantiske bevægelse var nært knyttet til den socialdemokratiske bevægelse,  og  den  nationalromantiske  forestilling  om  det  gode  liv  for  alle  var

## Den svenske nationale identitet

beslægtet  med  et  politisk  ønske  om  social  lighed,  sundhed  og  individuel  frihed (Facos 1996: 90). I modsætning til de fleste af tidens borgerlige hjem havde Lilla Hyttnäs ikke en selskabssalon med overflødige værdigenstande, der skulle imponere besøgende  gæster.  Carl  og  Karin  Larsson  forbandt  ikke  værdien  af  objekter  med deres alder eller status, men med deres skønhed og nytte. Som Michelle Facos skrev, var Carl Larsson hjemmet 'emphatically not a museum-like showplace' (ibid.). Lilla Hyttnäs  var  ikke  kun  en  model  for  en  æstetisk  reform  af  hjemmet,  men  blev  en livsstil,  der  kan  kobles  til  det  gryende  velfærdssamfund.  Den  mennesketomme illustration af den sovende hund i dagligstuen er essensen af den livsstil, som Carl Larsson  etablerede,  og  som  med  velfærdsstaten  blev  en  realitet  i  Sverige  mellem 1920 og 1965.

At Larsson hjemmet var med til at forme forståelsen af svensk nationalitet, skyldes især,  at  dets  visuelle  repræsentation  blev  så  udbredt,  at  svenskere  op  gennem  det tyvende  århundrede  konstant  blev  konfronteret  med  det  i  skolebøger,  blade  og reklamer  (ibid.).  Carl  Larssons  illustrationer  nåede  et  bredt  publikum,  da  flere  af hans bøger blev udgivet på fremmedsprog, og dermed blev budskabet om det gode liv  videregivet,  ikke  kun  i  Sverige  men  også  i  udlandet.  På  den  måde  kom  Carl Larsson til at stå som grundlæggeren af det lyse interiør og birken som noget særligt svensk, og hvad dette angår, formulerer Dahlström sig således:

'På  ett  motsvarande  sätt  som  de  vita  björkarna  har  segrat  över  de  mörka barrträden  som  symboler  för  något  typiskt  svenskt  under  1900-talet  har  vi låtit  ljusa  inredningar  och  möbler  symbolisera  oss  som  svenskar  och nordbor.' (2010: 95).

I  Sverige  er  der  en  lang  tradition  for  at  forsøge  at  opdrage  folk  i  den  gode  smag. Lige så meget som Carl Larsson hjemmet var et symbol på en sundere livsstil, var hans  biddrag  til  en  fælles  svensk  forståelse  også  en  æstetisering  af  hjemmet. Inspireret af William Morris og Arts and Crafts-bevægelsen forbandt Carl Larsson skønhed  med  enkelthed,  hensigtsmæssighed,  harmoni  og  ærlighed.  Det  var  de samme idealer, som proklameredes af Ellen Key i Beauty in the Home (1913), hvor hun hævder, at mennesket er gladere, sundere og mere produktivt, når det bor og arbejder i enkle, smukke og komfortable omgivelser. Lilla Hyttnäs må forstås som et visuelt, levende eksempel på denne vision.

Der  kan  drages  en  parallel  fra  Carl  Larsson  og  Ellen  Key  direkte  til  IKEA's grundideologi om, at alle mennesker skal have mulighed for at indrette et smukt og funktionelt hjem. Carl Larssons Ett hem akvareller blev med tiden en inkarnation af Claudia Rebecca Juul Kassentoft alt  svensk,  og  fremsatte  dermed  et  stilistisk  ideal  som  møbelhuset  IKEA  kunne referere til:

'In  the  late  1800s,  the  artists  Carl  and  Karin  Larsson  combined  classical influences  with  warmer  Swedish  folk  styles.  They  created  a  model  of Swedish home furnishing design that today enjoys worldwide renown. The IKEA  product  range  -  modern  but  not  trendy,  functional  yet  attractive, people-focussed and child-friendly -carries on these Swedish  home furnishing traditions.' (IKEA).

Ved at kombinere det uformelle og det funktionelle viderefører IKEA funktionalismens  grundtanke  om  æstetiske  og  hensigtsmæssige  møbler  til  alle.  I 1993 lancerede IKEA helt exceptionelt en 1700-tals serie med en samling af kopier af  gustavianske  møbler,  og  som  Michael  Snodin  og  Elisabat  Stavenow-Hidemark har  bemærket,  havde  IKEA  i  et  katalog  fra  1996  et  helt  opslag  inspireret  af  Carl Larsson  (1997:  228).  Med  en  idyllisk  scene  af  det  glade  barn  omgivet  af  grønne planter og simple røde møbler illustrerer IKEA, hvordan de har skabt en opdateret version af den Larssonske stil. 'The Larssons live on' (ibid.).

## Konklusion

Carl Larsson har uden tvivl været Sveriges mest elskede kunster siden århundredeskiftet, hvor hans illustrationer af hjemmet Lilla Hyttnäs nåede offentligheden i bogform. Hans illustrationer introducerede en særlig æstetik, men hvad Carl og Karin Larsson skabte var et livsstilsideal, en permanent drøm om et idyllisk  Sverige,  som  stortrives  den  dag  i  dag.  Hjemmet  blev  skabt  som  et totalkunstværk, hvor indretningen harmonerede med måden hvorpå man levede, og gennem sin kunst formidlede Carl Larsson et socialt budskab, der kan genkendes i nutidens svenske velfærdssamfund. Hvad angår Carl og Karin Larssons indflydelse på en svensk national identitet, er den politiske dimension afgørende, og dem som bebrejder Carl Larsson for kun at fremhæve idyllen, har misforstået budskabet. Han fremhævede bevidst det gode liv. Hans kunst var et budskab, en forhåbning, om at alle havde ret til at leve således. Hans kunst er illustrationer af en tidsepoke, som er blevet hængene ved svenskerne som en del af deres fælles identitet. Lilla Hyttnäs blev  en  æstetisk  ramme  for  nogle  progressive  politiske  ideer,  der  i  sidste  ende kreerede den livsstil, der forbindes med at være svensk i dag: en uformel, afslappet livsstil med familien i centrum. Lilla Hyttnäs' funktionelle og uformelle interiør kan ses som en optakt til moderne svensk design, hvor fokus stadig ligger på den enkle og  demokratiske  levemåde.  Den  vigtigste  bærer  af  den  Larssonske  arv  er  det

## Den svenske nationale identitet

svenske møbelhus  IKEA,  der  med  de  enkle  møbler  har  videreført datidens forestilling om, at alle har retten til at indrette sig smukt og funktionelt. Om Carl og Karin Larsson virkelig var 'Creators of the Swedish Style' (Snodin  &amp; StavenowHidemark  1997)  er  op  til  den  individuelle,  men  slutningen  på  denne  opgave  vil være, at Carl og Karin Larssons Lilla Hyttnäs må betragtes som et led i en længere indskolingsproces, der i sidste ende etablerede den særlige æstetik og identitet, som i dag forbindes med svensk design, indretning og livsstil.

## Litteraturliste

- Andersson, Fred. Art and National Identity - Sweden and Lithuania . Lund University Publications, 2001. Senest lokaliseret d. 26.12.2014: https://lup.lub.lu.se/search/publication/607338
- Dahlström, Per. 'Blond och blåögd - Karin och Carl Larsson ett svenskt designpar'. In: Kunst og Kultur nr. 2 / 2010 - Årgang 93. Universitetsforlaget, 2010 (s. 90-97)
- Facos, Michelle. 'The Ideal Swedish Home: Carl Larsson's Lilla Hyttnäs'. In: Christopher Reed (ed.). Not at Home. London: Thames and Hudson, 1996 (s. 81-91)
- IKEA: 'Swedish Heritage'. Senest lokaliseret d. 27.12.2014: http://www.ikea.com/ms/en\_GB/about\_ikea/the\_ikea\_way/swedish\_heritage
- Key, Ellen (1913). 'Beauty in the Home'. In: Lucy Creagh, Helena Kåberg, Barbara Miller Lane (ed.). Modern Swedish Design . Museum of Modern Art, 2008 (s. 33-57)
- Larsson, Carl. Et hjem . Forlaget Hovedland, 1996. Oversat fra den svenske udgave Ett hem , Stockholm 1899. Oversættelse: Palle Koch
- Löfgren, Orvar. 'Swedish Modern: Konsten att nationalisera konsumtion och estetik'. In: Christa Lykke Christensen og Carsten Thau (red.). Omgang med tingene . Aarhus: Aarhus Universitets Forlag, 1993 (s. 159-180)
- Miller Lane, Barbara. National Romanticism and modern architecture in Germany and the Scandinavian countries. Cambridge University Press, 2000 (s. 79162)
- Snodin, Michael og Stavenow-Hidemark, Elisabet (ed.). Carl and Karin Larsson Creators of the Swedish Style . A Bulfinch Press Book, 2001. Originally published in a catalog of an exhibition held at the Victoria and Albert Museum, London, fall 1997