Pornografiens påbud og det post-pornografiske
Forfattere: Mara Lee
Tidsskrift: passage (2001-12-01)

## Pornografiens påbud og det postpornografi.ske

## MARA LEE

Ude af  sig selv, betragtede Rene længe den spinkle krop, hvor tykke,  violette  striber  dannede  snore  tværs  over  skuldrene, ryggen og lænden, hen over maven og b ry sterne og underti­ den k ry dsede hinanden. Her og der sivede en dråbe blod el­ ler to gennem huden. Åh, jeg elsker dig, mumlede han. (O's historie, s. 96-97)

0,  hendes  krop,.  et  nydelsens  slagfelt.  Det  er  så nemt  at  efterlade  mærker  på  en  uskreven  flade. Røde snore, striber, men også  blåsorte  skyformati­ oner,  knytnæveslag,  knoer;  som presser sit segl ind i eftergivende hud.

Indtrykket af  rent  nærvær - signifiantens  og  signi­ fieens  sammenfald - er selvfølgelig  helt  fantasma­ tisk.  Pornografien  vrager  ikke sjældent den indika­ tive  fortællemåde for  en mere opfordrende modus, nemlig  den  imperative.  Befalingen  har  en  central rolle  inden  for  pornografien.  Deleuze  mener,  at man kalder en litteratur for pornografisk,  hvis den er  reduceret  til  nogle  befalinger,  fulgt  af  obskøne beskrivelser.  Herved  forenes  vold  og  erotik,  og "magten i ordene kulminerer når den f'ar kroppene til  at  gentage  det  beskrevne,  og  'de  sanseindtryk øret lader gå videre er de, der fryder mest, og som giver de mest levende  indtryk'  ." 2

Det  er  kun  at  slå.  Før  eller  senere  kommer  det  til at mærkes.

Du tror, at du efterlader spor. Tegn på kærlighed.

Det tekstuelle samleje fungerer  således.  Han ham­ rer  sig  selv  ind,  overtydeligt,  en  diskursiv  praksis som skriver hende ind under fallos'  signifiant.

Nogle ville hævde, at der i det pornografiske finder et  sammenfald  sted  mellem  signifiant  og  signifie, man vil sige noget om sex med sex. En ren medde­ lelse,  en opskrift.  Ganske som i en kogebog.

Skyl  skinken  i  koldt  vand.  Lad  nettet  sidde  på  den  benfri skinke. Lav et kryds i sværen og stik et kødtermometer  ind i skinkens tykkeste og mest kødfulde del. Termometrets spids bør ikke støde mod benet. 1

Den mest insisterende lighed mellem madopskrifter og  porno  handler  ikke  om kødet  som  anrettes  og konsumeres. Den handler om sprog.

-Leg lidt med Deres b ry st vorter, kærtegn dem lidt, sagde Sir Stephen så og tilføjede: -De skal lægge en mørkere sminke på - den der er alt for lys. 0  gned lamslået med fingerspidserne spidsen af  sine b ry ster. Hun kunne mærke, at de blev hårde og rejste  sig;  hun  skjulte  dem  med  sine  håndflader.  -Åh  nej, sagde Sir Stephen. Lad være med det. Hun tog sine hænder væk og smed sig tilbage mod ryglænet i sofaen.  3

Det pornografiske bygger på befalingen, opfordrin­ gen.  Ordet som går forud for kroppens repetition. Man kan bruge termen decretisme til at betegne fæn­ omener inden for pornografien, hvor objektet, som ikke  længere  er  ansvarligt  for  sine  ord  eller  be­ vægelser,  repeterer  eller  gør  det,  som man befaler det at gøre. Dekretismen bliver  begærets modus par excellence. I og med at den kan realiseres ved hjælp af  forskellige  midler  (  tale,  skrift,  handling),  bliver dekretismen et narrativt instrument. Den kan gene­ rere  adfærd,  forskydninger  og  fornyelse  af  hand­ lingsforløb, og i grunden kan hele pornografien an­ skues som et dekretistisk foretagende. 4

Imperativet  og  befalingen  samvirker  ikke  kun med tvang og underkastelse, men også med overta­ lelse og argumentation. Deleuze beskriver, hvordan argumentationen viser, at fornuften selv er vold, og at  det i  grunden ikke handler  om at  vise,  men  om at  be-vise (montrer,  de-montrer), at  volden  og  argu­ mentationen  er  en  og  samme,  så  fornuften  ikke længere behøver at blive delt  med  den lytter,  som man henvender sig til, lige så lidt som nydelsen har brug  for  at  blive  delt  med det  objekt,  man udvin­ der den fra. s

Den pornografiske tekst siger frem for alt,  "lyt":

"Lyt", siger han. "Nu er du beredt. Jeg forlader dig her. Du stiger ud og ringer på porten. Du følger med den som åbner og gør hvad som bliver befalet. Hvis du ikke umiddelbart går ind,  kommer man alligevel og henter dig,  hvis  du ikke øje­ blikkeligt  adlyder,  tvinger man dig til at adlyde. Håndtasken? Nej,  du  behøver ikke længere nogen håndtaske. Du er bare hunnen som jeg tilbyder. Vist, jeg er der også. Gå nu."

Det  er  ofte  blikket  og  det  voyeuristiske  moment, der bliver fremstillet som kompositionelt afgørende i  den  pornografiske  tekst. 6 At  høre,  at  lytte,  den tavse  modtagelse  af  den  andens ord, spiller  en mindst lige så central rolle. At lytte  (oufr)  betegner den  totale  åbning,  bekræftelse  ( oui), og  fungerer som en analogi til den seksuelle modtagelse, der går forud for  og baner vej for de seksuelle aktiviteter. ··

Skær tungen i I cm tykke skiver. Smør champi gn oncreme på den ene side af skiverne og læg dem sammen, som et tegltag, i et smurt ovnfast fad, så tungen ser hel ud igen. Skær skor­ pen af brødet og findel det ved at smuldre det mellem fing­ rene over f.eks.  en skål.  Læg brødkrummerne som et hvidt tæppe over tungen.  7

Pornografien  kan  defineres,  ikke  gennem  sine  ud­ svævelser, men gennem sine begrænsninger. Den er stramt  formaliseret  og  underkastet  et  regelsystem. Den er omtrent lige så fleksibel og spontan som en kogebog. Hvis man anskuer kogebogen og den por­ nografiske tekst som talehandlinger, er kogebogen i sin  karakter  illokutionær.  Den  forsyner læseren med forskrifter  og  befalinger,  som  læseren antage­ lig  opfatter,  og  derved  er  illokutionen  vellykket. Gældende  for  den  pornografiske  tekst  er,  at  den frem  for  alt  er  perlokutionær  og  har  til  formål  at fremkalde  en  række  effekter  hos  læseren.  Denne egenskab  deler  pornografien  med  bl.a.  skrækgen­ ren.  Skrækkens formål er at  skræmme  læseren, og pornografiens formål er at ophidse læseren. Skræk­ ken og  pornografien  har altså  det  til  fælles,  at  de begge frem  for alt  motiveres af en stræben efter en ren fysisk modtagelse, funderet i læserens kropslige reaktioner.

Den pornografiske tekst, imperativ i sin karakter, byder læseren at  nyde. Meddelelsen er klar,  enkel, umiddelbar.  Der  behøves  ingen  forstillelse,  ingen undskyldninger.  Den pornografiske  tekst  er  meget tydelig i sit forehavende, den behøver ikke at skjule sine motiver bag en skinhellig opbyggelighed­ stanke. Åbn munden, gab. Tyg sådan som fordøjel­ sen  kræver;  er  føden  letfordøjelig  eller  svært  for­ døjelig?  Glem  for  Guds skyld ikke at  synke. Er du mæt nu? Var det godt? Har du ræbet, har du nydt, er du kommet?

Desværre er  denne ordning ikke kun illustrerende for  det  pornografiske.  Den  er  snarere  ret  almen. Den  pornografiske  tilegnelse  synes  at  have  gen­ nemsyret  hele  kulturen,  ikke  mindst  finkulturens område.  Parolerne  er  umiddelbarhed,  direkthed, tilgængelighed;  kvaliteten  kan  måles  kvantitativt  i mængden  af  tårer,  som  læseren  har  spildt  over  et antal  sider,  og  mængden af  blod,  som  er  løbet fra sårede  hjerter.  Hvis  man  skifter  blod  og  tårer  ud med  sæd,  er  det  ikke  længere  finkultur,  men  por­ nografi.  På  trods af at væskerne divergerer  fra tilfælde  til  tilfælde,  er  lighederne  større  end  for­ skellene.  Den  implicitte  regel  lyder:  jo  mere  det sprøjter, desto bedre.  Tekstens skæbne står  skrevet i  læserens  krop,  det  er  de  fysiske  reaktioner,  som styrer. Læseren af i  dag  har,  bevidst  eller  ubevidst, tilegnet sig læsestrategier, som tidligere var forbun­ det  med  pornografisk  og  massekulturel  konsumt­ ion:  den  nutidige  læser  har  lært  sig  at  læse  med kroppen. 8 Den kropslige læseakt står i direkte anti­ tetisk  forhold  til  Shaftesburys  og  Kants  uegennyt- rige  æstetik,  hvor  "Lystforne=elsens almindelige meddelelighed indebærer i selve dens begreb, at ly­ sten ikke stammer fra den rene nydelse, men fra re­ fleksionen;  sådan er også  den æstetiske kunst,  som skøn  kunst,  en som  har  den reflekterende  dø=e­ kraft,  og  ikke  de  sanselige  forne=elser,  som pej­ lemærke.''9 Denne kontemplative æstetiske akt har i dag måttet vige for kroppens entre i arenaen - først og fre=est takket være den modernistiske æstetik, som gennem "den poetiske intensitets umiddelbare chok"ro inkorporerede masse- og populærkulturelle strategier og  derved banede vejen for en pornogra­ fisk læsehandling.  n Alt  er  ikke  pornografi,  men man kan nærme sig det  meste  pornografisk.  Den  pornografiske  tileg­ nelse er ikke længere noget fortrængt,  skjult. S yn et på seksualiteten  som alle  signifianters  signifie,  som en  sidste  meningsfuld  grund,  vakler.  Den  selviske nydelse er ikke længere en s yn d,  men et påbud,  og har  derved  mistet  sit  subversive  potentiale.  Zizek taler  om  den  repressive  afsublimering  som  en  art social repression, hvilket fungerer som en h yp notisk faktor  som  påbyder,  befaler  individet  at  kapitulere foran fristelserne,  at nyde.  12

Uden at slippe hende, befalede Sir Stephen hende pludselig at kærtegne sig selv, men ikke at samle benene. Som h yp notise­ ret rakte hun lydigt sin højre hånd ned mod sit skød og mær­ kede under sine fingre den allerede brændende kam af kød, der allerede var trængt ud gennem hårdusken, der beskyttede den på det sted, hvor hendes skøds små skamlæber mødtes.13

## Dekretismen,  begærets  modus par  excellence,  op­ højet til samfundsnorm.  Nyd.

Men  hendes  hånd  faldt  ned  og  hun  stammede:  -Jeg  kan ikke. 14

Det findes ingen nydelse i dette. Det pornografiske, ligegyldigt hvorvidt den er i finkulturel eller eroto­ grafisk1s  form,  peger  mod  en  samstemmighed,  en tilfredsstillelse,  som  går  hånd  i  hånd  med  koge­ bogsdiktaturet. En  mæt  og  reguleret  pornografi som gennem en fælles narrativ (ud)løsning udvisker alle forskelle og samler det ekskursive begær op i en domesticeret orgasme.  Det er sjovt at nyde.

## Det er her det postpornografiske begynder at insistere.

Det  postpornografi.skes 'efter'  -karakter  skal ikke forstås  i  betydningen  'efter  ideologierne'  eller  no­ get andet,  som antages at fylde  et tomrum og  der­ ved restaurerer det pornografiske som grund. Dette 'post'  er  snarere  en  forhaling  og  en  standsning,  et efterfølgende, som aldrig når frem. Lyt efter den ef­ terfølgendes  slæbende trin  på klinikken.  I dette al­ drig  indhentede  skal  den  postpornografi.ske  tekst opholde sig.

Den forsøger at  efterli gn e  og  ligne  sin  bydende storesøster, den  med  pisk  udstyrede  pornografi. Med svag stemme søger den at samle kraft til befa­ linger, som dog er kraftesløse, svage og aldrig ram­ mer deres mål, men er dømte til at falde tilbage på sig selv  med det  bydende krav.

At opsøge teksten nedenfra, som en luder.

Det  drejer  sig  ikke  om,  at  der  gøres  krav  på  min krop af  en overordnet, tvingende  skrift,  eller at jeg først :far betalingen senere; af orden, betydningerne, ikke et jeg som er blevet bete gn et.

Relationen  mellem  tekst  og  forfatter,  og  tekst  og læser,  karakteriseres ikke af nogle enkle polariteter som aktiv  /passiv, bøddel/  offer, subjekt/  objekt. Der findes en relation, men positionerne er udskiftelige, flydende.

Den postpornografi.ske tekst er ligeglad med, at den er  marginaliseret, den  er  naturligvis  smal.  Men dette er en selvfølge. Den er hellere trang. (Det kan lade  sig  gøre  at  forestille  sig  forfatteren  her,  eller læseren - gør det ikke,  det vil ikke gå).

Det  er  ok  at  henfalde  til  den  metaforiske  forestil­ ling om en tekstkrop. Men det er en syg krop, infi­ ceret,  og den er af et andet materiale. Den er så syg og ødelagt, at den dårligt kan kaldes en krop mere. En alternativ  form for materialitet.

Den opsøger  sin forfatter  nedenfra,  som  en  luder. Om end uden økonomisk udbytte. Uden transakti­ oner. Jeg betaler ikke.

Vi er alle dødhamrende smalle. Jeg, min tekstkrop, min læser.

Det postpornografiske har  potentiale til at  forfalde til  total  bogstavelighed,  en  udradering  af distinkti­ onen  mellem  det  metaforiske  og  det  bogstavelige niveau, en mere eller mindre psykotisk diskurs.

Vi kan ikke rigtigt lide  subjektet.  Vi er  detroni­ serede,  en  lang  række  objekter,  hvor  objektgørel­ sens sidste stadium er massemorderen.

Det  postpornografiske  lader  ikke  som  om,  der  er nogen tilfredsstillelse i sigte, men vil pege på det til stadighed frustrerede og  det åbenlyse  hykleri  i den pornografiske konsumtions idiotiske mættethed.

Det handler også om at tage ansvar for sit begær, at virkeliggøre det, hele vejen hinsides den klistrede nydelse.

I  det postpornografiske råder suspens,  men uden spænding. Alene uafgørligheder.

Ingen lyst.  Frem for alt ingen lyst.

Det  postpornografiske  foretrækker  sodomien  pga. dens  ikke-reproduktive  karakter.  Vi  vil ikke  skabe produkter. Ingen fuldb yr delse.

Det er selvfølgelig perverst. En formel exces som modulerer sit indhold;

Indholdet behøver ikke være seksuelt, men bliver det,  hvis  man er formelt  bevidst.

Det  postpornografiske  gør  sig  til  sidst  og  til  slut overflødig.

På dansk ved Camilla Skovbjerg Paldam og]an Biicklund

## Noter

1. "Kokt rimmad skinka", Bonniers nya kokbok (Stockholm,  1992), s.  192.
2. Gilles  Deleuze, Sacher-Masoch  og  Masochismen, overs. Boj Bro (Århus,  1981),  p.  16.
3.  Pauline  Reage  [Dominique  Aury], O'.s  historie, overs. Kay Nielsen  (København,  1992), s.  73.
4. Gaetan Brulotte, Oeuvres de chair. Figures du discours ero­ tique (Paris,  1998),  s.  88:ff.
5. Deleuze, o p . cit., p.  18.
6. Allison Pease, Modernism, Mass Culture, and the aesthetics of Obscenity (Cambridge, 2000), s.  7.
7.  Bonniers nya kokbok, "Sprødgratinerad tunga", s.  222.
8. Pease, o p . cit., p.  193.
9.  Immanuel Kant, K r itik der Urteilskraft (Hamburg, 1974h924 (1790)) § 44,  p.  179.
10. IO. T.  S. Eliot, "Dante", Selected Essays (New York, 1978), p.  200.
11. IL Pease, o p . cit., p.  194.
12. Slavoj  Zizek, Njutandets forvandlingar. Sex  essiier  om kvinnan, kulturen och makten, overs. Maragerta Eklof (Stockholm,  1996),  p.  43.
13. Reage, o p . cit., p.  7 7.
14. Ibid.
15. Se Brulotte, passim.