Konfrontation med drømmen
Forfattere: Per Højholt
Tidsskrift: passage (2001-05-01)

## PER HØJHOLT

## Konfrontation med drømmen

I dette bryst skal alle skygger falde og asken drages forgæves med (mod?) ilden. Vinden i træet er med i fuglens  elskovspagt -: når næbbet brister i sang slukkes alle lys. Sværdet stiger drukkent af  forårets  kumme og blandt de uforløste forledes et træ til løvspring. Ilden tvinger fremmede kærtegn i håndens arabesk på de lukkede sten ånder en mund uden læber. På denne klippe hvor jeg med mit blod rejser  vandets klippe træder jeg ind i mit spejl. Bag lyset og mørket færdes skyggen med klare øjne skjult bag stormen hviler  vinden ensom i sin årstid. Over floden der har mistet sine kærtegn lukker kappen sig om sine dolke. I ørknens time den sene blir jeg Et med med min vandring kildens klareste vand breder jeg over mit ansigt. Fuglens enkle bogstav skal åbne min hånd for en afvej som kan rumme min længsel.

Giv  mig en sten på hånd og fod 0 og dine bønners spejl at bære 0 giv  mig et bæger som kan  tømme mine læber. Giv  mig lerets tørst så jeg kan løse min ørken (vær  tavs min elskede selv  sneen mangler svar). Dybt ved træets fod regnens  fanfare på din hud og løvets purpur mysteriets ånde: Skyggen når lyset uhjælpeligt står i  midten vandet i hvis næb fuglen  kaster  rede på rede. Mørket som går forbi min løftede hånd sejlets bøn til båden om at synke dybere end havet. Blot blod der falder som regn over intet i drømmen der bøjer sit hoved mere lukket end mindet.

Første gang  trykt i Erik Lindegrens tidsskrift, Prisma,  nr.  2.  1950  (ikke siden optrykt,  ikke nævnt i bibliografien i Natur  retur)