Kulturimperialisme i de multinationales tidsalder
Forfattere: Armand Mattelart
Tidsskrift: kok (1979-10-19)

## Armand  Mattelart

## Kulturimperialisme i de mcdtinationales tidsalder

| O\cru1 Ira cripel~hfra /n.\lun/ Kc\eurr.l~ ot?i IJt.u<,c un(/ I ~r~li.tr<?,, I.rnni[>ere.f-in   |
|-------------------------------------------------------------------------------------------------|
| land. \'ol. VI, no. 4, 1016.                                                                    |
| Opriiidclig Iremlagi Soni rappori pa Kii\\cll l'rihiinal~~i i Kuiii 1976.                       |
| AItikleri cr >ii[~l~lerci ri ed cn kori M;iiielaribiogr;ili op -bililicipr;ili.                 |

Vores  fnrste  formål er at  karaktcrisere  kulturimperialismen's  historie, der p i den ene side zndrer form og iridhold i  forhold til dens politiske og nkonomiske ekspansion\taser, og pa den anden side tilpasser sig forskellige omstcendigheder -de nationale sarnmenhxnge. Til hvert stadie af kapitaiakkumulationsprocessen svarer en gennemsnitlig indbygger, der vil gennemleve det samlede sret af sociale aktiviteter,  og  som  reprcesenterer  den  legitime og  naturlige  karakter af  denrie akkumulation. li1 hvert  stadie svarer  riogle  mekanismer  til  social  og bevidsthedsmressig  strukturering, der indvirker  pa det Vietnani-strategerne benrevnte »erobringen af hjerte og sind«. Formalet med deririe artikel er at  belyse de former imperialismen, på det indevrerende stadie i  den internationale kapitalakkumulation, anvender i  sin ideologiske offensiv i  Latinamerika.  for derigennem at bestemme dens agenters bevregelighed og de magtskift der krreves hertil.  Hvilket  ideologisk og kulturelt apparat fnlger det multinationale  fznornen? Fnr en mere detaljeret beskrivelse af kulturimperialismen i  Latinamerika, pointeres her de multinationale  selskabers  karakter i grove  trzk:

Den arbejdsdeling der indtil for nylig udgjorde grundlaget  for den nordamerikanske imperidismes indtrzngen i Latinanierika, tenderer til at forsvinde, og grznselinierne  mellem  politiske,  nkonomiske,  militrere  og  nkonomiske anliggender svcekkes. Således er det multinationale selskab, på en og samme tid, en agent  for nkonomisk indtrrengen, for ideologiske propaganda, og agent for Orden. Det  multinationale  selskab er begyndt  at overtage funktioner der tidligere var reserveret forskellige statslige organer under den nordanienkanske regering. Bag denne mutation ligger profilen af den statslige monopolkapitalisme, der tillader  tzttere sammenknytning mellem  den  nordamerikanske stat og de store multinationale selskaber. Forbindelsen mellem politiske,  nkonomiske, kulturelle  og rnilitzre  interesser er  blevet institutionaliseret. Bag de multinationale  sel- skabers nye praksis,  findes i  realiteten  nye  statslige aktiviteter.  Det  er derfor ndvendigt  at undersoge de fremtrædende træk i denne nye alliance.

Dette nye, maskerede dobbeltspil kræver en maksimering af social kontrol. Rationaliseringen  af »erobringen af hjerte og sind« bekræftes pa d e niveauer, og krisen aktualiserer denne ndvendighed. D e r findes en mere national tilnærmelse til måiene. Producenterne af massekultur -den universelle kultur der favoriserer ekspansionen af den nordamerikanske indflydelse,  og derfor bidrager til den nationale bevidstheds slaveri -modemiserer deres praksis, og begynder at tage hojde for specifikke interesser og behov i hver enkelt aldersgruppe og i hver enkel social kategori. Såiedes bliver processens ideologiske profitabilitet lagt til den okonomiske.

Betydningen af den ideologiske og kulturelle dimension i den internationale klassekamp kan aldrig overvurderes. Den nye »lave-profil« strategi (d.v.s.  den indirekte interventions-strategi), har givet uhyre betydning til den ideologiske og kulturelle  instans. Nye former for psyko-politisk krig indeholdt i destabiliseringspolitikken sådan som den varetages af Kissinger, bidrager til udvidelsen af den nordamerikanske imperialismes indflydelse.

For at definere begrebet om kulturimperialisme, er det i forste række n d vendigt at fors~ge en definition af national kultur.  Det sidste begreb kan ikke defmeres uden at tage hensyn til det nationale borgerskabs forhold til den samlede nordamerikanske imperialisme. Den national kultur -i den leninistiske forståeise,  som kultur bearbejdet og administreret af den nationalt herskende klasse -ma i de multinationales tidsalder garantere reproduktionen af disse borgerskabers afhængighed af USA, og samtidig reproducere deres nationale overherredomme; d.v.s.  bevare dem ved magten.

Kulturimperialisme  kan ikke opsurnrneres som omfanget af importerede varer eller  kulturprodukter.  USA producerer modellerne, men de nationale borgerskaber kan meget vel ))nationalisere«  disse modeller. At gendefmere den kulturelle indtrængen  på dette stadie af  den internationale kapitalakkumulation, indebærer såvel en analyse  af decentralisering,  som en vurdering af de nationale borgerskabers rolle som formidlere af tilstande i overbygningen,  der tillader den nordamerikanske imperialismes fremgang, uden at den viser sit eget ansigt urindigt.

Der er tre fænomener der stmter denne synsvinkel:

- -Omdannelsen af de Forenede Staters officielle propagandaapparat.
- -Udviklingen af nye kommunikationsteknologier, der tiilader imperialismen at ekspandere ud over fritidskulturen og at trænge ind pa uddannelsesomradet.
- -De nye forskningskomplekser og de paralelle uddannelsessystemer.

## I.  Propagandaaparatets s k ~ b n e i den såkaldte detente periode.

Her behandles tre områder: a) Hvorledes de Forenede Stater sikrer spredningen af »amerikansk  civilisation« gennem kulturafdelingerne på sine ambassader; b) Den sikaldte detente periode og de nye former for koldkrig; c) Sammensmeltningen af  nkonomisk og politisk  magt:  sammenfaldet mellem den nordamerikanske regerings  officielle organer og de multinationale  selskaber.

&gt;)Hvis  vi  definerer den kolde krig som en krig mellem to ideologer -en krig, der blev  f0rt med andre våben end dem der bruges i en vzbnet konflikt -så  er det indlysende at koldkrigen altid eksisterer, forstået som en kamp om de menneskelige sind (...) Vi må vedvarende vise vores styrke, men vi må også afdzkke fjendens natur&lt;&lt;'. Disse mal blev fremsat i maj  1972 af Frank Shakespeare, lederen af USIA (US Information Agency), kendt i udlandet som USIS (US Informations Service). Hvis 1974  var året hvor afsl~ringerne og anklagerne blev rettet mod CIA, s A var det USIA, der i  1972 matte indtage pladsen  foran Senatskomissionen. Den ovenstående udtalelse  var blot et  af  mange svar på de angreb, der blev rettet mod den nordamerikanske regerings officielle propagandainstitution.  De  fleste af  ankIageme  var,  på den anden side, ofte modsztningsfulde. Men disse modsztninger bekrzfter igen de vanskeligheder  som den impeiialistiske stats samlede ideologiske  apparat havde med at identificere  sit sigtemal, der for USIAs vedkommende var den udenlandske adressat for dets propagandaoperationer.  De  nye betingelser  for den internationale  klassekamp zndrede fjendens natur og de krzfter der var ansvarlige  for at bekampe den. Ndvendigheden af at holde sig til den nye strategi, den såkaldte »lave-profil«  strategi, krzvede af organisationer  som USIS, at de forIod den ndvendigvis provokerende åbne stil i deres operationer,  og dermed efterkom  retningslinierne  i  den nye diplomatiske  kurs.

I  marts  1972, under  diskussioner der  fnrtes  under  forszde af de Forenede Staters senatskomite  for udenlandske  anliggender2, var der senatorer  der foreslog, nogle  krzvede endda, at  USIA nedlagdes eUer  dets statutter revideredes. Statutterne strittede åbenIyst den kolde krigs sag og den verdensomspzndende spredning af antikommunistiske slagord. Det var derfor indlysende at USIA var ude af stand til at handle i de nye politiske sammenhznge som detenten havde bragt  med sig.

Senator FuUbnght, przsident for komiteen, brugte ikke retoriske besvzrgelser i sin  karakteristik  af den ideologiske  Linie  som USIA havde fulgt i  hele den forgangne periode: »Det publikum som USIAs budskab nåede, kunne ikke andet end tro på den gamle monolitiske model af en sammensvzrgende kommunisme.  Biedet af et  kommunistisk  samfund  måtte fremstiile en verden,  hvor mznd dagligt satter livet på spil for at undslippe til friheden. Fra Chezkoslova-

TABEL I Analys af  USIAs budget (US Information  Agnr).), 1973 (tusinde dollan).

| Aktiviteter fordelt D& i'unktioner (2)                    |   Aktiviteter fordelt D& i'unktioner (2) |   Aktiviteter fordelt D& i'unktioner (2) |        |        |       |        |        |         |
|-----------------------------------------------------------|------------------------------------------|------------------------------------------|--------|--------|-------|--------|--------|---------|
| Mtaien og                                                 |                                          |                                          |        |        |       |        |        |         |
| Stillehavsomr&iet                                         |                                          |                                          |        |        |       |        |        |         |
| Afrika                                                    |                                          |                                          |        |        |       |        |        |         |
| Mellemmien og                                             |                                          |                                          |        |        |       |        |        |         |
| Nordafrika                                                |                                          |                                          |        |        |       |        |        |         |
| Sydasien                                                  |                                          |                                          |        |        |       |        |        |         |
| Latinamerika                                              |                                          |                                          |        |        |       |        |        |         |
| Vesteuropa                                                |                                          |                                          |        |        |       |        |        |         |
| Særlige europzirke programmer                             |                                          |                                          |        |        |       |        |        |         |
| (Berlin og RIAS)                                          |                                          |                                          |        |        |       |        |        |         |
| Sovjetunionen og                                          |                                          |                                          |        |        |       |        |        |         |
| 0steuropa                                                 |                                          |                                          |        |        |       |        |        |         |
| Globale programnier og statto                             |                                          |                                          |        |        |       |        |        |         |
| Total, Ianninger. pligtige udgifter                       |                                          |                                          |        |        |       |        |        |         |
| Fratrukket: Beholdninger af tilgængelig udenlandsk valuta |                                          |                                          |        |        |       |        |        |         |
| Total, lenninger og anmodede udgifter                     |                                   52.401 |                                   28.826 | 16.229 | 34.006 | 4.586 | 37.695 | 20.400 | 194.213 |

(I) Omride-ressourcerne udgores af udgifter  til direkte tilstedeværelse for hvert enkelt land eller regionale omrade; lenninger og tilsvarende omkostninger  til  den  udstationerede  amerikanske stab;  medieprodukter. forsyninger.  udstyr  og service ydet  som direkte stette til  nationalt eller regionalt  program;  omkostninger  ved  administrativ stette p i   basis af  godtgarelse og deling af omkostninger med udenrigsministeriet;  og en tildelt sum til dzkning af hjemrejse- og udstationeringsomkostninger.  udgifter  til  oplæring,  og andre omkostninger padraget  på global basis til stmte for stabe  i  det pkzldende område.

(2) Ressourcerne pr. aktivitet udgores af driftsomkostninger p&amp;  medierne, omkostninger til anden stette og oversoisk reprzsentation  der kan henfares direkte under den anfarte aktivitet; en tildelt  sum  til  USLSs  overseiske stabs  omkostninger  baseret  p&amp;  en  dewzrende beregning af tidsrum bmgt  til de forskellige aktiviteter; og en tildelt sum  til hjemrejse-  og  udstationeringromkostninger  og andre omkostninger padraget p&amp;  global  basis  til  stette  for  stabe i det  pQzldende omrade.

Kilde: US Senat.

kiet  til astrig, fra Kina til Hong Kong, fra Cuba til havet. Hele systemet er bygget op af vzgge, vagter, maskinpistoler og terror«. Og det var faktisk på denne måde at USIA iscenesatte sine kampagner.  Hvis yderligere bevis behnves efter Senator Fulbrights udtalelse,  er et  kig  gennem de kataloger  som dette agentur tilbyder  radio og TV over hele verdenen  og i den sub-kapitalistiske verden, tilstrzkkelig  til  at overbevise  os:

~091's oni/umlede skmbne~  (17 programmer a 30 minutter). Bearbejdelse af en bog skrevet  af  Ku  Ken Chung, der beskriver en kobmands autentiske tragedie i  Canton provinsen, Kina.  Han beskriver de metoder som de r d e   indfnrte i Kina efter de greb regeringsmagten. nFplden« (52 programmer a 30 minutter). Hvert program fortzller historien om en naiv person der falder i en kommunistisk  fzlde. Programmerne  kai vises  uden bestemt  rzkkefnlge, da hvert  program er uafhzngig af resten.  Halvdelen af serien er blevet  produceret i Mexico, den anden halvdel i Bogota (Colombia O.A.). »NV Horison/« (39 programmer a 25 minutter). En nordamerikansk arbejder på en bilfabrik,  gifter sig med en latinamerikansk  kvinde.  Han  er  et  meget  aktivt  medlem  af  sin  fagforening. Hans svigerbror kommer fra Sydamerika og begynder at lire ekstremistiske ideer af sig. T o  naboer, tlygtninge  fra Cuba og @sttyskland, afviser hans ideer da de har personligt  kendskab til det kommunistiske system. Teoretikeren,  svigerbroderen, indser endelig sandheden om kommunismen og diktaturet det udmer over  fagforeningerne.  Programmerne  giver  et  godt  indblik  i  det  daglige  liv  i USA og en god analyse af den nordamerikanske fagbev~gelse'.

Med det formal at påvise denne propagandaforms  uforenelighed med de nye krav til det amerikanske diplomati, henviser Fulbright behzndigt  til det officielle communique som Nixon sendte til Mao for afrejsen til Peking: »De Forenede Stater nnsker frihed og socialt fremskridt for folk over hele jorden, uden ydre pressioner, uden indre interventioner.  De Forenede Stater mener det er n d vendigt  at anstrenge  sig for at etablere  kommunikationsveje  mellem  lande der besidder  forskellige ideologier,  med det formål at formindske spznding, undgå risikoen  for  konfrontation  på grund af  tilf~ldigheder,  forkert  beregning  eller misforståelser. Landene burde have et forhold byggende pa gensidig respekt, en vilje til  fredelig  sameksistens,  og lade  resultaterne  tale  for  sig selv.  Intet  land skulle kunne påkalde sig ufejlbarlighed, og alle lande burde vzre beredte til at tage  deres  holdninger  op til  fornyet  overvejelse,  thi  dette er  i  verdens  fasiles interesse«.

US1A var reelt arvtager til eii krigstids opfattelse af psykologisk  propaganda. Efter den 2.  Verdenskrig niegtede  USA at oplnse sine forskellige enheder  for psykologisk  krigsfnrelse.  Disse  enheder  havde  under  hele  konflikten,  gennem sendere, pamfletter  og anden propafandaaktivitet, sngt at svzkke moralen og holdningen  hos fjenden og stimulere kampånden  hos de allierede  rnagters  befolkninger. Efter Fnrste Verdenskrig havde USA oprettet et propagandabureau v h e   Creel Committee on Public Information), men denne komite blev nedlagt så snart våbenhvile-aftalen  blev underskrevet. På  grund af isolationismen  opviste mellemkrigstiden ingen særlige anstrengelser indenfor  propagandaaktiviteten  rettet mod udenlandsk publikum.

1 1945 havde USA imidlertid fire kontorer hvis hovedopgave var at »overbevise  verdensoffentligheden om  det  troværdige  grundlag  for  nordamerikansk politik«. The Office  of War Information blev oprettet i 1942  med det formal at koordinere regeringens kulturelle  og oplysende  virksomhed. Lige fra starten var dette kontor udstyret med et magtfuldt instrument,  »The voice of Arnerica'su radiospredningsnet. Den  anden  organisation blev  oprettet  i  1938, og var  den nordamerikanske regerings forste svar på nazistisk propaganda i Latinamerika: Office of Interamerican Affairs (OIAA). Ledet af Nelson Rockefeller, mobiliserede det  d e   amerikanske medier mod aksemagteme.  I denne periode blev store blade som f.eks. Time, Life og Readers Digest, rekruteret til regeringens officielle kampagner.  Det var også under OIAA at der noget senere fremkom tegneserier og film udarbejdet af Walt Disney med det ene formal at overbevise den latinamerikanske befolkning om Onkel Sams gode vilje. Populære figurer fra de andinske lande, Brasilien og Argentina optrådte i disse f i l m og tegneserier, og blev  naturligvis integreret i det vittige fællesskab blandt de traditionelle helte, Anders And, Mickey Mouse, Fedtmule, osv. US Office of  Strategic Services (OSS), og de forskellige  grupper indenfor marinen og hæren ansvarlige for psykologiske operationer,  var  ligeledes aktive i propagandaarbejder.

Koreakrigen afgjorde den endelige dannelse af  USIA. Efter en begyndende periode, kendetegnet af ubeslutsomhed og afventen -under hvilke nogle grupper krævede en tilbagevenden til fredspropagandaen, mens andre insisterede p A systematiske  kampagner mod hvad de kaldte »den store sovjetiske  Lgn« -blev de civile propagandaoperationer  nu  overladt til en ny  organisation der antog navnet USIA. Samtidig overtog USIA de opgaver der tidligere var blevet udviklet af OWI og OSS (det senere CIA). USIA var underlagt Deparment o f   Coordination and Operation et anneks til det såkaldte Security Council. Dette bestod igen  af  repræsentanter  for  tre  andre  sektioner:  CIA,  Udenrigsministeriet  og Forsvarsministeriet.

Efter  at  have  overtaget  magten,  udfærdigede  Kennedy  et  memorandum hvori han karakteriserede USIAs kommende opgaver p A   folgende  made: »USIAs mission er at medvirke i fuldforelsen af de Forenede Staters udenrigspolitiske målsætning: a) gennem pAvirkning af den offentlige mening i de k g e lande, og b) ved  at informere præsidenten, hans udenlandske repræsentanter,  de respektive agenturer og ministerier om folgeme for den udenlandske offentlige opinion af  USAs politik, officielle beslutninger  og programmer -både i dag og i fremtiden. Dens opgave, at 0ge indflydelse  p A   holdninger, skal p A   d e niveauer opnås gennem brug af mangfoldige kommunikationsteknikker, så  som person- lige kontakter, radiospredningsnet, biblioteker, TV, biografer, udstillinger, undervisning i  det engelske sprog,  osv«.

Og han tilfnjede: ))Det  er ndvendigt at forlene USA med trak af en stark, demokratisk  og dynamisk nation, istand  til  at lede de anstrengelser der gnres over hele verdenen for at leve op til dette formal((.  For at udfnre denne opgave, rådede USIA i 1972, over $200 mill. om året, og 9.885 agenter fordelt i 109  lande, to tredjedele af hvilke var posteret på oversniske stationer. Ikke d e agenter er nordamerikanere. USIA hare fulgt en nationaliseringspolitik  overfor sine ansatte, der såiedes omfatter 5.400 »lokale« agenter -som USIA kalder dem.

I 1972, udgjordes USIAs stab i Latinamenka af 1%  nordamerikanske ansatte og  660  lokale  agenter.  Til  sammenligning er  det  ndvendigt  at  vide  at  det franske  Official Information  Senice,  på  dette  tidspunkt,  havde 108 franske funktionarer og 37 lokale ansatte, mens Vesttysklands og Englands tilsvarende efterretningstjenester  havde henholdsvis 81 (heraf 25 lokale ansatte), og 83 (heraf 30 lokale ansatte).  Blandt de amerikanske »lokale« ansatte er mange fremmede, flygtninge fra Cuba og nstlandene, der indtil videre har udgjort det mest vardifulde rekruteringsgrundlag. Dette skyldes deres kendskab til sproget og de sarlige tankemåder i de lande hvor de skal bekampe ideologieme. De har ofte medvirket til at omdanne propagandaen til en narmest hellig krig. På den anden side besværliggnr de omstillingen til de specielle omstandigheder under detenten for de organisationer der har specialiseret sig i spykologisk krigsfnrelse. Det siger sig selv at disse elementer kun  optrader som dzkke for de virkelige ophavsmand til  de psykologiske aggression.

Blandt de materielle ressourcer USIA råder over kan vi henregne: radiospredningsnettet  ))Voice  of  America«, der sender på 35 sprog gennem 123 stationer spredt over hele kloden: 35 blade og 4 aviser der spander fra den franske publikation Information  and Documents, til det itaiienske blad Mondo Occidentale (Den Vestlige  Verden, O.A.); 3 store forlag i Mexico, Manila og Beinit -der trykker pamfletter, plakater, blade og andre publikationer udgivet, ikke alene i USIA,  men  ogsA  af  flertallet  af  USAs  udenrigspolitiske organisationer; 127 kultur-  og informationscentre i 31 lande,  der  er  op til 85% selvfinancierende takket vare tilmeldelsesrettighedeme. Disse centre arrangerer udstillinger, tilbyder engelskundenisning, åbner deres biblioteker, og udvikler forskellige former for kulturelle  programmer i d e disse lande. I 1972 larte 210.000 latinamerikanske elever engelsk i disse »bi-nationale centre«, og andre 2 millioner har javnligt fulgt ders kulturelle programmer. I denne henseende opviser Latinamenka, betragtet som kontinent, den stnrste koncentration: Af ialt 127 centre er 100 placeret i Latinamerika. Alene i Brasilien er der 29, i  Argentina 13, i Mexico og Peru 9, og 7 centre i Chile overlevede Folkeenheden (Unidad Populars  folkeenhedsregering 197@73, O.A.). I resten af verdenen er fordelingen af USIAs centre meget ujavn: 4 i Iran, 3 i  Indonesien, 4 i  Tyrkiet, 5 i  Vesttyskland, 2 i Indi-

## en,  1 i  Grcekenland  og  1 i  Italien.

Midt under den vietnamesiske offensiv i  1970, fajede przesident Nixon endnu en mission til den civile opgave tildelt af  Kongressen og beskceftet af prcesident Kennedy. Men i  virkeligheden gav han  kun officiel anderkendelse af en opgave som USIA allerede gennem Icengere tid havde varetaget: &gt;&gt;at give fyldestgarende statte i alt der vedrarer  psykologiske  krigsfarelse,  militcert lederskab under aktive militceroperationer, og levere daglig rådgivning og materiale til indsamling af  grundlceggende oplysninger  vedrarende krigsfarelsen«.  Men i virkeligheden havde USIA ikke ventet  til  denne dato for samarbejde med de nordamerikan-

ske  tropper i  Saigon;

I  samspil  nied  de militrere  merstbefalende  i Vietiiam,  oprettede USIA det velkendte JUSPAO (Joint 'JS Public Affaris Office) i 1%5, med den altoverskyggende mission at »vinde det vietnamesiske  folks hjerte og sind til statte for den amerikanske krig, ved at ave positiv indflydelse på journalisterne,  Icere af fjendens taktik og psykologiske krigsfarelse,  og svcekke dens moral og styrke«. JUSPAOs mest  effektive  bidrag  til  de  såkaldte pacifisenngskampagner,  var uden tvivl den berygtede  &gt;)Operation  Phoenixu, der muliggjorde udryddelsen af mere  end  20.000  modstandere  af  Thieu-regimet.  Derudover  ledede  USIAfunktionrerer, fra deres permanente kontor i  Informationsministeriet  i Saigon, installeringen  af et forlagscenter, et komplet TV-system (fire stationer der dcekkede 65% af landet), et radiospredningsnet  (fire stationer der dcekkede 95% af landet), og udviklingen af et nyhedsbureau med korrespondenter over hele landet.

Ved  denne  lejlighed  oversteg  kravene  til  de  nyligt  installerede  centre  dog USIAI;  kapacitet,  og  derfor  sagte  USIA  assistance  fra filmselskabet  HearstMetrotone News, et datterselskab til Metro-Goldwyn Mayer, og Hearst aviskceden.

De vigtigste aspekter  af dette samarbejde blev  kendt  pa tidspunktet  for de store afslaringer  af  USIAs  rcenker,  i skikkelse  af  en undersagelseskommision under det amerikanske senat. Under diskussionerne anklagede nogle senatorer USIA -ikke for at vzere et  svcekket instrument -men  tvcertimod, for at have foregrebet begivenhedernes gang ved at omdefinere sig selv uden den lovgivende magts  medvidende.  Man  fremhcevede af den offentlige mening var  uvidende, både om USIAs og CIAs propagandaaktiviteter,  hvor sidst ncevntes hemmeligheder  forst skulle komme for dagen to år senere. De ansvarlige indrammede til bidst  de alt  for  tztte forbindelsei- som  USIA plejede med  visse  multinationale

selskaber i landet.

I Colombia havde USIA -med strategisk  statte fra de dervcerende nordamerikanske  firmaer- produceret 43 TV-programmer over emnet  &gt;&gt;Privat investering -Offentlig vinding«.  I  Mexico  organiserede  USIA sammen med  Proctor and Gamble, flere  besag  til  dette  firmas nordamerikanske  hovedkvarter  for -som de sagde -at overbevise det mexikanske forretningsforbindelser om effek- tiviteteri i  firmaets kamp niod  forureniiigeii.

F Q ~ dette  fandt  sted, havde  USIA arrangeret  cl  seminar over emnet  »Kommunikationsmidlernes  revolution  og  dens  nationale  og  internationale  konsekvenser&lt;(. Seminaret, der fandt  ited  p i   T e x a ~ Uiiiversitet,  var arrangeret  I fiellesskab med  mexikanske medieejere, hcrjtstknde funktionrerer  i  General Electric,  og  flere uriiversitetsprolessorer. Ila riye og betydelige olieiund  blev gjort i Ecuador, producerede  USIA pamfletter  pa TEXACO og GULF-0IL.s  vegne, der tog sigte pa at  ~ 0 v e iiidflydelse 1x 5 ledernes og deris lokale befolknings holdiiiiiger,  i  till'zlde af  cn  eventuel  nordanicrikaii~k uclnyltelse af  disse  forekonister&lt;(.

De  fleste af  lovgiverne hitidc.de ai  USIA  opererede pá  eri  alt  for underjordisk facon, og at det mellem  1%9-70 i  10 latinamerikanske lande havde trykt og distribueret  materiale uden  angivelse af  oprindelsessted. Pamfletterne  tog sigte pa at mibkreditere  byguerillaen,  og hyldede  de nye pacifistiske helte fra &gt;&gt;egnsudviklingsprogrmmerne&lt;(. Ikke saledes at  Iorsti at guerilleros var  populme i Wasliington,  nien organisatiorieiis  stat~itter og Kennedy's iiistruktioiier  miridede USIA om den abne brug af  komniuriikatioiisteknikker, og tvany den til  lor eftertiden  at  forsyne  alle sine offciitlige  publikationer  rried  udgi~ereiis iiavii.

Det  blev også opdaget at  USIA, igen uden udgivernavn, havde publiceret turistvejvisere,  håndbnger  for  eiigelsk1;crere og specielle  painfletter t i l lokale transporiforbund, der er en specielt strategisk  sektor -som det : ; i s i  Chilea når hensigten er at tilskynde  til arbejdbyiverstrejker  nied det  formal at udfordre folkelige regeringer.  Alt  dette havde fundet  sted  i  Ecuador, Paraguay og Mexico. Det er interessant  at bemcerke, at USIIZs budget i  lande soni Iran og Indonesien -USIA er kun en enkelt afdeling p i   arnbassaderiie -var lige så stort som det beI0b tildelt den samlede diplomatiske reprresentation.  Den amerikanske anibassadens budget  i  Teheran udgiordc $ 1.8 rnill., mens dcn  lokale  USIAs  budget udgiorde $ 1.3 mill.

P i   trods af disse afslminger, I'ornyede  deii iiordainerikanske  Kongres USIAs årlige budget  på $ 200 mill. En koiriniissioii der bestod  af Frank  Stanton, tidligere direktcar for CBS, Howard  I .ewis fra Reader5 Digest, James A. Micliener, forfatter  til  adskillige succesrige romaner,  og den  uundgåelige  George Gallup, var  ansvarlige  for at  udarbejde en plan  for USIAs  oniorganiseriiip. Adskillige rapporter er allerede udarbejdet.  1 den  feirste rapport  (redigeret efter at  Frank Shakespeare havde trukket sig tilbage fra siii post  som direktcar for USIA i  december  1972, for at vende tilbage til sin stilling hos Westinghouse) var det allerede muligt at se overenssternmcl5en med senatoreiis iagtagelser og tillige en anerkendelse,  der  synes  at  udtrykke  de ganile  dages  bestemthed:  HI eii  detenteperiode m i   konimuiiihatioiisiiiidlerne  bidrage  til  at  opretholde og styrke dette klima,  it&gt;rdi  de understi-eger de I'redelige  inidlers brug i  Insningen af bitterheden i  de iiiterriatioiiale politiske og cakonomiske konflikter, fejer hindnngerne og de psykologiske barrierer tilside, og formindsker det fjendskab der har hobet  sig op igennem disse år. På samme måde som krise affder krise, kan detente skabe detente, uden samtidig at give anledning til en overdreven  begejstring, der ikke bygger p A   realistiske håb og som ignorerer ndvendigheden af en stærk sikkerhedsstruktur.  USIA m&amp;  overtage ledelsen og tage initiativ i alt der vedrerer oplysning om den præsidentiale politiks prisværdige formal, for derigennem at bidrage til dens fuldstændige succes«.

Her fremtrådte også for ferste gang i et officielt dokument ndvendigheden af at identificere en samtalepartner. Skuiie USIAs aktiviteter rettes mod et udvalgt publikum? Skuiie de koncentreres om de U)O, 2.000 eller 20.000 vigtigste personer i et land? Eller skuiie det være et agentur for masseoplysning der stod til tjeneste for den almindelige indbygger? Een konklusion synes at fremtræde forholdsvis entydig: den såkaldte brede offentlighed var meget ofte uden  for rækkevidde.

## II. Fra fritidskultur  til massep~dagogik

De  Forenede  Staters kulturelle produktionsapparat  har  gennemgået kraftige forandringer de sidste 15 år. Ingen sektorer har kunnet unddrage sig: presse, radio, TV, f h og reklame har alle været berert.  Samtidig med den industrielle koncentration, er ejerne af den hejt udviklede teknologi blevet mere beslutsomme, ikke alene i fabrikationen af produkter, men ogsi i udarbejdelsen af programmer, og i indholdet af disse budskab.  Uddannelsesområdet, der indtil nu ikke har været berprrt af massekommunikationen, er nu i færd med at blive kolonialiseret af nytilkomne. Internationaliseringen  af produktionen  har givet anledning til internationaliseringen  af  kulturprodukterne.

Hvorledes overlapper fritid og uddannelse da hinanden?

## a) Det  kulturelle mmkineris grundl~ggende  mmter

Gennem de sidste 15 å~ er det kulturelle maskineri væsentligst blevet drevet gennem TV-kanaler, radiokæder, reklamebureauer, blade, skolebeger, redigering af tegneserier, fdmkoncernerne og de internationale nyhedsbureauer.

Siden  sin  begyndelse har  det  latinamerikanske spredningsnet været  under indflydelse af tre giganter fra det nordamerikanske fjernsyn: Amencan Broadcasting Corporation (ABC), Colombia Broadcasting System (CBS), og National Broadcasting Co. (NBC). De tidligere ejere af TV-kæder p A   Cuba (der var det ferste latinamerikanske land med denne teknologi) har ydet dem stor hjælp efter deres eksil p.gr.a.  Batistas fald.

ABC, pioneren indenfor international virksomhed, har fodfæste i 63 lande og har ekonomiske interesser i TV-nettet i Guatarnala, El Salvador, Honduras, Costa Rica, Panama, Mexico, Colombia, Venezuela, Ecuador, Chile og Argentina  (hvor den  nylige  nationaliseringslov delvist  har  bernrt  disse interesser). 1 1960, i knlvandet på etableringen af det Central-amerikanske  failesmarked, oprettede ABCCATVN (Central Amencan TV Network), der muliggiorde kontrol med  hovedparten af  de centralamerikanske TV-kzder.  I begyndelsen  af 1%8 gentog ABC manmen efter dannelsen af  det Latinamerikanske Fnhandelsområde (ALALC), og omgrupperede sig i  LATIN0 (Latin Amencan Network Organization), den stnrste TV-kzde på kontinentet.

I 1971 bemzgtigede CBS sig i Mexico, en af de fnrste forlag for materiale til skole og videnskab på det spanske sprog. I samme år oprettede CBS nye distributionscentre for undenisningsmateride  i Brasilien og Ecuador.  CBS er også på det argentinske  TV-marked (hvor den forhandlede om sine interesser f0r nationaliseringen) og på det venezualanske og det peruanske TV-marked. Derudover ejer CBS de fleste af  de mange pladeselskaber over hele kontinentet.

NBC, en afdeling af  RCA (Radio Corporation of Amenca), er aktieindehaver  i  TV-kzder i  Mexico og  Venezuela. RCA kontrollere d e   frernsillingsled i produktionen af TV-apparater, transistorradioer, pladespillere og plader i  Brasilien, Mexico, Venezuela og Argentina.

Det sidste selskab der har interesser i latinamerikansk TV er Time-Life Inc., tilstede  i  Bradien,  Venezuela  og  Argentina.  Selskabet  findes  også  indenfor audio-visuel pzdagogik gennem sit datterselskab General Leaming Group, som oprettedes i samarbejde med  General Electnc.

Den nordamerikanske dominans er endnu tydeligere inden for reklameindustnen. Reklamebranchens top-ti i  USA kontrollerer i det store hele det latinamerikanske reklamemarked.

Mc. Cann Enckson, der har underafdelinger  i d e de latinamerikanske  lande, kunne i 1973 notere indtcegter på $70 d. I modsztning til J.W. Thompson, Anaconda Copper Cos officielle bureau, der forlod Chile under Folkeenheden, forblev Mc. Cann Enckson i landet trods et betragteligt fald i omsztningen fra $2.6 d. i 1970, til $ 834.000 i 1972. I lande som Ecuador, El Salvador, Honduras, Guatarnala og Nicaragua, monopoliserede selskabet praktisk taget hele produktionen af reklamer. I Argentina, Brasilien og Chile overgår det d e sine konkurrenter,  både uden- og indenlandske. 1 Mexico er selskabet på andenpladsen. Og dets betydning vokser stadig: mellem 1971 og 72 steg dets aktiviteter i Brasilien fra $ 20.1 mill. til $ 27.8 mill. I Argentina, hvor reklameomkostningerne udgnr 1.28 T o   af  bruttonationalproduktet  (dvs. mere end i Frankrig, Canada og England, og en smule mindre end i Sverige (1.30 To), men langt stnrre end i hovedparten af de latinamerikanske  lande), fordoblede Mc Cann Enckson sine indtzgter (fra $ 4.8 d. til $ 8.2 d.).

Opsummerende kan man konstaterer, at i et land som Argentina, der har en relativ stor kulturel uafh~ngighed, er der blandt de ti st~rste reklamebureauer 6

nordamerikanske datterselskaber, der indkasserer over 70 % af de samlede indtægter. L Venezuela, hvor den nordamerikanske tilstedeværelse er tydeligere, er de ti stnrste reklamebureauer nordamerikanske eller kraftigt infdtreret af nordamerikansk kapital.  Naturligvis kommer  reklameinvesteringer -og det pres de udeiver  på massemedierne -hovedsageligt fra nordamerikanske firmaer.

USAs tilstedevxrelse forstzrkes af opinionsmåiings-  og markedsfnringsinstitutter af samme nationalitet. Gallup, Nielsen, Inra (International Research Associates Inc.).  Mange reklamebureauer og  Lignende serviceorganer, er ophnrt med at fremstille ))spots«  og ))paneler«  (traditionelle  former for markedsanalyser  O.A.) og er blevet  sande bureauer for socio-politisk forskning.

Analysen af andre sektorer af  medierne fnrer uundgåeligt til de samme konklusioner. Lad os tage nogle eksempler fra forlagsbranchen. Fem grupper opdeler det latinamerikanske marked mellem dem: Hearst-koncernen, Western Publishing Co., Walt  Disney Productions,  Readers Digest og, Time-Life gruppen. Hearst har en spillefilms virksomhed, Hearst Metrotone News, gennem hvilke den  producerer  USIAs film  til  Latinamerika.  Derudover  kontrollere Hearstkoncernen King Feature Syndicates (K.F.S.), der forhandler og distribuerer tegneserier til alle aviser i  Latinamerika. Dens nvrige udgivelsesrettigheder  overdrages sædvanligvis til forlagsvirksornheden  America, kontrolleret af exilcubanere der, fra Miami, månedligt spreder 15 millioner blade, fotonoveller, satire-blade, populærhåndbnger  og almanakker, som for det meste er oversatte fra, eller tilpassede udgaver af de nordamerikanske originaler. De udgiver ogsA et dameblad  Vanidades Continental  (Kontinentets Forfængeligheder O.A.),  der  blev skabt i USA til latinamerikanske kvinder, som cirkulerer over hele i kontinentet i 600 . 0 0 0 månedlige eksemplarer. Western Publishing -den vigtigste udgiver og distnbutnr af  tegneserier i Latinamerikaa -knbte for nogle år siden en mexikansk koncern (NOVARO) og eksporterer 6 ugeblade, 2 fjortendagsblade og 2 månedsblade til  de latinamerikanske lande.  Disse blade  har et  gennemsnitligt oplagstal på 300.000.

Det skulle ikke være naivendigt at påpege, at de nordamerikanske multinationale selskaber har allieret sig med  de lokale borgerskaber for at gennemfnre deres kulturelle indtrxngen. 1 Mexico f.eks. er grupperne A z m a g a   og O'Farril -ejerne af landets stnrste TV-kxde  (TELEVISA), og  mangfoldige aviser og blade -fremtrædende aktieindehavere i American Airlines, Hotel Marriot kæden, Western International, og kontrollere enddog spansk-talende TV-stationer i  USA der sender til ))Chicanos«  (spansk-amerikanere  O.A.) og puertoricanere. I  Chile kontrollerer Edwards-koncernen -en aflægger af Rockefeller imperiet -den vigtigste presse-gruppe i landet, og over 60virksomheder. I Brasilien og Argentina er koncernen Civita forbundet med Time-Life koncernen og Walt Disney  Productions etc.

TAHLI.  II Iiordamerikan*k lilrledci~rrlu hlandl  Hr3*ilirnr 20 rlnnle  rcllainrhuwaiirr (1973)

-

| BIIRE.AU p . - -                                  | KANOEMI (>I P 4 L>) 1 YATION '.l t. x14Khl l>   | \ l \llh - -                                                |
|---------------------------------------------------|-------------------------------------------------|-------------------------------------------------------------|
| . . . Mc Caiiii Erich\~)ri                        | . . . . . . .                                   | 1):iiiriwI\h;tl~                                            |
| J . W. Thoinpn~ii.. . . . .                       | . . . . . . . .                                 | Uaiier\clAah                                                |
| . Necdharn, Harper Kr S.                          | . . . . . . . . .                               | Kcpr;c\eiiiaiiirnratiale riied Yorinii. Sao f'aul<i         |
|                                                   |                                                 | Zliiidici;il\-iniere\\er, h1;iiiro Snllc\ Iriieranicricaiia |
| I.iniaf- SSC & li . . . . .                       | . . . . . . . .                                 | l)aiicr\el\hah                                              |
| Osil\) & hlaihcr . . . . .                        | . . . . . . .                                   | l l ; ~ i I e r ~ c l ~ ~ ~ ~ h (>ia~id;jrd)                |
| . . . . . . . . . Leo Biirncii                    | . . . . . . .                                   | I)niierfel\hah KlW)                                         |
| Grarit Ad\erii\ing . . . . .                      | . . . . . . . .                                 | I)arici\el.;kah                                             |
| Quadri~iil . . . . . . . . . . . -p-P-. .---p- .- | . . . . . . . . -p- . . -                       | I>niierrcl\Aah -~ - - - -P                                  |

Kilde: ki&gt;riripri  Agency  Billing\ (Udcrilaiidslc h~ircaiiei\ iridriccicr) Adieriiring  Age, 26. iii:ui\. 1973.

Det er værd at lægge mærke til den internationalisering  af produktionen  der tinder sted indeti for forskellige sektorer af iakononiien, og dens udvidelse til også at omfatte kulturindistrieii.  De amerikanske bladudgivere,  f.eks. liar nået en bevidsthed  om nndvendigheden  af  at  decentralisere  de  udgivelser de tilbyder publikum.  Efter  den  frarste offensiv der slet  og ret  bestod  i  overszttelse fra de originale udgivelser, kan vi  nu konstatere en relativ tilpasning af materialet til de &gt;&gt;nationale sammenhangec&lt;.  De  forskellige udpavcr af Readers Digest i  Latinamerika  (der findes ikke mindre etid 9 spaiiske udgaver der alle trykkes i det pågxldende land) indeholder 70 4 0 lokalt slof (hvilket ikke desto mindre er lavt sammenlignet  rried  f.eks. Canada, livor Keaders Digest allerede har nationaliseret  mere  end  50 @jo af  artiklernc)

Walt Disney Productions har ogsa tillagt sig denne strategi: i de chilenske udgaver, der ogsa dzkker andre lande som Peru, Paraguay og Argentina, bruges hvert år 4.400 tegnede sider i 4 forskellige blade med et samlet månedligt oplag på 300.000 eksemplarer.  En  tredjedel af  disse  sider  kommer  fra  Disneystudierne,  en  anden  tredjedel  kommer  fra  den  nordamerikanske  forlagsvirksonihed Western Publishing Co., omkring en fjerdedel fra Italien, og resten fra Brasilien  og  Danmark.  Den  mexicanske udgave  består  nzten udelukkende af nordamerikansk  materiale.  I  Brasilien, der har  5 blade og 2 millioner solgte eksemplarer minedligt, kommer en femtedel af materialet  fra Italien (1000 ud af 5000 sider), lidt mere end en femtedel produceres i Brasilien, og resten importeres fra USA. Italien er uden tvivl det land der er mest selvforsynende, da det selv producerer mere end halvdelen af de 5.600 sider der udgives årligt5

Naturligvis fialger den Lokale produktion af  Anders Ands og de andre heltes eventyr Disneys strenge produktionskodeks. I et frit opfundet interview i Frankrig, udtalte Mickey Mouse fralgeiide: »Walt har indfiart jernhårde nornier ikke alene for min profd, men især for min personlighed. Og dette er afgnrende&lt;c6 Og det samme krav om almengyldighed fremfnres igen: »Selvfolgelig har jeg været stnttet af den 'amerikanske mode' over hele verdenen. Jeg er modelleret efter amerikansk forbillede, efter et Amerika af pionereventyr, handling, mod. Et selvsikkert Amerika,  der har tiltro til sin livsstil. Erobreren der bringer  nyt med sig. Men vigtigere  end dette -og sagt uden forfængelig stolthed: jeg kan sige at jeg  rnrer  ved  det mest uforgængelige i menneskesjælene, de smås kamp mod de store -David og Goliath. Uden dette ville jeg  ikke være det jeg er -en universal skabning«.'

Denne relative handlefrihed tiliader de lokale tegnestudier at fremhæve latente træk i budskabet alt efter de specifikke  forhold. Under AUendes regeringspenode i Chile f.eks., blev  hele tegneseriens giftighed brugt til at hænge den nye regerings tilhængere ud og tildænge dem med sviende skældsord som »banditter«,  »forbrydere&lt;&lt;, O.S.V.

## b)  Forberedeben til massep~dagogikkens invasion: en opgave  for  de multinafionale

I 1970 rådede Kongressen USA's udenrigspolitiske  institutioner  til »at stimulere udviklingen af unde~snings-TV og at fastholde de grænselme muligheder i satelitteknologien«. Men  den nye alliance mellem  multinationale selskaber, den nordamerikanske regering og uddannelsesfonds ventede ikke til denne dag med at udvikle nye handiingsformer. Siden 1%5  har Westinghouses  uddannelsesafdeling -på opfordring  fra regeringen -varetaget etableringen af  fredskorpset i Brasilien og Colombia.  (1  1973 antog Westinghouse som leder af sin afdeling for  telekommunikations uddannelse,  Hr.  Frank  Shakespeare, der just  havde

trukket sig tilbage fra sin post som direktm for USIA).

Et nyt  forhold optræder i begyndelsen af  197O'eme: De multinationale selskabers uimodståelige forfremmelse af fly- og elektronikindustrien til rang af kulturproducenter,  takket være den kontrol de udover over det de selv kalder »uddannelsesteknologi«  og satelitteknologi. Pointen var ikke længere at almengore en  fritidskultur gennem tegneserier, TV-serier og andre massekulturprodukter, men at almengore uddanneisesmodeller. AUe de store selskaber indenfor elektronikindustrien har nu uddannelsesafdelinger, og gennem de sidste år har de lagt pres på de traditionelle massemedier: f.eks. har I T i provet at over-

tage den storste internationale TV-kæde, ABC.

Siden 1%7 er hele Colombia blevet et laboratorium for telekommunikationsuddannelse. Ford Foundation tog det forste skridt og overtog kontrollen. Siden denne dag, har Ford Foundation årligt givet $ 1.5 mill. til officielle colombianske centre og universiteters ansvarlige forskning i, og udvikling af uddannelsesTV. Et dekret udstedt af  det colombianske uddannelsesministerium  i 1 W gav fredskorpset rang af  ekspert-institution inden for uddannelsesområdet, og p A - lagde det at arbejde i  t z t  tilknytning til gymnasieskolen  og Icererseminarier.  For denne tid  udforskede Ford Foundation det chilenske terrzen urider Frei's regering  ( 1 W70, O.A.), og gav $ 227.000 til  lignende projekter.

Med  okonomiske midler  fra  USAID (Arnencan Agency for  International Development), store virksomheder og Verdensbanken, varetog nordamerikanske universiteter opgaven at forberede befolkningen psykisk  på de nye uddannelsesteknikker.  Stanford  Universitet,  der  lige  har  gennernfort reformen  af gymnasieskoleuddannelsen i El  Salvador gennem forberedelsen af  en plan for uddannelses-TV, arbejder for tiden i Mexico, Colombia og Brasilien. Wisconsin Universitetet arbejder ligeledes i Colombia. De nordamerikanske universiteters intervention stoppede ikke her.

I  1%9 offentliggjorde  Stanford Universitetet på eget initiativ,  en g inder so gel se ved  navn ASCEND (Advanced System of  Cornmunication and Education for the National Development),  der indeholdt en plan for brugen af satelitter til uddannelsesmassig  formål  i  Latinamerika.  General Electric,  Hughes  Aircraft, samt den officielle organisation ansvarlig for satelitter i USA (COMSAT), og adskillige reprcesentanter for universiteterne, afholdt i april 1%9 et privat seminar i Santiago (Chile  O.A.), under hvilket blev fremlagt forslag om satelittransrniterede uddannelsesprogrammer  der skulle udarbejdes af  14 nordamerikanske universiteter. Sammesteds traf man også beslutning om at oprette et internationalt  audiovisuelt center for satelittransmission (CAVISAT) i Colombia. Herigennem ville man undersoge mulighederne for et USA-Latinamerikansk projekt, der skule ledes af  10  nordamerikanske universiteter sammen med  10 latinamerikanske universiteter tilknyttet de amerikanske fonds.

Men dette projekt vakte modstand hos de latinamerikanske  regeringer, der i 1970 bad om assistance fra UNESCO efter underskrivelsen af Andres Belio Aftalen der forudser latinamerikansk integration indenfor uddannelse, videnskab og kultur.  Adskillige  studier  af  gennemforligheden af  sattelit-transmiteret uddannelses-TV blev udarbejdet på baggrund af derule aftale. Den sidste i r ~ k ken  (SERLA), foreslog sarnrnenlzgningen af  Argentina, Bolivia.  Chile, Colombia,  Ecuador,  Paraguay,  Peru,  Venezuela  og  Uruguay  i et  fzelles satelittransmiteret uddannelsessystem, hvilket er teknisk muligt ved udgangen af dette årti. Det  stcarste problem, dets politiske gennemfgrlighed, er dog ikke lost.

Ford Foundation har vundet en fremtrzedende plads indenfor uddannelsesTV i Latinamerika. Da Ford Foundation er den vigtigste fond i USA (dens kapital  udgcar $ 3.7 milliarder, mens Rockefeller, ranglistet som  no.  10, ikke har mere end $ 90 0 mill.), har  den  siden  1951 prmet  at  etablere et  uddannelsesTVnet, stort nok  til at konkurrere med det kommercielle oligopol ABC/ CBS/ NBC. Til dette formål har fonden gennem de sidste 15 år investeret flere millioner  dollars. Det  har  etableret et  uddannelses-TVnet i  35 lokalsamfund spredt over hele de Forenede Staters temtorium, og har gået licens til  brugen af 242

andre TV-stationer. Derudover har den foretaget undersogelser over etniske miadfaerd (puertoricanerne, mexicanerne, indianere, sorte) med henblik

noriteter~ pa de nye programmodeller.

Ford Foundations anstrengelser kronedes med held i  1%7 da den nordamerikanske  regering  besluttede  at  oprette  den  offentlige kanal,  det  'Fjerde-Net'. Ford stillede sit eget TV-net til rådighed og blev regeringens vigtigste private udlejer, (i  1971 afsatte fonden nzsten $ 27 mill.  til  USAs uddannelsesfjernsyn.). Childrens Television Workshop blev et barn af denne alliance, og producerede de forste fjernsynsserier specielt til born. der havde succes på verdensmarkedet på  mindre end 3 år. På indevzrende tidspunkt  vises denne serie, der er henvendt til born i aldersgnippen 4-6 år, på fjernsynsskzrmen i óO lande. Ifolge seriens  producere,  og det  nordamerikanske undervisningsministerium,  der både financierer og  fremmer salget af  serien, skal den  tjene som forgznger for et

»virkeligt internationalt fjernsyn&lt;&lt;.

Takket vzre Rank Xerox Corporation er Sesame Street hurtigt blevet tilpasset de latinamenkanske lande. Der er allerede 2 lokal-udgaver der produceres i Brasilien og Mexico. Peru var det eneste land der afviste seriens brug i peruansk fjernsyn,  idet  man  fordomte serien  som  vzrende anlagt  i  overensstemmelse med en autoritzr paedagogisk model og for på en subtil måde at fremme vzrdier der tilhorte den nordamerikanske middelklasse.

Med Sesame Street fremstår kulturimperiaiismens  nye ansigt der, henvendt til bmn, prover at maskere ideologisk infiltration med pzdagogisk  appel og indholdets  påståede  upartiskhed.  Denne  serie  markerer  et  skift  i  teknikken  at »~ontrollere sindene«. Uhyre forskellig fra de kommercielle serier, er Sesame Street genstand for vedvarende forskning. Forskningshold fra universiteterne, bestående af sociologer, psykologer og antropologer financieret af Ford Foundation,  evaluerer  virkningen  af  udsendelsernes  indhold  i  hovedparten  af  de latinamenkanske lande der har kobt serien. 1 1973  blev en evaluering af receptionen blandt mexicanske arbejderklasseborn udgivet i New  York. Lignende evalueringer er i vente fra andre steder. CTW arbejder for ojeblikket med en ny sene for 7-10 arige born  (The EIectnc Company). Fra nu af er publikum inddelt efter alder og modtager bistand fra videnskabeligt personale: publikums fritid overlades ikke laengere til  en  tilfzldig producents påhit.

Et sidste symptom på den nye alliance, der ytrer sig gennem fremstillingen af disse serier: Jack Vaughn, der varetog hvervet som USAs ambassador i Colombia  197@71,  og tidligere var leder af Fredskorpset, blev i  1973  udnzvnt til direktor  for CTWs internationale afdeling. 1 1972 udnzvntes Nixon  Henry Loomis til direktor for det offentlige  TV-net, en af de ansvarlige folk for USIA og indtil da direktor for radionettet The Voice of Arnerica.

USAs kultureile indtrzngen i satelittens tidsalder afdzkkes i  hele sin kompleksitet i et land som Brasilien. Her har de multinationale andet i tankerne end blot at importere produkter og teknologi: de venter på at etablere  et brohoced, hvorfra  deres  produktion  kan  invadere det  avrige kontinent  (med  tiden  kan denne position bruges som en observations-  og politipost vendt mod de 0vrige latinamerikanske lande).  I  Brasilien, mere  end noget andet  sted, ledsages det kulturelle apparat af et statsapparat der er udformet af, og helliget de multinationale selskabers interesser.

I  1972 underskrev den brasilianske regering en kontrakt med General Electric om installeringen af et system af kommunikationssatelitter,  suppleret af en aftale med Hughes Aircraft, verdens st~rste producent af milit~re satelitter.  Officielt  var  formiiet med  disse aftaler at iv~rksztte et  system af  tele-transmiteret uddannelsesprogrammer, der omfatter 3 satelitter, der  skal opsendes i  1976 -d~kkende  86%  af  det  nationale  temtorium.  Hver  satelit  skal  have 3 TVkanaler og 20 radiospredningskanaler. Den centrale senderstation  placeres i Instituttet for luftfartsforskning i Sao Paulo, 9 progranicentre skal vzre ansvarlige for udsendelserne henvendt til bom i  de farste tolv  års uddannelse. 150.000 direkte modtagerstationer udfarer formidlingen  i landdistrikterne, 150  stationer skal operere i udkanten af byzonerne og fordele programmerne på jorden.  Far kontrakten  blev  underskrevet havde Stanford Universitetet, i  1971, udfart en rzkke eksperimenter i samarbejde med brasilianske universiteter: forel~sninger på Stanford  Universitetet blev  transmitteret direkte til brasilianske ingeniarstuderende via NASAs ATS-3 satelit.

Givet det aktuelle niveau i satelitteknologien,  og derudover, de politiske, rriilitEre og akonomiske krav om nordamerikanskhrasiliansk  integration, er det indlysende, at et sådan system ikke blot er u d t ~ n k t med  uddannelsesmzssige formål for 0je. Mellem  1958 og  1972, foretog USA vellykkede opsendelser af 11  5 civile satelitter  og 700 militzre satelitter. I begyndelsen af  1973  var 55 civile og 282 militzre satelitter i omlab. De systemer som General Electric har tiiladelse til at tilbyde de brasilianske sub-imperialistiske agenter er mangesidige systemer, der ikke alene vil spille en rolle i uddannelsesm~ssige anliggender,  men også i landets repressive formåen. Ifalge rapporterne der blev udarbejdet af  dette selskab, skal systemet af  kommunikationssatelitter tjene til at  »indsamle, formidle, udveksle, registrere og frendzgge data«, og kan bruges til at »håndhzve loven,  opretholde  kommercielle  funktioner, offentlig  sundhed,  sikkerhed, kontrol og navigation«.

Forbundet med  hinanden, muliggar d e disse systemer opbygpelsen af et net af  datamaskiner der  udg0r grundlaget for den »elektroniske  institutionalitet«  i år MOO. Brasilien har  aiierede engageret sig stierkt. Dets Nationale Center for Telekommunikation  har  siden  1%9  vzret  forsynet  med  teknikere  fra  det fderale-  og statslige politi, der alle har modtaget t r ~ n i n g i  Washington eUer på de nordamerikanske politiakademier. Takket vzre »Projekt  til Offentlig Sikkerhed«, dirigeret af  USAID i  Brasilien, er Rio (de Janeiro O.A.) en af  de 26

stationer for sofartskommunikation  der indgår i USAs Forsvars Kommunikationssystem.

Den brasilianske del i de tekniske fordele i satelitteknologien  er endnu storre. Gennem de store mineselskaber der ejer dets ravarer, er Brasilien en af det storste kunder til satelitter der udforsker råvareforekomster, ERTS - h Technology  Satelites), hvoraf  den forste blev  opsendt i USA  i 1972. General Electnc kontrollerer udnyttelsen af  forskningsresultateme, da 29% a f   medlemmerne i dets direktion, kommer  fra de forskellige selskaber, der udnytter ravarerforekomsteme i den Tredje Verden, specielt i Brasilien, Colombia og Indonesien: Hanna  Mining  Co., Consolidated Coal, Chrysler, National  Steel,  Alcoa  og Kerr  McGee.

Brasiliens forfremmelse  til rang af en magtfaktor  indenfor luftfarten, blev bekrzeftet  i  september 1973, da det nordamerikanske handelsministerium og de store selskaber indenfor fly- og elektronikindustrien i deres jagt efter nye markeder arrangerede Latinamerikas forste luftfartsudstilling  i Sao Paulo. Ved denne lejlighed underskrev General Electnc en kontrakt med et brasiliansk selskab om bygningen af det nordamerikanske luftvåbens  F-5 E kampfly. Ved udstillingens afslutning bekendtgjorde de nordamerikanske eksperter,  at Brasilien fremover var den storste  importor af nordamerikanske fly, og tog dermed rangen fra Vesttyskland.  Den brasilianske kommunikationsminister udtalte p&amp;  en pressekonference i april 1973, at »om ti år vil Brasilien vzere i stand til at producere sine egne kommunikationssatelitter« .  . . . . . og eksportere dem. Fremover kontrollerer de multinationale selskaber eksporten af farvefjernsyn fremstillet i Brasilien, fortrinsvis til  USA, hvor  Brasilien  har  placeret et  gennemganganter  for produktionen bestemt til andre lande på kontinentet.

Brasilien Izegger pres på andre latinamerikanske regeringer (som Venezuela i 1972, og Pinochets Chile i år), og tilskynder dem til at udskifte deres sorthvide TV-net -knapt nok afbetalt -med farvefjernsyn. (I 1973 havde kun Brasilien og Mexico farvefjernsyn).8  Og alt dette kun for at formindske de nye apparaten skyhoje produktionsomkostninger  gennem  erobringen af  nye  markeder.  De multinationale selskaber tilskynder dette foretagende: RCA besluttede sig i 1973 til at investere % 120 mill. i oprettelsen af en ny fjernsynsfabrik i Rio de Janeiro. En ny afhzengighedsproces vokser frem pa denne made; for farvefjensyn forudszetter  naturligvis farveprogrammer, hvis  omkostninger er dobbelt s A   store som  til  sort-hvid  programmer.  Latinamerika  kan  nzppe  tilfredsstille  eftersporgslen p A   dette område . . ..

## III.  Nye forskningskomplekser  og paralelle uddannekmysterner

Ovenfor har vi påvist bredden i reklamebureauernes  og andre nordamerikanske se~ceselskabers aktiviteter. Disse bureauer og selskaber er i ojeblikket i  en omstillingsproces.  Begge  tenderer  mod  at  omdanne  sig  til  de  multidiciplinzre forskningscentre,  som de store selskaber khmer. De bliver til en art indenrigsog ude~gsministenum  for disse selskaber,  der til syvende og sidst jo ikke er andet end indenrigs- og udenrigsministerier i  den imperialistiske stat.

For at illustrere situationen er det tilstrzkkeligt  at minde om den rolle som Mc Cann Erickson og Gallup spillede i kampagnerne mod nationaliseringerne under Folkeenhedens Chile; eller Kenyon &amp; Eckhardt bureauet5 rolle i skabelsen  af  myten  om  det  »brasilianske  mirakel«,  eller  den  funktion  som J.W. Thompson har i planlazgningen af public-relurion kampagnen for den chilenske rnilitzrjunta. Det var  sidstnzvnte selskab der påtog sig kampagnen for at forbedre de græske obersters offentlige omdomme efter  kuppet i Athen.

Afslutingen på Vietnamkrigen har betydet en omstilling til civil aktivitet for mange af den forskningsbureauer, der gennem tresserne var helliget udarbejdelsen  af  kampformer  mod  folkelige oprm og meteorologisk og bakteriologisk krigsforelse.  Den  cide omstilling har  fulgt den nye ))lave-prolil«-politik  i  det nordamerikanske  imperialistiske diplomati.  F.eks.  var  det  en  bernmt think rank, en idefabrik, der udarbejde og ivzrksatte simulationsmodeller  der skulle muliggore forudsigelser om de forskellige sociale gmppers adfxrd -middelklasse, stor-godsejere, proletariat og hæren -i  det chilenske vendepunkt under Allendes regering. Den  nuvxrende  krise  har  fremskyndet omdefineringen af  reklamebureauer og andre seniceselskaber. Krisen krxver at de multinationale reorganiserer og rationaliserer deres metoder, sommetider  enddog zndring i deres strategier. Idefabrikken -deres studiecentre -tilbyder den teknik de så hårdt har  brug for. Det  er indlysende at det aktuelle behov -ikke for at skabe starre eftersporgsel,  der svarer til en overflods-  og spildokonomi, der ville krazve stor reklameindsats -men tvazrtimod for at erkende struktureringen af  reelle behov hos forskellige sociale lag i  en kriseramt okonomi, kun kan fremskynde og uddybe se~ceselskabernes omstilling.

Mangfoldige eksempler Illustrerer denne tendens, og disse eksempler fremhzver de differentierede  fremgangsmåder  overfor sociale kategorier, der til syvende og sidst ikke er andet end en »klasseanalyse«. Dette kan ses i forestiilingerne hos lederne af  de store nordamerikanske reklamebureauer: »Markedet dannes ikke af demografiske  grupper, men af psykologisk grupper: Har de fzlles  stil? Fælles opfattelse af  livet ? Er  de d e   tilpasset det  man  stadig kalder bourgeosiet ? Disse sp0rgsmd bliver af  storre og storre vigtighed. Reklame for luppier kan ikke laves på samme made som for land~nznd«.~ Det er generaldi- rekt~ren for reklamebureauet Ogilvy &amp; Mather, David Ogilvy, der fremsagde disse meningsfyldte  ord i 1973, og selv om de ser banale ud, tog det reklamebureauerne 20 år at opdage dem. Som en af direktrarerne for det nordamerikanske bureau Kenyon &amp; Eckhardt indrrammede det i 1%7: »Det har altid vzret accepteret blandt reklamefolk, at budskabsproducenterne skulle henvende sig til den enkelt person, og besværligheden  opstod altid udfra det faktum, at ingen vidste hvem denne person var. Ingen vidste nogensinde hvordan den person var, hvad han forventede af et givent produkt eller af en type produkter. I stedet for at tale til  en person,  fandt budskabsproducenten sig altid talende til en samling af mystiske gennemsnit, til  dele af  folk, men ingen virkelig person, med virkelig vilje og Onsker«.1° Samme år afholdt Kenyon &amp; Eckhardt et internationalt seminar  i Mexico med det ene formål at problematisere den  urealistiske fremgangsmåde overfor offentligheden i deres markedsf~ring. Ved  seminarets afslutning erklzrede selskabet at, de viile intensivere deres nye metode  »Taget Attitude Group« (TAG). »Vi vil tage de specifikke forbrugergnipper i betragtning, der har fælles holdninger, ransker og håb. Vi vil ikke Izngere regne med »gennemsnits-forbrugeren«, der aldrig har eksisteret i andet end matematikernes hoveder«. Og da talsmanden for Kenyon &amp; Eckhardt skulle forklare hvorfor reklamebranchen ikke havde indset dette noget f ~ r , redegjorde han for de faktorer der havde muliggjort denne epokegrarende nytænkning:  »Der er kun fremover, at vi kan forholde os p A   denne måde, for indf~relsen af datamaskiner har gjort det muligt for os at behandle den enorme mængde oplysninger n d vendig for at danne et godt billede af forbrugerens psykologiske profil, sat i forhold til de forskellige kategorier af produkter«."

Med andre ord: vi  kan ikke vinde indpas p A   massemarkedet med en ubevægelig profil af massen. Såiedes  bliver det fundamentale problem rejst. P A  en mere fyldestg~rende måde at evaluere forbrugernes »behov og interesseru for derved at kunne imdekomme dem på en bedre måde. Vi  har set dette som problemet der m d t e  de nye modeller for uddannelses-TV, men det er samme problem der tenderer mod at blive den vigtigste beskzftigelse indenfor massekommunikationen i USA. Vi gengiver her et resumé a f en rapport udarbejdet for en uddannelsesfond: »Et af de hovedformal der for rajeblikket tiltrækker fondens opmærksomhed, bestair i at eksperimentere  sig frem til en kommunikation,  der oplwr modtagerfeltet i enkeltheder.  Kommunikationsmediet, som det hidtil har været opfattet, prmede at tjene et massepublikum, og resultatet a f denne tendens var, at individuelle behov ikke tages i betragtning og medieindholdet forfalder til den lavest mulige fæliesnævner (.. . ) . Dette betyder, kort sagt, at i en nation hvor d e tilh~rer en minoritetsgnippe, er der ingen der bliver tilstrækkeligt  imdekommet.  Det  presserende  behov  for  et  s t m e  antal  specialiserede programmer,  er bredt anerkendt blandt kritikere af massemedierne, nair det tages i betragtning af befolkningen faktisk er delt op i klasser, erhverv, uddannel- se, race, geografiske eUer aldersmzessige faktorer«.'*

Sogen efter personificerede måigrupper »en slags »klasseanalyse«, var også -som vi tidligere har set -det centrale problem der m d t e   den nordamerikanske kongres, da den spurgte om deténte-periodens fordringer:  ndvendigheden  af at finde en samtalepartner, eUer »at udforske fjendens natur« som Frank Shakespeare fremstillede det. USAs ideologisk apparat har faktisk m d t ,   og prwer at lose de samme problemer som Pentagons antropologer, sociologer og samfundsforskere i  1%5:  de forste tilbageslag i  Vietnam fik dem til at indse at det ikke var muligt at måle militzr overlegenhed i  forhold til bevzbnet slagstyrke, antal missiler, osv ... og at det i stedet var ndvendigt at arbejde på  det politiske niveau, og  rekmtere den  civile befolkning mod  oprorshzren.  På dette  tidspunkt  blev  de  forste operationer  under  navn  af Social-Systems  Engineering ivzerksat, og på denne måde blev »samfunds- og adfzrdsvidenskaberne« brugt i  bek~mpelsen af folkelige  oprar, til at bestemme de kulturelle, okonomiske og politiske  interne  omstzndigheder  der  fremprovokerer  konflikter  blandt  de grupper de udgar  en given nation; at bestemme  de motivations-modeller der forklarer den oprarske adfzrd, for således at  modarbejde dem og fremlzegge de mest fyldestgarende interventionsstrategier. Målet er, for så vidt muligt, at undgh erfaringer af typen som den brutale invasion af den Dominikanske Republik -»szt -marinen -ind -diplomatiet« -og i stedet tilpasse sig de interne modsztninger givne i hver enkelt situation: at hvile på nogle sociale klasser, for at  blokere krav  fra andre.

Det tilsvarende tilbageslag i Latinamerika, Plan Camelot (1%5)q det farste trin i et bredt anti-ophars spionage-net  maskeret som sociologisk forskning, har vzret en varm kartoffel. De latinamerikanske  universiteter nzgtede at deltage i udarbejdelsen af  de  »analytiske modeller til  social zendring og  kontrol«,  der skulle fodres ind i simulationsmodelleme,  og tjene til planlzgningen af kampen mod de folkelige bevzgelser.13  De nordamerikanske efterretningstjenester  kan ikke Iznger udfare den samfundsforskning de hungrer efter, så åbent som de kunne tidligere. »Vi lever i en virkelig verden, hvor samarbejdet mellem videnskabsmznd og efterretningstjenester  er ndvendig«. General Lyons, direktaren for Komiteen for Adfzrdsvidenskaber  i  Washington foreslog denne alliance i 1%7, da han forsvarede  sig imod anklagerne mod arkitekterne bag Plan Camelot.  Og fra dette tidspunkt er denne alliance blevet  udvidet  betydeligt. Hertil kommer det betragtelige bidrag, som kan ydes af de multinationale selskabers forskningsapparater, der ikke alene har tilpasset sig ndvendighederne i den imperialistiske stats ideologisk offensiv, men som også  er blevet en akonomisk interesseret og aktiv del heraf.

Paradoksalt er denne ideologiske effensiv placeret under tegnet for ideologiernes endeligt. Management bliver synonym for ~ndring. Som Peter Drucker, den store management-ideolog  udtrykte det: »Det er ideologiemes endeligt. Vi må have, ikke en bedre ide om et ideelt samfund -men om et tåleligt samfund, der undgår de negative sider vi ikke ~nsker. Vi må lære at leve med ufuldstændighedens  tålelige spillerum.  Det er ndvendigt  at  acceptere  universets grænser«. l4 Uden udenomsnak fremstillers her princippet om den ndvendige maximenng af social kontrol. En anden teoretiker om management og menigsmalinger  forklarede ligeledes for nogen  tid  siden, alt imens han  efterlyste det presserende behov for at fortolke forbrugerens adfærd og m&amp;ztninger  under krisens h~jdepunkter:«  de uforudsete szrtræk i den verden vi  lever i, der gm det ndvendigt at skabe nye veje for management (...) Selv i politiske anliggende kan nogle slutninger drages fra en succes som »The Godfather«. En af de mest afgorende problemer der m d e r   os i fremtiden, indeholdes i valget meilem en autoritzr  eller demokratisk  fremgangsmåde, og dette vil ndvendigvis  f&amp; ~jeblikkelige  konsekvenser for marketing og reklame. For at bruge en talemåde: der er et stigende krav på det man  kalder en stabil autoritet. Millioner af folk 0nsker at se »The  Godfather« og oprik stor nydelse ved  at se den, fordi denne form for organisation af omverdenen -langt bedre »beskyttet mod bakerot«  beundres af os d e ,   selv om vi ikke bryder os om at indr0mme det«."

Oversat af Jacob Gammelgaard

## Noter

- I.  Interview, U.S. News and  World Report, I. maj  1972.
2. USIA  approtiations  authorization, fical  year  1973. Heringerne  under  Komiteen  for  Udenlandske  anliggender, US Senat,  D23.  marts  1972,  Washington  D.C.,  U.S.A.,  Government Printing.
3.  USIS katalog  for Latinamerika.
4.  Jvf. materialesamlingen  om kulturimperialisme, Le Monde Deplomatique, Dec.  1974.
5. Jvf. introduktion (af D. Kunzle) til How to read Donald Duck. New York International General Edition.
6. Realites, Paris,  dec.  1974.
7. Ibid.
8.  Siden  1973,  har  felgende  latinamerikanske lande  indfart  farve-TV: Panama,  Surinam,  Den Dominikanske Republik, Nicaragua, Salvador, Ecuador  og Costa Rica.
9.  In Enterprise, Park, 24.  august  1973.
10. Advertking Age. 4.  april  1%7,  og 5.  maj  1%7.
11. I I. Advertking Age, 24. april  1%7.
12.  John &amp; Mary Markle Foundation, Annua1 Report,  1971-1972, p.  30.
13.  Jvf. A. Mattelart,  Firmes multinationales er synidicaiisme jaune dans la contre-insurrection (De multinationale selskaber og de gule fagforeninger i kampen mod  den  folkelige opstand  O.A.). Les  Temps Modernes, januar  1975.
14. Businerr Week, 9.  feb.  1974, p.  56.
15.  Udtalelse af  Ernest Dichter, Advertking Age, 1. januar  1976.

## Overscetterens anmcerkninger

- a. Der  hentydes  til  vognmandsstre.jken  i  Chile i oktober  1972, og igen i  juli-september  1973.
- b. Plan Camelot. en omfattende plan udarbejdet  i  samarbejde mellem  Pentagon, den  nordamerikanske hars efterretningstjenester og de nordamerikanske universiteter, med henblik på at mod arbejde folkelige o p s m d e   ved hjrelp af psykologisk  krigsferelse.  Det var dei ferste sterre imperialistiske  fremsted  der  indoptog sociologisk  forskning som gnindlag  for udarbejdelsen  af interventionsstrategier,  fortrins\~s  gennem  Fredskorpset  og  nordamerikanske  universiteters  »samfundsvidenskabelige studier«, Ovf. de horder af amerikanske »antropolo@-studerende&lt;&lt; der oversvemmede Latinamerika i Werne). Chile blev  udvalgt som prmeballon, men projektet kunne ikke fortsztte, da det blev afsleret af den chilenske venstreflej. Projektet blev officielt suspenderet af den nordamerikanske kongres, men fortsatte i hemmelighed under ledelse af  CIA. Resultaterne af dette forarbejde sås f.eks. i den borgerlige  lerrorkampagne under Folkeenheden i Chile, 197@73. Plan Camelot indskriver sig  saedes som et vendepunkt  i den  kulturimperialistiske aggression  mod  Latinamerika,  fordi  den  indoptager  de specificerde sociologiske  analyser,  som ovenstknde artikel behandler,  og saedes rendrer  betingelserne  for venstrefl0jens  forstklse og modtrrek mod borgerlige  ideologiske  offensiver.

Plan Camelots metodiske p n d l a g  er blever  forklaret af  Dr. Theodor Vallence,  direktur for US Army  Speciai  Investegaiions and Operations Office. p i   felgende made:  »Som svar p i  en rrekke presserende forespurgsler om den hurtige tilvejebringelse af oplysninger som gnindlag for psykologiske operationer i  Vietnam, har vi udviklet  forskellige temaer (...) og vejledning  i brugen ~ ~ af overtalelsesmetoder i fremmede  kulturer. Denne undersegelse, der udarbejdes sammen med andre regeringsagenturer, kan  inddeles  i  psykologisk  operationer; disse undersegelser udforsker metoder til  at kommunikerer med udvalgte p p p e r  af udenlandske  borgere, gennem brugen  af propaganda  og andre aktiviteter,  for at  m e   indflydelse  pa deres  holdninger  og meninger  p&amp;  en made der begunstiger  opnaelsen af  hrerens  kampm8&lt;&lt;. (US Senatets komite for udenlandske anliggender,  Underkomiteer] for eksterne bevægelser og organisation. Bullelin no. 3,fra Der National Sikerhedsrad, 1'33, p. 3 -citeret  fra Boletin Informoiivo no. 79.  1-14  december  1975, Comite Chileno de Solidaridad -La Habanna -Cuba).

## Biografi/bibliografi

ARMAND MATTELART,  f.  1936 i Belgien, og uddannet  demograf, er internationalt  kendt  som massekommunikationsforrker, især p&amp;  baggrund af sit m a n g e ~ g e arbejde i  Chile -fra 1962-73  -der kulminerede  under Folkenheden  197@73. 1 denne periode virkede Mattelart bl.a. ved det Katolske Unikersitet, og som radgiver  for folkenhedsregeringen i ma~sekommunikationsspergsm8. Siden militærkuppet  i l973 har  Mattelart  varet  bosiddende  i  Paris,  hvor  han  er ansat  som professor  i den audio-visuelle  afdeling ved Universite de Paris. Han har desuden efter kuppet arbejdet  i Mexico, hvor han er medredaktur af bladet Cullura y Communicalion.

Hans vigtigste beger, anferes nedenfor, med angivelse af eventuelle  oversættelser.

- L a   Prenso Liberalen Chile (sammeri med Michele Mattelart og Mabel Piccini). Centro de Estudios de la  Realidad  Nacionai,  Universidad  Catolica de Chile, Santiago de Chile,  1970.
- -La Ideologio de la domrnocion en  la sociadad  dependienie. Editorid Signos,  1970.
- -Paro LeeralPalo Donold, Siglo XXI, Mexico  1972. (Sammen med Anel Dorfman) (Dansk oversrettelse: Anders And I den 3. verden, Informations Forlag,  1978.
- -La comunicacion en el proces0 de liberacion. Chile 197@73, Sigle XXI, 1973, Mexico. (Fransk oversættelse, Ma s s   media, ideologies y  mouvemenl dvolulionaire, Chili  197@73)
- -Agresion desde el espocio -Culluro  y Napalm en la era de los saleliles, Siglo XXI,  1973, Mexico.
- -Comunicacion musiva  y revolution socialkla, (med Palricio Biedma og Santiago Funes), Editorial  Diogenes,  1971, Mexico.

- -Lo rulruro como empma multinational, Editiones Era,  1974, Mexico.
- -Frenres mlrurales y  movilizocion de masas, Anagrama  1977.
- -Mulrrnorronales y sistemas de comun~cacion, Siglo XXI, 1977,  Mexico. (Fransk original:  Multinationale~ et systernes de cornrnunication. Anthrops, Paris  1976).