De ¤sociotropiske vælgere
Forfattere: Kasper Møller Hansen, Mickael Bech
Tidsskrift: politica (2007-01-01)

## Kasper Møller Hansen og Mickael Bech

## De sociotropiske vælgere: Ønsket om fal¬ dende ledighed betyder mere, end hvem der bliver statsminister, og vælgerne kan ikke købes med lønstigninger

De seneste folketingsvalg er i pressen blevet udråbt til at være præsidentvalg mel¬ lem to statsministerkandidater. Et discrete r/rø/Ve-eksperiment, hvor vælgerne er stillet over for et valg mellem alternativer bestående af kombinationer afudvalgte karakteristika (mere i løn, stigende eller faldende ledighed og statsminister¬ kandidat), giver mulighed for at komme med bud på, hvor meget vælgeren vægter de to andre karakteristika i forhold til statsministerkandidaten. Det vil sige, at der sker en reel styrkevurdering af de to kandidater. Discrete ^ø/Ve-eksperimentet pe¬ ger på, at ledighed har større betydning end valget mellem statsministerkandidater. Resultaterne viser også, at vælgerne på tværs af politiske tilhørsforhold er villige til at acceptere en ændring af statsminister uden lønkompensation under forud¬ sætning af, at ledigheden mindskes. En sociotropisk tankegang synes altså at være stærkere end en egotropisk.

Hvordan vægter vælgeren forskellige ønsker til fremtiden? Er det ønsket om en fremtid med faldende ledighed, ønsket om, hvem der skal være statsmini¬ ster, eller ønsket om mere i løn, der vægtes tungest afvælgeren? Artiklen for¬ søger at give svaret. Svaret på spørgsmålene har relevans for at forstå, hvordan vælgerne ser samfundsudviklingen, og hvordan sådanne ønsker realiserer sig i konkrete valg mellem udviklingsscenarioer. Samtidig giver svarene også mu¬ lighed for at få indsigt i, om vælgerne tillægger sociotropiske eller egotropiske bevæggrunde størst vægt.

Spørgsmålene kan relateres til economic zw^mg-tilgangen inden for vælger¬ adfærd. I economic voting-tilgangen antages vælgerne at være egennytte¬ maksimerende individer, og teorien forklarer vælgernes stemmeadfærd på bag¬ grund af vælgerens vurdering af den samfundsmæssige økonomiske situation og vælgerens personlige økonomiske situation (Alvarez et al., 2000; Borre, 1999; Dorussen og Palmer, 2002; van der Eijk et al., 2006). Til afdækning af vælgernes holdninger anvendes ofte spørgeskemaundersøgelser, hvor holdnin¬ ger til hvert enkelt emne måles på en skala gående fra for eksempel 'meget bedre nu" til 'meget dårligere nu" eller fra 'meget vigtigt" til 'ikke vigtigt". Problemet med sådanne spørgsmål er blandt andet, at de ikke sikrer en afvej- ning mellem betydningen af de enkelte politikområder eller emner. Nærvæ¬ rende artikel udfordrer de traditionelle metoder og anvender en metodisk ny¬ skabelse inden for meningsmåling. Den anvendte metode kaldes discrete choiceeksperiment og adskiller sig ved, at metoden tvinger respondenterne til at af¬ veje forskellige ønsker til fremtiden på samme måde, som når vælgeren står i stemmeboksen. På den baggrund er det muligt at finde ud af, hvad der betyder relativt mest for vælgeren.

Artiklens formål er at analysere, hvor stærke vælgerens relative præferencer er med hensyn til deres personlige økonomi, samfundsøkonomien, og hvem man ønsker som statsminister. Vælgernes valg analyseres i en situation, hvor de bliver tvunget til en afvejning, hvilket sikres i et discrete r/w/Ve-eksperiment. Brugen af et discrete f/jø/Ve-eksperiment giver mulighed for dels at teste robust¬ heden af tidligere empiriske analyser og dels at illustrere en række nye metodi¬ ske muligheder inden for det eksperimentelle design af meningsmålinger. Endelig perspektiveres relevansen afresultaterne fra discrete f/?ø/Ve-eksperimenter i forhold til tilrettelæggelse af politiske kampagner.

## Economic voting

Ofte tager teorien om economic voting udgangspunkt i tesen om, at vælgerne holder regeringen ansvarlig for økonomien. Der er dog store kontroverser i litteraturen om, hvorvidt det er samfundsøkonomien eller den personlige øko¬ nomi, som vælgeren vægter højest. Eller sagt med andre ord - vægter vælge¬ ren sociotropiske eller egotropiske bevæggrunde højest? (Dorussen og Pal¬ mer, 2002). Ud fra en rationel tankegang er svaret, at individer er egotropiske, fordi de netop forsøger at maksimere deres egennytte via deres personlige økonomi. Flere studier har i modsætning hertil vist, at de sociotropiske be¬ væggrunde vægter højere end egotropiske ved stemmeafgivelsen (Lewis-Beck og Paldam, 2000; Borre, 1997, 1999). Landets økonomiske velbefindende vægtes altså generelt højere end den personlige økonomi, når vælgeren sætter sit kryds. Artiklens bidrag til diskussionen om sociotropiske versus egotropiske motiver er, at vi stiller vælgeren over for valget om en fremtid med en generel faldende ledighed i samfundet eller en fremtid med en konkret individuel løn¬ stigning. Det første er en operationalisering af et ønske til den fremtidige samfundsøkonomi, mens det sidste er en operationalisering af ønsket til den personlige økonomi. Samtidig gives ikke bare et bud på, hvilket af disse to ønsker til fremtiden der vægtes højest, men også et konkret bud på, hvor me¬ get det ene vægtes i forhold til det andet.

En anden central kontrovers i economic z^/Vzg-litteraturen er spørgsmålet om, hvorvidt vælgerne stemmer fremadrettet eller bagudrettet. Sker stemme¬ afgivningen i overvejende grad på baggrund afregeringens tidligere gerninger eller på baggrund af de forventninger, som vælgeren har til en eventuelt kom- mende regering? Ifølge rationel økonomisk teori er vælgeren fremadrettet. Frem for at straffe eller belønne tidligere gerninger forventes vælgerne at vælge parti/politikker ud fra, hvad der optimerer deres fremtidige nytte, idet den allerede oplevede nytte er fortid. Den bagudrettede vurdering vil begrænse sig til at være et middel til en fremadrettet vurdering (Borre, 2003: 322), eller hvad økonomer i informationsøkonomi vil kalde et imperfekt signal. Empiri¬ ske studier finder lidt større opbakning til, at vælgerne foretager en bagudret¬ tet vurdering end en fremadrettet (Lewis-Beck og Paldam, 2000). Analyserne her antager, at vælgerne har et fremadrettet vurderingsperspektiv (modsat for eksempel Borre, 1997 og Alvarez et al., 2000), idet der anvendes surveyspørgsmål, som er fremadrettede: Vælgerne bedes vurdere en række fremtidige udviklingsscenarier i forhold til hinanden. Den fremadrettede tilgang er ikke uproblematisk, hvis vælgerne ikke finder de fremtidige alternativer realistiske og blot opfatter dem som hypotetiske konstruktioner. På trods af de nævnte problemer anvender vi altså her et spørgeformat, der forudsætter, at vælgerne stemmer fremadrettet.

## Vælgerne er tvunget til afvejning

Politik handler om afvejninger mellem forskellige alternativer. Når vælgeren bestemmer sig for, hvor krydset skal sættes på valgdagen, er det en afvejning mellem forskellige politiske gerninger og udmeldinger og herunder en afvej¬ ning af de forskellige 'indpakninger" og 'budbringere". Vælgeren sætter ét kryds ved den pakke af politiske ideer, som vedkommende mener bedst kan realisere ønskerne til fremtiden.

Traditionelt anvender surveyundersøgelser forskellige former for skala¬ spørgsmål, hvor vælgerne for eksempel kan erklære sig mere eller mindre enige, udtrykke ønske om flere eller færre penge til forskellige offentlige områder eller vurdere forskellige politikker fra meget godt til meget dårligt. Fordelen ved den type spørgsmål er, at de er relativt lette at forholde sig til. Problemet er, at de kun er én-dimensionelle, idet spørgsmålene kun vurderer emnet på en enkelt parameter af gangen. Emnerne bliver derved vurderet selvstændigt og ikke relativt i forhold til hinanden. Herved står vælgerne ikke i en afvejningssituation, og derfor afspejler udfaldet af spørgsmålene heller ikke nødvendig¬ vis deres faktiske adfærd eller holdning, hvor de forskellige hensyn nødven¬ digvis skal afvejes og kondenseres til ét valg.

Frem for at anvende de traditionelle skalaspørgsmål anvender artiklen et discrete r/w/Ve-eksperiment, som ikke tidligere har været afprøvet på vælgernes politiske holdninger. Eksperimentet stiller vælgeren i en reel valgsituation mellem en statsministerkandidat, ønsket om højere løn og ønsket om forbed¬ ret beskæftigelse. I international sammenhæng findes der meget få studier, hvor discrete r/rø/Ve-eksperimenter er anvendt på vælgerens politiske holdnin- ger, og disse studier fokuserer ofte mere på metodik og statistik end på sub¬ stansen (se for eksempel Alvarez og Nagler, 1994).1 Tabel 1 viser et eksempel på et af de parvise valg, som respondenternes blev stillet over for i surveyeksperimentet.

Tabel 1. Eksempel fra discrete choice-eksperimentet

Forstil dig, at du skal vælge mellem to forskellige alternativer, som vil være styrende for landet fremover. Det er op til dig at afveje fordele og ulemper ved alternativerne.

## Alternativ A

Du vil få 1.000 kr. mere udbetalt om måneden i løn Stigende arbejdsløshed

Anders Fogh Rasmussen bliver statsminister

## Alternativ B

Du vil få 500 kr. mere udbetalt i løn om måneden

Faldende arbejdsløshed

Mogens Lykketoft bliver statsminister

Respondenterne fik tre parvise sammenligninger, hvor karakteristikaene varieres.

## Discrete choice-eksperimenter

Der er to væsentlige begrundelser for at anvende et discrete choice-eksperiment i surveys afpolitiske spørgsmål. Denførste begrundelse er, at forklaringsfaktorer for vælgernes valg ofte ikke varierer uafhængigt af hinanden, hvilket gør det vanskeligt at bestemme den enkelte forklaringsfaktors betydning statistisk. Ek¬ sempelvis kan det være vanskeligt at forklare, hvorfor en politisk kandidat vin¬ der et valg ud fra kandidatens personlige karakteristika eller politiske udmeldinger, da de forskellige forklaringsfaktorer, der karakteriserer kandi¬ daterne og deres politik, er meget stærkt korreleret. Når en kandidat har en bestemt holdning til overførselsindkomster, så vil kandidaten også typisk have en bestemt holdning til skat, til miljø osv. Statistiske analyser (for eksempel regressionsanalyser) på baggrund af surveyundersøgelser har vanskeligt ved at adskille effekten af forklaringsfaktorer, når disse er stærkt korreleret (se dog Alvarez et al., 2000 for et forsøg). Observationer fra vælgernes faktiske stemmeadfærd vil derfor ikke nødvendigvis indeholde særligt meget information i sta¬ tistisk forstand, da de ikke kan bruges til at bestemme enkeltkomponenters betydning.

I opinionsundersøgelser vurderes kandidaternes politik og personlighed mv. typisk separat. Ved den fremgangsmåde bliver vurderingen af de enkelte kandidaters egenskaber adskilt fra hinanden. Det harmonerer dårligt med op¬ fattelsen af, at den samlede vurdering af kandidaten består af én samlet afvej - ning af fordele og ulemper ved kandidatens egenskaber i modsætning til en selvstændig vurdering afkandidaterne hver for sig og på hver enkelt egenskab. Når de forskellige egenskaber (for eksempel personlighed og vurderingen af kandidatens politik) er stærkt korreleret, kan discrete ^ø/Ve-eksperimenter være specielt velegnet, da det er muligt at designe parvise sammenligninger af egen¬ skaberne, som efterfølgende gør det muligt at beregne den selvstændige effekt af hver egenskab. Sagt på en anden måde forsøger discrete f^ø/Ve-eksperimentet at fjerne det issue-ejerskab, som kan være knyttet til de enkelte karakteristika. Fordelen ved discrete c/?ø/Ve-eksperimenter er, at forskeren selv har kontrol over forklaringsfaktorerne, mens sættet af forklaringsfaktorer for observationer af politiske kandidater i virkeligheden er meget stærkt korreleret. I det valgte design stilles respondenten over for afvejninger af en række karakteristika el¬ ler egenskaber. Kombinationen af karakteristikaene, som respondenten skal afveje, er bestemt på forhånd, og samtidig er det tilfældigt, hvilke kombinatio¬ ner den enkelte respondent stilles over for. På den baggrund bliver det muligt at beregne den vægt eller værdi, som respondenterne tillægger hvert enkelt karakteristikum.

Den anden begrundelse ligger i den tvungne afvejning mellem karakteri¬ stika, som discrete c/?ø/Ve-eksperimentet sikrer. Traditionelle opinionsundersø¬ gelser beder ofte respondenterne om at graduere, hvor enig man er i forskel¬ lige udsagn. I den type spørgsmål bliver respondenterne enkeltvist stillet over for hvert enkelt emne. Nogle afemnerne kan karakteriseres som 'valens issues", som hovedparten af befolkningen og politikerne umiddelbart har en positiv holdning til. Derudover kan svaret på disse spørgsmål være påvirket af social desirability, således at respondenterne erklærer sig enige i påstandene for ikke at 'modsige" intervieweren. Af forskellige grunde vil der altså altid være en tendens til, at respondenternes svar klumper sig sammen om nogle få svar¬ kategorier, eksempelvis meget enig. Det mindsker variationen i svarene, hvil¬ ket gør det vanskeligt at analysere, hvad der har størst og mindst betydning. Discrete choice-eksperimenter fremtvinger afvejninger og gør det umuligt 'gra¬ tis" at svare, at man er enig i alle emner. Vælgerne vil altid stå over for situatio¬ ner, hvor de skal foretrække noget frem for noget andet, og derved afspejler det, hvad vælgerne reelt er nødt til at gøre, når de for eksempel skal afgive deres stemme ved et folketingsvalg.

I et discrete choice-eksperiment skal respondenten vælge mellem forskellige hypotetiske alternativer, som samlet kan afdække respondenternes underliggen¬ de nyttefunktioner i forhold til indholdet af alternativerne. Nyttefunktionerne viser, hvad respondenterne lægger vægt på ved en bestemt problemstilling med de afvejningshensyn, der måtte være. Ud fra respondenternes svar er det mu¬ ligt at estimere, hvor meget en given vælger skal kompenseres af ét karakteri¬ stikum for at acceptere en ændring på et andet karakteristikum. Med andre ord er det muligt at estimere marginale substitutionsrater og betalingsviljer. Marginale substitutionsrater viser, hvor meget vælgeren skal kompenseres af et andet karakteristikum for 'nyttemæssigt" at være lige godt stillet (Bech et al., 2004a; Bech, 2003; Hensher og Johnson, 1981). Som eksempel kan det beregnes, hvor meget af de øvrige karakteristika vælgeren skal kompenseres med for at acceptere Lykketoft frem for Fogh som statsminister. Den margi¬ nale substitutionsrate mellem personlig indkomst og et af de øvrige karakteri¬ stika udtrykker eksempelvis, hvor meget respondenten er villig til at betale for at få Fogh som statsminister frem for Lykketoft eller omvendt. Det er vigtigt at fremhæve, at det umiddelbart er umuligt at adskille personen, den post han besidder, og det som følger med det parti, han repræsenterer. Man er altså nødt til at anerkende, at når vi i det efterfølgende for eksempel siger, at væl¬ gerne ønsker Fogh som statsminister, så kan vi ikke udelukke, at Fogh som den foretrukne statsministerkandidat er associeret med partiet Venstre og en borgerlig regering.

Ideen bag de parvise valg i discrete r/w/Ve-eksperimenter er, at respondenten har lettere ved at vælge mellem to alternativer end at specificere den værdi eller nytte, der er knyttet til hver enkelt karakteristikum, som alternativerne består af.

Dette discrete f/?ø/Ve-eksperiment inddrager tre karakteristika: Mere i løn (500 kr., 1.000 kr. eller 5.000 kr.), ændring i ledigheden (stigende eller faldende), og hvem der bliver statsminister (Lykketoft eller Fogh). Vælgerne skal vælge et ud af to alternativer (alternativerne A og B), der hver består af kombinationer af de tre karakteristika. Ud fra de tre karakteristika (mere i løn, arbejdsløshed og statsminister) med henholdsvis tre (500 kr., 1.000 kr. og 5.000 kr.), to (stig¬ ning eller fald) og to (Lykketoft eller Fogh) udfald kan der opstilles i alt 12 (3x2x2) forskellige mulige kombinationer/alternativer. De 12 kombinatio¬ ner kan i alt pares til 66 mulige parvise sammenligninger (11 + 10+9+8+7+6 +5+4+3+2+1 = 66). Det er praktisk urealistisk at stille respondenten over for alle 66 parvise sammenligninger, da respondenten vil blive træt af at svare. Antallet af parvise sammenligninger reduceres ved at bruge et fraktionelt faktorielt eksperimentdesign, uden at der mistes betydningsfuld information.2 Udvælgelsen af de parvise sammenligninger foretages sådan, at de inklude¬ rede variable forbliver statistisk uafhængige. Således bliver de 66 parvise sam¬ menligninger reduceret til 12. De 12 parvise sammenligninger giver mulighed for at estimere betydningen afde inkluderede karakteristika uafhængigt afhin¬ anden. Det eksperimentelle design giver mulighed for yderligere at reducere antallet af valg, som respondenterne skal foretage, ved at opdele de 2.000 re¬ spondenter i fire tilfældige grupper og kun give tre parvise sammenligninger til hver gruppe. På den måde er alle 12 parvise sammenligninger dækket. En tilfældig (randomiseret) opdeling i grupper er en forudsætning for, at den rela- tive styrke af karakteristikaene efterfølgende kan beregnes, uden at der opstår systematiske skævheder i resultaterne. Sådanne skævheder kunne for eksem¬ pel være fremkommet, hvis venstrefløjsvælgere altid blev præsenteret for en type valg, mens højrefløjsvælgere altid fik en anden.

Selve spørgeskemaundersøgelsen, som inkluderede et discrete choice-eksperiment, blev gennemført over telefonen via CATI (Computer Assistent Tele¬ fon Interview). 2.000 repræsentativt udvalgte danske vælgere besvarede spør¬ geskemaet i januar og februar 2005. Svarprocenten var 42.3

Der kan være nogle problemer knyttet til at anvende discrete choice-tks^trimenter. Det er centralt, at valgmuligheder opstilles på en sådan måde, at re¬ spondenten kan relatere sig til situationen, selvom valgmulighederne er frem¬ adrettede og hypotetiske. Ellers kan afvejningen virke arbitrær. I indeværende discrete c/?ø/Ve-eksperiment stod valget mellem Lykketoft og Fogh på statsmini¬ sterposten. Valget kan betragtes som realistisk, da valget af statsminister reelt kun har stået mellem to kandidater ved de seneste folketingsvalg. For at få mest muligt ud af analyserne fra discrete choice-eksperimentet er det også vig¬ tigt, at ingen af de nævnte karakteristika dominerer. Hvis enkelte karakteri¬ stika entydigt dominerer over andre i vælgerens affejning i de parvise sam¬ menligninger, betyder det, at der ikke kan beregnes marginale substitutionsrater mellem karakteristikaene.

## Afvejningen mellem mere i løn, ændret ledighed og statsministerkandidat

Med udgangspunkt i en sammenligning af de forskellige parvise valg, som respondenterne er blevet stillet over for, er det muligt at identificere mønstre i respondenternes svar. I tabel 2 vises de forskellige parvise valg samt procent¬ andelen af respondenterne, som har valgt det ene eller andet alternativ (alter¬ nativ A eller B).

Af første række (valg 1.1) fremgår det, at 85 pet. af vælgerne foretrækker alternativ A: 500 kr. mere i løn, faldende arbejdsløshed og Fogh som statsmi¬ nister frem for alternativ B: 5.000 mere i løn, stigende arbejdsløshed og Lykke¬ toft som statsminister. I sidste række (valg 12.3) viser det sig, at 25 pet. fore¬ trækker alternativ A: 500 kr. mere i løn, stigende arbejdsløshed og Fogh som statsminister frem for alternativ B: 5.000 kr. mere i løn, faldende arbejdsløs¬ hed og Lykketoft som statsminister. Procentandelen viser, hvordan respon¬ denterne fordeler sig ved det enkelte valg, men den siger ikke umiddelbart noget om, hvorfor respondenten vælger et alternativ frem for et andet. Er det på grund af lønnen, ændringen i ledigheden eller statsministerkandidat? Sam¬ menholdes de to omtalte parvise valg (valg 1.1 og 12.3), så adskiller de sig på kun en dimension -nemlig ændring i ledigheden, og derfor kan forskellen mellem de to procenter entydigt tilskrives ændring i ledighed.4 Dette er kun ét i N den samlede opgørelse varierer mel em 472-490 personer og mel em 1393-1457 observationer per N for de borgerlige varierer mel em 234-256 personer og mel em 716-769 observationer per gruppe. N for de ikke-borgerlige varierer mel em 234-256 personer og mel em 716-769 observationer per gruppe. Note: Alle forskel e mel em A og B er statistiske signif kante på p&lt;0,001. De fremhævede alternativer er i teksten. Hvis respondenten har svaret 'ved ikke" på et spørgsmål, er der efterfølgende spurgt alt 176 respondenter er ikke medtaget i analysen, hovedsageligt fordi de har nægter at oplyse deres eksempel på, hvordan det er muligt at isolere effekten af en ændring i et karak¬ teristikum (her ledigheden), som er det væsentlige i det eksperimentelle de¬ sign. En ændring fra faldende til stigende ledigheden flytter således 60 pro¬ centpoint (85 pet. minus 25 pet.). En foreløbig konklusion er altså, at ledighe¬ den har stor betydning for valget af alternativ.

Tabel 2. Vælgernes valg mel em alternativer

| Ikke borgerligt partivalg                     | 69 31 3 97 97 3 63 37 8 92 96 4 61 39 39 61 2 98 40 60 68 32 3 97 811/2313                                                                                                                                              |
|-----------------------------------------------|-------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------|
| alternativ A og B (pet.) Borgerligt partivalg | 96 4 47 53 61 39 96 4 50 50 61 39 98 2 5 95 46 54 2 98 98 2 42 58 1013/2974                                                                                                                                             |
| Fordeline: melem Samlet                       | 85 15 28 72 77 23 82 18 31 69 78 22 83 17 19 81 26 74 18 82 86 14 25 75 2000/5732                                                                                                                                       |
| Karakteristika Statsminister                  | Fogh Lykketoft Fogh Lykketoft Lykketoft Fogh Fogh Lykketoft Fogh Lykketoft Lykketoft Fogh Fogh Lykketoft Lykketoft Fogh Fogh Lykketoft Lykketoft Fogh Fogh Lykketoft Fogh Lykketoft                                     |
| Arbejdsløshed                                 | Faldende Stigende Stigende Faldende Faldende Stigende Faldende Stigende Stigende Faldende Faldende Stigende Faldende Stigende Stigende Faldende Stigende Faldende Stigende Faldende Faldende Stigende Stigende Faldende |
| Mere i løn Scenario (kr.)                     | A 500 B 5.000 A 1.000 B 500 A 5.000 B 1.000 A 1.000 B 5.000 A 5.000 B 500 A 1.000 B 500 A 5.000 B 500 A 1.000 B 500 A 5.000 B 1.000 A 1.000 B 5.000 A 1.000 B 500 A 500 B 5.000                                         |
| Valg                                          | 1.1 2.2 3.3 4.1 5.2 6.3 7.1 8.2 9.3 10.1 11.2 12.3                                                                                                                                                                      |
|                                               | Gruppe 1 Gruppe 2 Gruppe 3 Gruppe 4 N (i / antal besvarelser)                                                                                                                                                           |
| Split                                         | alt personer                                                                                                                                                                                                            |

Ved at sammenligne valgpar 5.2 med valgpar 12.2 isoleres effekten af mere i løn, da de andre karakteristika er konstante. Her viser det sig, at en lønstig¬ ning på 4.500 kr. (ændringen fra 500 kr. til 5.000 kr.) kun flytter 6 procent¬ point (fra 69 pet. til 75 pet.). Lønnen spiller altså en langt mindre rolle end ledigheden, når vælgerne affejer karakteristikaene i den parvise sammenlig¬ ning. Endelig kan fremhæves to alternativer, hvor lønnen og ledigheden er identiske, således at kun statsministerkandidaten varierer. Det gør sig blandt andet gældende ved en sammenligning afvalgpar 6.3 med valgpar 11.2. Lykketoft-alternativet får støtte af 78 pet. afvælgerne, mens 86 pet. vælger alternati¬ vet med Fogh som statsminister - en forskel på otte procentpoint i Foghs favør. Et alternativ, som består af Fogh frem for Lykketoft, vil altså stå 8 pro¬ centpoint bedre hos vælgerne ceteris paribus.

Hvem der bliver statsminister, overskygges af vælgernes store fokus på at nedbringe ledigheden. Samtidig kan man sige, at vælgerne viser et stort sam¬ fundssind med fokus på almenvellet, idet spørgsmålet om ledigheden over¬ skygger egeninteressen i form af mere i løn samt det personlige ønske om den ene eller anden statsminister. Tolkningen af procentsatser støtter de economic ^oftwg'-analyser, som konkluderer, at sociotropiske bevæggrunde vægter rela¬ tivt højere end egotropiske. Forskellen er endda meget stor, fordi en ændring på ledighedsfaktoren flytter hele 60 procentpoint, mens ændringer på løn¬ faktoren kun flytter 6 procentpoint. Den sociotropiske bevæggrund overskygger også langt valget af statsministerkandidat og de faktorer, som umiddelbart er associeret dermed - dvs. kandidatens parti eller fløj.

Tabel 2 opdeler også respondenterne efter, om de vil stemme på et af de borgerlige partier (Konservative, Venstre eller Dansk Folkeparti), eller om de vil stemme på et af de andre partier. Sammenligninger af samme typer som ovenfor, hvor kun et karakteristikum varieres, giver nogle foreløbige indika¬ tioner af de enkelte karakteristikas betydning for vælgerne på de to politiske fløje. En sammenligning af den gruppe vælgere, der støtter de borgerlige par¬ tier, og dem, som stemte på et andet parti, viser, at ledigheden kan flytte hen¬ holdsvis 50 procentpoint (92 pet. minus 42 pet.) og 66 procentpoint (69 pet. minus 3 pet.) for de borgerlige og ikke-borgerlige vælgere. Som vi ville for¬ vente ud fra en traditionel liberal/ konservativ tankegang overfor en mere so¬ cialistisk tankegang, er de borgelige vælgere altså mindre påvirkelige af det sociotropiske hensyn til ledigheden end de ikke-borgerlige vælgere. En løn¬ stigning på 4.500 kr. flytter 8 procentpoint for de borgerlige og 5 procent- point for de ikke-borgerlige vælgere. Endelig flytter valget af Fogh som stats¬ minister 37 procentpoint hos de borgerlige, mens Lykketoft flytter 28 pro¬ centpoint blandt de ikke-borgerlige vælgere. Valget af Fogh som statsminister har større betydning for de borgerlige vælgere end valget af Lykketoft blandt de ikke-borgerlige. Valg af statsministerkandidat er altså vigtigere, når fokus er på de partipolitiske vælgergrupper frem for på hele befolkningen. Det skyl¬ des selvsagt, at den samlede opgørelse rummer to modsatrettede effekter. Nogle respondenter foretrækker Fogh, mens andre foretrækker Lykketoft. Det bety¬ der, at respondenterne samlet set ikke er særligt sensitive over for en ændring af statsministerkandidaten. De deler sig nemlig i to grupper, som trækker i hver sin kandidat. Når der forekommer en sådan form for heterogenitet i præferencerne for et karakteristikum, er det væsentligt at analysere dataene i undergrupper for at identificere eventuelle præferenceforskelle.

Effekten af en lønstigning er derimod lille, uanset hvilken af de to vælger¬ grupper der ses på. Ledigheden er det karakteristikum, der har størst betyd¬ ning, når vælgeren foretager en affejning. Spørgsmålet om statsministerposten (og det som respondenten associerer med kandidaten) har også relativ stor betydning for respondenternes valg af alternativ, men det har mindre betyd¬ ningen end ledighedsfaktoren.

## Vælgernes afvejning i sammenhæng

Ovenstående fortolkninger bygger på bivariate analyser, som ikke tager højde for det samlede billede af alle kombinationsmulighederne. For at se på det samlede billede af respondenternes afvejninger mellem karakteristikaene ana¬ lyseres respondenternes svar i en logistisk regression. Respondentens valg i det enkelte valgpar indgår i regressionen som en dikotom afhængig variabel, som enten kan være alternativ A (kodes lig med 0) eller alternativ B (kodes lig med 1). De forklarende variable for respondenternes valg er den konkrete kom¬ bination af karakteristika i det givne valg, dvs. niveauerne for de tre karakteri¬ stika løn, arbejdsløshed og statsministerkandidat.

Koefficienterne fra en logistisk regressionsanalyse fortæller, hvorvidt en æn¬ dring i et karakteristikum har positiv eller negativ indflydelse på, om responden¬ ten vælger et bestemt alternativ. En positiv koefficient betyder, at respondent¬ ens5 nytte af et alternativ øges, når et bestemt karakteristikum er til stede, hvilket øger sandsynligheden for, at respondenten vælger alternativet. Endvi¬ dere gælder det, at jo større koefficienten er, desto mere påvirker det pågæl¬ dende karakteristikum respondentens nytte, og jo større er det pågældende karakteristikums indflydelse på sandsynligheden for, at alternativet vælges.6

I tabel 3 rapporteres resultaterne for fem logistiske regressionsmodeller: Den samlede model inkluderer alle respondenter, som har svaret på discrete f/w/Ve-spørgsmålene, mens de efterfølgende modeller inkluderer de respon- denter, som ville stemme på henholdsvis Socialdemokratiet og Venstre samt på henholdsvis de ikke-borgerlige og de borgerlige partier.

Tabel 3. De isolerede ef ekter af karakteristikaene mere i løn, faldende arbejdsløshed

| 0,035* 5 1,812* * 51 1,540* * 44 -0,093                                                   | 2974/1002 39                              |
|-------------------------------------------------------------------------------------------|-------------------------------------------|
|                                                                                           | 42                                        |
| -0,007 1 1,915* * 57 1,368* * 42 -0,098                                                   | 2313/785                                  |
| 0,015 2 1,9 7* * 51 1,850* * 47 -0,128                                                    | 1958/660 42                               |
| 0,002 0 1,80 * * 58 -1,3 0* 42 -0,099                                                     | 1253/426 39                               |
|                                                                                           | 5732/1941 26                              |
| 0,011 3 1,327* * 82 0,238* * 15 -0,1 3*                                                   |                                           |
| Udbetalt løn per måned (i 1000 kr.) Faldende arbejdsløshed Anders Fogh Rasmussen Konstant | N (observ./respondenter) Pseudo R2 (pet.) |

Note: Fem logistiske regres ioner: *** p&lt;0,001, ** p&lt;0,01, * p&lt;0,05, fi (ustandardiserede sion), UIS (relativ vigtighed af karakteristika).

I den samlede model har alle tre karakteristika positiv indflydelse. En for¬ øgelse af den udbetalte løn har positiv effekt på vælgernes nytte. Øget løn i et alternativ øger altså sandsynligheden for at vælge alternativet. Hvis vælgerne bliver lovet faldende arbejdsløshed i et alternativ, så har det positiv indflydelse (relativt i forhold til stigende arbejdsløshed) på vælgerens nytte, og dermed øges sandsynligheden for, at alternativet vælges. Tilsvarende vil et alternativ med Fogh som statsminister øge sandsynligheden for (relativt i forhold til Lykketoft som statsminister), at respondenten vælger det alternativ. Det er værd at bemærke, at koefficienten for større udbetalt løn er statistisk insignifikant på nær i modellen med kun borgerligt partivalg. Det generelle billede er altså, at øget løn ikke kan flytte vælgernes tendens til at vælge det ene eller andet alternativ. Konklusionen bliver således, at politiske udmeldinger fra for¬ skellige politiske kandidater om lønforhold - eksempelvis som følge af skatte¬ ændringer - ikke har nogen indflydelse på, hvordan vælgerne vælger mellem alternativerne, når vi taler om forøgelser af den disponible indkomst med mellem 500 kr. og 5.000 kr. om måneden.

Koefficienternes størrelse er ikke direkte sammenlignelige, da de forkla¬ rende variables (karakteristikaenes) skala varierer. Variablerne arbejdsløshed og statsministerkandidat er dikotome (to udfald), mens lønvariablen antages at være kontinuert (500-5.000 kr.). En måde at omregne koefficienterne på, så de bliver sammenlignelige, er at beregne Utility Importance Score (herefter UIS), som hyppigt benyttes i märketingslitteraturen. UIS beregnes som det enkelte karakteristikums relative andel af den samlede variation i den underliggende latente nytteskala.7 Jo højere UIS, desto større andel udgør et karakteristikums nytte af den samlede variation i den underliggende nytteskala, og desto mere vægtes det pågældende karakteristikum i respondenternes valg. I den samlede model fremgår det, at ledigheden udgør hele 82 pet. af variationen i respon¬ denternes nytte, mens statsministerkandidaten udgør 15 pet. og lønnen kun 3 pet. Alle vælgere uanset partifarve tillægger altså høj beskæftigelse større nytte, end om statsministeren hedder Lykketoft eller Fogh.

## Forskelle mellem Socialdemokratiets og Venstres vælgere

De fire modeller, som opdeler respondenterne efter deres partivalg (tabel 3), giver mulighed for at undersøge de enkelte vælgergruppers affejning. Ikke overraskende viser resultaterne, at vælgerne, som ville stemme på Socialde¬ mokraterne, har negativ nytte af at vælge et alternativ med Fogh som statsmi¬ nister. Omvendt får respondenterne, som ville stemme på Venstre, en positiv nytte ved at vælge Fogh som statsminister. For de socialdemokratiske vælgere er koefficienten for Fogh -1,31, mens den er 1,85 for Venstrevælgerne. Det betyder, at de socialdemokratiske vælgere har mindre negativ nytte af Fogh som statsminister, end Venstrevælgerne har positive nytte af dette. Koefficien¬ ten kan også tolkes omvendt, således at de socialdemokratiske vælgeres posi¬ tive nytte af Lykketoft som statsminister er mindre end Venstrevælgernes ne¬ gative nytte af Lykketoft. En forklaring på forskellen kan være, at en siddende statsminister ofte høster større opbakning end udfordreren altså en stats¬ ministereffekt. I de to modeller længst til højre i tabel 3, hvor respondenterne er opdelt efter, om de vil stemme på et borgerligt eller et ikke-borgerligt parti, ses et tilsvarende mønster. De borgerlige vælgere har større nytte af Fogh, end ikke-borgerlige har af Lykketoft. Disse resultater bekræfter de indledende re¬ sultater fra tabel 2, idet Fogh har lidt større fordel af sin person (og det som er associeret dermed) end Lykketoft. Dette resultat er uafhængigt af, om analy¬ sen er samlet, opdelt på partivalg eller opdelt på borgerlig/ikke-borgerlig stem¬ meafgivelse.

Koefficienterne for faldende arbejdsløshed viser, at respondenterne på tværs af politiske skel tillægger dette sociotropiske karakteristikum nogenlunde samme betydning. De ikke-borgerlige vælgere er dog en smule mere sociotropiske end de borgerlige, fordi koefficenten i tabel 3 for ledighed er lidt større, mens koefficienten for løn er lidt mindre. Vurderet ud fra både størrel¬ sen af koefficienten og niveauet af UIS har arbejdsløsheden meget stor betyd¬ ning for respondenternes valg. På tværs af politiske skel udgør arbejdsløshe¬ den mere end 50 pet. af den samlede variation af den underliggende nytte og spiller derfor en stor rolle, når vælgerne vælger alternativ. Ledighedsfaktoren er således vigtigere end spørgsmålet om statsministerkandidat. Sidstnævnte ligger dog på en tæt andenplads vurderet ud fra UIS, når moddelen opdeles på partifarve. Herudfra kan det konkluderes, at ledighedsfaktoren er helt afgø¬ rende for vælgeres valg mellem alternativerne efterfulgt afvalg afstatsminister¬ kandidat, mens lønfaktoren er næsten uden betydning.

En anke mod analyserne kunne være, at statsministerkandidaten er sam¬ menfaldende med et parti, og at det derfor bliver umuligt at vide, om det er partiet eller personen, som vægter mest. Spørgsmålsformuleringen er rettet mod personen, men da personen er faldt sammenfaldende med partiet, er det umuligt at afgøre, hvor meget kandidaten præcist betyder for vælgernes valg. Det ændrer ikke ved, at spørgsmålet om ledigheden vægter mere end kandidatfaktoren, og det som denne faktor associeres med. Hvis man i fremtidige eks¬ perimentelle studier vil belyse betydningen afkandidatens egenskaber, må man opstille flere forskellige hypotetiske kandidater og politikker og dermed fjerne sammenfaldet mellem parti og person.

## Lønnens lille betydning

En forøgelse af den disponible løn ser ikke ud til at spille nogen rolle for respondentens valg (jf. tabel 3, hvor koefficienterne er meget små og statistik insignifikante). Spørgsmålet er, om det betyder, at alle respondenter har ignore¬ ret karakteristikumet i deres valg af alternativ. For at belyse dette rettes fokus på to grupper, som adskiller sig ved deres nuværende indkomst. Højindkomst¬ gruppen bestående af personer med en personlig årsindkomst før skat på 650.000 kr. eller derover sammenlignes med lavindkomstgruppen med en års¬ indkomst på mindre end 75.000 kr. Tabel 4 viser to regressionsmodeller for de to indkomstgrupper. Koefficienten for udbetalt løn er signifikant for lav¬ indkomstgruppen, mens den tilsvarende koefficient er insignifikant for højindkomstgruppen. Lavindkomstgrupperne inddrager altså lønnen i valget af alternativ i de parvise sammenligninger, mens højindkomstgruppen ikke gør det.

Tabel 4. De isolerede effekter afkarakteristikum - mere i løn, faldende arbejds¬ løshed og statsministerkandidat fordelt på høj- og lavindkomstgruppen

|                                                       | Højindkomstgruppen   | Højindkomstgruppen   | Lavindkomstgruppen   | Lavindkomstgruppen   |
|-------------------------------------------------------|----------------------|----------------------|----------------------|----------------------|
|                                                       | fi                   | UIS (pet.)           | fi                   | UIS (pet.)           |
| Udbetalt løn per måned (i 1000 kr.)                   | 0,046                | 8                    | 0,137*               | 26                   |
| Faldende arbejdsløshed                                | 1,515***             | 54                   | 1,335***             | 51                   |
| Anders Fogh Rasmussen                                 | 1,051***             | 38                   | 0,588**              | 23                   |
| Konstant                                              | 0,002                |                      | 0,277                |                      |
| Marginale substitutionsrater - Faldende arbejdsløshed | (-32.837             | kr.)                 | -9.739 kr.           | -9.739 kr.           |
| - Anders Fogh Rasmussen                               | (-22.792             | kr.)                 | -4.293 kr.           | -4.293 kr.           |
| N (observ./respondenter)                              | 195/65               |                      | 194/65               | 194/65               |
| Pseudo R2 (pet.)                                      | 33                   |                      | 28                   | 28                   |

Note: To logistiske regressioner: *** p&lt;0,001, ** p&lt;0,01, * p&lt;0,05, (ustandardiserede koefficienter fra logistisk regression), UIS (relativ vigtighed af karakteristika). Højindkomstgruppen er personer med en personlig årsindkomst før skat på 650.000 eller over. Lavindkomstgruppen er personer med en personlig årsindkomst før skat på 75.000 eller under.

De marginale substitutionsrater beskriver, hvor meget respondenten vil afgive af et karakteristikum for en forbedring af et andet karakteristikum. Hvis en respondent foretrækker Fogh som statsminister, så kan de marginale substitu¬ tionsrater afgøre, hvor meget respondenten vil afgive for eksempel i form af udbetalt løn for at gå fra Lykketoft til Fogh. De marginale substitutionsrater mellem løn og de øvrige to karakteristika er beregnet i tabel 4.8 En negativ marginal substitutionsrate betyder, at respondenterne vil afgive løn for at opnå

hhv. faldende arbejdsløshed (relativt i forhold til stigende arbejdsløshed) og Fogh (relativt i forhold til Lykketoft). Da koefficienten for udbetalt løn kun er statistisk signifikant for lavindkomstgruppen, er det egentlig kun relevant at beregne de marginale substitutionsrater for denne gruppe, men for eksem¬ plets skyld er de også beregnet for højindkomstgruppen. Lavindkomstgruppen foretrækker Fogh som statsminister og er villige til at afgive 4.293 kr. om må¬ neden for at få ham som statsminister. Når det tages i betragtning, at lav¬ indkomstgruppen maksimalt får udbetalt 6.250 kr. pr måned (75.000 kr./12 måneder), må det tolkes som en meget stærk præference for Fogh. Da respondenterne generelt ikke har været særligt sensitive over for løn, skal re¬ sultaterne fortolkes med varsomhed. Det gælder også, fordi discrete choice-eksperimenterne forudsætter, at et karakteristikum ikke entydigt dominerer over de andre i respondenters afvejninger. Man kunne evt. forbedre eksperimentet ved at erstatte lønstigninger med mere eller mindre i skat. Idet politikerne har direkte kontrol over, hvor meget der skal betales i skat, vil spørgsmål om skatte¬ betaling formodentlig være mere nærværende og realistiske for respondenterne end spørgsmål om mere eller mindre i udbetalt løn. Men denne indvending ændrer ikke ved, at den egotropiske faktor (mere i løn) kun synes at spille en lille om overhovedet nogen rolle, når vælgerne bestemmer sig for, hvilke alter¬ nativer der foretrækkes.

## Designerpolitik med discrete choice-eksperimenter

Analyserne afde danske vælgere anno 2005 viser, at sociotropiske bevæggrunde er langt stærkere end egotropiske, når vælgerne foretager en afvejning mellem fremtidige samfundsmæssige udviklingsscenarioer. Fundet støttes af såvel in¬ ternational som dansk forskning på området inden for den såkaldte economic zwfmg-tilgang. Mere specifikt viser analyserne, at ønsket om en faldende mod¬ sat en stigende ledighed vægter langt tungere end såvel ønsket om en bestemt statsminister som ønsket om mere i udbetalt løn.

Hvis man opdeler vælgerne efter, om de vil stemme på et borgerligt eller et ikke-borgerligt parti, viser det sig for detførste, at ønsket om mere i løn stadig er næsten uden betydning for valg af fremtidigt udviklingsscenario. Kun for lavtindkomstgruppen, som tjener mindre end 75.000 årligt i personlig ind¬ komst, har lønnen en lille effekt. Gruppen skal kompenseres med mere end 4.000 kr. om måneden i løn for at ville vælge Lykketoft frem for Fogh.

Men for det andet kommer ønsket om Fogh eller Lykketoft til at spille en langt større rolle i affejningen, når analyserne opdeles på de borgerlige og ikke-borgerlige vælgere, frem for når vælgerkorpset analyseres samlet. Ledighedsfaktoren indgår dog stadig med den største vægt i vælgerens affejning. At statsministerkandidaten styrker sin betydning i afvejningen i forhold til en model med alle vælgerne, er dels et udtryk for, at den samlede model indehol- der to modsatrettede effekter, hvor de borgerlige med større sandsynlighed støtter Fogh frem for Lykketoft, mens de ikke-borgerlige støtter Lykketoft. Dels er det et udtryk for, at det ikke umiddelbart er muligt at adskille, om man er borgerlig og derfor støtter Fogh, eller om man omvendt støtter Fogh og derfor er borgerlig.

Denne undersøgelse har kun inddraget tre karakteristika, men potentielt er det muligt at inddrage flere. Der er dog en række begrænsninger, som skal indgå i designet af discrete fÅø/Ve-eksperimenter. Det er for detførste et spørgs¬ mål, hvor mange karakteristika respondenterne reelt kan overskue i et valg. Litteraturen peger typisk på en grænse på seks til otte karakteristika. For det andet skal det være realistisk for respondenten at foretage en afvejning mellem de inkluderede karakteristika. Således kan det være vanskeligt at inddrage ka¬ rakteristika, som bygger på mere principielle eller etiske spørgsmål, da indivi¬ det i det tilfælde ikke kan kompenseres for forringelse af et karakteristikum med en forbedring af et andet karakteristikum. Styrken af etiske og moralske spørgsmål (for eksempel spørgsmål om abort, aktiv dødshjælp eller holdnin¬ gen til menneskerettigheder) kan altså komme til at dominere i forhold til andre præferencer. Det kan gøre valgsituationen umulig og urealistisk. Dette er der specielt fundet empirisk belæg for i forbindelse med anvendelse afdiscrete c/?ø/Ve-eksperimenter inden for det miljøøkonomiske område (Adamowicz et al, 1998).

Potentialet for anvendelsen afdiscrete c/?ø/Ve-eksperimenter i meningsmålin¬ ger er store. Frem for at spørge respondenterne om vigtigheden af forskellige emner enkeltvis, hvor det typisk er vanskeligt at bestemme vigtigheden af de forskellige karakteristika i den samlede vurdering, er det her muligt at få re¬ spondenter til at foretage en reel affejning, hvor de bliver tvunget til at tage stilling til den relative betydning af emnerne. Informationen fra discrete choiceeksperimenter kan være af afgørende betydning for en kommende valgkamp eller politisk kampagne, da resultaterne kan informere politikerne og deres rådgivere om vælgernes affejninger lidt efter samme princip, som når væl¬ gerne står i stemmeboksen. I stemmeboksen afgives én stemme, svarende til respondentens valg mellem alternativer i discrete choice-eksperimenter. I det valg må vælgeren affeje, hvem af kandidaterne der bedst fremmer de emner, som vælgeren prioriterer højt. Vælgeren er typisk ikke på alle punkter enig i en given kandidats holdninger, så valget falder på den kandidat, som repræ¬ senterer vælgerens synspunkter bedst muligt. Det er ikke blot væsentligt at finde ud af, hvad vælgerne mener om forskellige emner, men det er også væ¬ sentligt at finde ud af, hvor vigtigt det enkelte emne er. Discrete choice-eksperimenter giver mulighed for både at finde ud af, hvad vælgerne mener om em¬ nerne, og hvor vigtige emnerne er for vælgeren. Discrete choice-tksperimenter kan dermed være med til at afdække vælgernes affejninger af en lang række politiske alternativer og dermed give politikerne mulighed for at designe de¬ res politik til den vælgergruppe, de ønsker at tiltrække. Ud fra dette studie vil en politik, som fokuserer kraftigt på ledigheden og lidt mindre på statsminister¬ kandidaten, og som ikke berører spørgsmålet om vælgernes disponible ind¬ komst, altså ramme flest muligt.

Trækker man paralleller til den nuværende regerings skattestop, vil en poli¬ tik med snævert fokus på bekæmpelse af ledigheden stå langt stærkere end en politik med skattelettelser. Konklusionen udfordres selvfølgelig af, at vi i dag nærmer os en situation med næsten fald beskæftigelse, hvilket taler for at ind¬ drage en mere kortsigtet og realistisk fremtidsmulighed frem for ledighedsspørgsmålet blandt faktorerne i et discrete r/w/Ve-eksperiment.

Potentielt kan resultaterne fra discrete fAø/Ve-eksperimenter være med til at forudsige, hvem der ud fra kandidaternes sammensætning af holdninger vil vinde valg. I vores tilfælde ville vi, hvis kandidaterne ikke adskilte sig på deres politik på de to øvrige karakteristika, forudsige, at Fogh ville vinde valget, da der var en svag samlet overvægt til fordel for Fogh på bekostning af Lykketoft. I marketing, hvor metoden oprindelig er udviklet, bliver resultaterne fra et discrete choice-eksperiment flittigt brugt til at forudsige, hvilken markedsandel et givet produkt med en bestemt kombination afkarakteristika vil få. På samme måde vil discrete c/?ø/Ve-eksperimenter kunne give et bud på kandidaternes stemmeandele beregnet ud fra deres forskellige kombinationer af holdninger og vælgerens afvejninger mellem holdningerne. Tillige er det muligt at give et bud på, hvordan en holdningsændring hos en kandidat eller et parti vil påvirke den samlede stemmefordelingen. Det vil selvsagt være et bud (blandt andre) behæftet med usikkerhed, da vælgeradfærd er langt mindre forudsigeligt end markedsandele. Nye affejninger opstår nemlig hele tiden i relation til den løbende offentlige debat og politiktilblivelse.

## Noter

1. I andre fagdiscipliner har discrete r/rø/Ve-eksperimenter stor udbredelse til afdæk¬ ning af præferencer. Discrete choice-eksperimenter har længe været udbredt i marketingslitteraturen (Wittink og Cattin, 1989), og metoden har siden bredt sig til transport-, miljø- og sundhedsøkonomi (Bennett og Blamey, 2001; Louviere et al., 2000; Ryan og Gerard, 2003). I Danmark har metoden blandt andet været brugt til afdækning af amtspolitikeres afvejning af hensyn ved budgettering for sygehuse (Bech, 2003) og til afdækning af forskellige jobkarakteristikas betydning (Bech et al., 2004a; Bech et al., 2004b). Bech (2003) viser, hvordan danske amtspolitikere svarer forskelligt i en simpel rangordning af målsætninger for afregningen af syge¬ huse i forhold til et discrete r/rø/Ve-eksperiment. Ved simple rangordning angiver amtspolitikerne, at kvalitet er det vigtigste, men når de bliver tvunget til afvejning af alle hensyn i et discrete ^ø/Ve-eksperiment, så vægter budgetsikkerhed højere end kvalitet.

2. Det præcise antal parvise valg, som behøves, afhænger for detførste af, hvor mange karakteristika der involveres, for det andet af hvor mange niveauer de enkelte ka¬ rakteristika kan antage, samt endelig afhvor mange grupper individerne ønskes ind¬ delt i. Her er vælgerne tilfældigt inddelt i fire grupper for at sikre, at der stadig er tilstrækkeligt mange vælgere i hver enkelt gruppe, så grupperne er repræsentative i forhold til vælgere. Det eksperimentelle design skal sikre, at karakteristikaene og deres niveauer kombineres således, at de er så lidt korrelerede som muligt, også kaldet ortogonale i den eksperimentelle litteratur. Et fraktionelt faktorielt design svarer til et udsnit af et faldt faktorielt design. I et faldt faktorielt design kan alle effekter estimeres, mens nogle interaktionseffekter ikke kan estimeres ud fra et fraktionelt faktorielt design. Fordelen ved det fraktionelle faktorielle design er, at antallet af kombinationer reduceres, så det bliver realistisk i forhold til data¬ indsamlingen. Et fuldt faktorielt design bruges derfor sjældent, da det kræver, at respondenterne stilles over for alt for mange spørgsmål. Selvom der går informa¬ tion tabt ved at bruge et fraktionelt faktorielt design, så er det i langt de fleste tilfælde uden betydning, da de interaktionseffekter, som ikke kan estimeres, typisk viser sig at være insignifikante eller at bidrage meget lidt til forklaringskraften.
3. Udvælgelsen af respondenter blev gennemført ved simpelt tilfældig udvælgelse på kendte fastnumre i Danmark. Respondenterne var udvalgt på bopælen, efter hvem der senest havde haft fødselsdag. Der blev foretaget et minimum af 11 og op til 19 tilbagekaldsforsøg. Interviewet er nærmere beskrevet i Hansen (2006, 2007).
4. Det kunne også skyldes en interaktion mellem karakteristikaene, men tests for interaktionseffekter (ikke vist) afkræfter dette.
5. Ligesom i næsten alle andre undersøgelsesformer er det ikke muligt at observere respondenternes nytte direkte i et discrete £/?ø/Ve-eksperiment. Det er kun muligt at observere respondenternes valg. Ud fra respondenternes valg er det muligt med statistiske metoder at estimere den relative betydning af de enkelte karakteristika. Da koefficienterne fra den statistiske metode er udtryk for estimerede værdier for nytte og ikke direkte observerede nytteværdier, så kaldes koefficienterne også de indirekte nyttevægte.
6. En uddybning af de statistiske metoder til analyse af discrete £/?ø/Ve-eksperimentet kan ses i Bech et al. (2004a) og Bennett og Blamey (2001).
7. Utility Importance Score (UIS) beregnes ved at beregne nytteværdier for alle ni¬ veauer for hvert karakteristikum. Derefter udregnes afstanden for karakteristikum i mellem niveauet med den laveste nytte værdi JJlL og niveauet med den højeste

nytteværdi UlH. Summen af disse forskelle er^{uh ~ UL ). UIS udregnes der-

efter som

<!-- formula-not-decoded -->

gange med 100 kan UlS-værdien fortolkes som pet., dvs. hvor mange pet. af den samlede variation i nytte karakteristikum i udgør.

8. De marginale substitutionsrater beregnes ved at dividere koefficienten for et ka¬ rakteristikum med koefficienten for udbetalt løn (MRS=-PKarakteristikum/pLøn). Se Bech et al. (2004a) og Bennett og Blamey (2001) for uddybning afberegningen afmargi¬ nale substitutionsrater.

## Litteratur

- Adamowicz, W., T. Beckley, D.H. MacDonald, L. Just, M. Luckert, E. Murray, and W. Phillips (1998). 'In search of forest resource values of indigenous peoples: Are nonmarket valuation techniques applicable?", Society &amp; Natural Resources, Vol. 11. No. 1. pp. 51-66.
- Alvarez, Michael R. andJonathan Nagler (1994). 'Correlated Disturbances in Discrete Choice Models: A Comparison ofMultinomial Probit Models and Logit Models", WorkingpaperNo. 914, California Institute ofTechnology, Division ofthe Humanities and Social Sciences.
- Alvarez, Michael R., Jonathan Nagler andJennifer R. Willette (2000). 'Measuring the relative impact of issues and the economy in democratic elections", Electoral Stu¬ dies, Vol. 19, No. 2-3. pp. 237-225.
- Bech, Mickael (2003). 'County council politicians' choice ofhospital payment scheme: a discrete choice study", Applied Health Economics and Health Policy, Vol. 2, No. 4. pp. 225-232.
- Bech, Mickael, Trine Kjær, Jørgen Lauridsen og Dorte Gyrd-Hansen (2004a). 'Hvad ønsker studerende af deres fremtidige job? Illustration af et diskret valg eksperi¬ ment", Nationaløkonomisk Tidsskrift, 142. årgang, nr. 1. pp. 48-67.
- Bech, Mickael, Poul S. Dahl og Kasper M. Hansen (2004b). 'Fleksible jobpakker gen¬ nem lønkompensation - afcejning af jobkarakteristika", Økonomi &amp; Politik, 77. år¬ gang, nr. 4, pp. 38-50.
- Bennett, Jeff and Russell Blamey (2001). The choice modelling approach to environmental evaluation, Cheltenham: Edward Elgar Publications.
- Borre Ole (1997). 'Economic Voting in Danish Electoral Surveys 1987-1994", Scandinavian Politicai Studies, Vol. 20, No. 4. pp. 347-365.
- Borre, Ole (1999). 'Afstanden mellem vælger og parti", pp. 175-182 iJohannes Ander¬ sen, Ole Borre, Jørgen Goul Andersen og Hans Jørgen Nielsen (red.), Vælgere med omtanke, Århus: Systime.
- Borre, Ole (2003). 'Den utaknemlige vælger", pp. 315-325 iJørgen Goul Andersen og Ole Borre (red.), Politiskforandring. Værdipolitik og nye skillelinjer vedfolketingsvalget 2001, Århus: Systime.
- Dorusssen, Han and Harvey A. Palmer (2002). 'The context of economic voting - an introduction", pp. 1-14 in Han Dorussen and Michaell Taylor (eds.), Economic Voting, London: Routledge.
- Hansen, Kasper M. (2006). 'The Effects of Incentives, Interview Length, and Inter¬ viewer Characteristics on Response Rates in a Cati-Study", InternationalJournal of Public Opinion Research, Advance Access published on September 7.
- Hansen, Kasper M. (2007). 'The sophisticated public - The effect of arguments on public opinion". Forthcoming in special issue of Scandinavian Politicai Studies, Vol. 29, No. 3.
- Hensher, David A. and Lester W. Johnsson (1981). Applied discrete choice modelling, London: John Wiley.
- Lewis-Beck, Michael S. and Martin Paldam (2000). 'Economic voting: an introduction", Electoral Studies, Vol. 19, No. 2-3. pp. 113-121.
- Louviere, JordanJ., David A. Hensher andjoffre D. Swait (2000). Stated ChoiceMethods -Analysis and Application, Cambridge: Cambridge University Press.
- Ryan, Mandy and Karen Gerard (2003). 'Using discrete choice experiments to value health care programmes: current practice and future research reflections", Applied Health Economics and Health Policy, Vol. 2, No. 1. pp. 55-64.
- van der Eijk, Cees, Wouter van der Brug, Martin Kroh and Mark Franklin (2006).

'Rethinking the dependent variable in voting behavior: On the measurement and analysis of electoral Utilities", Electoral Studies, Vol. 25, No. 3. pp. 424-447. Wittink, Dick R. and Philippe Cattin (1989). 'Commercial Use of Conjoint Analysis: An Update", Journal ofMarketing, Vol. 53, No. 3. pp. 91-96.