Internationale studerende
Forfattere: Lisa Rom Boye
Tidsskrift: dttk (22-03-2021)

## INTERNATIONALE STUDERENDE

Sekretær for International Student Ministry, Kristeligt Forbund for Studerende, cand.mag. Lisa Rom Boye

## En udfordring der ikke kan ignoreres

I maj 2020 skrev Københavns Universitet om en ny undersøgelse blandt internationale  studerende  under  corona-lockdown i foråret 2020. Tre ud af fire havde været ramt  af  angst,  og  mange  kæmpede  med isolation  og  ensomhed.  Det  var  der  helt sikkert  også  mange  danske  studerende, der  gjorde,  men  allerede  tilbage  i  2018 kan man finde artikler med overskriften »Why moving to Denmark can cause feelings of loneliness«. 1

Danmark er kendt verden over for at være  dårlig  til  at  tage  imod  internationale. Vi er ikke gode til at invitere Internationale ind i vores hjem. Måske orker vi ikke at tale engelsk hele tiden, og vi har etablerede venskaber, pressede kalendere og tanken om at skulle være gæstfri overfor  en,  der  bare  skal  være  her  i  et  halvt, eller  maksimalt  2-3  år,  kan  få  os  til  at droppe ideen.

Cirka  ti  procent  af  de  studerende  i Danmark  er  Internationale.  De  kommer fra hele verden. Nogle er Erasmus-studerende,  et  EU-finansieret  udvekslingspro- jekt, hvor studerende ofte er her et halvt år. Nogle kommer efter et specifikt studie, nogle kommer for festkulturen, en liberal alkoholpolitik og et halvt års fester.

Andre internationale studerende kommer  for  at  skrive  en  ph.d.,  tage  en master, der kun findes her, eller fordi de ikke kunne komme ind på et engelsk eller amerikansk universitet, og der er gode muligheder for at tale engelsk her. Dem, der kommer langvejsfra, er her naturligt nok ofte i længere tid.

Fælles for de fleste er, at de ikke helt kan gennemskue kirkens rolle i Danmark. En studerende fortalte mig, at hun havde studset  over  en  boks,  hvor  hun  skulle krydse af, om hun ville være medlem af den danske folkekirke og betale kirkeskat, mens hun var her. Hvis nogen har hørt om kirken, er det en fortælling om, at mange er  medlemmer,  men  ingen  kommer  der, og den betyder ikke noget særligt.

De kristne studerende søger ofte efter internationale menigheder eller migrantmenigheder,  hvor  de  kan  høre  prædikener på deres eget sprog efter en lang uge i fremmed land.

I  Kristeligt  Forbund  for  Studerende (KFS) har vi gennem årene glad og gerne budt  velkommen  til  studerende,  der  har fundet frem til os gennem vores netværk i  International Fellowship of Evangelical Students (IFES). Vi oversætter møder til engelsk,  laver  internationale  bibelgrupper  og  glæder  os  over  de  erfaringer,  de bringer med til vores land. Men hvad med alle dem, der ikke opsøger os? Dem, der ikke opdager at kirken også er en del af Danmark, og at den også er for dem?

Gennem IFES ved vi desuden, at vi har søsterorganisationer  i  lande,  hvor  det  er forbudt at evangelisere, og hvor konvertering er forbundet med forfølgelse. Deres håb er, at unge i deres land tager til udlandet for at studere, da den bedste chance for, at de kommer til tro, er, at de møder kristne i de lande. Det stiller os overfor en utrolig vigtig opgave, for vi har alle muligheder for at række ud.

KFS  valgte  at  tage  denne  opgave  op og intensivere indsatsen overfor internationale studerende, og jeg var så velsignet heldig at få lov til at være den, der skulle løfte opgaven. Det er pionerarbejde, hvor man skal være god til at få øje på succeshistorier, og hvor tålmodighed er en dyd.

Jeg blev ansat et par måneder før coronaen slog til, og det har været et spændende og frustrerende år. Alt blev lukket ned,  sociale  bobler  blev  lavet,  det  var  få arrangementer,  der  kunne  afvikles  og med god afstand, få deltagere og ofte aflyst  af  symptomer,  der  nødvendiggjorde isolation. Hvis det før var svært for internationale at møde nye mennesker i Danmark,  så  gør  en  lockdown  det  bestemt ikke nemmere.

## Meet'n'read

Efter  forårets  lockdown  åbnede  vi  igen op for internationale middage, og de fungerede egentlig  okay,  men  opbuddet  var ikke overvældende, kontinuiteten lille og det  var  udfordrende  at  få  danske  studerende  engageret.  Sidst  på  efteråret  sadlede vi derfor om og kom på et nyt koncept, som jeg har kaldt 'Meet'n'read'. Et simpelt koncept, der let kan kopieres, og som ikke kræver ekstra tid og ekstra aftener for de studerende, men bakker op om det, de allerede gør.

I samarbejde med Kingos Kirke indretter vi en menighedssal til en læsesal for en dag. Der er stille og fokuseret i rummet i løbet af dagen, kaffe på kanden, og så serverer vi frokost midt på dagen, hvor der er mulighed for at snakke, møde nye mennesker og få sine sociale behov opfyldt. Efter frokost er der igen stille indtil arbejdsdagen er gået, og de studerende tager hjem og holder fri efter en produktiv og social dag.

Meet'n'read opfylder mindst to behov, som  almindelige  læsesale  også  gør:  De studerende  kommer  hjemmefra  og  har dermed også mulighed for at komme hjem igen og holde bedre fri, og så er de i et fokuseret miljø uden mulighed for de overspringshandlinger, der er derhjemme.

Men læsesalene kan ikke tilbyde muligheden  for  at  møde  nye  mennesker.  Vi reklamerer  for  arrangementet  i  forskellige  online-fora  for  internationale  studerende  på  sociale  medier,  plakater  på universiteterne  og  på  kirkens  platforme, og derudover inviterer vi også de danske studerende, vi allerede er i kontakt med igennem KFS. På den måde bliver dagene et sted, hvor danske og internationale studerende kan møde hinanden, og hvor jeg, som ansat, har mulighed for at komme i kontakt med internationale studerende, jeg ellers ikke ville komme i kontakt med,  og  hvor  kirken  kan  slå  dørene  op for  studerende,  der  bor  i  lokalområdet. Konceptet er stadig nyt og kan udvikles i flere  retninger:  Vi  arbejder  frem  mod  at indføre  frivillig  morgenbøn  som  opstart og åben kirke, hvor man kan tænde et lys eller bare sidde lidt stille. Man kunne også have et lille  oplæg  eller  et  samtale-tema til  frokosten  eller  få  de  studerende  til  at skiftes til at fortælle om en ting ved deres studie, der fascinerer dem.

## International bibelgruppe

Jeg  har  gennem  konceptets  korte  løbetid  fået  kontakt  med  flere  internationale studerende, der efterfølgende er kommet med  i  vores  internationale  bibelstudiegruppe. Studerende, som jeg er ret sikker på,  jeg  ikke  var  kommet  i  kontakt  med, hvis jeg i stedet havde reklameret i samme fora med tilbud om bibelstudie.

Vi  har  startet  en  bibelstudiegruppe med  et  par  danske  studerende  og  internationale studerende fra øst, vest og syd. Det fascinerer mig gang på gang at åbne en bibel sammen med folk fra forskellige kulturer. Da vi læste om den barmhjertige samaritaner, førte det eksempelvis til en samtale om konkrete oplevelser med, hvordan  forholdet mellem  jøderne og samaritanerne  havde  visse  lighedstræk med forholdet mellem kinesere og folk fra Hong Kong.

Både  engelsk-  og  bibelkundskaberne kan variere  meget  fra  person  til  person.

Jeg  prøver  at  finde  en  tekst  på  hverdagsengelsk og printe den ud, så vi alle har den samme udgave, der så læses højt af en med et godt engelsk. Det er altid godt at være nysgerrig på, hvordan de studerende normalt plejer at  læse  i  bibelen,  og  hvor komfortable de er med at bede. Og at give folk mulighed for at bede på sit eget sprog kan skabe en tryghed.

## Gæstfrihed

Gæstfrihed  har,  godt  inspireret  af  min egen  dygtige  præst  Niels  Nymann  Eriksens bog, været et centralt tema for min tilgang til arbejdet med internationale studerende. Niels Nymann Eriksen udfolder i bogen Gæstfrihed (Eriksen, 2018), hvad Guds gæstfrihed betyder for vores møde med den fremmede, blandt andet igennem Rublevs  treenighedsikon.  I  ikonen  sidder  treenigheden  til  bords  hos  Abraham i  Mamre med en tom stol om bordet pegende ud mod beskueren. En stol, der står klar, og en plads, der kan indtages, uden at man føler, at man er i vejen eller til besvær. Som når jøderne dækker op til Elias. Det  kan  være  svært  at  lade  en  stol  stå tom i forventning, for vi ved ikke, hvem der sætter sig, og hvordan den fremmede ændrer det planlagte. Mødet med den internationale gæst er også mødet med en anderledes kultur, en anderledes logik og en mulighed for at blive velsignet med en ny oplevelse. Som når mine forældre inviterer deres kurdiske venner på middag, og gæsterne ringer og siger, at de gerne må have grillen tændt, og så kommer de med maden.  Det  var  ikke  planlagt,  og  egne indkøb og planer må i fryseren, men det var en velsignelse. Hvordan kan vi placere en tom stol i forventning til noget uventet og som en afspejling af den gæstfrie, treenige Gud?

Når jeg forbereder internationale middage og Meet'n'read, forsøger jeg at vise gæstfrihed ved at gøre mig umage - også med  æstetikken.  Jeg  køber  blomster  til bordene  eller  finder  noget  i  skoven.  Jeg tænder  levende  lys  og  sørger  for,  at  der er stole nok. Jeg ender som regel med at lave alt for meget mad, så jeg er sikker på, at der er nok, og laver mad, der nemt kan strækkes til flere. Det nemmeste er at lave vegetarisk mad, for så er man nogenlunde sikker på, at alle kulturer kan spise med uden at bringes i forlegenhed. Og hvis der ikke kommer så mange, så har jeg fryseposer klar, så jeg kan give de studerende den  ekstra  mad  med  hjem.  Jeg  gør  mig umage  med  at  huske  navne,  og  jeg  har lavet  små  stykker  papir  til  bordene  med spørgsmål  til  samtale.  Det  kan  være  eksistentielle spørgsmål, spørgsmål, der handler om tro, eller spørgsmål, der giver mulighed for at fortælle om ens kultur yndlingsret, familieforhold, højtider o.a.

Gæstfrihed handler også om at hjælpe med  praktiske  ting.  Jeg  har  valgt  ikke at  sætte  mig  ind  i  SU-regler,  for  der  kan man næsten kun sige noget forkert, men jeg  ved,  hvem  jeg  kan  henvise  til.  Boligproblemer er også en stor ting, og der kan man nærmest kun tilbyde et øre, der vil lytte til frustrationer over det københavnske  boligmarked,  men  nogle  gange  kender man jo nogen, der kender nogen.

## KFS og kirken i nyt parløb

En  klassisk  udfordring,  når  man  som organisation  identificerer et  behov  og ønsker at ansætte en ekstra medarbejder, er naturligvis finansieringen. Til min stilling er vi på vej ind i et spændende samarbejde mellem lokale folkekirker i København og KFS med stor støtte og iderigdom fra Søren Dalsgaard og Folkekirkens Migrantsamarbejde.  Mens  denne  artikel skrives, ligger en ansøgning hos kirkeministeriet om et sognesamarbejde, hvor flere sogne indgår i et samarbejde omkring internationale  studerende  med  KFS  som samarbejdspartner. Det er en mulighed i lovgivningen,  der  giver  sogne  mulighed for at indgå samarbejde på tværs af sogne om et projekt, der er for småt til at kunne løftes lokalt og for stort til at ignorere, og som giver mulighed for at bruge penge på tværs af sognegrænser.

Der trædes ny jord fra alle sider, og jeg har  været  glad  for  at  opleve  opbakning, medleven,  generøsitet  og  forbøn  fra  kirkerne. Det føles ikke kun som en smart finansieringsmodel, men et fælles projekt, der kan blive til gavn for alle parter. I KFS har  vi  erfaring,  netværk  og  viden  til  at række ud til  de  internationale  studerende, som bor i sognene og er en del af dem, kirken er sat til at være kirke for. Kirkerne har til  gengæld lokaler, lokal forankring og  -  det  skal  stadig  testes,  når  verden engang åbner igen - en større legitimitet overfor  universiteterne,  der  ofte  er  ganske  religionsforskrækkede.  Det  tekniske i  samarbejdet  er  ikke  på  mit  bord,  men jeg er spændt på at se, om det kan skabe præcedens for en ny form for samarbejde mellem folkekirker og KFS.

En anden ting, som kirkerne også har, er familier. En stor del af min vision for arbejdet  med  internationale  studerende  er også, at få familier i samarbejdskirkerne til at se værdien i at åbne op for den fremmede. Jeg har allerede en flok værtsfamilier, der har sagt ja til at være værtsfamilie for en international studerende og fungere som lokal familie, mens de er i landet. Invitere  dem  på  middage,  udflugter  og hvad familien ellers finder på. Erfaringen fra  min  egen  opvækst  har  været,  at  det, at invitere folk fra den store verden ind i stuen, åbner ens verden og gør den større, og viser hele familien, børn og voksne, at kirken ikke bare er den lokale kirke, men Guds store, globale kirke, som vi får lov til at være en del af. Den vision vil jeg gerne være med til at bære ud i kirkerne.

## Potentialet

Selvom jeg har været ansat i over et år nu, så  har  jeg  været  hjemsendt  med  coronalønkompensation af to omgange og resten af  tiden  arbejdet  under  forsamlingsforbud og med store mængder håndsprit og aflysninger. Jeg kan dog se et stort potentiale for arbejdet i flere retninger.

Jeg vil gerne have flere danske studerende engageret i arbejdet.  Vise  dem,  at verden er stor, og at Guds kirke er global. At  der  er  studerende  på  deres  kollegier og til  deres  forelæsninger,  som har brug for at blive set og inviteret, og som de kan lære en masse af.

Et  potentiale  er  også  at  få  involveret de kristne, internationale studerende i at række ud til andre internationale studerende. Internationale studerende bor ofte sammen, er på samme stamhold eller på samme  sprogskole.  Jeg  har  planer  med nogle piger fra Hong Kong om at lave en kinesisk aften, med kinesisk mad, når vi engang kan lave mad igen.

Vi  har  i  KFS,  udover  sognesamarbejdet, indgået et partnerskab med Areopagos om at række ud til kinesiske studerende, noget der er tæt ved mit hjerte efter en tur med Areopagos til Kina og Hong Kong kort før min ansættelse.

Det store håb i mit arbejde er naturligvis, at internationale studerende, der ikke kender Jesus, må komme til tro. Vi har i KFS  gode  bibelstudiematerialer,  kaldet Uncover ,  der  findes  på  mange  sprog. 2 Og i forventning til at det må ske, er det godt at  læse  op  på  materialer  fra  det  internationale ISM-netværk i IFES (International Student  Ministry)  om  »reverse  culture chok« - hvad vil det sige at tage en ny tro med hjem? Vi oplever det i KFS den modsatte  vej,  med  studerende,  der  er  blevet kristne i USA og har svært ved at tale om Gud på dansk, eller svært ved at finde en kirke, de føler sig hjemme i. Hvordan forbereder man studerende på at rejse hjem? I England findes der en årlig konference, hvor kinesere, der er kommet til tro uden for  Kina,  forberedes  på  at  rejse  hjem, og  hvordan  de  kan  være  disciple  i  Kina. Høsten er stor!

## Hvad kan du gøre?

Hvis  du  og  din  kirke  gerne  vil  i  kontakt med  internationale  studerende,  er  der flere steder at starte. For det første er det godt  at  kunne  tilbyde  oversættelse  til gudstjenester,  uden  at  det  for  de  internationale virker som en stor gene. Måske kan I lave en lille folder, der forklarer liturgien,  rummet,  præstekjolen,  hvordan man går til nadver og hvornår man skal rejse sig op.

Man kan også kontakte det lokale studiested og spørge, om der er nogle internationale studerende, og om der er noget man kan gøre for dem. Mange Erasmusstuderende  lander  i  København  og  Aarhus, men der er mange professionsuddannelser rundt i hele landet, der i stigende grad tilrettelægger uddannelser til internationale  studerende.  Jeg  får  mails  fra studerende,  der  skal  flytte  til  Aabenraa og Vordingborg, og jeg ved, at kirker i for eksempel Esbjerg og Kolding allerede er godt etablerede i at række ud til internationale studerende.

Der  findes  mange  Facebookgrupper for  internationale studerende, så du kan finde en gruppe for dit område og invitere dem i kirke eller på en middag.

Grib  fat  i  alle  højtider  som  en  anledning til at fortælle om kulturen i Danmark og kirkens rolle i historien og samfundet. Jeg  har  lavet  fastelavnsbolle-workshop, man kan også invitere til at puste æg til påske, invitere til Sankt Hans eller fortælle om kirkens allehelgen i kontrast til den amerikanske halloween.

Og så er der andre »højtider«, der også kan give anledning til at invitere og skabe relationer. Valgaften,  Melodigrandprix, en tur i efterårsskoven med kastanjedyrsproduktion.  Flette  julestjerner til jul, smørrebrødsworkshop  eller  servere  rød grød med fløde. Det starter med relationer.

Og jeg kommer naturligvis gerne forbi, hvis du gerne vil tale om, hvad du kan gøre  for  internationale  studerende,  der hvor du bor.

## Noter

- 1 Se f.eks. https://www.thelocal.dk/20180419/ why-moving-to-denmark-can-cause-feelingsof-loneliness-and-what-you-can-do-to-feelbetter (set d. 19. januar 2021).
- 2 Se nærmere på https://kfs.dk/ressource/ uncover/ (set 19. januar 2021).

## Litteratur

Anvendt litteratur

Eriksen, Niels Nymann. 2018. Gæstfrihed . Akademisk Forlag.

Ideer til videre læsning

Chinn, Lisa Espineli. 2016. Think Home A Guide for International Students preparing to return home. IFES Europe og SMD.

Fernando, Ajith. 2019. Discipling in a Multicultural World . Crossway

Weston, Catherine. 2020. International  Students  and  the  Local  Church:  A Handbook. Friends International

## Hjemmesider til inspiration

http://lausanne.org/networks/issues/ international-students  (set  19.  januar 2021)

http://lookatthefields.org  (set  19.  januar 2021)

## Forfatter

Lisa Rom Boye lisa@kfs.dk