Nysgerrig natur – på opdagelse med kunsten
Forfattere: Elisabeth Bodin
Tidsskrift: periskop (2020-10-20)

## Nysgerrig natur - på opdagelse med kunsten

Al læring, hvad enten det gælder de tidlige skoleår eller på universitetsniveau, afhænger af en nysgerrig natur. I denne artikel skal det handle om at være nysgerrig Med kunsten i naturen og om museernes særlige mulighed for at opdyrke en åben, undersøgende tilgang til ny viden. På Louisiana er et nyt formidlingsprojekt i sin opstart, organiseret som et samarbejde mellem Louisianas Børnehus og  undervisningsafdelingen  Louisiana  Learning 1 .  Ambitionen er hen over de næste to år at udvikle et nyt spor i museets formidling, hvor kunsten kan inspirere børn fra 4 til 11 år med deres familier til at komme ud under åben himmel og gå på opdagelse i naturen. Nedenfor introduceres til projektets idé og til den didaktiske relevans, det også  ville  kunne  have  i  en  akademisk  læringskontekst. Spørgsmålet  er,  om  der  i  projekter  som  dette  gemmer sig didaktiske elementer, der potentielt kunne inspirere universitetsstuderende og deres undervisere til at tænke i andre læringsformer eller samarbejder.

## Kunst med i livet

Godt  hver  syvende  gæst  på  Louisiana  er  under  18  år. Museet lægger stor vægt på formidling til  og  med  børn og unge, da vi ser en vigtig opgave i at give disse grupper kunstoplevelser  og  fornemmelse  for  kunsten  som  et særligt  sprog.  Det  er  en  opgave,  som  en  trængt  skoleverden  har  vanskelige  betingelser  for  at  løfte.  Derfor bliver  det  nemt  et  spørgsmål  om,  hvorvidt  man  vokser op  i  en  kunst-  og  kulturinteresseret  familie,  som  afgør, om man får kunstoplevelser med i rygsækken. Gennem undervisningstilbud arbejder Louisiana for, at så mange børn  og  unge  som  muligt  møder  kunsten  tidligt  i  livet. Oftest  besøger  de  sammen  med  deres  daginstitution, skole eller ungdomsuddannelse museet for en enkelt dag i  korte forløb af en til to timers varighed, men længerevarende forløb, i form af projekter og skolesamarbejder, gratis lejrskoler eller digitale læringsforløb, skaber bedre rammer for faglig fordybelse. For unge på de videregående uddannelser hører længerevarende forløb og samarbejder dog til sjældenhederne. Universiteterne medtænker helst et besøg på Louisiana, når et hold studerende skal se en given  udstilling,  tale  med  en  faglig  medarbejder  eller deltage  i  et  seminar  eller  en  konference.  Bortset  fra  de studerende,  der  årligt  kommer  i  praktik  eller  skriver opgaver om museets arbejde, er der således tale om kortvarige udvekslinger.

## Tættere på kunsten - tættere på naturen

Med kunsten i naturen har som sin grundidé, at kunst kan styrke børns oplevelse af og forståelse for naturen. I disse år oplever vi nemlig i stigende grad, at børn vokser op uden nogen synderlig erfaring med eller kendskab til naturen. Undersøgelser  viser,  at  de  fleste  danskere  tilbringer  90

%  af  deres  vågne  tid  indendørs  (WHO  2014),  og  dertil kommer, at et stigende antal børn bor i byer. Mange fonde støtter derfor naturprojekter, som fokuserer på fysisk og mental  sundhed,  hvor  naturen  betragtes  som  et  fysisk aktivt  eller  terapeutisk  rum  (Kaplan  og  Kaplan  1989; Mygind 2016; Ejbye-Ernst, Seidler og Sørensen 2018).

I  Louisianas  nye  projekt  ses kunstens undersøgende tilgang  som  en  mulighed  for  at  sanse  og  udforske  naturen og for at tænke over vores forhold til den - helt enkelt er tesen, at det, vi kender, kan vi bedre forholde os til og handle på. Det, vi holder af, passer vi bedre på. En lang række  kunstnere  fokuserer  på  menneskers  forhold  til naturen, og deres værker kan derfor oplagt danne grundlag  for  samtale  om  emnet;  arbejdet  med  kunstneriske processer er dertil et erkendelsesværktøj, som kan hjælpe til at filtrere indtryk og få disse til at stå klarere frem. På den måde kan børnene komme tættere på naturen i både stor og lille  skala  og  opleve  en  rigdom af former, farver, materialer, lyde og dufte. Ved at give børn mulighed for at  arbejde  med  kreative  processer,  som  de  finder  sted  i kunstnerisk produktion, får de samtidig visuelle redskaber - tegning, maleri, fotografi og skulptur - til at vise og fortælle om det, de ser og opdager i naturen, og til at dele det med andre.

Louisianas skulpturpark er rig på værker, der giver lyst til at undersøge naturens former og materialer. Foto: Kim Hansen.

## Projektets rammer

Med kunsten i naturen retter sig mod museets yngste besøgende, børnehavebørn og skoleelever til og med 5. klasse, og  strækker  sig  hen  over  et  helt  år  og  alle  fire  årstider. Hvert  alderstrin  arbejder  i  foråret  med  fire  besøg  på Louisiana,  hvor  'frøene'  sås  i  mødet  med  kunsten  og en  lang  række  kreative  undersøgelser  og  sansninger.  I forsommeren mødes samtlige deltagere fra  alle  hold  til en  fælles  familiedag  på  museet,  hvor  de  sammen  med de  i  projektet  involverede  kunstnere  viser  og  formidler deres  opdagelser  til  deres  egne  familier  og  museets øvrige gæster. Det skal gerne sende flest muligt af sted på sommerferie fuld af gode idéer til at komme ud i det fri med kunsten.  Når  ferien  er  slut,  starter  næste  projektfase hjemme på skolen eller i børnehaven, hvor eleverne deler  ud  af  deres  'høst'  til  andre  børn  ved  at  skabe  en udstilling og etablere 'grønne laboratorier' med kreative aktiviteter. Om vinteren vil det være tid til refleksion for børn, lærere og pædagoger, der sammen med Louisianas kunstformidlere gør status over, hvad de har lært, og gør klar til et nyt hold.

For at kvalificere indholdet og forankre Med kunsten i  naturen er  det  nødvendigt med et tæt samarbejde med lærere  og  pædagoger,  ligesom  forskere  fra  Københavns Professionshøjskole og Københavns Universitet deltager som faglige sparringspartnere undervejs og om muligt i form af følgeforskning.

I  forlængelse  af  denne  dialog  med  professionelle undervisere er det oplagt, at også studerende fra akademiske  fagområder  som  kulturformidling  og  kunsthistorie  og  fra  uddannelsessteder  som  universiteter,  professionshøjskoler  og  Kunstakademiet,  ville  kunne  indgå  i dokumentation og udvikling af nye relaterede aktiviteter. Tidligere erfaringer har vist, at den type læring kan give et nuanceret indblik i museumsformidling i praksis; længerevarende samarbejder konfronterer de studerende med konkrete problemstillinger og kulturinstitutionernes gældende vilkår og rammer, som giver indblik i et jobmarked, de som formidlere selv skal kunne agere i efter endt uddannelse.

I 2015 prøvede  et  hold  studerende  kræfter  med aktionsforskning på Louisiana. 2  Henover foråret fulgte de et forløb for to gymnasieklasser, der i regi af det internationale  samarbejde  TATE  Exchange  arbejdede  sammen med kunstneren Albert Potrony om en hypotetisk pandemi. 3   Ud over at give indblik i praksis afstedkom forløbet også en publikation produceret af de studerende med interviews  af  projektets  deltagere  -  elever,  lærere,  formidlere.

## Kunsten som samtalepartner

Med kunsten i naturen kan lyde uskyldigt, nærmest vitalistisk, men udspringer af ønsket om at undersøge, hvordan Louisiana  som  et  museum,  der  tænker  kunst,  natur  og arkitektur som en helhed, kan adressere den klimakrise, vi  står  midt  i.  Typisk  er  det  ellers  museets  samling  og særudstillinger, der viser kunsten som værdifuld samtalepartner  i  forhold  til  vor  tids  store  udfordringer,  hvor klimakrisen er én af de mest omfattende. Her kan kunsten byde ind med kritiske perspektiver, nydelse, trøst, humor, eftertænksomhed  osv.  Nogle  gange  foregår  'samtalen' meget eksplicit som dengang i 2009, hvor Louisiana viste særudstillingen Fremtidens  arkitektur  er  grøn .  Med  et væld  af  konkrete  bud  på  løsninger  og  en  indkredsning af  klimakrisens  kompleksitet  var  det  en  udstilling,  der begejstrede især fagfolk og et stort, yngre publikum op til det  ellers  fejlslagne  klimatopmøde  i  København  senere samme år. 10 år senere har besøgende kunnet opleve en anden relativt 'in your face'-udstilling, nemlig Generation Wealth med billeder af den amerikanske fotograf Lauren Greenfield, der indfanger en grænseløs global grådighed og dens rødder i en amerikansk kapitalistisk samfundsmodel, som nu har spredt sig til resten af verden. Hvor den første udstilling mødte klimakrisen med optimisme, så bød den anden snarere på selvransagelse. Mellem disse To elever nærstuderer stenene i Olafur Eliassons Riverbed , 2015. Foto: Frederik Højfeldt.

yderpunkter har der været en række andre udstillinger, der ad omveje nærmede sig forholdet mellem menneske og  natur;  bl.a.  viste  de  to  store  temaudstillinger Arktis og Månen ,  hvordan  de  fjerneste  steder  på  kloden  eller i  rummet  vækker  den  menneskelige  forestillingsevne, kreativitet og erobringstrang.

Uanset om kunsten fungerer som samtalepartner på mere eller mindre direkte vis, er Louisiana såvel som alle andre museer tvunget til at tænke ud over 'kommentatorrollen'. Konkret handling er nødvendig, når det gælder om at tage ansvar for en mere bæredygtig udvikling på et institutionelt plan. Af samme grund har Louisiana i  de seneste år indledt det vanskelige arbejde, der består i at finde mere bæredygtige løsninger på nybyggeri, energiforbrug, affaldshåndtering, madspild i café, vareudvalg i  butik,  oplysning  af  alle  medarbejdere osv. Det sker vel vidende,  at  hverken  kunst-  eller  udstillingsproduktion nogensinde bliver  særligt  klimavenlig,  ej  heller  gør  den strøm af turister,  der  i  stigende  tal  gæster  museet.  Alli- gevel  er  processen  i  gang  med  troen  på  summen  af  de mange skridt. Også i forhold til denne aktivt handlende proces, museet selv står midt i, kan man med fordel koble et  didaktisk  'greb',  hvor  nye  undervisere  og  formidlere  inviteres  indenfor,  og  hvor  vi  opfordrer  kommende museums- og kulturmedarbejdere til at tænke med i forhold til, hvordan nye formidlingsformer lader sig udvikle.

## Kunsten som igangsætter

Det nye formidlingstilbud Med kunsten i naturen starter et andet sted end museets udstillinger og gennemafprøvede formidlingsveje. Her optræder kunsten hverken som spejl  eller  kritisk  kommentar  eller  forlanger  konkrete, bæredygtige løsninger. I stedet giver den anledning til, at unge selv undersøger naturen og menneskers forhold til den. Kunsten bliver snarere, hvad museets direktør Poul Erik Tøjner har kaldt for 'en busbillet til at komme et nyt sted' - en henvisning til Per Kirkebys lån af motiver fra andre  kunstnere. 4   I  det  nye  projekt  uddeles  'busbillet- terne' til museets yngste gæster, nemlig børnehavebørn og skoleelever fra indskoling og mellemtrin, med invitation til familier, institutioner og skoler om at 'springe på bussen' og tage med kunsten ud i naturen.

Anledningen  er  selvfølgelig  museets  samlinger  og udstillinger som afsæt for egne observationer og eksperimenter. Én ting er at finde sten på stranden eller kigge på blomsterknopper og frø, men hvad sker der, når vi nærstuderer dem i en enkel streg ligesom Ellsworth Kelly eller ser deres former som startskud for en skulpturel krop som hos Henry Moore, Jean Arp eller Joan Miró? Kan vi hente inspiration til undersøgelser af natur i en større skala fra Not Vital, George Trakas og Richard Serra? Skabe vores egne  stier  eller  opholdssteder  i  naturen,  bygge  huler,

Typisk undervisningssituation foran Richard Mosse's fotoserie Infra

Foto: Kim Hansen.

fra 2010-2011.

udsigts-  og  samlingspunkter?  Kan  Alicja  Kwade  give  os idéer til, på en meget stor skala, at bringe universet ned på jorden og få de fjerne naboer inden for rækkevidde? Eller Yayoi  Kusama  omvendt  indbyde  til  stjernevandring  og lade os smelte sammen med de lysende prikker i mørket og mærke samhørigheden?

Valget  af  værker  og  rammesætning  for  eksperimenterne  har  betydning  for  undersøgelsernes  retning  og må  tilpasses  aldersgruppen:  For  eksempel  kræver  visse værker  en  særlig  historisk forforståelse eller risikerer  at  blive  for  voldsomme,  som  når  Richard  Mosse  og Darren Almond peger på naturen som gerningssted eller årsag til konflikt hhv. i et borgerkrigsplaget Congo eller et Sibirien,  hvor  det  ikke  lykkes  sneen  at  dække  alle  spor fra  de  sovjetiske  arbejdslejre.  Dermed  ikke  sagt,  at  det hele skal være solskin og blå himmel i naturen. Louisianas samling rummer adskillige værker, der kan inspirere børnene til at udforske naturen som trussel og mennesket som naturkraft i en antropocæn tidsalder (Latour 2017).

## At lære gennem kunsten

Hvordan  kan  et  projekt,  der  starter  i  børnehøjde,  give mening  i  en  kontekst,  der  som  i  dette  temanummer  af Periskop diskuterer museet som akademisk læringsrum? Til  forskel  fra  universiteternes  gængse  læringsrum  og undervisningsmetoder åbner et projekt af denne type for praktisk  arbejde  med  kunst  og  kunstneriske  processer. I  det  praktiske arbejde kan de studerende udvikle deres 1)  fokuserings-  og  forestillingsevne  2)  relationer  og  3) skaberglæde.  At  lære  gennem  kunsten  bygger  på  en løbende  vekselvirkning  mellem  erfaring  og  refleksion, som  er  vigtig  for  læringen  (Kolb  1984).  Studerende  vil, når  de  lærer  gennem  kunsten,  øve  sig  i  at  opholde  sig  i længere  tid  ved  selve  oplevelsen  eller  erfaringen  af  et kunstværk og gøre det med en sanselig opmærksomhed og med åbne spørgsmål: 'Hvad lægger vi mærke til? Hvad er der på færde? Hvordan kan vi forstå det, vi ser?' Mens de  erfarer  værket,  opstår  der  således  stof  til  refleksion over de tanker, følelser og fornemmelser i kroppen, som værket  vækker.  Det  er  en  tilegnelse  af  ny  viden,  som aktiverer en personlig erfaringsramme og viden fra flere områder end kunstens (Fleming 2016). Dermed ikke sagt, at det ikke kan lede til egentlige værkanalyser hjulpet af teoretiske eller historiske kontekster, afhængig af hvad de studerende eller kunstformidleren bringer i spil.

Vekselvirkningen mellem erfaring og refleksion foregår  også,  når  de  studerende  går  i  dialog  med  det  givne værk ved selv at arbejde med fx skitser, modeller, fotos og performance i tråd med Deweys princip om 'learning by doing'. Her omsættes egne indtryk, følelser og tanker til  nye udtryk, som igen giver et afsæt for individuel tilegnelse  og  fælles  refleksion.  Helt  grundlæggende  giver værket lyst til at forestille sig verden fra en andens sted (Tanggaard  2016).  Fokuserings-  og  forestillingsevnen kommer således i spil i både det praktiske og granskende arbejde med værket, men samtidig åbner processen med at tilegne sig værket et fælles mentalt rum, der tydeliggør, hvordan hver enkelt hæfter sig ved forskellige detaljer og kan bidrage med noget værdifuldt, der bringer flere nuancer frem enten i samtalen eller i den visuelle fortolkning. Derved handler det ikke kun om værket, men også om fælles nærvær og nysgerrighed. Som kunstformidler oplever man ofte lærere fra grundskolen eller gymnasierne blive overraskede,  når  de  ser,  hvor  opslugte  deres  elever  er under besøget, eller hvordan de stille eller mest urolige i gruppen pludselig viser sig som de mest engagerede. Relationerne eleverne imellem ser ud til at ændre sig i processen  med  at  opdage,  producere  og  performe,  hvilket  gør dem i stand til at fordybe sig i og 'forfine' de involverede aktiviteter, fx opståede fejl i det kreative arbejde, som de lærer at bruge i stedet for at frustreres af (Heath 2016). Netop  Deweys  tankegang  om  'doing'  (handling/gøren) indebærer,  at  ny  viden  antager  en  ny  form  gennem  det praktiske arbejde, og at denne gør det nemmere at dele ens erfaring med andre og dermed også opleve, hvordan resultatet  af  ens  anstrengelser  vurderes  som  andet  end en eksamenskarakter. I stedet for et slutfacit ligger der en potentiel skaberglæde i at se noget vokse frem, som ikke var der før, og som nu også kan berøre andre (Nielsen og Sørensen 2017).

Som  akademisk  læringsrum  kan  den  erfaringsbaserede  tilgang  i  en  kunst-  og  museumsbaseret  kontekst måske virke rodet og upræcis, fordi vidensproduktionen foregår legende og associativt i stedet for at være ordnet ud fra en logisk argumentation, underbygget af nøgterne observationer. Museer har en høj grad af frihed til at eksperimentere med undervisningsformer og skal ikke tage elever  til  eksamen  eller  bedømme  deres  faglige  niveau og  beherskelse  af  stoffet.  Denne  'museale  frihed'  giver særlig god mulighed for at afprøve og omsætte den viden, vi allerede besidder, i nye formater. Hvis målet med Med kunsten i naturen var at give ikke bare børn, men også studerende en øget lyst til at gå på opdagelse i naturen, ville nogle af grebene uden tvivl kunne gentages. Men med den ophobede vrede og utålmodighed, der aktuelt præger og engagerer unge i forhold til klimaproblematikker, vil det næppe være nok for dem at glædes over at opdage, sanse og fortolke naturen gennem kunsten. Umiddelbart vil der også være brug for at kunne få øje på et forandringspotentiale og læringsfællesskab, som involverer andre end undervisere og forældre. 5

## Fra velkendte til nye formater

Nye formidlingsprojekter trækker altid på erfaringer fra tidligere projekter og genbruger gerne elementer herfra. Samtidig  introduceres  nye  elementer  for  at  udfordre de vilkår, museet gerne vil ændre på. At tænke kunsten som  igangsætter  ligger  allerede  i  den  dialogbaserede undervisning,  men  også  i  de  mere  specifikke  dagsordener, Louisiana ønsker at løfte, eksempelvis kunsten som  igangsætter  af  brobygning  mellem  mennesker, hvilket  museet  har  positiv  erfaring  fra  blandt  andet  et mangeårigt  samarbejde  med  Røde  Kors-skoler.  Det  er et  samarbejde,  hvor  børn  og  unge  med  asylbaggrund besøger museet og gennem oplevelser med kunsten på museet og kreativt arbejde får anledning til at omsætte og dele personligt stof med hinanden trods store sproglige og kulturelle forskelle. I de senere år har skolernes besøg  i  perioder  også  omfattet  arbejde  med  danske elever.  Princippet  om  brobygning  via  kunsten  går  igen i  et  nyere  initiativ, Hjemme  i  kunsten ,  hvor  Louisiana sammen med Nivaagaard Malerisamling og Fredensborg Kommune arbejder med kunsten som brobygger mellem unge  fra  boligsociale  områder  i  Nivå  og  Kokkedal  og andre borgere i lokalområdet.

Med kunsten i naturen bruger løs af de velkendte formater  i  tidligere  projekter.  Det  nye  er  for  det  første  en ambition om at undersøge, hvordan kunst som erkendelsesredskab kan bidrage inden for et naturfagligt område. For det andet vil projektets forlængede tidshorisont give os  nye  erfaringer  med  forløbsperiodens  betydning  for børnenes  faglige  fordybelse.  For  det  tredje  er  projektet en  chance  for  at  sammenligne,  hvilken  betydning  det har,  at  læringsfællesskabet  udvides  fra  eksempelvis  en afgrænset  børnehavegruppe  eller  klasse  til  nu  også  at omfatte familie og andre museumsgæster og senere deres børnehave/skolekammerater i en stafet mellem museum, familie og skoler.

## Knopskydninger

Med Med kunsten i naturen er håbet at kunne udvikle et blivende  tilbud,  som  baner  vejen  for  anderledes  naturoplevelser  og  samtaler  for  børn  og  deres  familier.  Hvor glæden over at gå på opdagelse og undres over naturen og os selv som en del af den - føles lige så vigtigt som at lære om FN's 17 verdensmål. Hvis klimakrisen ikke skal udløse uoverstigelig frygt eller teknokratiske forsøg på at regulere og opfinde sig ud af den, er det vigtigt med et rum som kunstens for at forstå og tage højde for menneskelige erfaringer  og  forestillinger.  I  disse  år  hylder  uddannelsesverdenen de såkaldte STEM-fag (science, technology, engineering and mathematics), og her er det ikke så overraskende vores synspunkt - set i museumsperspektiv - at der er brug for at føje et A (Art) til og satse på STEAM i stedet. Spændende bliver det derfor, om noget, der starter i  børnehøjde,  på  længere  sigt  også  kan  inspirere  til  nye formidlingstilbud  og  initiativer  for  Louisianas  unge  og voksne  gæster.  Måske  er  her  en  passende  invitation  til både forskere og studerende, der kan se mulighederne i at arbejde med museet som akademisk læringsrum, og som har lyst til at dyrke deres egen nysgerrige natur.

## NOTER

- 1 Formidlingsprojektet er støttet af Villum Fonden.
- 2 Forløbet blev realiseret i samarbejde med underviser Anne Mette W. Nielsen, i dag lektor på Center for Ungdomsforskning. Aktionsforskning er en forskningstilgang karakteriseret ved, at der forskes sammen med aktører i praksisfeltet. Ophavsmanden til denne tilgang er Kurt Lewin (1890-1947), tysk-amerikansk socialpsykolog. Aktionsforskning er en demokratisk og deltagerorienteret tilgang til videnskabelse, som forbinder handling (aktion) og refleksion samt teori og praksis med det for øje at nå til praktiske løsninger på problemstillinger.
- 3 I regi af TATE Exchange udviklede eleverne et demokratispil, de gennemspillede på museet og på skolen. (https:// www.youtube.com/watch?v=YdxHj4m-eDw, tilgået 30. marts 2020). Dette var et eksperiment ud af en række, der fandt sted i årene 2009-2017, hvor Louisiana indgik som en af samarbejdspartnerne i TATE's internationale læringsprojekt, først under navnet TATE Turbine. I starten dannede de årlige Turbine-kommissioner afsæt for aktiviteterne, senere skete det mere frit med afsæt i kunsten på TATE og hos samarbejdspartnerne. Målet for TATE var at skabe en digital læringsplatform, der kunne give lærere

og elever verden over adgang til undervisningsmaterialer og udveksling med hinanden. Her var TATE's besøg på Louisiana med deres faste huskunstner, Albert Potrony, en måde at udvikle indhold til platformen.

- 4 Åbningstale ved åbning af særudstillingen Per Kirkebys bronze , 20. februar 2020.
- 5 Inspiration er fx at hente fra den årlige Bloom-festival eller Krogerup Højskoles nye kursus Når jorden kalder .

## Litteratur

- Dewey, John. 2005 [1934]. Art as Experience . New York: The Berkley Publishing Group.
- Ejbye-Ernst, Niels, Poul Hjulmann Seidler og Vibe Sørensen, red. 2018. Inddragelse af naturen i arbejdet med børn og unge i udsatte positioner . Københavns Universitet.
- Fleming, Martha. 2016. 'Trædesten og tankestrømme'. I Brug Kunsten . Louisiana Learning.
- Heath, Shirley Brice. 2016. 'Resiliens - den største gave ved at lære gennem kunsten'. I Brug Kunsten . Louisiana Learning.
- Kaplan, Rachel og Stephen Kaplan. 1989. The Experience of Nature: A Psychological Perspective . Cambridge, UK: Cambridge University Press.
- Kolb, David A. 1984. Experimental Learning: Experience as the Source of Learning and Development . Englewood Cliffs: NJ Prentice Hall.
- Latour, Bruno. 2017. Facing Gaia . Cambridge: Polity Press.
- Mygind, Erik. 2016. 'Physical Activity during Learning Inside and Outside the Classroom'. Health Behavior and Policy Review , 3, 455-467. https://doi.org/10.14485/HBPR.3.5.6
- Nielsen, Anne Mette W. og Niels Ulrik Sørensen. 2017. Når kunst gør en forskel . Aalborg Universitetsforlag.
- Tanggaard, Lene. 2016. 'Kreativitet skal læres'. I Brug Kunsten . Louisiana Learning.
- World Health Organisation. 2014. Sarigiannis, Dimosthenis A. (red.). Combined or multiple exposure to health stressors in indoor built environments. Tilgået 13. maj 2020. http://www.euro.who.int/en/health-topics/environmentand-health/air-quality/publications/2014/combined-ormultiple-exposure-to-health-stressors-in-indoor-builtenvironments