Boganmeldelser
Forfattere: Troels Bøggild, Lasse Laustsen
Tidsskrift: politik (2014-05-11)

## Underholdende introduktion til irrationel politisk adfærd

## Frederik Hjorth &amp; Asmus Leth Olsen

Poligak

Poligak I/S, København

217 sider, 199 kr.

Poligak beskriver med udgangspunkt i ny politisk-psykologisk forskning en række psykologiske biases og tilsyneladende irrationelle elementer i borgernes politiske holdningsdannelse,  og  hvordan  politikerne  udnytter  dette  i bestræbelserne på at opnå genvalg. Bogen er på mange måder en sprudlende  og  morsom  fortælling  om  al  den irrationalitet,  som  præger  menneskelig  og  især  politisk adfærd og politiske holdninger. Poligak præsenterer dig for  et  væld  af  overraskende  og  kontraintuitive  faktorer i  folks  holdningsdannelse såsom vejrforhold, politikeres ansigtstræk, kvinders menstruationscyklus, mænds testosteronniveau,  hajangreb  og  meget  meget  mere.  Således formidler Poligak en fi  n introduktion til et relativt nyt og hurtigt voksende felt inden for politologien: Studiet af de dybtliggende psykologiske årsager til politisk adfærd og holdninger. På den måde serverer Poligak en stor mængde forskningsresultater, der kigger ud over de klassiske teoretiske  forklaringer  i  politologien.  Dette  gøres  endeligt på et meget velformuleret, lettilgængeligt og oftest sjovt og underfundigt sprog, som fastholder læseren og giver bogen karakter af underholdning frem for lærebog.

Bogen henvender sig til en bred målgruppe, der ikke nødvendigvis besidder en omfattende politisk viden eller akademiske forudsætninger for at kunne læse komplicerede videnskabelige analyser. Bogen er blottet for tekniske detaljer og gennemgår de inddragede videnskabelige studier i et lettilgængeligt og forståeligt sprog. En af bogens helt store forcer er netop forfatternes evne til på en enkel, men underholdende og let provokerende, facon at opridse  de  paradoksale  fænomener  og  dynamikker,  der gør sig gældende i folks politiske holdningsdannelse og stemmeadfærd. Bogen kan også benyttes som en letlæselig introduktion for fagfolk med interesse for nylig politisk psykologisk forskning, men der er vel at mærke tale om et selektivt frem for et repræsentativt udvalg af denne litteratur  (hvilket  forfatterne  også  gør  klart  fra  bogens begyndelse).

Der skal således ikke være tvivl om, at der er meget godt  at  sige  om  Poligak!  Dog  er  anmeldere  ikke  sat  i verden  for  blot  at  stryge  forfattere  med  hårene.  Derfor behandler vi herunder fi  re aspekter ved Poligak, som vi fi  nder problematiske. For det første er der en tendens til, at det politiske fokus i bogen fra tid til anden træder i bag- grunden til fordel for iagttagelser omkring de mere generelle fejslutninger og irrationelle aspekter, som præger menneskelig adfærd. Eksempelvis beskrives i kapitel fi  re, hvordan  vejrforhold  påvirker  forbrugeradfærdsmønstre såsom huskøb, og hvordan NASAs landing af et fartøj på Mars øgede salget af Mars-barer. Det virker 'gak', men er det 'Poligak'?

For det andet kan vi ikke helt genkende gengivelsen af visse dele af den refererede litteratur. Forfatterne gennemgår en imponerende mængde studier, men vi studsede nogle få steder over et par forkerte eller mangelfulde udlægninger  af  den  eksisterende  forskning.  På  side  55 skriver forfatterne i forbindelse med betydningen af udseende for politiske kandidaters succes: 'Nixon-Kennedy debatten har fået mytologisk status som vidnesbyrd om tv-mediets enorme politiske magt. Desværre er der bare intet  belæg  for,  at  den  er  sand'.  Men  det  er  ikke  rigtigt.  James  Druckman  har  nemlig  tilbage  i  2003  vist, at personer, som så debatten på TV kontra personer, der hørte debatten i radioen, vurderer Kennedy langt mere positivt  (Druckman,  2003).  Tilsvarende  skriver  forfatterne på baggrund af et fi  nsk studie om betydningen af kandidaters  skønhed,  at  'både  mandlige  og  kvindelige kandidater høster stemmer ved at se godt ud, og at denne eff  ekt  er  størst  blandt  kvindelige kandidater. Imidlertid fi  nder  den  oprindelige artikel, at 'the gender diff  erence is, however, not statistically signifi  cant (which generally holds true for regression results based on this main dataset)' (Berggren, Jordahl &amp; Poutvaara, 2010:12). Dette er ikke graverende brølere, men omvendt rejser det spørgsmålet om, hvorvidt de samme tendenser gør sig gældende i  den  del  af  den  refererede  litteratur,  som  vi  er  mindre bekendte med. I forlængelse heraf mener vi også, at der fra tid til anden udelades studier, som helt åbenlyst knytter sig til kapitlernes temaer. Et eksempel fi  ndes i kapitel 6, hvor der argumenteres for, at mænds testosteron-niveau og  dermed sexlyst  stiger,  når  deres  foretrukne  politiske kandidat  løber  med  valgsejren.  Forfatterne  bruger  her meget tid på at fortælle historien om Obama-tilhængeren Mike, som oplever et testosteron-boost som følge af Obamas valgsejr og efterfølgende ender aftenen med afsøge internettet  for  pornografi  .  Historien  passer  stilistisk  og sprogligt fi  nt ind i bogens tema og jargon, men den bak- kes alene op af en enkelt reference til et studie, som viser et øget antal sex-relaterede Google-søgninger på valgnatten i Chicago, 2008. Forfatterne kunne her med fordel have formidlet budskabet om en biologisk komponent i politiske holdninger og adfærd ved at trække på studier, som faktisk viser, hvordan en valgsejr til ens foretrukne kandidat medfører en stigning i mænds testosteronniveau og dermed sandsynliggør forfatternes fortælling (eksempelvis Stanton et al. 2009).

For  det  tredje  mener  vi,  at  den  irrationalitet  og  de psykologiske biases, som præsenteres i Poligak fl  ere steder tilskrives større betydning, end litteraturen egentlig tillader.  Et  eksempel  på  dette  er  indledningen  på  kapitel  fi  re,  hvor  forfatterne  mere  end  antyder,  at  COP15mødet  i  København  havde  haft  et  bedre  grundlag  for et  succesfuldt forhandlingsresultat, hvis det danske vejr havde  artet  sig  med  varmere  temperaturer.  Forfatterne infererer  her  fra  videnskabelige  studier  på  mikroniveau af almindelige vælgeres holdninger til klimaforandringer til  dynamikkerne i forhandlingslokalet blandt stormagter,  hvilket, vi ikke mener, resultaterne rækker til. Med fare for at blive rubriceret som 'gamle, sure politologer' mener vi tilsvarende, at andre af bogens eksempler tenderer  til  overfortolkning  og  ekstrapolering.  Vi  tillader os eksempelvis at være skeptiske over for, om Dukakis' valgnederlag virkelig skyldtes, at han på nationalt TV tog afstand  fra  dødsstraf,  og  tilsvarende  om  Clinton  vandt præsidentposten, fordi han personligt overværede henrettelsen af Ricky Ray Rector; om Lars Løkke virkelig ville have vundet over Helle Th orning-Schmidt, hvis valgdagen havde været d. 18. og ikke d. 15. september 2011; og om hhv. den svenske og den australske regering genvandt regeringsmagten på grund af indførelsen af børnebonus og tildelingen af puljemidler til bestemte kommuner. Når det er sagt, så køber vi bestemt Poligaks generelle præmis om, at vælgerne besidder en række psykologiske biases, som kan manifestere sig i irrationel politisk holdningsdannelse, og at politikerne i jagten på genvalg indretter budgetlægningen,  kampagnestrategier  og  politiske  beslutninger op til valgdagen herefter. Vi vil dog mane til besindighed omkring at fremstille disse forklaringer som de afgørende faktorer.

Sidst,  men  ikke  mindst  refl  ekteres  der  i  bogen  meget  lidt  over  de  mulige  rationelle  eller  hensigtsmæssige funktioner, som de gennemgåede psykologiske biases og beslutningsgenveje kan have både i daglige socialpsykologiske kontekster og i politiske sammenhænge. Dette er efter vores opfattelse den største mangel i Poligak, da det efterlader  læseren  med  det  indtryk,  at  de  psykologiske fænomener og dynamikker, som beskrives, er helt igennem irrationelle og i sidste ende et demokratisk problem. Komikeren  Lasse  Rimmer  udtrykker  meget  præcist  på

bogens bagside, hvilket indtryk Poligak kan komme til at efterlade hos læseren: 'Bogen kunne mageligt have heddet 'Vi er alle idioter'.'. Vi giver Rimmer ret i, at dette nemt kommer til at fremstå som bogens hovedbudskab, men det er i virkeligheden en sandhed med modifi  kationer. Er det nødvendigvis irrationelt at basere sit valg af politiske kandidater på deres ansigtstræk, eller kan vi reelt inferere noget substantielt omkring kandidatens kompetencer og dispositioner på denne baggrund? (se f.eks. Little et al. 2007;  Samochowiec,  Wänke,  og  Fiedler  2010).  Er  der ikke en vis fornuft i at tillægge politikeres valgløfter for fremtiden større vægt end retrospektive overvejelser om deres tidligere præstationer og resultater? Vi savner en lidt mere  nuanceret  diskussion  af  de  hensigtsmæssige  kontra  irrationelle  elementer  i  en  række  af  de  psykologiske mekanismer  og  dynamikker,  som  forfatterne  gennemgår. Vi synes i denne forbindelse, at Poligak med fordel kunne have inddraget den spirende biologisk funderede forskning,  som  netop  illustrerer,  hvordan  de  beskrevne psykologiske biases i  moderne menneskelig adfærd kan have en evolutionær og potentielt 'beskyttende' rationel funktion. (se evt. Buss 2012)

Bogens  erklærede  formål  er  at  'lære  dig  noget  om politik,  som  du  ikke  vidste  i  forvejen',  og  for  langt  de fl  estes  vedkommende, inklusiv os selv, vil bogen lykkes med  netop  dette.  Vi  vil  varmt  anbefale  bogen  som  et underholdende værk, der tilbyder  en  omfattende  introduktion til nylig politisk-psykologisk forskning, men vi vil også understrege, at bogen ikke skal læses som et repræsentativt udsnit af denne litteratur eller som et symptom på borgernes manglende politiske eller demokratiske færdigheder. Netop de demokratiske implikationer af den gennemgåede litteratur savner vi, at forfatterne forholder sig en smule mere til. Er vi alle idioter, og er politik og demokrati blot et spil, hvor den kloge narrer den mindre kloge? Bogen henvender sig netop til læsere, der ikke nødvendigvis sidder med snuden begravet i politologisk forskning på daglig basis og dermed ikke kan forventes at have indgående kendskab til den bredere holdningsdannelseslitteratur  og  demokratiets  tilstand.  Derfor  er  der en reel risiko for, at Poligak alene efterlader et indtyk af politik som et kynisk magtspil funderet på skjulte motiver og manipulation af borgernes holdninger. Læs Poligak, og husk at læse den med forfatternes eksplicitte formål i  baghovedet:  'Ligesom  en  god  karikatur  skal  Poligak ikke være en naturtro gengivelse af virkeligheden, men omhyggeligt fremhæve det særlige og det fi  nurlige.'

Troels Bøggild og Lasse Laustsen Institut for Statskundskab Aarhus Universitet

## Referencer

- Berggren, Niclas, Henrik Jordahl &amp; Panu Poutvaara (2010): 'Th e looks of a winner: Beauty and electoral success', Journal of Public Economics , Vol. 94, No. 1-2, pp. 8-15.
- Buss, DM 2012, Evolutionary Psychology: Th e New Science of the Mind , Pearson Allyn &amp; Bacon, Boston.
- Druckman, James N. (2003): 'Th e Power of Television Images: Th e fi  rst Kennedy-Nixon Debate Revisited', Th   e Journal of Politics , Vol. 65, No. 2, pp. 559-571.
- Little, A, Burriss, R, Jones, B &amp; Roberts, C 2007, 'Facial Appearance Aff  ects Voting Decisions', Evolution and Human Behavior , vol. 28, no. 1, pp. 18-27.
- Samochowiec, J, Wänke, M &amp; Fiedler, K 2010, 'Political Ideology at Face Value', Social Psychological and Personality Science , vol. 1, no. 3, pp. 206-13.
- Stanton, SJ, Beehner, JC, Saini, EK, Kuhn, CM &amp; LaBar, KS 2009, 'Dominance, Politics, and Physiology: Voters' Testosterone Changes on the Night of the 2008 United States Presidential Election', PLoS ONE , vol. 4, no. 10, e7543.