Inkarnatorisk kristendom i en sekulariseret tid – Om Magnus Malm og hans forfatterskab
Forfattere: Michael Mørch Thunbo
Tidsskrift: dttk (22-03-2021)

## INKARNATORISK KRISTENDOM I EN SEKULARISERET TID

## - Om Magnus Malm og hans forfatterskab

Stud.theol. Michael Mørch Thunbo

## 1. Indledning 1

Hvordan skal kirken og de kristne agere i en sekulariseret tid? Hvordan skal kristne se på sig selv, på kirken og på det samfund de lever i? Det er sådanne spørgsmål den svenske  forfatter  Magnus  Malm  kredser om, i de bøger som i de sidste par årtier har vundet stor indflydelse i Norden. Også i Danmark har Malms forfatterskab gjort sit  indtog:  Lederskabsbogen Vejviser banede vejen fra midt 90'erne, hvorefter en række  andre  bøger  fulgte  trop  op  igennem det nye årtusind, med en stabil læserskare særligt på den kirkelige højrefløj. Traditionen for gensidig kirkelig inspiration i Norden har mange år på bagen, men tendensen  har  alligevel  bevæget  sig  en anelse  væk  fra  tidligere  tiders  lutherske udgangspunkt,  hvilket  da  heller  ikke  er gået ubemærket hen (se fx Solberg 2015). Malms bøger nyder dog stadig stor anerkendelse, hvorfor en indføring i et repræsentativt  udvalg  af  hans  forfatterskab, og  det  teologiske  bidrag  vi  finder  heri, kan  være  gavnligt.  Dette  er  målet  med artiklen.  Først  introduceres  de  vigtigste af  Malms  værker  under  to  overordnede kategorier, hvorefter den grundlæggende teologiske profil vil blive skitseret og diskuteret.

## 2. Til den enkelte

## 2.1. Vejviser og Fri til at tjene

I  1990  udgav  Malm  den  bog,  der  skulle vise  sig  at  blive  hans  store  gennembrud som forfatter. Fire år senere blev den udgivet på dansk under titlen Vejviser . Bogen blev en stor succes i Norden, og blev i det følgende årti udgivet i flere oplag i Danmark. Malms bærende pointe i bogen er en klar skelnen mellem kaldet og sendelsen,  og  hvor  skadeligt  det  kan  blive  når Guds  kald  identificeres  med  en  specifik tjeneste. På den måde, mener han, risikerer  tjenesten  at  blive  identitetsbærende, Gud  instrumentaliseres  og  menigheden splittes i et a- og b-hold (mellem dem som har  en  kirkelige  tjeneste,  og  dem  som ikke har) (Malm 2010, 25-27). Kaldet må fremhæves  og  omdefineres:  Kaldet,  som Malm  definerer  det,  er  det  universelle kald til alle mennesker om at være i relation til Jesus og helliges ved ham (Malm 2010,  46).  »Kaldelsen  er  en  kaldelse  til Jesus. Sendelsen er, når Jesus sender mig ud på min opgave […]« (Malm 2010, 138). Denne pointe står stærkt i første del af Vejviser, som efterfølges af del to, der handler  om  sendelsen.  Denne  er  ikke  helt  så vellykket, omend Malm formår at komme med  tankevækkende  bemærkninger  undervejs; om kristent lederskab under tjenerens skikkelse og faren ved at gå ind i en tjeneste udelukkende på grund af presserende behov eller på baggrund af egne evner m.m.

28 år senere, i 2018 (på dansk i 2019), udgav Malm Fri til at tjene , som er en slags efterfølger til Vejviser . Denne bog fastholder den bærende skelnen fra Vejviser , men forsøger alligevel at styrke talen om sendelsen, som måske ikke stod helt så stærkt i Vejviser . Ifølge Malm selv, er Fri til at tjene skrevet på baggrund af den erfaring, at hvis man skelner for skarpt mellem kaldet og  sendelsen,  risikerer  man  at  det  indre liv  med  Gud  indespærres  i  kaldet,  mens sendelsen  overtages  af  sekulære  ledelsesmodeller (Malm 2019b). Fri til at tjene har  ikke  samme  litterære  pondus  som Vejviser , men er dog stadig et forfriskende bidrag til Malms overordnede lederskabstænkning.

## 2.2. Bag billedet og Samtidig

Den, efter min mening, mest vellykkede  bog  i  Malms  forfatterskab  udkom på svensk i 2003, og året efter på dansk under titlen Bag billedet . Bogen tager udgangspunkt i tesen om, at vi aldrig erfarer verden fuldstændigt som den er. Vores personlighed, opdragelse, uddannelse, køn osv. præger den måde vi ser virkeligheden på. Vi har, så at sige, et billede for- an os, som filtrerer vore erfaringer. Dette afdækker Malm med udgangspunkt i selvbilleder og gudsbilleder (se Grevbo 2013 for  en  lignende  sjælesørgerisk  tilgang). Han gør sig ikke den illusion, at vi helt kan slippe for disse billeder, men taler om at vi må skelne mellem »[…] billeder, som hjælper med at se - og de billeder, som hindrer os i at se« (Malm 2009, 47). Bogen emmer af  Malms  store  erfaring  som  retræteleder, og han tager læseren med på en rejse igennem  klassiske  selv-  og  gudsbilleder (kap  1-4),  nærmere  virkeligheden  hos Kristus (kap 5-8) som på en gang er »[…] Guds levende ikon« og »[…] den store billedknuser« (Malm 2009, 151; 162). Bogen skal læses langsomt og ærligt - som terapeutisk oplevelse.

Ligesom Bag billedet , henvender Samtidig sig til det personlige liv. Overordnet kan man sige, at mens Vejviser og Fri til at tjene er  i  en  kategori  for  sig  selv,  og Bag billedet står  lidt  alene,  kredser  hans  øvrige forfatterskab om en lang række mere kirkeligt-  og  samfundsorienterede  temaer, som i Samtidig appliceres i retning af den  enkelte.  Således  arbejder  bogen  ud fra en grundlæggende inkarnatorisk tese: Gud møder os i Kristus, som sand Gud og sandt  menneske,  og  det  er  kun  i  mødet med Kristus,  at  mennesket  kan  blive  sig selv  (Malm  2017,  36-37).  Først  bruger Malm et par kapitler på at introducere den splittelse, som han mener vores samtid er præget  af,  hvor  enten  det  åndelige  eller legemlige  fremrykkes  og  løsrives.  Dette er til skade for mennesket, da det »[…] er foreningen af ånd og materie, der er menneskets  rette  element«  (Malm  2017,  70). Denne  pointe  integreres  herefter  i  rela- tion  til  følelseslivet,  viljen  og  fornuften, hvorefter han i de afsluttende kapitler forsøger at føre perspektivet fra den enkeltes indre liv, ud i kirken og verden. Samtidig er absolut læseværdig, og giver et fint indblik i de helt grundlæggende elementer i Malms teologi, og er på den måde en god bog at vælge, hvis du er ny Malm-læser.

## Fodspor i glastrappen

## 3. Til kirken og fra kirken 3.1. Til kirken: og Som om Gud ikke findes

Mens bøgerne beskrevet ovenfor primært henvender sig til den enkeltes liv, har de fleste af Malms øvrige værker karakter af samfunds-  og  kirkeanalyse.  To  gode  eksempler er Fodspor i Glastrappen og Som om Gud ikke findes . Fodspor i glastrappen var Malms anden store udgivelse, som udkom på svensk i 1999 og på dansk et par år senere. Heri forsøger han at vise, hvordan den gamle gnostiske lære har sat kløerne i vores tid. Malm bruger Babelstårnet som grundmotiv, hvor mennesket, i oprør mod Gud, bevæger sig længere og længere væk fra den jord det er skabt af og til (Malm 2001, 9-16). Dette oprør har ødelagt måden vi ser på hinanden, og den måde hvorpå vi forholder os til vores krop og vores forstand. I stedet skal vi, ifølge Malm, følge  'Jesus-bevægelsen':  »Retningen  er ikke den gnostiske opstigen fra jorden til himlen, men 'Jesus-bevægelsen' fra himlen ned til jorden« (Malm 2001, 170).

I Som om Gud ikke findes tager Malm et  lignende  afsæt.  Han  tager  udgangspunkt  i  en  tese  om  en  dybdegående  sekularisering af Vesten, som den primære årsag  til,  at  mennesker  vender  kirken ryggen.  Sekularisering  er,  ifølge  Malm, at  mennesker,  i  stadig  flere  aspekter  af tilværelsen, begynder at leve som om Gud ikke  findes  (Malm  2015,  8).  Sekulariseringen opstår, der hvor det menneskelige efterlades uden berøring af det åndelige. Når vores relationer til andre mennesker, vores forhold til økonomi, miljø eller børneopdragelse  ikke længere  berøres af Guds  virkelighed.  Kuren  imod  sekulariseringen er, at nedbryde den mur vi har sat imellem det sekulære og det åndelige i vores liv, og lukke Gud ind i alle sfærer af tilværelsen (Malm 2015, 211-32). I bogen kommer  Malm  med  mange  tankevækkende refleksioner, og skruer for alvor op for kontrovers-retorikken, idet han argumenterer  for,  at  sekulariseringen  har  et ophav i kirken selv: »Tænk, hvis det er kirkerne, der begynder med at tømme troen for indhold og trække dens konsekvenser tilbage  fra  det  ene  område  af  livet  efter det andet […]« (Malm 2015, 16). Som om Gud ikke findes er helt klart en af de mest velskrevne  af  Malms  bøger,  og  jeg  tror faktisk den vil blive læst flittigt, også i de kommende år. Den bringer, vil jeg mene, en relevant advarsel til kristenheden i den vestlige verden, og forsøger at kalde den i retning af en mere holistisk teologi. Samtidig er det også den mest kontroversielle bog  i  en  luthersk  kontekst,  da  den  rummer den mest omfattende Luther-kritik i Malms forfatterskab. Har man læst hans øvrige bøger, kommer dette element ikke som nogen overraskelse. Malm er næppe nogen  stor  Luther-fan,  men  som  oftest bringes  kritikken  af  Luther,  og  traditionen efter ham, som henslængte bemærkninger, men i dette værk placeres den som en grundlæggende komponent i sekulari- seringen af kirken i Norden (Malm 2015, 171-77). Mere om dette senere…

## 3.2. Fra kirken til kirken: Hvisken fra katakomberne

Et gennemgående træk i Malms forfatterskab er hans kærlighed for den kirkelige tradition. Dette aspekt præger hele hans forfatterskab, men særligt tydeligt ser vi det i Hvisken fra katakomberne .  Heri forsøger  han,  at  tegne  et  billede  af  kirken som en modkultur i en moderne verden, med udgangspunkt i analyser af kirkens fortid ( I lammets tegn har lidt samme profil  (Malm 2002)). Grundtesen er at »[…] den  kristne  kirke  i  bund  og  grund  ikke kan fornys gennem noget der ligger uden for  den  selv  […]«  (Malm  2007,  8).  Med hvert kapitel tager Malm fat i et aspekt af kirkens liv, og forsøger at vise en vej fra tradition  til  fornyelse.  Igennem  denne bog får man en god fornemmelse af, hvilke dele af kirkens tradition, Malm særligt lader sig inspirere af, og disse elementer går igen i hele hans forfatterskab: Oldkirkens anti-gnostiske fædre, ørkenfædrene og den tidlige vestlige munkebevægelse, enkelte  moderne  personligheder  som  fx trappist-munken  Thomas  Merton,  C.S. Lewis og Dietrich Bonhoeffer, og så, som den klart mest dominerende, Ignatius af Loyola, grundlæggeren af Jesuitter-ordenen.

## 4. Den teologiske grundstruktur

Malm  er  en  glimrende  skribent,  har  en skarp  sans  for  samtidsanalyse  og  kan, med stor psykologisk indsigt, udfordre enhver som sætter sig for at læse hans bøger. Disse kvaliteter til trods, har mange læse- re, svært ved at indfange Malms teologi. Det  er  heller  ikke  helt  ligetil,  hvis  man ser på hans kirkelige baggrund: Han har rødder i Frelsens Hær og Metodistkirken, var en del af den karismatiske bevægelse i 70'erne, var redaktør på det økumeniske tidsskrift  »Nytt  liv«,  og  arbejder  nu  med retræter  i  Svenska  Kyrkan.  Så  hvad  karakteriserer egentlig Malms teologi? Den mest præcise beskrivelse heraf, finder vi i Samtidig , hvor han skriver følgende: »Det handler om at vende tilbage til den udelte kirkes tro, før kirkesplittelsen. Der ligger den som en form for grundvand, tilgængelig for alle kristne, betydeligt mere pålidelig end de brønde vi selv graver« (Malm 2017,  208).  Dette  uddyber  han  med  et bemærkelsesværdigt citat: » Universitas fidelium in fide errare nequit, helheden af de troende kan ikke gå fejl i troen« (Malm 2017, 209). Citatet stammer fra 2. Vatikanerkoncils  konstitution Lumen  Gentium §12. Koncilet blev kendt for sit økumeniske sigte, og denne nerve falder godt i tråd med Malms teologi i øvrigt. Han ønsker dog ikke at konvertere sig selv, eller  andre, væk fra deres specifikke kirkelige tradition - det gør han ganske klart (Malm 2019a,  10).  De  enkelte  konfessioner  kan fint  fungere  som  lokale  manifestationer af  den  fælleskirkelige  arv,  mener  han. Denne kristendomsforståelse  har  mange lighedstræk  med  den  man  finder  hos  en af  Malms  store  inspirationskilder,  C.S. Lewis, udtrykt tydeligt i bogen Mere Christianity (Lewis  1966;  jf.  McGrath  2013, 218-22).

Det teologisk grundvand Malm ønsker at trække op, er først og fremmest inkarnationslæren, særligt konsekvenserne heraf for synet på ånd og krop som sådan. Malm spørger retorisk »Hvorfor kan kirken aldrig blive hel? Bliver man nødt til at  vælge mellem guddommeligt og menneskeligt? Mellem bøn i hjertet og jord under neglene? Mellem at tænke politisk og bibelsk? Mellem kulturel bredde og åndelig fordybelse?« (Malm 2007, 16). Malms svar er et rungende 'nej!', men han mener at vor tid er præget af enten at nedvurdere det menneskelige til fordel for det åndelige (overåndelighed), eller nedvurdere det åndelige  til  fordel  for  det  menneskelige (sekularisering).  Disse  side  skal  forenes, hvilket først og fremmest kan ske ved en fornyet  spiritualitet.  Derfor  er  det  heller ikke så overraskende, at Malms hofteolog er Ignatius af Loyola (1491-1556) (Malm 2019b).  Grundlæggeren  af  Jesuitter-ordenen er kendt for sin inkarnatoriske teologi og spiritualitet, som har vundet stort indpas i retrætebevægelser i Nordeuropa. Han  er  repræsentant  for  en  spiritualitet med  et  aktivt  udblik,  hvor  foreningen med Gud fører mennesket til arbejde i og for verden (Howells 2013, 426).

Overordnet  må  man  sige,  at  Malm fremstår  teologisk  relativt  konservativ. Han  ønsker  at  fastholde  talen  om  moralske  absolutter,  argumenterer  positivt for  bekendelsestroskab  (i  forhold  til  de oldkirkelige  bekendelser),  har  et  konservativt bibelsyn og et konservativt syn på forholdet mellem kønnene osv. Samtidig undviger  han  behændigt  spørgsmål  som traditionelt  (embedssyn,  forholdet  mellem skrift og tradition m.m.), eller aktuelt (kvindelige  præster,  vielse  af  homoseksuelle  m.m.),  har  været  splittende  i  den kristne tradition. Uanset hvad man måtte mene  herom,  betyder  dette,  at  hans  læsere,  uanset  teologisk  tilhørsforhold,  vil opleve sig udfordret og positivt provokeret af hans forfatterskab. Han trækker på veksler,  som  vi  sjældent  møder  i  en  nordisk kontekst, og på den måde er han forfriskende læsning.

## 5. Teologisk kritik

Der  er  ingen  tvivl  om  at  Malms  forfatterskab har været til stor gavn for mange læsere  -  mig  selv  inklusiv.  Forhåbentlig har dette været tydeligt i de ovenstående afsnit,  idet  jeg  nu  vil  forsøge  at  trække nogle mere kritiske elementer frem. Den mest tilbagevendende kritik Malm bliver udsat for, er hans uklare teologiske profil og  hans  Luther-kritik.  Det  sidste  vil  jeg tage  mere  fat  på  herefter,  men  det  første mener jeg ikke nødvendigvis taler til Malms ulempe. Han graver efter indsigt udenfor den tradition den brede nordiske kirkelighed ellers er præget af, og sådan formår han at fremsætte friske perspektiver, som læseren kan lade sig udfordre af. På den måde kan Malms teologi kategoriseres som et randfænomen i kritisk dialog med den dominerende lutherske tradition i  Norden.  Sådanne  randfænomener  har altid præget kirkens liv, og været særligt afgørende når kirken havde behov for fornyelse (se Woodhead 2004). Dette burde, selvsagt,  være  indlysende  for  en  protestantisk kirke. Min pointe er: Vi skal læse med Malm, før vi læser imod ham.

Når jeg nu alligevel vil læse lidt imod ham, skyldes det at han enkelte gange alligevel  bliver  for  kreativ  i  hans  perspektiver. Dette gælder særligt i hans Lutherkritik. Mest gennemført er kritikken i Som om Gud ikke findes , men kritikken dukker op hist og her igennem hele hans forfatterskab.  Kritikken  af  Luther,  og  traditionen efter ham, går på at Malm her finder kimen  til  Nordens  sekularisering.  Den lutherske  arv  har  trukket  alt  for  skarpe skel mellem det åndelige og det verdslige, en  oppustet  syndsforståelse  har  underkuet alt det menneskelige, og dogmet om retfærdiggørelsen  er  blevet  sat  som  det altdominerende teologiske prisme - kort sagt; troen reduceres til ånd, og det menneskelig  forlades  som  et  tomt  hus,  klar til  at  blive  indtaget  af  sekulariseringens magter (Malm 2015, 157-59). Malms kritik er ikke taget ud af den blå luft. Der er givetvis mange eksempler i den lutherske tradition  på  både  verdensfjern  pietisme og indelukket privat-kristendom. Men det er dog alligevel en fejlskitsering, som kalder på en respons.

## 5.1. I forhold til den lutherske tradition

Malms kritik er mest præcis i relation til den lutherske tradition, som vi finder den i de nordiske lande. Det er rigtig nok, som Malm påstår, at en overdreven rationalistisk  bibelkritik  har  haft  et  usædvanligt fast greb i Nordeuropa, og at Luthers egen bibelske hermeneutik, berettiget eller ej, er blevet taget som præcedens for denne udvikling  (se  fx  Luther  2018,  166-68). Nazitiden  står  endvidere  som  et  skræmmeeksempel  på,  hvor  galt  det  kan  gå, når  kirken  paralyseres  af  en  misforstået toregimentelære (se endvidere Wright 2010,  17-44).  I  mere  moderat  omfang, ser  vi  lutherske  misforståelser  springe frem,  når  toneangivende  teologer  i  Nor- den nægter at tale om en kristen etik eller en egentlig kristen menighed i mission for og i verden. Kritikken af dette er dog allerede  blevet  fremført  med  stor  kraft, også i en dansk kontekst, af fortalere for en mere holistisk luthersk teologi og etik (Nielsen  2014;  Nikolajsen  2017;  Nissen 2017 m.fl.).  Så  langt  kan  vi  måske  følge Malm,  men  billedet  er  mere  nuanceret end det. Tesen om at samfundet, med toregimentelæren i hånden, har forvist Gud til den private sfære, falder ganske enkelt dårligt i tråd med den indflydelse luthersk teologi  har  haft  på  den  velfærdstruktur, som præger de nordiske lande (Markkola og Naumann 2014, 9). Hertil kan nævnes den stærke diakonale indsats, fra en bred vifte af den lutherske kirkelighed, i starten af det 20. århundrede, som på en enestående måde har præget socialt arbejde, fx i Danmark (Larsen 2007, 225-32). Der er således masser af eksempler på, at det lutherske Norden også har været optaget af det menneskelige!

## 5.2. I forhold til Luther

Et kernepunkt i Malms Luther-kritik er, at Luther lagde så meget emfase på synden, at mennesket reduceredes til et problem, og  Gud  reduceredes  til  løsningen.  Retfærdiggørelsen blev det doktrin som hele skriften måtte læses ud fra, og en stor del af menneskets tilværelse blev isoleret fra Guds berøring (Malm 2015, 173). Det er efter  min  bedste  vurdering  en  upræcis karikatur af Luthers teologi og skriftsyn. Selvom synden spiller en stor rolle i hans antropologi,  må  det  fastholdes  at  mennesket, også hos Luther, er andet og mere end en synder - det er også skabt med for- underlige evner og gaver (Luther 2017a, 79-80). Ydermere  må  det  nævnes,  at Kristus, ifølge Luther, ikke kun giver mennesket et ret forhold til Gud ( gratia ), men også  begynder  at  helbrede  menneskets fordærvede natur ( donum ) (Luther 1994, 206; 208-210). Når Kristus gives hen for mennesket, sker der, så at sige, både noget i himlen (Gud ser nådigt på mennesket) og på jorden (menneskets syndige natur forbedres). På den måde er det upræcist, hvis man reducerer retfærdiggørelseslæren til  kun  at  have  relevans  i  forhold  til  den enkeltes  relation  til  Gud  (Højlund  1992, 80-82). Endvidere - Luther læste ikke Bibelen med et ensidigt fokus på retfærdiggørelseslæren. Luther læste Bibelen med Kristus  som  den  grundlæggende  nøgle, og som vist ovenfor har dette ikke kun en forensisk  betydning  (Luther  2018b,  33). Dette kristologiske motiv er fundamentet for  Luthers  bibelsyn,  og  ligger  tilsyneladende, men uden at han selv er klar over det,  fuldstændig  i  tråd  med  Malms  eget ideal for, hvordan evangeliet skal forstås »[…] hvor Jesus Kristus som person udgør centrum« (Malm 2015, 173). Malms kritik af Luther rammer således forbi målet på disse punkter.

Et andet aspekt af Malms kritik, går på den kristnes virke i livet udenfor kirken. På grund af toregimentelæren, og Luthers mistænksomhed overfor lovgerninger, efterlades den kristne, ifølge Malm, uden redskaber til at engagere sig i sin omverden  og  følge  Kristus  med  hele  sit  livet. Endnu engang virker det til, at Malm reducerer  Luthers  teologi  til  en  karikatur. Toregimentelæren  havde  så  afgjort  ikke den funktion for Luther, at den kristne in- tet havde at gøre i det verdslige liv. Tag Luther selv som eksempel: Han engagerede sig ivrigt i forhold som lå uden for kirkens mure.  Han  blandede  sig  i  bondeoprøret, forholdt sig kritisk til den gryende kapitalisme, søgte at fremme det almene skolevæsen osv. Som sagt, retfærdiggørelse er ikke bare tilgivelse - det er det sted hvor de  gode  gerninger  købes  fri  i  forhold  til Gud,  og  derfor  skal  sættes  i  spil  overfor næsten.  Der  går  således  en  lige  linje  fra retfærdiggørelsen til livet i kald og stand (Højlund 2017, 51-54). Samtidig er toregimentelæren  en  emfatisk  fastholdelse  af, at  Guds  hånd  er  virksomt  tilstede  overalt  i  tilværelsen,  og  at  verden  og  kirken ledes  af  samme  Herre  (Højlund  2015, 224-25). I det tidlige Luther-skrift til den tyske adel fra 1520, bliver det endvidere tydeligt, at et grundlæggende anliggende ved  toregimentelæren  var  at  revitalisere en  kirke,  der  var  blevet  korrumperet  af verdslig magt (Luther 2018c, 69-77). Alle disse centrale aspekter overses af Malm, hvilket fører til en unødvendig enstrenget Luther-kritik.

Det sidste aspekt jeg vil drage frem, er Malms kritik af  den  lutherske  spiritualitet. Ifølge Malm kvalte Luthers teologi alle de  fysisk  udtryk  troen  kunne  have  (helgenbilleder,  røgelse,  konkret  bod  m.m.). Samtidig  fik  ordet  så  fremtrædende  en rolle, at vægten i det kristne liv blev forskudt  til  intellektet,  mens  det  indre  liv blev udsultet. Det er korrekt at Luther forholdt sig kritisk overfor flere af de fysisk udtryk i Romerkirkens liturgiske liv, men grundlæggende for hans kritik var det, at disse  ting,  fremfor  at  hjælpe  mennesket tættere  på  Gud,  havde  stillet  sig  op  som en uigennemtrængelig mur. Ordet skulle i  centrum, for at bringe Kristus nærmere den  enkelte,  i  stedet  for  at  gemme  ham væk bag - hvad der i Luthers optik var uforståelige  latinske  remser  og  kirkelige fabler. Dermed ikke sagt, at Luthers teologi er uden spiritualitet: Talen om foreningen  med  Gud  ( unio  mystica ),  Kristi  nærvær i den troende, står helt centralt for al luthersk teologi (se Kronborg 2008 for et dansk  eksempel).  At  denne  spiritualitet i  særlig  grad  knyttes  til  sakramenterne, og det daglige liv i kald og stand, gør den ikke mindre menneskelig, snarere tværtimod. For Luther er livet med Gud og livet på  jorden  helt  uadskilleligt  (Sheldrake 2013, 109).

Når  det  er  sagt,  så  er  der  betydelige forskelle  mellem  den  spiritualitet  som Malm er fortaler for, og den vi finder hos Luther.  Og  det  skyldes  primært  Malms forkærlighed  for  Ignatius  af  Loyola.  Forskellen mellem Luthers' og Ignatius' spiritualitet ligger ikke i deres syn på forholdet mellem det indre og det ydre liv, eller i deres syn på Guds dobbelte åbenbaring i Ordet og i verden. Forskellen ligger i antropologien. Hos Ignatius har synden vel skadet mennesket, men dets længsel efter Gud  er  intakt.  Mennesket  har  'blot'  behov for hjælp til at få styret og forfinet sin længsel i en sundere retning, ved hjælp af en række åndelige øvelser, og kan herefter  opleve  den  indre  forening  med  Gud (Carroll  2018,  170-71).  Luthers  syn  på mennesket  var  mere  pessimistisk:  Mennesket er helt faldet i synd, og end ikke de fineste menneskelige egenskaber er, i sig selv, i stand til at vende sig til Gud. Kristus må komme mennesket nær, og i enheden med ham, først og fremmest ved dåben, forenes mennesket med Gud i tro. Troen er  ikke  nogen  særlig  menneskelig  egenskab, men derimod Kristi nærvær i mennesket: Kristus er »[…] så at sige nærværende i selve troen« (Luther 2017b, 186). Dette  unions-motiv  er  centralt  i  Luthers teologi, og det er et kerneluthersk motiv, som det ikke virker til at Malm har taget til  efterretning.  Den  lutherske  tradition har vel nok, periodevis, gjort sig skyldig i  en enstrenget forensisk forkyndelse, og på den måde givet indtryk af at 'det med Gud og mig' kun foregår langt væk, i himlens domssal. Måske er det derfor at Malm føler sig nødsaget til at gå til Ignatius af Loyola,  for  at  finde  et  alternativ?  Det  er selvfølgelig  spekulationer  fra  min  side, men hvorom alting er, mener jeg ikke at man behøver at gå over åen efter vand.

## 6. Konklusion

Der er ingen tvivl om, at Malm er en af de mest  toneangivende  kirkelige  forfatter  i Norden. Hans bøger er læst vidt og bredt, og med god grund. Med denne artikel har jeg søgt at give læseren et blik for Malms forfatterskab  og  teologi.  Malm  leverer tankevækkende samfundsanalyser, og hans sjælesørgeriske indsigt er stor. Dette bliver særligt tydeligt i Vejviser og Bag billedet . Af og til mangler han dog præcision i  sine refleksioner, og dermed bliver dele af  hans  kritik,  fx  af  Luther,  unødvendig hård.  I  langt  de  fleste  af  hans  bøger  er dette  dog  ikke  et  hovedtema,  og  derfor er  problemet  måske heller ikke så stort? Hans stærke inkarnatoriske teologi står i hvert  fald  tilbage  som  en  vægtig  røst  på kanten af nordisk kirkeliv, med potentiale til  at  bevæge  mange  læsere.  Dens  slags fænomener  er  ikke  ukendte  for  kirken. Med stolte traditioner helt tilbage til Døberen selv,  og  de  ørkenfædre  som  Malm selv  er  så  begejstret  for,  er  der  igen  og igen opstået spændende og provokerende strømninger på kanten af kirken. Her lever galskab og genialiteten side om side, og frygten for teologiske fejltrin er erstattet med håbet om åndelig fornyelse. Malm er givetvis hverken gal eller genial, men måske  har  han  alligevel  bevæget  sig  så langt ud i ørkenen, at han har set noget, vi andre ikke ser. Vi behøver ikke følge ham helt derud, men kunne det tænkes at han alligevel har fundet noget derude? Det er min påstand, og således også min opfordring: Stemmer fra ørkenen er som regel værd at lytte til.

## Note

- 1 Artiklen  er  skrevet  med  udgangspunkt  i  et udvalg af Malms bøger, som jeg mener tegner et dækkende billede af hans forfatterskab i sin helhed.

## Litteratur

- Carroll, Anthony J. 2018. »Luther, Loyola and La La Land«. New Blackfriars 99 (1080): 163-76.
- Grevbo, Tor Johan S. 2013. Guds masker i  sjelesorgen  -  Hvordan forholde seg til den guddommelige maskebruken - teoretisk og praktisk? Oslo: Luther Forlag AS.
- Howells, Edward. 2013. »Spanish Mysticism and Religious Renewal: Ignatius of  Loyola,  Teresa  of  Avila,  and  John of  the  Cross«.  I The  Wiley-Blackwell Companion to Christian Mysticism , re-
- digeret af Julia A. Lamm, 422-36. Chichester: Wiley-Blackwell.
- Højlund, Asger Chr. 1992. Ved gaven helbreder  han  naturen:  Helbredelsestanken i Luthers retfærdiggørelseslære . Århus: Forlaget Kolon.
- Højlund, Asger Chr. 2015. »Det blivende anliggende  -  Toregimentelæren  i  en postkonstantinsk  tid«.  I National  kristendom  til  debat ,  redigeret  af  Jeppe Bach  Nikolajsen,  217-34.  Fredericia: Kolon.
- Højlund, Asger Chr. 2017. Urimeligt godt nyt:  Luthers  reformatoriske  opdagelse og  dens  konsekvenser .  Fredericia:  Kolon.
- Kronborg, Uffe. 2008. Kristusmystik: om luthersk  spiritualitet  og  helliggørelse . Fredericia: Credo.
- Larsen,  Kurt  E.  2007. Fra  Christensen  til Krarup: dansk kirkeliv i det 20 århundrede . Fredericia: Kolon.
- Lewis, C.S. 1966. Mere Christianity .  London: Fontana Books.
- Luther,  Martin.  1994.  »Rationis  Latomianae confutatio«.  I Teologiske  tekster. Udvalg af klassiske dogmatiske tekster , 2.  udg.,  204-24.  Aarhus:  Aarhus Universitetsforlag.
- Luther, Martin. 2017a. »Lectures on Genesis 1:22 - 2:3«. I The Interpretation of Scripture ,  oversat  af  Else  Marie  Wiberg Pedersen, 78-113. The Annotated Luther 6. Minneapolis: Fortress Press.
- Luther, Martin. 2017b. Store Galaterbrevskommentar I . Fredericia: Credo.
- Luther, Martin. 2018a. »Fortale til de bibelske  skrifter«.  I Bibelfortolkning  og prædikener ,  redigeret  af  E.  Thestrup Pedersen, oversat af Gustav Brøndsted

- og Frede Brøndsted, Luthers Skrifter i Udvalg bind 3, 9-179. København: Eksistensen.
- Luther,  Martin.  2018b.  »Om  den  trælbundne  vilje«.  I Om  den  trælbundne vilje ,  redigeret  af  Steffen  KjeldgaardPedersen, oversat af Ellen A. Madsen, Luthers  Skrifter  i  Udvalg  bind  5,  21374. København: Eksistensen.
- Luther,  Martin.  2018c.  »Til  den  kristne adel af den tyske nation om reformation  af  kristenheden«.  I Evangelium of  samfundsliv ,  redigeret  af  E.  Thestrup  Pedersen,  oversat  af  Margrete Lomholt  Thomsen,  Luthers  Skrifter i  Udvalg  bind  4,  42-154.  København: Eksistensen.
- Malm, Magnus. 2001. Fodspor i glastrappen  -  den  svimlende  opstigning  i  Babelstårnet  og  vejen  tilbage  til  jorden . Oversat  af  Leif  E.  Kristensen.  Frederiksværk: Boedal.
- Malm, Magnus. 2002. I lammets tegn: om den  kristne  kirkes  vej  ind  i  et  nyt  årtusinde .  Oversat af Leif E Kristensen. Frederiksværk: Boedal.
- Malm,  Magnus.  2007. Hvisken  fra  katakomberne:  Skitser  til  en  kristen  modkultur .  Oversat  af  Leif  E.  Kristensen. Frederiksværk: Boedal.
- Malm,  Magnus.  2009. Bag  billedet  -  om den vanskelige og vidunderlige rejse fra billede  til  virkelighed .  Oversat  af  Leif E. Kristensen. Frederiksværk: Boedal i samarbejde med Credo Forlag.
- Malm, Magnus. 2010. Vejviser - en bog om kristent  lederskab .  Oversat  af  Birger Petterson. Fredericia: Credo Forlag.
- Malm,  Magnus.  2015. Som om Gud ikke findes - hvad sker der, når livet sekula-
- riseres? Oversat af Leif E. Kristensen. Frederiksværk: Boedal.
- Malm, Magnus. 2017. Samtidig - om hvordan Gud blev menneske og hvad det har med os at gøre .  Oversat af Leif E. Kristensen. Frederiksværk: Boedal.
- Malm, Magnus. 2019a. Fri til at tjene - lederskab i Jesu fodspor. Oversat af Leif E. Kristensen. Frederiksværk: Boedal.
- Malm,  Magnus.  2019b.  Magnus  Malm -  Fri  til  å  tjene  -  Lederskap i Jesu fotspor Interviewet af Ingvild  Røsok. Video. https://www.youtube.com/ watch?v=q08sQMWJEbo.
- Markkola,  Pirjo  og  Ingela  K.  Naumann. 2014.  »Lutheranism  and  the  Nordic Welfare States in Comparison«. Journal of Church and State 56 (1): 1-12.
- McGrath,  Alister  E.  2013. C.S.  Lewis:  A Life: Eccentric Genius, Reluctant Prophet . London: Hodder &amp; Stoughton Ltd.
- Nielsen,  Andreas  Østerlund.  2014.  »Helhed  og  distinktioner  hos  Luther  og  i holistisk mission«. Dansk Tidsskrift for Teologi og Kirke 41 (1): 54-66.
- Nikolajsen, Jeppe Bach. 2017. »Kirke, øvrighed og pluralistisk samfund«. I Kirke og øvrighed i et pluralistisk samfund , redigeret  af  Jeppe  Bach  Nikolajsen, 117-36. Fredericia: Kolon.
- Nissen, Ulrik. 2017. »Kristen etik mellem kompromis og radikalitet«. Dansk teologisk tidsskrift 80 (2-3): 110-126.
- Sheldrake,  Philip.  2013. Spirituality:  A Brief History .  2.  udg.  Wiley-Blackwell Brief Histories of Religion Series. Chichester: Wiley-Blackwell.
- Solberg,  Stein.  2015.  »Magnus  Malm  og Martin Luther«. Dagen . 2015. https:// www.dagen.no/meninger/debatt/

synspunkt/Magnus-Malm-og-MartinLuther-251987 (set d. 12/10 2020).

Woodhead,  Linda.  2004. An  Introduction to Christianity . Cambridge: Cambridge University Press.

Wright, William J. 2010. Martin Luther's Understanding of God's Two Kingdoms: A Response to the Challenge of Skepticism .  Texts  and  Studies  in  Reformation  and  Post-Reformation  Thought. Grand Rapids: Baker Academic.

## Forfatter

Michael Mørch Thunbo michaelbaythunbo@gmail.com