Didaktiske indfaldsvinkler på læsekulturen i det gymnasiale danskfag
Forfattere: Andrea Hvid Hagn-Meincke
Tidsskrift: tidsskriftforuddannelsesvidens (2022-05-16)

BY

DJES

May 2022

Volume 1

Number 1

DJES

Danish Journal of Education Studies

Tidsskrift for Uddannelsesvidenskab

/V AARHUS UNIVERSITET

Indblik &amp; Indspark

## Didaktiske indfaldsvinkler på læsekulturen i det gymnasiale danskfag

Andrea Hvid Hagn-Meincke Dimittend fra Generel Pædagogik, DPU, Aarhus Universitet

Publiceret online 15. maj, 2022

Dette værk er licenseret under en

Creative Commons Kreditering 4.0 International-licens

DJES udgives af Afdeling for Uddannelsesvidenskab, Danmarks institut for Uddannelse og Pædagogik, DPU, Aarhus Universitet, AU

## Didaktiske indfaldsvinkler på læsekulturen i det gymnasiale danskfag

Andrea Hvid Hagn-Meincke 1

Gymnasieelever har længe fået tudet ørerne fulde med påmindelser om, at det er vigtigt at læse litteratur. Alligevel synes de unges interesse for litteraturlæsning fortsat at være på tilbagetog. Heldigvis har iværksættelsen af lystlæsningsinitiativer endelig sat lys under litteraturens skæppe på en efterhånden lang række gymnasier i Danmark. Men selvom læsning er blevet en fast bestanddel på mange elevers skoleskema, har selve læsekulturen og elevernes indføring i litteraturen gennemgået en forandring 2 .

Nøgleord : Læsevaner - litteraturdidaktik - STX-danskfaget

'[...]  jeg  skal  stilladsere  læsningen  betydeligt mere end tidligere, og især indenfor de sidste 5 år. Jeg kan ikke længere tage for givet, at de har noget med sig i deres baggrundskatalog, altså i form af forståelse, sprogkendskab og så videre, og det ændrer jo selvfølgelig også på min måde at undervise på' (Citat fra STX-dansklærer)

## Hvorfor læse?

Der kan efterhånden samles en god håndfuld af argumenter for, hvorfor det er sundt for mennesket at læse litteratur. I en ny rapport opremser Bogpanelet flere af dem. Argumenterne for at læse bunder blandt andet i at opnå selvindsigt, narrative  kompetencer, empati, demokratisk forståelse og engagement  (Bogpanelet,  2021). Ser vi på danskfaget i gymnasiet, så løfter litteraturlæsningen også her flere ansvarstunge opgaver, da den for eksempel står til regnskab for elevers udvikling af koncentrationsevne og skriftsprogskompetencer såvel som kritisk-analytisk sans og perspektiv på verden (Hauer 2018; BUVM, 2017). Selvom litteratur-læsningen stimulerer disse områder, så er læsning i dag ikke blot én ting. Den kan både være en individuel og kollektiv beskæftigelse, og den kan foregå på efterhånden mange måder både digitalt og analogt (Balling, 2017; Hauer, 2018). Det danskfaglige tekstbegreb er blevet flertydigt og multimodalt. Nye genrer og digitale tekstformater (blogs, podcasts, kampagner m.fl.) har derfor fået literacy-forskningen  til  at  markere  sig  tydeligere de seneste årtier (Mangen &amp; Sønneland, 2021). Det bør dog i højere grad problematiseres, hvordan og i hvilket omfang de mange læseformer relaterer sig til  de forskellige områder af gymnasieelevers udvikling, som litteraturlæsningen sameksisterer med.

1 Kontakt : Andrea Hvid Hagn-Meincke, andrea\_hvid@yahoo.dk,

2 Artiklen bygger på mit speciale i Litteraturdidaktik og læsekulturer i danskfaget: et teoretisk og empirisk studium af litteraturlæsning som didaktisk beskæftigelse i samtidens gymnasiale danskfag (2021)

## Læsevanskeligheder blandt gymnasieelever

I en kvalitativ undersøgelse hvor jeg interviewede fire erfarne STX-dansklærere med afsæt i værktøjet fotoelicitering, har jeg fået indblik i en indføring i litteraturen,  der  påkalder  sig  didaktisk  bevågenhed. Samtlige dansklærere i undersøgelsen erfarer, at størstedelen af deres elever i dag har udfordringer med bevægelsen fra at læse til at forstå og har svage  skriftsprogskompetencer.  Derudover  oplever lærerne, at deres elever har svært ved at nå i mål  med  længere  tekststykker  og  især  værklæsning grundet deres manglende interesse for litteraturen. Læsning er tidskrævende og insisterer på en koncentreret opmærksomhed, som de færreste elever efterhånden evner at finde ro til i deres fritid. Som en konsekvens faciliterer  samtlige  dansklærere i undersøgelsen derfor ofte læsninger i undervisningstiden.

Elevernes svage sprogkendskab og forståelsesog  koncentrationsudfordringer  har  konsekvenser for, hvordan litteraturundervisningen ser ud i dag. En dansklærer fortæller:

'[...] jeg skal styre dem lidt hen i en retning, fordi de ofte  selv  kan  have  svært  ved  at  finde  meningen. Så altså, det kan godt være, jeg burde være anderledes, men jeg er faktisk ret lærerstyrende i undervisningen  og  i  forhold  til  deres  læsning,  simpelthen fordi jeg oplever, at de har svært ved at forstå selvstændigt' (Citat fra STX-dansklærer)

Flere dansklærere  kan  nikke genkendende  til denne  problematik,  og  netop  derfor  bruger  de  i dag en større del af deres undervisning på at læse pensumlitteraturen i klasserummet.

## Mange læseformer

Selvom de deltagende dansklærere tilkendegiver, at de i dag oftere faciliterer læsninger i klasserummet, er det imidlertid påfaldende, hvor mange forskellige læseformer, der udfolder sig inden for de institutionelle rammer. De mange læseformer er en didaktisk konsekvens af, at eleverne har svært ved at komme igennem og forstå teksterne

selvstændigt. Særligt fire læseformer går igen i undersøgelsen:

- o Selvstændig stillelæsning i klasserummet
- o Højtlæsning i klasserummet
- o Lystlæsning som obligatorisk skemalagt beskæftigelse for hele gymnasiet
- o Lydbogslytning som erstatning for lektielæsning

Disse fire læseformer er udtryk for fire meget forskellige  indføringer  i  litteraturen.  Derfor  bør  vi også  forholde  os  til,  om  de  giver  adgang  til  den samme type af udvikling. Når danskfaget og særligt litteraturlæsningen sameksisterer med en lang række  andre  danskfaglige  genstandsområder,  er det relevant at diskutere, hvilken læseform, der er mest imødekommende heroverfor - hvad end der er  tale  om  læsningens  bidrag  til  udviklingen  af koncentration og vedholdenhed, demokratisk forståelse og kritisk sans eller skriftsproglig udvikling og  formidlingsbevidsthed  (Hauer,  2018;  BUVM, 2017).

## Nye læsekulturer - samme skole

Gymnasiet har ikke altid været ansvarlig for at varetage gymnasiegenerationens læsevaner. Når samtlige dansklærere i undersøgelsen beretter om læseformer, der praktiseres i skoletiden, giver det et indtryk af, at gymnasiet i dag i højere grad end tidligere fungerer som den institutionelle ramme, indenfor  hvilken  eleverne  får  muligheden  for  de efterhånden  sjældne  refleksionsrum  og  ligeledes kan  fordybe  sig  i  eller  have  omgang  med  fagets kernestof. Hvis gymnasiet i dag i stigende grad varetager unges læsning, er vi også nødt til at se nærmere på, om gymnasiet som institution besidder de rette  rammer  og  didaktiske  opmærksomhedspunkter i forhold til fortsat at opøve og bevare en kvalificeret og udviklende læsekultur blandt ungdommen.

Undersøgelsen  giver  anledning  til  at  spørge, om det er problematisk, hvis én læseform domi-nerer  i  danskundervisningen.  Stiller  det  gymnasieelever forskelligt  rent  udviklingsmæssigt,  hvis dansklærere er fortalere for forskellige læseformer -  eksempelvis højtlæsningen? Svaret har jeg ikke, men undersøgelsens fund understreger vigtigheden af at skabe didaktisk refleksion om, hvornår og hvordan  specifikke  læseformer  igangsættes  og med hvilket formål. Hvis flere unge i dag primært læser og har omgang med litteratur i det institutionelle rum, er denne diskussion væsentligere end nogensinde før.

## Dalende læseinteresse - et samfundsproblem?

Flere undersøgelser fastslår, at danske unges omgang  med  litteraturen  har  ændret  sig  (Balling, 2017;  Bogpanelet  2021).  Hvorvidt  det  er  et  samfundsproblem  bør  diskuteres.  Derfor  er  det  væsentligt at spørge, om de forskellige områder, litteraturlæsningen sameksisterer med, kan stimuleres i forbindelse med andre medier eller aktiviteter. I en  analyse  af  læsekampagnen  'Danmark  Læser' (2015) påpeger Gitte Balling og Nanna Kann-Rasmussen, at vi må passe på med kritikken af ikkelæsere,  da  vi  risikerer  at  kategorisere  disse  som udannede og udemokratiske, hver gang vi problematiserer deres læselyst og læsevaner - eller mangel  på  samme.  Ikke-læsere  har,  ifølge  analysen, mulighed for at indgå i en række demokratiske fællesskaber, der ikke har litteraturen eller det skrevne  sprog  som  omdrejningspunkt.  Analysen argumenterer blandt andet for, at evnen til dialog og demokratisk forståelse i lige så høj grad kan udvikles gennem deltagelse i kulturelle tiltag og fritidsaktiviteter.  Balling  og  Kann-Rasmussen  skriver:

Endelig kan man argumentere for, at digitaliseringen af kunst og kultur i bred forstand skaber tilgængeliggørelse  og  mulighed  for  at  skabe  og  dele  i  en grad, som ikke tidligere har været muligt (Valyssin

2010) og at den deltagerkultur (Jenkins 2006), som er vokset frem i kølvandet på den digitale revolution, rummer mulighed for udvikling af egenskaber, som fremhæves som afgørende for et globalt videnssamfund (Balling &amp; Kann-Rasmussen, 2015).

Vi  betragter  som  regel  litteraturen  som  et  fænomen,  der  rummer  et  særligt  dannelsespotentiale, som  kan  gavne  både  den  enkelte  og  samfundet. Hvad analysen af læsekampagnen 'Danmark læser' imidlertid fremhæver er, at det digitale dannelsespotentiale, der kan findes i forholdsvist nye medieformer, endnu ikke har '[...] opnået anerkendelse som kilde til dannelse, fordybelse og fællesskab,  til  trods  for  at  digitaliseringen  af  kunst  og kultur skaber mulighed for at opsøge, skabe, dele og deltage i et kulturelt skabende fællesskab' (Balling &amp; Kann-Rasmussen, 2015). Selvom unges interesse for litteratur er dalende, er deres muligheder for  at  deltage  i  dannende  kulturelle  fællesskaber ikke nødvendigvis i fare.

## Men hvad med skriftsprogkompetencerne?

Selvom gymnasieelever har mulighed for at deltage i en række dannende og demokratiske fællesskaber,  der  hverken  indbefatter  litteraturen  eller det skrevne sprog, så må vi ikke glemme, at danskfagets litteraturlæsning også bidrager til elevernes udvikling af skriftsprogskompetencer.

'[...] mine elever siger tit: 'jamen du beder mig om at skrive lidt mere levende og kreativt, det kan jeg ikke forstå' - og jeg siger altid, jamen I er nødt til at læse  noget  mere  for  at  blive  gode  til  at  skrive.  Og altså, de vil jo stadig bare ti gange hellere se Netflix. De savner den visuelle side i bogen. Det gør de altså bare' (Citat fra STX-dansklærer).

Læsning og skrivning hænger uløseligt sammen, og  læse-  og  skrivefærdigheder  er  nødvendige  at besidde for aktivt at kunne tage del og orientere sig i  et  '[...]  moderne,  demokratisk,  digitaliseret  og globalt  orienteret  samfund'  (BUVM,  2017).  Udover  at  bidrage  til  udviklingen  af  nødvendige skriftsprogskompetencer,  har  læseforsker  Kristiane  Hauer  også  argumenteret  for,  at  særligt  den fordybede selvstændige læsning kan styrke elevers koncentrationsevne  og  vedholdenhed.  Endnu  et fagligt argument for at fokusere på elevers litteraturlæsning kan således findes i, at nogle læseformer  -  her  den  fordybede  læsning  -  kan  bidrage med at udvikle kompetencer, som kan gavne eleverne i alle deres fag.

En matematiklærer erfarer for eksempel, at:

'[...]  eleverne har svært ved at holde koncentrationen og mobilisere vedholdenhed, når de for eksempel skal  lave  en  prøve  i  matematik  uden  hjælpemidler. De giver meget hurtigt op. Eller også begynder de at løse flere opgaver på én gang' (Hauer, 2018).

## Referencer

- Balling, G., &amp; Kann-Rasmussen, N. (2015). Ikkelæsning som et problem i dansk kulturpolitik - En analyse af læsekampagnen Danmark Læser. Nordisk kulturpolitisk tidsskrift (18) , 250-266.

https://doi.org/10.18261/issn2000-8325-201502-08

- Balling, G. (2017). Unges læsning i en digital tidsalder. Learning tech - tidsskrift for Læremidler, didaktik og teknologi, spil og digitale læremidler i Undervisningen (03).

https://doi.org/10.7146/lt.v2i2.107737

- Bogpanelet. (2021). Pejlemærker i aktuel forskning om læsning . Kulturstyrelsen. København K: Bogpanelet.

Koncentration  og  fordybelse  kan  stimuleres  ved den  fordybede  og  selvstændige  læsning,  som Hauer foreslår og kan således højne elevers faglige udbytte i flere fag og styrke deres læring generelt.

Helt  grundlæggende  er  det  altså  fortsat  nødvendigt at bevare et fokus på, hvordan litteraturen varetages  og  særligt  hvordan  læsningen  af  den praktiseres i de danskfaglige klasserum. Dette synes  særligt  aktuelt  i  vores  moderne  og  digitale samtid, hvor både læsning og tekster som danskfaglige begreber er flertydige og kan indgå i flere dynamiske samspil.

- Børne- og Undervisningsministeriet (BUVM). (2017). Dansk A - STX . København K: Børne- og Undervisningsministeriet.
- Hagn-Meincke, A.H. (2021). Litteraturdidaktik og læsekulturer i danskfaget: et teoretisk og empirisk studium af litteraturlæsning som didaktisk beskæftigelse i samtidens gymnasiale danskfag . DPU, Aarhus Universitet.
- Hauer, K. (2018). Lystlæsning i gymnasiet. Nationalt Videncenter for Læsning. Viden om Literacy. Nummer 24.
- Mangen, A. &amp; Sønneland, M. (2021). Den litterære langlæsningens muligheter og utfordringer i digitaliseringens tidsalder. Nationalt Videncenter for Læsning. Viden om Literacy. Nummer 29.