Bad Bog Babes
Forfattere: Karin Sanders
Tidsskrift: passage (2004-09-01)

hun

winter

....

raf f

winter

„fal

mosel

.-m...-....

## Bad Bog Babes

## KARIN SANDERS

## Eleven Lines 1 on Windeby Girl's Sbinbone

fall: oat harvest a hope against rye's ergot 2 winter: rerun sun hides her daily vitamin again: winter sun hides her daily vitamin agairi: winter sun hides her daily vitamin again: winter sun hides her daily vitamin again: winter sun hides her daily vitamin again: winter sun hides her daily vitamin again: winter sU:n hides her daily vitamin spring: first time she's ever bled there summer: late light sprang weave easing fall: blame the cock's spur for St. Antho­ ny's fire primære  mosefundsobjekt  blev,  fundet  i  en  tysk mose  i 1952,  nøgen,  med bind for  øjnene,  rem om halsen,  halvdelen  af håret  barberet  væk  og  resten karseklippet, sansynligvis et offer for en rituel hand­ ling for omkring 2000 år siden.  "Sbinbones showed how starved she  was" skriver Anderson Moseman i digtet  "Bog  Girl",  og  foreslår:  "Send  her  to  Bio­ sphere II for food".  Send hende ind i fremtiden, red hende  fra  fortiden,  men,  som  man  kan  læse  ud  af Mosemans digte, også fra nutiden.

Digtet  stammer  fra  den  amerikanske  performan­ ceartist  og  digter Lori Anderson Mosemans (1958-) digtsamling Persona fra 2003 . 3 I dets  visuelle mimen af  de såkaldte Harris-linier giver digtet et mikrosko­ pisk  tværsnit  ind  i  et  af de  velkendte  moselig,  som blev  fundet  i  Nordeuropa  i  195oerne.  Harris-lini­ erne  er  opkaldt  efter  den  walisiske  anatom  Henry Albert Harris (1886-1968),  som gennem røngtenbe­ lysning  påviste  et  skelets  manglende  vitaminopta­ gelse og heraf følgende vækstproblem. Digtets tem­ porale og grafiske markering af  årstider, dets rytmiske og  tautologiske  gentagelse  af ordet  "again"  og  de markerede horisontale  og  vertikale  linier,  samler  sig som et  poetisk  lysbillede,  et  :firkantet  røntgensnit  af en krop i tid og  fortid,  hvis historie  kan aflæses  i en simultan videnskabelig-poetisk sammenstilling.

Gennem  en  lang  række  digtvariationer,  spænd­ ende fra konkret poesi over h yp ertekster til traditio­ nelle  prosadigte,  iscenesætter  Moseman  forhistori­ ens  moseoffer  vis-a-vis  nutidens  kvindepositioner. Den  såkaldte  Windeb yp ige,  som  er  digtsamlingens Digterens eget tilgiftede efternavn sættes samtidig i parodisk-personligt  spil  med  de  mange  mosefolks­ digte,  som  med  titler  som  "Bad  Bones",  "Bog  Girl On  Belay",  "Badland  Babes"  og  "Bog  Girl  Goes Bowling",  udgør henved en  trediedel  af digtsamlin­ gen.  I prosadigtet "Mrs Moseman rereads Mosefolket" gives  læseren  en  forklaringsramme  for  digterens  ar­ bejde  med  mosekroppene:  "Having  practiced  both promiscuity and homosexuality without fatality, mid­ dle-aged newl yw ed Mrs. Moseman resumed her study of Bog Girl".  Hun poserer sit nu  omformede  liv  fra lesbisk  og  promiskuøs  til  lovformelig  hustru  selviro­ nisk foran læseren: "The Mose Mrs. vowed to gather sufficient  data  to  chart  in  ways  her  husband,  the  be­ havioral researcher, could respect".  Foran sit spejlbil­ lede,  mens  hun  binder  håret  i  den  Swabiske  knude, som nogle moselig er fundet med, spørger hun sig om hun mon skulle beslutte sig for at blive "A bog beau­ tician?" eller en  "forensic cosmetologist?"

## Arkæologisk lag-læsning

Mosemans  usentimentale  tilgang  til  mosekroppene kan med rette  modstilles Seamus Heaneys velkendte mose-poetik,  hvor  de  arkæologiske  kroppe  gøres  til emblemer  på  nationale  forviklinger  og  på  historiens vold.  Det bind,  som Windeb yp igen blev fundet med omkring  øjnene,  knyttes  af  Heaney  i  digtet  "Plmis­ ment" fra North (1975) til sexualfantasier, mens Mose­ man ser det selvsamme øjenbind ironisk som et mid­ del mod husbondens øjensygdom: "she started weaving a sprang band to bury as a cure for her hus­ band's  glaucoma"  ("Mrs  Moseman  rereads Mosefol­ ket"). Og ligesom Heaney gør det, forholder Mose­ man sig  direkte  til P.V.  Globs Mosefolket (1965),  som hun  citerer  fra  den  engelske  udgave The  Bog  People (1969).  Men  i  modsætning  til  den  irske  nobelpris­ modtager skærer hun direkte og respektløst ind i den danske arkæologs tekst.  Sammen med udsnit fra den canadiske Erin Moures digtsamling O Cidadan (2003) konstruerer  Moseman  i  "Empirical  Collar"  et  typo­ grafisk  lagdelt  digt  hvor  hendes  egen  ordinærskrift suppleres  med  kursiverede  klip  fra  Globs  tekst,  og med fed skrift fra Moures:

Inside next to the skin her fur scalped then

sewn to ox-hide (Nerthus needs extension in space)

(  (this vertex of  skin occupied the climate of order))

Inside next to the skin no evidence of  strangulation ("Empirical Collar", Persona, 37)

Globs "inside next to the skin", som er taget fra hans be­ skrivelse i The Bog People af okseremmens placering og berøring  af  Windebypigens  hud,  gentages  og  'sys' sammen med Mosemans e gn e observationer om mo­ sekroppen.  Som  i  "Eleven  Lines  on Windeby  Girl's Shinbone" bruger  Moseman også  i  "Empirical  Col­ lar" arkæologiens verden som billede og struktur. De enkelte linier  og  de  tre  forskellige stemmer  viser  sig grafisk som jordli gn ende lag. Læseren bedes altså im­ plicit om at sortere og skovle sig gennem tekstlagene, nogle gange for blot at finde tomme parenteser, som her efter Globs kursiverede ord:

1i1ie must suppose.  1i1ie must suppose 0 ()  0  (())  (())  (0) 1i1ie must suppose what we learn through thorough Examination becomes a double collar for us Binds us to the bog acids  we interrupt ("Empirical Collar", Persona, 38)

De tomme parenteser bliver et fortolkningstomrum, der  samtidig i et arabeskli gn ende mønster peger på den  rem af  oksehud  som  pigen  havde  omkring  sin hals.  Fortolkningen  kommer  altså  her  til  at  ligge  i det  abstrakt-visuelle  billede.  De  parentetiske  linier rar parodisk karakter af udeladelser, der peger på det der ikke er skrevet eller citeret. Remmen vises, men er fuld af huller.

## Let's Make a Deal

Brugen af åbne fortolkningsmodeller kommer endnu  tydeligere  :frem  i  cyperdigtet,  "Door  where Carol Merrill is standing: Goat? Goat? Car?",  et in­ teraktivt  digt  i  tre  runder,  hver  med  tre  døre,  der kan åbnes og give tekst og billede til en mulig for­ tolkning af mosepigen. Digtet er bygget op omkring et  amerikansk  TV-gameshow, Let's  Make  a  Deal, hvor  studieværten  Monty  Hall  og  studieværtinden (tidligere skønhedsdronning) Carol Merrill fra 196oerne til 198oerne underholdt seerne ved at lade studiegæster vælge fra tre døre (i tre runder) for at vinde  værdifulde  brugsgoder  eller  tabe  det  vundne igen ved grådige omvalg.  På internettet, der i mod­ sætning til den trykte bogudgave af digtet også viser en  række  grafiske  billeder  med Bog  Girl  som  cen­ tralfigur,  kan  man klikke  på de  tre  døre  og  de  tre runder  i  tilfældig  rækkefølge  og  herved  selv-kon­ struere digtet som et visualt-verbalt puslespil.

I digtets tredie runde, "Door to more", kan vi læse at  "Bog Girl comes back/a four-door Taurus/with a pandora trunk" mens studieværtinden beskrives som "Carol Carol Carol car-/  oil car oil car oil". Bog Girl bliver  tydet,  men  med  den tilfældighed,  som  følger med læsningens rækkefølge:

Even if  Monty dies and another holy host is hired to offer us a hallway to earthly treasure (calling: goat, goat, car), Bog Girl has learned to enter through Chora's carol. Poised and mute, holding  the  yet-to-be-articulated  in  her  flesh,  she  ushers  palm open - others to their decay. This is as it always has been despite our choices for her.

("Door  where  Carol Merrill is standing:  Goat? Goat?  Car?", Persona, 57)

3--

Klude

--

come

ones", Person

are etc

led pe

." P

lastik, der s BAD BOG BABES

I  Mosemans  optik  bliver  populærunderholdingens valgmuligheder her til en fortollmingsmodel for det arkæologiske levn, der placerer Bog Girl anakronis­ tisk i et tidsspil, hvor  196oerne,  7oerne og 198oerne gøres  fortidige  og  arkaiske,  mens  mosepigen  i  cy­ perspace  gøres  både  nutidig  og  bevares  fortidigt, hvis man vel og mærke kan gå med på at cyperspace udgør nutidens mose.

## Plastisk  forløftning

Mosemans sprogunivers gør mosekroppen til en "se·.  miotic simian", en semiotisk abe, men også en erin­ dringskrop, "Cell memory/making us mirrors" ("Badland Babes"), der  giver modstand mod enty­ det  tydning. I  "Bad  Bones"  bliver  mosepigen in­ kluderet i et kollektivt kor af Bad Babes. De er "soi­ led pedestals" der smuldrer når ord raderes på dem:

We crumble when names are etched upon us.

, We undermine p�destals, dissolve All plaster. We are fragile comminicants ("Bad Bones", Persona, 70)

Den plastik, der smuldrer, peger finurligt på arkæo­ logiske ansigtsrekonstruktioner.  Som Moseman selv gør opmæksom på, er Windeb yp igen det første mo­ selig,  hvis  ansigt er  blevet  rekonstrueret.  Det skete allerede i  198oerne på universitetet i Kiel, således at vi nu  bogstaveligt  talt  kan  stå ansigt-til-ansigt  med hende.  Men i det samlede udsagn, digtene imellem, og  med  slutdigtet  "Bad  Bones"s  sidste linier,  tales der respektløst mod en entydig ansigtsløftning: "We are  bad  bones,  and  we  hate  our  replica".  I  Mose­ mans  digteriske  regi  er  rekonstruktionen  også  ver­ bal, og handler om mennesket:

Literary fancy is simple. Liberation is multiple. Reconstructed from the grave: wax and wigs are guesses - attempts to huma­ nize -- as are words  ("Bog Girl", Persona, 36)

Som tilfældet er med de fleste andre digtere,  der li­ gesom Moseman bruger mosekroppe som tema,  er det  centrale  spørgsmål,  hvordan  den  arkæologiske krop kan gøres menneskelig, igen.  Listen er lang og tæller foruden Seamus Heaney, digtere som William I3

Carlos Williams, Hugo Claus, og Geoffrey Grigson. Lori Anderson Mosemans bud er at updatere mose­ pigen som en  både  upretentiøs  og  bevidst posende Bad Bog Babe,  der fra cyperspace og bogsider  sva­ rer  igen  på  de  projektioner,  hun  og  andre  fortids'­ kroppe har  været underlagt.

## Noter

- r. Mosemans egen fodnote, som må læses som del af  dig­ tet, giver følgende forklaring: "Harris lines in human bo­ nes mark lJ.Ilbalanced phosphorous content:  growth is ar­ rested", Persona, Swank Books, 2003, 46.
2. Mosemans anden fodnote lyder med et citat fra Win­ jand  van  der  Sandens  mosefolksstudie Through  Nature to Eternity: "Ergot  (cock's  spur)  is  a  fungal  disease  that  at­ tacks rye and barley. Ingested ergot can cause St. Antho­ ny's  fire  (gangrene): "it causes  a  kind  of dry  withering across the whole body, the limbs, rot in their joints, turn the color oflead and then back. Become detached and fall from the body one after the other  ...  " Persona, 46.
3. Lori Anderson Mosemans Persona indeholder fire dele: "Fishy ID", "Bog Girl", "Canoehead"  og  "Subway Bride". Bog  Girl-delen  består  af i alt  tretten  digte,  der alle  forbinder sig mosefund.