Diverse
Forfattere: - Redaktionen
Tidsskrift: politica (2010-01-01)

## Anmeldelser

1) Martin B. Carstensen, Flemming Svith &amp; Per Mouritsen (red.), DR og TV2 -i folkets tjeneste?, Aarhus: Ajour, 2007, 246 s., kr. 260; 2) Hans-Henrik Holm, Flemming Svith &amp; Kate Kartveit (red.), Når nyheder bliver til -på DR og TV2, Aarhus: Ajour, 2008, 242 s., kr. 279; 3) OlufJørgensen, Helle Nissen Kruuse, Annegrete Skovbjerg &amp; Henriette Vignal-Schjøth (red.), Styring ellerfrihed? Regulering., etik og kontrol, Aarhus: Ajour, 2008, 315 s., kr. 270.

At anmelde antologier er svært. Hvad skal der fokuseres på? De enkelte bi¬ drag, deres rækkefølge, progression og/eller den udstrækning i hvilken de taler til og med hinanden? Eller er det de bagvedliggende projekter, der skal evalueres? Sådanne spørgsmål bliver bestemt ikke lettere, når det som her drejer sig om hele tre antologier, der tilsammen består af 29 bidrag spæn¬ dende fra godt 6 sider til 59 sider!

En sådan forskel i omfang peger på, at bidragene til disse antologier ud¬ springer af forskellige fagligheder og dermed skrivetraditioner: journalistik, statskundskab, jura og medievidenskab. Givet denne forskellighed er det ikke målet med nærværende anmeldelse, at måle de enkelte bidrag i forhold til disse specifikke videnstraditioner men snarere at vurdere, hvorledes artik¬ lerne, hver for sig og tilsammen, bidrager til en forståelse af de overordnede spørgsmål og delspørgsmål, der opstilles i de forskningsprojekter, der ligger til grund for udgivelserne. Og lad det være sagt med det samme: her kunne man have været hjulpet bedre på vej. Som udgivelserne foreligger, påhviler det i udstrakt grad læseren selv at danne sig et samlet billede. Om dette lyk¬ kes, vender jeg tilbage til.

Den samlende baggrund for tre bind er de 5 millioner kroner, der i 2005 blev afsat ved en aftale indgået imellem regeringen og Dansk Folkeparti til forskning i public service programvirksomhed. Det var det daværende Ra¬ dio- og TV-nævn, der i samarbejde med Det Strategiske Forskningsråd i Vi¬ denskabsministeriet, fordelte disse midler til en række forskningsprojekter. Blandt disse var 'Dansk public service på journalistikkens betingelser: Ud¬ vikling, dilemmaer, visioner', der ligger til grund for de to første bind, og projektet 'Klageadgang for seere og lyttere over programvirksomheden', der afrapporteres i det tredje bind. Dette sidste projekt var en separat delbevilling under der første, men med egne spørgsmål og egen ledelse af OlufJørgensen fra Dansk Medie- og Journalisthøjskole (som den hedder efter fusionen med den grafiske højskole sidste år). I dette bind afdækkes og diskuteres de lovgiv¬ ningsmæssige aspekter af styringen af - og til dels produktionen af public service programudbuddet. På trods af, at der er overlap i tematikker vil den resterende del af denne anmeldelse imidlertid fokusere på de to bind, der har et fælles afsæt og mål.

Projektet om public service på journalistikkens betingelser var forankret på Center forJournalistiske Universitetsuddannelser ved Aarhus Universitet. Centret er et samarbejde imellem Dansk Medie- og Journalisthøjskole, det Samfundsvidenskabelige og det Humanistiske Fakultet ved Aarhus Universi¬ tet. Daværende centerleder Per Mouritsen fra Institut for Statskundskab ved Aarhus Universitet var koordinator på forskningsprojektet.

Deltagerne i projektet er således fordelt imellem de tre interessenter i cen¬ tret på Aarhus Universitet. Hvis man skal dømme efter bidragene i antolo¬ gierne kom langt de fleste deltagere dog fra Dansk Medieog Journalist¬ højskole, hvilket synes fornuftigt idet netop 'journalistikkens betingelser' er fremhævet i projektets titel. Denne sammensætning af fagligheder gør dog, idet Aarhus Universitet og Dansk Medie- og Journalisthøjskole er institu¬ tioner med meget forskellige traditioner i forhold til vidensproduktion, at de ovenfor nævnte overvejelser om evalueringens præmisser kompliceres yderli¬ gere. Det vil jeg komme nærmere ind på efter et kort overblik over indholdet af de to bind samt nogle dyk ned i udvalgte artikler og argumenter.

Bindene DR og TV2 - ifolkets tjeneste? og Når nyheder bliver til -på DR og TV2 beskæftiger sig overordnet set med de bredere konceptuelle rammer og den historiske kontekst for public service i Danmark og med elementer af de nuværende produktionspraksisser på DR og TV2. Denne opdeling er dog ikke fulgt helt slavisk og der forekommer samtidig en række temaer, perspek¬ tiver og ikke mindst konkrete definitioner (af fx public service), der går på tværs af denne inddeling samt på tværs af artiklerne i de enkelte bind. Dette skaber en del redundans.

Det første af de to bind har som formål at udstikke linjerne for projek¬ tet samt udgivelserne, og det fremføres i indledningen, at det overordnede spørgsmål er at undersøge 'hvorvidt de to lovregulerede kanaler, DR og TV2, rent faktisk lever op til public service-kravene på nyhedsog aktuali¬ tetsområdet' (10). Da disse kanaler er forpligtet af konkrete kontrakter, hvor disse krav specificeres, virker det umiddelbart mærkeligt, at dette spørgsmål kræver sit eget forskningsprojekt. Målet er imidlertid også bredere, nemlig at afdække nogle af de betingelser og forudsætninger, der er afgørende for om der kan leves op til målene. Dette kræver en udvidet og operativ forståelse af selve begrebet, og det overordnede spørgsmål vanskeliggøres derfor af, at 'det er uklart hvad public service egentlig er' og af, at begrebet i 'en hel grundlæg¬ gende forstand [er] et bevægeligt, upræcist og politisk mål' og, at de måder det konkretiseres på må ses på baggrund af'mediestrukturelle omstændigheder' og 'samfundsstrukturelle udviklinger'' (kursiv i original) (10).

Projektet har derfor som overordnet mål at se nærmere på en række kon¬ krete, og ikke mindst, mulige, konkretiseringer, og det første bidrag - Per Mouritsens 'Fem opfattelser af fjernsyn og radio i kampen om 'folkets tje¬ neste"' - ser således på betydningerne af public service begrebet i den 'dan¬ ske mediedebat fra begyndelsen af 1990'erne' (25). Mouritsen peger i denne 'begrebshistorisk[e] kortlægning' (26) på fem overordnede betydninger og/ eller temaer, der er udkrystalliseret på baggrund af en række avisartikler i samspil med eksisterende 'overordnede fremstillinger' (25). Selvom der ikke er væsentlig nyt her, er værdien af bidraget at forankre (nogle af) begre¬ bets betydninger i en konkret historisk og politisk kontekst, samt at illustrere nogle af de vigtige interesser, der er på spil i og omkring begrebet. Det kon¬ kluderes, at det 'både [er] muligt og nødvendigt at skille forskellige forstå¬ elser ad og diskutere deres forudsætninger og perspektiver' (47). En sådan tilgang følges op af bindets afsluttende bidrag afJørn Loftager (ligeledes fra statskundskab), der sætter public service i relation til forskellige opfattelser af demokrati (henholdsvis markeds-, fællesskabsog borgerdemokrati). Det konkluderes, at det det ikke står til diskussion at public service 'har det som en central opgave at understøtte demokratiet' og at det 'faktisk gør en forskel, hvilken forestilling om demokrati, der lægges til grund' (243). Rent redaktionsmæssigt kan det undre, at dette bidrag ikke er lagt sammen med Mourit¬ sens i starten af bindet, da begge disse bidrag afsætter vigtige og relevante pejlemærker for de andre diskussioner.

De fleste af de øvrige bidrag i det første bind fokuserer primært på poli¬ tisk styring og måling. Der peges her blandt andet på, at politikerne i public service kontrakterne har fået 'et stærkt styringsinstrument' (Bang, s. 220), og Frands Mortensen giver en række interessante og foruroligende eksempler på hvorledes de mål, der ligger i dette instrument kommer i modstrid med dele af EUs lovgivning om statsstøtte. Undtagelser fra dette fokus på styring og måling er bidragene fra Hans-Henrik Holm og Flemming Svith, der begge kommer fra Dansk Medie- og Journalisthøjskole, og som derfor sætter mere konkret fokus på hvorledes public service forvaltes journalistisk. Som sådan foregriber de det overordnede indhold af det andet bind, hvor begge disse forfattere også bidrager.

Holms bidrag omhandler nogle af relationerne imellem public service kra¬ vene og nyheds- og væsentlighedskriterierne. Det fremhæves her, at krav, der knytter an til 'demokratisk handlingskompetence' (69) er svært omsættelige til journalistisk praksis og, ikke mindst, vurdering. Set ud fra det perspektiv handler dette bidrag også om måling, og der peges på, at problemet med at konkretisere dette krav kan have været medvirkende til den underpriorite¬ ring, som det tilsyneladende har været underlagt. Holm argumenterer så¬ ledes for, med afsæt i nogle eksempler fra BBC, 'at redefinere public service over mod engagement, handlekraft og deltagelse blandt seere og lyttere' (85). Hvordan dette konkret skal udmøntes i et mere og mere differentieret medie¬ markedet er dog mindre tydeligt.

Svith tager fat i nogle af de samme problematikker, idet han fokuserer på hvorledes abstrakte forpligtigelser 'bliver konkretiseret og udlagt' af nyhedsredaktionerne. Det fremhæves, at mens public service er 'politisk bestemte krav' (96) er journalistikken 'primært udviklet i private medievirksomheder underlagt markedets krav' (96) men også, at '[pjublic service-opfattelsen og journalistikken har udviklet sig i gensidig afhængighed' (96). Dette kunne have været spændende at få uddybet. Sviths formål er dog snarere at pointere, at monopolbruddet har medført konkurrerende konkretiseringer af public service, og at dette både indeholder et demokratisk potentiale og en trus¬ sel: et potentiale fordi det at 'nyhedsudsendelserne retter sig imod forskellige målgrupper' gør at 'public service-journalistikkerne i sig selv aldrig har været mere alsidige' (107); og en trussel, fordi en 'øget seerstyring og seermaksime¬ ring ... ikke nødvendigvis [fremmer] nyhedsformidling af samfundsvæsentlige emner' (107). En egentlig afvejning af disse tendenser foretages imidlertid kun indirekte gennem et kritisk blik på USA og derigennem peges der på muligheden for en større differentiering mellem typer af journalistik på et marked, hvor der er public service aktører.

Denne problemstilling tager Svith mere konkret fat på i sit bidrag i det andet bind, hvor han fokuserer på nogle af forskellene imellem to meget anvendte fremstillingsformer i tv-nyheder, nemlig cases og stand-up. Disse ses, måske noget reduktionistisk, som et skisma mellem billedmæssige hensyn (videokrati) og konkret indhold. Det overordnede argument i analysen peger på en for¬ skydning hen imod stand-up, der her ses som forklarende, og Svith indfører derfor et nyt nyhedskriterium, nemlig det 'kaos-reducerende'. Der er her rigtig mange gode begreber, argumenter og iagttagelser om end nogle af modstillin¬ gerne kan synes noget forenklede. Det er fx tilfældet i modstillingen imellem journalistiske og mediemæssige hensyn. Det virker her som om journalistik¬ ken er et ahistorisk og 'a-medialt' værdisæt, hvilket jo langt fra er tilfældet. Pa¬ rallelt med mange litterater, der helst ikke ser bogen som et medie men snarere som et transparent udtryk, er der en tendens til, at journalister ser dagbladet som journalistikkens 'naturlige' og transparente manifestation.

Kate Kartveits bidrag i dette andet bind falder indholdsmæssigt godt i tråd med Sviths, idet Kartveit argumenter for, at de enkelte nyhedsindslag i en udsendelse ikke skal ses i isolation men som et samlet 'narrativt forløb' (139). Hun peger her på, at nogle af de kompositionskrav, der stilles -den 'rette' blanding imellem information og fascination - kan resultere i fravalg af vig¬ tige historier, men peger samtidig på, at forskelligheden i kommunikations¬ formerne 'har potentiale til at nå mange forskellige modtagere' (140).

Jørgen Bang, der er en af de få bidragsydere fra medievidenskab, anlægger et flermedialt perspektiv, idet han fokuserer på forholdet imellem 'web-nyheder og tv-nyheder' (143). Artiklen bygger på en række data, der omhandler brugen af de to medier samt nogle indholdsanalyser, der har som formål, at se på integrationen mellem nyhederne i de to medier. En af pointerne er her, at den indholdsmæssige integration er mere udpræget end den brugsmæssige. Vicki Enemark Asmussen fokuserer i sit bidrag på fravalgskriterier indenfor radio-nyhedsproduktion. Dette er på flere måder en god og relevant tilgang, der forsøger at beskrive fravalget ud fra faktiske produktionsbetingelser, og fravalget deles her op i 'indholdsmæssige', 'institutionelle' og 'tekniske' be¬ tingelser. Argumentet og konklusionen er her, at 'de traditionelle nyhedskri¬ terier ikke er dækkende for at kunne forstå fravælgelsesprocessen' (215). Om man kunne have forventet det burde nok have været diskuteret yderligere.

De sidste to bidrag i dette bind er Hans-Henrik Holm, Flemming Svith og Kate Kartveits 'Konklusion: public service journalistik som god journa¬ listik?' og Kartveits appendiks om 'Design, metoder og analyser'. Konklu¬ sionen starter med at pege på en række udfordringer, hvoraf en af dem er en politisk udvikling hen imod, 'at alle grupper får deres eget holdningsmedium' (219). Dette besværliggør, men nødvendiggør, et fastholdt fokus på public service idealer. Dette hænger til dels sammen med en større '[mjålgruppe og konceptstyring', der igennem indholdet, plan- og programlægningen for¬ søger at servicere forskellige demografiske og kulturelle grupperinger. Det centrale spørgsmål er derfor hvilke konsekvenser dette har for mulighederne for at opfylde public service forpligtigelserne. En af konklusionerne er imid¬ lertid, at dette ikke har den store indvirkning på udvalget af nyheder og at 'målgruppe specialiserede nyheder ikke behøver at føre til del-offentligheder' (225) og, at 'væsentlighed og uafhængighed står som centrale elementer i den bærende [redaktionelle] kultur' (230). Sådanne værdier er dog til stadighed under pres, og der sniger sig afslutningsvist nogle formaninger ind om det fremtidige medielandskabs store udfordringer med henblik på at lave 'godt arbejde, der gør en forskel' (235). Det er svært at være uenig i.

Kartveits korte appendiks sætter ord på det samlede projekts problemfor¬ mulering, metoder og analyse. Først og fremmest skal det bemærkes, at det ville have været en stor fordel, hvis man havde valgt at placere dette afsnit i starten af det første bind, at man som læser gik i gang med en bedre forståelse af spørgsmål, grundlag og fremgangsmåder. Med hensyn til selve metodedis¬ kussionen kunne man især have ønsket en udfoldet tematisering af det for¬ hold, at '[fortolkningen af det indsamlede materiale ... er sket i overensstem¬ melse med -ikke bare en forskningstradition - men med en journalistisk tradition' (239). Hvilke tradition(er) er der tale om her, hvad menes der mere konkret med denne opdeling, og hvor kommer dette dobbelte blik til udtryk og med hvilke konsekvenser og resultater? Da dette netop er et projekt, der spænder over flere fagligheder, burde dette helt klart have været uddybet. Uden denne er man som læser overladt til selv at forsøge at trække trådene imellem de forskellige perspektiver.

Uden en mere eksplicit teoretisk og metodisk ramme bliver flere af de en¬ kelte bidrag ladt i stikken i den forstand at man som læser bliver usikker på, hvordan de skal læses. Et godt eksempel er antologiernes korteste bidrag 'Her vi ser verden fra' af Henrik Laier i, der på godt 6 sider (s. 45-51, bind II) præsenterer forskelle på henholdsvis DR og TV2 med hensyn til redak¬ tionernes organisation uden diskussion af hvorfor spørgsmålet er interessant og hvordan materialet er indsamlet. Uden egentlige rammer og spørgsmål forekommer de enkelte iagttagelser, hvor interessante de ellers er, løsrevne. Nogle eksplicitte references til de 'mediestrukturelle omstændigheder'' og 'samfundsstrukturelle udviklinger\ der fremhæves i starten af det første bind kunne eksempelvis have været en stor hjælp her.

Dette er et symptom på, at antologierne ville have haft gavn af færre men mere integrerede bidrag, der sammen med nogle mere udfoldede overvejelser om projektets metodiske afsæt, videnskabelige rammer og sammenhængs¬ kraft kunne have højnet det samlede udbytte. Det ville i forlængelse deraf have været givtigt med en begrundelse for hvorfor der primært fokuseres på 'nyhedsog aktualitetsudsendelser' (bind I, 10). At det åbenbart ikke anses for nødvendigt at argumentere for dette siger noget om de primære faglighe¬ der, der er repræsenteret i projektet. Set i forhold til hvordan public service institutionerne og medielandskabet har udviklet sig kunne man imidlertid godt have ønsket sig en diskussion af hvordan public service forpligtigelserne kan relateres til andre typer af programudbud.

Disse indsigelser til trods skal det også fremhæves, at udgivelserne samlet set en værdifuld samling af konkrete bud på materiale, begreber og perspek¬ tiver, der er centrale i den vedvarende diskussion af hvad public service er og/ eller bør være i relation til nyheder og aktualitetsstof. Og som sådan under¬ streger disse bind den meget vigtige pointe, at fremtidens nyhedslandskab netop afhænger af at denne diskussion holdes i live.

Henrik Bødker

Centerleder,

Center for Journalistiske Universitetsuddannelser ved Aarhus Universitet Craig Parsons, How To Map Political Arguments in Political Science, Oxford: Oxford University Press, 2007, 198 s., $32,95.

Typologisering af den politiske videnskabs forskellige forskningsgrene har udviklet sig til en mindre industri i industrien. Typologier fungerer både som introduktion, overblik og ikke mindst kanonisering af en eller flere litteratu¬ rer. Der er ikke så lidt på spil: typologier tilbyder en autoritativ opdeling af forskningen, hvilket kan have stor betydning for, hvordan vi opfatter de for¬ skellige forskningsresultater. Nærværende bog præsenterer en typologi over forklaringer på politiske handlinger. Målet er simpelt formuleret at ændre vores opfattelse af, hvordan vi tænker forholdet mellem den politiske viden¬ skabs forskellige grene. Det er et ambitiøst foretagende - ikke mindst på så relativt få sider og det er ikke muligt at gøre alle bogens diskussioner ret i en anmeldelse. Fokus vil derfor være på den typologi Parsons opstiller og de fire forklaringslogikker der følger heraf.

Det er ikke målet med bogen at udsætte de forskellige traditioner for kri¬ tik. Forfatteren praktiserer en pragmatisk pluralisme ved at understrege, at de forskellige traditioner hver især bidrager med vigtig viden til politisk vi¬ denskab, og at det hverken er muligt eller ønskeligt at pege på en tradition som den bedste. Målet er i stedet at identificere hvilken forklaringslogik der udgør basis for hver dellitteratur for dermed bedre at kunne sammenligne og klargøre hvilke logikker der anvendes i en analyse. Når det så er sagt, findes der ingen typologi uden normativitet. Ved at identificere den særlige forklaringslogik, der gør sig gældende indenfor de forskellige dellitteratu¬ rer, sættes også nogle grænser for, hvad hver forklaringslogik overhovedet kan beskæftige sig med. Selvom Parsons understreger op til flere gange, at han ikke dømmer teoriernes meritter, men alene identificerer deres forkla¬ ringslogikker, kan der ligge ganske meget normativitet gemt i pragmatisme. Overordnet håndterer forfatteren dog denne udfordring på udmærket vis, ikke mindst ved at understrege at dette er hans bud, og at han ikke forventer det vil ende alle diskussioner håbet er derimod at fremtidens diskussioner om litteraturens skillelinjer kan gøres klarere.

Forfatteren vælger en deduktiv snarere end induktiv opdeling af litteratu¬ ren. Parsons opdeler således litteraturen på baggrund af de forklaringslogik¬ ker, de hver især repræsenterer. Det gør han ud fra to overordnede skillelin¬ jer, der begge fokuserer på forklaring af politisk handling, og som tilsammen skaber en firefeltstabel over forklaringslogikker. Den første skillelinje er mel¬ lem en generel og partikulær forklaringslogik. Den generelle forklaringslogik sigter mod formulering af lovmæssigheder - mennesker handler altid på en bestemt måder under bestemte forhold. Den partikulære forklaring starter derimod fra tilfældige udviklinger (contingency) og forklarer den videre ud- vikling ud fra aktørers reaktion på disse tilfældigheder: 'Such arguments are 'particular' in the sense that their account of one situation does not imply that similar cases will turn out the same way" (s. 32). En partikulær logik beskæftiger sig således med spørgsmålet om, hvordan menneskeskabte fæno¬ mener f.eks. ideer eller institutioner fungerer som selvstændige årsager, der ikke kan reduceres til en underliggende struktur, der determinerer aktø¬ rernes handlinger.

Den anden skillelinje er mellem en positionslogik, der forklarer handling ud fra hvordan en aktør er placeret i et eksogent (eller antaget eksogent) givet landskab med en objektiv ramme for handlingerne, og en fortolkningslogik, der hævder at aktører handler på baggrund af deres fortolkning af, hvad der er muligt og/eller ønskeligt. På baggrund af disse to skillelinjer, udpeger Par¬ sons hvad han opfatter som fire logisk distinkte forklaringslogikker: struk¬ turelle, institutionelle, idemæssige ('ideational') og psykologiske forklaringer på politisk handling.

Benævnelsen af logikkerne er baseret på, hvad Parsons mener er det pri¬ mære forklarende element. Den strukturelle forklaringslogik dækker over teorier, der forklarer handling som en individuel, rationel funktion af en po¬ sition i en eksogent givet materiel ramme. Et klassisk eksempel på denne for¬ klaringslogik er Karl Marx' teorikompleks, hvor aktører - simpelt formuleret -handler på baggrund af deres placering i en objektiv (økonomisk) struktur, der er, eller behandles som, uafhængig af menneskelig vilje. Aktørers hand¬ linger kan således forklares med, hvordan de er placeret i en struktur - eller ved at strukturen, og dermed rammen for menneskelig handling, ændrer sig: 'In a clean causal segment of structural explanation, people choose their ac¬ tions as a direct function ofwhat is taken to be a concrete, exogenously given environment" (s. 52). Dette betyder også at hverken idemæssige elementer eller psykologi har afgørende betydning for handlinger, fordi handlingerne i sidste instans kan forklares med aktørens placering i et objektivt givet ma¬ terielt landskab.

Ved den institutionelle forklaringslogik er fokus på institutioner, der er intersubjektivt givet - dvs. ikke til subjektiv fortolkning - og hvor indflydel¬ sen er uafhængig af andre eksogent givne faktorer (altså struktur): 'Institutional claims are those that explain action by pointing to someone's position in a man-made but intersubjectively present obstacle course" (s. 39). Dvs. at opfindelsen af institutioner utilsigtet leder rationelle aktører i bestemte retninger på et senere tidspunkt (sti-afhængighed). Ifølge Parsons består den fundamentale forskel mellem strukturel og institutionel forklaringslogik i hvilke begrænsninger man mener der er på menneskelig handling: om de er eksogent givet og uforanderlige eller menneskeskabte konventioner og regler. Parsons argumenterer således for at 'the stronger the initial claims about structural indeterminancy or unpredictability, the wider the effects that in¬ stitutionalist logic can claim" (s. 74).

Denne forståelse af institutionalismen bryder op i den generelt accepte¬ rede opdeling mellem rationel, historisk og sociologisk institutionalisme. F. eks. placeres den sociologiske institutionalisme inden for den idemæssige forklaringslogik, fordi de forklarer handlinger med aktørers opfattelser og fortolkninger frem for med institutioner i Parsons forståelse: 'Claims in which institutions affect action through actors' beliefs or norms of legitimacy should be cailed an ideational claim about institutions rather than a sociological institutionalist claim" (s. 76). Tilfældet er det samme i store dele af den rationelle institutionalisme, som arbejder med institutioner som determine¬ ret af eksogene faktorer. I dette perspektiv opretholdes institutioner så længe som de kan skabe ligevægt mellem aktørernes interesse. Men hvis institutio¬ ner opstår og består på baggrund af aktørernes interesser, har vi ikke brug for institutioner til at forklare aktørers handlingsmønstre. Skal man tale om en rationel institutionel forklaringslogik forudsætter det usikkerhed, uforudsete udviklinger og institutionel træghed. Først her får den institutionelle forkla¬ ringslogik selvstændig forklaringskraft. Det betyder ikke, at sociologisk eller rationel teori ikke bør bruge institutioner i deres forklaringer, men blot at det ikke er en institutionel forklaringslogik, der leder deres teori.

Med idemæssig forklaringslogik menes teorier som forklarer handling 'as a result of people interpreting their world through certain ideational ele¬ ments" (s. 96), som kan være diskurser, normer, normative eller kognitive opfattelser, symboler, etc. Den idemæssige forklaringslogik har det til fælles med institutionelle forklaringer, at udgangspunktet er det objektive miljøs tvetydighed, som aktører søger at løse med hhv. ideer og institutioner. En afgørende forskel er, at denne tvetydighed kun viser sig i starten af et insti¬ tutionelt argument, hvorimod den består i den idemæssige forklaringslogik. Det er netop fordi aktørers interesser og forståelse af verden er tvetydig, at ideer får en reel forklaringskraft. Den idemæssige forklaringslogik forudsæt¬ ter ikke, at man forstår aktører som irrationelle, den forudsætter alene at man opfatter aktører som 'a-rational', dvs. 'that there is no clear rational course of action in the absence of interpretative filters" (s. 98). Den idemæssige for¬ klaringslogik er partikulær, idet den bygger på en høj grad af historicitet: ak¬ tører befinder sig i en bestemt historisk kontekst, hvor de udvikler bestemte fortolkningsapparater, der leder deres handlinger. Hermed adskiller logikken sig fra den psykologiske forklaringsmodel, hvor generelle psykologiske pro¬ cesser styrer aktørers handlinger.

Den psykologiske forklaringslogik trækker på teorier om de mest grund¬ læggende mentale processer, som adskiller sig fra den simple rationelle mo¬ del, de strukturelle forklaringer anvender, ved i overvejende grad at arbejde med irrationelle aktører. Den psykologiske forklaringslogik adskiller sig fra den idemæssige ved at bygge generelle kausalforklaringer. En psykologisk forklaring af politisk handling bygger således på det argument, at mennesker handler på en bestemt måde, fordi de tolker deres verden ud fra grundlæg¬ gende psykologiske mekanismer. Disse handlingsmåder er som regel irra¬ tionelle indenfor den psykologiske forklaringslogik. Hvis den psykologiske forklaringslogik anvendte en rationel aktør, ville den ikke bidrage med noget rationelle strukturelle eller institutionelle forklaringer ikke kunne forklare.

Ifølge Parsons består den psykologiske forklaringsmodels største svaghed i, at dens forklaringsmekanisme er placeret langt tilbage i kausalkæden, hvil¬ ket normalt gør det nødvendigt at støtte en psykologisk analyse med insti¬ tutionelle og strukturelle faktorer. På den anden side gør det psykologiske forklaringer så meget desto mere fundamentale: 'If psychological theorizing were as sucessful as it could be, it could provide the broad framework and the most specific individual analysis, with other logics contributing middlerange claims in between" (s. 136). Mange politisk psykologiske forklaringer arbejder med interaktionen mellem fundamentale psykologiske mekanismer og det miljø aktøren befinder sig i, men Parsons understreger, at det der ka¬ rakteriserer en psykologisk forklaring er, at de tilskriver fundamentale psy¬ kologiske mekanismer en kausal effekt.

Det er ikke som sådan svært at kritisere Parsons bog. F.eks. kan man undre sig over, at psykologiske og idemæssige forklaringer får deres egne katego¬ rier, når man tager i betragtning hvor relativt lidt de fylder i i den politiske videnskab i forhold til strukturelle og institutionelle forklaringer. Det kunne tyde på at der enten er noget i vejen med de deduktivt udledte kategorier, el¬ ler at de er tolket på en uheldig måde, der giver uforholdsmæssig meget plads til den psykologiske og idemæssige forklaringslogik. Man kan også kritisere kapitlet om psykologiske forklaringer for at være betydeligt mindre analytisk og mere refererende end kapitlerne om de tre andre forklaringslogikker. Man får således en fornemmelse af at forfatteren er mindre velbevandret i den psykologiske litteratur. Det er også kritisabelt, at Parsons i så høj grad fo¬ kuserer den institutionelle forklaringslogik omkring 'critical junctures', når en af de mest aktuelle debatter indenfor institutionel teori er, hvordan man kan udarbejde teorier om inkrementelle og løbende tilpasningsprocesser. Og man vil med garanti nævne endnu flere svagheder i Parsons typologi. En så ambitiøst typologi vil nødvendigvis være problematisk på flere fronter. Det er dog denne anmelders opfattelse, at bogens svagheder vil kunne give an¬ ledning til spændende diskussioner frem for (alt for stor) forvirring. Svaghe¬ derne skal således ikke skygge for bogens store styrke: det stærke argument for at identificere hver litteraturs specifikke forklaringslogik, som så derefter kan kombineres på kreativ vis. Med dens pragmatiske, fordomsfrie og ikke mindst stringente tilgang kan bogen være inspirerende læsning for enhver der søger at bygge præcise argumenter og teorier om politisk handling.

Martin B. Carstensen, Center for Komparative Velfærdsstudier

Aalborg Universitet

Lars Bo Kaspersen: Danmark i verden, København: Hans Reitzels Forlag, 2008, 264 s., kr. 298.

Det er paradoksalt, at en af de mest oplysende tilgange i forsøg på at under¬ søge fremtidens muligheder består i at gå tilbage i historien. Den historiske sociologi udgør således et væsentligt bidrag til undersøgelsen af det aktuelle samfunds potentialer. Den undersøger, hvor dybt eller overfladisk, trægt eller svingende, uforanderligt eller foranderligt potentialerne sidder i samfundets strukturer. Lars Bo Kaspersens bog Danmark i verden udgør en sådan under¬ søgelse af det aktuelle samfund forstået i relation til dets fremtid og med et tilbageblik, der strækker sig tilbage til Napoleonskrigene. Det var den gang Danmark opstod som afløser for den helstat, der også omfattede Norge. Man kan sige, at bogen rækker fra 1815 til, ja måske 2050. Den går kronologisk til værks og alligevel er vores samtid og fremtid konstant nærværende. Det er fornemt og viser netop, at historisk sociologi ikke blot er historiske detailstu¬ dier klasket sammen med ahistoriske samfundsteorier.

Man kan selvfølgelig spørge, hvor langt tilbage bogen skulle række, og jeg tror, at en række af bogens analyser, eksempelvis af forholdet mellem den individualiserede borger og staten kunne være belyst mere fyldigt ved at tage udgangspunkt i 1750'erne. Ligeledes kunne nutidens reformfeber være belyst ud fra datidens såkaldte 'reorganiseringsfeber". Mere aktuelt kunne dansker¬ nes post-protestantiske arbejdsetik være diskuteret som ramme for aktuelle reformer; lige som risiciene ved, at arbejdsiveren tabes gennem reformfebe¬ rens tempoforhøjelse kunne nævnes.

Udfoldelsen af den historiske sociologi er den ene af bogens tre intentio¬ ner. En anden er at skabe debat. Man kan læse den som en debatbog, der henvender sig til et bredt publikum af såvel politisk interesserede som admi¬ nistrative fagfolk, der forsøger at få overblik over, hvad der dog foregår. På intet tidspunkt taber bogen blikket på skoven for blot at kikke på træerne. Det er fint. Omvendt må man så nok tilføje, at historikere også kan få sat ikke mindst det nationalhistoriske perspektiv i relief.

Bogens tredje intention er, som titlen antyder, at Danmark er i verden og ikke er over for verden. Forestillinger om suverænitet, territorialitet, stats- ræson og nationalisme for ikke at sige de mange forsøg Danmark har gen¬ nemgået for at overleve som politisk enhed, er alle sammen hentet fra ud¬ landet. Bogen giver den nationalistiske statsforståelse et gevaldigt skud for boven. NATO og EU og med til at redde Danmark som 'overlevelsesenhed". Indledningsvist markerer Kaspersen ti konventionelle opfattelser om Dan¬ mark og danske borgere, dansk demokrati og om globaliseringen som nyt fænomen. Afslutningsvis sammenfattes analysen med en demonstration af hvorledes alle ti opfattelser ikke holder. Ikke mindst er globaliseringen og europæiseringen på ingen måde ny.

Argumentet om den afgørende betydning, som udlandet har haft for Dan¬ mark, kan imidlertid også siges at stå dobbelt stærkt, netop fordi bogen tager afsæt i det nationalstatslige århundrede, 1800-tallet. Kaspersen kunnet have spillet på en lettere bane, men alligevel holder argumentet.

Fra en noget snævrere faglig synsvinkel kunne man have ønsket sig en opsamling af fagområdets litteratur og teorier. For den udenforstående bliver den slags let tørt, og et appendiks kunne måske bedre tage form som en selv¬ stændig artikel. Alligevel optræder en del faglige markeringer, ikke mindst i forhold til det set-up bogen betjener sig af. Kaspersen anvender tre centrale inspirationskilder, der alle er hedengangne tyskere, G.W.F. Hegel, Norbert Elias, og Carl Schmitt. Den kombination kunne der komme vældig meget te¬ oretisk diskussion ud af, men pointen er egentlig mere enkel. Fra Hegel hentes pointen om, at indenrigsforhold ikke kan studeres uafhængigt afudenrigsfor¬ hold, og at staters suverænitet primært består i deres anerkendelsesrelation til andre stater frem for blot i et internt forhold som folkesuverænitet. Fra Elias' sociologiske analyse af historiske civilisationsprocesser hentes det dynamiske i forandringerne om hvilke stater og hvilke faktorer, der optræder med figurationerne omkring Danmark. Det drejer sig om eksempelvis handel, krig, massemedier eller stater som Tyskland, Rusland, England. En stat ses her som en 'overlevelsesenhed", der får en historisk foranderlig specificitet. Ikke mindst gør de sidste kapitler meget ud af USAs rolle. USA muliggjorde, at Danmark kunne spendere høje velfærdsudgifter frem for militære udgifter. Bogen er skrevet før Obama og før USAs finansielle krise satte ind, men det forhold gør bestemt ikke bogens kritiske perspektiv forældet.

Med Carl Schmitt indføres en rød tråd om, at overlevelseskampen fører til undtagelsestilstande. Billeder af venner og af fjender forskyder sig. Bestemte figurationer, statslige eliter eller korporative sammenkoblinger forsøger at overleve. Selv i fredstider spiller denne overlevelseskamp en afgørende rolle. Den militære konkurrence afløses blot af en økonomisk konkurrence, men kampen og dens retorik fortsætter. Resten af Schmitts politisk berygtede teo¬ ridannelse tages ikke i anvendelse.

Argumentet fører os til to tankevækkende iagttagelser: For det første ud- viklede den danske demokratiske nationalstat et forhandlingsdemokrati, hvor alle landets større 'stænder", godsejere, landmænd, husmænd, kapitalister, arbejdere og selvstændige byborgere indkobledes i statslige projekter. Det forhandlingsdemokrati er tilsyneladende brast sammen siden 2001 til fordel for en kombination af en globaliseringsoverdreven konkurrencefokusering og en ikke helt skudsikker 'krig mod terror".

For det andet nævner Kaspersen indledningsvist, at større statslige pro¬ jekter, herunder Irakog Afghanistankrigene, udgør led i statens overlevel¬ seskamp (p.37). I bogens glimrende afsluttende kapitler, bliver det imidlertid klart, at ikke mindst Irakkrigen gennemførtes på et tvivlsomt grundlag, hvor overlevelseskampen på ingen måde er indlysende. Med Afghanistankrigen synes Danmark at være indfanget i NATOs musketered til USA, som heller ikke indlysende kunne forlænges uden for det nordatlantiske område. Med bogens to hundredårige perspektiv bliver det på ingen måde klart, at reform¬ feberen såvel som bindingen til Bush' militære projekter, er gunstige for det overlevelsesprojekt, der udgør statens essens.

Bogens styrke er, at dette overblik på ingen måde tabes. Det er dog ikke altid blot detaljer, der bliver genstand for store flotheder, for eksempel spør¬ ges hvad europæisk integration er for en størrelse, mens forskellene mellem føderale og funktionelle integrationsstrategier ikke benævnes og diskuteres (p. 134). Teoretisk kunne man sige, at analysen kunne trænge til et modspil fra eksempelvis Kants eller Habermas' side. For det er en gennemgående fi¬ gur, at suverænitetsafgivelse til internationale, europæiske og globale arran¬ gementer muliggør suverænitet. Suverænitet udgør ikke en nulsum. Dette komplekse relationelle spil optræder imidlertid langt mere forenklet hos spe¬ cielt Hegel og Schmitt.

En anden styrke ved bogen er dens pædagogiske overblik, der netop er nødvendigt, efterhånden som sansen for historiske detaljer tabes hos læsere, der til gengæld bliver stadig bedre til at analysere. Bogen kan formentlig indgå i introducerende grundkurser, og i uddrag måske endda i mere avance¬ rede gymnasieforløb. Den er let tilgængelig i forhold til, hvor mange bolde den faktisk formår at holde i luften. Dens sprog er levende, stimulerende og engageret.

Gorm Harste Institut for Statskundskab

Aarhus Universitet

## Modtagne bøger

- Boss, Michael (red.) (2010). The Nation-State in Transformation -Economic Globalisation, InstitutionalMediation and Political Values. Århus: Aarhus Uni¬ versitetsforlag.
- Henriksen, Anders (2010). Krigensfolkeret og væbnet international terrorbekæm¬ pelse. København: Jurist- og Økonomforbundets Forlag.
- Karvonen, Lauri (2010). The personalisation ofpolitics - a study ofparliamentary democracies. Colchester: ECPR Press.
- Lippert Rasmussen, Kasper og Nils Holtug (red.) (2010). Kulturel diversite Muligheder og begrænsninger; Odense: Syddansk Universitetsforlag.
- Mahoney, James (2010). Colonialism and Postcolonial Development -Spanish America in Comparative Perspective. Cambridge: Cambridge University Press.

Statsvetenskaplig tidskrift 2009/4, Lund: Studentlitteratur 2009.

## Abstracts

David Dreyer Lassen og Søren Serritzlew

## The Danish Structural Reform and Internal Political Efficacy

One of the classical questions in political science is how size is related to democracy. In this study we investigate the relationship between size of Danish municipalities and internal political efficacy. We expect that size is negatively related to efficacy and that this effect is stronger for some groups of citizens. In a study of the effects of municipal amalgamations, we find that municipal size has a negative causal effect on internal political efficacy especially for older citizens.

Kurt Houlberg og Poul Skov Dahl

## Competitive Tendering in Danish Municipalities

Competitive tendering has top priority on the Local Government Agenda in Denmark and the national ambition is to increase competitive tendering. The Structural Reform and the accompanying amalgamations ofmunicipali¬ ties in 2007 can be considered as being at a critical juncture, where the admi¬ nistration policy path of the amalgamated municipalities has to be redefined. Competitive tendering, however, is characterised by a high degree of path dependency and the Structural Reform has not had a particular tender-increasing effect in amalgamated municipalities. Measured by the official national indicator of competitive tendering, the degree of tendering is affected primarily by traditions and the number of administrative professionals employed by the municipality. Former research has shown that the level of expenditures and the expenditure policy are mainly determined by factors related to the economic and sociodemographic conditions of the municipality, while ideology plays a minor role, if any. When it comes to policy for delivering the services, the determinants are turned upside down. The degree of competi¬ tive tendering is affected by the party affiliation of the local council members -and not by the economic and sociodemographic conditions.

## Morten Balle Hansen

## Privatization, democracy and power in Danish municipalities

One ofthe key characteristics of 'New Public Management (NPM) has since thel980ies been to promote various forms ofprivatization in the public sector. In Denmark, the development of standardized benchmarks measuring the degree of privatization and contracting out in local government provides an example. In recent years, the degree of privatization has increased in Danish municipalities. This article examines whether and how this trend towards an increased use of private providers in local problem-solving, has implications for the influence of local political actors and the practice of local democracy. The hypotheses being examined is that the introduction of privatization and quasi-markets with competition between public and private providers may have far reaching implications for the practice of local democracy as well as the distribution of local political influence. The article examines the hypo¬ theses theoretically as well as empirically. The study indicates empiricai sup¬ port for theoretical arguments concerning two significant relations between privatization and political influence. First, increasing privatization tends to be associated with declining influence of the traditional actors of local repre¬ sentative democracy. Second, increasing privatization tends to be associated with increasing centralization of the remaining local political power.

## Niels Ejersbo og Carsten Greve Management by Contract in Danish Municipalities

Contracting out and internal contracts build in many ways on a common theoretical framework. However, when it comes to the distribution of con¬ tracting out and internal contracting among Danish municipalities there are large differences. Contracting out has been on top of the political agenda for a many years, but has only had a limited impact on service delivery in the municipalities. In contrast, internal contracting is a relatively new phenomenon in Danish municipalities and has in a few years become the perhaps dominant steering mechanism. The theoretical framework and the use of contracting out and internal contracting are discussed and it is shown how the Danish government directly and indirectly tries to regulate the use of the two management tools. In addition, the article looks at the consequences of contracting out and internal contracting for the local democracy.

## Jens Fyhn Lykke Sørensen og Klaus Levinsen

## Associational Engagement in Small and Large Communities

In the sociological literature and in the populär debate it has been a common assumption that people's engagement in associational activities is most prevalent in small communities, e.g. villages and small towns. This paper presents an empiricai test of this assumption, drawing on data from the Danish Values Studies of 1990, 1999 and 2008. Our analysis shows that there are only minor differences in association involvement among citizens living in small communities and citizens living in larger towns and cities. Our multivariate analysis, however, reveals a significantly higher propensity to perform unpaid associational work among citizens in small communities. Moreover, our analysis shows that association invol¬ vement has been increasing in both small and large urban communities. Hence, there is nothing to suggest that associational activity has decreased over the examined 18-year period.

Lasse

## Ring Christensen og Ole Helby Petersen

## Regulation of Contracting Out and Public-Private Partnerships (PPP) in Danish Municipalities

The Danish tradition of a decentralized local government sector endows the municipalities with a fundamental freedom of choice in the delivery of public services, among them to include private sector partners. In recent years, how¬ ever, this freedom of choice has been under growing pressure from the cen¬ tral government. An example is a new legislation which requires that munici¬ palities undertake strategic considerations about private sector involvement in the delivery of services. Another is a binding agreement about increased competition for municipal services. The article focuses on two methods of organizing public-private collaboration: contracting out and public-private partnerships (PPPs). Which similarities and differences can be observed in the regulation of PPPs and contracting out in the Danish municipalities? How can the differences be explained? Comparative analysis demonstrates that whereas the regulation framework largely supports formation of con¬ tracting out deals, the rationale guiding the regulation of PPPs is more ambiguous. We point to the differences in contract length and the fear of losing political flexibility in PPP as explanations for these differences.

## Om forfatterne

Vibeke Normann Andersen, Ph.D., cand.scient.adm., MA in Politics, har siden 1996 været ansat på Institut for Statskundskab. Vibeke Normann Andersens forskning koncentrerer sig om forandring i den offentlige sektor, uddannel¬ sespolitik og demokrati. E-mail: vna@sam.sdu.dk

Morten Balle Hansen er Ph.d. og lektor ved institut for statskundskab på Syd¬ dansk Universitet. Hans forskning koncentrerer sig om forandringer i den offentlige sektors ledelse og organisering. Han er leder af et forskningspro¬ jekt om kommunalreformens betydning for kommunernes administrative ledelse. E-mail: mbh@sam.sdu.dk

David Dreyer Lassen er professor mso ved Økonomisk Institut, Københavns Universitet. Han er cand.polit. og har en ph.d. i økonomi (2002) fra samme sted. Hans primære forskningsinteresser er empirisk og teoretisk politisk økonomi og offentlig økonomi, herunder finanspolitik, og politisk adfærd, særligt vælgeradfærd og valgdeltagelse. E-mail: David.Dreyer.Lassen@econ. ku.dk

Søren Serritzlew er professor mso i offentlig forvaltning ved Institut for Stats¬ kundskab, Aarhus Universitet. Han har beskæftiget sig med et bredt udsnit af forskningsspørgsmål med relevans for kommunerne, herunder kommu¬ nalreformen, betydning af konkurrence på skoleområdet og forklaringer på kommunernes konstitueringer. Han arbejder i øjeblikket på et projekt om økonomiske incitamenter i den offentlige sektor. E-mail: soren@ps.au.dk

Kurt Houlberg,, cand. scient. pol., ph.d., programchef i Anvendt KommunalForskning, AKF, primært forskningsområde kommunaløkonomi. Kurt har publiceret en række artikler om kommunestørrelsens betydning for demo¬ krati og effektivitet og har i bred forstand interesseret sig for og publiceret om kommunernes rammevilkår, udgiftspolitik, økonomistyring og organisa¬ tion. E-mail: kho@akf.dk Poul Skov Dahl, ph.d., projektchef hos NIRAS Analyse &amp; Strategi og eks¬ tern lektor ved Syddansk Universitet. Poul har blandt andet forsket i kom¬ munernes anvendelse af udefrakommende standarder, og han har publiceret en række artikler om emnet såvel nationalt som internationalt. E-mail: psd@ niras.dk Carsten Greve, ph.d., professor ved Centre for Business and Politics, Copen¬ hagen Business School. Har gennem mange år beskæftiget sig med udlici¬ tering, kontraktstyring, offentlige-private partnerskaber og reformer i den offentlige sektor. Den igangværende forskning retter sig mod offentlige-pri¬ vate partnerskaber i en international belysning. E-mail: cg.cbp@cbs.dk Niels Ejersbo, ph.d., lektor ved Institut for Statskundskab, Syddansk Univer¬ sitet. Har tidligere forsket i kommunale organisationsændringer og ledelses¬ problemstillinger. Har også beskæftiget sig med udlicitering og brugen af kontrakter i den offentlige sektor. Er i øjeblikket involveret i et projekt om udlicitering i kommunerne - bl.a. i et komparativt perspektiv. E-mail: niels@ sam.sdu.dk Jens Fyhn Lykke Sørensen, ph.d.-studerende ved Center for Landdistriktsforskning, Institut for Miljøog Erhvervsøkonomi, Syddansk Universitet. Forsker i forskellige emner inden for landdistriktsudvikling og har publice¬ ret i tidsskrifter såsom Journal of Rural Studies, Journal of Rural Health og Journal of Housing and the Built Environment. E-mail: jls@sam.sdu.dk Klaus Levinsen, Ph.D. lektor i politiske sociologi ved Institut for Statskund¬ skab, Syddansk Universitet. Forsker inden for områderne politiske holdnin¬ ger og værdier, politisk adfærd og foreningsdeltagelse. Arbejder i øjeblikket på et FSE-finansieret projekt om strukturreformens konsekvenser for for¬ eningslivet. E-mail: khl@sam.sdu.dk.

Lasse Ring Christensen, cand.scient.pol og fuldmægtig i Finansministeriet. Hans interesser er styringsrelationer mellem stat og kommuner og offentlig¬ privat samarbejde. E-mail: Lassering@gmail.com Ole Helby Petersen, ph.d.-stipendiat ved International Center for Business and Politics, Copenhagen Business School. Har tidligere udgivet artiklerne 'Re¬ guleringen af offentlig-private partnerskaber i Danmark", Tidsskriftet Poli¬ tik, 2007 og 'Hvorfor så få offentlige-private partnerskaber i Danmark? - et ministerielt spil om indflydelse, interesser og positioner", Politik og Økonomi, 2009. E-mail: ohp.cbp@cbs.dk

## Politicas ph.d.-serie

Politics, Policy, Ærød Poverty in Botswana, Mauritius, other developing countries, Marianne S. Ulriksen. Pris: 150,00 DKK inkl. moms

Post-mortem ofthe VP-function? Stian Skaar Ludvigsen. Pris: 75,00 DKK inkl. moms

The Politics ofWelfare Services Carsten Jensen. Pris: 75,00 DKK inkl. moms

Justifying the Ultimate Sacrifice Morten Brænder. Pris: 150,00 DKK inkl. moms

Struktur; magt og legitimitet'Thomas Frank. Pris: 150,00 DKK inkl. moms

Solidarity and Categorization Marie Østergaard Møller. Pris: 150,00 DKK inkl. moms

Danmark under traktaterne Rasmus Brun Pedersen. Pris: 100,00 DKK inkl. moms

Economic Approaches to Institutional Design Jesper Wittrup Pris: 150,00 DKK inkl. moms

Bureaukrati, faglige metoder eller tommelfingerregler Steen Juul Hansen. Pris: 150,00 DKK inkl. moms

Politiske forlig i Folketinget Flemming Juul Christiansen. Pris: 75,00 DKK inkl. moms

Making Cooperation Work Kim Mannemar Sønderskov Pris: 75,00 DKK inkl. moms

A \Baedeker' to IRys Cultural Journey before, during and after the Cultural Turn Morten Valbjørn Pris: 75,00 DKK inkl. moms

How Political Elites Influence Public Opinion Rune Slothuus Pris: 75,00 DKK inkl. moms