Skolegårdens betydning for børns daglige fysiske aktivitet
Forfattere: Glen Nielsen
Tidsskrift: forumforidraet (2013-03-01)

Børn på legeplads. (Foto: Glen Nielsen)

## Skolegårdens betydning for børns daglige fysiske aktivitet

## INDLEDNING

Selvom  der  findes  mange  initiativer  til  at  øge børns daglige fysiske aktivitet er viden om, hvad der  er  af  betydning  for  danske  børns  samlede mængde af fysisk aktivitet yderst begrænset.

Fysiologisk  set  kan  fysisk  aktivitet  defineres  som,  enhver  bevægelse  af  kroppen  skabt af skeletmuskulaturen. Socialvidenskabeligt set består et barns daglige fysiske aktivitet af de  transport-,  lege-  og  idrætsaktiviteter,  som foregår og foretages af barnet i dets hverdagslivs forskellige kontekster; som i hjemmet, hos venner, i skolen, idrætsforeninger og skolefritidsordninger. Selvom det muligvis ikke kan afvises, at børn har en slags naturlig og iboende lyst  til  bevægelse,  er  det  en  vigtig  pointe,  at børns adfærd og aktiviteter er socialt orienteret  og  socialt/institutionelt  struktureret  (Corsaro, 1997; Elkonin, 1978; Dencik &amp; Jørgensen, 1999), hvormed forskellige kontekstuelle strukturer har betydning for, hvorvidt og hvordan eventuelle medfødte tendenser realiseres, neutraliseres eller forstærkes (Elkonin, 1978). Den omverden et barn indgår i, er altså et centralt  parameter  for  forståelsen  af  dets  handlinger og dermed også dets bevægelsespraksis -  når  samfundet  og  hverdagslivet  ændrer  sig, ændres også børns bevægelsespraksis. Dermed bør  bestræbelser  på  at  forklare  og  forbedre børns  daglige  bevægelsesaktivitet  medtænke og  undersøge  situationsspecifikke  faktorer  og ikke kun anskue det som et personligt valg og ansvar, som barnet blot skal overtales til at se fornuften i. I stedet må børns hverdagskontekster,  og  de  forskellige  regler  og  resurser  (Giddens, 1984: 14-25) for bevægelsesaktivitet disse indeholder, undersøges og forbedres. Overodnet set  er  det  samspillet  mellem  sådanne  omverdensstrukturer  og  barnets  individuelle  forudsætninger i form af intentioner, præferencer og kompetencer, der skaber en mere eller mindre fysisk aktiv hverdag (Nielsen, 2011: 13-40). For eksempel  er  en  fælles  grundlæggende  udfordring for børns forskellige selvorganiserede bevægelseslege i frikvarterer, fritidshjem, haver, gader og parker, og dermed størstedelen af deres  bevægelsesaktivitet  at  skabe  en  aktivitet, man selv synes er sjov samtidig med, at legen også er tilfredsstillende for de andre ('nødvendige') deltagere (Hedegaard, 1994; Nielsen &amp; Stelter,  2011).  Denne  grundlæggende  præmis for at lege sætter dermed visse krav til børnenes sociale kompetencer og kreativitet på et individuelt plan samt ikke mindst i gruppen samlet set (Corsaro, 2000). Dog udgør de materielle omgivelser  samt  kendskab  til  forskellige  lege hjælpende resurser i denne proces (Nielsen &amp; Stelter, 2011). Man kan sige, at en form for social kreativitet sættes i spil, kræves og udvikles i  børns  forskellige  selvorganiserede  bevægelseslege sammen. En proces som er afhængig af såvel materielle legeresurser (legefaciliteter i skolegård, park, vej, have osv.) som kulturelle legeresurser (kendskab til lege der kan hentes inspiration og fælles reference i).

I  denne artikel beskrives på kvantitativ vis sammenhængen mellem antallet af permanente  legefaciliteter  i  skolegårde  og  mængden  af daglig fysisk aktivitet blandt børn i to danske forstadskommuner og 7 New Zealandske landsbysamfund. Valget af fokus på skolegårdsfaciliteter  skyldes,  at  alle  børn  tilbringer  mange af ugens timer i skolefrikvarterer, hvor der er gode sociale ressourcer til at være bevægelsesaktiv i form af andre børn at lege med udendørs, og hvor der kan være gode materielle ressourcer for at være aktiv i form af lege- og idrætsfaciliteter.  Dermed  kan  disse  legefaciliteter potentielt have stor betydning for mange børn i mange timer. Dette valg er dog også pragmatisk metodisk  motiveret,  idet  skolegårdsfaciliteter er  ret  konkrete  strukturer,  som  kan  kvantificeres  forholdsvist  objektivt  modsat  fx  skolers kulturelle værdier og børns lokale sociale koder angående bevægelsesaktivitet. Endelig er antallet af legefaciliteter et forhold, som med sikkerhed kan ændres, hvis der prioriteres ressourcer til det.

Det er valgt at analysere og sammenligne data fra danske forstadskommuner og New Zealandske landsbyer, fordi det har været mig muligt at indsamle sammenlignelige data fra disse to kontekster, og fordi gentagelsen af undersøgelsen af sammenhængen mellem skolegårdsfaciliteter og børns fysiske aktivitet i så forskellige geografiske,  sociale  og  kulturelle  kontekster øger undersøgelsens eksterne validitet.

Artiklen  er  således  en  fortolkende  syntese af resultater fra tidligere udgivet forskning af forfatteren omhandlende børns daglige fysisk aktivitet samt skolegårdsfaciliteters betydning herfor.  Til  sidst  relateres  disse  resultater  til andre undersøgelser og til mulige praktiske og forskningsmæssige konsekvenser.

## METODE

## Deltagere

Ballerup og Tårnby kommuner indgik i 2001 i et  multidisciplinært  forskningsprojekt  kaldet COSCIS omhandlende børns fysiske  aktivitet, sundhed  og  læring.  704  ud  af  1024  adspurgte børnehaveklassebørn i alderen 6-7 år fra 18 skoler i Ballerup og Tårnby kommuner deltog i undersøgelsen. Der blev indsamlet data fra disse børn, da de gik i børnehaveklasse og tre år senere, da de gik i 3. klasse. Ud af de 704 deltagere lykkedes det at indsamle både dagbogsdata og valide målinger af fysisk aktivitet (Nielsen et  al.,  2012a)  fra  594  børn,  da  de  gik  i  børnehaveklasse og fra 518 af disse børn, da de 3 år senere gik i 3. klasse. Respondentgruppen var repræsentativ for hele børnegruppen i Ballerup og Tårnby kommuner angående vægt og højde (Eiberg  et  al.,  2005),  og  var  angående  sociale forhold  som  fordelingen  af  ejer-  og  lejebolig, socialklasser og etniske minoriteter forholdsvis repræsentativ for den danske befolkning (Nielsen et  al.,  2012b),  men  bør  dog  betragtes  som mest repræsentativ for børn i forstadskommuner som Ballerup og Tårnby.

AF GLEN NIELSEN

I det new zealandske studie af børns daglige fysiske  aktivitet  deltog  5-12  årige  børn  fra  7 såkaldte Primary Schools (dvs. skoler for børn i  alderen  5-12  år)  i  landlige  omgivelser  50-70 km fra byen Dunedin i regionen Otago på det sydlige  New  Zealand.  Data  blev  indsamlet  i 2004, hvor der var 578 børn i alderen 5-12 år på de syv skoler. Af disse sagde 521 (90%) ja til at deltage. Grundet forskelligt fravær blev der indsamlet valid accelerometerdata fra 495 børn (86%).  Socioøkonomisk  repræsenterede  disse børn new zealandske børn af familier mellem den  3.  og  6.  socioøkonomiske  decintil  bosat i  landlige  omgivelser,  beskæftiget  primært  i landbrug og industri (Nielsen et al., 2010).

## Målinger af fysisk aktivitet

Både  i  Otago  og  i  Ballerup-Tårnby  projektet blev børnenes daglige fysiske aktivitet estimeret via accelerometermålinger.

Et  accelerometer  måler  antallet  og  kraften af accelerationer foretaget af den krop, den er monteret på, og omsætter kombinationen heraf til  tællinger,  der  giver  et  ret  præcist  mål  for omfanget  af  bevægelsesaktivitet. 1   Ved  anvendelse af accelerometre kan mængden af fysisk aktivitet  bl.a.  kvantificeres,  som  antal  minutters bevægelsesaktivitet over et bestemt energiforbrug. I denne artikel beskrives mængden af bevægelse af moderat intensitet svarende til et energiforbrug på 4-6 gange hvilestofskiftet eller gang og løb af ca. 5,2 km/t, og mængden af intens aktivitet svarende til en intensitet af mindst 6  gange  hvilestofskiftet  eller  løb  med  mindst 6,4  km/t.  I  Ballerup-Tårnby-undersøgelsen  bar børnene et accelerometer af mærket MTI 7164 i fire dage. I studiet i New Zealand bar børnene et accelerometer af mærket Mini-Mitter Actical accelerometer i 2 til 5 dage.

Da der ikke blev anvendt de samme accelerometre og præcist de samme protokoller og målekriterier i de to studier, er data herfra angående mængden af fysisk  aktivitet  ikke  fuldstændig sammenlignelig. Sigtet er derimod at beskrive sammenhængen mellem antallet af legefaciliteter,  der  blev  talt  i  børnenes  skolegårde,  samt børnenes daglige fysiske aktivitet. For mere uddybende  beskrivelser  af  både  deltagerne,  de indsamlede  accelerometerdata  og  behandlingen heraf henvises til Nielsen et al. (2012a) for de danske data og Nielsen et al. (2010) for de new zealandske data.

## Bestemmelse af konteksten for den fysiske aktivitet

I det danske studie udfyldte børnene og deres forældre et tidsskema, som spurgte ind til barnets  aktiviteter  på  forskellige  tider  af  dagen, i  de dage de bar accelerometeren, og der blev indsamlet  information  fra  skoler  og  lærere om tidspunkterne for skolestart,  frikvarterer, idrætstimer og afslutning af skoledagen. Dette gjorde  det  muligt  at  placere  aktivitetsmålingerne i deres forskellige kontekster og dermed opnå  mål  for  det  gennemsnitlige  aktivitetsniveau i disse kontekster.

I det new zealandske studie blev kun anvendt tidspunkter for skolestart og slut til at kategorisere børnenes hverdag i de 2 overordnede kontekster skole og fritid.

## Optælling af legefaciliteter i skolegårdene

Fremgangsmåden til at tælle antallet af legefaciliteter i de danske og i de new zealandske studier var ens.

Jeg  udførte  observationer  af  børns  frikvartersaktiviteter  for  at  skabe  indsigt  i,  hvilke permanente  skolegårdsfaciliteter  der  kan  inspirere og bruges af børn til at strukturere en leg omkring. Der blev observeret i 10 new zealandske skoler og 22 danske skoler med to observationer hvert sted. Disse observationer viste hurtigt, at børns udendørsleg i frikvarterer foregår i grupper. Dette ledte til en definition af de faciliteter, som skulle tælles, til at være permanente materielle skolegårdsstrukturerer, som en gruppe af børn kan bygge en leg op omkring. Ud fra observationerne af børnenes frikvarters aktiviteter blev konstrueret en liste over typer af skolegårdsstrukturerer, som skulle tælles. Listen bestod af følgende elementer:

- -Asfaltaftegninger  til  lege  som  hinkerude, Four-Square, fanger og lignende
- -Legepladselementer store nok til at udgøre rammen om en gruppe børns leg (fx et tårn, et klatrestativ, en vippe og lignende)
- -Grupper af træer, buske samt bakker store og tætte nok til at kunne bruges til rollelege, gemmeleg, fanger og lignende
- -Mure til boldspil

Legestativ. (Foto: Glen Nielsen)

Legestativ. (Foto: Glen Nielsen)

- -Sandkasser
- -Tennisnet og trampoliner (fandtes kun i de new zealandske skoler)
- -Mål og ringe til boldspil.

Ud fra denne liste taltes antallet af permanente legefaciliteter i de 17 skolegårde i Danmark og  i  de  7  skolegårde  i  New  Zealand  to  gange hver på forskellige dage. Hvor der var forskelle i  tællingerne  blev  udført  en  tredje  optælling, som blev anvendt.

## Statistisk analyse

Data om konteksternes og herunder skolegårdsfaciliteters  betydning  for  mængden  af  børnenes fysiske aktivitet blev analyseret som tværsnitsdata. Der er altså ikke analyseret data om konsekvenser af ændringer i antallet af legefaciliteter  i  skolegårde,  men  blot  tværsnitsdata om hvordan forskellige antal af legefaciliteter i forskellige skolegårde er korreleret med mængden  af  børns  daglige  fysiske  aktivitet.  Disse korrelationer blev justeret for åbenlyse konfun- dere så som social baggrund og sæson/vejr (se resultatafsnit for præcisering).

Til at beskrive den gennemsnitlige mængde af fysisk aktivitet i forskellige kontekster blev anvendt  den  gennemsnitlige  procentdel  af  tiden i den kontekst børnene var fysisk aktive af mindst moderat niveau. Til at identificere forskelle i disse gennemsnitlige aktivitetsniveauer for forskellige kontekster blev anvendt 95% konfidensintervaller. Til at undersøge forskelle grupper  imellem  angående  aktivitetsniveauer blev også anvendt independent samples T-test.

Til at beskrive sammenhængen mellem antallet af legefaciliteter i skolegårdene og børnenes samlede mængde fysisk aktivitet og mængden af  fysisk  aktivitet  i  skoletiden  blev  anvendt liniær regression. I disse analyser blev aktivitetsmålene log10 transformeret for at opnå bedre  linearitet,  og  normalfordeling  og  sammenhængene er derfor beskrevet som den procentuelle øgning af mængden af fysisk aktivitet (1/ exp. B ). Til at beskrive sammenhængen mellem antallet  af  legefaciliteter  og  andelen  af  børn, som opnår en times fysisk aktivitet om dagen af mindst moderat intensitet, blev anvendt binær logistisk regression.

## UDVALGTE RESULTATER OMHANDLENDE SKOLEGÅRDES BETYDNING FOR BØRNS FYSISKE AKTIVITET

## B ørns aktivitetsniveauer i deres forskellige hverdagskontekster

Nedenstående graf (figur 1) er fra artiklen Gender  differences  in  the  daily  physical  activities  of Danish school children (Nielsen, Pfister, &amp; Andersen, 2011) og er baseret på data omhandlende aktivitetsniveauerne i forskellige hverdagskontekster for børn i 3. klasse i Ballerup og Tårnby. Grafen  viser,  at  børnenes  aktivitetsniveau  er meget afhængigt af, hvilken kontekst børnene befinder  sig  i.  Ud  over  høje  aktivitetsniveauer i nogle få ugentlige timers skole- og (for de idrætsaktive børn) foreningsorganiseret idræt, havde børnene relativt høje aktivitetsniveauer i  deres  daglige  institutionelle  kontekster  for selvorganiseret udendørsleg i frikvarterer og i fritidshjem (SFO).

Ud over at konteksten har betydning, viser figuren også, at betydningen af individuelle karakteristika og social identitet, i dette tilfælde i form af køn, er afhængig af, hvilken kontekst aktiviteten finder sted i, dvs. typen af aktivitet. Drenge  og  piger  var  lige  aktive  i  organiseret idræt, men drenge havde en gennemsnitlig højere samlet mængde af daglig fysisk aktivitet og større sandsynlighed for at opnå den anbefalede  times  fysisk  aktivitet  dagligt  grundet væsentligt højere aktivitetsniveauer i skolefrikvarterer og fritidshjem. Denne forskel kunne delvist forklares med drenges højere deltagelse i og dermed interesse og evner for fodbold - en aktivitet der er gode faciliteter og stærke traditioner for i danske skolegårde og fritidshjem (Nielsen, Pfister, &amp; Andersen, 2011).

Grafen for aktivitetsniveauerne i forskellige kontekster, da børnene gik i børnehaveklasse, viser  de  samme  tendenser  og  er  derfor  ikke gengivet her (se evt. Nielsen, Pfister, &amp; Andersen, 2011).

På trods af lavere deltagelse i foreningsidræt var børn med etnisk minoritets eller lav socioøkonomisk baggrund ikke mindre fysisk aktive end andre børn, når deres samlede mængde af daglig fysisk aktivitet blev målt direkte af en accelerometer  (Nielsen  et  al.,  2011;  Nielsen, 2012b).  Dette  skyldtes,  at  der  ikke  var  nogen social  ulighed  i  mængden  af  aktivitet  i  børnenes  daglige  kontekster  for  selvorganiseret udendørsleg, som udgør mange timer ugentligt med et relativt højt aktivitetsniveau. Igen var disse resultater overordnet set ens for både børnehaveklasse og 3. klasse.

Figur 1. Gennemsnitlig procentdel af tiden (95% CI) drenge og piger i 3. klasse er fysisk aktive over moderat niveau i forskellige kontekster

## Sammenhængen mellem antallet af permanente legefaciliteter i skolegårdene og børnenes daglige fysiske aktivitet

Som beskrevet ovenstående har børn i børnehaveklasse og 3. klasse gennemsnitligt set relativt høje aktivitetsniveauer, når de befinder sig ude i deres skolegårde under frikvarterer. Skolebørn har  frikvarter  3-6  timer  om  ugen,  hvormed  bidraget herfra til den samlede ugentlige mængde fysiske  aktivitet  kan  være  væsentligt.  Nedenstående tabel (tabel 1) beskriver den betydning, antallet  af  permanente  legefaciliteter  i  skolegårdende  har  for  den  daglige  mængde  fysiske Boys Data er præsenteret som % øgning af mængden af fysisk aktivitet af moderat niveau, intenst niveau samt samlet fysisk aktivitet (af moderat og intenst niveau) per øgning med 10 ekstra legefaciliteter. De viste sammenhænge er justeret for sæson, køn og socioøkonomisk position. Den statistiske usikkerhed for sammenhængene er beskrevet som 95% konfidensintervallet (i parentes) for øgningen i aktivitet samt P-værdien for sammenhængen. Skoletid er defineret som kl. 8:00 til kl. 13:00 på skoledage. Samlet daglig aktivitet er målt i tidsrummet kl. 7:00 til kl. 23:00 på alle målte dage aktivitet  blandt  børnene  i  Ballerup  og  Tårnby. Tabellen er en opsummering af resultaterne fra artiklen School playground facilities as a determinant of children's daily activity - a cross-sectional study of Danish primary school children (Nielsen et al., 2012a), og data er præsenteret som den procentuelle øgning af mængden af fysisk aktivitet af  moderat niveau, intenst niveau samt samlet mængde fysisk aktivitet (moderat + intenst niveau) per 10 ekstra legefaciliteter inden for det observerede antal legefaciliteter i skolegårdene, som varierede fra min. 5 til max. 47 stk. 2

Tabel 1. Sammenhænge mellem antal skolegårdsfaciliteter og fysisk aktivitet blandt børn i Ballerup og Tårnby kommuner

|                            | Børnehaveklassen                          | Børnehaveklassen        | 3. klasse                                 | 3. klasse   |
|----------------------------|-------------------------------------------|-------------------------|-------------------------------------------|-------------|
|                            | %øget aktivitet pr. 10 ekstra faciliteter | p                       | %øget aktivitet pr. 10 ekstra faciliteter | p           |
| Aktivitet i skoletiden     |                                           |                         |                                           |             |
| Minutter aktiv             | 26% (19%-35%)                             | <0,001                  | 24% (13%-30%)                             | <0,001      |
| Minutter moderat aktivitet | 26% (19%-33%)                             | <0,001                  | 19% (12%-26%)                             | <0,001      |
| Minutter intens aktivitet  | 12% (0,1%-21%)                            | 0,042                   | 37% (24%-51%)                             | <0,001      |
| Samlet daglig aktivitet    | Samlet daglig aktivitet                   | Samlet daglig aktivitet | Samlet daglig aktivitet                   | <0,001      |
| Minutter aktiv             | 8% (5%-12%)                               | <0,001                  | 9% (4%-13%)                               | <0,001      |
| Minutter moderat aktivitet | 7% (2%-12%)                               | <0,001                  | 9% (4%-14%)                               | 0,003       |
| Minutter intens aktivitet  | 11% (5%-16%)                              | <0,001                  | 14% (5%-23%)                              | <0,001      |

Som det ses i tabellen var 10 ekstra legefaciliteter forbundet med 8% mere daglig aktivitet, da børnene gik i børnehaveklasse og 9% mere daglig aktivitet i 3. klasse. Set ud fra børnenes gennemsnitlige daglige mængde fysisk aktivitet  svarer  dette  til  7  minutters  ekstra  daglig aktivitet  i  børnehaveklassen  og  8  minutters daglig fysisk aktivitet i 3. klasse (Nielsen et al., 2012a).  Disse  sammenhænge  var  uafhængige af køn og social baggrund.

Ovenstående tal er begrænset til at beskrive sammenhængen  mellem  legefaciliteter  og  fysisk  aktivitet  som  forskelle  i  den  gennemsnitlige  aktivitet  blandt  børnene.  Ser  vi  på  sammenhængen mellem antallet af legefaciliteter i børnenes skolegårde og andelen, der ikke opnår en times fysisk aktivitet dagligt (af mindst moderat  intensitet),  viser  sig  den  sammenhæng, at  per  10  ekstra  legefaciliteter  i  skolegården øges sandsynligheden for, at børnene er aktive en time dagligt, med 30% i børnehaveklassealderen og med 70% i 3. klasse (Nielsen et al., 2012a). Det er altså ikke kun det gennemsnitlige niveau af fysisk aktivitet, som er sammenhængende med antallet af skolegårdsfaciliteter, men også sandsynligheden for at være aktiv en time dagligt - hvilket kan tolkes som, at jo flere skolegårdsfaciliteter jo mindre risiko er der for en i sundhedsmæssig forstand problematisk inaktivitet (ikke at opnå den anbefalede times daglige fysiske aktivitet af mindst moderat intensitet).

En  anden  interessant  sammenhæng  er,  at antallet  af  legefaciliteter,  som  blev  talt  i  hver skolegård,  var  stærkt  korreleret  med  antallet  af  forskellige  typer  af  legefaciliteter,  dvs. variationen i legefaciliteterne (børnehaveklasse:  r=0,612, P =0,017,  3.  kl.  r=0,723, P =0,008). Dermed kan en  del  af  effekten  af  antallet  af legefaciliteter  på  mængden  af  fysisk  aktivitet og ikke mindst andelen, som er inaktive, være en effekt af større variation i legemuligheder. Da  børn  er  forskellige,  har  de  sandsynligvis forskellige interesser og evner for bevægelsesaktiviteter i skolegårde, hvormed et større udvalg  af  muligheder  kan  skabe  bevægelsesmuligheder for en større andel af børn og dermed hæve  det  gennemsnitlige  aktivitetsniveau  og ikke mindst andelen, som er aktive en time dagligt. Fx var den høje andel af drenge, der spiller fodbold en del af forklaringen på kønsforskellen i fysisk aktivitet (Nielsen, Pfister, &amp; Andersen, 2011).  I  selv  de  dårligst  udstyrede  skolegårde findes mulighed for at spille fodbold og dermed en bevægelsesmulighed for disse drenge. Med øget  antal  af  legefaciliteter  øges  også  antallet af  andre  faciliteter  end  fodboldbaner  og  dermed muligheden for, at børn, der ikke besidder interessen, evnen eller måske blot rette køn eller sociale status til at kunne deltage i fodbold i frikvartererne, kan være aktive på anden vis.

Der var også korrelation mellem skolegårdsareal  og  fysisk  aktivitet  isoleret  set,  men  der var  ingen  selvstændig  sammenhæng,  når  der blev justeret for antallet af legefaciliteter, som forklarede mere varians.

For at anskueliggøre hvorvidt betydningen af permanente  skolegårdsfaciliteter  kun  gør  sig gældende for stikprøven i Ballerup og Tårnby (fx  grundet  specifikke  forhold  eller  tilfældigt sammenfald)  eller  er  mere  alment  gældende, og  kan  have  betydning  i  andre  samfundskontekster,  bør  inddrages  studier  af  denne  sammenhæng i andre børnepopulationer. Gennem forskningssamarbejde  med  forskere  fra  University of Otago fik jeg mulighed for at benytte samme metode for optælling af legefaciliteter og accelerometermålinger af børn i samme aldersgruppe  til  at  lave  en  sammenlignelig  undersøgelse af sammenhængen mellem antallet af  permanente  skolegårdsfaciliteter  og  daglig fysisk aktivitet blandt skolebørn i 7 landsbyskoler i New Zealand (Nielsen et al., 2010). Dette studie  er  afrapporteret  i  artiklen Permanent play facilities in school playgrounds as a determinant of children's activity (Nielsen et al., 2010). En beskrivelse af sammenhængen mellem antallet  af  skolegårdsfaciliteter  og  daglig  fysisk aktivitet blandt de new zealandske børn er opsummeret i tabel 2. Som det ses var 10 ekstra legefaciliteter i disse skolegårde forbundet med 34% mere daglig fysisk aktivitet svarende til ca. 20 minutter (Nielsen et al., 2010).

Dermed ser det ud til, at antallet af permanente legefaciliteter i skolegårde har betydning i  to  så  forskellige  kontekster  som  danske  forstæder og på landet i New Zealand. Dog synes der at være en større betydning for mængden af fysisk aktivitet blandt børn i landlige new zealandske  omgivelser  end  blandt  børn  i  danske forstæder. Børneliv i det landlige New Zealand er på mange måder anderledes end børnelivet i  forstæder i Danmark. Fx er skoledagen længere,  der  er  ikke  skolefritidsordninger,  foreningsidræt er mindre udbredt, og andre lege og idrætter praktiseres blandt børn (Thomson, Data er præsenteret som % øgning af mængden af fysisk aktivitet af moderat niveau, intenst niveau samt samlet fysisk aktivitet (af moderat og intenst niveau) per øgning med 10 ekstra legefaciliteter. Sammenhængene er justeret for alder, køn, antal elever på skolerne samt tilstedeværelsen af aktivitetskoordinatorer. Den statistiske usikkerhed for sammenhængene er beskrevet som 95% konfidensintervallet for øgningen i aktivitet samt P-værdien for sammenhængen. Aktivitet i skoletiden er målt i tidsrummet kl. 9:00-15:00 på skoledage. Samlet daglige aktivitet er målt i tidsrummet kl. 8:00-20:00 på alle de målte dage.

Tabel 2. Sammenhænge mellem antal skolegårdsfaciliteter og fysisk aktivitet blandt børn fra Otago i New Zealand

|                            | %øget aktivitet pr 10 ekstra faciliteter   | P      |
|----------------------------|--------------------------------------------|--------|
| Aktivitet i skoletiden     |                                            |        |
| Minutter aktiv             | 23% (10% - 37%)                            | 0,003  |
| Minutter moderat aktivitet | 19% (7% - 31%)                             | <0,001 |
| Minutter intens aktivitet  | 101% (72% - 132%)                          | 0,001  |
| Samlet daglig aktivitet    |                                            |        |
| Minutter aktiv             | 34% (15% - 54%)                            | 0,001  |
| Minutter moderat aktivitet | 31% (13% - 50%)                            | <0,001 |
| Minutter intens aktivitet  | 102% (66% - 139%)                          | <0,001 |

2000; Utter et al. 2006). Dermed vil den fysiske aktivitet være forskellig fra den i Danmark og andre lande, men også betydningen af konkrete forhold som skolegårdsfaciliteter kan tænkes at afhænge af disse forskellige hverdagslivsbetingelser. At skolegårdsfaciliteter synes at have større betydning for mængden af børns fysiske aktivitet  i  New  Zealand,  kan  bl.a.  tænkes  at skyldes, at børnene her opholder sig i længere tid og en større del af dagen i deres skolegård. Skoledagen på de involverede skoler er fra kl. 9 til kl. 15 indeholdende en hel times middagspause  og  3  pauser  af  10  minutter.  Derudover afleveres  og  leger  de  fleste  børn  på  skolen  1 time før og 1 time efter skoletiden, hvor der er opsyn fra personale (a la gårdvagt). Da ophold på skolens udeområder således udgør en større del af børnenes dagligdag end blandt børnene i  Danmark, kan det måske forklare, at legefa- ciliteterne  her  har  større  betydning  for  deres samelede mængde af fysisk aktivitet.

## DISKUSSION

## Andre undersøgelser af skolegårdens betydning for børns fysiske aktivitet

Andre studier har med andre metoder og fokus vist  sammenhænge  mellem  forskellige  typer skolegårdsfaciliteter  og  børns  fysiske  aktivitet.

Studier har vist sammenhænge mellem skolegårdsareal og børns fysiske aktivitet (Sallis et al., 2001; Harten, Olds &amp; Dollman, 2008). I data fra både Ballerup-Tårnby og Otago projekterne var der også korrelation mellem skolegårdsareal  og  fysisk  aktivitet, men der var ingen selvstændig sammenhæng, når der blev justeret for antallet af legefaciliteter, som også forklarede mere varians end areal.

Andre studier har vist en effekt af at uddele  løse  legefaciliteter  som  bolde,  sjippetorve, kridt,  hulahopringe  og  lignende  (Verstraete, 2006) og af at optegne og farve forskellige felter og flader i skolegårde (Stratton, 2000; Stratton &amp; Mullan, 2005). I interventionsøjemed er det interessant, at også løse legefaciliteter har en effekt, idet de over kort sigt er billigere og ikke mindst hurtigere at anskaffe, hvilket passer godt med den projektbaserede tilgang, som ofte er herskende inden for fremme af fysisk aktivitet. En sådan indsats for at øge børns fysiske aktivitet har dog den ulempe, at den kræver en eller  anden  form  for  vedvarende  indsats  fra skolens personale eller eksterne agenter for at organiseres hver dag 3  og kræver, at mistede faciliteter erstattes. Til forskel herfra var langt de fleste af de observerede permanente legefaciliteter, som blev talt 5-10 år gamle. Flere af disse  faciliteter  har  uden  tvivl  været  dyre  at bygge,  men  synes  altså  også  derefter  at  have betydning i flere år uden efterfølgende arbejde fra skolerne eller andre. Dermed står man i  arbejdet  med  at  øge  børns  fysiske  aktivitet gennem forbedringer af skolegårde overfor at kunne gøre dette ved at bygge relativt omkostningsfulde men langtidsholdbare faciliteter eller  købe  og  organisere  uddelingen  af  relativt billige løse faciliteter, som dog skal organiseres dagligt  og  erstattes,  når  de  langsomt  mistes. Det  er  svært  entydigt  at  pege  på  den  bedste løsning. Denne vil afhænge af konteksten. Den vigtigste  pointe  er  nok  her,  at  begge  tilgange synes at have effekt, hvormed man kan vælge den  tilgang,  der  passer  bedst  til  sin  indsats rammer. Set fra et teoretisk perspektiv kan det være,  at  en  kombination  vil  have  den  største effekt. Man kan forestille sig, at løse faciliteter som fx bolde kan øge brugbarheden af faste boldspilsfaciliteter som mål, baner og mure egnet  til  boldspil,  mens  andre  løse  faciliteter som  fx  sjippetorve,  kridt,  hulahopringe,  kegler og lignende i sig selv gør særlige aktiviteter mulige, som måske kan involvere børn, der er udstyret med kendskab, evner og interesser for netop disse aktiviteter.

Børn i skolegård. (Foto: Glen Nielsen)

## Sammenfatning og perspektivering

De  beskrevne  undersøgelser  om  aktivitetsniveauerne  i  forskellige  hverdagskontekster  for børn i børnehaveklasse og 3. klasse i Ballerup og Tårnby viser, at børns fysiske aktivitetsniveau er meget afhængigt af, hvilken kontekst børnene befinder sig i. Ud over høje aktivitetsniveauer i nogle få ugentlige timers skole- og (for de idrætsaktive børn) foreningsorganiseret idræt havde børnene relativt høje aktivitetsniveauer  i  deres  daglige  institutionelle  kontekster  for  selvorganiseret  udendørsleg  så  som  i frikvarterer og i fritidshjem.

Der viste sig en positiv sammenhæng mellem antallet af legefaciliteter i børnenes skolegårde og deres omfang af daglig fysisk aktivitet uaf- hængigt  af  køn  og  socioøkonomisk  baggrund. Yderligere synes sammenhængen mellem antal skolegårdsfaciliteter  og  fysisk  aktivitet  ikke at være kulturspecifik for Ballerup og Tårnby alene, idet der også viser sig en sådan sammenhæng blandt børn fra Otago i New Zealand.

Samlet set peger disse sammenhænge på, at tiltag,  der  bygger  flere  legefaciliteter  i  skolegårde,  kan  øge  børns  gennemsnitlige  fysiske aktivitet  og  mindske  forekomsten  af  inaktivitet.  Dog er der brug for kontrollerede interventionsstudier  til  yderligere  at  verificere  en sådan effekt. Yderligere vil det være brugbart at undersøge, hvilke faciliteter der anvendes af hvilke børn og til hvad, for at kunne indrette skolegårde, der tilgodeser flere børns ønsker og kompetencer  angående  frikvartersleg,  herunder måske især de ellers inaktive børn.

Som eventuelt led i sundhedsfremme er forbedringer af faciliteter for børns selvorganiserede udeleg et tiltag, som kan fremme børns fysiske aktivitet uden at gøre det med henvisning til fornufts og nytte logik, pligt og ansvar.

Observerer man børns selvorganiserede udelege og dermed den type af aktivitet, som udgør langt størstedelen af deres samlede fysiske aktivitet,  vil  man  opdage,  at  disse  aktiviteter ikke gøres for at motionere, altså med en ekstern nyttehensigt, men derimod er en måde for børn på en kropslig og eksperimenterende vis at interagere med den sociale og fysiske omverden (Nielsen &amp; Stelter, 2011; Corsaro, 2000).

## LITTERATUR

Corsaro,  W.  M.  (1997) .  The  Sociology  of  childhood . London: Pine Forge Press.

Corsaro, W. M. (2000). Early Childhood Education, Children's Peer Cultures, and the Future of Childhood. European Early Childhood Education Research Journal, 2, 89-102.

Dencik  L.,  &amp;  Jørgensen,  P.  S.  (1999). Børn  og familie i det postmoderne samfund .  København: Hans Reitzels forlag.

de Vries, S. I., Bakker, I., Hopman-Rock, M., Hirasing, R. A., &amp; van Mechelen, W. (2006). Clinimetric review of motion sensors in children and adolescents. Journal of Clinical Epidemiology, 59 , 670-680.

Eiberg, S., Hasselstrom, H., Gronfeldt, V., Froberg, K., Svensson, J., &amp; Andersen, L. B. (2005). Maximum oxygen uptake and objectively measured physical activity in Danish children 6-7 years of age: the Copenhagen school child intervention study. British Journal of Sports Medicine, 39 , 725-730.

Ekelund, U., Sjostrom, M., Yngve, A., Poortvliet, E.,  Nilsson,  A.,  Froberg,  K.,  Wedderkopp,  N., &amp; Westerterp,  K.  (2001).  Physical  Activity  Assessed by Activity Monitor and Doubly Labelled Water in Children. Medicine &amp; Science in Sports &amp; Exercise, 33 , 275-281.

Elkonin, D. B. (1978). Towards the Problem of Stages in the Mental Development of the Child. Soviet Psychology, 10 , 225-249.

Giddens, A. (1984). The Constitution of Society - Outline of the Theory of Structuration . London: Polity Press.

Hedegaard,  M.  (1994). Beskrivelse  af  småbørn . Aarhus: Aarhus Universitetsforlag.

Harten, N., Olds, T., &amp; Dollman, J. (2008). The effects of gender, motor skills and play area on the free play activities of 8-11 year old school children. Health and Place, 14 , 386-393.

Mattocks,  C.,  Leary,  S.,  Ness,  A.,  Deere,  K., Saunders,  J.,  Tilling,  K.,  &amp;  Kirkby,  J.  (2007). Calibration  of  an  accelerometer  during  freeliving activities in children. International Journal of Pediatric Obesity, 2 , 218-226.

Nielsen,  G.  (2011). Children's  Daily  Physical Activity  -  Patterns  and  the  Influence  of  Sociocultural  Factors .  PhD  Thesis,  Department  of Exercise  and  Sport  Sciences,  University  of Copenhagen.

Nielsen, G., Bugge, A., Hermansen, B., Dencker, M., &amp; Andersen, L. B. (2011). Daily physical activity and sports participation among children from  ethnic  minorities  in  Denmark . European Journal  of  Sport  Science ,  DOI:10.1080/17461391 .2011.635697.

Nielsen, G., Bugge, A., Hermansen, B., Svensson, J., &amp; Andersen, L. B. (2012a). School playground facilities as a determinant of children's daily activity - a cross-sectional study of Danish primary school children. Journal of Physical Activity and Health, 9 (1), 104-114.

Nielsen, G.,  Grønfeldt,  V.,  Toftegaard-Støckel, J.,  &amp;  Andersen,  L.  B.  (2012b).  Predisposed  to participate? The influence of family socio-economic background on children's sports participation  and  daily  amount  of  physical  activity. Sport in Society, 15 (1), 1-27.

Nielsen, G., Pfister, G., &amp; Andersen, L. B. (2011). Gender differences in the daily physical activities of Danish school children. European Physical Education Review, vol. 17, nr. 1, pp. 69-91.

Nielsen, G., &amp; Stelter, R. (2011). Mellem social kreativitet  og  sportslige  kompetencer  -  børns bevægelsesaktiviteter  i  et  kulturpsykologisk perspektiv. www.idrottsforum.org/articles/nielsen-stelter/nielsen-stelter111012.html, (ISSN 16527224), 2011-10-12.

Nielsen, G., Taylor, R., Williams, S., &amp; Mann, J. (2010). Permanent play facilities in school playgrounds as a determinant of children's activity. Journal of Physical Activity &amp; Health, 7 (4), 490496.

Sallis,  J.  F.,  Conway,  T.  L.,  Prochaska,  J.  J., McKenzie, T. L., Marshall, S. J., &amp; Brown, M. (2001). The association of school environments with youth physical activity. American Journal of Public Health , 91 , 618-620.

Stratton, G. (2000). Promoting children's physical activity in primary school: an intervention study using playground markings. Ergonomics, 43 , 1538-1546.

Stratton, G., &amp; Mullan, E. (2005). The effect of multicolor  playground  markings  on  children's physical activity level during recess. Preventive Medicine, 41 (6), 402-408.

Thomson, R. (2000). Physical activity through sport  and  leisure:  traditional  versus  non-competitive activities. Journal of Physical Education New Zealand, 33 (1), 34-39

Utter, J. Scragg R., Schaaf, D. &amp; Fitzgerald E. (2006).  Nutrition  and  physical  activity  behaviours  among  Mäori,  Pacific  and  NZ  European children. Australian and New Zealand Journal of Public Health, 30(11), 50-56

Verstraete, S. J., Cardon, G. M., De Clercq, D. L.,  &amp;  De  Bourdeaudhuij,  I.  (2006).  Increasing children's physical activity levels during recess periods  in  elementary  schools:  the  effects  of providing game equipment. European Journal of Public Health, 16, 415-419.

## NOTER

- 1 En lang række studier har ved sammenligning med andre objektive mål for fysiske aktivitet fundet, at accelerometermålinger har en høj grad af præcision og pålidelighed angående mængden af børns fysiske aktivitet målt i energiforbrug  (r  ca.  =0.9)  (Dencker  &amp;  Andersen,  2008;  Ekelund  et  al.,  2001;  de Vries  et  al.,  2006;  Mattocks  et  al., 2007).
- 2 Da antallet af legefaciliteter i de 18 skolegårde i Ballerup og Tårnby, som indgår i analysen varierer fra 5 til 47 er effekten af en forskel på 10 legefaciliteter en relevant og realistisk  enhed  at  beskrive. Taget  i  betragtning  af  tællingerne  af  legefaciliteter  dækker  over  faciliteter  som boldmål, asfalttegninger og hvert enkelt tårn på en legeplads synes det at være realistisk, at initiativer for at øge mængden af skolebørns fysiske aktivitet gennem anlæg af flere skolegårdsfaciliteter bygger i nærheden af ti ekstra af sådanne faciliteter.
- 3 Erfaringer  fra  projekterne  Move@School  i  Københavns Kommune samt Dansk Skole Idræts Legepatrulje viser, at selvom man etablerer ordninger, hvor ældre elever uddeler og indsamler legeredskaber i frikvarterer, eller hvor eleverne  selv  kan  hente  og  aflevere  legeredskaber  i  et skur eller lignende, kræver dette hjælp og støtte fra nogen af skolens personale.