Den unge pige og den gamle gris
Forfattere: Alphonse Allais
Tidsskrift: passage (2000-09-01)

I

1 1

,

1 1

1

1

I  I

1

1

\ 1

:

jll

1

i1

1

1

1

!

1

1

1

1

1

1

1

1

i

1

1

1

1

l

1

1

1

1

l

1 1

1

1

l 1 1

1

1

li' 1

1

1

1 1

iil

1

1

1

1

1

1

1

,

[

1

1!

111

ili

1

l

1

il 1

i\

l

, 1 1

1

il!

1

1

1,

i11

III

, li

1

1

,i

!i

111

l

1

III

1

11

1

1

11

:1

1

til

1

1

1

1i

1

1i\

1

1

I  li1

,  1

!'1 ,

i

1

1I

## Den unge pige og den gamle gris

## .ALPHONSE ALLAIS

Der  var  engang  en  ung  pige  af  stor  skønhed,  som var  forelsket i en gris.

Vildt forelsket!

Store,  grønne  fluer  slog  sig  summende  ned  på dens ører  i solskinnet,  og nu  var det deres tur til at frådse.

Ikke  en  af  de her  små  grise,  der  er  kønne,  kåde og lyserøde, de smågrise, som forsyner handlen med så udsøgte flæskeskanker.

Nej.

Men en gammel gris, der var lurvet og havde tabt alle sine børster,  en gris,  som selv den mest fordærvede viktualiehandler på egnen ikke ville have givet en krone for.

Et  beskidt svin,  altså!

Og hun elskede den  ... De skulle have set det!

Hun ville  for  intet  i  verden  have  overladt  det  til tjenestepigerne at tilberede dens foder.

Og  det  var  virkelig  charmerende  at  se  hende, denne unge pige af stor skønhed,  når hun blandede gode  kartoffelskræller,  godt  klid,  godt  affald,  gode brødskorper.

Hun  smøgede  ærmerne  op  og  rørte  med  sine arme  (som var meget dejlige) det hele sammen med godt opvaskevand.

Når  hun  kom  ned  i  gården  med  sit  d yr efoder [siau], rejste  den  gamle  gris  sig  op  på  sin  mødding og kom trippende på sine gamle ben, mens den udstødte tilfredse  grynt.

Den begravede sit hoved i portionen og proppede i  sig,  til  det  stod den  ud af ørene.

Og den unge pige af stor skønhed følte sig penetreret af lykke  ved at se den så tilfreds.

Og så,  når den  var godt mæt,  vendte den tilbage til  sin  mødding,  uden at kaste  så  meget  som et enkelt  blik  på  sin  velgørerinde  med  sine  små,  lusede øjne.

Beskidte  svin,  øv!

Den  unge  pige  gik,  ganske  trist,  ind  i  faderens hytte  med  sin  tomme  foderspand  og  øjnene  (som var ·meget dejlige)  fulde af tårer.

Og dagen efter  var det stadig det samme.

Men så  kom  dagen,  hvor  det  var  grisens  navnedag.

Hvad  grisen  hed,  kan  jeg  ikke  længere  huske, men det  var i  hvert  fald dens navnedag.

Hele  ugen  havde  den  unge  pige  af  stor  skønhed brudt sit hoved (som var meget dejligt) og spurgt sig selv,  hvilken  smuk  og  virkelig  behagelig  gave,  hun kunne give  sin gamle gris i dagens anledning.

Hun var ikke kommet på noget.

Da sagde hun slet og ret til sig selv: "Jeg giver den nogle blomster".

Og hun gik ned i haven, som hun tømte for dens smukkeste planter.

Hun lagde flere favnfulde af dem i sit forklæde, et kønt forklæde i blommefavet silke og med små, rare lommer,  og  hun  bar  blomsterne  hen  til den  gamle gns.

Og  skete  der  så  ikke  det,  at  den  her  gamle  gris blev  rasende og gryntede som en døv.

Hvad ragede det den med roser, liljer og geranier! Roserne stak.

Liljerne farvede gul om trynen.

Og geranierne gav den ondt i hovedet.

Der  var også nogle klematis.

Som en værre slughals åd den alle klematisserne.

Når blot De har studeret anvendelsen af botanik i kosten en smule,  vil De  vide,  at hvis  klematissen er usund  for  mennesket,  så  er  den  skæbnesvanger  for grisen.

Den unge pige af stor skønhed vidste det ikke.

Og det var dog  en  dannet ung pige.  Hun havde endda sit højere eksamensbevis.

Og den klematis, hun havde givet til sin gris, til­ hørte netop den forfærdelige art clematis cochonicida.

Den  gamle  gris  døde  af  dem,  efter  frygtelige smerter.

Man begravede den på en rapsmark. Og den unge pige dolk.ede sig på dens grav.

På dansk ved Tine En g el Mo g ensen

RECOLTE DE LA TOl\1ATE PAR DES CARDINEAUX APOPLECTIQUES AU BORD DE LA MER ROUGE (Effet  d'aurore boreale)

MANIPULATION DE L 1 OCRE PAR DES COCUS ICTERIQUES

&lt;',