Introduktion: Journalistik i en industri
Forfattere: Aske Kammer
Tidsskrift: journalistica (2013-12-27)

## Introduktion: Journalistik i en industri

## AF ASKE KAMMER

Når talen falder på forholdet mellem journalistik som en publicistisk praksis og en forretning, har det været en ofte hørt erklæring i redaktionslokalerne, at 'vi laver ikke avis for at tjene penge - vi tjener penge for at kunne lave avis'. Den journalistiske proces og dens produkt fremhæves altså som værdifulde i sig selv, mens  den  kommercielle  dimension  først  og  fremmest  forstås som et middel til at nå et mål. Som en nødvendighed for at kunne opfylde journalistikkens ædle ambition om at tjene offentligheden. Af samme grund har der traditionelt været vandtætte skotter mellem redaktioner og annonceafdelinger, så journalisterne med deres særlige, faglige indsigt og professionelle rutiner ikke blev (negativt) påvirket af økonomiske hensyn (se Willig, 2010).

Det er  imidlertid  en  tilstand,  som  over  den  seneste  årrække har været under forandring. En række forskellige, men dog forbundne udviklinger har nemlig udfordret traditioner og medvirket til, at journalistikkens forretningsmæssige vilkår er kommet mere i fokus. Det er et økonomisk fokus, som går videre end det politisk-økonomiske  paradigmes  opmærksomhed  på  økonomi og ejerskab som afgørende faktorer i forhold til nyhedsmediernes indhold (se Schudson, 2005, for en oversigt). Det har nemlig  nærmere  at  gøre  med,  hvordan  journalistikken  helt  fundamentalt kan finansieres, end hvordan pengestrømmene i denne finansiering påvirker journalistikken ideologisk og politisk.

En udvikling, som har været af højeste vigtighed for refokuseringen blandt både praktikere og akademikere, er de teknologiske ændringer gennem de seneste omtrent 20 år. Internettet blev allemandseje med publiceringen af World Wide Web-applikationen og introduktionen af grafiske  brugergrænseflader  (brow- sere) i starten af 1990'erne (Castells, 2001), og det er i dag svært at overvurdere den digitale teknologis betydning for eksempelvis mødet mellem nyhedsorganisationerne og deres  kunder.  Over de seneste 10-15 år er der således sket en markant udvikling i retning af, at stadig større dele af befolkningens nyhedsforbrug foregår  på  digitale,  internetbaserede  nyhedskilder:  Hvor  det  i 2001 var 41 procent af den danske befolkning, som brugte internettet  til  at  tilgå  nyheder  (IT  og  Forskningsministeriet,  2001), var tallet i 2013 steget til 81 procent (Nielsen &amp; Schrøder, 2013). Tilsvarende er andelen, som læser en trykt avis, nede på 47 procent (Nielsen &amp; Schrøder, 2013). Fremskrives de aldersmæssige variationer i brugen af forskellige nyhedsmedier, forekommer en yderligere, fremtidig radikalisering af disse udviklinger at være et særdeles realistisk scenario.

Dette skifte udfordrer nyhedsorganisationerne på deres indtjening,  for  de  stadigt  faldende  oplags-  og  læsertal  på  tværs  af aviserne har ikke kun medført et økonomisk pres på grund af de faldende indtægter fra abonnements- eller løssalg. Ændringerne i  brugsmønstrene  har  også  stor  økonomisk  betydning,  fordi annonceindtægterne  online  generelt  er  betydeligt  mindre  end på tryk; ifølge Jones og Salter (2011: 37) er en avislæser i Storbritannien eksempelvis anslået til årligt at være 18 £ værd i annonceindtægter, mens en netavislæser kun er 1,2 £ værd. Set i kombination med, at brugerbetaling for onlinenyheder endnu har til gode for alvor at slå igennem, udgør den digitale bevægelse en helt  konkret  udfordring  for  journalistikkens  indtjeningspotentiale.

De udfordringer, denne økonomiske situation i sig selv udgør, er  samtidig  blevet  intensiveret  af  den  globale  finanskrise,  som siden 2008 har om ikke eroderet så i hvert fald svækket det økonomiske  fundament  både  hos  medieorganisationerne  selv  og hos annoncørerne, som har haft mindre budgetter at gøre godt med.

Og  så  er  annoncørerne  i  vid  udstrækning  rykket  til  andre medieaktører, hvor de oplever at få mere for pengene. Destinationen for dette ryk er først og fremmest Google og Facebook, som i 2011 stod for omtrent 63 procent af danskernes samlede brugte onlinetid  (Danske  Medier,  2012),  og  hvor  annoncerne  i  højere grad end hos nyhedsorganisationerne kan rettes direkte til meget klart definerede målgrupper. Individuelle reklamer tilpasset konkrete søgeord og eksplicitte, individuelle interessetilkendegivelser rammer målgruppen renere end trykte annoncer til mange tusinde læsere. Kampen om opmærksomhed er således skærpet, og  nyhedsorganisationerne kæmper ikke kun mod hinanden i det  digitale  samfund  -  de  kæmper  mod  hinanden,  internationale nyhedsorganisationer, fritstående nyhedsmedier, aggregerende nyhedssider, sociale medier, blogs, underholdningssider og alt muligt andet. Og selvom netaviserne generelt ligger højt på listen over de mest velbesøgte netsteder, vil situationen for de etablerede nyhedsorganisationer sandsynligvis aldrig igen blive som i de gode gamle dage...

Udviklinger som disse har medført et øget fokus på, at der er en økonomisk side af nyhedsproduktionen, og at journalistikken indgår som en del af en større industri. I takt med at den traditionelle finansiering af nyhedsproduktion gennem to hovedkilder - annoncesalg og brugerbetaling (løssalg eller abonnement) -  ikke  længere  genererer  tilstrækkelige  indtægter,  er  overvejelser omkring og hensyn til finansiel stabilitet til stede, også inde i  redaktionslokalerne.  Den  journalistiske  udvælgelse  af  nyheder præges således i stigende grad af kommercielle hensyn (se eksempelvis  Kammer,  2013),  og  emneområder,  som  kan  være økonomisk  lukrative  -  eksempelvis  vægttab  og  motionsløb  opprioriteres på trods af en begrænset, publicistisk relevans (se Barland, 2012). Der er således ikke kun tale om en akademisk, teoretisk diskussion, men om en del af den journalistiske hverdag.

Den journalistik, som er blevet udført inden for rammerne af de etablerede medieorganisationer, har altid i en vis udstrækning været underlagt de økonomiske vilkår i nyhedsindustrien. Men i den situation, som medierne befinder sig i nu, er det tydeligere end før, at nyhedsproduktionen netop er en del af en industri.

Der er fem artikler i dette temanummer, som forholder sig til dette  forhold,  og  som  gør  det  med  ganske  forskellige  tilgange. Nogle  af  dem  beskæftiger  sig  med  udviklinger  og  forretningsmæssige tilpasninger, som kun lige er begyndt, og hvor fremtiden endnu er ukendt, mens andre har en solid, historisk forandring og beskriver nogle af de store linjer i nyhedsindustrien. De fleste af dem forholder sig til udviklinger inden for de skandina- viske lande, som falder inden for den demokratisk-korporative mediemodel  (Hallin  &amp;  Mancini,  2004),  mens  en  enkelt  har  et tværeuropæisk fokus. Fælles for alle fem temaartikler er imidlertid, at de forholder sig empirisk til genstandsfeltet og tilbyder indblik i, hvordan nyhedsorganisationer forholder sig til forretningsmæssige udviklinger og en økonomisk omskiftelig omverden, og hvordan markedet for nyheder fungerer.

Efter disse fem artikler følger en række artikler uden for tema, som er redigeret og introduceres af Michael Bruun Andersen.

I  den  første  temaartikel  analyserer  Ohlsson  med  et  svensk fokus de seneste 50 års institutionelle udviklinger inden for én særlig form for aviser, nemlig dem med fondsejerskab. På baggrund  af  mødereferater  og  andre  organisationsdokumenter identificerer  han  fire  overordnede  udviklingslinjer  for  denne type aviser, som hver især er med til at opridse de strukturelle ændringer, der har fundet sted over det halve århundrede. Den følgende  artikel  befinder  sig  ligeledes  på  et  makroniveau,  idet Bakker her giver en oversigt over 10 års op- og nedture for gratisaviserne i Europa og argumenterer for, at de nationale markeder måske kun kan opretholde livsbetingelserne for én gratisavis hver. Artiklen beskæftiger sig dermed med et fænomen, som er særligt interessant i en dansk sammenhæng, hvor 'gratisaviskrigen' op gennem 2000'erne udgør et vigtigt, men endnu relativt ubeskrevet kapitel i nyere dansk pressehistorie (se dog Kammer, 2009; Minke, 2008).

De følgende to artikler rykker begge tættere på redaktionslokalerne og beskæftiger sig med, hvordan der reageres på de forretningsmæssige udfordringer, som forskellige organisationer på nyhedsmarkedet står over for. Holand beskriver således, hvordan der  i  små  lokalsamfund  i  Nordnorge  forekommer  to  tilsyneladende  modsatrettede,  men  dog  simultane  udviklinger,  nemlig mod øget mediekoncentration og oprettelsen af nye, uafhængige aviser med ekstremt lokalt fokus. Selvom den geografiske dimension i artiklen er yderst fokuseret, trækker udviklingen paralleller til den udvikling imod lokalisering af journalistikken, som også ses på flere andre markeder. I temaets fjerde artikel giver Barland et indblik i den forretningsmæssige frontlinje, hvor den enkelte journalists arbejde konkret påvirkes af nye initiativer til at generere indtægter. Her gennemgås konkrete cases af, hvordan jour- nalistikken bruges til at stimulere alternative indtjeningsmuligheder i form af eksempelvis pengeudlån.

Endelig  tager Wadbring  med  temaets  sidste  artikel  fat  på  et begreb, der implicit har ligget som en understrøm i de fire foregående artikler og den generelle, akademiske og offentlige diskussion om journalistik som en del af en forretning, nemlig kommercialisering. Ved at syntetisere spørgeskemaundersøgelser fra tre årtier kortlægger hun svenske journalisters syn på kommercialiseringen og dens konsekvenser.

God læselyst.

## REFERENCER

- Barland,  Jens  (2012). Journalistikk  for  markedet. Oslo:  Universitetet  i Oslo.
- Castells, Manuel (2001). The Internet Galaxy. Reflections on the Internet, Business, and Society . Oxford: Oxford University Press.
- Danske Medier (2012). Danskernes brug af internettet 2012 . København: Danske Medier.
- Hallin, Daniel C., &amp; Mancini, Paolo (2004). Comparing Media Systems. Three Models of Media and Politics . Cambridge: Cambridge University Press.
- IT og Forskningsministeriet (2001). Trends i kvalitativ brug af Internettet . København: IT og Forskningsministeriet.
- Jones, Janet, &amp; Salter, Lee (2011). Digital Journalism . London: Sage Publications.
- Kammer, Aske (2009). Gratisaviserne som politisk ressource. København: Københavns Universitet.
- Kammer, Aske (2013). The mediatization of journalism. MedieKultur, 54 , pp. 141-158.
- Minke, Kim (2008). Aviskrigen. Dagblade i overlevelseskamp . Valby: Borgen.
- Nielsen,  Rasmus  Kleis  &amp;  Schrøder,  Kim  (2013). Danskernes  brug  af nyhedsmedier 2013 . Roskilde: Center for Magt, Medier og Kommunikation, Roskilde Universitet.
- Schudson, Michael (2005). Four Approaches to the Sociology of News. In: J. Curran &amp; M. Gurevitch (red.), Mass Media and Society (4th ed., pp. 172-197). London: Hodder Arnold.
- Willig, Ida (2010). Constructing the audience: a study of segmentation in

the Danish press. Northern Lights. Film and Media Studies Yearbook, 8 , pp. 93-114.

ASKE KAMMER er adjunkt i digital journalistik ved Center for Journalistik, Syddansk Universitet. kammer@journalism.sdu.dk