Anmeldelse af Jørgen Podemann Sørensen: Det gamle Ægyptens religiøse litteratur – Fra Pyramideteksterne til Hermes Trismegistos.
Forfattere: Caroline Elisabeth Fisker
Tidsskrift: rvt (2015-11-20)

## Anmeldelse

J ØRGEN PODEMANN SØRENSEN, Det gamle Ægyptens religiøse litteratur Fra  Pyramideteksterne  til  Hermes  Trismegistos ,  Forlaget  Univers,  Højbjerg 2013, 237 sider.

Jørgen  Podemann Sørensens  (JPS)  bog  er  tænkt  som  en  indførende  håndbog  i  det gamle Ægyptens religiøse litteratur. JPS er lektor i religionshistorie ved Københavns Universitet og har specialiseret sig i den ældre ægyptiske religionshistorie. Han har udgivet en lang række artikler og bøger om emnet, hvoraf den her anmeldte bog er seneste skud på stammen. Bogen er en stærkt omarbejdet og udvidet udgave af en tidligere  udgivelse  fra  1999, Det  Gamle  Ægypten  -  Religiøse  Tekster. Flere  oversatte tekster er kommet til, og bogens indledende del er udvidet. Bogen dækker et bredt kronologisk spænd fra de ældste pyramidetekster fra ca. 24. årh. fvt. til den hermetiske  litteratur  fra  omkring  1.-2.  årh.  evt.  Den  omhandler  mange  af  de  forskellige tekstgenrer, der findes inden for den religiøse litteratur i oldtidens Ægypten, og skal således give et bredt overblik over et stort tekstkorpus.

Bogen består af to overordnede dele. Første del er en generel indføring i det gamle Ægyptens religiøse litteratur, anden del er et udvalg af disse tekster i dansk oversættelse. Bagerst i bogen finder man desuden et nyttigt leksikon over vigtige navne og begreber fra bogen, samt en tidstavle der giver et hurtigt periodisk overblik. Bogens første, indførende del udgøres af kapitler, der dels er tematisk, dels kronologisk opbygget:  tematisk,  da  hvert  kapitel  omhandler  en  særlig  form  for  tekster  såsom pyramidetekster,  tempellitteratur  etc.;  kronologisk,  fordi  disse  kapitler  er  ordnet efter, hvornår denne litteraturtype først blev anvendt. Disse kapitler er opdelt under to hovedafsnit, Den klassiske ægyptiske religions litteraturformer , og Ptolemær- og Romertiden. Denne inddeling understreger JPS's idé om at vise litteraturens udvikling gennem  tid  samt  den  ændring,  der  skete,  da  Ægypten  i  hellenistisk  tid  kom  under fremmed herredømme. Disse kapitler om de forskellige teksttyper indledes med en redegørelse for den pågældende genres tilblivelses- og brugskontekst, dvs. fra hvornår typen af tekster først blev taget i brug, af hvem og i hvilke sammenhænge de blev anvendt. Mange af Ægyptens religiøse tekster var illustreret med billeder, en sammenhæng JPS lægger stor vægt på: gennemgangen af teksterne er således rigt illustreret både for at støtte tekstgennemgang og analyse og for at fremhæve det tætte forhold mellem billeder og tekst.

Bogens  første  kapitel  adskiller  sig  lidt  fra  de  øvrige,  idet  det  omhandler  den ægyptiske mytologi og nogle af de grundlæggende tanker, der gjorde sig gældende inden  for  den  gamle  ægyptiske  religion.  Kapitlet  omhandler  således  ikke,  som  de øvrige, en bestemt tekstgenre, men fungerer som en indledning til resten af bogen. Det  mytologiske  stof  er  jo  netop  det,  mange  af  de  religiøse  tekster  trækker  på  og udspringer af, og der bliver hyppigt henvist til informationer fra dette kapitel i resten af bogen.

Bogens anden del er et tekstudvalg, hvor der findes oversatte tekster inden for hver af de genrer, der er blevet gennemgået i den indledende del. Denne del af bogen er opbygget parallelt med bogens første indførende del, således at hvert kapitel omhandler en ny genre af den religiøse litteratur, kronologisk opsat så de følger kapitlerne i første del. Tekstudvalget er med sine 126 bogens mest omfattende del og giver et godt indblik i religionens originale tekster. Alle tekster med undtagelse af sarkofagteksterne,  som  er  oversat  og  kommenteret  af  Gertie  Englund,  er  oversat  af  JPS selv. Før hver tekst er en kort præsentation af den oversatte kilde, som giver et overblik over handlingen, samt information om datering og brugskontekst. Teksterne er yderligere forsynet med fodnoter, som uddyber og forklarer udvalgte passager. Dette  kan  være  både  supplerende,  historiske  fakta,  geografiske  præciseringer  eller kommentarer til, hvordan passagen skal tolkes og forstås. Som den første, indførende del af bogen er også tekstudvalget ledsaget af figurer, der viser de illustrationer, der også var en del af de originale ægyptiske tekster.

Bogens to hovedafsnit virker på en og samme tid tæt forbundet og meget opdelte. Selve idéen om at have en indførende, generel del om litteraturen først og dernæst eksempler  på  denne  litteratur  er  selvfølgelig  oplagt  og  på  mange  måder  frugtbar: Teksterne er, selv oversat til dansk, vanskelige at forstå uden en ordentlig kontekst og en forståelse for nogle af de grundlæggende forestillinger i den gamle ægyptiske religion,  og  en  ordentlig  introduktion  til  litteraturen  er  på  den  måde  helt  på  sin plads.  Omvendt er der så væsentlige overlap i de to dele,  at  de  kan  komme  til  at virke  som  to  sider  af  samme  sag.  Bogens  første,  indførende  del  indeholder  som nævnt mange tekststykker, som bliver  brugt som eksempler på den gennemgåede tekstgenre. Dette gør, at bogens anden del, selve teksterne, som trods alt fylder størstedelen af bogen, kommer til at virke som et stort og omfattende appendiks til bogen. Tekstudvalget er for sin del også ledsaget af korte, introducerende afsnit, som udfylder samme funktion som bogens indførende del om end i langt mindre omfattende grad. Af denne årsag kommer bogens to dele til at fremstå  som  to separate enheder, hvor man er lidt i tvivl om bogens primære fokus.

Bogens  første,  indførende  del  er  som  tidligere  nævnt  den  del,  som  er  udvidet mest i forhold til JPS's tidligere udgivelse fra 1999, og den fylder nu 87 sider. JPS gør meget  ud  af  at  kontekstualisere  litteraturen  og  forbinde  den  med  den  ægyptiske verden og religion som helhed, og der bliver således hyppigt inddraget andre aspekter end de rent litterære, såsom betydningen af ritualer over for overbevisninger og dogmer,  templet  og  kulten,  internationaliseringen  i  den  hellenistiske  periode  med udbredelsen af ægyptiske guddomme til den græsk-romerske verden etc. En af de ting som JPS fremhæver som centralt for den gamle ægyptiske religion, er den regenerative cyklus med den tætte sammenhæng mellem urtid og nutid, liv og død. Disse tankers  genspejling  i  litteraturen  understreges  på  tværs  af  de  forskellige  kapitler, hvilket fungerer som en form for rød tråd, der binder indføringens kapitler sammen. Der er også et ekko af denne tanke i JPS's opdeling af bogens indførende del i hhv. det  klassiske  Ægypten  og  det  ptolemæerske/romerske  Ægypten,  idet  den  senere litteratur bygger på den ældre og nyfortolker og viderefører den, akkurat som nutiden skal genskabe urtiden.

På nogle punkter fungerer bogens første del næsten som en indføring til Ægyptisk  religion  generelt  omend  med  fokus  på  litteraturen.  Dette,  særligt  kombineret med det brede kronologiske spænd, er selvsagt et stort emne at dække på bare 87 sider, og projektet har da også sine svagheder. Indføringen fremstår enkelte steder lidt rodet og flyvskt, og der er et stort fokus på den detaljerede analyse af teksteksemplerne, som gør, at man til tider mister overblikket. Én ting, jeg som læser særligt savner,  og  som  til  dels  kunne  have  afhjulpet  dette  problem,  er  en  egentlig  indledning. Bogen er forsynet med et kort forord, men en indledning hvor forfatteren beskrev bogens mål og tanken bag den og dens opbygning havde været yderst behjælpeligt. Disse mangler til trods fremstår den indførende del dog fint sammenhængende og dækkende, og man føler, at man har fået et godt indblik i den ægyptiske litteratur og dens udvikling over en lang tidsperiode.

En af bogens forcer er desuden den gennemgående brug af billeder. Billederne er en god støtte til gennemgangen og analyserne af teksterne, og de understreger den tætte  sammenhæng mellem tekst og billede i det gamle Ægypten. Det gør, at man som læser føler, at man kommer lidt mere ind under huden på religionen og dens tankegang. JPS inddrager desuden ofte paralleller til andre religioner i sin gennemgang,  og  sætter  fænomener  ind  i  en  bredere,  religionsfænomenologisk  kontekst. Disse  sammenligninger  placerer  den  ægyptiske  religion  i  en  større  sammenhæng med andre religioner og øger forståelsen for fænomener, man ikke har noget umiddelbart kendskab til, ved at sammenligne dem med mere kendte, fx kristne praksisser.

Bogen er skrevet på dansk i et letforståeligt sprog og udgør derfor et godt alternativ til den ellers hovedsageligt engelsk- og tysksprogede litteratur om ægyptisk religion og dens litteratur. Alt i alt er bogen et ganske udmærket indførende værk til den ægyptiske litteratur, som henvender sig til både studerende på religionsvidenskab, samt alle der har en interesse i det gamle Ægypten. Den giver et godt overblik over det gamle Ægyptens store og varierede religiøse tekstkorpus og er et godt springbræt til videre læsning om emnet.

Caroline Elisabeth Fisker, stud.mag, Religionsvidenskab, Aarhus Universitet