Konfrontation med drømmen
Forfattere: Per Højholt
Tidsskrift: passage (2001-07-01)

## PER HØJHOLT

## Konfrontation med drømmen

I dette bryst skal alle skygger falde og asken drages forgæves med ilden.

Vinden i træet er med i fuglens elskovspagt -: når næbbet brister i sang slukkes alle lys.

Sværdet stiger drukkent af forårets kumme og  blandt de uforløste forledes et træ til løvspring.

Ilden tvinger fremmede kærtegn i håndens arabesk på de lukkede sten ånder en mund uden læber.

På denne klippe hvor  jeg med mit blod rejser vandets klippe træder jeg ind i mit spejl.

Bag lyset og mørket færdes skyggen med klare øjne skjult bag stormen hviler vinden ensom i sin årstid.

Over floden der har mistet sine kærtegn lukker kappen sig om sine dolke.

I  ørknens time den sene blir jeg  et med med min vandring kildens klareste vand breder jeg over mit ansigt.

Fuglens enkle bogstav skal åbne min hånd for en afvej som kan rumme min længsel.

Giv mig en sten på hånd og fod ... og dine bønners spejl at bære ... giv mig et bæger som kan tømme mine læber.

Giv mig lerets tørst så jeg kan løse min ørken (  vær tavs min elskede selv  sneen mangler svar).

Dybt ved træets rod regnens fanfare på din hud og løvets purpur mysteriets ånde:

Skyggen når lyset uhjælpeligt står i midten vandet i hvis næb fuglen kaster rede på rede.

Mørket som går forbi min løftede hånd sejlets bøn til båden om at synke dybere end havet.

Blot blod der falder som regn over intet drømmen der bøjer sit hovede mere lukket end mindet.

Første gang trykt i Erik Lindegrens tidsskrift Prisma, nr. \_2.  1950  (ikke siden optrykt,  ikke nævnt i bibliografien i Natur retur)