Diverse
Forfattere: - Redaktionen
Tidsskrift: politica (2009-01-01)

## Anmeldelser

Niels Åkerstrøm Andersen, Legende magt, København: Hans Reitzels Forlag, 216 s., 248 kr.

Niels Åkerstrøm Andersen definerer I sin bøg Legende Magt kommunikation som 'et netværk af bagudrettede tilslutninger" forstået på den måde, at det, der kommunikeres, åbner for forskellige tilslutningsmuligheder. Den fort™ satte kommunikation afhænger af, hvilken tilslutningsmulighed der vælges -hvis der Ikke vælges nogen tilslutningsmulighed, slutter kommunikationen. Denne anmeldelse repræsenterer de tilslutningsmuligheder I bogen, som un¬ dertegnede har valgt.

Akerstrøm Andersen redegør 1 bogen dels før legens rolle i møderne orga¬ nisationer, dels før udviklingen af legen som et virkemiddel i samme organi¬ sationer gennem de sidste 150 år.

De centrale spørgsmål, som Akerstrøm Andersen stiller og besvarer gen¬ nem bogens 200 sider, er følgende: 1) Hvordan italesættes forholdet leg/orga¬ nisation, og hvordan tildeles leg I disse italesættelser organisatorisk skabende funktioner? 2) Hvordan kobles legens kommunikationsform med beslutnin¬ gens kommunikationsform, og hvilke effekter har det for organisationers fremstilling af egen enhed? 3) Hvordan sætter leg i dag konstitutive græn¬ ser på spil i det politiske system, eksempelvis grænserne forvaltning/borger, Individ/fællesskab og stat/institutioner? Organisatoriske lege handler om magt, der ikke ønsker at være magt eller i hvert fald ikke vil ligne magt. 4) Hvordan lægger nye organisatoriske lege op til nye koblinger mellem leg, pædagogik og magt?

Spørgsmålene besvares over fem kapitler. I kapitel 1 giver Akerstrøm An¬ dersen en kort teoretisk introduktion til den tyske sociolog Niklas Luhmanns begreb om Iagttagelse af anden orden. I det efterfølgende kapitel gennemgår han udviklingen i ledelsesspillenes semantiske betydning fra 1900-tallets etablering af firmasport, arbejdssportsklubber, dyrskuer og verdensudstill in¬ ger over 1950'erne og 1960'ernes ledelsesmæssige trænings- og simuleringsspil, hvor spillene både var spil og en repræsentation af virkeligheden, til nutidens legende organisation, hvor det, som Akerstrøm Andersen betegner 'sociale skabelsesspil", er fremherskende. I de sociale skabelsesspil leges selve organisationen og dens sociale relationer frem. I kapitel 3, 'Den legende or¬ ganisation", er fokus en analyse af leg og beslutning som to forskellige kom¬ munikationsformer. I kapitel 4 er emnet den politiske leg med grænser. En¬ delig analyserer han i kapitel 5 forholdet mellem leg, pædagogik og magt.

Ud over at fungere som en historisk gennemgang og aktuel analyse af le™ gens funktion 1 organisationer, kan bogen også læses som en solid introdukti¬ on til Niklas Luhmanns teori om sociale systemer og denne teoris grundbe¬ greber. Som sådan kan bogen både bruges som grundlag for at Iagttage legen, som den aktuelt fremtræder, men også til generelt at foretage Iagttagelser af anden orden og dermed finde ud af, hvilke koder forskellige sociale systemer kommunikerer I.

Centrale begreber for Åkerstrøm Åndersen (og med ham Luhmann) er Iagttagelse, Kommunikation og Koder. Om iagttagelse hedder det: 'Det som Iagttageren får øje på, bliver kun markeret og synligt I iagttagelsen I forhold til det, som der sondres fra". Når vi på denne måde Iagttager (og sondrer), får vi en 'blind" plet, idet en iagttagelse Ikke kan iagttage sig selv. Så skal vi have fat i iagttagelse af anden orden, nemlig 'at iagttage andre iagttagelsers blinde fletter". At iagttage organisationer, magt og leg fra anden ordens niveauet er Akerstrøm Andersens anliggende gennem bogen.

Kommunikation er et andet centralt begreb for Akerstrøm Andersen, I og med at et socialt system består af kommunikation og Intet andet. Når dette udsagn kan passere, handler det om de binære koder, som et socialt system kommunikerer I, samt om en bred forståelse af begrebet kommunikation. Når et socialt system orienterer sig I forhold til sin omverden -Iagttager denne - gør den det ud fra sine egne binære koder. Det økonomiske kommu¬ nikationssystem opererer eksempelvis i distinktionen 'betale/ikke betale". Betale/ikke betale er altså en kommunikation.

I bogen optræder to, principielt forskellige - men i den aktuelle virke¬ lighed tæt sammenblandede - kommunikationssystemer, nemlig beslutning og leg. Beslutninger former, med Akerstrøm Andersens ord forskellen mel¬ lem fikseret/åben kontingens med hensyn til sociale forventninger og binder derigennem energi. Legen derimod bliver bindende gennem den energi, den selv producerer.

Undertegnede læser bogen Legende Magt ud fra en praksiskode, der kan formuleres: Kan de analyseredskaber, som Niels Akerstrøm Andersen præ¬ senterer, bruges til at belyse den praksis, som jeg kender fra mit daglige ar¬ bejde som konsulent i en middelstor kommune? Svaret på spørgsmålet må være et ja, i høj grad.

Der er mange aha-oplevelser bogen igennem, der kan være frugtbare at have med i baghovedet, når man iagttager sin egen og andres praksis. Aker¬ strøm Andersen leverer eksempelvis i kapitel 4 en analyse af 'Ansvarsspillet". Et spil, som forældre kan sættes til at spille på forældremøder i folkeskolen. Spillet, der beskæftiger sig med grænserne mellem skolens og hjemmenes ansvar, starter som et spil, men ender med at være beslutningsmæssigt for¬ pligtende for forældrene. Som læser kan jeg ikke frigøre mig fra følelsen af, at dette er et overgreb, og som offentligt ansat stiller jeg spørgsmålet: 'Udsæt¬ ter jeg, i min praksis, nogen for noget tilsvarende?"

I kapitlet om den politiske leg med grænser træder legen frem, når der optræder grænser, som det politiske system '... har svært ved at rykke på gennem autoritative beslutninger". Hvis jeg nu skulle være vurderende I ste¬ det for at bevare den neutrale Iagttagelse af anden ordens niveau, kunne jeg også sige, at man lader som om, man gør et leger - samtidig med at man gør noget helt andet, nemlig forpligter eller beslutter/fikserer de sociale for¬ ventninger.

Jeg kommer til at tænke på et parallelt eksempel, der Ikke har noget med leg at gøre, nemlig regeringens nyligt nedsatte Ministerudvalg for personligt ansvar. I en traditionel forståelse af personligt ansvar markerer det personlige ansvar vel netop grænsen mellem, hvad der hører individet til, og hvad der er statens anliggende. Hvis staten alligevel gerne vil Ind på feltet, er man nødt til at forsøge at rykke ind over 'grænsen for autoritative beslutninger", for at hjælpe individet til at træffe de rette personligt ansvarlige beslutninger.

At begrebet om legende magt er aktuelt, kan man næsten dagligt forvisse sig om ved at læse avlsen. På forsiden af MetroExpress 1. juli 2008 hedder det eksempelvis: 'Festival gør folk til bedre medarbejdere". Roskilde Festivalen er en voksenlegeplads, hvor man kan være noget andet, end det man er til hverdag, hedder det I artiklen. For at være kreativ - og dermed en god med™ arbejder - skal man lege, ellers går det I stå. Bemærk sammenblandingen af leg og magt I ordene: skal, lege og medarbejder. En af kilderne til artiklen er forskn ingspolitisk chef i Dansk Industri, Charlotte Rønhof. Her gik man og troede, at det at tage på en festival og skeje ud var noget, som man gjorde for sin fornøjelses skyld, og så gør inan det i virkeligheden for at blive en bedre medarbejder!

Henrik Munk Silkeborg Kommune

Lars Hedegaard (red.), Kampen om Den Kolde Krig: Festskrift til Bent Jensen, København: Gyldendal, 2008, 400 s., 299 kr.

Festskriftet til Bent Jensen rummer i alt 20 bidrag, mestendels skrevet af medlemmer af det revisionistiske netværk omkring 70-års fødselaren. Opret¬ telsen af Center for Koldkri gsforskning med Bent Jensen (BJ) som leder har skabt en gylden mulighed for at realisere netværkets projekt og få skrevet den version af dansk koldkri gshistorie, som også regeringen og folketingsflertal¬ let efterspørger. Derfor kunne man have ventet et festskrift fyldt med opti- misme og konstruktive ideer til udfyldning af det brede forskningsprogram, som BJ har skitseret for centeret på www.cfkf.dk.

Det er ikke tilfældet. Tværtimod er de fleste af de indlæg, der refererer til koldkrigstemaet, domineret af fortrædelighed over såkaldt obstruktion af centerets forskning fra myndighedernes side. I Lars Hedegaards forord pla¬ ceres ansvaret herfor hos Lene Espersens Justitsministerium og PET, der anklages for - imod regeringens og folketingsflertallets intentioner - at sa¬ botere forskningen ved at trænere frigivelsen af ønskede akter. Det falder ikke Hedegaard ind at overveje, om den tvivl om centerchefens behandling af følsomt materiale, der opstod efter Dragsdah1-artiklen, kunne have noget med sagen at gøre. I stedet mistænkeliggøres embedsmændenes motiver med spørgsmål som 'Hvad er det for kendsgerninger om Danmark under Den Kolde Krig, vi stadig ikke må få at høre?"

BJ bidrager selv til mistænkeliggørelsen, når han i en noget udflippet arti¬ kel af Mikael Jalving henviser til 'stærke politiske kræfter", der holder hån¬ den over Jørgen Dragsdahl. Det inspirererJalving til at spørge sig selv, om BJ mon tænker på Ole Espersen? 'Hvad har han i klemme? Hvad har han givet russerne? Bliver han nu beskyttet af PET?" 'Eller er det Kjeld Olesen og Lasse Budtz, der står bag?"

Andre bidragydere synger en lignende melodi. Jens Gregersen skriver om sine egne problemer med at få adgang til et dokument fra den sovjetiske eksspion Oleg Gordievskis hånd, som PET skulle have i sin varetægt. Han be¬ tvivler af den grund, at centeret får adgang til PET's Gordievski-dokumenter, og spørger igen, om embedsmændene har noget at skjule: 'Vil de dække over nogen eller noget?" Han slutter med at antyde muligheden af (hvad også BJ har truet med), at manglende adgang til PET-arkivalierne kan føre til, at Centeret må opgive at løse sin opgave. Så galt går det næppe, for når dette læses, turde problemet være løst ved statsministerens personlige indgriben.

Oprulningen af dette drastiske perspektiv kan være vanskelig at forene med centerets forskningsprogram, hvori BJ polemiserer mod dem, der 'of¬ fentligt har udtalt sig meget håndfast om, hvad der er centerets 'egentlige' formål. Det er (fortsætter BJ), som den opmærksomme avislæser vi 1 vide, at drive heksejagt og hænge venstrefløjen ud". Denne opfattelse afviser BJ med bemærkningen: 'De fastlagte emner for centerets forskn i ngsvi rksomhed ser dog noget anderledes ud". Dette er et budskab, der ikke synes ikke at være trængt igennem til netværket.

Når dette er sagt, er Justitsministeriets og PET's praksis både forsknings¬ mæssigt kritisabel og politisk uklog. Minimumsgevi nsten ved det nye center turde være muligheden for at få en sikker dokumentation af omfanget og karakteren af 'nyttigt idioti", 'medløberi", 'intellektuelt og moralsk forræ¬ deri", 'agentvirksomhed" og det, der er værre, i Danmark under den Kolde Krig. Det forudsætter, at centerets forskere får den nødvendige arkivadgang, men også at de holder tungen lige I munden og den faglige fane højt. Her kommer Dragsdahl/BJ-sagen Ind I billedet. Jørgen Granum-Jensen, der giver et portræt af BJ som historiker, noterer, at kritikken af ham altid har været politisk, Ikke faglig. Dette er en påstand, som let kan afkræftes ved at læse anmeldelser af BJ I de historiske tidsskrifter eller reaktionerne på Dragsdahlartiklen. Granu m-Jensen giver selv en friseret fremstilling af sagen, og det samme gælder de fleste øvrige kommentarer til sagen, Idet dog Jacob Ander™ sen antyder en vis åbenhed vedrørende karakteren af det PET-dokument, som diskussionen primært står om.

Folketingsflertallets begrundelse for at oprette Center for Koldkrigsforskning var, at den knap 2500 sider lange redegørelse om Danmark under den Kolde Krig, som DUS, Dansk Institut for Internationale Studier, afleverede i 2005, kun gav et 'foreløbigt grundlag for at drøfte den Kolde Krig". DUSredegørelsen beæres da også med hele tre kritiske artikler af henholdsvis ge¬ neralløjtnant Kjeld Hillingsø, oberst John E. Andersen og forlæggeren Peter la Cour. Hillingsø beskylder DUS for at være politisk korrekt I sin analyse af den sovjetiske trussel og anholder Især anvendelsen af begreberne 'forkøbsslag" og 'præemption" om den sovjetiske strategi, der efter hans egen opfat¬ telse var slet og ret præventiv. DUS synes dog her at være I overensstemmelse med den internationale forskning. Under alle omstændigheder er Hillingsøs sondring mellem begreberne og hans argumentation for karakteristikken 'præventiv strategi" for kortfattet til at overbevise.

John E. Andersen gentager sin tidligere kritik af, at DUS ikke har benyttet sig af militær ekspertise eller af Forsvarskommissionen af 1988's beretning i sin analyse af truslen og konkluderer, at den fremtidige forskning ikke blot kan bestå i tilføjelser eller rettelser til DUS-rapporten. Men mon centerets kommende rapport vil leve op til denne ambitiøse målsætning? DUS-kritik¬ ken bredes noget ud i Peter la Cours indlæg, der kritiserer, hvad han kal¬ der DUS' tre hovedkonklusioner: At fodnoterne ikke gjorde nogen skade, at Sovjetunionen ikke havde planer om et uprovokeret angreb på Vesten, og at der ingen 'superspioner" var i Danmark. I alle tilfælde er der tale om en stærkt forenklet gengivelse af DUS' konklusioner. Vedrørende det sidstnævn¬ te punkt anholder la Cour, at det ikke kan konkluderes på det nuværende grundlag. Men han overser, at DUS' nøgterne konklusion er, at der ikke er afsløret storspioner i Danmark, hvilket vel ikke kan afvises. Ligesom Hede¬ gaard fremhæver la Cour med tilfredshed, at Folketinget end ikke ville tage DUS-redegørelsen til efterretning under sin debat om den i 2006 - som om dette skulle have nogen faglig relevans.

Jørgen Granum-Jensen skriver som nævnt om historikeren Bent Jensen, og det slipper han hæderligt fra. Han starter med at påpege, at historieskriv- ning for BJ er et dybt moralsk anliggende uden dog at komme nærmere ind på, hvad det er for moralske værdler, BJ lægger ind I sin forskning. Selv siger BJ I Jalvings artikel, at hans motiv er at afsløre løgn øg bedrag I førtiden, hvad man vist ikke bliver kløgere af. Granum-Jensen understreger øgså BJ's voluntaristiske historiesyn, søm fører til Interessen før 'navne", samt hans støre betydning før at bringe Sovjetunionen ind I forskningen af dansk koldkrigspolitik.

Ved siden af de 'programmatiske" artikler rummer festskriftet også et an¬ tal mere traditionelle festskriftsartikler af kolleger, elever og andre. Birgit Nuchel-Thomsen tilbageviser I en velskrevet artikel beskyldningerne mod A.P. Møller for samarbejde med værnemagten under Ånden Verdenskrig; Henrik Gade-Jensen gør opmærksom på en udbredt Sovjet-fascination i den amerikanske regeringsledelse ved slutningen af samme krig tilføjet den pi¬ kante pointe, at I USA gik fascinationen til samfundets top I modsætning til I Danmark, hvor 'ingen eller ganske få af disse venstreintellektuelle indtog ledende positioner i regering eller administration"; øg hvor fascinationen 'forblev et anliggende for kulturpersonligheder, der mest levede I opposition til det bestående samfund". Martin Jensen giver en detaljeret oversigt over amerikansk cultural diplomacy over for Danmark I den tidlige Kolde Krig. Ar¬ tiklen er hovedsagelig registrerende, men forekommer at være et godt oplæg til hans forskning ved centeret.

Også BentJensens speciale, Sovjetunionens historie, er repræsenteret med gode artikler. Kirsten Ahlgreen-Ussing og KurtJacobsen giver en spændende tolkning af Brodskyis billede af 'Lenin i Smolnyi", søm de læser et anti-stalinistisk budskab ind i. Endelig er tre af BJ's elever, Kim Frederichsen , Camilla Schultz og Michael Katznelson, repræsenteret med spændende empiriske ar¬ tikler om sider af Stalins agrarpolitik og dennes monstrøse omkostninger i form af deportationer, hungersnød og massedød.

Festskriftet rummer, som det vil være fremgået, ikke mange nye, fremad¬ rettede tanker vedrørende 'kampen om den Kolde Krig". Man kan let få den opfattelse, at det eneste, der interesserer forfatterne, er at komme ned i PET's dybeste gemmer for at afsløre medløbere, nyttige idioter og (måske) virke¬ lige superspioner. Derved afslører de en indbygget spænding i det ny centers langt bredere 'officielle" forskningsprogram.

Hovedredaktøren Lars Hedegaard spørger i sit førord, hvordan det kan være, at Den Kolde Krig ikke kan studeres i Danmark som det, den er, nem¬ lig historie. Efter hans opfattelse skyldes det, at de gamle ideologiske front¬ linjer stadig består, blot med den forskel, at Den Kolde Krigs socialister og anti-imperialister nu har skiftet ham og er blevet fortalere for 'multikultur", 'tolerance", en bedre debat-'tone" og anden vederstyggelighed. Dette er det rene nonsens. Skillelinjerne i islamdebatten og i videre forstand 'kulturkam- pen" går på kryds og tværs af koldkrigsdebattens skillelinjer, hvad Hedega¬ ards egen Ideologiske historie burde have fortalt ham. Festskriftet lægger da også op til en mere plausibel forklaring, nemlig at det 'revisionistiske" netværk stadig lever I Den Kolde Krigs sort-hvide verden og har svært ved at lægge distance til dens konflikter. Det er Ikke det bedste grundlag for uaf¬ hængig forskning.

Nikolaj Petersen Professor emeritus Institut for Statskundskab Aarhus Universitet

Niels Bo Poulsen, Den store Fædrelandskrig. Statsmagt og mennesker i Sovjetunionen, 1939-1955, København: Høst &amp; Søn, 2007. 440 s., 399 kr.

Umiddelbart lyder det Ikke som en bog, som har adresse til politologer. Men Interesserer man sig for sikkerhedspolitik og International politik og undrer sig over Ruslands macho-adfærd, er den bestemt værd at kaste sig over. Nu er der allerede et mandligt publikum for bøger om anden verdenskrig, derfor denne henvendelse til kvindelige samfundsforskere og studerende: Niels Bo Poulsens værk handler om et uhyre barsk og skræmmende emne, men er skrevet ud fra en menneskelig position med det formål, at vi skal fornemme, hvordan almindelige russere oplevede krigen. Hvad kunne der fx ske dem, hvis de pjækkede fra arbejdet eller faldt i tysk krigsfangenskab? Så det er ikke gængs krigshistorie med gennemgang af alle slagene, men det, som undertit¬ len siger: En skildring af den sovjetiske statsmagt og det sovjetiske civilsam¬ fund under en eksistentiel krise for staten og magthaverne - et forløb, der var en hårsbredde fra det totale nederlag, og som forbløffende nok endte i en knusende sejr over Nazityskland. Poulsen skriver dejlig ligefremt - det er ikke en disputats, men en titanisk formidlingspræstation, vi her står med.

Forfatteren er sovjetologiens svar på Bo Lidegaard: Poulsen har været an¬ sat i udenrigsministeriet og er nu fuldtids militærhistoriker - en af kongeri¬ gets sejeste, skulle jeg mene: Han klør på med alskens arkivalier på russisk og tysk repræsenterende hhv. sovjetmagten og værnemagten, samtidig med at han sikkert navigerer i alverdens sekundærlitteratur om emnet: nørdede værker som Das Scheitern der wirtschatflichen Blietzkrieg, Sotrudnitjestvo s vragom - den handler om kollaborationen med tyskerne fra visse sovjetborgeres side -eller den svenske rustningsekspert Lennart Samuelsons Röd koloss på larvfötter. Rysslands ekonomi i skuggen av 1900-talskrigen. Sidstnævnte er en indgående studie af den hypermilitarisme, som Stalin stod for uden synderlig forbindelse med de reelle trusler, der omgav Sovjetunionen. Den inspirerer Poulsen til at se på den militære slagkraft, der blev opbygget i 1930'erne (pp. 56-69). Styrkemålene pr. 1937 blev fastlagt ud fra planlæggernes skrækvision om, hvad de forventede fjender, Tyskland og Japan, kunne producere - styr¬ kemål, der var helt ude i skoven, siger Poulsen p. 62. Man lagde i ramme alvor økonomien om til årligt at producere 61.000 kampvogne og 50.000 fly i 1942 - noget, der kun kunne lade sig gøre takket være bolsjevikkernes defacto genindførelse af livegenskabet fra 1928 og deres totalitære herredømme over resten af befolkningen og kapitalapparatet, vil jeg tilføje.

For det skræmmende budskab i Poulsens bog er, at det var dette rædsels¬ fulde røde tyranni, der frelste verden, herunder vores eget puslingeland fra de nazistiske galninge: 'Målt på antallet af indsatte tyske soldater og materiel var østfronten krigens hovedfront. Det var den også anskuet ud fra antallet af dræbte og sårede", konstaterer han p. 363. (Den dag i dag slås Rusland med sin demografi, hvor mændenes alkoholisme er en nødvendig, men slet ikke tilstrækkelig forklaring på miseren: Kvindeoverskuddet i Rusland skyl¬ des også skæbneårene 1941-45). Den sovjetiske krigsførelse var en formida¬ bel sikkerhedspolitisk bedrift, der reddede den verdensorden, som vi kender, men man skal ikke være blind for Stalins afsindige opportunisme i mellem¬ krigstiden og blindhed over for Hitler helt frem til krigsudbruddet den 22. juni 1941. Derfor drøfter bogen pp. 21-44 Molotov-Ribbentrop-traktaten og Stalins ubegribelige arrogance over for de utallige advarsler, han fik om det forestående tyske angreb.

Man skal heller ikke være blind for, at det ingenlunde var demokrati i vores forstand, der var Stalins målsætning for efterkrigstiden; den behandles p. 272 og frem: 'Det vil være mest formålstjenligt for os, hvis der i efterkrigsperio¬ den kun findes én mægtig fastlandsmagt i Europa", skrev Majskij [i januar 1944. Majskij var en topdiplomat, der havde fået til opgave at konkretisere Stalins storpolitiske strategi/MS]. Ydermere skulle Sovjetunionen tilstræbe, at der opstod et socialistisk Europa, hvilket med Majskijs ord helt ville ude¬ lukke risikoen for, at der udbryder krig i denne del af verden" (p. 283). I sandhed en Stalin-udgave af Kants teori om den demokratiske fred: Den fol¬ kedemokratiske fred mellem arbejderog bondestater styret af socialistiske 'enhedspartier", dvs. koalitionspartier, hvor socialdemokrater var gidsler for kommunister. Efter min vurdering kan vi takke Hedtofts og før ham Sta¬ unings kontante anti-kommunisme for, at det ikke gik Danmark, som det gik Tjekkoslovakiet.

I det hele taget lægger Poulsen vægt på at se ud over krigsårene og be¬ lyse sen-stalinismen som et samlet kompleks, hvorfor bogen strækker sig fra 1939 til 1955. Det er en klog disposition, selvom Poulsen godt måtte bøje i neon, hvad det var, der var på spil i international politik i disse årtier set fra Stalins skrivebord I Kreml: En leninistisk 'revolutionær situation" skabt af den højretotalitære trussel mod verdensordenen (Tyskland, Japan og Italien) kulminerende med selve verdenskrigen. At Stalin således så frem til anden verdenskrig som hans livs chance, på samme måde som første verdenskrig havde været for Lenin, og følgelig var krigsliderlig på venstrefløjspræmisser, kommer Imidlertid fint frem 1 et citat af Stalins håndgangne mand Molotov: 'Stalin så sådan på tingene: Første verdenskrig vristede et land ud af kapitalistisk slaveri, anden verdenskrig skabte et socialistisk system, og den tredje vil gøre det endegyldigt af med Imperialismen" (p. 272). Med sådanne vitaminpiller bidrager Poulsen til opgøret med de naive og snæversynede re™ visionistiske og post-revisionistiske teorier om den kolde krig og får relevans for studiet af International politik.

Krigen set I eliteoptik drejer sig tillige om beslutningsprocessen og -kli¬ maet I den særlige militære overkommando Stavka. Her går Poulsen i rette med de mange trotzkistisk farvede tror jeg fremstillinger, der vil gøre Stalin til en middelmådighed. Grundet sin overmenneskelige arbejdsevne og evne til at huske detaljer og personer var han Ikke så ueffen som feltherre, selvom han begik fatale brølere Især ved krigens begyndelse, og krigen igen¬ nem var han uhyggeligt afstumpet (se pp. 142-143). Han nærmest bifaldt, at hans soldater gik amok I massevoldtægter -af og til med sovjetiske kvin¬ der som ofre (herom se p. 128) - og tilsvinede eksempelvis en kommandant Kurdjumov, der påpegede akutte problemer med forfrysninger, da soldaterne ikke havde vinterfodtøj og ikke kunne kæmpe i 40 graders frost (p. 92). Sta¬ lin må have taget Clausewitz til sig, for han førte en særdeles politisk krig, hvor hovedstæder og andre symbolske steder for enhver pris skulle erobres, fx Budapest, som han i oktober 1944 forlangte angrebet, så dette trofæ kunne indgå i festlighederne for Oktoberrevolutionen (p. 78). Angrebet var umuligt at forberede ordentligt og trak derfor i langdrag.

Poulsens stof om krigen set med de meniges øjne kaster heller ikke noget flatterende skær over sovjetmagten. I 1943 blev den polske jøde Ternkin. ind¬ rulleret i den Røde Ilær og sendt i kamp kort efter - uden træning, våben eller ammunition, det måtte bjærges fra de faldne i skyttegravene. 'Jeg havde ikke engang set solen stå op [...] da vores kompagn i før daggry - uden nogen støtte fra vores artilleri bag floden - blev kastet ind i et angreb på fjendens stillinger" (p. 77). Denne skødesynd - ikke at støtte med artilleri og heller ikke med fly - var hyppigt forekommende (se p. 75). Men Poulsen lader ikke en i tvivl om, at den afgørende skyld må pålægges nazismen: 'Krigen mod Sovjetunionen var ikke alene en uberettiget angrebskrig, den var også en udbytnings-, slavebindingsog tilintetgørelseskrig, der fra planlægningens start hvilede på et racistisk og imperialistisk grundlag" (p. 160). Præcis så¬ dan oplevede sovjetborgeren den, fx en juniorsergent, der skrev hjem: 'jeg må sige, at nu er jeg kommet til at hade fascismen. Jeg har set lig af døde og brændte kvinder og børn" (pp. 99-100).

Hvis man skal dryppe lidt malurt i bægeret, kan man kritisere den over¬ pertentlige redegørelse for de mange delfacetter af krigen og de mange kon¬ krete hændelser, som Poulsen har samlet vidnesbyrd om. Det er principielt betryggende med denne omhu - den vidner om en historiker, der skriver ud fra empati med krigens utallige ofre og respekt for stoffet. I mange tilfælde er detaljerne på deres plads, specielt når Poulsen belyser de voldsomme re¬ gionale forskelle, der var i krigens vilkår for sovjetborgerne - forskelle, der sagtens kunne være forskellen mellem liv og død. Men af og til savner man en pause fra det faktuelle stof og i stedet noget overordnet refleksion, fx i stil med Åmir Weiner, der har fremhævet krigens utilsigtede funktion som empowerment, altså myndiggørelse af sovjetborgeren. Det satte behovet for en beslutsom, men ikke helt ligetil re-sovjetisering og disciplinering af be¬ folkningen på dagsordenen som noget, Stalin påbegyndte straks efter sejren den 9. maj 1945. Heri har man en supplerende second ////^-forklaring på den kolde krig i tillæg til den globale ideologiske konflikt med heraf følgende sik™ kerhedsdilemma mellem venstretotalitarismen og det borgerlige demokrati som den oplagte third image-teori.

Generelt indfrier Poulsen flot sin ambition om at forene den nødvendige top down-måiøtmg i den storpolitiske kontekst og elitens politik med hans hovedærinde, bottom-up-analysen af den menige sovjetborgers krig. Når man har læst bogen, forstår man godt, hvorfor Rusland i dag bruger Den Store Fædrelandskrig som redskab for nationdannelse og let forfalder til machtsmo. Så vi har omsider en både fængende, seriøs og forskningsmæssigt up to date fremstilling om den for os europæere altafgørende side af anden verdenskrig. Man fristes til at parallelisere til John Lewis Gaddis' syntese af koldkrigsforskningen We Now Know.

Mette Skak Institut for Statskundskab Aarhus Universitet

## Modtagne bøger

Den Jyske Historiker, Industrimiljøer, nr. 121-122, 2009.

- Internasjonal Politikk 4/08, Oslo: Norsk Utenrikspolitisk Institutt 2008.
- Lauridsen, Jørgen T.; Kjeld Møller Pedersen, Sundhedsøkonomi - Fra teori til praksis, København: Jurist- og Økonomforbundets Forlag A/S 2009.
- Lundkvist, Anders (red.), Dansk Nyliberalisme, København: Frydenlund 2009.
- Mailand, Mikkel, Regulering afarbejde og velfærd - mod nye arbejdsdelinger mel¬ lem staten og arbejdsmarkedets parter; København: Jurist- og Økonomfor¬ bundets Forlag 2008.
- Mundy, Liza, Michelle Obama - en biografi, Århus: Klim 2009.
- Møller, Karsten J., Pra Kaos til Putin - Brudstykker af det moderne Ruslands historie, København: Jyllands-Postens Forlag 2009.
- Møller, Marie Østergaard; Sara Normann Thordsen (red.), Æstetik og politisk magt, Aarhus: Aarhus Universitetsforlag og NSU Press 2008.
- Nielsen, Peter; Lars Poulsen (red.), Værdikampe Økonomi og Samfund 2009, København: Frydenlund 2009.
- Parsons, Craig, How to Map Arguments in Political Science, Oxford: Oxford University Press 2007.
- Petersson, Olof, Vår demokrati, Stockholm: SNS Förlag 2009.
- Rosenfeldt, Niels Erik, The 'Special" World Stalin's power apparatus and the Soviet systemøs secret structures ofcommiinication, København: Museum Tusculanums Forlag 2008.
- Statsvetenskaplig tidskrift 2008/3, årgang 110, Lund: Fahlbeckska stiftelsen 2008.
- Tamm, Ditlev, Global Retskultur - en indføring i komparativ ret på historisk griindlag, København: Samfundslitteratur 2009.
- Thyssen, Ole, Verdenssamfundet, København: Hans Reitzels Forlag 2009.

## Abstracts

Mogens K. Justesen

## Politicai Dilemmas and the Institutional Foundation for Economic Development

Differences In property rights are often identified as being among the most robust variables In terms of explaining cross-national differences In economic growth and development. If secure and universally enforced property rights contribute to produce collectively beneficlal economic results, the questlon becomes why there Is so much variation In the Institutions and rules that regulate property rights. Based in Institutional analysis, artide analyzes why some states and governments establish and enforce property rights that are good for growth whlle others do not. The argument is that the incentive to enforce and protect property rights is shaped by the type of political institu¬ tions in the politicai systems, in particular coalition and power sharing insti¬ tutions. The empiricai analyses show that particularly coalition institutions matter for property rights while the impact of power sharing is less robust.

Giuliano Bonoli and Patrick Emmenegger

## Why Flexicurity in Swetten and Not in Italy? Politics, Path-Dependency and Social Trust

The first decade of the 21st century rnay be remembered for the rebirth of consensus about labor market policy. After three decades of bitter political and ideologicai controversy between a neo-liberal and a traditional social demoeratic approach, a new model, often labeled flexicurity, has emerged that is said to put an end to the old trade-off between equality and efficiency. Several countries are embracing the flexicurity model as a blueprint for labor market reform, but others, mostly countries in the 'Medlterranean Rim', are clearly lagging behind. Why is it so dlfficult for these countries to implement the flexicurity model? The article argues that the application of a flexicurity strategy in these countries is complicated by the lack of social trust between social partners and the state as well as socio-economic traditions that high¬ light the role of labor market regulation as a source of social proteetion.

Michael Baggesen Klitgård and Christilla Roederer-Rynning

## The Varieties of Capitalism and EU's Eastern Enlargement

The objective of this article is to probe the robustness of the varieties of capitalism (VoC) framework In light of national responses to the EU's eastern enlargement. This case provides an interesting terrain to illuminate the institutional determinants of national response strategies to a common set of chal lenges. Explicit theoretical hypotheses are developed, in contrast to much ofthe literature which either uses VoC as a broad perspective or focuses on a n a rrow set of variables. The analysis proceeds to test these hypotheses through a structured-focused comparison of Britain, Denmark and Sweden. Evidence suggests that the logic of the comparative institutional advantage alone does not provide a reliable explanation of the national policy paths. The variety of capitalism research agenda can be improved in three ways: by attending to the interplay between macro-political institutions and meso-level economic arrangements; by refming the conceptua1ization of coordinated märket economies in order to capture key differences between continental economies and Scandinavian economies; and by reexamining the processes by which the sub-fields of economic interactions duster into distinct types of märket economies.

## Asbjørn Sonne Nørgaard and Robert Klemmensen

## Why Does the Opposition Vote in Favör of the Government's Bills? Cooperatism and Parliamentary Accommodation in Denmark, 1958-1999

We ask which strategies minority governments use to get their policy through a potentially hostile parliament. We analyze two speclfic strategies: the use of cooperatistic decision niaking procedures and the making of political accommodations in parliament. The article shows that the two strategies are used differently by different governments. Social democratic prime ministers tend to use the cooperatistic strategy more than their bourgeois counterparts. Political accommodations on the other hand are made by bourgeois governments more often than by social democratic governments. Therefore the article shows that the two strategies are alternative roads to consensus and not as suggested by Lijphart functional equivalents.

## Peter Munk Christiansen and Michael Baggesen Klitgaard

## Behind the Veil of Vagueness: The Danish Amalgamation Reform 2002-2005

The difficulties of implementing major institutional reforms are legendary. Reform programs may face strong resistance from designated losers, fal ter at successive veto points, or stall when multiple decision makers have diverse intended goals. These institutional theories have successfully accounted for the failu re of reform in a number of settings; yet scholars have given less at™ tention to the ways In whlch the strateglc design of a reform program has an independent effect on the fate of reform initiatives. We hypothesize, using the Danish Amalgamation Reform process 2002-2005 as a case, that reform proposals are more likely to succeed when policy entrepreneurs strategically hide their cost-benefit estimations behind a 'veil of vagueness" until the final stages of the reform process. Losers in the reform process are offered limited information about the irnpact of the proposal and are, therefore, less like to mobilize to thwart the reform in the early stages of the process.

## Om forfatterne

Mogens K. Justesen, cand.scient.pol. fra Aarhus Universitet, MSc fra London School of Economics, og ansat ved Institut for Statskundskab, Syddansk Uni¬ versitet, hvor han i 2008 Indleverede sin ph.d.-afhandling. Han beskæftiger sig Især med Institutionel teori og komparativ politik.

Patrick Emmenegger; Asslstant Professor of Comparative Politics at the Universlty of Southern Denmark's Department of Political Science and Public Management and member of the Centre for Welfare State Research. His research focuses on comparative labor market and social policies, the relationship between migration politics and social policies, religion and the welfare state, comparative political economy and macrocomparative research methods. Some of his recent work has been published In the Journal ofEu¬ ropean Social Policy y East European Politics and Society and Swiss Political Science Review.

Giuliano Bonoli, Professor of social policy at the Swiss graduate school for public administration (IDIIEAP), Lausanne. Previously worked at the Universities of Fribourg and Bern in Switzerland, and at the University of Bath in Britain. I le received his PhD at the Un iversity of Kent at Canterbury for a study on pension reform in Europe. Ile has been involved in several national and international research projects on various aspects of social policy His work has focused on pension reform, labor market and family polices, with particular attention paid to the politics of welfare state transformation. He has published soine forty articles and chapters in edited books, as well as a few books.

Michael Baggesen Klitgaard, ph.d, lektor ved Institut for Statskundskab, Syd¬ dansk Universitet. Har bl.a. beskæftiget sig med de senere års reformproces¬ ser i velfærdsstaten og den offentlige forvaltning. Er medforfatter til bogen Den utænkelige reform om strukturreformens tilblivelse og har publiceret i bl.a. Scandinavian Political Studies og Governance. E-mail: mbk@sam.sdu.dk Robert Klemmensen, lektor ved Institut for Statskundskab, Syddansk Univer¬ sitet. Har skrevet afhandling om indgåelse af forlig i det danske Folketing. E-mail: rkl@sam.sdu.dk Christilla Roederer-Rymiing, ph.d., lektor ved Institut for Statskundskab, Syddansk Universitet. Har bl.a. forsket i kollektive handlingsproblemer i en transnational verden, med fokus på EU's landbrugspolitik og institutionelle reformer. Bidrager til Policy-Making in the EU, Helen Wallace, Mark Pollack and Ålasdair Young (eds.) (2009, 6th ed.) og har publiceret i internationale tidsskrifter som Journal ofEuropean Public Policy, Journal of Gommon Märket Studies, Public Administration og West European Politics.

Asbjørn Sonne Nørgaard, professor ved Institut for Statskundskab, Syddansk Universitet. Har i mange år forsket i og skrevet om korporatisme (bl.a. sam¬ men med Peter Munk Christiansen). E-mail: ano@sam.sdu.dk

Peter Munk Christiansen, professor ved Institut for Statskundskab, Aarhus Universitet. Medlem af Magtudredningens forskningsledelse 1998-2004. Har bl.a. beskæftiget sig med interesseorganisationernes politiske rolle og med politiske beslutningsprocesser. Er medforfatter til Den utænkelige reform (2008). E-mail: pmc@ps.au.dk

## Kollektive handlingsproblemer og deres løsninger

Mogens K. Justesen Politiske dilemmaer og det institutionelle fundament for økonomisk udvikling1

Giuliano Bonoli og Patrick Emmenegger Hvorfor er flexicurity mulig i Sverige, men ikke i Italien? Policy, stiafhængighed og social tillid

Michael Baggesen Klitgaard og Christilla Roederer-Rynning Kapitalismens variationer og EU's østudvidelse

Asbjørn Sonne Nørgaard og Robert Klemmensen Hvorfor stemmer oppositionen for regeringens lovforslag? Korporatisme og parlamentariske forlig i Danmark, 1958-1999

Peter Munk Christiansen og Michael Baggesen Klitgaard Reformpolitik bag uklarhedens slør. Den danske strukturreform 2002-2005

Anmeldelser