Bygninger der styrer
Forfattere: Gro Skinnerup Holde, Thomas Holde Skinnerup
Tidsskrift: tidsskriftforuddannelsesvidens (2025-06-12)

## DANISH JOURNAL OF EDUCATION STUDIES

## BYGNINGER DER STYRER

Non-humane aktørers rolle i styringen af de danske universiteter

Gro Skinnerup Holde, Cand.Soc. i Uddannelsesvidenskab Thomas Holde Skinnerup, adjunkt, Copenhagen Business School

FORSKNINGSARTIKEL (FAGFÆLLEBEDØMT) JUNI 2025 PUBLICERET ONLINE

DANISH JOURNAL OF

EDUCATION STUDIES

ard, Kim Holflod, Karina Kiær,

CC

BY

DJES

ch &amp; Simon Langkjær

## Kolofon

## Editors

Miriam Madsen (editor-in-chief), Maria Louise Larsen Hedegaard, Kim Holflod, Karina Kiær, Bea Møller Schmidt, Julie Reng Andersen, Katrine Mygind Bach &amp; Simon Langkjær

## Nummer

Årgang 3, nr. 1/2025, publiceret fortløbende

## Artikeltype

Forskningsartikel (fagfællebedømt)

## Adresse

Afdeling for Uddannelsesvidenskab

DPU, Aarhus Universitet

https://tidsskrift.dk/tidsskriftforuddannelsesvidens/index

Tuborgvej 1642400 København NV: djes@edu.au.dk ISSN: 2794-3445

## Visuel identitet

Puk Dam Sørensen

This work is licensed under a Creative Commons Attribution 4.0 International License erne er et til videre DANISH JOURNAL OF

EDUCATION STUDIES

forsøger vi

DJES

etssektoren

is effekt på

liserer den

3

## BYGNINGER DER STYRER

NON-HUMANE AKTØRERS ROLLE I STYRINGEN AF DE DANSKE UNIVERSITETER

Gro Skinnerup Holde, Cand.Soc. i Uddannelsesvidenskab

Thomas Holde Skinnerup, adjunkt, Copenhagen Business School

## Abstract

De  danske  universiteter  har  siden  indførelsen  af  statens  ejendomsadministration  (SEA-ordningen)  og  universitetsloven  i  2003  haft selveje  uden  bygningseje,  hvilket  rejser  spørgsmål  om  universiteternes  faktiske  autonomi.  Forholdet  mellem  autonomi  og  kontrol  er blevet undersøgt før, men vi mangler fortsat at forstå, hvordan bygninger påvirker styringen af universiteterne. Ved at trække på aktørnetværksteori undersøger vi bygningernes rolle i styringen af de danske universiteter med fokus på, hvordan Niels Bohr Bygningen som aktør påvirker SEA-ordningen. Artiklen viser, hvordan Niels Bohr Bygningen bliver en central aktør i styringsnetværket omkring SEAordningen og ender med at destabilisere hele netværket. Vi sætter derved fokus på styring som en praksis, der involverer både humane og non-humane aktører, og viser, hvordan især de non-humane aktører har stor effekt på at muliggøre og ændre styring.

Keywords : SEA-ordningen; universiteter; aktør-netværksteori; materialitet; bygninger.

## Indledning

De  danske  universiteter  råder  over  mere  end  3  millioner  kvadratmeter,  og  udover  lønninger  er omkostninger til bygninger den største omkostning for universiteterne. Siden 2001 er universitetsbygningerne  blevet  styret  gennem  SEA-ordning,  hvilket  medførte  at  de  fleste  universiteter overgik til at leje deres bygninger, som ellers før blev stillet til rådighed af staten. Med SEA-ordningen blev bygningerne en måde for staten at styre universiteterne på, og ordningen er en central del af den økonomiske styring af universiteterne i dag. På trods af, at SEA-ordningen har eksisteret i over 20 år, har forskningen ikke interesseret sig meget for, hvordan bygninger er med til at styre universiteter.

I  det  seneste  år  har  både  den  uddannelsesvidenskablige  (Brøgger,  2018;  Decuypere,  2019;  Edwards, 2011;  Fenwick  &amp;  Edwards,  2011)  og  bredere  forskning  (Harris,  2005;  Justesen  &amp;  Mouritsen,  2011; Michael, 2017; Müller, 2015) fokuseret på, hvordan materialitet og non-humane aktører er involveret i styringen  af  universiteterne  og  etableringen  af  magtrelationer.  Det  nuværende  fokus  på  materialitet  i styring  viser  vigtigheden  af  styringsinstrumenter  såsom  konteringspraksis  og  akkreditering  (Brøgger  &amp; Madsen,  2021)  eller  transformatorer  såsom  PISA-undersøgelsen  (Guror,  2011).  Bygningerne  er  et overset  emne  i  denne  del  af  forskningen  og  illustrerer  dermed,  at  der  stadig  er  plads  til  videre udforskning af, hvordan materialitet påvirker styringen af universiteterne. Med denne artikel forsøger vi at imødekomme kaldet om et øget fokus på non-humane aktørers rolle i styringen af universitetssektoren (Brøgger, 2018; Fenwick &amp; Edwards, 2011) ved at analysere effekten af universitetsbygningers effekt på styringen af institutionerne.

Gennem  et  kvalitativt  casestudie,  undersøger  vi,  hvordan  Niels  Bohr  Bygningen  destabiliserer  den økonomiske styring af universiteterne ved at udfordre centrale aspekter af SEA-ordningen.

## JUNI 2025 PUBLICERET ONLINE

ordi

DANISH JOURNAL OF

udd

fokı

Vi  anvender  aktør-netværksteori,  som  ligestiller  non-humane  aktører  med  humane  aktører  på  et ontologisk niveau (Callon, 1986), i vores analyse af universitetsbygningerne. Det betyder, at alle aktører, uanset om der er tale om universitetsbygninger, ministerier eller huslejemodeller, behandles ens analytisk. Vi  forstår  bygningerne  som  ligeværdige  aktører  i  det  styringsnetværk,  der  påvirker  den  styring,  som universiteterne indrammes af. Artiklen undersøger, hvordan netværket af aktører rundt om Niels Bohr Bygningen forsøger at skabe dens identitet, og hvordan Niels Bohr Bygningen til gengæld påvirker SEAordningen  og  styringen  af  universiteterne.  Vores  analyse  bidrager  med  et  nyt  blik  på  materialitet  i uddannelsesstyring,  da  den  viser,  hvordan  fysiske  aktører  udgør  et  helt  centralt  element  i  den økonomiske styring. Formålet er derved at forstå styring på en ny måde ved at introducere et eksplicit fokus på fysisk materialitet. Med vores fokus på materialitet kan vi kaste et nyt blik på styringsnetværket, som tydeliggør hvordan styring påvirkes af forskellige aktører og relationer. som

## Aktør-netværksteori som analysestrategi

I  artiklen  trækker  vi  på  forskellige  begreber  fra  aktør-netværksteori  til  at  forstå  non-humane  aktørers rolle  i  styringen  af  universiteterne.  Vi  trækker  på  aktør-netværksteoris  ontologiske  og  metodiske grundantagelser, og benytter disse som del af vores analytiske 'repertoire' (Callon, 1986; Mol, 2010) til at forstå, hvordan bygninger påvirker styringen af de danske universiteter. For at følge tilblivelsen af Niels Bohr Bygningen og dens effekt på SEA-ordningen følger vi translationsprocesserne med udgangspunkt i Callons (1986) fire momenter.

Ifølge  Fenwick  &amp;  Edwards  (2011)  er  aktør-netværksteoris  analytiske  styrke,  at  man  kan  undersøge, hvordan politikker bliver integreret ind i og skabes (enactes) gennem specifikke praksisser og med brug af  forskellige  former  for  materialitet.  Det  gør  det  muligt  at  følge  de  processer,  hvorigennem  lokale netværk  stabiliseres  og  destabiliseres  som  en  effekt  af  forbindelserne  mellem  både  humane  og  nonhumane  aktører.  Aktør-netværksteoris  analytiske  styrke  skyldes  anerkendelsen  af  non-humane  aktører som  centrale  for  at  forstå  sociale  relationer  (Callon,  1986;  Latour,  2005).  Som  en  lang  række  aktørnetværksteori forskere har demonstreret, påvirker non-humane aktører menneskelige aktørers handlinger og identiteter, og derfor er det nødvendigt at udvide vores forståelse af hvad en aktør og handling er (Mol, 2010; Latour, 1999). Som Latour (1999, s. 182) understreger, så er handling en effekt af en samling af aktører: 'Action is a property of associated entities. Agent 1 is allowed, authorized, enabled, afforded by  the  others'.  For  at  analysere  hvordan  universiteternes  styres  af  og  gennem  deres  bygninger,  er  vi derfor  nødt  til  at  undersøge,  hvordan  non-humane  aktører  indgår  i  netværket  og  påvirker  andres handlinger.  Non-humane  aktører  indgår  som  en  del  af  det,  Law  (1992,  p.  381)  kalder  'network  of heterogeneous materials', hvor sociale systemer og handlinger er effekter af, hvilke materialer der bliver sat sammen, på hvilke måder, og hvor stabile relationerne er. Med heterogene materialer fremhæver Law (1992) relevansen af både humane og non-humane aktører og bredden af det materielle: Ideer, IT-udstyr, beregninger, mursten, veje, kemikalier, penge, papirer, og meget mere. Styringen af et universitet gennem dets bygninger er derfor en effekt af et netværk af materialer, der er blevet ordnet på en bestemt måde. Stabiliteten  er  dog  aldrig  permanent,  og  små  ændringer  i  ordningen  og  sammenhængen  mellem materialer  kan  udfordre  hele  netværket  (Müller,  2015)  og  dermed  påvirke  sociale  praksisser,  som styringen  af  universiteterne  udgør.  På  baggrund  af  dette  analytiske  repertoire  anser  vi  netværket  af human og non-humane aktører omkring universiteternes huslejeordning som et styringsnetværk.

&amp; Madsen,

tonomi og

DANISH JOURNAL OF

kontrol fra

er konstant

færd, men

ger. Det er

1, 2015), og

derstreger,

il at styre

5

I  vores  analyse  af,  hvordan  Niels  Bohr  Bygningen  som  aktører  opstår  og  påvirker  styringen  af universiteterne,  bruger  vi  Callons  (1986)  fire  momenter  til  at  beskrive  translationsprocessen.  Det  er gennem translationen, at aktører skaber deres identiteter, skaber relationer til andre aktører og former det nye aktør-netværks stabilitet og interesser. Callon (1986) beskriver denne proces som bestående af fire momenter: Problematisering, interessement, indrullering og mobilisering. I problematiseringsmomentet kritiserer aktører den nuværende situation og formulerer nye identiteter til andre aktører med henblik på at  ændre  netværket  og  løse  det  identificerede  problem.  Det  næste  moment  handler  om  de  redskaber (devices),  som  skal  introduceres  for  at  fastholde  aktørerne  i  deres  foreslåede  identiteter  og  dermed imødekomme problematiseringen. Men selvom en situation er problematiseret og nye interessetmentredskaber er formuleret, er det ikke sikkert, at aktørerne vil ændre deres identitet. De skal indrulleres i netværket og overbevises om at påtage sig deres nye identitet, enten gennem forhandling, forførelse eller tvang  (Callon,  1986,  s.  211).  Til  sidst  kommer  mobiliseringen,  som  handler  om  hvorvidt  aktører accepterer og fastholder deres nye identiteter eller forkaster dem, hvilket afgør stabiliteten af netværkets forsøg på at ændre sig. Hvis aktørerne er mobiliseret, bliver netværket midlertidigt stabiliseret, men hvis de ikke mobiliseres, opstår der ustabilitet efterfulgt af nye translationsprocesser.

## Autonomi, styring og materialitet

Artiklen  taler  sig  ind  i  tre  grene  i  litteraturen.  Den  første  gren  beskæftiger  sig  med  handlingsrummet mellem  autonomi  og  kontrol  i  styringen  af  universitetssektoren.  Den  anden  gren  handler  om  den stigende  anerkendelse  af  materielle  aspekter  i  styring  og  at  styring  skabes  gennem  socio-materielle praksisser. Den sidste omhandler de mekanismer, der indgår i den økonomiske styring af universiteterne i Danmark. Litteratursøgningen tog udgangspunkt i det uddannelsesvidenskabelige felt med henblik på at identificere studier af, hvordan konkrete styringsredskaber, herunder økonomiske redskaber, bliver brugt i styringen af universiteter. I den forbindelse søgte vi på studier, der mobiliserer aktør-netværksteori eller lignende  socio-materielle  paradigmer  i  deres  undersøgelse  af  uddannelsesstyring.  For  at  supplere  den fundne forskning, søgte vi på aktør-netværksteori-inspireret  materiale  fra  andre  forskningsområder,  så som regnskab-, organisations- og geografiforskning, hvor der eksisterer stærke traditioner for at bruge aktør-netværksteori i studier af magt og styring.

Det  første  tema  vedrører  forholdet  mellem  kontrol  og  autonomi,  samt  hvordan  policy-instrumenter skaber gensidige forhold mellem disse to fænomener. Ambitionen om  at frisætte de danske universiteterne var en hjørnesten i universitetsreformen i 2003 og er siden blevet understøttet og udvidet gennem finansieringssystem, resultatkontrakter, kvalitetssikring og styringsreformer (Brøgger &amp; Madsen, 2021; Degn &amp; Sørensen, 2015; Ejersbo et al., 2018; Wright &amp; Ørberg, 2015). Den øgede autonomi og selvstændighed som blev tildelt  universiteterne  har  dog  resulteret  i  en  tilsvarende  stigende  kontrol  fra staten  (Degn  &amp;  Sørensen,  2015;  Ejersbo  et  a.,  2018).  Universiteternes  formelle  autonomi  er  konstant blevet  indhegnet  og  formet  af  en  række  teknologier,  som  former  grænser  for  acceptable  adfærd,  men samtidig skaber et 'frirum', hvori universiteterne kan definere deres egen adfærd og handlinger. Det er derfor interessant at se, hvordan universiteterne udfylder dette frihedsrum (Degn &amp; Sørensen, 2015), og især hvordan de forsøger at rykke grænserne for det. Som Brøgger &amp; Madsen (2021, s. 15) understreger, så  skal  vi  ikke  forstå  de  styringsteknologier,  eller  policy  instrumenter,  der  anvendes  til  at  styre universiteterne 'som neutrale redskaber, der møder en allerede skabt virkelighed'.

styr:

DANISH JOURNAL OF

mar

Det er nødvendigt at undersøge, hvordan bestemte virkeligheder skabes og ændres gennem brugen af bestemte styrings teknologier, for eksempel. SEA-ordningen. Brø udd

forc

Styringen  af  uddannelsesinstitutioner  er  et  centralt  emne  indenfor  forskning,  og  tidligere  studier  har undersøgt  hvordan  politikker  bliver  formuleret,  oversat  og  implementeret  (Brøgger  &amp;  Madsen,  2021; Ejersbo et al., 2018; Ferlie et al., 2008; Madsen, 2022; Pinheiro et al., 2019; Staunæs et al., 2018). Selvom styring af uddannelsesinstitutionerne er et centralt tema i litteraturen, så er det først for nyligt, at der er kommet  en  stigende  anerkendelse  af  materialitet  i  styringen.  Altså  hvordan  forskellige  former  for beregninger,  visualiseringer  og  instrumenter  påvirker  den  måde,  hvorpå  styring  udføres,  samt  de mangeartede effekter, der skabes gennem forskellige former af materialitet (Arnaboldi &amp; Azzone, 2010; Brøgger, 2018; Madsen, 2021; Ratner &amp; Gad, 2019). Tidligere forskning indenfor uddannelsesvidenskaben har blandt andet vist, hvordan non-humane aktører influerer den måde styring foregår  på  i  praksis,  såsom  hvordan  datavisualisering  muliggør  soft  governance  i  Bologna-processen (Brøgger,  2018),  hvilken  rolle  inskriptioners  spiller  i  at  gøre  PISA-undersøgelsen  til  et  'centre  of calculation' i international uddannelsespolitik (Gorur, 2011) og hvordan  bestemte målings-  og beregningspraksis er med til at skabe nye styringsformål, -objekter og -praksis (Madsen, 2021). Hvor der i  stigende grad er en anerkendelse af non-humane aktører og deres indflydelse på styringens formål og indhold, har den nuværende  forskning undersøgt non-humane  aktører  såsom  beregninger, ITprogrammer og datavisualisering. Dermed har man overset bestemte former for materialitet og og nonhumane  aktører  såsom  bygninger  samt  hvordan  de  er involverede i og påvirker styringen af universiteterne. calc bere i sti indl bro:

Det sidste emne fra litteraturen er den økonomiske styring af universiteterne. I en dansk kontekst har den økonomiske styring af universiteterne mødt begrænset interesse, og '[æ]ndringer i universiteternes juridiske  grundlag  og  finansierings-  og  regnskabssystemer  er  stort  set  gået  ubemærket  hen'  (Wright, 2012, p. 263). Siden Wrights bogkapitel har der været en øget interesse i emner som forskningsbevillinger (Aagaard, 2017; Söderlind et al., 2019), regnskabspraksis (Banghøj et al., 2021; Brøgger &amp; Madsen, 2021) og  den  overordnede  økonomiske  styring  (Wright,  2012;  Wright  &amp;  Ørberg,  2015).  Et  område  af  den økonomiske styring af universiteter, der nærmest ikke er blevet undersøgt (se Wright, 2012 og Wright &amp; Ørberg, 2015 for undtagelser), er bygningsområdet og SEA-ordningen som styringsteknologi. Dette er overraskende,  da  bygningsomkostninger  er  den  næststørste  omkostning  for  universiteterne  og  SEAordningen har været en del af sektoren siden 2001. Samtidig er det også forbundet til spørgsmålet om autonomi og kontrol, da de fleste danske universiteterne er selvejende institutioner uden bygnings selveje (Wright &amp; Ørberg, 2015).

## Metode

Denne artikel er udarbejdet på baggrund af et speciale, afleveret og bedømt i sommeren 2023. Analysen bygger  primært  på  et  omfattende  dokumentstudie  af  over  200  dokumenter,  som  strækker  sig  over perioden 1985-2023. Vi har indsamlet lovtekster, betænkninger og aktstykker, bilag og mødemateriale, nyhedsartikler, konteringsvejledninger, afgørelser fra voldgiftssager, konsulentrapporter, mailkorrespondance,  beslutningsforslag  og  debatter  herom  samt  styringsdokumenter  fra  forskellige aktørnetværk.

ninistration

næststørste

DANISH JOURNAL OF

eterne ikke

n Business

vrige seks

bygninger

til rådighed

7

Dokumenterne  er  indsamlet  efter  to  principper,  henholdsvis  systematiske  søgninger  på  relevante hjemmesider  og  sneboldmetoden  (Lynggaard,  2015),  hvor  nye  dokumenter  er  identificeret  med udgangspunkt i de eksisterende dokumenter.  Dokumenter er ofte en central del af forskning inden for aktør-netværksteori, og dokumenter opfattes i denne sammenhæng ikke som objektive repræsentationer, men som aktører i sig selv,  hvis  identiteter  er  forhandlet  gennem  aktørnetværk  (Justensen,  2005).  De relationelle  aspekter  af  et  dokument  bliver  særligt  tydeligt  ved  anvendelsen  af  sneboldmetoden (Lynggaard, 2015), som illustrerer at dokumenter indgår aktørnetværk på lige fod med andre aktører.

Foruden dokumentstudiet bygger analysen på fire semistrukturerede interviews med fem informanter. Informanterne  er  fra  henholdsvis  Københavns  Universitet,  Bygningsstyrelsen  og  Uddannelses-  og Forskningsministeriet.  Formålet  med  interviewene  har  været  at  få  et  indblik  i  aktørernes  egen  ageren omkring universitetsbygninger og den styring, der finder sted af universiteternes bygningsmasse, på både et  politisk  niveau  og  et  dagligdagsniveau.  Informanterne  besidder  forskellige  stillinger  i  de  forskellige organisationer, og der er tale om to vicedirektører, en områdeleder, en teamleder og en specialkonsulent, som alle har arbejdet indgående med bygningsområdet i universitetssektoren. Endelig har vi foretaget et mindre observationsstudie, som bidrag til empirien. For at give en forståelse til det fysiske element af universitetsbygninger, herunder særligt Niels Bohr Bygningen, har vi foretaget et observationsstudie af bygningen, hvor der er taget billeder af blandt andet laboratorer, stinkskabe, ventilation og andre fysiske aspekter af bygningen.

Al  empiriindsamling  og  den  efterfølgende  analyse,  bygger  på  Callons  (1986)  tre  grundprincipper  for aktør-netværksteori,  som  sikrer  ligestillingen  af  non-humane  aktører  i  analysen:  en  agnostisk  tilgang, generel symmetri og fire associationer. Vi har således holdt fast i ikke at udvælge hvilke relationer og aktører, der var mest centrale at undersøge, før vi begyndte at arbejde med empirien. Først i analysen fik vi  blik  for,  hvilke  relationer  der  udgjorde  styringsnetværket  omkring  universitetsbygningerne.  Vi  har været  konsistente  i  analysen  af  både  humane  og  non-humane  aktører  ved  at  bruge  samme  analytiske ramme og sprogbrug om alle typer af aktører. Endeligt har vi fokuseret på relationerne mellem aktørerne og hvordan disse definerer styringen, frem for at forstå relationerne som en effekt af styringen. Det er empirien,  der  har  defineret  aktørernes  relationer  -  dette  er  ikke  noget,  vi  har  haft  antagelser  om  på forhånd.

## SEA-ordningen som empirisk kontekst

De danske universiteter råder over 3 millioner kvadratmeter til forskning, undervisning og administration (Danske Universiteter, 2022). For alle otte universiteter er omkostninger til bygninger den næststørste økonomiske omkostning,  kun  overhalet  af  lønudgifterne.  Som  udgangspunkt  ejer  universiteterne  ikke selv  deres  bygninger,  men  lejer  dem  af  staten  gennem  SEA-ordningen.  Kun  Copenhagen  Business School  og  Danmarks  Tekniske  Universitet  har  varierende  grad  af  bygningsselveje.  De  øvrige  seks universiteter er selvejende institutioner uden bygningsselveje.

SEA-ordningen blev indført i 2001 med et ønske om at flytte de store udgifter til universitetsbygninger til brugerne, nemlig universiteterne. Før SEA-ordningen blev universitetsbygningerne stillet til rådighed af staten, så bygningsudgifterne ikke blev pålagt universiteterne.

drif

DANISH JOURNAL OF

de

Overgangen til SEA-ordningen markerede et markant skifte i den økonomiske styring af universiteterne, hvor  rationalet  var  at  synliggøre  bygningsudgifterne,  så  det  blev  universiteternes  egen  opgave  at effektivisere på bygningsmassen (SEA-gruppen, 1999). Udover at skabe økonomiske incitamenter til at effektivisere  universiteternes  bygningsforbrug  skulle  SEA-ordningen  også  skabe  en  mere  professionel statslige bygherrerolle med ansvar for opførelse og drift af statens ejendomme (Finansministeriet, 2000). Derfor blev Bygningsstyrelsen, der skulle fungere som statslig bygherre med ansvaret for opførelsen og driften af statens bygninger, oprettet. afka

I sin grundform beror SEA-ordningen på en opdeling mellem Bygningsstyrelsen som bygherre og ejer af de statslige bygninger og universiteterne som lejere. Universiteterne kan som lejere bede Bygningsstyrelsen  om  at  opføre  nye  bygninger,  da  det  er  anerkendt,  at  universiteternes  behov  for specialiserede  lokaler  til  forskning  og  uddannelse  begrænser  deres  mulighed  for  kun  at  benytte  det private lejemarked (Finansministeriet, 2006). Huslejen i SEA-ordningen  fastsættes som  en  fast procentdel af bygningernes værdi og skal afspejle Bygningsstyrelsens omkostninger ved at opføre og eje bygningerne,  samt  et  afkastningskrav  til  Finansministeriet.  Afkastningskravet  er  blevet  kritiseret  flere gange  og  derfor  nedjusteret  fra  7  pct.  til  5,5  pct.  i  2015.  I  forbindelse  med  nedjusteringen  af afkastningskravet blev universiteternes tilskud nedsat tilsvarende. Ved

Ved opførelse af nye bygninger i SEA-ordningen findes der to finansieringsmodeller: En dialogbaseret model og en fastpris-model. I den dialogbaserede model kan universitetet foretage løbende ændringer under byggefasen, og huslejen fastsættes som en fast del af den endelige byggesum. I fastpris-modellen har universitet ikke mulighed for at foretage løbende ændringer i byggefasen, og der aftales en fast leje for byggeriet i starten af projektet.

## Aktørnetværket omkring SEA-ordningen

I artiklen betragter vi SEA-ordningen som et aktørnetværk bestående af mange aktører, der kæmper om at  stabilisere  eller  destabilisere  netværket.  Helt  grundlæggende  aktører  er  universitetsbygningerne, universiteterne, Bygningsstyrelsen og Finansministeriet. Til vores overraskelse viser empirien, at Uddannelses-  og  Forskningsministeriet  ikke  er  en  central  aktør  i  netværket.  Da  SEA-ordningen  blev skabt,  blev  Uddannelses-  og  Forskningsministeriet  afskåret  fra  mange  af  deres  relationer  til  andre aktører,  og  som  et  resultat  af  dette  endte  de  med  ikke  at  have  nogen  effekt  på  styringen  af universitetsbygningerne.

SEA-ordningen fungerer som knudepunktet i et netværk, der bindes sammen af en række identiteter, som er afhængige af hinanden. SEA-ordningen skal lykkes med at gøre universitetsbygningerne styrbare, så universiteterne kan lave bedre økonomiske prioriteringer. Det betyder, at universiteterne skal have et strategisk  lokaleforbrug.  Dette  kræver,  at  Bygningsstyrelsen  formår  at  agere  som  en  professionel bygherre, som skaber økonomisk holdbare bygninger for universiteterne. På samme  tid skal Bygningsstyrelsen påtage sig de risici, der er ved at være ejer af en stor og specialiseret bygningsmasse. Ved at placere de økonomiske risici ved Bygningsstyrelsen, tilskrives Finansministeriet også identitet: på den  ene  side  ejer  Finansministeriet  formelt  universitetsbygningerne,  fordi  Bygningsstyrelsen  og  SEAordningen er statslige organer, men på den anden side så forbliver ministeriet risikofrit, fordi ansvaret er eksplicit placeret ved Bygningsstyrelsen.

entitet som

DANISH JOURNAL OF

en mellem

ternationalt

koste 1,8

gsstyrelsen,

et er blevet

Niels Bohr

en endelige

til at blive:

9

Alle disse identiteter kan kun opretholdes, hvis de hver især lykkes, hvilket understreger gensidigheden i aktørnetværket.

Universiteterne har kontinuerligt kritiseret SEA-ordningen og arbejdet på at svække netværket omkring universitetsbygningerne. Kritikken bunder i en lang række punkter, herunder uenighed  om huslejeniveauet, et manglende alternativ til SEA-ordningen, samt at SEA-ordningen og Bygningsstyrelsen er ufleksible. Den vedvarende kritik har resulteret i, at mange universiteter forsøger at demobilisere sig selv  fra  netværket.  For  eksempel  søgte  Københavns  Universitet  i  2013  om  bygningsselveje.  Dette  får universitet dog afslag på i 2015 efter en proces som involverede tre ministre. På trods af universiteternes modvilje fremstår SEA-ordningen dog som et stabilt aktørnetværk, der lykkes med at gøre universitetsbygningerne  mere  økonomiske  effektive.  Derudover  er  det  lykkedes  SEA-ordningen  at fremstå  som  en  teknisk  løsning,  der  er  afkoblet  fra  politiske  diskussioner  og  prioriteringer.  Dermed bliver SEA-ordningen 'black-boxet' som teknisk kompleks styring, hvilket betyder, at politikerne ikke engagerer sig i debatter om ordningens formål eller indhold, da dette ikke anses som politiske spørgsmål.

## Analyse af Niels Bohr Bygningens effekt på styring af universiteterne

Den  følgende  analyse  stiller  skarpt  på  betydningen  af  bygninger  i  styringen  af  universiteterne.  Først fokuserer vi på, hvordan Niels Bohr Bygningen opstår som del af en translationsproces i netværket, de udfordringer der er med  at introducere en ny aktør til netværket og  Niels  Bohr  Bygningen destabiliserende effekt på SEA-ordningen.

I  2010  starter  Københavns  Universitet  og  Bygningsstyrelsen  dialogen  om  opførelsen  af  den  nye laboratoriebygning, og i 2013 bliver aktstykket for Niels Bohr Bygningen godkendt i Finansudvalget med løfterne om at skabe:

en  ny  spydspids  inden  for  forskning,  formidling  og  uddannelse  i  verdensklasse,  som  vil  bringe rammerne på de naturvidenskabelige uddannelser op til nutidens standarder og samle fagmiljøerne for herigennem at skabe grobund for videnskabelige gennembrud. (Finansministeriet, 2013, s. 2)

Beskrivelsen af Niels Bohr Bygningen som en 'spydspids' og fremhævelsen af forskning og uddannelse i 'verdensklasse' indikerer, at Københavns Universitet med sine nuværende bygninger ikke er i stand til at levere  dette,  og  at  det  er  nødvendigt  at  skabe  en  ny  situation,  før  man  kan  'skabe  grobund  for videnskabelige gennembrud'. Niels Bohr Bygningen opstår som løsningen på denne problematisering. Bygningens  tildelte  identitet  bliver  at  understøtte  og  udvikle  Københavns  Universitets  identitet  som universitet  ved  at  muliggøre  verdensklasse  forskning  og  uddannelse,  øge  tværfagligheden  mellem forskellige forskningsfelter og gøre universitetet mere konkurrencedygtigt internationalt (Finansministeriet,  2013;  Højgaard,  2010).  Det  oprindelige  byggeri  blev  estimeret  til  at  koste  1,8 milliarder, stå færdig i ultimo 2016 og have en årlig husleje på omkring 100 millioner (Bygningsstyrelsen, 2012). Byggeriet blev dog plaget af en række udfordringer og konflikter, som medførte, at det er blevet forsinket  med  flere  år  og  blev  markant  dyrere  end  budgetteret.  I  sommeren  2023  er  Niels  Bohr Bygningen stadig ikke fuldt overdraget til Københavns Universitet fra Bygningsstyrelsen. Den endelige byggesum  er  estimeret  til  5,2  milliarder  og  Københavns  Universitets  årlige  husleje  står  til  at  blive omkring 200 mio. kr. årligt (Baggersgaard, 2021).

Byg

SEA

DANISH JOURNAL OF

De

Vores  empiri  viser,  at  der  er  bred  enighed  i  netværket  om  både  problematiseringen  og  løsningen  på problemet, og der opstår ingen konflikt i netværket i det første del af translationsprocessen.

## Stinkskabe og ventilationer som destabiliserende elementer hvo

SEA-ordningens  bestemmelser  om,  hvordan  byggeriet  skal  organiseres,  samt  fastsættelsen  af  huslejen fungerer som de interessement redskaber, der skal sikre, at både Københavns Universitet og Niels Bohr Bygningen påtager sig deres nye identiteter. Det er altså inden for de økonomiske og juridiske rammer af SEA-ordningen, at problematiseringen sker. Der går dog ikke lang tid, før byggeriet begynder at løbe ind i problemer, hvilket udfordrer den vedvarende indrullering af Københavns Universitet i projektet. rese vise af k

De  første  år  af  Niels  Bohr  Bygningens  byggeri  var  præget  af  uklarheder  omkring  Københavns Universitets brugerkrav til bygningen og organiseringen af bygherrerollen. Da aktstykket vedtages i 2013 havde  Bygningsstyrelsen  ikke  afklaret  alle  Københavns  Universitets  brugerkrav  til  bygningen  samt hvordan besparelser skulle håndteres under byggeprocessen, og styrelsen havde heller ikke indregnet en reserve til ændringer i byggeriet (Statsrevisionen, 2020). Et af formålene med SEA-ordningen er at skabe en professionel statslig bygherrerolle i stand til at varetage komplekse byggeprocesser. På trods af dette viser de første år af Niels Bohr Bygningens byggeri, at Bygningsstyrelsen ikke havde en tydelig forståelse af kompleksiteten i byggeriet eller de nødvendige kompetencer til at opfylde identiteten som professionel bygherre. 'Forløbet har vist, at opgaven med at bygge en kompliceret højteknologisk laboratoriebygning fra  begyndelsen  blev  undervurderet'  (Beck,  2021,  s.  1).  Dette  medfører,  at  der  allerede  i  opstarten  af byggeprocessen bliver begået en række fejl, som følger med i hele resten af byggeprocessen. Disse fejl i byggeriet medfører, at Københavns Universitet begynder at modsætte sig sin identitet i netværket. Vi vil gerne fremhæve to byggesager, som ender med at destabilisere hele styringsnetværk og skade relationerne mellem  Københavns  Universitet  og  Bygningsstyrelsen,  hvilket  medfører  en  styrket  modstand  fra Københavns Universitet mod SEA-ordningen.

Den  første  byggesag  omhandler  typen  af  stinkskabe,  der  skal  installeres  i  Niels  Bohr  Bygningen. Oprindeligt er Niels Bohr Bygningen designet med stinkskabe via Bygningsstyrelsens rammeaftale, men som Rigsrevisionen (2020) afdækker, valgte Bygningsstyrelsen i 2011 at nedjustere ventilationshastigheden i stinkskabene fra 0,5 til 0,35 m/s for at finde besparelser i projektet. Fra 2011 til 2013 blev ventilationshastigheden ændret frem og tilbage fra de 0,35 m/s til 0,5 m/s, og der var uklarhed om,  hvilken  kvalitet  stinkskabene  i  Niels  Bohr  Bygningen  faktisk  skulle  have.  I  2014  udtrykte Københavns Universitet tvivl om stinkskabenes kvalitet, da en intern rapport slå fast, at stinkskabe skulle have en udsugning på 0,5m/s for at være sikkerhedsgodkendte, når der arbejdes med farlige kemikalier (Baggersgaard,  2014).  Københavns  Universitet  vurderede,  at  Niels  Bohr  Bygningen  burde  have  andre stinkskabe for at være sikre for forskere og studerende. Bygningsstyrelsen og Københavns Universitet diskuterede  i  2015  og  2016  forskellige  muligheder  for  nye  stinkskabe,  enten  i  form  af  alternative leverancer fra samme leverandør eller via et nyt udbud (Ernst &amp; Young, 2017). Samtidig diskuterede de to  aktører  finansieringen  af  ændringen,  samt  en  kompensation  til  den  oprindelige  leverandør,  som Københavns  Universitet  skulle  betale,  da  de  bad  om  ændringen.  Processen  afsluttes  i  2017,  da Bygningsstyrelsen  indgik  en  ny  kontrakt  med  en  ny  leverandør:  'Kontrakten  med  en  ny  leverandør underskrives  dog  først  i  juni  2017  […]  knap  tre  år  efter  Københavns  Universitet  første  gang  rejste bekymring for stinkskabenes kvalitet' (Ernst &amp; Young, 2017, s. 58).

abilisere og

DANISH JOURNAL OF

tår konflikt

olde deres

ed, samt at

gsstyrelsen

at skiftet i

ustabilitet i

Bygningen De  nye  stinkskabe  kræver  efterfølgende  en  del  ombygning,  for  at  kunne  passe  ind  i  Niels  Bohr Bygningens laboratorier (Beck, 2021). Konflikten omkring stinkskabene forsinker byggeriet betydeligt og ender med at fordyre projektet med flere hundrede millioner kroner (Rigsrevisionen, 2020).

Det andet eksempel omhandler ventilationsskabene på Niels Bohr Bygningen. Under byggefasen indser Bygningsstyrelsen,  at  underleverandøren  af  Niels  Bohr  Bygningens  ventilationssystem  anvender  et forkert materiale til ventilationssystemet og samler det forkert gennem hele bygningen. Bygningsstyrelsen besluttede sammen med underleverandøren at ændre materialet i ventilationssystemet fra stål til PVC, da interne  undersøgelser  viste,  at  ventilationskanaler  i  stål  ville  have  en  markant  lavere  levetid  end  PVC (Rigsrevisionen, 2020). Da Niels Bohr Bygningen skal huse både laboratorier og undervisningsområder er det vigtigt, at ventilationen fungerer optimalt, så eventuelle giftige gasser ikke spredes fra laboratorierne til undervisningsområdet.  Bygningsstyrelsens oprindelige projektering var, at ændringen ikke ville påvirke økonomien eller færdiggørelsestidspunktet for Niels Bohr Bygningen. Materialeskiftet medførte dog en gennemgribende ombygning, hvor andre centrale moduler skulle fjernes, så ventilationen kunne udskiftes, for derefter at geninstallere de øvrige moduler:

Alene  på  ventilationsområdet  er  der  f.eks.  gennemført  mere  end  200  ændringer  i  det  oprindelige projekt (...) og helt galt gik det, da mere end 180 rum i den 52.000 m2 store bygning skulle gennem en total omprojektering og omdisponering (Andersen, 2019)

Det anslås, at ventilationsudfordringerne alene udgør en ekstra omkostning på en milliard kroner, som Staten senere påtager sig at betale (Folketinget, 2022).

De  to  byggesager  påvirker  hele  styringsnetværket,  da  relationerne  mellem  aktørerne  bliver  ændret  på baggrund  af dem. Byggesagerne medfører, at ansvaret for Niels Bohr  Bygningen  flyttes fra Bygningsstyrelsen til Vejdirektoratet og at styrelseschefen for Bygningsstyrelsen fyres. Fysiske materialer og deres relationer til humane aktører udfordrer Bygningsstyrelsens identitet som professionel bygherre og udvider styringsnetværket omkring universiteternes bygninger med en ny styrelse. Staten bliver altså nødt til  at  introducere  en  ny  aktør  i  netværket  for  at  sikre  dets  stabilitet  og  sikre  sig,  at  Københavns Universitet ikke begynder at modsætte sig indrulleringen i netværket. Ansvarsskiftet medfører endnu en problematisk proces, da Vejdirektoratet, ligesom Bygningsstyrelsen, undervurderer Niels Bohr Bygningens kompleksitet (Zieler, 2022).

De to sager med stinkskabene og ventilatorer viser, hvordan non-humane aktører kan både stabilisere og destabilisere et aktørnetværk. I begge tilfælde skyldes det de non-humane aktører, at der opstår konflikt mellem  Københavns  Universitet  og  Bygningsstyrelsen,  som  begge  forsøger  at  opretholde  deres identiteter i netværket. Københavns Universitet forsøger at sikre deres medarbejderes sikkerhed, samt at Niels  Bohr  Bygningen  faktisk  kan  levere  laboratorieforhold  af  højeste  kvalitet.  Bygningsstyrelsen forsøger  at  holde  budgettet  og  styre  den  komplicerede  byggeproces.  Analysen  viser  også,  at  skiftet  i materialer,  såsom ændringen af udsugningshastigheden eller skiftet fra stål til PVC, skaber ustabilitet i netværket og blandt andet medvirker til, at Bygningsstyrelsen mister ansvaret for Niels Bohr Bygningen og Vejdirektoratet introduceres som ny aktør i netværket.

1 SIU

DANISH JOURNAL OF

Mo

De

Ansvaret for Niels Bohr Bygningen bliver tvunget rundt i netværket på en måde, som gør det svært for Niels  Bohr  Bygningen  at  blive  en  stabil  aktør.  Non-humane  aktører  er  derfor  både  med  til  at  udvide netværket med nye aktører såsom Vejdirektoratet og samtidig afskære aktører såsom Bygningsstyrelsens underleverandører fra netværket. Som næste afsnit viser, er det netop de mange byggeproblemer og de konflikter, der opstår på baggrund af dem, som ender med at påvirke Niels Bohr Bygningens identitet og i sidste ende SEA-ordningen og styringsnetværket omkring universitetsbygningerne. leve nett en styr

## hvo

## Modstand fra Københavns Universitet og kampen om Niels Bohr Bygningens identitet

De mange byggeskandaler omkring Niels Bohr Bygningen er et resultat af, at bygningen har svært ved at leve  op  til  sin  tildelte  identitet.  Dette  udfordrer  de  øvrige  aktørers  identiteter,  hvilket  destabiliserer netværket  omkring  SEA-ordningen.  Før  Niels  Bohr  Bygningen  er  netværketrelativt  stabilt,  men  fordi Niels Bohr Bygningen opfører sig anderledes end de andre aktører forventer, begynderhele netværket at sitre.  Den  stigende  destabilisering  medfører  også,  at  Københavns  Universitet  aktivt  udfordrer  SEAordningen, som er kernen i styringsnetværket omkring universitetsbygninger. Byggeskandalerne skaber en  situation,  hvor  aktører  forsøgerskabe  forskellige  udgaveraf  Niels  Bohr  Bygningens  identitet  for  at styrkederes position i netværket. Kampen om Niels Bohr Bygningens identitet bliver central i at forstå, hvordan styringen foregår, da bygningens identitet påvirker hele SEA-ordningen.

I  sommeren  2023  er  Niels  Bohr  Bygningen  endnu  ikke  færdig  og  der  findes  ikke  en  officiel overdragelsesdato. Bygningsstyrelsen og Vejdirektoratet forsøger dog at fremstille bygningen som næsten færdig, og dermed performer de Niels Bohr Bygningen og processen som en succes: 'I begyndelsen af februar kunne en tredjedel af Niels Bohr Instituttets medarbejdere flytte ind i Niels Bohr Bygningens kontorhus' (Mayoni, 2023). Dette gøres især for at begrænse yderligere kontroverser og for at vise, at Københavns Universitet ikke bør modsætte sig indrulleringen i netværket. Vicedirektøren på Københavns  Universitet  bekræfter,  at  kontordelen  af  Niels  Bohr  Bygningen  er  taget  i  brug.  I  2022 udtaler en anlægsdirektør i Vejdirektoratet at: '[...] vi insisterer på at bygge i den kvalitet, der er krævet ifølge  kontrakten.'  (Zieler,  2022).  Uniavisen  på  Københavns  Universitet  besøger  i  foråret  2023  Niels Bohr Bygningen sammenmed repræsentanter fra Vejdirektoratet. Her siger projektchefen, at stinkskabene i Niels Bohr Bygningen: '[...] er jo en Rolls Royce inden for stinkskabe" (Thomsen, 2023). Det er interessant, at bygherren fremhæver præcis stinkskabene i sin fortælling om den gode Niels Bohr Bygningen, fordi stinkskabene jo netop har været årsag til betydelig forsinkelse, fordyrelse og konflikt. Niels  Bohr  Bygningen  bliver  desudenbeskrevet  som:  '[...]  et  ret  enestående  byggeri,[...]  som  man  kan være tilfreds med' (Thomsen, 2023). Der er altså et stort fokus fra Vejdirektoratets side på at skabe en identitet  for  Niels  Bohr  Bygningen  som  en  bygning,  der  snart  er  færdig  og  som  sikrer  verdensklasse forsknings-  og  uddannelsesmiljøer,  samtidig  med  at  man  forsøger  at  genskabe  sin  egen  identitet  som professionel bygherre.

På den anden side forsøger Københavns Universitet at tilskrive Niels Bohr Bygningen en identitet som et forsinket og fordyret, ligefrem ubrugeligt, byggeri. 'Niels Bohr Bygningen er efter mange års byggeri stadig  ikke  klar,  og  nu  sår  universitetet  tvivl  om,  hvorvidt  huset  overhovedet  kommer  til  at  fungere' (Zieler, 2022).

ordningen,

DANISH JOURNAL OF

øbenhavns

ste halvdel

erdrages til

1 en række

knings- og Københavns  Universitet  mobiliserer  sin  mangeårige  erfaring  med  at  overtage  laboratoriebyggerier  fra Bygningsstyrelsen, som ved overlevering ikke har kunnet leve op til de specifikationer, som universitet har  ønsket  (Zieler,  2017).  Den  dårlige  byggeproces  og  de  mange  fordyrelser,  som  forhøjerNiels  Bohr Bygningens husleje, samt det dårligesamarbejde med Bygningsstyrelsen, får Københavns Universitet til at overveje helt at afkoble sig fra Niels Bohr Bygningen: 'Som foreløbig kulmination på problemerne truer Københavns Universitet med ikke at ville flytte ind i bygningen, og det kan give staten et milliardtab' (Zieler,  2017).  Københavns  Universitet  forsøger  dermed  at  modsætte  sig  indrulleringen  i  netværket gennem en fortælling om det kaotiske byggeprojekt, og påstår, at Niels Bohr Bygningen ikke engang kan bruges, når den er færdig.

En  anden  strategi,  der  bruges  i  striden  om  Københavns  Universitets  indrullering  i  netværket,  er forskellige fortællinger om Niels Bohr Bygningen som fremtid eller fortid. For Bygningsstyrelsen er det vigtigt at fremstille Niels Bohr Bygningen somderes fortid - et byggeprojekt, der er over 10 år gammelt og som ikke er deres ressort længere. På samme tid vil Bygningsstyrelsen gerne vise, at de har lært af Niels Bohr Bygningens proces, og implementerer derfor en række ændringer, som er:

et opgør med en række af de arbejdsgange, der allerede fra byggeprojektets begyndelse i 2010 skabte stor  uklarhed  om  både  projektgrundlaget  og  ansvarsfordelingen  [...]  Bygningsstyrelsen  har  desuden siden efteråret 2017 arbejdetmålrettet på at styrke sin bygherrefunktion, herunderved at implementere en ny udbudsstrategi og en forbedretrisikohåndtering (Beck, 2021, s.1)

Begge informanter fra Bygningsstyrelsen lægger vægt på, at Niels Bohr Bygningen hører fortiden til og at Bygningsstyrelsen har forbedret sig siden da. Teamlederen i Bygningsstyrelsen siger således:

Bygningsstyrelsen er et helt andet sted i dag i forhold til de tiltagog ændringer, vi har gennemført og fortsat arbejder med  ift. at styrke  bygherrefunktionen.  Så  man  drager  en  konklusion  om bygherrefunktionen  i  dag  på  baggrundaf  nogle  byggeprojekter,  som  er  startet  op  for  lang  tid  siden uden  i  den  forbindelse  at  forholde  sig  til  de  implementerede  tiltagfor  at  styrke  bygherrefunktionen (Interview, teamleder i Bygningsstyrelsen)

For Bygningsstyrelsen eksisterer Niels Bohr Bygningen primært som en proces, de har overstået og er færdige med, og som styrelsen har taget ved lære af. Bygningsstyrelsen forsøger dermed at anerkende deres ansvar i tilblivelsen af Niels Bohr Bygningen, men anser samtidig Niels Bohr Bygningen som et overstået  kapitel,  der  ikke  længere  er  relevant  at  diskutere,  fordi  Bygningsstyrelsen  har  rykket  sig. Dermed bør Niels Bohr Bygningen ifølge Bygningsstyrelsen hellere ikke have effekt på SEA-ordningen, da de fremhæver, at der ikke vil ske lignende skandaler fremadrettet.

Hvor  Niels  Bohr  Bygningen  for  Bygningsstyrelsen  er  fortid,  så  er  den  fremtid  for  Københavns Universitet. Universitetet har overtaget kontorbygningen, men under empiriindsamlingen i første halvdel af 2023 var der ingen konkret dato for, hvornår de øvrige dele af Niels Bohr Bygningen overdrages til Københavns Universitet.  Indtil  Niels  Bohr  Bygningen  bliver  overdraget  medførerbygningen  en  række logistiske  og  økonomiske  udfordringer  for  Københavns  Universitet,  hvilket  påvirker  forsknings-  og uddannelsesaktiviteten:

1UCI.

Boh

DANISH JOURNAL OF

Nie

'I mellemtiden har blandt andet Kemisk Institut og Niels Bohr Instituttet måttet leve med midlertidige løsninger og dyre flytninger for atfå enderne til atmødes i det daglige' (Glieman et al., 2022). Forskere fra Kemisk Institut beskriver  manglende varmt vand i deres laboratorier,  forældet  udstyr  til  forskning  og investeringer  i  dyre  lappeløsninger,  imens  forskerne  venter  på  at  få  adgang  til  Niels  Bohr  Bygningen (Pedersen, 2023). Niels Bohr Bygningen påvirker Københavns Universitetss mulighed for at leve op til identiteten som et universitet, der forsker og uddanner på internationalt niveau. På den måde er Niels Bohr Bygningen en central aktør i universitets nutid, på trodsaf at universitet endnu ikke har taget de nye laboratorier i brug. hus] til a husl kan oml

shat

Niels Bohr Bygningen påvirker også Københavns Universitets fremtid gennem den potentielle stigning i husleje, som følger af brugen af den dialogbaserede finansieringsmodel: 'Universitetet blev oprindeligt stillet i udsigt, at lejen ville blive 86 millioner kroner om året, men med de mange fordyrelser ser lejen ud til  at  blive  197  millioner  kroner  årligt,  hvis  regeringen  ikke  griber  ind'  (Baggersgaard,  2021).En  sådan huslejestigning får konsekvenser for Københavns Universitets økonomi, og ifølge universitetsdirektøren kan det ikke: '[...] undgå at føre til afskedigelser, at forskningsaktiviteter ikke kan sættes i gang, og det vil gå ud over kvaliteten af uddannelserne [...]. En huslejestigning på 200 millioner kroner årligt svarer til, at omkring  250  stillinger  skal  nedlægges'  (Baggersgaard,  2021).  På  denne  måde  påvirker  Niels  Bohr Bygningen Københavns Universitets økonomi og identitet langt ud i fremtiden. Hvis universitetet skal spare på forskning og uddannelse, så er der i høj grad tale om et universitet, der ikke kan fokusere på kerneopgaverne,  hvilket  var  hele  formåletmed  SEA-ordningen.  Dermed  destabiliserer  Niels  Bohr Bygningen helt grundlæggende SEA-ordningen.

Niels  Bohr  Bygningen  viser,  hvordan  en  non-human  aktør  kan  påvirke  et  styringsnetværk,  samt  den intense strid der kan være involveret i at holde aktører indrulleret i et netværk. Bygningen eksisterer både som en kaotisk og langvarig byggeproces og som en næsten færdig bygning, der skal levere fremtidens naturvidenskabelige forskning. Niels Bohr Bygningen eksisterer også som en fortid, der kan tages ved lære  af,  samtidig  med  at  Niels  Bohr  Bygningen  er  en  fremtid,  som  kan  rumme  store  økonomiske udfordringer. Niels Bohr Bygningens identitet(er) er dog ikke stabil(e), og der foregår en kamp om at få de  multiple  identiteter  til  at  konvergere  mod  én  bestemt.  En  del  af  kampen  omkring  Niels  Bohr Bygningen  er  derfor  også  at  få  retten  til  at  definere  bygningen  og  dens  effekter.  For  Københavns Universitet  handler  det  om  at  destabilisere  hele  SEA-ordningen,  mens  det  for  Bygningsstyrelsen  og Vejdirektoratet handler om at fastholde alle aktører som dele af SEA-ordningen fremadrettet.

## SEA-ordningen bliver politiseret

Som  konsekvens  af  de  mange  byggeskandaler,  kampen  om  Niels  Bohr  Bygningens  identitet  og  de økonomiske  efterdønninger,  ender  Niels  Bohr  Bygningen  med  at  mobilisere  nye  aktører  ind  i styringsnetværket omkring universiteterne, selvom de ikke tidligere har fyldt meget - nemlig politikerne. Deres tidligere perifere rolle i netværket skyldes, at SEA-ordningen har været så stabil, at denikke har givet  anledning til  spørgsmål, undren eller kritik uden for netværket. SEA-ordningen fremstår som en teknisk  ordning  og  ikke  en  politiskordning,  som  kan  påvirkes.  Dette  ændrer  sig  med  Niels  Bohr Bygningen, som trækkerpolitikerne ind i netværket og gør det muligt for dem at diskutere og udfordre SEA-ordningen på grund af den stigende ustabilitet i netværket.

lirektøren 1

reproces. I

DANISH JOURNAL OF

eret brugt i

sen i non-

e aktører i

skandalers

nødvendigt De  store budgetoverskridelser i Niels Bohr  Bygningens  byggeri og de potentielle  økonomiske konsekvenser for Københavns Universitet betyder, at staten har påtaget sig en regning på en milliard kroner  i  forlængelse  af  de  mange  fejl  forårsaget  af  ventilationssystemet  (Folketinget,  2022).  Den daværende  regering  meldte  også  ud,  at  den  'er  villig  til  at  give  en  mere  permanent  økonomisk håndsrækning  til  universitetet,  hvis  huslejen  for  Niels  Bohr  Bygningen  bliver  »uholdbar  stor«'  (Friis, 2022).  Dermed  overfører  Niels  Bohr  Bygningen  en  række  store  økonomiske  risici  til  staten  og Finansministeriet, som SEA-ordningen skulle fjerne fra netværket. Hvis staten subsidierer Københavns Universitets husleje til Niels Bohr Bygningen, undergraves SEA-ordningens formål, som var at reducere bygningsudgiften ved at placere den ved brugeren.

Den  mulige  ekstraudgift  for  staten  mobiliserer  flere  folketingspolitikere  og  tidligere  ministre,  som begynder  at  udtrykke  tvivl  om  SEA-ordningen:  'Den  tidligere  minister  [red:  Sofie  Carsten  Nielsen, Radikale Venstre] siger, at argumenterne imod selveje 'falderhelt til jorden',når man argumenterer for, at Bygningsstyrelsen skulle være bedretil at have ansvaret for bygninger. Det har de tydeligt vist, at de ikke er'(Friis &amp;  Zieler,2020). Jens Henrik Thulesen Dahl (Danmarksdemokraterne, tidligere  Dansk Folkeparti) fremhæver, at Niels Bohr Bygningen udfordrer SEA-ordningen:

Der er mange elementer i sagen om Niels Bohr-bygningen, men en del af den handler om, hvilken husleje Københavns Universitet i sidste ende skal betale for bygningen. Og det hænger sammen med spørgsmålet om,  hvordan  man  fastsætter  huslejen for de bygninger, universiteterne skal leje (Højgaard, 2022)

Socialdemokratiet  kritiserer  også  SEA-ordningen,  og  den  tidligere  uddannelses-  og  forskningsminister Jesper Petersen siger at: '[...] regeringen vil igangsætte en undersøgelse, der skal vurdere, om modellen kan indrettes på andre måder, og om selveje kan være vejen at gå«. (Friis, 2022). Selve SEA-ordningens grundlag - at Staten ejer  universitetsbygningerne  og  lejer  dem  til  universiteterne  -  bliver  udfordret  af Niels Bohr Bygningen.

Det store engagement og den store interesse fra politikerne førte til en række nye reinvesteringer i SEAordningen for at genstabilisere netværket og styringen af universitetsbygningerne. For det første nedsatte Uddannelses- og Forskningsministeriet en intern undersøgelsesgruppe, som skulle undersøge, om SEAordningen kan reformeres i 2022 (Uddannelses- og Forskningsministeriet, 2022). Derudover medførte politikernes indblanding i Niels Bohr Bygningen -sagen, at den dialogbaserede finansieringsmodel i første omgang blev sat på pause og senere afskaffes helt (Rigsrevisionen, 2020; Friis, 2022). Vicedirektøren i Bygningsstyrelsen  bekræfter,  at  dette  er  en  direkte  effekt  af  Niels  Bohr  Bygningens  byggeproces.  I fremtiden er det altså kun muligt at lave SEA-byggerier som fastprisaftale, hvilket ellers har været brugt i meget lav grad i universitetssektoren.

Inddragelsen  af  politikerne  og  de  efterfølgende  ændringer  i  SEA-ordningen  illustrerer  agensen  i  nonhumane  aktører,  da  det  var    Niels  Bohr  Bygningen,  som  lykkedes  med  at  mobilisere  nye  aktører  i netværket  og  udfordre  SEA-ordningen.  Som  analysen  viser,  så  er  det  de  mange  byggeskandalers økonomiske konsekvenser, som mobiliserer politikerne, og det lange perspektiv på casen er nødvendigt for at forstå de dynamikker, der skaber ustabilitet.

SULI.

byg

DANISH JOURNAL OF

Køl

Ved  at  ændre  i  styringsnetværkets  form  og  indhold  formåede  Niels  Bohr  Bygningen  at  ændre  ved styringen  af  universiteterne  sådan  at  staten  fremover  påtog  sig  dele  af  de  økonomiske  risici  og  den dialogbaserede  finansieringsmodel  blev  afskaffet.  SEA-ordningen  bestod  dog,  og  dette  illustrerede styrken ved de tidligere investeringer i styringsmodellen og den store interesse blandt aktører i netværket, såsom Bygningsstyrelsen og Finansministeriet, for at beholde ordningen. De nye investeringer fungerede som interessement-redskaber, der imødekom Københavns Universitets kritik af Niels Bohr Bygningen byggeprocessen og SEA-ordningen mere overordnet. Dermed endte Københavns Universitets modstand mod SEA-ordningen med at skabe grundlaget for, at ordningen blev styrket, og Københavns Universitet endte  i  sidste  ende  med  at  lade  sig  indrullere  og  blev  mobiliseret  i  netværket.  Dette  kan  ses  ved,  at Københavns Universitet nu har overtaget Niels Bohr Bygningen og er flyttet ind, samtidig med at de har begrænset kritikken af bygningen efter indflytningen.

## Afsluttende diskussion

I  artiklen  viser  vi,  hvordan  Niels  Bohr  Bygningen  som  aktør  påvirkede  SEA-ordningen  ved  dels  at destabilisere relationer mellem andre aktører, dels at ekskludere aktører og dels at mobilisere nye aktører. Niels Bohr Bygningen er en aktør, der ændrer rammerne for, hvordan styringen af universitetsbygningerne foregår, og desuden presser de andre aktører til at foretage nye handlinger for at stabilisere SEA-ordningen.

Artiklen  bekræfter  tidligere  forskning  ved  at  vise  det  gensidige  forhold  mellem  autonomi  og  kontrol (Degn &amp; Sørensen, 2015; Ejersbo et al., 2018; Wright &amp; Ørberg, 2015), som SEA-ordningen medfører. I deres rolle som lejere bliver universiteterne sat fri til selv at vælge udlejere, men på grund af behovet for højt  specialiserede  bygninger  ender  de  oftest  med  at  bliver  fastholdt  i  statens  bygninger  og  statens kontrol.  Der  er  dog  to  aspekter  i  analysen,  som  viser  nye  dimensioner  af,  hvordan  styring  af universiteternes bygninger foregår i praksis. For det første peger vores empiri på den minimale rolle, som Uddannelses- og Forskningsministeriet har i det netværk, der udfører styringen. Hvor tidligere studier fremhæver  relationen  mellem  universiteterne  og  Uddannelses-  og  Forskningsministeriet,  peger  denne artikel i stedet på behovet for at se på en bredere række af aktører for at forstå, hvordan styringen bliver skabt og udføres i praksis. Inspireret af aktør-netværksteori foreslår vi, at man begynder at forstå styring som  en  netværkseffekt  (Fenwick  &amp;  Edwards,  2011),  der  afhænger  af  kompositionen  af  netværket  og relationerne  mellem  aktørerne.  Fokusset  på  styringsnetværk  fremhæver  dynamikker  i  rammerne  for autonomi og kontrol. I artiklen er Niels Bohr Bygningen med til at ændre på netværkets sammensætning og bliver af Københavns Universitet brugt til at udfordre rammerne for deres autonomi og kontrol. Det skyldes Niels Bohr Bygningens destabiliserende effekter, at det lykkes at mobilisere politikerne, ændre i finansieringsmodellerne for SEA-ordningen og sikre en større grad af statslig finansiering til at dække ekstraomkostningerne.  Dermed  er  rammerne  for  autonomi  og  kontrol  ikke  givet  på  forhånd,  men  er dynamiske størrelser, der kan ændres over tid, hvilket fremhæver  den performative effekt af styringsinstrumenter (Brøgger &amp; Madsen, 2021).

I forlængelse af ideen om styringsnetværk viser vi også betydningen af materialitet i styring på to måder. For det første er artiklen endnu et eksempel på, hvordan styring beror på brugen af en række materielle instrumenter i praksis (Brøgger, 2018; Guror, 2011; Justesen &amp; Mouritsen, 2011).

le at styre

it. Samtidig

DANISH JOURNAL OF

en længere

tableret del

: relevant at

g hvordan Vi udvider forskningens tidligere fokus på materialitet ved at vise, hvordan bygninger også er en vigtig del  af  styringen  af  universiteter.  Gennem  aktør-netværksteori  viser  vi,  hvordan  bygningernes  identitet ændres  gennem  introduktionen  af  SEA-ordningen.  Bygningerne  forvandles  fra  et  fysisk  rum  til  et økonomisk objekt (Müller, 2015), der skal effektiviseres og ændre universiteternes adfærd. Transformationen af bygningerne og af den måde bygninger er en del af styringen på, afhænger af en lang række andre instrumenter såsom beregninger af husleje og lejekontrakter samt reguleringen i SEAordningen.  SEA-ordningen  er  også  et  eksempel  på,  hvordan  non-humane  aktører  interagerer  med hinanden (en bygning påvirker for eksempel en finansieringsmodel), og især på, hvordan non-humane aktører  kan  ændre  andre  aktørers  identiteter.  Kampen  om  at  tildele  andre  aktører  identiteter  viser  sig også  i  kampen  mellem  aktørerne  om  at  tildele  Niels  Bohr  Bygningen  en  fast  identitet.  Niels  Bohr Bygningen ender med at blive tildelt konkurrerende identiteter af forskellige aktører, og processen med at performe én bestemt virkelighed omkring Niels Bohr Bygningen skal ses som en magtkamp mellem aktørerne i forsøget på at påvirke styringsnetværkets stabilitet.

Det andet aspekt af materialitet er selve de materialer, der bliver brugt til at bygge Niels Bohr Bygningen, og  som  ender  med  at  udløse  mange  af  de  skandaler,  som  igangsætter  destabiliseringen  af  netværket. Udsugningshastigheden  og  spørgsmålet  om  stål  eller  PVC  kan  umiddelbart  virker  som  irrelevante spørgsmål  i  et  uddannelsesvidenskabeligt  forskningsfelt.  Men  vores  pointe  er,  at  spørgsmål  om materialitet og materialevalg ikke på forhånd kan udelukkes at være relevante at undersøge (Callon, 1986; Müller, 2015). Vi blev selv overraskede over, at det netop var valg på en byggeplads der medvirkede til, at ministeren blev kaldt i samråd og at staten påtog sig en milliardregning. Vi opfordrer derfor fremtidige studier  til  at  være  åbne  overfor  de  små,  minutiøse  aspekter  af  styringspraksis  og  ikke  på  forhånd udelukke bestemte emner eller områder som værende uden for uddannelsesvidenskabens område.

Vores sidste bidrag omhandler den økonomiske styring af universiteterne og udfoldelsen af SEA-ordning som økonomisk styringsinstrument. Vi viser, hvordan SEA-ordningen har været med til at skabe en ny økonomisk styring af universiteternes bygninger - og af universiteterne gennem deres bygninger. Med SEA-ordningens adskillelse af brug og ejerskab af de fleste universitetsbygninger skabte man en ny form for økonomisk styring af universiteterne med fokus på effektivisering af arealforbrug. Tidligere forskning har beskrevet de negative aspekter af SEA-ordning som en økonomisk styringsform, hvor universiteterne  blev  mere  afhængige  af  løbende  tilskud  fra  staten,  da  de  ikke  ejer  nogle  økonomiske aktiver (Wright, 2012; Wright &amp; Ørberg, 2015). Vi nuancerer dette billede ved at pege på, hvordan SEAordningen  på  grund  af  Niels  Bohr  Bygningen  blev  en  mere  økonomisk  usikker  måde  at  styre universiteterne på, da staten stod med det økonomiske ansvar for det fejlslagende byggeprojekt. Samtidig viser vi, hvor der kan opstå ustabilitet omkring styringsformer, som er institutionaliseret over en længere periode, og dermed også at der kan opstå alternative styringsformer. SEA-ordningen er en etableret del af den danske universitetssektor. Fremfor at antage at dette også er tilfældet i fremtiden, er det relevant at følge både hvordan SEA-ordningen blev stabiliseret og gjort central i styringen og  hvordan institutionaliserede styringspraksisser kan ændre sig over tid.

all

a ca

DANISH JOURNAL OF

Nie

invo

## Abstract sign

The Danish universities have, since the introduction of state property administration (SEA-scheme) and the University Act of 2003, had self-ownership without building ownership, which raises the question of their actual autonomy. The relationship between autonomy and control has been examined before, but there  is  a  lack  of  understanding  of  how  buildings  affect  the  governance  of  universities.  Drawing  on actor-network theory, we examine the role of buildings in the governance of Danish universities through a case of how the Niels Bohr Building as an actor affects the SEA-scheme. The article shows how the Niels Bohr Building becomes a central actor in the governance network surrounding the SEA-scheme and  ends  up  destabilizing  the  entire  network.  We  therefore  focus  on  governance  as  a  practice  that involves both human and non-human actors and show how, especially, the non-human actors have a significant impact on enabling and changing governance.

## Referencer

Aagaard , K. (2017). The Evolution of a National Research Funding System: Transformative Change Through Layering and Displacement. Minerva , 55(3), 279-297. https://doi.org/10.1007/

## s11024-017-9317-1

Andersen , U. (18/11-2019). Skulle rette op på ventilationen: Entreprenør stopper arbejdet på Niels Bohr Bygningen. Ingeniøren . https://ing.dk/artikel/skulle-rette-op-paa-ventilationen-entreprenoerstopper-arbejdet-paa-niels-bohr-bygningen

Arnaboldi , M. and Azzone, G. (2010). Constructing Performance Measurement in the Public Sector. Critical Perspectives on Accounting 21 (4): 266-282. https://doi.org/10.1016/j.cpa.2010.01.016

Baggersgaard , C. (17/06-2014). Sikkerheden sejrer i stinkskabsfejde. Uniavisen . https://uniavisen.dk/ sikkerheden-sejrer-i-stinkskabsfejde/

Baggersgaard , C. (18/11-2021). Overdragelsen af den skandaleramte Niels Bohr Bygningudskydes igen - nu til juli 2022. ForskerForum . https://dm.dk/forskerforum/aktuelt/2021/november/overdragelsen-afden-skandaleramte-niels-bohr-bygning-udskydes-igen-nu-til-juli-2022/

Banghøj , J. M., Christensen, L., Larsen, J. G., Rohde, C., Skinnerup, T., &amp; Skærbæk, P. (2021). Common Chart of Accounts: Calculating Unit Costs at Universities. In Z. Hoque (Ed.), Public Sector Reform and Performance Management in Developed Countries (152-176). Routledge.

Beck , K. D. (2021). Ministerens bemærkninger til statsrevisorernes beretning.

, K. (2018). The performative power of (non)human agency assemblages of soft governance.

Brøgger International Journal of Qualitative Studies in Education , 31(5), 353-366. https://

## doi.org/10.1080/09518398.2018.1449985

Brøgger , K., &amp; Madsen, M. (2021). Kvalitet, relevans og effektivitet på universiteterne - om statslig styring af selvejende universiteter gennem magtfulde policyinstrumenter. Dansk Pædagogisk Tidsskrift , 3, 6-20.

Bygningsstyrelsen (2012). Bygningsstyrelsens formål,opgaver, perspektiver.

Callon , M. (1986). Some elements of a sociology of the translation: domestication of the scallops and the fishermen of St Brieuc Bay. I Law, J. (red.), Power, action, and belief: a new sociology of knowledge?

(196-233). Routledge.

onal

DANISH JOURNAL OF

erforum/

Glieman , L., Thulstrup, P. W., Rasmussen, S. O., Pedersen, T. V., Gregersen, C.  (31/01-2022). Statens byggesjusk går ud over forskere og studerende. Uniavisen , https://uniavisen.dk/statens-byggesjusk-gaarud-over-forskere-og-studerende/

Danske Universiteter (2022). Statistiske beredskab. Bygninger.

Degn , L., &amp; Sørensen, M. P. (2015). From collegial governance to conduct of conduct: Danish universities set free in the service of the state. Higher Education , 69(6), 931-946. https://doi.org/10.1007/ s10734-014-9814-1

Decuypere , M. (2019). STS in/as education: where do we stand and what is there (still) to gain? Some outlines for a future research agenda. Discourse: Studies in the Cultural Politics of Education , 40(1), 136-145. https://doi.org/10.1080/01596306.2018.1549709

Edwards , R. (2011). Translating the Prescribed into the Enacted Curriculum in College and School. Educational Philosophy and Theory , 43(S1), 2011. https://doi.org/10.1111/j.1469-5812.2009.00602.x

Ejersbo , N., Greve, C., &amp; Pihl-Thingvad, S. (2018). Governing the Reformed University. In Governing the Reformed University. Routledge. https://doi.org/10.4324/9781315157979

Ernst &amp; Young (2017). Granskning af Niels Bohr Bygningen for Transport- Bygnings-og Boligministeriet.

Fenwick , T., &amp; Edwards, R. (2011). Considering materiality in educational policy. Messy objects and multiple reals. Educational Theory , 61, 6, 709-726. https://doi.org/10.1111/j.1741-5446.2011.00429.x

Ferlie , E., Musselin, C., &amp; Andresani, G. (2008). The steering of higher education systems: A public management perspective. Higher Education (Vol. 56, Issue 3, 325-348). https://doi.org/10.1007/ s10734-008-9125-5

Finansministeriet (2000). Aktstykke 331 om Statens Ejendomsadministration.

Finansministeriet (2006). Evaluering af SEA-ordningen.

Finansministeriet (2013). Aktstykke 109 om Niels Bohr Bygningen.

Folketinget (2022). Samråd i Folketingets Transportudvalg.

Friis , R.; Zieler, C. (06/02-2020). Tidligere minister: Argumenterne imod selveje falderhelt til jorden.

Uniavisen . https://uniavisen.dk/tidligere-minister-argumenterne-imod-selveje-falder-helt-til-jorden/ Friis , R. (02/02-2022). Sker det endelig?- Regeringen åbner for selvejepå KU. Uniavisen . https:// uniavisen.dk/sker-det-endelig-regeringen-aabner-for-selveje-paa-koebenhavns-universitet/

Gorur , R. (2011). ANT on the PISA Trail:Following the statistical pursuit of certainty. Educational Philosophy and Theory , 43(S76-93). https://doi.org/10.1111/j.1469-5812.2009.00612.x

Harris , J. (2005). The Ordering of Things: Organization in Bruno Latour. The Sociological Review , 53(1\_suppl), 163-177. https://doi.org/10.1111/j.1467-954X.2005.00548.x

Højgaard , L. (2010). 'Hvad fa'en har de gang i derinde? Forskerforum nr. 239. 28-29.

Højgaard , L. (03/02 2022). Nye tæsk til KU i huslejesagen. Forkserforum . https://dm.dk/forskerforum/ magasinet/2022/forskerforum-nr-1-2022/nye-taesk-til-ku-i-huslejesagen/

Lat

Lat

DANISH JOURNAL OF

Syst

Justesen , L. (2005). Dokumenter i netværk. I M. Järvinen&amp; N. Mik-Meyer (Eds.), Kvalitative metoder i et interaktionistisk perspektiv: Interview, observationer og dokumenter (215-234). Hans Reitzels Forlag.

Justesen , L. N., &amp; Mouritsen, J. (2011). Effects of Actor-Network Theory in Accounting Research. Accounting, Auditing and Accountability Journal, 24(2), 161 - 193. https://

## doi.org/10.1108/09513571111100672

Latour , B. (1999). Pandora's Hope: essays on the reality of science studies , Harvard University Press.

Latour , B. (2005). Reassembling the Social: An Introduction to Actor-Network-Theory . Oxford University Press Law , J. (1992). Notes of the Theory of the Actor-Network: Ordering, Strategy and Heterogeneity.

Systems Practice , 5(4), 379-393. https://doi.org/10.2307/750541

Lynggaard , K. (2015). Dokumentanalyse. I S. Brinkmann&amp; L. Tanggaard (Eds.), Kvalitative metoder: En grundbog (2. udgave). København: Hans Reitzels Forlag.

Madsen , M. (2021). The configurative agency of metrics in education: A research agenda involving a different engagement with data, Journal of Education Policy, 36:1, 64-83, DOI:10.1080/02680939.2019.1682679.

Madsen , M. (2022). Governing by Numbers and Human Capital in Education Policy beyond Neoliberalism: Social Democratic Governance Practices in Public Higher Education . Springer.

Mayoni , S. (16/02-2023): Vejdirektoratet - Niels Bohr Bygningen er færdig i marts. Uniavisen . https:// uniavisen.dk/vejdirektoratet-niels-bohr-bygningen-er-faerdig-i-marts/

Michael , M. (2017). Actor-network theory. SAGE Publications Ltd.

Mol , A. (2010). Actor-network Theory: Sensitive terms and enduring tensions. Kölner Zeitschrift für Soziologie und Sozialpsychologie , 50(1), 253-269.

Müller M. (2015). Assemblages and Actor-networks: Rethinking Socio-material Power, Politics and Space, Geography Compass , 9, 27-41, doi: 10.1111/gec3.12192 .

Pedersen , M. H. (31/03-2023). Milliardbyggeri forsinket igen. Danmarks Radio. https://www.dr.dk/ nyheder/indland/milliardbyggeri-forsinket-igen

Pinheiro , R., Geschwind, L., Hansen, H. F., &amp; Pulkkinen, K. (2019). Reforms, Organizational Change and Performance in Higher Education. A Comparative Account from the Nordic Countries . Palgrave Macmillan.

Ratner , H., &amp; Gad, C. (2018). Data warehousing organization: Infrastructural experimentation with educational governance. Organization , 1-16. https://doi.org/10.1177/1350508418808233

Rigsrevisionen (2020). Beretning om byggeriet for Niels Bohr Bygningen

SEA-gruppen (1999). Rapport om Statens Ejendoms- og Byggeadministration.

Statsrevisionen (2020). Beretning om byggeriet for Niels Bohr Bygningen

Söderlind , J., Nordstrand, L., Lind, J. K., &amp; Pulkkinen, K. (2019). National Performance-Based Research Funding Systems: Constructing Local Perception of Research? In R. Pinheiro, L. Geschwind,

H. F. Hansen, &amp; K. Pulkkinen (Eds.), Reforms, Organizational Change and Performance in Higher Education. A Comparative Account from the Nordic Countries . Palgrave Macmilian.

DANISH JOURNAL OF

Staunæs , D., Brøgger, K., &amp; Krejsler, J. B. (2018). How reforms morph as they move. Performative approaches to education reforms and their un/intended effects. International Journal of Qualitative Studies in Education , 31(5), 345-352. https://doi.org/10.1080/09518398.2018.1453657

Thomsen , C. S. (21/04-2023). Niels Bohr Bygningens projektchef: 'Der vil komme en dag, hvor KU vil have hænderneover hovedet'. Uniavisen . https://uniavisen.dk/niels-bohr-bygningens-projektchef-der-vilkomme-en-dag-hvor-ku-vil-have-haenderne-over-hovedet/

Uddannelses- og Forskningsministeriet (04/02-2022). Regeringen hjælper KU med huslejestigningen på Niels Bohr Bygningen [pressemeddelelse]. https://ufm.dk/aktuelt/nyheder/2022/regeringen-hjaelper-ku-medhuslejestigningen-pa-niels-bohr-bygningen

Wright , S. (2012). Danske universitet - virksomheder i statens koncern? I J. Faye &amp; B. D. Pedersen (Eds.), Hvordan Styres Videnssamfundet? (263-284). Nyt fra samfundsvidenskaberne.

Wright , S., &amp; Ørberg, J. W. (2015). Autonomy and control: Danish university reform in the context of modern governance. In B. W. Shear, S. B. Hyatt, &amp; S. Wright (Eds.), Learning Under Neoliberalism: Ethnographies of Governance in Higher Education (Vol. 1, 178-200).

Zieler , K. (10/04-2017). Optræk til byggeskandale på KU. Uniavisen . https://uniavisen.dk/optraek-tilbyggeskandale-paa-koebenhavns-universitet/

Zieler , K. (09/06-2022). Byggemand Bohr. Weekendavisen . https://www.weekendavisen.dk/2022-23/ samfund/byggemand-bohr