Når den politiske tale falder på "uddannelseskvalitet"
Forfattere: Jens Eistrup
Tidsskrift: tidsskriftforuddannelsesvidens (2025-10-22)

## DANISH JOURNAL OF EDUCATION STUDIES

## NÅR DEN POLITISKE TALE FALDER PÅ 'UDDANNELSESKVALITET'

Uddannelseskvalitetsforståelser i dansk parlamentarisk politik 2007-2013

Jens Eistrup, cand.mag., ph.d.

Lektor, Socialrådgiveruddannelsen i Aarhus, VIA

FORSKNINGSARTIKEL (FAGFÆLLEBEDØMT)

Oktober 2025 PUBLICERET ONLINE

VULIUL1

LVL

DANISH JOURNAL OF

EDUCATION STUDIES

d, Kim Holflod, Karina Kiær,

(cc)

BY

DJES

ch &amp; Simon Langkjær

## Kolofon

## Redaktion

Miriam Madsen (chefredaktør), Maria Louise Larsen Hedegaard, Kim Holflod, Karina Kiær, Bea Møller Schmidt, Julie Reng Andersen, Katrine Mygind Bach &amp; Simon Langkjær

## Nummer

Årgang 3, nr. 1/2025, publiceret forløbende

## Artikeltype

Forskningsartikel (fagfællebedømt)

## Adresse

Afdeling for Uddannelsesvidenskab

DPU, Aarhus Universitet

https://tidsskrift.dk/tidsskriftforuddannelsesvidens/index

Tuborgvej 1642400 København NV: djes@edu.au.dk ISSN: N/A

## Visuel Identitet

Puk Dam Sørensen

This work is licensed under a Creative Commons Attribution 4.0 International License DANISH JOURNAL OF

EDUCATION STUDIES

Ivad kan

DJES

version

g hvilke

rden om

3

## NÅR DEN POLITISKE TALE FALDER PÅ 'UDDANNELSESKVALITET'

UDDANNELSESKVALITETSFORSTÅELSER I DANSK PARLAMENTARISK POLITIK 2007-2013

Jens Eistrup, cand.mag., Ph.d., Lektor, Socialrådgiveruddannelsen i Aarhus, VIA

## Abstract

Det danske landskab for videregående uddannelser undergik en række gennemgribende reformer fra 2007 til 2013. En hovedoverskrift i dette  reformprogram  er  'øget  uddannelseskvalitet'.  Artiklen  belyser,  hvad  der  parlamentarisk-politisk  forstås  hermed  og  diskuterer teoretisk, hvilke potentielle spændingsfelter dette politiske fokus afstedkommer i uddannelsesfeltet.

Analysen  viser,  at  der  er  politisk  konsensus  om  en  forståelse  af  uddannelseskvalitet,  der  dels  lægger  sig  tæt  op  ad  fælleseuropæiske forståelser,  dels  kobler  fremme  af  uddannelseskvalitet  sammen  med  dannelsen  af  store  uddannelsesinstitutioner  og  oprettelsen  af  et eksternt myndighedsorgan, Akkrediteringsinstitutionen. Endvidere peger analysen på, at dette politiske fokus legitimeres med henvisning til eksternt økonomisk konkurrencepres.

Artiklen  diskuterer  herefter  mere  teoretisk,  hvordan  uddannelseskvalitet,  når  begrebet  tematiseres  politisk,  tager  form  efter  nogle bestemte politiske-systemiske rationaler i en luhmannsk forstand. Diskussionen viser, at begrebet uddannelseskvalitet kan koble sig til andre  funktionssystemers  rationaler  (det  økonomiske  og  det  pædagogiske)  -  men  også  at  begrebet  konstrueres  forskelligt  i  de  tre systemer med potentielle spændinger og konflikter til følge.

Nøgleord: Uddannelseskvalitet; uddannelsespolitik; uddannelsesreformer; styring; pædagogik; akkreditering

## Indledning og baggrund

'Uddannelseskvalitet'  har  i  en  dansk  kontekst  fået  et  stigende  både  fagligt/forskningsmæssigt  og politisk  fokus  igennem  de  seneste  15-20  år.  Regering  og  Folketing  har  gennemført  en  række  større uddannelsesreformer, bl.a. oprettelsen af Akkrediteringsinstitutionen i 2007, pba. et erklæret politisk ønske om at højne videregående uddannelsers kvalitet (Pedersen &amp; Clausen, 2022; Brøgger &amp; Madsen, 2021; Bendixen &amp; Jacobsen, 2020). Sideløbende er uddannelseskvalitet blevet både et forskningsfelt samt et ledelsesmæssigt fokus og ansvarsområde i danske uddannelsesinstitutioner. Den udvikling kan ses i sammenhæng med en bredere, international bevægelse, som i europæisk sammenhæng bl.a. har fundet sted i den såkaldte Bologna-proces, der har udmøntet sig i de ESG-retningslinjer (2015), som Danmark  har  tilsluttet  sig  og  som  præger  den  danske  politisk-administrative  tilgang  til  området (Krejsler 2021; Bendixen &amp; Jacobsen, ibid.).

Denne styrkede politiske dagsorden om uddannelseskvalitet rejser en række nye spørgsmål. Hvad kan man egentlig overhovedet forstå ved uddannelseskvalitet? Hvad er substansen af den politiske version af  uddannelseskvalitet  i  en  dansk  kontekst?  Hvordan  tænkes  uddannelseskvalitet  fremmet  og  hvilke politiske  virkemidler  sættes  i  værk  for  at  gøre  det?  Hvordan  forbinder  den  politiske  dagsorden  om uddannelseskvalitet sig til uddannelsesinstitutionernes praksisser og begreber herom?

DANISH JOURNAL OF

1

2

Den eksisterende forskning, dansk og international, i fænomenet uddannelseskvalitet vier imidlertid ikke  den  politiske  dimension  megen  selvstændig  interesse.  Afsættet  for  denne  artikel  er,  at  vi  som samfund og uddannelsessystem savner viden om og forståelsesrammer for, hvad dette politiske fokus indebærer for uddannelsesfeltet. På den baggrund stiller nærværende artikel følgende forskningsspørgsmål: Mec

der

- 1.Hvilke forståelser af 'uddannelseskvalitet' præger den danske parlamentariske debat om centrale uddannelsesreformer i perioden 2007-2013, med særligt fokus på hvordan reformer legitimeres politisk og hvilke former for styring, der ledsager dem? For
- 2.På hvilken måde forholder den politiske bestemmelse af uddannelseskvalitet, set i et luhmannsk systemteoretisk  perspektiv,  sig  til  andre  systemers  bestemmelse,  med  særligt  fokus  på  det pædagogiske og det økonomiske system?

Med disse spørgsmål fokuserer artiklen på uddannelseskvalitet både som et konkret policybegreb, der sigter til at fremme nogle bestemte mål med nogle bestemte midler, og som et særligt politisk begreb, der 'gør noget' ved sit genstandsfelt i kraft af den politiske bestemmelse.

Formålet med denne kombinerede empiriske og teoretiske øvelse er at bidrage til en mere forfinet forståelse  for  de  politiske  rationaler,  der  i  en  dansk  kontekst  rammesætter  uddannelsesinstitutioners forståelser  af,  hvad  god  uddannelse  er  -  samt  at  synliggøre  hvilke  potentielle  spændingsfelter,  der knytter sig hertil. Dermed er sigtet at supplere de (få) eksisterende analyser af uddannelseskvalitet som politisk fænomen i en nyere dansk uddannelsespolitisk kontekst (Haase &amp; Pechmann, 2022; Pedersen &amp; Clausen, 2022).

Først vil jeg begrunde artiklens relevans i relation til eksisterende forskning ved at redegøre for nogle centrale  positioner  indenfor  forskningsfeltet  omkring  uddannelseskvalitet  (1).  Herefter  skitserer  jeg kort den politologiske tilgang (2) samt de metodiske og empiriske greb i analysen (3), for dernæst at redegøre  for  hovedindsigterne  fra  analysen  jf.  forskningsspørgsmål  1(4).  Endelig  (5)  diskuterer  jeg uddannelseskvalitet  som  politisk  begreb  op  imod  henholdsvis  en  pædagogisk  forståelse  og  en markedsøkonomisk forståelse, jf. forskningsspørgsmål 2.

## Uddannelseskvalitet: centrale forskningsmæssige positioner

Forskningen  i  fænomenet  uddannelseskvalitet  er  omfattende  og  mangefacetteret.  Jeg  identificerer herunder tre centrale forgreninger, som denne artikels analyse både bygger videre på og bestræber sig på at supplere og nuancere¹. Det handler om (1) at redegøre kort for hvad eksisterende forskning har ademics, ordinate DANISH JOURNAL OF

[1] En søgning på VIAs database af internationale/engelsksprogede tekster med søgeordene 'quality higher education' gav over 244.000 hits, hvilket vidner om, at der er tale om et, internationalt set, enormt videnskorpus. Gennem mere målrettede søgninger ('Denmark

"University College' "quality' (2249 hits), 'Denmark higher education quality' (1426 hits) og 'reform Denmark higher education quality' (64 hits), hvor Danmark, professionshøjskolesektoren og reformer inkluderes, kommer et mere overskueligt antal artikler frem. De fremkomne positioner herunder er blevet til ved en vekselvirkning mellem læsning, kategorisering og genbesøg af  søgninger samt igennem dialoger med kolleger i VIAs forskningsprogram for uddannelseskvalitet.

ifsæt i at

derviser-

'n, 2001,

: 2020:6)

utionelle

5

at sige om 'uddannelseskvalitet' og (2) at påpege hvordan de forskningsmæssige forgreninger forholder sig til den politiske dimension af fænomenet.

Her vil jeg, for det første , pege på en strømning, der har sat sig for at  bestemme,  hvad uddannelseskvalitet overhovedet er for en størrelse i form af dels bestræbelser på at lave definitioner eller,  i  fravær  af  entydige  sådanne,  at  udvikle  forskellige  typer  af  begrebsmatricer  til  at  forstå  og beskrive genstandsfeltet (bl.a. Harvey &amp; Green, 1993; Schindler m.fl., 2015; Wittekk &amp; Kvernbekke, 2011). Et fællestræk er her, at det er vanskeligt at levere en entydig definition, dertil er begrebet for flertydigt  og  mangfoldigt.  Harvey  &amp;  Green  drager  fx  den  slutning  at  'In  the  last  resort  quality  is  a philosophical concept. Definitions of quality vary and, to some extent, reflect different perspectives of the individual and society. In a democratic society there must be room for people to hold different views: there is no single correct definition of quality.' (1993: 28).

Definitionsbestræbelsen  munder,  mere  pragmatisk  og  empirisk,  ud  i  en  erkendelse  af,  at  der  kan skelnes mellem nogle forskellige perspektiver på uddannelseskvalitet. Harvey &amp; Green (1993) skelner mellem  5-6  forskellige  dimensioner  af  uddannelseskvalitet.  Schindler  m.fl.  (2015)  videreudvikler Harvey  &amp;  Greens  begrebsapparat  til  en  sondring  mellem  4  forskellige  forståelser,  der  som  en overordnet  begrebsramme  kan  indfange  de  forståelser  af  uddannelseskvalitet,  der  er  på  spil  i uddannelsesfeltet  og  som  knytter  sig  til  forskellige  aktører,  positioner  eller  institutionelle  set-ups. Denne definitionsøvelse skaber et fælles begrebsligt grundlag for at tale om, hvad uddannelseskvalitet er for en størrelse - men er samtidig relativt tavs om den politiske og styringsmæssige dimension af fænomenet.

I  forlængelse  af  den  definitoriske  ambivalens  vil  jeg, for  det  andet ,  pege  på  en  mere  praktiskorganisatorisk fokuseret strømning, der fokuserer på, hvordan man i organisatorisk og undervisermæssig  praksis  arbejder  med  kvalitet  i  praksis.  Den  såkaldte Quality  Work litteratur undersøger, hvad der skaber kvalitet i uddannelsesinstitutionernes praksis, når nu uddannelseskvalitet er noget man taler om politisk, fagligt og organisatorisk, og når nu vi ved, at der kan være forskellige forståelser på spil (Bloch &amp; Haase, 2021; Bloch et al., 2022; Elken &amp; Stensaker in Elken et al., 2020). Elken &amp; Stensaker (2020) forklarer Quality Work tilgangen som en tilgang, der undersøger '… specific practices  within  institutions  to  address  quality'  og  som  tager  afsæt  i  en  præmis  om  genstandsfeltet som  multifaceteret,  da  det  gælder,  at  '…  working  to  improve  quality  incorporates  academics, administration, leadership at different levels, and how these various actors collaborate and coordinate their activities.' (p1).

Således er det empiriske fokus rettet mod processer i uddannelsesorganisationerne med et afsæt i at uddannelseskvalitet  er  noget,  der  involverer  en  bredere  palet  af  aktører  end  blot  underviserfrontpersonale, og som der er organisatorisk-ledelsesmæssigt fokus på (jf. også Dahler-Larsen, 2001, 2013; Bloch et al., 2022; Elken &amp; Stensaker, 2018). Teoretisk forklarer Elken &amp; Stensaker (fx 2020:6) tilgangen  som  en  form  for  åben  institutionalisme  med  fokus  på  samspillet  mellem  institutionelle kontekster og konkrete intentionsbærende aktører.

side

und

DANISH JOURNAL OF

Det

'udo

I forlængelse heraf vedstår denne tilgang sig åbent at være blevet til i kølvandet på det seneste 20-30 års forøgede politiske fokus på uddannelseskvalitet og hvordan man fremmer den (Bloch et al. 2022; Elken &amp; Stensaker, 2020). Jeg vil i den forstand karakterisere tilgangen som en art følgeforskning til den  bredere  politisk-organisatoriske  dagsorden  om  fremme  af  uddannelseskvalitet,  som  på  den  ene side spørger åbent til, hvordan kvalitet forstås og gøres af forskellige aktører, men som på den anden side implicit bygger på en ontologisk præmis om, at uddannelseskvalitet er noget der findes og kan undersøges, og som på dette grundlag lader sig fremme med de rette greb. vær i litt mar Ben at b

For

Dette  leder  frem  til  den  tredje  strømning,  som  skal  fremhæves  i  denne  sammenhæng.  Ideen  om 'uddannelseskvalitet',  der  kan  anskues  uafhængigt  af  uddannelsers  indhold,  formål  og  kontekst,  har været  genstand  for  kritik  fra  en  position  i  uddannelseslandskabet,  der  betoner,  at  kvalitet  ikke  kan begribes uafhængigt af den konkrete uddannelses formål. Denne kritik peger i lidt forskellige retninger i litteraturen - af kvantificerbarhedskrav, af neoliberale tendenser, af standardisering og ensretning, af mangel på demokratisk legitimitet og ånd m.m. (jf. bl.a. Biesta, 2011, 2015; Eliassen &amp; Oldervik, 2020; Bendixen &amp; Jacobsen, 2020, 2022) - men der kan på tværs heraf anes et fælles grundlag i et forsøg på at bestemme, hvad god uddannelse er, i et kontekst- og uddannelsesspecifikt perspektiv.

For at betegne denne kritisk-kontekstuelle position i en positiv forstand - altså en kritik byggende på en positiv bestemmelse af, hvad god uddannelse er - inddrager jeg her den position, der indtages af den  hollandske  uddannelsesforsker  og  uddannelsesteoretiker  Gert  J.J.  Biesta  (Biesta  2011,  2015). Biestas afsæt er, at det fælles samfundsmæssige spørgsmål om 'god uddannelse' altid er et normativt spørgsmål,  som  altid  skal  ses  i  lyset  af,  hvad  vi  som  samfund  mener  formålet  med  uddannelse  er. Uddannelse og uddannelseskvalitet er derfor aldrig et rent teknisk anliggende.

På  dette  grundlag  anfører  Biesta  videre,  at  uddannelse  i  en  demokratisk  kontekst  altid  rummer  en flerhed af formål. Biesta bruger begreberne kvalificering , socialisering og subjektivering til at skelne mellem 3 forskellige,  men  forbundne,  forhold,  som  uddannelse  altid  handler  om,  men  som  kan  optræde  i forskellige afskygninger og kombinationer (Biesta, 2011:31f).

De tre  aspekter  er  ifølge  Biesta  altid  på  spil,  og  de  rummer  en  uomgængelig  normativ  dimension, nemlig at 'god uddannelse' altid er knyttet til den konkrete uddannelses formål. Biesta kritiserer fra den position et kvalitetsbegreb, der alene står til ansvar 'opad' og ikke er åbent for deltagende aktørers indflydelse, for at være et kvalitetsbegreb, der hører hjemme i en helt særlig konstruktion af et politiskadministrativt gennemtrumfet markedsregime. Dvs. at uddannelseskvalitet sættes ind i et accountabilitysystem,  der  hierarkisk  skaber  eller  fremmer  af  et  udbud  af  produkter  af  en  bestemt kvalitet, således at kunderne har noget at vælge imellem: 'Som følge heraf bliver accountabilityforholdet  et  formelt  forhold,  hvor  'kvalitet',  det  mest  tomme  og  misbrugte  ord  det seneste  årti,  bliver  begrænset  til  processer  og  procedurer  i  stedet  for  snarere  at  være  relateret  til indhold og mål'. (Biesta, 2011: 80).

er, I.eks.

DANISH JOURNAL OF

edersen,

politiske

le, at de

Denne

nde nye

7

Som modstykke hertil  fremfører  Biesta  en  forståelse  af  uddannelseskvalitet,  der  lægger  vægt  på  (1) underviserens  dømmekraft  (gennem  begreberne teacher  professsionalism og educational  professionalism )  i omgangen  med  og  afvejningen  af  disse  formål  i  konkret,  situeret  praksis  og  (2)  vigtigheden  af  de deltagende studerende som aktører i en fortolkning af uddannelsesformålene (Biesta, 2015: 84). Med Biesta som kilde får vi altså et begreb om uddannelseskvalitet, som insisterer på det kontekstspecifikke,  deltagerdrevne  og  formålsorienterede  ved  skabelse  af  god  uddannelse.  Denne forståelse  stiller  sig  skeptisk  overfor  mere  generiske  forestillinger  om,  hvordan  man  kan  fremme uddannelseskvalitet  -  og  dermed  ganske  skeptisk  overfor  politisk  styring  med  kvalitetsfremme  som sigte.

Så  vidt  et  overblik  over  tre  udvalgte  forgreninger  i  forskningsfeltet.  Problemfeltet  for  denne  artikel understreges  af,  at  den  politiske  dimension  fremstår  som  enten  (1)  noget  underbelyst,  (2)  delvist erklæret præmis eller (3) nærmest aggressivt afvist. Jeg håber med denne korte gennemgang at have underbygget, at vi som samfund fortsat mangler forståelsesrammer for, hvad politisk fokus gør ved uddannelse generelt og uddannelseskvalitetsbegrebet specifikt.

## Politologisk udgangspunkt

Udgangspunkt  er  her  en  politologisk  konstruktivisme,  inspireret  af  Niklas  Luhmann  (2000),  ud  fra hvilken man skal forstå politiske problemer og politiske løsninger som noget, der er formet af nogle særlige  spilleregler  for  det  politiske  systems  kommunikation.  Disse  handler  på  kort  form  om  (1)  at politiske  beslutninger  i  det  politiske  system  iagttages  og  legitimeres  som  (kausale)  løsninger  på politiske problemer, og (2) at denne præmis endvidere afstedkommer at problemer konstrueres på en sådan måde, at de kan løses politisk, dvs. gennem en eller anden form for magtudøvelse eller styring. Ud  fra  denne  teoretiske  præmis  identificerer  jeg  mere  præcist  3  analysedimensioner,  hvad  angår analysen af uddannelseskvalitet i politisk forstand:

1.  At politiske problemer i det politiske system konstrueres på en sådan måde, at de kan løses med politiske handlinger, dvs. beslutninger, reformer, magtudøvelse. Et begreb som 'uddannelseskvalitet' skal  i  denne  optik  analyseres  som  et  begreb,  der  bidrager  til  politisk  meningsfulde  koblinger  af politiske problemer og politiske løsninger. Denne  dimension  begrunder  et fokus på, hvilke samfundsmæssige problemer 'uddannelseskvalitet' kædes sammen med og hvordan begrebet indgår i politiske løsningsmodeller ift. disse problemer (som kan være af sagligt set forskellig karakter, f.eks. økonomi eller sikkerhed m.m., og indlejret i mere overordnede politiske verdensbilleder, jf. Pedersen, 2011 &amp; 2023; Kaspersen, 2008)
2.  At  de  begreber  hvormed  det  politiske  system  betegner  det  politiske  problem  og  den  politiske løsning  bidrager  til  at  forme  det  genstandsfelt,  der  politisk  styres  ind  i  på  en  sådan  måde,  at  de politiske beslutninger  fremtræder  som  meningsfulde  løsninger  på  politiske  problemer.  Denne dimension  retter  fokus  mod  den  måde,  bestemte  tilstande  problematiseres  mhp.  at  begrunde  nye politiske tiltag (jf. også Andersen, 2020)

DANISH JOURNAL OF

Sam

udd

sam

3. At politisk kommunikation altid kobler sig til problemet om magt og styring, dvs. at vi kan forvente at der til politisk vilje til at fremme uddannelseskvalitet knytter sig antagelser om, hvordan beslutninger via styring kan sættes igennem. Denne dimension begrunder et fokus på de magtog styringsforståelser,  der  ledsager  den  politiske  omgang  med  begrebet  uddannelseskvalitet  (jf.  også Andersen, 2008).

Samlet set er det hensigten med denne analytik at åbne 'uddannelseskvalitet' som politisk begreb ved at undersøge dels, hvordan den politiske vilje til gennem bestemte reformer at fremme uddannelseskvalitet begrundes og legitimeres med henvisning til bestemte overordnede samfundsproblemer, dels hvordan fremme af uddannelseskvalitet knytter sig til udøvelse af politisk magt gennem politisk styring. Beg

## Politologisk udgangspunkt

For at kunne besvare forskningsspørgsmål 1 har jeg afgrænset det empiriske genstandsfelt til at være politiske  beslutninger  om  og  reformer  af  det  videregående,  danske  uddannelsessystem,  der  i  de politiske tekster og debatter involverer og begrundes med henvisning til begrebet uddannelseskvalitet. Begrebet  dukker  første  gang  op  på  den  parlamentariske  scene  kort  før  årtusindskiftet²,  men  bliver først for alvor et bærende politisk begreb i løbet af 00'erne og 10'erne, hvor det spiller en central rolle i  en  række  større,  uddannelsespolitiske reformer (jf. Haase &amp; Pechmann 2022; Pedersen &amp; Clausen 2022; Bendixen &amp; Jakobsen 2020).

På baggrund af søgning i Folketingstidende er der i denne artikels analyse udvalgt 5 nedslag iblandt parlamentariske debatter og beslutninger i perioden 2007-2013, hvor begrebet uddannelseskvalitet står centralt. De 5 nedslag er³:

- 1.Oprettelsen af akkrediteringsinstitutionen 2007
- 2.Oprettelsen af professionshøjskolerne 2007
- 3.Bekendtgørelse om akkreditering af professionshøjskoler og erhvervsakademier 2008
- 4.Forskningsministerens redegørelse 2011
- 5.Revision af akkrediteringsloven (inkl. ny bekendtgørelse for akkreditering) 2013

[2] Beslutningsforslag om national kvalitetsstrategi, fremsat af  V og K (B 81 - 1997-98 (1 (oversigt): Forslag til folketingsbeslutning om en national kvalitetsstrategi. / Folketingstidende)

[3] Fremkommet via søgning på folketingstidende.dk på 'uddannelseskvalitet', 'akkreditering' samt 'kvalitet' og 'uddannelse' sammen. Disse søgninger giver i alt 138 hits (lovforslag, beslutningsforslag, forespørgselsdebatter). I første omgang er fravalgt lovforslag vedr. ændringer af mindre art og/eller af  rent teknisk karakter, fx ændringer relateret til Covid 19. Efter en mere kvalitativ gennemgang af  sagerne har jeg udvalgt 5 nedslag, som relaterer sig til de store, strukturelle reformer og nyskabelser i dansk uddannelsespolitik i 2007, nemlig dannelsen af professionshøjskoler og oprettelsen af  Akkrediteringsinstitutionen. Nedslag 1-3 relaterer sig direkte hertil, nedslag 4-5 er opfølgning på og revision af  Akkrediteringsloven. Udeladt er som konsekvens heraf  en række forespørgselsdebatter med forskellig tematik (bl.a. om betydning af nedskæringer, fremdrift og øget optag for uddannelsers kvalitet) samt nogle senere ændringer af  Akkrediteringsloven (2017 og 2018). Dermed afgrænses den empiriske analyses udsigelseskraft til perioden 2007-2013.

Icl wacl

DANISH JOURNAL OF

forløbet,

findes i

s i denne

g SF står

9

For hvert  af  disse  nedslag  er  udvalgt  materiale  fra  den  politiske  proces  med  fokus  på  behandling  i Folketinget i bred forstand:

- Lovforslag med bemærkninger
- Behandlinger i Folketinget (1., 2. og 3.)
- Vedtagne love
- Bekendtgørelser som udmønter love
- Udvalgsbetænkninger
- Svar og redegørelser fra ministre til udvalg og Folketing.

Jeg  har  fravalgt  høringssvar,  embedsværks  notater  og  redegørelser,  offentlig  debat,  internationale netværk  m.m.  Dermed  udgøres  analysens  empiri  af  et  tekstkorpus  bestående  af  alle  de  officielle, politiske dokumenter, som de folkevalgte beslutningstagere har været involveret i enten i Folketinget, i udvalg  eller  som  ansvarlige  ministre.  Denne  udvælgelse  er  begrundet  med  et  særligt  fokus  på  den parlamentariske  talerstol  som  det  politiske  'sted',  hvor  politikken  i  en  åben,  demokratisk  kontekst  i sidste instans samlet udtrykkes og legitimeres, og som derfor også er det sted, der politisk kæmpes om at indtage (jf. Lefort, 1986).

Metodisk er det tale  om  en  dokumentanalyse  (jf.  Jacobsen  &amp;  Duedahl,  2010)  med  fokus  på  de  tre analytiske  dimensioner,  der  er  begrundet  i  teoriafsnittet.  Kodningen  i  analysen  har  fulgt  denne inddeling, men som det vil fremgå med følsomhed for de temaer, nuancer og aspekter, der har vist sig i  tekstmaterialet.  Tekstanalysen  lægger  vægt  på  at  fremanalysere  de  parlamentariske  fremstillinger  af problemer,  løsninger  og  politiske  mål  og  trækker  i  den  forstand  på  begreber  om  sprogliggjorte forestillinger og diskurser som centrale, kvalitative kilder til at forstå politiske beslutningers rationale og legitimation (jf. bl.a. Pedersen, 2011; Bacchi, 2012).

## Politologisk udgangspunkt

Analysen herunder vil besvare det første forskningsspørgsmål ved at analysere de fem valgte nedslag (jf.  afsnit  3)  på  de  tre  analyseniveauer  identificeret  i  afsnit  2.  Fremstillingen  tager  udgangspunkt  i skema 1, der med stikord illustrerer både (a) de vigtigste analytiske pointer for hvert nedslag og (b) analytiske  temaer  kendetegnet  ved  kontinuitet  hen  over  perioden  (markeret  med*)  og  analytiske temaer, der udvikler sig over perioden (markeret med**). Med afsæt i skemaet fremstilles herunder kontinuitet (4.1) og brud (4.2) i den rækkefølge.

Analysen har sit primære fokus på en relativt bred politisk konsensus, der kendetegner hele forløbet, og  hæfter  sig  i  mindre  grad  ved  de  politiske  uenigheder  og  modsætningsforhold,  der  også  findes  i materialet, men er få og lavintense og uden stærk indre sammenhæng og derfor ikke medtages i denne fremstilling ⁴ .

[4] De tre store lovændringer (nedslag 1, 2 og 5) vedtages med brede flertal. Alle partier stemmer for 2013-loven og kun EL og SF står udenfor de to 2007-love enten ved at stemme imod eller undlade at stemme. For detaljer og nuancer kan henvises til projektets hovedrapport på UC-viden.

DANISH JOURNAL OF

| Begreb om uddannelses-kvalitet og ledsagende styrings-tænkning   | Følger internationale standarder* Dokumenterbarhed og sammenlignelighed* AM-relevans og FoU-basering* Akkred.inst koblet op på internationale standarder. Udd. kval. som org. fænomen.   | Mangefacetteret begreb Sikres via kvalitetssystemer* Organisering + ledelse centralt* Fokus på org. størrelse og kapacitet som komponent i udd.kvalitet    | Videns- og FoU-basering* Overholde int, standarder* AM-relevans og inddr. af aftagere/slutbrugere* Sammenlignelighed*   | Akkred.inst som bærer af kvalitetsviden - kontrol af enkelte uddannelser       | AM-relevans, int. standarder, videns- og FoU-basering* Inst. kapacitet til at fremme viden om kvalitet og kvalitetskultur** Inst. viden om kvalitet som medium for styring af selvstyring**   |
|------------------------------------------------------------------|------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------|------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------|-------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------|--------------------------------------------------------------------------------|-----------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------|
| Politiske mål                                                    | Gennemsigtighed mhp. mobilitet og frit marked Sikre internationale standarder * Sikre kvalitet og arbejdsmarkedsrelevans*(AM)                                                            | Sikreorg. kapacitet til FoU-basering, større faglige miljøer, strategiske partnerskaber (nat/int.) tværfaglighed, samarbejde og nyudvikling m. erhvervsliv | Procedurer og kriterier for udd.akkred: Sikre kvalitet, relevans, gennemsigtighed og konformitet med. int. standarder*  | Fastholder mål med akkred.inst* Nyt fokus på mindre doku-tung akkred.praksis** | Skabe fælles akkred.system* Øge krav til inst. Kvalitetssikring* Øget gennemsigtighed* Fremme afbureaukratisering**                                                                           |
| Politiske problematise-ringer                                    | Mangler konformitet med internationale standarder Mangler gennemsigtighed Mangler mulighed for dokumentation af kvalitet                                                                 | Mangler volumen og kapacitet i små udd.inst (til FoU, partnerskaber, stærke faglige miljøer) Udd.felt uigennemskueligt for stud. og aftagere.              |                                                                                                                         | 'Betydelig administrationsbyrde' ved aktuelt akkred.system.**                  | Lav følsomhed ift. AM v. nye uddannelser* Bureaukrati og dokumentationsbyrde**                                                                                                                |
| Legitimations- diskurs                                           | Globaliserings- strategiens diskurs og verdensbillede*                                                                                                                                   | Globaliserings- strategiens diskurs og verdensbillede*                                                                                                     |                                                                                                                         | Globaliserings- strategiens diskurs og verdensbillede* Ressourceknaphed **     | Globaliserings- strategiens diskurs og verdensbillede Ressourceknaphed **                                                                                                                     |
|                                                                  | Del-analyse 1: Akkreditering 2007                                                                                                                                                        | Del-analyse 2: Professionshøj- skoler 2007                                                                                                                 | Del-analyse 3: BEK om akkreditering 2008                                                                                | Del-analyse 4: Redegørelse 2011                                                | Del-analyse 5: Akkreditering 2013                                                                                                                                                             |

-tidende,

d for at

DANISH JOURNAL OF

itten om

er ligger i

## Dominerende politiske positioner 2007-2013

Det  første  kendetegn,  jeg  vil  fremhæve,  er  den  overordnede  legitimationsdiskurs,  som  jeg  kalder 'globaliseringsdiskursen'.  Denne  fremgår  i  skema  1  som  gennemgående  tema  over  hele  perioden. Herunder illustreret med et sigende citat fra debatten om reform af akkrediteringsinstitutionen i 2013:

'Danmark er jo et vidensamfund, og set ud fra det faktum er det altafgørende, at kvaliteten af vores uddannelser er i top og kontinuerligt løftes for at matche det kompetencebehov, der er til stede i såvel den private som den offentlige sektor. Kvalitet og relevans er nøgleord, som bør være gældende for alle videregående uddannelser i dette samfund, hvis vi skal gøre os forhåbninger om at konkurrere i en globaliseret verden.' (Esben Lunde-Larsen (V), FT, 22.2.2013, s2).

Her  ser  vi  en  tæt  kobling  mellem  det  at  fremme  uddannelseskvalitet  og  så  det  at  klare  sig  en globaliseret  verden.  Når  vi  går  tættere  på  det  sidste  begreb,  'globaliseret  verden',  så  er  det  udtalt  i debatten, at denne verden især er en økonomisk-kompetitiv verden, hvor det er afgørende at have et højt kvalitetsniveau i uddannelsessystemet for at kunne klare i den globale økonomiske konkurrence om produktion og velstand. Denne fremstilling af den globale virkelighed  er  stærkt  præget  af  VKregeringens globaliseringsstrategi fra 2006, som flere talere henviser til og som lægger stor vægt på høj kvalitet i uddannelse som et økonomisk konkurrenceparameter ⁵ .

Oprettelsen  af  akkrediteringsinstitutionen  og  af  professionshøjskolerne  kan  ses  som  udtryk  for  en stigende  politisk  interesse  for  uddannelse  og  uddannelseskvalitet,  begrundet  i  en  forståelse  af  at uddannelse og viden i en globaliseret økonomi er noget for Danmarks fremtid kritisk og vitalt - og derfor  noget,  som  man  fra  politisk  hold  må  have  mere  fokus  på  og  snor  i.  Denne  overordnede diskursive legitimation af reformerne - og det verdensbillede, den bygger på - møder ikke modstand i debatten af alternative fortællinger om  Danmark  i verden. Debatterne om  uddannelse og uddannelseskvalitet finder sted i et klima, hvor det økonomisk-kompetitive imperativ dominerer.

Går vi et skridt tættere på, træder der på dette overordnede bagtæppe nogle politiske problematiseringer af de daværende tilstande i uddannelsessystemet frem i den politiske debat:

1. Et problem med uddannelsers kvalitet og relevans, som ikke antages i udgangspunktet at leve op til de internationale standarder, som de bør måles op i forhold til. Det er en vigtig præmis for oprettelsen af  Akkrediteringsinstitutionen (jf. bemærkninger til Lov om Akkrediteringsinstitutionen, FT-tidende, 15.12.2006).  Dette  kædes  videre  sammen  med  en  problemstilling  ift.  Danmarks  mulighed  for  at håndtere 'globaliseringens udfordringer'. Denne kobling kan illustreres med et citat fra debatten om oprettelsen af Akkrediteringsinstitutionen i januar 2007:

'Akkrediteringsinstitutionen  vil  blive  et  væsentligt  bidrag  til  at  sikre,  at  danske  videregående  uddannelser  ligger  i toppen. Forslaget skal ses i forbindelse med regeringens globaliseringsstrategi. Regeringen ønsker at videregående

[[5] Se f.eks.: Folketingstidende, forespørgselsdebat om globaliseringsrådet, 24.1.2006 (F 11 - 2005-06 (forhandling): Hvad kan statsministeren oplyse om arbejdet i Globaliseringsrådet indtil nu og planerne for arbejdet fremover? / Folketinget (ft.dk))](https://www.ft.dk/samling/20051/forespoergsel/f11/beh1/forhandling.htm#tE938EC74786F4740AEF33CB26067233Btab1)

for

DANISH JOURNAL OF

af d

for

uddannelser skal leve op til international standard. Derfor er det vigtigt at vi kan dokumentere uddannelsernes kvalitet og relevans, så det bliver gennemskueligt bl.a. for danske og udenlandske ansøgere, hvad det er for en uddannelse, de søger ind på.' (Hanne Severinsen (V), FT-tidende, 19.1.2007, s3171-3172) Akk

3. E

2. Et problem med manglende gennemsigtighed i uddannelsernes kvalitet og relevans, som står i vejen for frit valg, bevægelighed og internationalisering:

insti

'Gældende procedurer medfører derfor, at der ikke forekommer umiddelbart tilgængelige vurderinger og sammenligninger af danske videregående uddannelser baseret på internationale standarder. Det er derfor heller ikke umiddelbart muligt for danske og udenlandske studerende at vurdere kvaliteten af danske videregående uddannelser og for uddannelsesinstitutionerne at dokumentere deres kvalitet.' (Bemærkninger til Lov om Akkrediteringsinstitutionen, FT-tidende, 15.12.2006, s3936).

3. Et problem med manglende politisk mulighed for at sikre dokumentation af uddannelsers kvalitet:

'Det  danske  kvalitetssikringssystem  sikrer  ikke  regelmæssige  og  gentagne  evalueringer  af  alle  uddannelser,  og institutionerne er ikke forpligtede til systematisk opfølgning. Endvidere har institutionerne ikke i tilstrækkeligt omfang implementeret sammenhængende og systematiske systemer til sikring af kvaliteten af deres virksomhed' (Bemærkninger til Lov om Akkrediteringsinstitutionen, FT-tidende, 15.12.2006, s3936)

4.Et problem med 'de små institutioners' manglende kapacitet til at sikre god og relevant uddannelse i fremtiden - idet  god  og  relevant  uddannelse  i  høj  grad  hægtes  op  på  (1)  kapacitet  til  forskning  og udvikling, (2) kapacitet til partnerskaber med store institutioner, (3) kapacitet til tværfaglig nyudvikling i samspil med erhvervsliv:

'…de  små  institutioner  har  ikke  tilstrækkelige  ressourcer  til  systematisk  og  med  kraft  at  prioritere  udvikling  af uddannelseskvalitet,  praksis  og  professionsbaseret  viden.' (Bemærkninger  til  Lovforslag  om  oprettelse  af Professionshøjskoler, FT-tidende, 14.3.2007, s6711)

De to store omtalte reformer - institutionel sammenlægning og ekstern kvalitetssikring - fremstår i 2007 samlet som politiske løsninger på disse problemstillinger. Med større institutioner (professionshøjskoler) med en mere klar ledelsesstruktur (bl.a. med eksternt dominerede bestyrelser) og en ekstern kvalitetskontrolinstans (akkrediteringsinstitutionen) bliver det muligt at fremmekvalitet af uddannelser - og samtidig synliggøre denne for både politisk ansvarlige, aftagere og studerende som kunder/brugere.

Dette bringer os videre til det tredje niveau i analysen, der handler om de uddannelseskvalitetsbegreber , der ligger indlejret i de politiske italesættelser af problemer og løsninger. Her kan vi notere os på den ene side, at uddannelseskvalitet i selve den politiske debat fremstilles i nogle relativt brede vendinger og uden meget præcision. I den forstand er der tale om det, Haase &amp;Pechmann (2022) kalder for en åben DANISH JOURNAL OF

t trumfe

mæssigt.

itt 1932;

gt: her er

olitikken betegner.

På den anden side vil jeg fremhæve, dels (1) at de nærmere kriterier for hvad uddannelser bør leve op til specificeres i bekendtgørelser for uddannelsesakkreditering (2008) og siden hen institutionsakkreditering (2013), dels (2) at der på politisk niveau fremkommer en række gennemgående kendetegn, som (stort set) ikke møder modstand, nemlig at uddannelseskvalitet:

- Følger internationale standarder
- Bygger på dokumenterbarhed og sammenlignelighed
- Har en tydelig orientering efter arbejdsmarkedsrelevans
- Har et forsknings- og udviklingsbaseret vidensgrundlag
- Sikres gennem eksternt agentur (akkrediteringsinstitutionen)

På baggrund af dette kan vi foreløbig bestemme et politisk kvalitetsbegreb, som ganske vist er rimeligt rummeligt, men  som  samtidig  er  noget, der kan  fremmes  gennem  organisatorisk-strukturelle ændringer og noget, der kan gøres til genstand for ledelsesmæssig-organisatorisk påvirkning, fx via en ekstern  kontrolinstans  med  et  specifikt  kvalitetsfokus.  Dvs.  en  uddannelseskvalitetsopfattelse,  der implicit anskuer uddannelseskvalitet som et i nogen grad akontekstuelt fænomen, der lader sig påvirke og fremme med den rette organisering, ledelse og ekstern kontrol.

Det er ikke overraskende al den stund, at begrebet politisk anvendes til  at  begrunde  reformer  på  et mere  strukturelt  og  institutionelt  niveau  (fusioner  til  større  institutioner  og  oprettelse  af  eksternt agentur),  men  det  trækker  et  bestemt  blik  på  uddannelseskvalitet  med  sig,  der  ikke  skelner  mellem forskellige uddannelser, og på den måde tenderer til at objektivere uddannelse og hvad der fremmer dens kvalitet. Dette vender vi tilbage til i afsnit 5.

Som en afrunding af denne analysedel vil jeg kort dvæle ved en detalje i akkrediteringsinstitutionens rolle, magt og mandat. Akkrediteringsinstitutionen fremstilles primært som en uafhængig institution, men  ikke  desto  mindre  er  der  indbygget  en  'kattelem'  (lovens  §10,  stk.  3),  der  gør  at  ministeren undtagelsesvis kan  underkende  akkrediteringsinstitutionens  godkendelse  hvis  ministeren  vurderer  at 'oprettelsen af uddannelsen ud fra en samfundsøkonomisk betragtning ikke skønnes hensigtsmæssig.' (FT-tidende, 15.12.23, s3932f).

Her er det værd at hæfte sig ved, at 'undtagelsessituationen', hvor ministeren har mandat til at trumfe akkrediteringsinstitutionen, netop er der, hvor det 'samfundsøkonomisk' vurderes uhensigtsmæssigt. Undtagelsesbegrebet  og  undtagelsessituationen  er  en  politologisk  nøglesituation  (jf.  Schmitt  1932; 1934). Netop hvor undtagelser bringes i anvendelse, dér viser politikken sit ansigt mest tydeligt: her er den situation, hvor (i dette tilfælde) vurderingen af uddannelser bliver så vital og kritisk, at politikken må trumfe den ellers uafhængige faglighed (eller ret, frihed, mm.).

Så

besl

DANISH JOURNAL OF

inde

og s

De andre formulerede hensyn - fx internationalisering, gennemsigtighed, valgmuligheder osv. - ses i dette perspektiv som  principielt underordnede ift. det samfundsøkonomiske hensyn.  Denne undtagelsesbestemmelse illustrerer dermed koblingen mellem den overliggende (økonomiske) diskurs om uddannelsers vitale rolle og de konkrete indretninger af akkrediteringssystemet.

har

Så  vidt  et  billede  af  en  bærende  fremstilling  af  uddannelseskvalitet  som  den  tager  sig  ud  i  den beslutningsbærende del af det politiske spektrum. Som nævnt indledningsvis, er det en fremstilling af de  dominerende  positioner  i  et  politisk  klima,  der  ikke  er  specielt  højspændt.  Imidlertid  sker  der indenfor denne dominerende position nogle udviklinger over perioden, som vi nu skal opholde os ved og som udtrykker noget interessant ift. uddannelseskvalitet som et politisk og styringsmæssigt begreb.

## Udviklinger og brud

Fra 2011 (delanalyse 4) ser vi en ny politisk problematisering, som er opstået på baggrund af et opråb fra  uddannelsessektoren  om  den  'betydelige'  administrationsbyrde,  som  uddannelsesakkrediteringen har  vist  sig  at  påføre  institutionerne.  På  den  baggrund  lægges  politisk  an  til  en  omlægning  af akkrediteringssystemet fra akkreditering af den enkelte uddannelse til akkreditering af uddannelsesinstitutionerne. Denne problematisering bliver yderligere accentueret i folketingsdebatten om revision af akkrediteringsloven i 2013. Lovforslaget bliver motiveret netop med henvisning til (1) de  'økonomiske  udfordringer',  som  Danmark  står  med  og  (2)  at  det  eksisterende  system  er 'bureaukratisk  og  ressourcekrævende'  (FT-tidende,  6.2.2013,  s7),  og  denne  udlægning  vinder  gehør ganske bredt i Folketinget.

Her toner en ny politisk bevidsthed frem om det ressourcetræk og bureaukrati, der er forbundet med at kvalitetssikre uddannelser i akkrediteringssystemet. Samtidig kan man konstatere, at de grundlæggende  begrundelser  for  og  hensigter  med  et  akkrediteringssystem  er  fastholdt  (jf.  forrige afsnit). Nyskabelsen 'institutionsakkreditering', som behandles af Folketinget i 2013, fremstår som en måde at fastholde ambitionerne om et højt kvalitetsniveau, der matcher internationale standarder og sikrer arbejdsmarkedsrelevans, samtidig med at den administrative byrde reduceres.

Med forandringen fra uddannelsesakkreditering til institutionsakkreditering forandres styringsrelationen  mellem  akkrediteringsinstitutionen  og  uddannelsesinstitutionerne.  Genstanden  for styring er ikke længere den enkelte uddannelse, men i stedet det system, som institutionerne udvikler til  at  sikre  uddannelseskvalitet.  Rationalet  er,  at  dokumentation  fremover  kan  'nøjes  med'  at  være dokumentation for eksistens og funktion af et kvalitetssikringssystem og ikke være dokumentation for alle uddannelser på samfulde 18 kriterier for uddannelseskvalitet (som det fremgår af bekendtgørelsen fra 2008), og at dette både sparer på ressourcer til dokumentation og skaber bedre betingelser for at sikre god kvalitet.

I den henseende er det værd at dvæle ved relationen mellem akkrediteringssystemet og uddannelsesinstitutionerne, sådan som den fremstilles i bemærkningerne til loven i forbindelse med SV.

DANISH JOURNAL OF

sà et

... vurdere

: uddannelser)

g): Hvad kan overgang  til  institutionsakkreditering.  I  en  uddybning  af  meningen  med  institutionsakkreditering fremgår følgende:

'Overgang til institutionsakkreditering betyder, at ansvaret for sikringen af den enkelte uddannelses relevans og kvalitet placeres mere entydigt hos den udbydende uddannelsesinstitution. Det er uddannelsesinstitutionerne, som har den største viden om og erfaringer med de konkrete uddannelser. En væsentlig forudsætning for at løfte kvaliteten af uddannelserne er derfor, at denne viden anvendes systematisk og kontinuerligt i det daglige kvalitetsarbejde. Uddannelsesinstitutionernes ledelse  har  en  væsentlig  opgave  med  at  påtage  sig  ansvaret  for  kvaliteten  af  uddannelserne  og  skabe  en  stærkt institutionelt  forankret  kvalitetskultur,  der  indebærer,  at  kvalitetsudvikling  er  et  integreret  led  i  de  faglige  miljøers løbende aktiviteter og arbejde for at forbedre uddannelserne og undervisningen.' (FT, 6.2.2013, s10)

Her tales uddannelsesinstitutionernes egen kapacitet til at sikre høj kvalitet frem, og det tales frem, at en  særlig  form  for systematisk  anvendt  viden og  en  særlig institutionel  kvalitetskultur er  de  institutionelle kapaciteter, der både er forudsætninger for, at uddannelseskvalitet på et højt, internationalt niveau kan sikres - og den genstand, som akkrediteringsinstitutionen så kommer til at rette sin styring imod ⁶ . På den  måde  opstår  der  med  disse  formuleringer  et  nyt  fænomen,  som  er  den  viden  og  den  kultur, uddannelsesinstitutionerne (dvs. også professionshøjskolerne) trækker på, når de kvalitetssikrer deres egne uddannelser.

Vi aner her konturerne af en politisk italesat vidensform, der politisk anses som både en forudsætning for institutionel frihed til selvstyring - og som et styringsobjekt for akkrediteringsinstitutionens kontrol med institutionen. Ift. den politiske forståelse af uddannelseskvalitet og sikring heraf er der tale om et nybrud sammenlignet med de hidtidige politiske diskussioner og beslutninger. Denne forskydning af styringsobjektet viser sig også i den nye bekendtgørelse ⁷ , der udmønter  lovændringen  efter vedtagelsen.  Det  afgørende  nye  er  her,  at  kriterierne  retter  sig  mod,  hvad uddannelsesinstitutionen skal leve op til, og ikke hvad den enkelte uddannelse skal leve op til.

Det betyder, at kriterierne sigter til organiseringer og praksisser, der sigter til at skabe kvalitet. Således indledes  de  5  akkrediteringskriterier  med  formuleringer  som  'Institutionen  har  en  formelt  vedtaget kvalitetssikringspolitik, som…. ', 'kvalitetsarbejdet er forankret på ledelsesniveau og organiseres (…) således at.. ' og 'Institutionen har en praksis, som sikrer…'. Fokus er dermed i høj grad rettet mod organisatoriske forhold i form af ledelsesforankring, politikker, strategier, kultur, procedurer osv.

Denne udvikling tydeliggør, at når der er politisk interesse for uddannelseskvalitet, så er der også et udd DANISH JOURNAL OF

[6] Som rummer en iboende dobbelthed mht. udvikling og kontrol. Akkrediteringsinstitutionen skal således både 'understøtte uddannelsesinstitutionernes eget arbejde med at løfte ansvaret for den løbende sikring og forbedring [af  uddannelserne]' og '… vurdere om uddannelsesinstitutionernes interne kvalitetssikringssystemer er tilstrækkeligt effektive.' (s10)

[[7] BEK 745 (Bekendtgørelse om akkreditering af videregående uddannelsesinstitutioner og godkendelse af nye videregående uddannelser) af  24.6.2013 (5] Se f.eks.: Folketingstidende, forespørgselsdebat om globaliseringsrådet, 24.1.2006 (F 11 - 2005-06 (forhandling): Hvad kan statsministeren oplyse om arbejdet i Globaliseringsrådet indtil nu og planerne for arbejdet fremover? / Folketinget (ft.dk)))](https://www.retsinformation.dk/eli/lta/2013/745)

som

udd

styringsforhold i spil. Udviklingen over perioden afspejler som sådan i højere grad en udvikling eller modning  i  den  politiske  tilgang  til  styringen  af  institutionerne,  end  den  afspejler  en  forskydning  i opfattelsen af, hvad uddannelseskvalitet er, og hvad der fremmer den. Ter omg

Med konstateringen af (1) at der er en bred politisk konsensus om en bestemt uddannelseskvalitetsdagsorden, (2) at denne er tæt koblet til en forståelse af økonomisk konkurrence som politisk problem, (3) at styringsforståelsen udvikler sig undervejs og (4) at der er magt og styring på spil - vil vi dykke videre ned i netop spørgsmålet om det specifikt politiske ved denne version af uddannelseskvalitet. spx at

## Teoretisk diskussion/refleksion: Når 'uddannelseskvalitet' bliver politisk

I  dette  afsnit  vil  jeg,  jf.  forskningsspørgsmålets  anden  del,  fokusere  nærmere  på,  hvad  den  politiske omgang med begrebet indebærer og hvordan den både (1) potentielt rækker ud mod andre systemers iagttagelser af, hvad  god  uddannelse  er  (som  et  koblingsbegreb)  og  (2) står i et potentielt spændingsforhold  til  andre  systemers  iagttagelser  (som  et  styringsbegreb).  Formålet  hermed  er  at bidrage til en mere nuanceret forståelse af de dynamikker og spændinger, der kan være forbundet med at omsætte den politiske vilje til at fremme uddannelseskvalitet til virkelighed i uddannelsesinstitutionernes praksis.

Afsættet  er  igen  Luhmanns  generelle  teori  om  funktionssystemer  og  funktionel  differentiering  (jf. Luhmann,  1984,  2000)  samt  hans  teoretisk-historiske  analyse  af  specifikke  funktionssystemers dannelse og karakteristika (Luhmann, 2000; Andersen, 2008; Luhmann, 1988; Luhmann, 2006, 2002). De nærmere detaljer i Luhmanns samlede samfundsteori foldes ikke ud her. Det centrale er at bruge denne tilgang til social kommunikation til at forstå, hvordan begrebet 'uddannelseskvalitet' teoretisk set kan iagttages forskelligt fra de forskellige systemer med forskellige medier og koder. Først vil jeg karakterisere uddannelseskvalitet pba. analysen ovenfor som et politisk begreb, dernæst på baggrund heraf se nærmere  på,  hvordan  den  politiske  bestemmelse  forholder  sig  til  andres  systemers bestemmelse.

I  det  politiske  systems  optik  bliver  uddannelseskvalitet  helt  overordnet  til  noget,  der  kan  sættes politiske mål for og fremmes via politiske beslutninger og implementering af disse beslutninger. Dvs. at der i politisk optik altid er tale om et styringsforhold, hvor nogen styrer noget eller nogen. Dette magtforhold  kan  tage  sig  forskelligt  ud  ift.  omfang  og  typer  af  styring,  fx  fra  brede  rammer  og armslængde til detaljeret regulering af indhold, processer og resultater. Ligeledes kan genstandsfeltet konstrueres på forskellige måder politisk - som et felt af meget forskellige uddannelser, som styres eller  rammesættes  specifikt  eller  som  et  genstandsfelt  med  én  genstand,  uddannelse,  som  styringen retter sig imod ⁸ . Analysen ovenfor viser, at når genstandsfeltet for politiske beslutninger bliver netop uddannelse i generel forstand og målet bliver fremme af kvalitet i bred forstand, som det er tilfældet i DANISH JOURNAL OF

[1] Her vil jeg bemærke, at der i den danske kontekst parallelt hermed er et andet niveau af  politisk styring rettet mere specifikt imod den enkelte uddannelse, nemlig i form af  uddannelsesbekendtgørelser, der rammesætter nationale studieordninger. Dvs. at der politisk set både er en styring, der nivellerer, og en styring, specificerer. Dette forhold bidrager grangiveligt til styringsmæssig kompleksitet i feltet, men det vil jeg ikke berøre nærmere i denne sammenhæng.

ntet

kt

ralıtet

nterbar

t.

›nale den danske politiske kontekst, så følger der nogle figurer og antagelser med.

For det første sker der en art nivellering af uddannelsesfeltet, det vil sige at uddannelse skabes på en måde, der nedtoner de indbyrdes forskelle mellem uddannelser. I og med  at der med  begrebet 'uddannelseskvalitet' sigtes til kvalitet af en meget bred vifte af uddannelser -professionsbacheloruddannelser,  erhvervsakademiuddannelser  og  universitetsuddannelser,  altså  alle videregående uddannelser sorterende under Forskningsog uddannelsesministeriet -bliver uddannelser  indenfor  dette  spektrum  anskuet  som  tilstrækkeligt  ensartede  til,  at  de  kan  gøres  til genstand for den samme type eksterne kvalitetssikring (via akkrediteringsinstitutionen). Med andre ord gestaltes alle de forskellige uddannelser i dette spektrum på generisk vis som 'uddannelse', hvis kvalitet som (jf. analysen) påvist tænkes sikret gennem bestemte, eksternt definerede kvalitetsstandarder og praksisser.  Man  kan  i  forlængelse  heraf  også  bemærke,  at  de  eneste  uddannelser,  der  anskues  som tilstrækkeligt specielle eller anderledes til ikke at skulle følge den generelle akkrediteringspraksis, er de uddannelser,  der  sorterer  under  kultur-  og  justitsministeriet  (bl.a.  forfatterskole,  skuespilskoler, filmskole,  kunstakademier,  politiskoler).  Dvs.  at  akkrediterings-kvalitets-forståelsen  har  både  en inderside og en yderside. Uddannelser på indersiden anskues som uddannelser, hvor kvalitet generisk kan fremmes med akkrediteringsmodus.

For det andet bliver uddannelseskvalitet i den politiske optik til et objekt der kan styres efter kausale logikker , det vil sige hvor beslutninger og reformer med hensigt at øge kvalitet tilskrives kapacitet til faktisk at øge  kvalitet.  Politisk  mål,  politisk  problem  og  politisk  løsning  bliver  koblet  kausalt  sammen  for  at producere politisk meningsfuldhed: at politisk magtudøvelse skaber en politisk ønsket samfundsforandring.  Dette  fremstår  på  mange  måder  indlysende  og  logisk  (og  demokratisk!),  men dermed nedtones samtidig den betragtelige kompleksitet, der styres og magtudøves ind i - og som indebærer, at  beslutninger  i  praksis  kan  få  uforudsete  konsekvenser.  Fra  denne  analyses  empiri  kan man  som  eksempel  herpå  fremhæve  det  forhold,  at  den  første  akkrediteringsmodel  (fra  2007) afstedkom et tungt dokumentationsbureaukrati, som man så i 2013 kunne angribe som et nyt politisk problem, der politisk tænkes løst med en justering af akkrediteringsinstitutionens opdrag og fokus og dermed af styringsformen (jf. afsnit 4).

Den politiske kausalkæde i denne artikels analyse kan skematisk fremstilles således (Skema 2):

| Bagvedliggende trusselsanalyse              | Politisk mål                           | Politisk problem                                                                                          | Politisk løsning                                                     | Forventet effekt                                                      |
|---------------------------------------------|----------------------------------------|-----------------------------------------------------------------------------------------------------------|----------------------------------------------------------------------|-----------------------------------------------------------------------|
| Globaliseringens økonomiske konkurrencepres | Behov for højere kvalitet i uddannelse | Små institutioner Fravær af eksternt kvalitetssikringsorgan Lav konformitet med internationale standarder | Større institutioner Oprettelse af eksternt kvalitetssikrings- organ | Højere kvalitet Dokumenterbar kvalitet ift. internationale standarder |

DANISH JOURNAL OF

Son

kod

funl

Det særligt politiske ved uddannelseskvalitetsbegrebet handler altså om, at begrebet ved at dukke op på den politiske arena kobler sig til mediet magt, til den politiske kode om styring og en medfølgende præmis om kausalitet mellem beslutning og effekt/resultat. Det indebærer som analysen viser (1) en nivellerende og objektiverende omgang med fænomenet 'uddannelse' og så (2) en kausal forestilling om forholdet mellem bestemte, strukturelle reformer og målbar ændring i kvalitet i uddannelser. fors Skei kan

kob

Som  næste  skridt  vil  jeg  fokusere  på,  hvordan  dette  rækker  ud  mod,  men  også  står  i  et  muligt spændingsforhold  til,  den  måde  begrebet  kan  iagttages  ud  fra  andre  funktionssystemers  medier  og koder. Jeg vil nedenfor illustrere (skema 3), hvordan begrebet kan iagttages fra andre funktionssystemer.  Dette  vil  undervejs  trække  på  nogle  bestemmelser  af  uddannelseskvalitet  fra forskningslitteraturen (jf. afsnit 1). om

Skemaet  illustrerer  tre  udvalgte  funktionssystemer,  og  hvordan  man  kan  tænke  sig  teoretisk,  at  de iagttager uddannelse og uddannelseskvalitet. Det fremgår heraf, at begrebet uddannelseskvalitet faktisk kan  iagttages  meningsfuldt  i  alle  tre  funktionssystemer  og  på  den  måde  fremstår  som  et  potentielt koblingsbegreb mellem systemer - men det viser samtidig, at begrebet konstrueres forskelligt i de tre systemer i tråd med systemernes egenkommunikation i skikkelse af medier og ledekoder. Det handler om  forskellige  billeder  af,  hvordan  kvalitet  fremmes,  hvem  de  centrale  aktører  er,  hvad  vigtig kvalitetsinformation  er  og  hvem  den  er  orienteret  imod.  Endelig  indebærer  de  systemspecifikke iagttagelser  'konstitutive  virkninger'  på  uddannelseskvalitetsbegrebet,  dvs.  at  der  medfølger  nogle bestemte  og  systemspecifikke  antagelser  om  hvad  uddannelseskvalitet  kan  være,  når  systemerne iagttager uddannelseskvalitet.

I det økonomiske systems optik giver måling af uddannelseskvalitet mening som en måde at værdisætte en vare,  der  for  kunden  kan  være  svær  at  gennemskue  værdien  af  -  fordi  ledekoden  er,  at  det  for økonomiske aktører skal være muligt at træffe beslutninger om, hvorvidt man skal betale for varen eller ej, og dermed evt. hvorvidt man skal betale for en anden vare i stedet. En eller anden form for sammenlignelighed af varer vil være nødvendig i denne optik, og en forventning vil være, at viden om uddannelseskvalitet  skal  bidrage  hertil.  Denne  forståelse  fremgår  bl.a.  hos  Harvey  &amp;  Green  (1993), hvor det at imødekomme studerende som kunder er én type kvalitet i deres kvalitetstypologi.

I det pædagogiske systems optik vil det medfølge af det stærke fokus på formål, indhold og læring i relation hertil,  at  vurderingen  af  kvalitet  vil  være  bundet  til  graden  af  indfrielse  kontekstspecifikke  formål. Hermed får vurdering af kvalitet tendens til at unddrage sig både et krav om sammenlignelighed og et krav  om  hierarkisk  styrbarhed.  Fordi  uddannelsesprojektet  er  specifikt  pædagogisk  (jf.  Luhmann 2002/2006:137f) og fordi det som  noget konkret og unikt har det bedst i hænderne  på elev/studerende  og  lærere/undervisere.  Biesta  (2011,  2015,  jf.  afsnit  1)  kan  fremhæves  som  et eksempel på en sådan kvalitetsiagttagelse fra et pædagogisk perspektiv.

DANISH JOURNAL OF

elser af

enser til

Skema 3

m unikt

19

|                                                                       | Økonomiske system                                                               | Pædagogiske system                                                                 | Politiske system                                                                     |
|-----------------------------------------------------------------------|---------------------------------------------------------------------------------|------------------------------------------------------------------------------------|--------------------------------------------------------------------------------------|
| Medie og ledekode                                                     | Penge Betale/ikke-betale                                                        | Barn/studerende Mere/mindre læring                                                 | Magt Styrer/styret                                                                   |
| God uddannelse                                                        | Kan sælges på et marked                                                         | Indfrier formål for læring og dannelse                                             | Indfrier politisk bestemte mål                                                       |
| Hvordan fremmes god uddannelse?                                       | Når indhold afspejler efterspørgsel                                             | Når indhold og processer orienteres efter formål                                   | Når politiske beslutninger implementeres og mål nås                                  |
| Relevant kvalitetsinfo                                                | Vender udad (mod kunder/marked)                                                 | Vender indad (mod deltagere)                                                       | Vender opad (mod beslutningstagere)                                                  |
| Vigtigste aktører                                                     | Elever/studerende (kunder) Institutioner (udbydere)                             | Elever/studerende og undervisere (som deltagere)                                   | Aktører i beslutnings- og feedbackkæden                                              |
| Tvetydigheder, spændinger, uklarheder                                 | Ikke entydigt hvem kunden er (sponsor? aftager? studerende?)                    | Hvor defineres formål? Af hvem? Brug for et referencepunkt udenfor systemet?       | Politisk valg mellem styring/armslængde, dvs. mellem politik og autonomi             |
| Konstitutive virkninger: hvordan konstrueres 'uddannelses- kvalitet'? | Som måde at værdisætte kompleks og uigennemskuelig vare Skabe sammenlignelighed | Bundet til unikt/konkret formål og kontekst Lukker af for styring og sammenligning | Objekt for styring Kausal formel (beslutning →kvalitet) Nivellering Akontekstualitet |

På baggrund af denne gennemgang bliver det synligt, at de tre systemers iagttagelser af uddannelseskvalitet - idealtypisk set - giver anledning til nogle spændinger:

- den politiske iagttagelses bundethed til et magthierarki inkl. medfølgende tendenser til nivellering/objektivering af uddannelse Vs. uddannelsessystemets vægt på uddannelse som unikt projekt.

DANISH JOURNAL OF

kon

Ex F

- et hierarkisk-forvaltningsmæssigt kvalitetssikringssystem Vs. uddannelsesinstitutioners muligheder for  at  indrette,  profilere  og  kvalitetssikre  uddannelser  på  en  målrettet  måde  ift.  et  forventet markedsbehov. inst kval elen
- det økonomiske systems vægt på kundens markedsvalg som  det vigtigste  hensyn  med kvalitetsinformation Vs. uddannelsessystemets vægt på studerende som deltagere i et projekt, som de ikke kender udfaldet af på forhånd og hvor de selv er medskabere af kvalitet som deltagere. udd genl

I en

Disse  spændingsfelter  kan  jeg  udpege  teoretisk  på  baggrund  af  de  tre  systemiske  idealtyper.  I  den konkrete danske politisk-institutionelle virkelighed optræder disse rationaler ikke i ren form. Man kan fx  pege på, at udmøntningen af akkrediteringsinstitutionens kvalitetssystem opererer med et rum til institutionel  fortolkning  og  at  det  bl.a.  pålægger  institutioner  at  inddrage  forskellige  perspektiver  i kvalitetsarbejdet  -  og  man  kan  også  pege  på,  at  den  politiske  kvalitetstænkning  er  podet  med  et element  af  markedslogik  ift.  at  ville  skabe  gennemsigtighed  for  studerende  på  et  tænkt  europæisk uddannelsesmarked.  Den  politiske  version  af  uddannelseskvalitet  indoptager  elementer,  der  er genkendelige for andre systemer. en

I en luhmannsk forstand kan man imidlertid samtidig pege på, at disse manøvrer ganske vist afspejler en  kompleksitetsforøgelse,  der  øger  sandsynligheden  for  koblinger  til  andre  systemer,  men  at  det samtidig stadig er koblinger på det politiske systems præmisser. Dvs. at der ultimativt er magt bag, og det, der er besluttet politisk, således skal ske med henvisning til magtoverlegenheden og forvaltningshierarkiet, uanset hvor meget de politiske beslutninger måtte kunne udfordres og kritiseres fra  andre  systemperspektiver.  Pointen  er  dermed,  at  spændingerne  vil  bestå  og  i  en  eller  anden forstand være et vilkår for omgangen med uddannelseskvalitet i institutionel praksis.

## Konklusion

Denne  artikel  stiller  to  forbundne  spørgsmål:  om  forståelser  af  uddannelseskvalitet  i  dansk  politik 2007-2013 - og om, hvad det betyder for uddannelseskvalitet, at det bliver et specifikt politisk begreb.

Artiklens  analyser  viser  for  det  første,  at  den  politiske  ambition  om  at  fremme  uddannelseskvalitet politisk-diskursivt  kobles  til  en  forståelse  af  uddannelse  som  en  kritisk  vigtig  sektor  i  relation  til  en globaliseret økonomi, hvor konkurrencepres på Danmark nødvendiggør et intensiveret politisk fokus på  uddannelsers  kvalitet.  Den  politiske  debat  i  perioden  er  den  henseende  stærkt  præget  af  VKregeringens globaliseringsstrategi søsat i 2005, hvilket andre uddannelsespolitiske analyser også peger på (Aagaard, 2011; Illeris,  2014;  Jakobsen,  2024;  Korsgaard,  Christensen  &amp;  Jensen,  2017;  Pedersen, 2011).  Analysen  viser  herudover  den  finesse,  at  det  samfundsøkonomiske  primat  ift.  uddannelsers eksistensberettigelse manifesterer sig i form af en særlig undtagelsesklausul i akkrediteringssystemet.

For  det  andet  viser  analysen,  at  den  danske  politiske  debat  er  præget  af  nogle  forståelser  af uddannelseskvalitet, der (1) lægger vægt på arbejdsmarkedsrelevans, konformitet med bestemte Work" i for den DANISH JOURNAL OF

internationale  standarder  samt  ekstern  sikring  af  at  dette  sker  og  (2)  søger  dette  fremmet  gennem organisatoriske, ledelsesmæssige og styringsmæssige forandringer i uddannelsessystemet. Dette flugter med  andre  analyser  af  transnationale  tendenser  i  tilgangen  til  uddannelseskvalitet  (jf.  Bendixen  &amp; Jacobsen, 2020; Korsgaard, Christensen &amp; Jensen, 2017; Krejsler, 2021), men peger samtidig på nogle mere specifikke kendetegn ved den danske case end fx Pechmann &amp; Haase (2022).

21

For det tredje viser analysen, hvordan uddannelseskvalitet som politisk fænomen er tæt koblet til magt og styring. Når det overhovedet dukker op som et politisk tema, hænger det sammen med en politisk vilje  til  at  gribe  ind  og  ændre styrings- og organiseringsformer. Analysen påviser i den henseende et skift  i  den  politiske  styringstænkning  fra  tidlige  akkrediteringstænkning  (uddannelsesakkreditering 2007-2008)  til  den  senere  styringstænkning  (institutionsakkreditering  2011-13),  et  skift  mod  et  øget styringsmæssigt fokus på institutionernes egenkapacitet til kvalitetssikring.

Når vi på baggrund af den empiriske analyse går tættere på 'uddannelseskvalitet' som et politisk begreb viser  det  sig,  at  den  politiske  version  bærer  nogle  specifikt  politiske  tilskrivelser  til  begrebet  -  i analysen betegnet med begreberne nivellering , hierarkisk kausalitet og objektivering - med sig. Det betyder, at selvom begrebet umiddelbart fremstår meningsfuldt i andre funktionssystemer end det politiske og  dermed  er  principielt  åbent  for  koblinger  til  de  institutionelle  praksissammenhænge,  hvor uddannelse  foregår  -  så  vil  andre  funktionssystemers  (her  det  økonomiske  og  det  pædagogiske) iagttagelser  af  begrebet  stå  i  et  potentielt  spændingsforhold  hertil.  Arbejdet  med  at  omsætte  og virkeliggøre den politiske kvalitetsdagsorden vil dermed potentielt være svanger med spændinger og forhandlinger ift. hvad man skal forstå ved uddannelseskvalitet.

Det er min forhåbning, at denne artikel har bidraget til at kaste nyt og skarpere lys over, hvordan det intensiverede politiske fokus på -og de reformerede politisk-institutionelle rammer for  uddannelseskvalitet har forandret betingelserne for aktørerne på uddannelsesfeltet. Især håber jeg, at artiklen  har  bidraget  til  at  højne  bevidstheden  om  de  indlejrede  spændinger,  der  omgærder  arbejdet med at skabe gode uddannelser i en politisk styret kontekst:

At  skabe  gode  uddannelser  er  ikke  en  neutral  og  friktionsfri  disciplin!  Det  gælder  både  for  de undervisere, der forsøger at indløse uddannelsesformål sammen med studerende (dem som er Biestas hovedpersoner),  for  de  kvalitetsmedarbejdere,  forskere  og  ledere,  der  bedriver  'Quality  Work'  i institutionerne  og  for  den  grundforskning,  der  udvikler  begrebslige  forståelsesrammer  for  den underlige og glatte fisk, som er 'uddannelseskvalitet'.

tran

an (

DANISH JOURNAL OF

Luh

## Abstract syst

This article examines the debates on quality in higher education in the Danish political context from 2007 to 2013 and analyzes (1) political reforms legitimized by the concept of quality, (2) the general political-economic underpinnings of this agenda and (3) the types of political steering that go along with this agenda. The analysis reveals a broad political consensus on a concept of quality that mirrors trans-European concepts and links quality to the formation of large size educational institutions and an external quality  control  agency  (Akkrediteringsinstitutionen).  Furthermore,  the  analysis  pinpoints how this political focus is legitimized by reference to external pressure from economic competition. Finally,  the  article  discusses  the  inherently  political  nature  of  the  concept  of  quality.  On  a  basis  of Luhmannian systemic theory, this discussion shows that the concept of quality does connect to other systems  rationales  (economic  and  educational),  however  constructed  in  such  different  ways  that conflicts and tensions seem likely. con

(2001,

DANISH JOURNAL OF

n

Work

## Litteratur

Aagaard , K. (2011), Kampen om basismidlerne, PhD-afhandling, Aarhus Universitet.

Andersen , Niklas (2020), 'Fra opkvalificeringseffekt til motivationseffekt - før, nu og i fremtiden.' i

Klindt/Rasmussen/Jørgensen (reds.) Aktiv arbejdsmarkedspolitik, Kbh.: DJØF-forlaget.

Andersen , N. Åkerstrøm. (2008), Velfærdsledelse, diagnoser og udfordringer in Sløk/Villadsen 'Velfærdsledelse i den selvstyrende velfærdsstat', Kbh.: Hans Reitzel.

Bacchi , Carol (2012), 'Introducing the 'What's the Problem Represented to be?' approach', in Engaging with Carol Bacchi Strategic Interventions and Exchanges edited by Angelique Bletsas &amp; Chris Beasley, University of Adelaide Press.

Bendixen , C. og Jacobsen, J. C. (2022), 'Indflydelse og deltagelse gennem virkningsevalueringer', CEPRA-striben nr. 28 (januar 2022).

Bendixen , C. &amp; Jacobsen, J. C. (2020) Accreditation of higher education in Denmark and European Union: from system to substance?, Quality in Higher Education, 26:1, 66-79, DOI:

10.1080/13538322.2020.1729310.

Biesta , Gert J.J. (2011), God uddannelse i målingens tidsalder - etik, politik, demokrati, Aarhus: Forlaget Klim.

Biesta , Gert J.J (2015). What is Education for? On Good Education, Teacher Judgement, and Educational Professionalism. European Journal of Education, 50(1).

Bloch , C; Degn, L; Nygaard, S &amp; Haase, S (2020): Does quality work work? A systematic review of academic literature on quality initiatives in higher education, in Assessment &amp; Evaluation in Higher Education (CAEH), 2020 https://doi.org/10.1080/02602938.2020.1813250.

Bloch , C; Simon Fuglsang, S; Grøndahl Glavind, J &amp; Bendtsen, A. (2022): Quality work in higher education: a multi-stakeholder study, Quality in Higher Education, DOI:

10.1080/13538322.2022.2123267

Brøgger , K., &amp; Madsen, M. (2021). Kvalitet, relevans og effektivitet på universiteterne - om statslig styring af selvejende universiteter gennem magtfulde policy-instrumenter. Dansk Pædagogisk Tidsskrift, (3). https://dpt.dk/temanumre/2021-3/kvalitet-relevans-og-effektivitet-pauniversiteterne/

Dahler-Larsen , P. (2001), 'Organisationaliseringen af evaluering' i Dahler-Larsen/Krogstrup (2001, red.) Tendenser i evaluering, Odense Universitetsforlag.

Dahler-Larsen , P. (2008). Kvalitetens beskaffenhed, Syddansk Universitetsforlag, 2008

Elken , M. &amp; Stensaker, B. (2018) Conceptualising 'quality work' in higher education, Quality in Higher Education, 24:3, 189-202, DOI: 10.1080/13538322.2018.1554782.

Elken , M; Maassen, P.; Nerland, M.; Prøitz, T.S.; Stensaker, B.; Vabø, A.; (eds) (2020): Quality Work in Higher Education. Organisational and Pedagogical Dimensions. Cham: Springer.

Iness I01

DANISH JOURNAL OF

andling

igher Eliassen , K.O.; &amp; Oldervik, H. (2020), 'Da norsk skole skulle kvalitetssikres', i Et mangfold af kvaliteter i videregående utdanning, Oslo: Universitetsforlaget Harvey , L. &amp; Green, D. (1993) 'Defining Quality', Assessment &amp; Evaluation in Higher Education, 18: 1, 9 - 34

Illeris , K. (2014, red), Læring i konkurrencestaten, Frederiksberg: Samfundslitteratur.

Iskov , Thomas (2021), Uddannelseskvalitet mellem policy og praksis, tiltrædelsesforelæsning, VIA, 30.9.2021.

Jacobsen , M. H., &amp; Duedahl, P. (2010), Introduktion til dokumentanalyse. Syddansk Universitetsforlag.

Jacobsen , Kurt (2024), Velfærdsuddannelser - fra enevælde til konkurrencestat, Kbh.: Gads Forlag.

Kaspersen , L. B. (2008), Danmark i verden, Kbh.: Hans Reitzel.

Korsgaard , O.; Christensen, J.E. &amp; Jensen (2017), Pædagogikkens idéhistorie, Aarhus Universitetsforlag.

Krejsler , John B. (2021), Skolen og den transnationale vending - dansk uddannelsespolitik og dens europæiske og angloamerikanske forbindelser, Nyt fra Samfundsvidenskaberne.

Lefort , C. (1986), Essais sur le politique: XIXe-XXe siècles, Paris: Seuil.

Luhmann , N. (1984/2000), Sociale Systemer, Kbh.: Hans Reitzel.

Luhmann , N. (1988) Die Wirtschaft der Gesellschaft, Frankfurt: Suhrkamp.

Luhmann , N. (2000), Die Politik der Gesellschaft, Frankfurt: Suhrkamp.

Luhmann , Niklas (2002/2006), Samfundets uddannelsessystem, Kbh.: Hans Reitzel.

Pedersen , L. &amp; Clausen, T. (2022), Kvalitetssikring af universitetsuddannelserne 1992 - 2019.

Tilgange og perspektiver, i Samfundsøkonomen 3/2022, s82-92. (Kvalitetssikring af

universitetsuddannelserne 1992-2019 - tilgange og perspektiver | Samfundsøkonomen (tidsskrift.dk)

Pechmann , P. &amp; Haase, S. (2022) How Policy Makers Employ the Term Quality in Higher Education Policymaking, Scandinavian Journal of Educational Research, 66:2, 355-366, DOI: 10.1080/00313831.2020.1869081.

Pechmann , P. W., Theil, T. H., Hannah, K. C., Madsen, T. K., Schmidt, M. H., Quelle, B., &amp; Haase, S. S. (2019). A third way for QA systems? Navigating external quality demands and meaningfulness for teachers and students: A case study of practice from VIA University College in Denmark. Afhandling præsenteret på EAIR 41st Annual Forum in Leiden, The Netherlands, Leiden, Holland.

Pedersen , O. K. (2011), Konkurrencestaten, Kbh.: Hans Reitzel.

Pedersen , O. K. (2023), Myten om den danske model, Kbh.: Informations Forlag.

Schindler , L., Puls-Elvidge, S., Welzant, H., &amp; Crawford, L. (2015). Definitions of quality in higher education: A synthesis of the literature. Higher Learning Research Communications, 5(3), 313.http://dx.doi.org/10.18870/hlrc.v5i3.244

DANISH JOURNAL OF

Schmitt , Carl (1934), Politische Theologie, München/Leipzig: Verlag von Duncker &amp; Humboldt.

Schmitt , Carl (1996/1932), Der Begriff des Politischen, Berlin: Duncker &amp; Humboldt.

Standards and Guidelines for Quality Assurance in the European Higher Education Area (ESG).

(2015). Brussels, Belgium. (link: ESG\_2015.pdf (akkr.dk))

Wittekk &amp; Kvernbekke (2011). On the Problems of Asking for a Definition of Quality in Education, Scandinavian Journal of Educational Research Vol. 55, No. 6, December 2011, 671-684.