Vinger af fremtidssang
Forfattere: Anne-Marie Mai
Tidsskrift: passage (2004-09-01)

## Vinger af fremtidssang

- på rejse med digte af Michael Strunge

## ANNE-MARIE MAI

Da  danskerne  ved  årtusindskiftet, skulle  vælge  den bedste blandt det 20. århundredes danske bøger, var der ikke megen  tvivl  i sindene. Johannes V. Jensens Kongens  fald strøg  ind  som  nummer  et  på  de  store avisers  lister.  Valget  faldt  altså  på  en  bog,  hvis  tre dele udkom i løbet af de to første år  af det 20. år­ hundrede.  Man kunne på den baggrund godt fore­ stille sig,  at det 21. århu.ndredes bedste bog allerede var  udkommet. Jeg skal undlade for mange ukvali·  ficerede gættei;ier, men nøjes med at antyde, at læs­ ere i begyndelsen af det 22. århundrede kunne stå i et vanskeligt valg mellem bøger af kvinder som Kir­ sten  Thorup,  Pia Juul  og  Katrine  Marie  Guldager plus  selvfølgelig  hele  skaren  af  de  endnu  ufødte. Hvis vi ellers klarer tidens mange dræbende skær, er jeg  ikke  i tvivl om,  at bøger har  et nyt  årtusind  for sig.

Mens det 19. århundrede talte to danske verdens­ navne:  Kierkegaard  og Andersen,  ser  det  foreløbig ud  til, at det 20. århundrede  te gn er  sig  Karen Blixen/Isak Dinesen og Martin Andersen Nexø.

Andersen arbejdede som  bekendt selv  hårdt  for berømmelsen og satte den som sit højeste og egent­ lige mål; Kierkegaard tog det mere roligt, lænede sig op af  de store tyskere og sørgede for stof  til både den tyske og den franske filosofiske tradition.

Baronessen  er  selvfølgelig  mest  kendt  af et  en­ gelsksproget  publikum,  og  hun  befordrede  selv  sa­ gen  ved  at  vælge  engelsk  som  sit  første  litterære sprog.  Forfatterskabet blev emne for  et af de første og mest kendte nybiogra:fiske  værker, Judith Thur­ mans Isak  Dinesen:  the  Life  of  a  Storyteller (1982). Blixens  hovedværk Den afrikanske Farm (1937) blev udgangspunkt  for  Sydney Pollacks Out of Africa (1985) og med Gabriel Axels  Oscar-vinder Babettes Gæstebud (1987) synes  berømmelsen  beseglet  for  en rum tid.

Andersen  Nexøs  forfatterskab viste sig  mere holdbart  end  både  Sovjetunionen  og  forfatterens politiske overbevisning, og sammen med Isak Dine­ sens Syv  fantastiske Fortællinger (1934) kom Pelle Ero­ breren (1906-1910) med  på  Harold Blooms  vestlige kanon,  sandsynligvis i slipstrømmen efter Bille Au­ gusts  Oscar-vinder Pelle the  Conqueror (1987). Hver­ ken  Kierkegaard  eller  Andersen  er  at  :finde  hos Bloom.

Peter  Høeg  li gn ede  en  overgang  en  kandidat  til verdensscenen, men ser i dag mere ud til at være en forfatter,  der  kortvarigt  blev  verdenskendt  for  en enkelt bog Frøken Smillas  fornemmelse for  sne ( 1992) i lighed  med  Karin  Michaelis,  hvis Den  farlige  alder (1910) gik  sin  sejrsgang  i  en  stribe  af lande  i  be­ gyndelsen af det 20. århundrede.

Når vi nu i Danmark er så glade for Johannes V. Jensens Kongens  fald, kan  det  undre,  at  vi ikke  har gjort mere for at formidle Nobelpristagerens hoved­ værk  i en  større  verden.  Der  :findes  nyere  oversæt­ telser  af Kongens  fald til  engelsk,  spansk,  fransk  og litauisk,  men  kåringen  af romanen som  århundre­ dets bedste blev ikke fulgt op med nye forsøg på at præsentere og  formidle  værket i et  større udland bortset fra en  enkelt,  kortfattet  artikel  i et engelsk­ sproget  magasin. Jensen  var  ikke  forsidestof på  de litterære  it-portaler og er det stadig ikke.

Selv  om antallet af danske litterære  verdensstjer­ ner er højst begrænset, og i det tyvende århundrede ser  ud  til  at  være  stærkt  betinget  af filmatiseringer og  letlæste  biografier,  er  det  alligevel  et  pænt  :fir­ kløver,  når  man  betænker,  hvor  :fa  dansk-sprogede læsere,  vi er.

side

os til

ger l

lertil

e liv

else Men det mest tankevækkende  er  dog,  at  mange erfaringer  viser,  at man ikke behøver at rejse langt med en stak oversættelser i kufferten for at opdage, at  dansk  litteratur kan  vække  interesse , i  mange lande,  hvis vi vel at mærke kan beslutte os til at gøre en indsats i stedet for at sidde benovede tilbage i rol-. len  som  halehæng  til  engelsksproget  litteratur  og prøve at opfinde en postkolonial litteratur,  så vi kan føle  os  en  smule  med  på  et  verdenslitterært  beat. Det dur lige så lidt at sende den vanlige festivall yr ik af  sted  sammen  med  nogle  glittede  brochurer  i Grækenland poster man den slags ud over det meste af  verden uden større effekt.  Eksempelvis modtager jeg hver anden måned kvit og frit et større skrift om ny  græsk litteratur,  som jeg  nægter  at tro  har  gjort nogen klogere.  Det  var  bedre  af  og til at  sende  en forfatter, en god formidler eller udgive et nyt græsk værk på et skandinavisk sprog.

Hvis man skal lykkes med formidling af dansk lit­ teratur, skal man, til en  begyndelse gøre sig krystal­ klart,  at danske forfatteres værker indgår i en inter­ national litterær kontekst og tradition, som forfatterne .  selvfølgelig bruger løs af.

De  temaer  og  former,  dansk  litteratur  arbejder med, forholder sig direkte eller indirekte både til den internationale  sammenhæng og til  den  lokale  mo­ dernisering,  som  det  traditionelle  danske  bonde­ samfund gennemgik i det 20. århundrede, herunder de  medierevolutioner,  som først det  moderne  gen­ nembrud og  siden  det postmoderne,  formelle  gen­ nembrud førte med sig.  Hvis man skal samle nogle vigtige temaer i  samtidslitteraturen,  kan man hæfte sig ved følgende: fortælling og identitet; tab og tra­ dition;  krop,  køn  og  sprog;  erindringens  karakter; tilfældet  og  det  postmoderne  liv;  voldens  retorik; system  og  erkendelse;  sprogets økologi;  individ  og samfund.  Dem e:r vi heldigvis ikke ene om, men vi har  et eget tonefald og  en æstetisk erfaring og tra­ dition at bidrage med.

En  målrettet  indsats  til  fre=e  af  udvekslingen mellem  dansk  og  udenlandsk  litteratur  finder  vi  i den tidlige  moderne litterære kritik - det var Bran­ des, Bang og Jørgensen, der for mere end IOO år si­ den  lagde  kræfter  i  at  introducere  den  nyere  euro­ pæiske litteratur  i  Danmark  i kritiske  skrifter,  men også  nutidens  tidsskrifter,  inklusive  dagens  jubilar Passage har d yr ket den litterære udveksling: "Passage vil  gerne  skabe dialog  mellem dansk og internatio­ nal litteraturkritik. Derfor oversætter vi meget, både litterære  og  kritiske  tekster."  - hedder  det  vægtigt og enkelt i tidsskriftets programerklæring.

## En historie  fra det litterære liv

I  perioden  fra d. IO. til  r8.  november 2003 var  jeg inviteret  til  Santiago  i  Chile  for  at  forelæse  om Michael Strunges digtning på et af byens universite­ ter  og i N  eruda Foundation.

Danmark modtog i  r97o'erne ca. 3000 chilenere på flugt fra general Pinochets diktatur.  Chilenerne i Danmark bragte musik, digtning og teater med sig; mange af dem havde været fremtrædende personlig­ heder i Chiles kulturliv, og de interesserede sig også for  kunst  og litteratur i  det  land,  de  opholdt  sig  i. Nogle gik i gymnasiet og læste blandt andet Michael Strunges digte,  og  for  en  af  dem,  Omar Perez,  der efter  en  dramatisk flugt opholdt  sig  mest i  Sverige, blev Stranges digtning en  så stor oplevelse,  at  han siden begyndte på at oversætte digtene til spansk.

I dag er demokratiet genindført i Chile, og de fle­ ste chilenere er vendt tilbage, også Omar Perez, der i disse år arbejder på at fa færdiggjort flere udgivel­ ser  med Strunges digte.  Han er selv forfatter, litte­ raturanmelder ved en avis og er tilknyttet den stats­ lige kulturadministration.

For  mig  var  det  en  næsten  surreel  oplevelse  at træffe de mange dansk- og svensk-talende chilenere i  Santiago,  høre om chilenske digtere og deres ind­ tryk af Strunge.

I  forhold  til  Danmark  ligger  Chile  som  bekendt på den anden side af jordkuglen, og det tager 23 ti­ mer at fl yv e dertil. Jeg var mildt sagt jet-lag'et, rad­ br�kket og halvsyg, da jeg endelig nåede frem. Men med sit blomstrende november-forår og sine entusi­ astiske indbyggere tager landet straks de rejsende til sig, og man bliver på en gang glad og ydmyg, når et land,  der  tæller  digtere som Pablo  N  eruda  overho­ vedet fatter  interesse  for  nordisk  litteratur  og  en  af de danske digtere.

Progra=et for  mit ophold i  Santiago  klappede bestemt ikke - det meste gik rent faktisk i vasken på

grund af en  arrangørs  sygdom, men foruden mødet med mange enkeltpersoner, ble+ det blev alligevel til en oplevelse af et chilensk litterært publikum. I N  er­ uda  Foundation  fornemmede  jeg  øjeblikkeligt,  at tilhørerne  ikke  havde  nogen  lutheransk  tilbagehol­ denhed i forhold til digtning.  Som formidler af po­ esi blev jeg her mødt med åbne arme. Det var mær­ keligt, at jeg så mange år efter Strunges tragiske død i 1986 for  første  gang  i  et  splitsekund følte,  at  det ikke var nyfigenhed, men kærligheden til digtningen og digterne, der fik folk til at stimle sammen. Unge digtere  trykkede  deres første bøger i mine hænder i et  spinkelt  håb  om,  at jeg ville  bringe  dem  videre, og at de måske ville finde en  læser i det land,  hvor Strunge havde levet.

Omar Perez kunne fortælle,  at de Strunge-digte, han havde oversat til spansk, allerede havde vakt in­ teresse i l yr iker- og kritikerkredse, og at de som no­ get af det første  var  blevet :fremført til musik.  Han var  derfor·  meget  optaget  af Nikolaj N  ørlunds  ind­ spilning  af  digte  fra Verdenssøn (1985), og jeg  efter­ lod glad og gerne mit eget eksemplar af cd'en Navn­ løs (1996) hos denne læser.  Omar Perez tænkte sig, at oversættelser og musikalske :fremførelser af Strun­ ges digte kunne indgå i en større  sammenhæng med en  præsentation  af  nordisk  poesi  i  forbindelse  med de Strunge-udgivelser, som han stadig slider med at fa færdige.

Strunge besøgte Sydamerika i slutningen af 1983. Men  rejsen  blev  ikke  så  langvarig,  som  han  selv havde forestillet sig.  Han fik det  psykisk  helt  elen­ digt og måtte derfor opgive sammen med sin kære­ ste  at  fuldføre  rejsen  ind  i  Amazonlandet.  Måske trak det også i ham,  at han ville hjem til udgivelsen af Væbnet  med  vinger, der  udkom  i  begyndelsen  af 1984. Men  rejsen  satte  sig  spor  i  hans  digtning  mange  af  digtene  i Verdenssøn blev  til  på rejsen,  og man  kan  opleve  både den  accelererende depression og fornemme den sydamerikanske omverden i digt­ samlingen.

Strunges digte er  ved at finde vej til Chile  via  de politiske flygtninge, Danmark og Sverige engang for længe siden tog  imod,  og historien  om Strunge og Chile  viser,  at der  er sider af flygtninges liv  i Dan­ mark, som offentligheden slet ikke har blik for.

Kultur- og litteraturudveksling former sig ikke al­ tid  programmatisk  og  i  overensstemmelse  med  of­ fentlige  styrelsers  beslutninger  eller  litteraturkriti­ kernes  ideer.  Et  lille  sprog  som  dansk  skal  vide  at bruge  alle  muligheder.  Hvad  der  allermest  øger chancerne,  er  et engagement i al slags litteratur,  og her  har  danske tidsskrifter  en  vigtig  opgave  at  ud­ fylde  ved  at  d yr ke  formidlingen  mellem  dansk  og udenlandsk litteratur.

## Følelsens  protest  og  kærlighedens  lyrik

Det er svært præcist at sige, hvad det er hos Strunge, der så småt er begyndt at interessere digtere og pub­ likum i Chile af i dag. Dristigheden i forhold til den store  vision,  de  vilde  syner  og  følelsens  protest  er måske  mere  velkendt  her,  hvor  man  i  det 20. år­ hundrede  har  haft  en  stærk  surrealistisk  kunst  og digtning.  Det  samfundskritiske  digt  er  også  her  en kendt genre. Selve sprogets skønhed og sanselighed det  at  gøre  vers  af  ord,  der  klinger  smukt,  rimer, skurrer  imod hinanden og  skaber  ny  betydning,  når de  sættes  sammen - optager  oversætterne.  Den  fri­ gjorte og smukke erotiske digtning fra Popsange (1983) og Væbnet med  vinger (1984) synes  også at  vække  in­ teresse  at  Strunge  så  sexet  skriver  digte  om  sæd, kusse og kødelig kærlighed fænger.  "Din kusse tager vejret fra mig/ når den som changerende taft/ suger blodet fra kroppen til sig" - (indledningen til digtet "Din kusse", Popsange).

Det  er  måske  kombinationen  af  noget  kendt  og noget  helt  anderledes,  der  fascinerer  chilenere  ved Strunges digte.

## [  ...  ]

Og regner det med guld over dig i min søvn tror  jeg at skønhed�ns varme er til for at vi ikke skal dø uden at være født med en lyst til at drive himlen til vanvid og mennesker til frihed og nætter med drømme fulde af bål.

- lyder  det  i  digtet  "Nætter  med drømme  fulde  af bål" fra Verdenssøn.

Strunge er desuden den unge døde digter, der på sin egen måde inkarnerer  den relation mellem digt- dan lund ningen og døden, som  man ofte tematiserer i spansksproget litteratur,  og  som  også  Neruda  kred­ ser om.

Historien om Strunges digte i Chile fortæller om, at der er mange uventede muligheder, hvis vi i Dan­ mark  tør  gøre  noget  alvorligt  ved  udvekslingen  af litteratur. Hvad  vi  især  har  brug  for,  er  masser  af gode oversættelser af både  klassikere  som Johannes V. Jensen  og  samtidslitteraturen fra  Inger  Christen­ sen  og  Strunge  til  de  nye  digtere.  Vi  har  brug  for elektroniske  præsentationer  af  højeste  kvalitet  også på  spansk  her  i  landet  har  vi  en  tendens  til  at glemme, at spansk er et verdenssprog. Læg dertil en indsats  med  at udbygge kontakter  til  de folk  rundt om i verden,  der faktisk er  optaget af dansk littera­ tur  og  gør  et  stykke  arbejde.  I  øvrigt  kan  det  ver­ densberømte :firkløver  og  især  H.  C.  Andersen  og Kierkegaard  bane  vejen for  andre  forfattere.  Derfor skal vi fejre dem for fulde gardiner, uden jantelov og blusel,  på en gang folkeligt og elitært,  når der er en god anledning som med Andersens 200 årsdag.

I  den største boghandel i Santiago de Chile fandt jeg efter ihærdig søgen og spørgen en enkelt bog af en dansk forfatter - et udvalg  af Andersens eventyr selvfølgelig. Men hvis dansk litteratur skal have no­ get for sig i det 21.  århundrede, skal vi arbejde på at :fa  den  ud  under  fjerne  himle.  Hvis  den  ikke  også hører hjemme der, orker vi næppe selv at interessere os for den i den vildtvoksende mængde af kulturelle tilbud af højeste karat.

Tidsskrifterne har  særlige  muligheder  for  at pla­ cere  dansk  litteratur internationalt, formidle  nye strømninger og kunstneriske udtryk fra ind- og ud­ land,  vise  sammenhænge,  forskelle  og  ligheder,  ja man fristes til at  sige:  passager.