Forbemærkning
Forfattere: Knud Michelsen
Tidsskrift: passage (2001-11-01)

## Forbemærkning

## KNUD MICHELSEN

I  juli 1999 holdt den  tyske filosof  Peter  Sloterdijk (f. 1947) på det sydtyske slot Elmau under et inter­ nationalt  filosofisk  seminar  om  humanismen  fore­ draget  "Regeln  fur  den  Menschenpark".  Foredra­ get,  som  hermed  foreligger  på  dansk, tog bl.a. brændbare  emner som  genetisk  udvælgelse og mu­ lighederne  for  egentlig  menneskeopdræt op og ud­ løste snart en voldsom debat i de tyske medier. I de­ batten deltog en stribe af Tysklands førende filosoffer,  bl.a. Jiirgen  Habermas  og  Ernst  Tugend­ hat, der skarpt tog afstand fra foredraget. Andre hyl­ dede Sloterdijk  for at have startet en nødvendig of­ fentlig  diskussion  om  fremtidens  bioteknologiske udfordringer.  Hele denne debat skal ikke  nærmere kommenteres  her,  da  den  hurtigt  tog  retning  mod det særlige tyske problem,  den kritiske teoris status m.v. og altså  for en stor del blev et indre tysk anlig­ gende. (Interesserede henvises til Steen N  epper Lar­ sens  gennemgang  i Kritik 143, "Signalement  af Sloterdijk-affæren"). Derimod gør selve foredraget, den  såkaldte  'Elmauer-Rede',  som Suhrkamp sam­ me år udgav separat med en efterskrift, krav på mere almen interesse. Jeg tænker her mindre på de spek­ takulære  perspektiver  end  på  den  humanismefor­ ståelse,  Sloterdijk  lægger  frem.  Med  den  stigende politiske  betydning,  begrebet  humanisme  har  :faet, kan  foredraget  måske  give  anledning  til  en  mere reflekteret omgang med begrebet og de traditioner, det  udspringer af,  efter  min  mening  ganske  uanset hvordan  man  i  detaljer  eller  som  helhed  forholder sig til  Sloterdijks fremstilling, anledning. Jeg skylder Horst Petersen tak for, at han trods betydelig irritation over Sloterdijks heidegger­ ske ekstravagancer alligevel indlod sig på foretagen­ det.  Vi  har  før  på  rent  privat og  venskabelig  basis korresponderet om forholdet mellem humanisme og kristendom,  og  jeg  så  en spændende mulighed i at inddrage  Sloterdijk  som  medspiller.  At  hans  fore­ drag  derved  kommer  til  at  indgå  i  en  diskussion, som han formentlig selv  ville stå fuldstændig frem­ med for,  anser jeg  kun for en fordel. Som han selv nævner, hører det "til skriftkulturens spilleregler, at afsenderne ikke kan forudse deres egentlige modta­ gere" - en uforudsigelighed, der i  øvrigt  ikke  blot er  knyttet  til  denne  kultur,  men  også,  i  hvert  fald endnu,  til den humane genetik.

Det  er  bl.a.  en  sådan  fortsat  refleksion,  Ulrich Horst Petersen og jeg har forsøgt os med i den efter­ følgende brevveksling, der er blevet til på min for- Om Sloterdijk selv  skal blot siges, at han først og fremmest er kendt for tobindsværket Kritik der zyni­ schen  Vernunft, 1983 (delvis oversat til dansk i 1989), hvor  han  med  udgangspunkt  i  oldtidens  kyniske filosofi udfolder en slags alternativ kritisk teori eller kritik  af  det  moderne,  der  ligeledes  præger  de  se­ nere  bøger,  bl.a. Eurotaoismus.  Kritik  der  politischen Kinetik (dansk  udg. 1990). Sine  seneste  filosofiske refleksioner har han samlet i Spharen I og II fra 1998 og 1999, de to første digre bind i en påtænkt trilogi. Anså Regel sig for et organ for verdensånden,  kal­ der  Sloterdijk  sig  kun måske mere  beskedent  "et tidsåndens automatiske klaver". I denne rolle er det naturligvis svært at aflokke ham klare svar, men som det vil fremgå, rejser det med henblik på foredraget spørgsmålet, om man  på en gang kan være tidsånd­ ens organ og tolk  og  samtidig lade dens afgørende problemstillinger hænge i luften.

VCRETISATRI

LAR X IVON LOMCELS

EXAD NONIS AX VO

DECRETIVALENTISFIL SATRAVE

DEV FAEDPOR E

COND: OVE

· ·