Patientorganisationer i Danmark og Norge
Forfattere: Karsten Vrangbæk, Hilmar Rommetvedt, Ståle Opedal
Tidsskrift: politica (2010-01-01)

## Karsten Vrangbæk, Hilmar Rommetvedt og Ståle Opedal

## Patientorganisationer i Danmark og Norge: Karakteristika og strategier for interessevaretagelse

Denne artikel omhandler patientorganisationer i Danmark og Norge. Trods deres vigtige og mangeartede aktiviteter i sundhedsvæsenet er patientorganisa¬ tioner kun analyseret i begrænset omfang. Artiklen bidrager til en første kort¬ lægning af patientorganisationer og deres strategier for at varetage medlem¬ mernes interesser og øve politisk indflydelse i de to nordiske lande. Artiklen finder, at patientorganisationer i lighed med mange andre interesseorganisatio¬ ner har en 'polyvalent" karakter. Deres udgangspunkt er den direkte medlems¬ service med en række forskellige sociale og informationsmæssige tilbud til deres medlemmer. Ud over disse medlemsrettede aktiviteter er patientorganisatio¬ ner også aktive som egentlige interesseorganisationer, som ved hjælp af direkte og indirekte strategier søger at påvirke offentlighed og beslutningstagere. De store, ressourcestærke patientorganisationer oplever at have størst gennem¬ slagskraft, mens der er tendens til, at mindre organisationer slutter sig sam¬ men i paraply-organisationer. Patientorganisationerne opererer i et økonomisk vigtigt velfærdspolitisk felt og med en særlig blanding af klassisk medlemsorienteret virksomhed og moderne mediebevidst lobbyaktivitet over for politiske myndigheder.

Patientorganisationer spiller en vigtig rolle i de nordiske sundhedssystemer. Eller rettere, de spiller mange forskellige roller. For det første fungerer de som lobbyorganisationer for bestemte patientinteresser. Som sådan søger de at øve indflydelse på offentlig meningsdannelse og beslutningstagning. De deltager i råd og nævn, indleverer høringssvar og udarbejder mediestrategier for blot at nævne nogle af de mange indflydelseskanaler. For det andet funge¬ rer de som serviceorganisationer for deres medlemmer. De udvikler og for¬ midler information om behandlingsmuligheder og håndtering af sygdomme, og de skaber sociale rum for patienter og pårørende. Nogle patientorganisa¬ tioner fungerer også som udbydere af behandlings- og rehabiliteringsydelser. De driver små specialiserede sygehuse eller andre faciliteter med henblik på at stille forskellige ydelser til rådighed. Tilsvarende er en række patientor¬ ganisationer involveret i forskning. Man kan især i forhold til de sidste tre funktioner sige, at patientorganisationer har en vigtig rolle at spille som part¬ ner og medspiller for både det formelle sundhedsvæsen og forskellige interes¬ senter heri (fx lægemiddelindustri og sundhedsprofessionelle). Patientorgani¬ sationers omfattende viden om deres medlemmers vilkår og deres fokus på enkelte sygdomsområder er den primære platform for deres virke.

Patientorganisationer er særligt interessante, fordi de opererer i et øko- nomisk vigtigt velfærdspolitisk felt med stor politisk bevågenhed. Trods deres vigtige og mangeartede aktiviteter i sundhedsvæsenet er patientorga¬ nisationer kun analyseret i begrænset omfang. Der er et hul i litteraturen med hensyn til studier af patientorganisationers rolle og en særlig mangel på komparative studier (Winblad og Ringard, 2009). Der findes enkelte inter¬ nationale studier (fx Baggott et al., 2004, 2005; Baggott and Forster, 2008), men ingen overblikskabende studier i nordisk sammenhæng. En af grundene er formentlig, at der er tale om relativt nyetablerede organisationer. En anden er, at netop denne type velfærdsstatslige organisationer let risikerer at falde uden for almindelige interesseorganisationsanalyser på grund af deres mere sammensatte profil. Vi ønsker med denne artikel at bidrage til en første kort¬ lægning af patientorganisationer og deres strategier for at varetage medlem¬ mernes interesser og øve politisk indflydelse i to nordiske lande, Danmark og Norge. Ud over at være relativt nye på den interessepolitiske scene er patien¬ torganisationer interessante, fordi de repræsenterer en blanding af medlems¬ service og interessevaretagelse i et velfærdspolitisk felt med stor bevågenhed, og hvor centrale forhold om liv, død og invaliditet giver særlige muligheder for profilering og indflydelsesstrategier. Vi forventer med andre ord, at pa¬ tientorganisationer repræsenterer en blanding af forskellige idealtypiske interesseorganisationselementer. De er med vekslende vægt i forskellige tider og politiske situationer en blanding af serviceorganisationer, konfliktorienterede interesseorganisationer og kommunitære organisationer. De velfærdsstatslige og sundhedspolitiske omgivelser og den særlige nordiske korporative tradition betyder, at de må balancere disse forskellige roller med omhu for på samme tid at få maksimal kortsigtet indflydelse og bevare langsigtet opbakning in¬ ternt og eksternt, så de kan fremstå som legitime og kompetente samarbejds¬ partnere. Vi forventer, at denne afbalancering vil tage en lidt anden karakter i nordiske 'socialdemokratiske velfærdsregimer" end i lande med andre po¬ litiske organiseringsformer og kulturer (fx England og USA), men kan ikke inden for rammerne af denne artikel gennemføre en sammenligning.

Sigtet med artiklen er således i første række deskriptivt og centreret om problemstillingen: Hvad karakteriserer patientorganisationer i Danmark og Norge, og hvilke organisatoriske strategier anvender de for at varetage medlemmernes interesser og opnå indflydelse? Vi betragter de to lande som sammenlignelige cases, der giver et godt billede af patientorganisationers rolle og strategier i offentligt styrede sundhedssystemer. De politiske syste¬ mer er relativt ens, og velfærdsstatsregimerne i begge lande klassificeres som 'socialdemokratiske" i Esping-Andersens typologi (1990). Hovedansvaret for sygehusvæsenet er godt nok placeret på forskellige niveauer - regionalt i Danmark og statsligt i Norge hvilket sandsynligvis vil give en lidt forskel¬ lig orientering i de to lande. Fordelen ved at vælge Danmark og Norge er dermed, at der er lighed på mange dimensioner; de er begge cases, der siger noget om nordiske velfærdsregimer, men forskellige i forhold til udvalgte in¬ stitutionelle parametre, som måske spiller ind på vægtningen af strategier i de to lande. Det sidste kan imidlertid kun antydes, da vi ikke har tidsseriedata fra før og efter de to landes reformer.

Vi bruger termen 'patientorganisationer" som samlebetegnelse for orga¬ nisationer for funktionshæmmede og patientorganisationer. En alternativ betegnelse kunne være health consumer groups, som anvendes i dele af den in¬ ternationale litteratur (Baggott et al., 2004), men eftersom vi lægger vægt på organisationernes politiske indflydelsesdimension frem for deres markedsre¬ laterede rolle, finder vi det hensigtsmæssigt at fastholde den mere neutrale term patientorganisationer.

## Teoretisk udgangspunkt

Patientorganisatoner er en del af et univers med en række forskellige typer organisationer. Organisationssamfundet er et kært barn med mange navne, afhængig af hvilke mere eller mindre teoretisk baserede perspektiver, man lægger til grund. Man kan fx skelne mellem et frivillighedsperspektiv og et interessevaretagelsesperspektiv. Det førstnævnte perspektiv lægger hoved¬ vægten på 'frivillige organisationer", hvor medlemskabet er frivilligt, og/el¬ ler organisationerne og deres medlemmer er engageret i frivilligt, ulønnet arbejde på forskellige samfundsområder. Det sidstnævnte perspektiv retter opmærksomheden mod 'interesseorganisationers" arbejde for at varetage medlemmernes interesser (Rommetvedt, 2002: llf). Mange interesseorgani¬ sationer antages først og fremmest at være optaget af at fremme medlemmer¬ nes egeninteresse, mens de frivillige organisationer her placeres i kategorien 'ideelle" organisationer, som er optaget af at varetage almene hensyn eller 'svage" gruppers interesser. I sin drøftelse af, hvad interesseorganisationer er, peger Binderkrantz (2005: 50ff) på, at disse kan betragtes som sammen¬ slutninger af medlemmer, som frivillige foreninger og sociale bevægelser og/ eller defineres med udgangspunkt i det politiske engagement. Sådanne orga¬ nisationer betragtes ofte også som en vigtig del af civilsamfundet eller som en tredje sektor mellem stat og marked.

I en typologi over forskellige organisationer skelner Wollebæk og Selle (2002: 45) mellem to dimensioner: medlemsrettede versus samfundsrettede og konfliktorienterede versus konsensusorienterede organisationer. Dette giver ophav til fire organisationstyper: 1) medlemsrettede, konsensusorien¬ terede serviceorganisationer; hvor civilsamfundet er en social mødeplads for udvikling af social kapital, 2) medlemsrettede, konfliktorienterede interesse¬ organisationer, hvor civilsamfundet ses som præget af interessekamp, 3) sam¬ fundsrettede, konsensusorienterede kommunitære organisationer med vægt på

civilsamfundet som social integration, og 4) samfundsrettede, konfliktorienteredt folkebevægelser, hvor civilsamfundet ses som en politisk sfære baseret på folkebevægelsestraditionen.

Sådanne idealtyper kan være nyttige for at forstå forskellige sider ved or¬ ganisationssamfundet, men når de skal anvendes i empirisk forskning, opstår der hurtigt problemer, fordi mange organisationer har flere forskellige for¬ mål og funktioner. Det gælder også patientorganisationer og organisationer for funktionshæmmede. Denne type organisation opererer i et velfærdspoli¬ tisk felt, som må formodes at påvirke deres valg af strategi og aktiviteter. Det forventes således, at de vil tilbyde serviceaktiviteter for deres medlemmer, nogle gange i tæt samspil med offentlige myndigheder. Samtidigt kan det forventes, at de agerer som politiske organisationer med alliancer og konflik¬ ter i forhold til andre interessegrupper (andre patientorganisationer, læge¬ middel- og udstyrsindustri, læge- og plejefaglige organisationer mv.), og at de i samspil med disse organisationer vil søge at påvirke politisk-administrativ beslutningstagning, så medlemmernes interesser fremmes bedst muligt.

I dette studie tager vi derfor udgangspunkt i patientorganisationerne som medlemsrettede organisationer. Dvs. at de både kan være serviceorganisa¬ tioner, som yder forskellige tjenester over for deres medlemmer og interes¬ seorganisationer, som forsøger at varetage medlemmernes interesser gennem påvirkning af politiske beslutninger, enten direkte gennem kontakt med po¬ litiske myndigheder eller indirekte gennem massemedier og opinionspåvirkning.

Når det gælder interessevaretagelsesaspektet ved patientorganisationerne, henter vi inspiration fra den generelle politologiske litteratur om organisa¬ tionernes politiske påvirkning i Danmark og Norge. Der skelnes i denne litteratur mellem generelle strategier og mere specifikke aktiviteter eller handlinger, som interesseorganisationer foretager for at forfølge deres mål. Strategier kan således empirisk observeres som kombinationer af specifikke aktiviteter og handlinger (Binderkrantz, 2005, 2008; Thesen og Rommetvedt, 2009).

Der er i både Danmark og Norge en lang tradition for integration af or¬ ganiserede interesser i politiske processer og via korporative repræsentationskanaler såsom råd, nævn og komiteer. I sådanne fora mødes udvalgte interesseorganisationer med embedsmænd og eksperter for at udvikle og im¬ plementere politik. I sit studie af 'korporativ pluralisme" i Norge fremførte Rokkan (1966), at interesseorganisationernes ressourcer var mere afgørende for den offentlige politikudformning end stemmer og fordelingen af manda¬ ter ved valgene. Schmitter (1979) nævner også Danmark og Norge blandt de fem bedste eksempler på det, han kalder 'samfundskorporatisme". Schmitters studie er blevet efterfulgt af flere komparative studier, som viser, at de skandinaviske lande er blandt de mest korporative i verden (se blandt andet Lijphart og Crepaz, 1991; Lijphart, 1999; Siaroff, 1999; Armingeon, 2002).

Nyere skandinaviske studier viser imidlertid, at de korporative indflydel¬ seskanaler har mistet betydning i de senere år. Systemet med interesserepræstenation i offentlige komiteer og udvalg er blevet betydeligt reduceret i omfang (Nordby, 1994; Christiansen og Rommetvedt, 1999; Blom-Hansen, 2000; Christiansen et al., 2010), og interesseorganisationer har derfor måttet udvikle en bredere vifte af indflydelsesstrategier (Binderkrantz, 2005, 2008). Især spiller mere uformelle og indirekte former en større rolle (Christian¬ sen og Nørgaard, 2003; Rommetvedt, 2003; Thesen og Rommetvedt, 2009). Moderne strategier for interessevaretagelse retter sig således typisk både mod embedsværket og mod parlamentariske aktører i Folketing, regioner og kom¬ muner. Det er således nyttigt at skelne mellem administrativ og parlamen¬ tarisk lobbyisme (Rommetvedt og Opedal, 1995; Christiansen og Rommet¬ vedt, 1999).

I tillæg til de direkte strategier i form af korporativ repræsentation og ad¬ ministrativ og parlamentarisk lobbyisme, kan interesseorganisationer også bruge mere indirekte strategier. Disse omfatter mediestrategier, som via kontakt med medier søger at fremme organisationernes synspunkter. De konkrete virkemidler kan fx være avisartikler, informationsspredning, an¬ noncekampagner. Patientorganisationer vurderes at have særligt gode mu¬ ligheder for at udnytte dette virkemiddel, da mange kan identificere sig med problemstillinger om sundhed og sygdom. Mobiliseringsstrategi er en anden type indirekte strategi. Denne bygger på samarbejde og netværksaktiviteter med andre organisationer samt mobilisering af medlemmer og/eller borgere eksempelvis via offentlige møder, høringer, underskriftsindsamlinger og di¬ verse events (Binderkrantz, 2005: 49ff; 2008: 175f).

Den enkelte patientorganisation eksisterer i et felt med mange andre pa¬ tientorganisationer, som på samme tid er konkurrenter i forhold til de sam¬ lede sundhedsressourcer og medspillere i forhold til at udvide allokeringen af midler til sundhedssektoren og mere praktisk i forhold til at finde gode løs¬ ninger, som tilgodeser en bred gruppe af patienter. Patientorganisationer har med andre ord samtidige interesser i at fremhæve egne medlemmers behov og i at samarbejde for at fremme alle patienters sag. Disse forskellige hensyn skal afbalanceres i organisationernes strategi.

Den relative vægtning af forskellige strategier varierer sandsynligvis mel¬ lem forskellige organisationer. Interessevaretagelseslitteraturen skelner også mellem insidere med tætte forbindelser til embedsværk og politikere og outsi¬ dere', som må basere sig på mere indirekte medie- og mobiliseringsstrategier (Binderkranz, 2008: 175). Vi antager imidlertid, at patientorganisationer er 'polyvalente" og engagerer sig i et bredt spektrum af aktiviteter for at vare- tage medlemmernes interesser, således som det også er tilfældet for mange andre typer interesseorganisationer (Evers, 1995; Baggott et al., 2004; Thesen og Rommetvedt, 2009).

Selv om patientorganisationer og andre typer organisationer iværksætter et bredt spektrum af strategier og aktiviteter for at varetage medlemmer¬ nes interesser, er det ikke dermed sagt, at de altid vinder gennemslagskraft for deres synspunkter. Det er nærliggende at antage, at organisationernes størrelse og ressourcer vil have betydning i denne sammenhæng, sådan som blandt andre Christiansen og Nørgaard (2003: 138ff) tidligere har påvist for danske organisationers vedkommende. Vi vil derfor undersøge en antagelse om, at større patientorganisationer med flere medlemmer og større økono¬ miske ressourcer vil have bedre mulighed for at agere som strategiske aktører på en række forskellige arenaer. Små organisationer kan lejlighedsvis få stor indflydelse, men det er sandsynligt, at større organisationer mere konsistent er i stand til at vinde gehør for deres synspunkter og påvirke politiske proces¬ ser.

## Beskrivelse af spørgeskemaundersøgelsen

Analysen bygger på en spørgeskemaundersøgelse blandt patientorganisatio¬ ner i Danmark og Norge.1 I foråret 2008 bad vi alle patientorganisationer i Danmark og Norge om at udfylde et elektronisk spørgeskema omhand¬ lende aktiviteter, strategi og interaktion med offentlige og private politiske aktører. Danske patientorganisationer er identificeret via internetsøgninger samt diverse skriftlige kilder. De identificerede organisationer er i princip¬ pet landsdækkende, omend nogle er meget små (færre end ti medlemmer). Norske organisationer er identificeret via det daværende Sosialog helsedi¬ rektoratets liste over landsdækkende organisationer for funktionshæmmede og patienter, som modtog offentlig støtte, suppleret med internetsøgninger. Tilsammen 173 danske og 123 norske patientorganisationer blev identificeret på denne måde. Efter to rykkere var svarprocenten 70,4 Danmark og 66,8 i Norge.2

Spørgeskemaundersøgelsen omfatter patientorganisationer inden for en lang række diagnoseområder eller funktionsnedsættende handicap fx cancer, psykiske sygdomme, hjertesygdomme, døvhed, blindhed mv. Hertil kommer paraplyorganisationer, som repræsenterer flere forskellige mindre patientor¬ ganisationer.

## Organisationskarakteristika

Nedenstående tabel 1 giver en oversigt over patientorganisationers karakteri¬ stika i de to lande. Det fremgår, at de fleste patientorganisationer er etableret efter 1980. I Danmark er der desuden flere organisationer end i Norge, som er etableret efter 2000. Vi har altså at gøre med en forholdsvis ung popula¬ tion, som kun i begrænset omfang har været undersøgt tidligere. De fleste organisationer har individuelle personer som medlemmer, men der findes ef¬ terhånden også en række paraply- eller samleorganisationer.

Der er stor forskel på organisationerne i forhold til antal medlemmer og økonomiske ressourcer. Når det gælder personmedlemmer, er der lidt flere små organisationer (under 200 medlemmer) i Danmark end i Norge. Dette afspejler sig også i organisationernes bemanding. I 67 pet. af de danske og 60 pet. af de norske organisationer udfører det lønnede personale (hel- og deltid) kun op til et årsværk. I henholdsvis 59 pet. af de danske og 43 pet. af de norske organisationer udføres alt arbejdet af frivillige. Omkring 10 pet. i begge lande kan betegnes som større professionelle organisationer med mere end ti ansatte (og nogle med væsentligt flere).

Langt de fleste organisationer har en ledelse, hvor der indgår personer, som selv er en del af den patientgruppe, som organisationen arbejder for. Herudover spiller sundhedsfagligt uddannede en stor rolle i organisationer¬ ne, og i henholdsvis 26 pet. og 19 pet. af organisationerne er der lægefagligt uddannede personer i ledelsen. Det kan overraske set i lyset af, at organisatio¬ nerne er sat i verden for at varetage patientinteresser, og dermed implicit for at være kritiske over for system- og lægefaglige dispositioner. Det har da også givet anledning til en del diskussion om mulig lægelig 'kolonialisering" af patientorganisationerne (Baggott et al., 2005). Der er i øvrigt flere organisa¬ tioner i Norge end i Danmark, som har ledere med erfaring fra blandt andet politik og offentlig virksomhed.

Et andet følsomt spørgsmål for patientorganisationer er deres afhængig¬ hed af henholdsvis offentlige og private midler. Undersøgelsen viser, at stort set alle organisationer modtager offentlige bidrag, og at omtrent halvdelen modtager bidrag fra private virksomheder. Andelen af organisationer, som modtager offentlig støtte, er større i Norge end i Danmark, mens der er flest organisationer i Danmark, som modtager støtte fra private virksomheder. Undersøgelsen siger derimod ikke noget om de betingelser, som bidragene gives under. Der antages at være væsentlig forskel på at modtage generelle offentlige tilskud og at modtage tilskud fra private firmaer med specifikke markedsmæssige interesser, men i begge tilfælde må det give anledning til, at organisationerne overvejer deres strategier for at fastholde legitimitet som politisk aktør.

En sidste observation fra tabellen er, at patientorganisationer er ganske internationale i den forstand, at knap to tredjedele er tilknyttet internationale eller nordiske organisationer.

Tabel 1. Nøgletal for danske og norske patientorganisationer. Pet.

|                                                                     |                                                                              |   Danmark |   Norge |
|---------------------------------------------------------------------|------------------------------------------------------------------------------|-----------|---------|
| Stiftelsesår                                                        | Før 1980                                                                     |        19 |      25 |
|                                                                     | 1980-89                                                                      |        23 |      36 |
|                                                                     | 1990-99                                                                      |        34 |      32 |
|                                                                     | 2000 eller senere                                                            |        24 |       7 |
| Medlemstyper                                                        | personmedlemmer andre landsomfattende                                        |        84 |      88 |
|                                                                     | organisationer som medlemmer                                                 |        23 |      21 |
|                                                                     | andre typer medlemmer                                                        |        16 |      13 |
| Antal personmedlemmer (paraplyorganisationer                        |                                                                              |           |         |
| ikke inkluderet)                                                    | Op til 200                                                                   |        29 |      21 |
|                                                                     | 201-1000                                                                     |        40 |      36 |
|                                                                     | 1001-5000                                                                    |        21 |      22 |
|                                                                     | 5001 eller flere                                                             |        11 |      21 |
| Tilsluttet international/ nordisk organisation                      | Ja                                                                           |        62 |      64 |
| Antal årsværk udført af hel¬ tids- eller deltidsansatte lønnet over | 0                                                                            |        59 |      35 |
| organisationens budget                                              | 0,1-1,0                                                                      |         8 |      25 |
|                                                                     | 1,1-10,0                                                                     |        24 |      29 |
|                                                                     | 10,1 eller flere                                                             |         9 |      11 |
| Andel af det totale arbejde i driften af organisationen             |                                                                              |           |         |
| udført af frivillige                                                | Op til 70 pet.                                                               |        19 |      30 |
|                                                                     | 71-90 pet.                                                                   |        14 |      20 |
|                                                                     | 91 - 99 %                                                                    |         8 |       8 |
|                                                                     | 100 %                                                                        |        59 |      43 |
| Samlet bruttoindtægt i 2007                                         | Op til 10.000 DKK/NOK                                                        |        36 |      11 |
|                                                                     | 10.001-100.000 DKK/NOK                                                       |        12 |      43 |
|                                                                     | 100.001-1 mio. DKK/NOK                                                       |        24 |      32 |
|                                                                     | Mere end 1 mio. DKK/NOK                                                      |        28 |      15 |
| Modtog økonomisk tilskud i 2007                                     | Fra det offentlige                                                           |        78 |     100 |
|                                                                     | Fra private virksomheder                                                     |        51 |      44 |
| Persongrupper i organisationens ledelse (styre og administration)   | Lider selv af den sygdom/funktions- nedsættelse, organisationen arbejder med |        89 |      88 |
|                                                                     | Økonomisk/administrativ uddannelse                                           |        58 |      77 |
|                                                                     | Lægeuddannelse                                                               |        26 |      19 |
|                                                                     | Sundheds- og socialfaglig uddannelse                                         |        47 |      66 |
|                                                                     | Erfaring fra politiske hverv                                                 |        33 |      54 |
|                                                                     | Erfaring fra offentlig virksomhed                                            |        46 |      72 |
|                                                                     | Erfaring fra privat erhvervsliv                                              |        77 |      85 |
|                                                                     | Erfaring fra andre organisationer                                            |        67 |      86 |

## Organisationernes aktiviteter

I surveyundersøgelsen blev patientorganisationerne bedt om at oplyse, hvor¬ vidt de var engageret i en række forskellige aktiviteter. De fleste af de ud¬ valgte aktiviteter havde med patientorganisationernes karakter som service¬ organisationer at gøre, dvs. aktiviteter, som primært sigter mod at yde service og tjenester over for medlemmerne. Det fremgår af nedenstående tabel 2, at patientorganisationer i begge lande er engagerede i en lang række forskel¬ lige aktiviteter. De lever dermed op til observationen om, at de fleste frivil¬ lige organisationer er 'polyvalente". En lille del af organisationerne driver egentlige behandlingssteder, og nogen flere varetager rehabilitering/genoptræningsopgaver. Patientorganisationer spiller altså en rolle som direkte ser¬ viceudbydere på flere niveauer i de to lande. Den overvejende aktivitet for organisationerne er imidlertid rådgivning og vejledning til patienter, samt etablering og drift af sociale og kulturelle aktiviteter for medlemmerne. Stort set alle organisationer arbejder på disse felter. Omkring halvdelen af organi¬ sationerne laver egen forskning eller støtter eksterne forskningsaktiviteter. Denne andel er noget større i Norge end i Danmark.

I listen over aktivitetstyper havde vi også medtaget en aktivitet, som ikke er rettet mod organisationernes egne medlemmer, nemlig at informere of¬ fentligheden i almindelighed om betingelserne for den patientgruppe, som organisationen repræsenterer. Også her er andelen størst i Norge. Dermed opfatter de fleste organisationer sig som både service- og informationsorga¬ nisationer i forhold til egne medlemmer og som informationsaktører, som skal søge at oplyse om medlemmernes vilkår og dermed påvirke policybeslutninger.

Tabel 2. Udfører/driver organisationen nogen af de følgende aktiviteter? Pet. ja

|                                                            | Danmark   | Norge   |
|------------------------------------------------------------|-----------|---------|
| Driver rehabiliteringstilbud                               | 14        | 16      |
| Rådgivning/vejledning til egne medlemmer                   | 98        | 99      |
| Sociale og kulturelle aktiviteter for medlemmerne          | 86        | 94      |
| Egen forskning eller forskningsstøtte                      | 45        | 57      |
| Driver eget behandlingstilbud (sygehuse e.l.)              | 5         | 3       |
| Driver andre behandlingstilbud                             | 3         | 5       |
| Information og vejledning til befolkningen i almindelighed | 62        | 79      |
| N =                                                        | 98-121    | 77-82   |

Organisationernes polyvalens giver naturligt anledning til spørgsmål om, hvordan man balancerer de forskellige aktiviteter, og hvilken betydning de forskellige elementer tillægges i organisationernes strategilægning. Det føl¬ gende afsnit følger op på dette ved at se på vægtningen af de forskellige ak¬ tiviteter.

## Vigtigheden af forskellige indsatsområder for at nå organisationens mål

Tabel 3 nedenfor illustrerer, hvordan patientorganisationerne i Danmark og Norge vægter de forskellige interne og eksterne funktioner. I det spørgsmål, som ligger til grund for tabellen, inddrog vi aktiviteter, som berører patien¬ torganisationernes roller både som serviceorganisationer og som interesseor¬ ganisationer.

I begge lande ser vi, at service og hjælp til medlemmerne vægtes højest. Dernæst kommer den generelle informering af offentligheden om vilkårene for organisationens medlemmer. I ovennævnte terminologi er dette en indi¬ rekte indflydelsesstrategi, ofte med medierne som en af en række forskellige kanaler. Efter den indirekte indflydelse kommer forsøg på påvirkning af poli¬ tikeres og administratorers beslutningstagning. Der er en noget større andel norske patientorganisationer end danske, som mener, at det er meget vigtigt at påvirke disse. Begge dele er klassiske strategier for interesseorganisationer og gennemføres ved både direkte deltagelse i korporative sammenhænge og indirekte forsøg på at sætte dagsordenen og gøde jorden for forskellige syns¬ punkter. Tabel 3 viser endvidere, at interesseorganisationer også retter deres indflydelsesstrategier mod mere lokale beslutningsnetværk i form af sygehuse og andre behandlingsinstitutioner samt mod personaleorganisationer. Samar¬ bejde med andre patientorganisationer spiller også en vigtig rolle for ganske mange. Det antyder, at rollen som netværksaktør i forhold til både andre inte¬ resseorganisationer, beslutningstagere og driftsinstitutioner er vigtig. Der er små forskelle mellem de to lande i rangeringen af de forskellige aktiviteter, men de norske patientorganisationer lægger noget mere vægt på at påvirke beslut¬ ninger på sygehuse og i andre sundhedsinstitutioner end de danske.

Samspilsstrategier kan yderligere belyses med følgende tabel 4, som viser patientorganisationernes relationer til diverse eksterne aktører. Det fremgår som ventet, at samspillet med andre patientorganisationer er meget vigtigt og overvejende har en positiv karakter. Det samme kan man lidt mere over¬ raskende sige om samspillet med lægefaglige og sygeplejefaglige specialister. Man kunne tro, at relationen her var mere ambivalent, men kun norske pa¬ tientorganisationers forhold til læger antyder dette. Ganske mange patien¬ torganisationer, specielt i Danmark, opfatter lægemiddelog udstyrsfabrikanter som alliancepartnere i forhold til indflydelsesstrategier.

Tabel 3. Hvor vigtige er følgende aktivitetsområder for at nå organisationens målsætninger? Pet. 'meget vigtig" og rangering i hvert land

|                                                                                | Danmark   | Norge   |
|--------------------------------------------------------------------------------|-----------|---------|
| At påvirke politikeres beslutninger                                            | 64(3)     | 79 (3)  |
| At påvirke offentlig forvaltnings beslutninger                                 | 58(4)     | 74(4)   |
| At påvirke beslutningstagning hos lægemiddel- og udstyrsfabrikanter            | 17 (8)    | 23 (8)  |
| At påvirke beslutninger på sygehuse eller andre sundhedsinstitutioner          | 42 (7)    | 58 (5)  |
| At yde service og hjælp til medlemmerne                                        | 83 (1)    | 85 (1)  |
| Fremme forståelsen for medlemmernes situation i befolkningen                   | 82 (2)    | 80(2)   |
| Samarbejde med andre patientorganisationer                                     | 47 (6)    | 39 (7)  |
| Samarbejde med sundhedsprofessionernes organisationer (læger/ sygeplejere mv.) | 56 (5)    | 51(6)   |
| N =                                                                            | 109-115   | 80-81   |

Tabel 4. Organisationens relation til eksterne aktørgrupper i forhold til at varetage medlemmernes interesser (Danmark N=99-104, Norge N=63-67)

|                                                                  |         |   Tæt og forpligtende samarbejde |   Som regel alli¬ ance-partner/ medspiller |   Som regel modspiller |   Perifere/ neutrale |
|------------------------------------------------------------------|---------|----------------------------------|--------------------------------------------|------------------------|----------------------|
| Andre patientorgani¬ sationer                                    | Danmark |                               27 |                                         50 |                      4 |                   19 |
| Andre patientorgani¬ sationer                                    | Norge   |                               18 |                                         60 |                      0 |                   22 |
| Private leverandører af lægemidler eller udstyr                  | Danmark |                                2 |                                         43 |                      4 |                   51 |
| Private leverandører af lægemidler eller udstyr                  | Norge   |                                5 |                                         29 |                      0 |                   66 |
| Medicinsk faglige specialister (læger)                           | Danmark |                               25 |                                         58 |                      5 |                   13 |
| Medicinsk faglige specialister (læger)                           | Norge   |                               26 |                                         44 |                      9 |                   21 |
| Sygeplejefaglige cialister                                       | Danmark |                               13 |                                         56 |                      4 |                   28 |
| Sygeplejefaglige cialister                                       | Norge   |                               16 |                                         44 |                      2 |                   38 |
| Sundhedsprofessio¬ nernes organisationer (læger/sygeplejere mv.) | Danmark |                               10 |                                         44 |                      5 |                   41 |
| Sundhedsprofessio¬ nernes organisationer (læger/sygeplejere mv.) | Norge   |                                9 |                                         39 |                      5 |                   48 |

Vi uddyber dette generelle billede af strategiske vægtninger ved at se nær¬ mere på strategier og aktiviteter for at påvirke forskellige beslutningstagere, medierne og befolkningen.

## Strategier og aktiviteter for interessevaretagelse

I teoriafsnittet skelnede vi mellem direkte strategier og aktiviteter i form af korporativ repræsentation og administrativ og parlamentarisk lobbyisme samt mere indirekte strategier, inklusive mediestrategier og generel informa¬ tion til offentligheden. Nedenstående tabel 5 illustrerer, at patientorganisa¬ tioner benytter en række forskellige strategier. Direkte repræsentation i form af udvalgsdeltagelse, høringer mv. spiller en vigtig rolle for mange organi¬ sationer. Særligt norske patientorganisationer er fortsat koblet op på denne type institutionaliseret indflydelse. Kontakt med politikere og administra¬ torer på forskellige niveauer er en anden hyppigt anvendt indflydelsesform. Hovedtendensen er lige meget kontakt med regerings- og oppositionspartier, omend norske organisationer har en lidt højere orientering mod regerings¬ partierne (ikke vist i tabellen) - måske et udslag af den parlamentariske situa¬ tion med flertalsregering i Norge. Det kan også nævnes, at kun 11 pet. af de danske og 4 pet. af de norske patientforeninger har benyttet professionelle rådgivere/lobbyister til varetagelse af deres kontakter. Det er altså først og fremmest organisationernes egne valgte ledere og ansatte, som driver lob¬ byvirksomheden.

En interessant observation er, at landsorganisationerne for kommuner og regioner (KL og Danske Regioner) ser ud til at spille en vigtigere rolle for danske patientorganisationer. Dette kan reflektere den anderledes tyngde af dette forhandlingsniveau efter strukturreformen i Danmark i 2007 og sykehusreformen i Norge i 2002, hvor driften af de danske sygehuse blev lagt i regionerne, mens ansvaret for de norske sygehuse blev overført fra fylkeskommunerne til staten (se Vrangbæk og Christiansen, 2005; Opedal og Sti¬ gen, 2005), og hvor kommunerne i Danmark fik en større rolle i forhold til forvaltningen af sundhedsområdet.

Medie- og informationsstrategier spiller også en vigtig rolle. Vi så ovenfor, hvordan mange organisationer vægter generel information til offentligheden højt. Her suppleres med et billede af mediekontakten. Det fremgår, at ganske mange organisationer har kontakt med medierne enten på månedlig eller år¬ lig basis. Interessant nok vægter danske patientorganisationer denne kontakt med medier relativt højere end deres norske kolleger (tal ikke vist). Sam¬ menholdt med den stærkere opkobling af norske organisationer i offentlige udvalg, og den tilsvarende større vægt på kontakt med departement og mi¬ nisterier, kunne dette indikere en lidt mere insider- og centralistisk strategi i Norge end i Danmark. Dette er måske ikke så underligt i lyset af centralise¬ ringselementet i den norske sygehusreform og spredningen på flere politiske arenaer i Danmark, hvor kommuner og regioner, trods alt, stadig spiller en vigtig rolle. I relation til teoriafsnittet kan vi også slå fast, at patientorganisa¬ tioner tydeligt arbejder med både parlamentarisk og administrativ lobbyvir- somhed, svarende til de generelle udviklingstendenser for interesseorganisa¬ tioner (Christiansen og Rommetvedt, 1999; Thesen og Rommetvedt, 2009).

Tabel 5. Strategiske profiler for patientorganisationer i Danmark og Norge. Hvilke strategier anvender patientorganisationer for at nå deres mål?

| Strategier Aktiviteter                                                                                                          | Danmark   | Norge     |
|---------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------|-----------|-----------|
| Formel repræsentation i komiteer/udvalg og deltagelse i offentlige høringer                                                     |           |           |
| Pet. repræsenteret i udvalg/komiteer                                                                                            | 23        | 42        |
| Pet. som har modtaget forslag i høring                                                                                          | 49        | 87        |
| Pet. som har deltaget i Folketings-/Stortingshøringer                                                                           | 40        | 48        |
| Kontakter med politikere på nationalt niveau                                                                                    |           |           |
| Pet. med mindst årlig (månedlig i parentes) kontakt med Folketing/ Storting                                                     | ^ ny\ ^   | 53 nn ^ ' |
| Pet. med mindst årlig (månedlig) kontakt med regering/minister                                                                  | 48 (18)   | 49 (10)   |
| Kontakt med politikere på det regionale niveau                                                                                  |           |           |
| Pet. med mindst årlig (månedlig) kontakt med regionale politikere (Danmark)/fylkespolitikere (Norge)                            | ^         | (Q^ ^ '   |
| Pet. med mindst årlig (månedlig) kontakt med medlemmer af besty¬ relser i helseforetak                                          |           | 56 (23)   |
| Kontakt med offentlig administration på nationalt niveau                                                                        |           |           |
| Pet. med mindst årlig (månedlig) kontakt med ministerier/departe- ment                                                          | 49 (26)   | 78 (31)   |
| Pet. med mindst årlig (månedlig) kontakt med direktorater/styrelser                                                             | 61 (27)   | 90 (36)   |
| Kontakt med offentlig administration på regionalt niveau                                                                        |           |           |
| Pet. med mindst årlig (månedlig) kontakt med regional-/fylkesadmi- nistration                                                   | 42 (17)   | 34 (10)   |
| Pet. med mindst årlig (månedlig) kontakt med ansatte på sygehuse/ helseforetak                                                  | 65 (39)   | 70 (43)   |
| Kontakt med kommunernes, fylkenes og regionernes organisationer                                                                 |           |           |
| Pet. med mindst årlig (månedlig) kontakt med KL/norske Kommune - nes Sentralforbund (omfatter både kommuner og fylkes-kommuner) | 33 (16)   | 15 (1)    |
| Pet. med mindst årlig (månedlig) kontakt med Danske Regioner                                                                    | 43 (17)   |           |
| Kontakt med medier                                                                                                              |           |           |
| Pet. med mindst årlig (månedlig) kontakt med medier                                                                             | 79(48)    | 69 (40)   |
| Informere offentligheden om medlemmernes situation                                                                              |           |           |
| Pet. som angiver at dette er 'meget vigtigt"                                                                                    | 82        | 80        |

## Indflydelse og gennemslagskraft

Det sidste generelle tema i artiklen er spørgsmålet om, hvor let det er for organisationerne at vinde gennemslag for deres synspunkter i de to lande. Tabel 6 illustrerer patientorganisationernes syn på dette i forhold til en ræk- ke forskellige aktører. Ideelt set ville vi gerne have mere objektive mål for indflydelse eller alternativt andre aktørers vurdering af patientorganisatio¬ nernes indflydelse, men det centrale her er sammenligningerne og de rela¬ tive forskelle mellem de to lande og de forskellige myndigheder og aktører. Det fremgår, at især danske organisationer oplever, at de har god adgang til ansatte på hospitalsniveau. Det indikerer relativt stærke lokale og fagligt orienterede samspilsrelationer. Norske patientorganisationer oplever en god adgang til direktorater (styrelser), mens de danske organisationers bånd her¬ til er knap så stærke. Begge lande ser også ud til at være kendetegnet af en relativt let adgang til nationale parlamentariske aktører.

Tabel 6. Hvor let/vanskeligt vil De sige at det er at vinde gehør for organisationens synspunkter? Pet. 'meget" eller 'nogenlunde let".

|                                                         | Alle organisationer   | Alle organisationer   | Personmedlemmer   | Personmedlemmer   | Personmedlemmer   | Personmedlemmer   | Bruttoindtægt   | Bruttoindtægt   | Bruttoindtægt   | Bruttoindtægt   |
|---------------------------------------------------------|-----------------------|-----------------------|-------------------|-------------------|-------------------|-------------------|-----------------|-----------------|-----------------|-----------------|
|                                                         | Danmark               | Norge                 | Danmark           | Danmark           | Norge             | Norge             | Danmark         | Danmark         | Norge           | Norge           |
|                                                         |                       |                       | Få                | Mange             | Få                | Mange             | Lav             | Høy             | Lav             | Høy             |
| i Folketinget/Stor¬ tinget                              | 36                    | 34                    | 9                 | 60                | 24                | 46                | 19              | 48              | 17              | 52              |
| i regeringen/mini¬ sterier                              | 19                    | 17                    | 9                 | 28                | 14                | 26                | 14              | 24              | 13              | 23              |
| i ministerier/ departementer                            | 24                    | 22                    | 7                 | 34                | 25                | 26                | 15              | 31              | 23              | 26              |
| i styrelser/ direktorater                               | 29                    | 48                    | 16                | 39                | 48                | 52                | 21              | 35              | 44              | 52              |
| i styrene i regio¬ nale / lokale helse- foretak (Norge) | -                     | 18                    | -                 | -                 | 16                | 11                | -               | -               | 9               | 20              |
| blandt sygehus¬ ledere i regionen (Danmark)             | 35                    | -                     | 24                | 47                | -                 | -                 | 24              | 46              | -               |                 |
| blandt sygehus¬ ansatte                                 | 58                    | 35                    | 47                | 68                | 39                | 39                | 47              | 62              | 24              | 38              |
| blandt regions- / fylkespolitikere                      | 37                    | 19                    | 6                 | 61                | 12                | 32                | 20              | 44              | 25              | 19              |
| i regional admini¬ stration / fylkes- administration    | 27                    | 8                     | 6                 | 44                | 6                 | 14                | 17              | 29              | 5               | 15              |
| i KL/Kommune- nes sentralforbund                        | 19                    | 8                     | 6                 | 27                | 6                 | 15                | 12              | 17              | 5               | 16              |
| i Danske Regioner                                       | 32                    | -                     | 6                 | 50                | -                 | -                 | 20              | 33              | -               |                 |
| N =                                                     | 77-91                 | 50-67                 | 63-75             | 63-75             | 37-52             | 37-52             | 67-79           | 67-79           | 39-53           | 39-53           |

Vi præsenterede ovenfor en antagelse om, at størrelse har en positiv ind¬ flydelse på oplevelsen af gennemslagskraft. Vi bruger antal medlemmer og indtægter som indikatorer for størrelse. For hvert land har vi delt organi¬ sationerne ind i to lige store grupper med hensyn til antal personmedlem¬ mer og bruttoindtægt. Den afhængige variabel er organisationens oplevelse af gennemslag. Tabel 6 viser derfor også, hvor stor andel af organisationerne med henholdsvis 'få" og 'mange" medlemmer og 'lav" og 'høj" indtægt som synes, at det er 'meget" eller 'nogenlunde let" at vinde gehør for sine syns¬ punkter.

Det generelle billede er, at størrelse har betydning for organisationernes vurdering af mulighederne for at vinde gehør for deres synspunkter i forhold til alle dele af det politisk-administrative system og i forhold til sygehusansat¬ te. Tendensen gælder i begge lande, men størrelseseffekten er tilsyneladende størst i Danmark, mens de norske forskelle er relativt mindre og med eksem¬ pler på ringe eller ingen effekt i forhold til nogen indflydelsesdimensioner.

Samlet set bekræfter det vores indledende antagelser om, at større og mere ressourcestærke patientorganisationer har bedst mulighed for at øve indfly¬ delse. Dette gælder, uanset om ressourcer opgøres som antal medlemmer el¬ ler som indtægter.

## Afslutning

Artiklens hovedsigte var deskriptivt og centreret om problemstillingen: Hvad karakteriserer patientorganisationer i Danmark og Norge, og hvilke organisatoriske strategier anvender de for at opnå indflydelse? Vi har i lø¬ bet af artiklen præsenteret en række data, som beskriver karakteristika ved danske og norske patientorganisationer og deres strategier for at opnå ind¬ flydelse. Det kan konkluderes, at patientorganisationer udgør en heterogen gruppe. De vigtigste aktiviteter relaterer sig til forskellige former for med¬ lemsservice i form af informationsaktiviteter, kurser, sociale arrangementer og for de større patientorganisationer også egentlige behandlingsaktiviteter. I tillæg til disse servicefunktioner har de fleste patientorganisationer også en række aktiviteter, som i højere grad svarer til det teoretisk forventede billede af egentlig interessevaretagelse i forhold til politisk-administrative aktører. Der er tale om både direkte og indirekte strategier for påvirkning, og patien¬ torganisationerne kan siges at være polyvalente i den forstand, at de forfølger mange samtidige strategier.

Det bredere perspektiv er således, at vi har at gøre med en velfærdsstats¬ lig organisationsgruppe, som har sit udspring i specifikke medlemsbehov, og som har service til medlemmerne som en grundlæggende del af deres identi¬ tet. Oven i dette har de fleste patientorganisationer over tid opbygget kapa¬ citet til egentlig politisk lobbyvirksomhed. Udgangspunktet ligger ofte i for¬ længelse af servicerollen og baserer sig på lokalt oplevede behov for at påvirke prioriteringer og beslutninger. Mange patientorganisationer har imidlertid også erfaring fra formel repræsentation i korporative organer på regionalt el¬ ler nationalt niveau eller i forbindelse med høringer mv. På den måde bruges den detaljerede viden om medlemmernes vilkår og interesser som afsæt for bredere interessevaretagelse på regionalt, nationalt og internationalt niveau.

Udfoldelsen af egentlig interessevaretagelse rejser imidlertid en række problemstillinger af prioriteringsmæssig og strategisk karakter. Hvor mange af organisationernes ressourcer bør allokeres til dette frem for egentlig med¬ lemsservice, og hvor aggressiv kan man være i sin interessevaretagelse uden samtidig at miste legitimitet i forhold til medlemmerne og i forhold til eks¬ terne samarbejdspartnere og myndigheder? Patientorganisationer opererer jo i et sundhedspolitisk univers med mange samtidige krav på opmærksom¬ hed og ressourcer. Balancegangen bliver derfor mellem en god og aggressiv forfølgelse af egne interesser over for de langsigtede behov for at stå på god fod med andre patientorganisationer og myndigheder, som udgør fremtidige allianceparter og medspillere i forhold til at tiltrække midler til denne sektor. Patientorganisationer har et godt udgangspunkt i form af detaljeret viden om medlemmernes behov og gode muligheder for at få opmærksomhed i medi¬ erne. Man står med andre ord med stærke ressourcer i forhold til at presse beslutningstagere på sundhedsområdet. Imidlertid kan man også hurtigt mi¬ ste denne privilegerede position, hvis man ikke fremstår som seriøs aktør. Et illustrativt dilemma i den forbindelse er, at samarbejde med læger og medi¬ cinalindustri kan give ressourcer og viden, men også virke delegitimerende. Patientorganisationer skulle meget nødigt fremstå som værende 'i lommen på" eller 'afhængige af" medicinalindustri eller lægeinteresse.

Mere generelt kan man sige, at patientforeninger er eksempler på en tra¬ ditionel medlemsorienteret velfærdsorganisation, som over tid har ændret karakter til at blive mere professionelle spillere på den sundhedspolitiske arena. Patientorganisationerne lever op til en række af de ovenfor opstil¬ lede forventninger om grundkarakteristika og strategivalg. De ser ud til at have fulgt en mere generel udvikling på velfærdsstatslige områder og mere specifikt på sundhedsområdet, hvor den politiske opmærksomhed er vokset, og kredsen af politiske aktører er blevet bredere og mere professionaliseret over tid. Det traditionelle billede af en relativt lukket og konsensusorienteret sundhedspolitik i efterkrigstidens vækstperiode er fra 1980'erne og fremefter afløst af prioriteringskonflikter og kampe om både indhold og organisering (Vallgårda, 1992; Vrangbæk og Christiansen, 2005; Berg 2003). Patientorga¬ nisationer er en blandt mange andre røster, som giver indspil i denne multicentrerede politiske proces, og de betjener sig af flerstrengede strategier for at gøre dette. Som på mange andre områder betyder størrelse noget i forhold til mulighederne for at føre en 'polyvalent" strategi og for at opnå gennemslagskraft. Vi ser derfor en tendens til etablering af paraplyorganisa¬ tioner for at koordinere indsatsen og få større samlet gennemslagskraft. For den enkelte organisation må det indebære en konstant afvejning af de større handlemuligheder ved at stå alene, over for informationsadgang og større samlet vægt som del af en flok.

## Noter

1. Tak til Theis Greve Hansen, som har forestået den praktiske del af undersøgel¬ sen.
2. Dette inkluderer 13 patientorganisationer i Danmark og syv i Norge med forkert angivelse af e-mail-adresser. Vi har ikke været i stand til at finde korrekte adres¬ ser. Hvis vi holder disse organisationer ude, får vi effektive responsrater på hhv. 76,1 pet. i Danmark og 70,7 pet. i Norge.

## Litteratur

- Armingeon, Klaus (2002). 'Interest Intermediation: The Cases of consociational Democracy and Corporatism", pp. 143-165 in Hans Keman (ed.), Comparative Democratic Politics, London: Sage Publications.
- Baggott, Rob, Judith Allsop og Kathryn Jones (2004). 'Representing the repressed? Health consumer groups and the national policy process", Policy and Politics, Vol. 32, No. 3, pp. 317-331.
- Baggott, Rob, Judith Allsop og KathrynJones (2005). Speakingfor Patients and Carers. Health Consumer Groups and the Policy Process, Houndmills: Palgrave Macmillan.
- Baggott, Rob og Rudolph Forster (2008). 'Health consumer and patient's oganizations in Europé: towards a comparative analysis", Health Expectations, Vol. 11, No. 1, pp. 85-94.
- Berg, Ole (2006). Fra politikk til økonomikk. Den norske helsepolitikks utvikling det siste sekel. Oslo: Den norske lægeforening i 2006.
- Binderkrantz, Anne (2005). Magtens midler Danske interesseorganisationer og deres indflydelsesstrategier; Århus: Forlaget Politica.

- Binderkrantz, Anne (2008). 'Different groups, different strategies: How interest groups pursue their political ambitions", Scandinavian Political Studies, Vol. 31, No. 2,pp. 173-200.
- Blom-Hansen, Jens (2000). 'Still Corporatism in Scandinavia? A Survey of Recent Empiricai Findings", Scandinavian Political Studies, Vol. 23, No 2, pp. 157-181.
- Christiansen, Peter Munk og Asbjørn Sonne Nørgaard (2003). Fasteforhold, flygtige forbindelser: Stat og interesseorganisationer i det 20. århundrede, Århus: Aarhus Uni¬ versitetsforlag.
- Christiansen, Peter Munk og Hilmar Rommetvedt (1999). 'From Corporatism to Lobbyism? Parliaments, Executives, and Organized Interests in Denmark and Norway", Scandinavian Political Studies, Vol. 22, No. 3, pp. 195-220.
- Christiansen, Peter Munk, Asbjørn Sonne Nørgaard, Hilmar Rommetvedt, Torsten Svensson, Gunnar Thesen og PerOla Öberg (2010). 'Varieties of Democracy: Interest Groups and Corporatist Committees in Scandinavian Policy Making", Voluntas, Vol. 21, No. 1, pp. 22-40 (forthcoming).
- Esping-Andersen, Gøsta (1990). The Three Worlds ofWelfare Capitalism, Cambridge: Polity Press.
- Evers, Adalbert (1995). 'Part of the welfare mix: the third sector as an intermediate area between market economy, state and community", Voluntas, Vol. 6, No. 2, pp. 159-182.
- Lijphart, Arend (1999). Patterns ofDemocracy, New Haven: Yale University Press.
- Lijphart. Arend og Markus M. L. Crepaz (1991). 'Corporatism and Consensus De¬ mocracy in Eighteen Countries: Conceptual and Empiricai Linkages", British Journal ofPolitical Science, Vol. 21, pp. 235-256.
- Nordby, Trond (1994). Korporatisme på norsk, Oslo: Universitetsforlaget.
- Opedal, Ståle og Inger M. Stigen (red.) (2005). Helse-Norge i støpeskjeen. Søkelys på sykehusreformen, Bergen: Fagbokforlaget.
- Rokkan, Stein. (1966). 'Norway: Numerical democracy and corporate pluralism", pp. 70-115 in Robert A. Dahl (ed.), Political Opposition in Western Democracies, New Haven: Yale University Press.
- Rommetvedt, Hilmar (2002). 'Idrett og politikk - perspektiver og utviklingstrekk", pp. 9-34 i Per Mangset og Hilmar Rommetvedt (red.), Idrett og politikk - kamp¬ sport eller lagspill?, Bergen: Fagbokforlaget.
- Rommetvedt, Hilmar (2003). The Rise of the Norwegian Parliament, London: Frank Cass.
- Rommetvedt, Hilmar og Ståle Opedal (1995). 'Miljølobbyisme og næringskorporatisme? Norske miljøog næringsorganisationers politiske påvirkning", Nordisk Administrativt Tidsskrift, 76. årg., nr. 3, pp. 279-302.
- Schmitter, Philippe C. (1979). 'Still the Century of Corporatism?", pp. 7-51 in Phi¬ lippe C. Schmitter and Gerhard Lehmbruch, Trends Toward Corporatist Intermediation, London: Sage Publications.
- Siaroff, Alan (1999). 'Corporatism in 24 industrial democracies: Meaning and measurement", European Journal ofPolitical Research, Vol. 36, No. 2, pp. 175-205.
- Thesen, Gunnar og Hilmar Rommetvedt (2009). 'Norske organisationers strategier for politisk innflytelse", pp. 32-63 i Bernard Enjolras og Ragnhild Holmen Waldahl (red.), Frivillige organisationer og offentlig politikk, Oslo: Novus forlag.
- Vallgårda, Signild (1992). Sygehuse og sygehuspolitik i Danmark. Et bidrag til det spe¬ cialiserede sygehusvæsens historie 1930-1987, Jurist- og Økonomforbundets Forlag.
- Vrangbæk, Karsten og Terkel Christiansen (2005). 'Health Policy in Denmark: Leaving the Decentralized Welfare Path?", Journal ofHealth Politics, Policy and Law, Vol. 30, No. 1-2, pp. 29-52.

- Winblad, Ulrika og Anen Ringard (2009). 'Meeting rising public expectations: the changing role of patients and citizens", pp. 126-150 i Jon Magnussen, Karsten Vrangbæk and Richard B. Saltman (eds.), Nordic health care systems, Maidenhead: Open University Press.
- Wollebæk, Dag og Per Selle (2002). Det nye organisasjonssamfunnet, Bergen: Fagbokforlaget.