Flemming Baatz Kristensen: På pilgrimsrejse i kirkeåret, bind I og II (Lohses Forlag, 2019 og 2020)
Forfattere: Thomas Kristensen
Tidsskrift: dttk (03-11-2020)

BAATZ KRISTENSEN

FLEMAIN BAATZ KEISTENSEN

På pilg

i kirke

Fra lerste sankl

## PÅ PILGRIMSREJSE I KIRKEÅRET, BIND I OG II FLEMMING BAATZ KRISTENSEN LOHSES FORLAG, 2019 OG 2020

414 SIDER (BIND I) OG 533 SIDER (BIND II)

## Anmeldt af Thomas Kristensen

Den flittige  sognepræst  Flemming  Baatz Kristensen  i  Aarhus  er  igen  gået  til  tasterne.  Tidligere  er  det  blevet  til  en  bog om gudstjenesten, prædikensamlinger og andet godt. Denne gang må det vist siges, at  FBK  har  begået  sit  hovedværk.  Måske endda sit testamente! I hvert fald videregiver  han  her  sin  lidenskab  for  og  store viden  om  gudstjenesten  i  to  store  ressourcebøger, som vi langt ud i fremtiden kan drage nytte af. Ja, faktisk bør værket være  et  »must«  for  alle,  som  får  ansvar for gudstjenestelivet i vores kirke. Begge bind er gedigne bøger i fornem udførelse, bl.a. med papir i kirkeårets farver! En layoutmæssig præstation, som understreger værkets  langtidsholdbarhed.  Ja,  et  gennemført  opslagsværk  omkring  gudstjeneste  og  kirkeår  med  gode  registre  over emner, søndagens tekster, bibeltekster og litteraturhenvisninger bagi. Intet mindre end et kæmpearbejde fra forfatterens og forlagets side.

sidste søndag i kirkeåret. Hver søndag og kirkelig mærkedag beskrives fyldigt med baggrundshistorie,  dagens  tema,  glimt fra  den  fælleskirkelige  tradition,  salmeforslag,  miniprædikener  over  den  gammeltestamentlige  læsning,  epistel,  samt selvfølgelig med hovedvægt på evangelieteksten. Både 1. og 2. tekstrækkes tekster behandles  grundigt.  Så  grundigt,  at  bøgerne også fremtræder som en alternativ prædikensamling. Hvorfor det da også er blevet  til  en  moppedreng  på  til  sammen 947 sider! Der er virkelig tale om en langstrakt pilgrimsvandring til fordybelse.

Bind I omslutter kirkeåret fra 1. søndag i advent til langfredag. Og bind II fra påskedag (med påskelørdag som intro) til Hvorfor nu bruge så mange kræfter på kirkeår  og  tradition  som  ramme  om  kristenlivet? I en tid hvor det utraditionelle for  mange  er  mere  tiltrækkende,  endda blandt folk med en ellers konservativ kristendomsforståelse?  FBK  forklarer  selv: »Kirkeåret giver os på en særlig måde lejlighed til at lære den kristne tro at kende. I en rytme med gudstjenester søndag efter søndag  og  til  højtiderne.  Gudstjenesten, bibelteksterne, holdt sammen med salmer og symboler og stemninger på den årstid, man befinder sig i, bidrager alt sammen til,  at  man  oplever  den  kristne  tros  nedslag i sit liv. Kirkeåret er en form for årskursus i kristendom, et år med Jesus …« (Bind I, s. 9). Bedre kan det næsten ikke siges,  efter  anmelderens  mening.  Tradition og fornyelse er uløseligt forbundne. FBK fortsætter (Bind I, s. 9) med sin egen erfaring, og udfordring til læserne: »Noget af det bedste, man kan sige til en, der gerne  vil  lære  kristendommen  at  kende, er:  Gå  i  kirke  hver  søndag!  Gør  det  gennem to kirkeår, så du får begge tekstrækker med!... Kristen bliver man ved at vokse ind i gudstjenesten og kirkeåret gennem regelmæssig brug.«  Sådan!  Vise  ord  fra FBK om betydningen af kirkekristendom, han som også er fortrolig med vækkelseskristendom.

FBK lægger vægt på, at værket hedder På pilgrimsrejse i  kirkeåret.  Kirkeåret  er nemlig ikke kun en interessant historisk dimension  ved  kristendommen  for  særligt interesserede. Kirkeåret er en levende ressource! Vi er som kristne på pilgrimsfærd hele livet for at finde Gud og for at lade  ham finde os og lære ham bedre at kende. Gud er vores mål. Og til en sådan pilgrimsvandring  er  kirkeår  og  gudstjeneste med vores fælleskirkelige tradition fyldt med Åndens og nådens rigdomme til os. En pilgrimsvandring i kirkeåret er derfor altid også en bønnevandring igennem livet.  For  gudstjeneste  og  bøn  udfylder gensidigt hinanden.

FBK har samlet et væld af historiske, bibelske, dogmatiske og liturgiske oplysninger i sit værk. Samtidig opfordrer han til, at læseren altid også har Bibel og salmebog  ved  hånden.  Gudstjenestens  ho- vedbøger. Ved starten på en ny periode i kirkeåret er det en god ide at læse de sider, der fortæller om denne periode. Når man  så  når  til  en  given  helligdag,  kan man  læse  det  indledende  afsnit  om  den pågældende dag, inden man skal til gudstjeneste.  Man  kan  også  læse  de  forkyndende afsnit om hver enkelt tekst til den pågældende søndag. Måske bør man dog først lade gudstjenesten selv få ordet. Og dernæst læse de forkyndende afsnit, når man er kommet hjem fra kirke til fortsat søndagsfordybelse. FBK skriver lange miniprædikener over de forordnede tekster. Måske også for lange til et opslagsværk. Anmelderen  ville  nok  have  foretrukket kortere,  mere  parafraseagtige  gennemgange af teksterne. Men disse miniprædikener kan så give en hel søndagspakke til de søndage, hvor man sidder på en øde ø og derfor ikke kan deltage fysisk i søndagens hellige time i Guds Hus.

Ud  over  tekstgennemgangen  til  hver søndag er der så også en »Til eftertanke« med korte kerneord og længere citater fra Bibelens og kirkehistoriens rige litteratur. Her funderes der over bestemte personer, bestemte bibelhenvisninger, forholdet mellem dengang og nu, ja, Åndens mange  nedslag  i  kirkens  lange  historie.  Ikke mindst disse eftertanker er det spændende at slå op på, da de bringer os i kontakt med  hele  vores  kirkelige  storfamilie  til alle tider. Får man ikke læst miniprædikenerne den pågældende søndag, så får man en masse åndelig rigdom og visdom med sig fra »Til eftertanke«.

Værket har for mig at se en særlig værdi, ja er som sagt »et must«, i en tid, hvor megen  gudstjenestefornyelse  er  optaget af, hvad man kan præstere med multimedier, egne opfindelser og friske tiltag. Da er det berigende at slå op i en klog bog om den åndelige rigdom, som ligger parat til at  øse  af  fra  den  fælleskirkelige  gudstjenestetradition.  Opsparet  åndelig  kapital med hellighed og venlighed, som stadigvæk er bærekraften i den »hellige, almindelige  kirke«,  som  vi  bekender  troen  på ved  gudstjenesten.  FBK  har  fast  grund under fødderne, og derfor kan han holde gudstjeneste  med  både  Himmelhøjde  og verdensvidde. Fast evangelisk-luthersk og samtidig med blik for hele den fælleskirkelige tradition.

Denne anmeldelse skrives i den mærkelige coronavirustid, hvor der fortsat er stærke begrænsninger på at gå til gudstjeneste i ugens hellige time. Vel første gang i kirkens historie, for ellers har mulighed for bøn og gudstjeneste i Guds Hus altid været anset for det vigtigste i krisetider. Men når du altså ikke kan leve dit regelmæssige  kirkeliv,  som  du  ellers  har  for vane,  da  kan  din  søndag  beriges  ved  at læse dagens afsnit i denne bog. Du bliver klogere, du bliver udfordret, du bliver op- bygget af kirkens indbyrdes trøst og formaning.

Som det ses, er denne anmeldelse fyldt med respekt for og glæde over FBK's store arbejde. En lille  rynke  på  næsen  har  jeg dog også. For straks jeg fik bøgerne i hånden, undrede det mig, at FBK deler kirkeåret mellem ved påsketide, og ikke efter pinsen. For festhalvåret i kirken varer dog fra  advent  til  pinse.  FBK  begrunder  sin opdeling med, at bind I og bind II dermed kunne blive nogenlunde lige store i sideantal. Der ville nu have været fin plads i bind I til hele festhalvåret, for bind II er blevet  voldsom  meget  større  end  bind  I. En lidt dum fejl, for man vil ofte gribe forkert i bogreolen, når man griber efter påske- og pinseforklaringerne. Denne praktiske bommert skal dog ikke skygge for, at FBK's store værk fortjener at stå centralt i  alle  gudstjenesteglade og gudstjenesteansvarliges bogreol, lige til at gribe efter og slide på.

Sæt derfor dette værk øverst på ønskesedlen - eller køb det selv!