Politiske dilemmaer og det institutionelle fundament for økonomisk udvikling
Forfattere: Mogens K. Justesen
Tidsskrift: politica (2009-01-01)

## Mogens K. Justesen

## Politiske dilemmaer og det institutionelle fundament for økonomisk udvikling1

Forskelle i ejendomsrettigheder identificeres ofte som en af de mest robuste for™ klarende faktorer på økonomisk vækst og udvikling på tværs af lande. Hvis sikre og universelt håndhævede ejendomsrettigheder bidrager til at skabe kollektiv økonomisk fremgang, bliver spørgsmålet imidlertid, hvorfor der er så stor va¬ riation i de institutioner og regler, der regulerer ejendomsrettigheder. Med ud¬ gangspunkt i institutionel teori søger denne artikel at analysere, hvorfor nogle stater og regeringer etablerer og håndhæver ejendomsrettigheder, der fremmer økonomisk vækst, mens andre ikke gør dette. Argumentet er, at incitamentet til at håndhæve og beskytte ejendomsrettigheder er formet af karakteren af politiske institutioner, i særdeleshed koalitioner og magtdeling i det politiske system. De empiriske analyser viser, at i særdeleshed koalitionsinstitutioner har betydning for ejendomsrettigheder, hvorimod effekten af politisk magtdeling er mindre robust.

Et af de væsentligste spørgsmål i samfundsvidenskaberne vedrører, hvorfor nogle lande er rige, mens andre er fattige. Høj og stabil økonomisk vækst over tid er generelt en forudsætning for økonomisk udvikling. Betydningen af økonomisk vækst for samfunds kollektive økonomiske udvikling under™ streges på glimrende vis af Rodrik (2007: 2), som fremhæver, at 'historically nothing has worked better than economic growth in enabling societies to improve the Life chances of their members, including those at the bottom". Økonomisk vækst og udvikling kan således et langt stykke hen ad vejen be¬ tragtes som et kollektivt gode, der gavner brede grupper i befolkningen, li¬ gesom konsekvenserne af økonomisk underudvikling også generelt rammer brede befolkningsgrupper og i langt mindre grad politiske og økonomiske eliter.

I forsøget på at forklare hvorfor der er så stor variation i vækst og velstand på tværs af lande, har en lang række studier fokuseret på det institutionelle fundament for økonomisk vækst. Interessen for dette emne er ikke mindst foranlediget af, at institutionelle faktorer som sikre ejendomsrettigheder og politisk demokrati korrelerer ganske højt med økonomisk velstand, mens kausaliteten i forholdet mellem disse variable er omstridt (Lipset, 1959; Acemoglu et al., 2001, 2008; Boix and Stokes, 2003; Glaeser et al., 2004; Rodrik et al., 2004; Persson og Tabellin i, 2007; Justesen, 2008a, 2008b). Inden for den del af litteraturen, der beskæftiger sig med de økonomiske konsekvenser af (politiske) institutioner, har fokus især været på den økonomiske betyd¬ ning af politiske regimer, og i særdeleshed hvorvidt diktatur eller demokrati har betydning for økonomisk vækst (Sirowy og Inkeles, 1990; Przeworski og Limongi, 1993; Przeworski et al, 2000; Olson, 2000; Doucouliagos og Ulubasoglu, 2008). De empiriske resultater er imidlertid ganske blandede og ikke særligt konsistente. I kølvandet på de banebrydende teoretiske og histo¬ riske analyser af North og Thomas (1973) og North (1981, 1990) har en an¬ den gren inden for den institutionelle litteratur fokuseret på de økonomiske konsekvenser af ejendomsrettigheder.2 Det teoretiske argument har typisk fremhævet, at ejendomsrettigheder mindsker transaktionsomkostningerne ved handel og udveksling af varer og skaber en incitamentsstruktur, der gør det fordelagtigt at producere, arbejde og handle, eftersom et eventuelt fremti¬ digt afkast fra nutidige aktiviteter ikke mistes eller konfiskeres (North, 1990; Olson, 2000).3 Teorien understøttes af resultater fra en lang række empiriske studier, der peger på, at sikre og universelt håndhævede ejendomsrettighe¬ der har en forholdsvis robust og positiv effekt på økonomisk vækst. Knack og Keefer (1995) var blandt de første, der empirisk fandt belæg for en sådan sammenhæng, og dette resultat er blevet reproduceret af en lang række efter¬ følgende studier (fx Hall og Jones, 1999; Rodrik et al., 2004; Acemoglu et al., 2001, 2005; Acemoglu og Johnson, 2005; Justesen, 2006, 2008a, 2008b).

Hvis klart definerede, håndhævede og sikre ejendomsrettigheder fremmer økonomisk vækst og økonomisk udvikling som kollektive goder, så bliver spørgsmålet, hvorfor der er så stor variation i de regler og institutioner, der regulerer ejendomsrettigheder på tværs af lande.4 Hvis sikre og universelt håndhævede ejendomsrettigheder bidrager til at skabe værdifulde kollek¬ tive gevinster i form af økonomisk vækst og udvikling - som postuleret af den empiriske litteratur om emnet - må vi med andre ord spørge, hvorfor ejendomsrettigheder håndhæves og beskyttes i nogle lande men ikke i andre. Dette er et spørgsmål, der har været genstand for langt mindre interesse end spørgsmålet om de økonomiske konsekvenser af ejendomsrettigheder. Efter¬ som ejendomsrettigheder specificeres og håndhæves af aktører i det politiske system, dets institutioner og organisationer, bliver det virkeligt interessante spørgsmål i forlængelse heraf, hvorfor stater og regeringer i nogle lande etab¬ lerer og håndhæver institutioner, der fremmer økonomisk vækst og udvik¬ ling, mens stater og regeringer i andre lande ikke gør dette. Med andre ord, hvorfor vælger nogle stater og regeringer at etablere, fastholde og håndhæve et institutionelt set-up, der fremmer økonomisk vækst, mens andre ikke gør dette? Formålet med denne artikel er at kaste lys over dette spørgsmål. Med udgangspunkt i en teoretisk og empirisk analyse vil artiklen søge at forklare, hvorfor der er så stor variation i ejendomsrettigheder på tværs af lande, her¬ under hvorfor det nogle gange er rationelt for regeringer og politiske eliter at etablere og håndhæve institutioner, der er kollektivt inoptimale. På trods af at mange empiriske analyser af forholdet mellem politiske regimer og øko¬ nomisk vækst ikke peger i nogen entydig retning (Przeworski og Limongi,

1993; Doucouliagos og Ulubasoglu, 2008), antyder analysen, at politiske in™ stitutioner har indirekte betydning for økonomisk vækst via deres indflydelse på ejendomsrettigheder.

Artiklen er struktureret som følger. Det følgende afsnit leverer en teore¬ tisk analyse af ejendomsrettigheders politiske og institutionelle fundament. Dernæst beskrives data øg metode, der ligger til grund for de empiriske ana¬ lyser, som præsenteres i det følgende afsnit. I konklusionen opsummeres de væsentligste resultater.

## Ejendomsrettigheder som politiske institutioner

Der har i de senere år været en fornyet interesse for historiske årsager til va¬ riationer i ejendomsrettigheder på tværs af lande. I særdeleshed har en række analyser af fx La Porta et al. (1999), Åcemoglu et al. (2001), Åcemoglu og Johnsøn (2005) og Levine (2005) kastet et vigtigt lys over den rolle, som den europæiske kolonisering af den tredje verden har spillet før udviklingen af ejendomsrettigheder i de koloniserede lande. Imidlertid er disse studier for¬ bavsende tavse om, hvilken rolle politik, politiske valg øg politiske institutio¬ ner spiller for ejendomsrettigheder. Dette kan undre, eftersom de regler og institutioner, der regulerer transaktioner på markeder, i høj grad specificeres, implementeres og håndhæves inden for det politiske system (North, 1990: 48; Weingast, 1993, 1995, Olson, 1993, 2000).

Hvis ejendomsrettigheder har betydning for økonomisk udvikling, be¬ tyder det, at stater, regeringer og deres organisationer spiller en afgørende rolle for, i hvilket omfang ejendomsrettigheder er effektivt sikrede og uni¬ verselt håndhævede. Statens grundlæggende rolle består i, at staten har et (legitimt) monopol på anvendelse af tvang inden for et givent geografisk område (North, 1981: 21). Dette giver statsapparatet og dets organisationer -domstole, bureaukrati og politi - unikke beføjelser til øg muligheder for at håndtere konflikter mellem borgere og løse kollektive handlingsproblemer. En stærk øg effektivt stat er derfor en nødvendig forudsætning for, at ejendomsrettigheder håndhæves. Imidlertid udgør en stærk stat også en potentiel trussel mod ejendomsrettigheder. Problemet er, at en stat, der er stærk nok til at beskytte og håndhæve ejendomsrettigheder, også er stærk nok til at krænke ejendomsrettigheder og konfiskere borgernes velstand og investeringer (Weingast, 1993, 1995). Dette skaber et fundamentalt politisk dilemma, eftersom tilstedeværelsen af en stærk stat er en forudsætning for, at ejendomsrettigheder håndhæves og beskyttes, samtidig med at staten også via sine magtbeføjelser kan underminere det institutionelle fundament for økonomisk udvikling.

I denne forbindelse er det relevant at skelne mellem, hvorvidt stater hånd¬ hæver ejendomsrettigheder selektivt eller universelt (Håber et al., 2003:

21-22). Hvis ejendomsrettigheder håndhæves selektivt - og minder om et privat gode - gavner disse alene en udvalgt elite, fx jordbesiddende eliter, industrimagnater, militærledere, bureaukratiske eliter mv. Håndhæves ejen™ domsrettigheder selektivt, giver det staten og politiske eliter mulighed for at agere som et diskriminerende monopol (North, 1981: 23), der beskytter og håndhæver ejendomsrettigheder for udvalgte grupper til gengæld for politisk støtte og skatteindtægter. Selektiv håndhævelse af ejendomsrettigheder er så™ ledes en ganske effektiv strategi til at skabe politisk opbakning og loyalitet blandt udvalgte, magtfulde grupper i samfundet. Hvis ejendomsrettigheder håndhæves universelt -og minder om et offentligt gode - er ejendomsret™ tigheder ikke et privilegium for udvalgte eliter, men er udstrakt til alle bor™ gere i samfundet. I dette tilfælde agerer staten ikke som et diskriminerende monopol, men snarere som en neutral tredjepart, der håndhæver og beskyt™ ter ejendomsrettigheder universelt. Dvs. at der er et ensartet sæt af regler, der regulerer kontrakter, ejendomsrettigheder og markedstransaktioner, og at disse regler håndhæves universelt og således har gyldighed for alle borgere i samfundet.

Som et instrument til at generere økonomisk vækst er det imidlertid, som fremhævet af North og Weingast (1989: 803), ikke tilstrækkeligt, at et gi¬ vent sæt af ejendomsrettigheder etableres; staten og regeringen må ligeledes forpligte sig til at håndhæve og beskytte ejendomsrettigheder både nu og i fremtiden. Denne problematik vedrører det såkaldte tidsinkonsistens-problem (Kydland og Prescott, 1977; Acemoglu et al., 2005). I sin essens vedrører dette problem, hvordan borgere og investorer kan være sikre på, at staten og regeringen også fremadvendt vil håndhæve og beskytte det sæt af ejen¬ domsrettigheder, der eksisterer i udgangspunktet, og ikke bruge deres pri¬ vilegerede magtposition til at ekspropriere velstand og investeringer. Dette problem er særligt relevant, eftersom mange investeringer besidder et dyna¬ misk element, der betyder, at eventuelle afkast fra nutidige aktiviteter først realiseres i fremtiden (Persson and Tabel lin i, 2000: 277-278; Stasavage, 2002: 41; Acemoglu et al., 2005: 430). Hvis borgere og investorer således anticipe¬ rer, at regeringen ikke har et incitament til at beskytte ejendomsrettighe¬ der i fremtiden, kan dette bidrage til at mindske omfanget af investeringer. Spørgsmålet er så, hvorfor der på tværs af lande er variation i måden, hvorpå ejendomsrettigheder håndhæves, samt i hvilket omfang stater og regeringer er forpligtet til at håndhæve ejendomsrettigheder.

## Ejendomsrettigheders institutionelle fundament

For en stor dels vedkommende kan dette spørgsmål analyseres med udgangs¬ punkt i politiske institutioner (Justesen, 2008a). Særligt to typer politiske in¬ stitutioner - koalitionsinstitutioner og magtdelingsi nstitutioner har direk- te implikationer for, dels hvorvidt ejendomsrettigheder håndhæves selektivt eller universelt, dels i hvilket omfang regeringer har mulighed for at agere tidsinkonsistent og ændre et givent sæt af ejendomsrettigheder. Koalitionsinstitutioner har betydning for størrelsen på det, som Bueno de Mesquita et al. (2003) kalder the winning coalition eller den 'vindende koalition" - i et samfund. Dvs. den gruppe eller de grupper i samfundet, hvis politiske støtte er nødvendig, for at deres foretrukne politiske ledere eller partier enten kan opnå regeringsmagten eller forblive i regering. Enhver regering - uanset om denne er demokratisk valgt eller ej - er afhængig af politisk støtte fra denne koalition (Buena de Mesquita et al., 2003: 7-8; Weingast, 1995: 348, Wintrobe, 1998). Regeringer og politiske ledere er således ansvarlige over for denne 'vinderkoalition".

Eftersom enhver regering og dens bagvedliggende koalition er gensidigt afhængige afhinanden, betyder dette videre, at de indgår i en form for 'han¬ del", hvor koalitionens politiske støtte udveksles for goder leveret af regerin¬ gen (Olson, 1993, 2000; Bueno de Mesquita et al., 2003: 51). Et led i denne handel består i, at regeringer kan håndhæve ejendomsrettigheder for med¬ lemmerne af den bagvedliggende koalition. Dette betyder på den ene side, at hvis koalitionen er lille, og regeringer kun er ansvarlige over for en elite i samfundet, så har regeringen alt andet lige et stærkere incitament til at håndhæve ejendomsrettigheder selektivt for at bevare den politiske opbak¬ ning fra koalitionen. I takt med at koalitionsstørrelsen øges, bliver regeringer på den anden side ansvarlige over for større og mere heterogene grupper i samfundet. I denne situation afhænger en regerings overlevelse af støtten fra et større segment i samfundet. Dette betyder, at regeringer vil have et incitament til at håndhæve ejendomsrettigheder for bredere grupper i sam¬ fundet. Når størrelsen på regeringers bagvedliggende koalition øges, bliver regeringer således ansva rlige over for et bredere udsnit af samfundet, og som følge deraf er der grund til at forvente, at ejendomsrettigheder i højere grader håndhæves universelt snarere end selektivt.

Alt imens koalitionsstørrelsen har implikationer for, hvorvidt ejendoms¬ rettigheder håndhæves selektivt eller universelt, siger koalitionsstørrelsen i sig selv ikke meget om, hvorvidt regeringer diskretionært kan ændre et gi¬ vet sæt af politikker og institutioner, uanset om disse er efficiente eller ej. Ifølge North og Weingast (1989) har primært omfanget af magtdeling mel¬ lem såkaldte veto-aktører betydning for regeringers muligheder for at agere tidsinkonsistent og diskretionært ændre et givent sæt af ejendomsrettigheder. Omfanget af magtdeling mellem veto-aktører -dvs. politiske aktører, der skal godkende eller undlade at blokere en given politisk beslutning (Tsebelis, 2002: 19) - har betydning for, om der er institutionelle rammer, der begræn¬ ser regeringers mulighed for at agere tidsinkonsistent og diskretionært ændre et givet sæt af ejendomsrettigheder (North og Weingast, 1989; Acemoglu et al, 2005). En øget grad af magtdeling medfører således, at det bliver mere omkostningsfuldt at ændre det sæt af ejendomsrettigheder, der eksisterer I udgangspunktet. Magtdeling mellem veto-aktører betyder ligeledes, at æn¬ dringer I sættet af status quo ejendomsrettigheder skal vedtages ved enstem¬ mighed, hvorved forandringer I forhold til status quo for så vidt som de er mulige - medfører Pareto-forbedringer 1 forhold til udgangspunktet.

Omvendt er det også klart, at en øget grad af magtdeling vil tendere til at fastlåse de Institutioner og ejendomsrettigheder, der eksisterer I udgangs™ punktet, uanset om disse er håndhævet selektivt eller universelt (jf. Cox og McCubblns, 2001; Tsebelis, 2002; Justesen, 2008a). Så selvom magtdeling påvirker, I hvilken grad regeringer diskretionært kan ændre et givent sæt af ejendomsrettigheder, kan magtdeling i teorien Ikke forventes at have lige så entydige effekter på ejendomsrettigheder som koalitionsstørrelsen.

Disse overvejelser vil i det følgende blive anvendt som fundament for at teste to hypoteser, der relaterer politiske Institutioner til ejendomsrettig¬ heder. Ud fra koalitionsargumentet forventes ejendomsrettigheder at blive håndhævet for bredere grupper I samfundet I takt med, at regeringers bag¬ vedliggende koalition øges. Forventningen på baggrund af magtdelingsargumentet er mindre entydig. Men for så vidt som ændringer I sættet af status quo ejendomsrettigheder skal vedtages ved enstemmighed blandt de relevante veto-aktører, er der som anført af North og Weingast (1989) og Acemoglu et al. (2005) grund til at forvente, at en øget grad af magtdeling vil tendere til at føre til mere sikre ejendomsrettigheder, der er håndhævet for større grupper i samfundet. Formålet med de efterfølgende afsnit er at teste disse teser på et datamateriale for et bredt udsnit af verdens lande.

## Data og metode

Analyserne nedenfor foretages med udgangspunkt i paneldata, hvor to mål for ejendomsrettigheder vil blive anvendt som afhængige variable, mens en indikator for koalitionsstørrelse og to indikatorer for magtdeling i det politi¬ ske system udgør de primære uafhængige variable. Det ene af de to indeks for ejendomsrettigheder stammer fra Fraser Institute's (2007) mål for beskyttel¬ sen og håndhævelsen af ejendomsrettigheder. Dette er et bredt anvendt mål for ejendomsrettigheder og er blevet brugt i studier af eksempelvis Carls¬ son og Lundström (2002), Dawson (2003) og Justesen (2008b). Det andet in¬ deks stammer fra de komponenter af de såkaldte ICRG-data (McTernan and Sealy, 2004), som Knack og Keefer (1995) har samlet i et separat datasæt,5 der også skulle udtrykke, i hvilket omfang ejendomsrettigheder er sikre og håndhævede. Disse data er ligeledes bredt anvendt og indgår i studier af ek¬ sempelvis Knack and Keefer (1995), Barro (1997), Hall and Jones (1999), Ace- moglu et al. (2001) og Acemoglu og Johnson (2005). I begge tilfælde angiver høje værdier, at ejendomsrettigheder er sikre og universelt håndhævede. En svaghed ved variablene er dog, at de ikke - som i teorien - giver mulighed for at skelne mellem netop disse to dimensioner: sikre vs. usikre og universelle vs. selektive ejendomsrettigheder. Til trods for variablenes udbredte anven¬ delse skal det således fremhæves, at begge udgør imperfekte vurderinger af ejendomsrettigheders sikkerhed og håndhævelse, og således skal de betragtes som grove proxy-variable for det underliggende teoretiske begreb og dets forskellige dimensioner.6

Som mål for størrelsen af regeringers winning coalition og de koalitionsinstitutioner, disse bygger på, anvendes data fra Bueno de Mesquita et al. (2003). Dette mål bygger videre på det såkaldte Polity IV datasæt, der inde¬ holder information om en række institutionelle karakteristika ved politiske regimer (Marshall og Jaggers, 2005). På baggrund af disse data har Bueno de Mesquita et al. (2003) konstrueret et indeks, som udtrykker i hvilken grad re¬ geringer er afhængige af støtte og opbakning fra snævre eller brede grupper i samfundet. Høje værdier angiver, at regeringer er afhængige af opbakning fra en bred koalition i samfundet (Bueno de Mesquita, 2003: 135). Som mål for omfanget af magtdeling i det politiske system anvendes to indeks, hvoraf det ene checks - er udviklet af forskere med tilknytning til Verdensban¬ ken, mens det andet - polcon eller politicai constminst - er udviklet af Henisz (2000).7 Begge indeks søger på baggrund af objektive kriterier at kvantifi¬ cere omfanget af magtdeling mellem uafhængige veto-aktører i det politiske system, uanset om disse er institutionelle (fx antallet af lovgivende kamre) eller partipolitiske (fx partier i koalitionsregeringer). CVja'fo-indekset vægter dog i højere grad end po/rørø-indekset partipolitiske veto-aktører, der indgår i koalitionsregeringer. Polcon-variablen tager i udgangspunktet højde for, at effekten af at tilføje yderligere veto-aktører - fx fra tre til fire - er aftagende, hvorimod checks-indekset ikke gør dette, hvorfor det er logaritmisk transfor¬ meret.

Et relevant spørgsmål i forbindelse med analysen af både koalitions- og magtdelingsvariablene er, om disse blot er udtryk for mere konventionelle mål for politisk demokrati. På den ene side er det klart, at der er et betyde¬ ligt overlap mellem graden af demokrati, og hvorvidt koalitionsinstitutioner er inklusive, samt om regeringer hviler på bredere koalitioner i samfundet. Tilsvarende udgør politisk magtdeling også en del af landes demokratiske institutioner (Held, 1996: 70-120; Lijphart, 1999). Derfor kan man også med god grund referere til koalitions- og magtdelingsinstitutioner som en del af et lands demokratiske institutioner. Det kan dog diskuteres, om koalitionsinstitutioner samt politisk magtdeling er nødvendige forudsætninger for ek¬ sistensen af politisk demokrati, ligesom disse institutioner ikke nødvendigvis siger meget om omfanget af vælgerdeltagelse ved valg eller omfanget af ci¬ vile rettigheder fx ytrings™, presse™ og foreningsfrihed - som karakteristika ved moderne demokratler. Ud over de institutionelle variable, Indgår også en række kontrolvariable I analyserne. Disse er:

- BNP per capita, der Indgår som mål for landes økonomiske velstand. Givet at etableringen af institutioner er omkostningsfuld, er forventningen, at øget velstand genererer ressourcer, der er nødvendige for at etablere og vedligeholde Institutioner, der beskytter og håndhæver ejendomsrettighe¬ der (La Porta et al., 1999: 223-224; Przeworski et al., 2000: 162-163; Keefer og Knack, 2002: 139). Data er fra Penn World Tables (Summers et al, 2004).
- Uddannelse. Her er forventningen, at befolkninger med et højere uddan™ nelsesniveau alt andet lige vil efterspørge institutioner såsom ejendoms™ rettigheder, der medfører, at man kan drage økonomisk fordel af Inve™ steringer I uddannelse (jf. Svensson, 1998; Glaeser et al., 2004). Data er fra Verdensbankens World Development Indicators (World Bank, 2002), og måler secondary school enrohnent.
- Naturressourcer defineret som eksport af fossile ressourcer som olie, kul, og gas. Denne variabel udtrykker, hvor vigtige naturressourcer såsom olie er for nationale økonomler, og er Inkluderet for at kontrollere for, om natur¬ ressourcer virker hæmmende på regeringers incitament til at udvikle andre (eksportsektorer i økonomien ved etablere og beskytte ejendomsrettigheder (jf. Ross, 1999).
- Populationsstørrelse, der indgår for at kontrollere for, om lande med store befolkninger har 'stordriftsfordele" ved etableringen af offentlige goder og institutioner, som diskuteret af Spolaore (2006). Data er fra Penn Wor¬ ld Tables (Summers et al, 2004).
- Vækst i befolkningstæthed inkluderes, eftersom North og Thomas (1973: 19) diskuterer, hvorvidt øget befolkningstæthed øger efterspørgslen efter sik¬ re ejendomsrettigheder. Data er fra Penn World Tables (Summers et al., 2004) og Global Development Network Growth Database (2005).
- Økonomisk ulighed målt ved gi n i-koeffic ienten indgår for at tage højde for, at det i økonomisk polariserede lande ofte vil være vanskelligt at skabe sikre og universelt håndhævede ejendomsrettigheder, fordi høj økonomisk ulighed øger sandsynligheden for omfattende fordelingspolitiske konflik¬ ter og radikale ændringer i de institutioner, der eksisterer i udgangspunk¬ tet (Keefer og Knack, 2002; Easterly et al., 2006). Data er fra Babones og Alvarez-Rivadulla (2007).
- Tre dummy-variable, der vedrører et lands status som tidligere koloni. Den før¬ ste af disse indikerer ganske simpelt, om et givent land har været under¬ lagt europæisk kolonisering på et givet tidspunkt i dets historie. Her er en

mulig forventning, at europæiske kolonimagter systematisk har etableret institutioner i de koloniserede lande, der gør det fordelagtigt og muligt at ekspropriere velstand og ressourcer, og at regeringer i ekskolonier har fastholdt disse institutioner efter uafhængigheden på grund af deres for¬ delingsmæssige konsekvenser. De to andre dummy-variable angiver, om landes retssystemer er baseret på Britisk Common Law eller Fransk Civil Law. Ifølge La Porta et al. (1999) og Levine (2005) skulle forventningen her være, at retssystemer baseret på førstnævnte er mere befordrende for udviklingen af sikre ejendomsrettigheder, idet Common Law over tid er udviklet for at beskytte individer og deres ejendom mod arbitrær ekspro¬ priation fra statsmagten.

- Et fuldt sæt afregionale dummy-variable samt etfuldt sæt afperiode-dummyer} Disse er i det store hele ateoretiske variable, som er inkluderet for at kon¬ trollere for uobserverede tidsinvariante faktorer, der varierer på tværs af regioner (regionale dummier) og for eksogene begivenheder, der er fælles for alle lande (periode-dummier).
- Endeligt inkluderer nogle af analyserne en afhængig variabelfra denforrige periode (en såkaldt lagged afhængig variabel).

Med dette udgangspunkt er der udført en serie regressionsanalyser for data fra 1970-2000 (for Fraser Institute-variablen) og 1980-1995 (for ICRG-variablen). Et problematisk forhold ved at anvende mål for institutioner som afhængige variable er, at institutioner er træge og forandres langsomt. Der¬ for vil der i udgangspunktet være en betydelig autokorrelation i residualerne, når paneldata anvendes. I analyserne nedenfor søges dette problem håndteret dels ved hjælp af en serie modeller, hvor residualerne specificeres til at følge en første-ordens autoregressiv process (AR(1)), dels ved at inkludere en lagged afhængig variabel på højresiden afregressionsligningen (Beck, 2001: 279; Beck og Katz, 2004; Kittel og Winner, 2002: 15; Frees, 2004: 279). Det skal dog nævnes, at det ikke er uproblematisk at inkludere en lagged afhængig va¬ riabel, eftersom denne vil indeholde en stor del af effekten af de substantielt interessante uafhængige variable (Achen, 2000: 13-14; Plumper et al., 2005: 336-343).9 En lagged afhængig variabel vil derfor tendere til (kunstigt) at un¬ dertrykke de øvrige variables substantielle og statistiske signifikans (Achen, 2000). Desuden betyder inklusionen af en lagged afhængig variabel, at den afhængige variabel transformeres til at modellere partielle justeringsproces¬ ser og derved udtrykker effekten af de uafhængige variable på (partielle) æn¬ dringer i den afhængige variabel (Kittel og Winner, 2002: 15-16). Endelig skal det nævnes, at koefficienterne i modeller med laggede afhængige variable udtrykker den umiddelbare effekt af den uafhængige variable, hvorimod den langsigtede effekt er givet ved , hvor fi er koeffienten for den uafhængige variabel, og Å er koefficienten for den laggede afhængige variabel (Kittel og Winner, 2002: 18).

## Empiriske resultater

Givet sættet afvariable specificeret ovenfor og under hensyntagen til de øko¬ nometriske forhold ligeledes diskuteret ovenfor, er resultaterne fra en serie regressioner med Indeksene for ejendomsrettigheder som afhængige variable og målene for politiske Institutioner som nøgle-uafhængige variable vist I tabel 1. Alle kontrolvariable Indgår I regressionerne, men af pladshensyn er resultaterne for de regionale dummier og perlodedummierne Ikke vist (resul¬ tater er tilgængeligt på opfordring).10

Tabel 1 viser 12 regressioner, hvor de to Indeks for ejendomsrettigheder skiftevis Indgår som afhængige variable. Alle uafhængige variable Indgår med en tidsmæssig forskydeise (t-1) for at minimere endogenitetsproblemer (jf. Frees, 2004: 11). Resultaterne I model 1-6 er baseret på Prais-Winsten regressioner med panel-korrigerede standardfejl og første-ordens autore¬ gressive residualer. Resultaterne I model 7-12 er baseret på OLS med en lag¬ ged afhængig variabel, og hvor standardfejlene ligeledes er panel-korrigerede (Beck og Katz, 1995). Den nederste del af tabellen viser resultater fra en række specifikationstests for autokorrelation samt for Inklusion af dum¬ myvariablene for regioner og perioder. Inklusionen af en lagged afhængig variabel I OLS-modellerne er oftest tilstrækkelig til at Imødegå problemer med autokorrelation, men i to tilfælde forbliver der en mild grad af autokor¬ relation i residualerne. Desuden viser tabellen beregninger af langsigtseffekten af politiske institutioner.

Ilvis vi starter med sættet af kontrolvariable i tabel 1, så er resultaterne nærmest fuldstændigt i overenssternmelse med forventningerne og den eksi¬ sterende litteratur inden for området. Som forventet ændres ejendomsrettig¬ heders karakter dvs. hvorvidt disse er sikre eller ej og håndhævet universelt eller selektivt generelt med indkomstniveauet på den forventede måde. Et problem i denne sammenhæng er dog, at ejendomsrettigheder også påvirker økonomisk velstand over tid, som vist af en række tidligere studier (fx Knack og Keefer, 1995; Hall og Jones, 1999; Rodrik et al., 2004; Acemoglu et al., 2001, 2005; Justesen, 2008a, 2008b). Det betyder, at et højt nutidigt indkomst¬ niveau generelt er en indikation på, at der har eksisteret sikre ejendomsret¬ tigheder i fortiden (Clague et al., 2003: 153). Ikke desto mindre forsøges dette problem imødegået ved at bruge BNP-værdier for den forrige periode som uafhængig variabel. Således har mere velstående lande generelt mere sikre og bredtfavnende ejendomsrettigheder, hvilket korresponderer med tidligere resultater fra Svensson (1998), La Porta et al. (1999), Clague et al. (2003) og Adserå et al. (2003). Uddannelsesvariablen er på den anden side insignifikant Tabel 1.

| 12 Fraser    | OLS PCSE LDV   | 0.4 4* (6.963) 0.007 (0.338) 0.146 (4.500) 0.000 (0.747) -0. 1* (-3.326) 0.0 4* (1.798) 0.468 (1.328) -o. or* (-1.685) 0.013* (1.776) -0. 27* (-5.777) 0.002 (0.384)                                                                                   | 419 99 0.79 1249.2* -0.13                                                          |
|--------------|----------------|--------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------|------------------------------------------------------------------------------------|
| 11 ICRG      | OLS PCSE LDV   | 0.519* " (9.558) 0.021 (0.536) 0.091 (2.001) o.oor (1.943) -0.0 0 £-0.898) 0.021* (2.695) 0.230 (0.641) -0. 1* (-3.525) 0.018 (1.446) -0.023 (-4.665) -0.013 (-0.434)                                                                                  | 247 89 0.89 18.8* * -0.30 (1.98)* 0.044                                            |
| 10 Fraser    | OLS PCSE LDV   | 0.4 2* ' (7.165) 0.042* (1.802) 0.139* (4.105) 0.000 (0.548) -o. or*; (-3.021) 0.0 3* (2.265) 0.577 (1.564) -o. or* (-1.905) 0.010 (1.216) -0. 3Z* 1 (-5.504) 0.014 (1.341) 436                                                                        | 99 0.78 1074.3* ' -0.20 VM                                                         |
| 9 ICRG       | OLS PCSE LDV   | 0.506* (9.376) 0.064 (1.079) 0.090* (2.404) 0.0 1*4 (2.385) -0.0 0 (-0.682) 0.020* * (2.744) 0.129 (0.315) -o. r* (-2.739) 0.018* (1.749) -0. 2 * (-3.555) -0.0 8 (-0.284)                                                                             | 250 90 0.89 31.61* -0.23                                                           |
| 8 Fraser     | OLS PCSE LDV   | 0.432* (7.597) 0.048 (1.909) 0.136* (4.220) 0.000 (0.563) -o. r* (-2.843) 0.0 5* (2.751) 0.675 (1.857) -0. 1* (-2.173) 0.007 (0.822) -0.035 (-6.531) 0.011 (1.295)                                                                                     | 431 99 0.78 961.1* -0.17 m                                                         |
| 7 ICRG       | OLS PCSE LDV   | 0 49 * * (8.524) 0.053 (2.144) 0.093* (1.977) o.o r* (1.975) -0.0 0 (-1.066) 0.024 (0.814) -o. r* (-3.790) 0.017* (1.779) -0. 24* (-4.310) -0.010 (-0.337)                                                                                             | 247 89 0.89 40. r** -0.23                                                          |
| 6 Fraser     | PW PCSE AR(1)  | - 0.031 (M57) 0.253 (9.586) 0.000 (0.295) -0. 1* (-2.052) 0.0 9* (1.794) 0.369 (0.732) -0. 2* (-3.150) 0.006 (0.532) -0. 52* (-4.907) -0.0 1 (-0.0945)                                                                                                 | 458 99 0.64 373.8* 0.39                                                            |
| 5 ICRG       | PW PCSE AR(1)  | - 0.074* &.475J 0.305 (3.436) -0.0 0 (-0.168) -o. or* (-2.464) 0.028* (2.493) 0.118 ' (0.192) -0. 2* (-3.929) -0.0 4 (-0.128) -0.067 (-4.875) -0.013 (-0.414)                                                                                          | 321 89 0.78 565.8* 0.29                                                            |
| 4 Fraser     | PW PCSE AR(1)  | 0.075* (2.052) 0.248* (9.973) 0.000 (0.0799) -0. 01* (-1.759) 0.0 5* (1.849) 0.511 (1.026) -0. 2* (-3.587) 0.006 (0.413) -0. 57* (-6.899) 0.016 (1.043)                                                                                                | 475 99 0.60 769.5* * 0.39                                                          |
| 3 ICRG       | PW PCSE AR(1)  | 0.1 0* (2.451) 0.308* (3.618) -0.0 0 (-0.427) -o. or* -2.262) 3.024*^ ;2.122) -0.014 (-0.0231) -0. 2* -3.419) ).008 '0.349) -0. 60* (-6.482) -0.0 0 (-0.0132)                                                                                          | 327 90 0.78 473.8* 0.29                                                            |
| 2 Fraser     | PW PCSE AR(1)  | 0.098* (3.049) 0.234* (10.52) 0.000 (0.0352) -o.o r (-1.714) 0.0 9* (3.643) 0.610 (1.220) -0. 2* (-4.094) 0.001 (0.0449) -0.059 (-6.662) 0.009 (0.721)                                                                                                 | 470 99 0.62 391.3* 0.37                                                            |
| 1 ICRG       | PW PCSE AR(1)  | 0.126* (5.152) 0.29 * (3.386) -0.0 0 (-0.401) -o. r* (-3.030) 0.032 (2.515) 0.095 (0.155) -0. 3* (-4.844) -0.0 1 (-0.0303) -0. 63* (-7.090) -0.0 5 (-0.179)                                                                                            | 323 89 0.79 180.6* 0.27                                                            |
| Model ov D V | Metode         | Lagged DV, t-1 Koalitioner, t-1 Pol. eonstraints, t-1 (log)Checks, t-1 (log)BNP cap., t-1 Uddannelse, t-1 Olieeksport, t-1 (log)popi latioi , t-1 A i pop.-tæthed, t-1 Ulighed (gini), t-1 Britisk rets radit on Fransk retstradit on Tidligere koloni | Observationer Lande Ri X^(regioner, perioder) Autokor elation, er Langsigtsef ekt, |

Den afhængige og periode på opfordring. PW PCSE A R( udregnet som kolonier perioder. værdier af cienten for de er signif kant mål for p&lt;0.01, ** p&lt;0.05, * p&lt;0.1.

I de fleste regressioner og udviser Ikke nogen entydig effekt på ejendoms™ rettigheder. Uddannelse og Indkomstniveau korrelerer dog meget højt, og effekten af uddannelse kan derfor være Indfanget af BNP-variablen. Olieeks¬ port som proxy for landes righoldighed på naturressourcer har ligeledes den forventede negative effekt (jf. Ådserå et al., 2003: 262-265). Dette Indikerer, at den såkaldte 'ressourceforbandelse" - det forhold, at lande, der er righol¬ dige på naturressourcer, generelt har lavere vækst end lande med knaphed på naturressourcer (Sachs og Warner, 2001) - kan have et Institutionelt fun¬ dament, fx fordi det Institutionelle fundament for økonomisk vækst I andre (eksportsektorer I økonomlen Ikke udvikles. Af de to demografiske variable -populationsstørrelse og vækst I befolkningstæthed - har kun førstnævnte en statistisk signifikant effekt på ejendomsrettigheder. Også gini-koefficienten som mål for graden af ulighed har den forventede negative effekt og er signifikant i alle regressionerne. Dette korresponderer med resultaterne fra Svensson (1998), Keefer og Knack (2002) og Easterly et al. (2006) og viser, at økonomisk ulighed i udgangspunktet er hæmmende for etableringen af sikre og universelt håndhævede ejendomsrettigheder. Tilsvarende er resultaterne for koloni-dummierne også I overensstemmelse med resultater fra tidligere studier. Hvorvidt et land har status af tidligere koloni per se, har dog Ingen synderlig effekt på ejendomsrettigheder (jf. Grier, 1999). Dummy-varlablen for en britisk retstradition er ligeledes insignifikant, hvorimod variablen for et fransk retssystem har en negativ og signifikant effekt på ejendomsrettighe¬ der (jf. La Porta et al., 1999: 261; Levine, 2005: 70-71).

Vender vi opmærksomheden mod denne artikels egentlige genstandsfelt og ser på effekterne af de politisk-institutionelle variable i tabel 1, så er resul¬ taterne fra AR(l)-regressIønerne forholdsvis entydige og ganske konsistente. På tværs af alle tre mål for politiske institutioner er der -med en enkelt undtagelse -en statistisk signifikant effekt på ejendomsrettigheder i den forventede retning. Med udgangspunkt i de teoretiske overvejelser var for¬ ventningen, at regeringer, der må søge opbakning hos bredere koalitioner I befolkningen, I højere grad vil have Incitamenter til at håndhæve og beskytte ejendomsrettigheder universelt snarere end for en udvalgt elite. Resultaterne fra den første serie regressioner støtter den tese. Dvs. at når den 'vindende koalition" i et politisk system øges, bliver ejendomsrettigheder alt andet lige håndhævet og beskyttet universelt snarere end selektivt. For så vidt angår veto-aktører og magtdeling I det politiske system, er resultaterne stort set ens -dog med den undtagelse, at checks-variablen er Insignifikant i en enkelt re¬ gression. Generelt antyder resultaterne dog, at politisk magtdeling tenderer til at øge beskyttelsen af ejendomsrettigheder.

Kigger vi på resultaterne fra model 7-12, hvor vi følger Beck og Katz (2004) og Beck (2001) og Inkluderer en lagged afhængig variabel for at modellere dynamikken I data, er det tydeligt, at der er en høj grad af Inerti I de Insti™ tutionelle variable over tid. Dette fremgår af de store positive og statistisk signifikante koefficienter for de institutionelle variable i den forudgående periode. Dette betyder, at lande, der - uanset grunden - i udgangspunktet har stærke Institutioner, der beskytter og håndhæver ejendomsrettigheder, tenderer til at fastholde disse fremadvendt. I den historiske institutionalismes terminologi er der således en betydelig grad af stiafhængighed I ejendoms¬ rettigheder (Thelen, 1999; Acemoglu et al., 2001). Dette er for så vidt Ikke overraskende. Det, der måske er mere overraskende, er, at der fortsat kan identificeres effekter af de politisk-institutionelle variable I regressionerne, selv når en lagged afhængig variabel Inkluderes. Som resultaterne for model 7-12 viser, gælder dette I særdeleshed for koalltionsvariablen, som fortsat har en positiv og statistisk signifikant effekt på ejendomsrettigheder. Eftersom vi har at gøre med dynamiske modeller, betyder dette, at når koalitionsstørrelsen øges, fører dette til institutionelle forandringer i retning af mere sikre ejendomsrettigheder, der håndhæves for bredere segmenter I befolkningen. Det er også bemærkelsesværdigt, at den langsigtede effekt af koalitioner (vist I den nederste del af tabel 1) er omtrent dobbelt så stor som den umiddelbare effekt.

Resultaterne for veto-aktører og politisk magtdeling er knap så robuste over for inklusionen af en lagged afhængig variabel i den forstand, at den statistiske signifikans for magtdelingsvariablene mindskes betragteligt. Polrørø-variablen forbliver dog signifikant i en model, mens checks-variablen er insignlflkant i begge modeller. Om end den langsigtede effekt af magtdelingsvariablene er betragteligt større, end koefficienterne for den umiddelbare effekt afslører, så viser resultaterne ikke desto mindre, at politisk magtdeling har en mindre robust effekt på ejendomsrettigheder end køalitlønsstørrelsen. Det forhold, at koalitionsstørrelsen er en mere robust forklarende variabel i forhold til ejendomsrettigheder, er ikke fuldstændig overraskende. Hvor koa1 it ion sstørrel sen primært forventes at have implikationer for, om ejen¬ domsrettigheder håndhæves universelt eller selektivt, så virker magtdeling for en stor dels vedkommende ved at fastlåse et givent sæt af institutioner. Veto-aktører påvirker således det kontinuum af politisk genereret usikkerhed vs. stabilitet, som investorer og økonomiske agenter står over for. Men hvis de institutioner, der eksisterer i udgangspunktet, er inefficiente og håndhæver ejendomsrettigheder selektivt, så vil magtdeling blot bidrage til at vanskelig¬ gøre institutionel reform og kan derved indirekte virke som en barriere for økonomisk udvikling. Derfor er det ikke overraskende, at koa1itionsvariablen har en mere robust effekt på ejendomsrettigheder end politisk magtdeling. Imidlertid har politisk magtdeling også en anden side, som består i, at en¬ hver ændring i det givne sæt af institutioner skal vedtages ved enstemmighed blandt sættet af veto-aktører -eller I det mindste Ikke må blokeres for at ændringer I status quo Institutionerne kan træde 1 kraft (Tsebelis, 2002). For så vidt som multiple veto-aktører kan opnå enstemmighed om ændringer I et givet sæt af ejendomsrettigheder, vil disse forandringer givetvis være af en karakter, der I det mindste ikke stiller nogle veto-aktører og deres politi¬ ske koalition ringere end I udgangspunktet. I dette tilfælde vil Institutionelle ændringer tendere til at føre til Pareto-forbedringer, og det er givetvis dette forhold, der afspejles I de positive koefficienter for magtdelingsvariablene I tabel 1.

Om end det er ganske begrænset med studler, der fokuserer på betyd™ ningen af mere specifikke elementer af demokratiets Institutioner - såsom koalitioner og magtdeling - som fundament for ejendomsrettigheder, så har nogle få studier tidligere undersøgt effekten af brede regimekarakteristika på ejendomsrettigheder (Leblang, 1996; Clague et al., 2003; Ådserå et al., 2003). Resultaterne fra disse studler er generelt i overensstemmelse med resultaterne fra regressionsanalyserne i tabel 1, dog med den forskel, at disse studier Ikke anvender specifikke mål for koalitionsstørrelse og magtdeling i deres ana¬ lyser. Som resultaterne fra nærværende analyse viser, bestyrker dette tesen om, at sikre og universelt håndhævede ejendomsrettigheder har et politisk og Institutionel fundament. Dog viser resultaterne, at magtdelingsinstitutioner i mindre grad har betydning for ejendomsrettigheder, mens det særligt er de elementer af politiske institutioner, der vedrører koalitionsinstitutioner og størrelsen på regeringers bagvedliggende koalition, der har betydning for, hvorvidt ejendomsrettigheder er sikre, og hvorvidt de håndhæves fra udvalg¬ te eliter eller for brede grupper i samfundet. Forskelle i pol itiske institutioner kan således bidrage til forklare, hvorfor regeringer og statsapparatet i nogle lande beskytter ejendomsrettigheder og håndhæver disse universelt, mens dette ikke er tilfældet i andre lande.

## Konklusion

Formålet med denne artikel har været at bidrage til en forklaring af, hvorfor der er så stor variation i ejendomsrettigheder på tværs af lande. Analysen har taget udgangspunkt i institutionel teori, hvor fokus har været på, hvorfor re¬ geringer og stater nogle gange håndhæver og beskytter ejendomsrettigheder, mens dette ikke er tilfældet under andre omstændigheder til trods for at sikre og bredt funderede ejendomsrettigheder er befordrende for økonomisk udvikling. Tilstedeværelsen af en stærk og effektiv stat er en forudsætning for, at ejendomsrettigheder overhovedet kan etableres og håndhæves. Et politisk dilemma opstår imidlertid, fordi ejendomsrettigheder -ligesom så mange andre politikker og institutioner - som et fordelingspolitisk instrument kan bruges som middel til at skabe eller fastholde opbakning fra politisk magt- fulde grupper i samfundet. Netop derfor vil det ofte være rationelt for rege¬ ringer at specificere og håndhæve ejendomsrettigheder på en måde, der gi™ ver asymmetriske fordele til regeringens bagvedliggende koalition, uagtet at dette kan føre til kollektivt inoptimale resultater. Hvorvidt dette er tilfældet, afhænger dog i en ikke ubetydelig grad af de politiske institutioner og deraf afledte incitamentsstrukturer, som regeringer og politiske eliter agerer inden for. Som de ovenstående analyser har vist, har særligt koalitionsinstitutioner og dermed størrelsen på den koalition, som regeringers politiske overlevelse afhænger af, betydning før, hvorvidt ejendomsrettigheder er sikre og univer¬ selt håndhævede eller ej. Analysen antyder også, at politisk magtdeling har tilsvarende effekter, men disse resultater er mindre robuste. Overordnet set antyder analysens resultater således, at demokratiske politiske institutioner ikke er uden betydning for økonomisk udvikling, som det ellers nogle gange hævdes (Przeworski et al., 2000). Imidlertid er den økonomiske effekt af poli¬ tiske institutioner indirekte og for en dels vedkommende formidlet via karak¬ teren af ejendomsrettigheder. I dette perspektiv er det således ikke underligt, at økonomisk velstand, sikre og universelt håndhævede ejendomsrettigheder samt aspekter af politisk demokrati går hånd i hånd.

## Noter

1. Jeg er taknemmelig for konstruktive kommentarer fra Robert Klemmensen og Politica's anonyme bedømmer.
2. Ejendomsrettigheder skal her forstås som retten til at brage, kontrollere, og handle med en ressource og den indkomst, denne genererer (jf. Eggertson, 1990: 33)'
3. For kritiske kommentarer om sammenhængen mellem ejendomsrettigheder og økonomisk vækst, se fx Sachs (2005: 321-322) og Rodrik (2006: 12).
4. Institutioner defineres her som 'humanly dev ised constraints that shape human interaction" (North, 1990: 3).
5. Dette er det såkaldte IRIS-3 datasæt, som kan købes af Political Risk Services på http://www.prsgroup.com/. Det indeks, der indgår i analyserne her, er konstra™ eret på baggrund af komponenterne the rule oflaw, bureaucratic quality, repudiation ofcontracts by government, and risk ofexpropriation ofprivate investments by government.
6. For en kritik og diskussion af indeksenes validitet og reHabilitet, se fx Knack og Keefer (1995), Paldam (2003), Glaeser et al. (2004), De Haan et al. (2006), Juste¬ sen (2008a).
7. Her anvendes det såkaldte polconiii indeks, der ikke indeholder information om domstole og regeringer på delstatsniveau.
8. Regionerne er: Nordamerika, Latinamerika, Afrika syd for Sahara, Nordafrika og mellemøsten, Sydasien, Østasien og stillehavsområdet, Østeuropa og Cen¬ tralasien, og Vesteuropa. Nordamerika er den ekskluderede referencegruppe. Referencekategorien for periode-dummyerne varierer i forhold til datatilgænge¬ lighed.

9. Dette fremgår af, at den laggede afhængige variabel i sig selv er en funktion af laggede værdier af de substantielt interessante variable og derfor indeholder in™ formation om tidligere værdier af disse.
10. Bemærk, at inklusionen af periode- dummier betyder, at data centreres i tvær™ snitsdimensionen (Kittel og Winner 2002: 9).

## Litteratur

- Acemoglu, Daron og Simon Johnson (2005). 'Unbundling institutions", Journal of PoliticaiEconomy, Vol. 113, No. 5, pp. 949-995.
- Acemoglu, Daron, Simon Johnson og James Robinson (2001). 'The colonial origins of comparative development. An empiricai investigation", American Economic Review, Vol. 91, No. 5, pp. 1369-1401.
- Acemoglu, Daron, Simon Johnson og James Robinson (2005). 'Institutions as the fundamental cause of long-run growth", in Phillipe Aghion and Steven Durlauf (eds.), Handbook ofEconomic Growth, Amsterdam: North-Holland Publishers.
- Acemoglu, Daron, Simon Johnson og James Robinson (2008). 'Income and democracy", American Economic Review, Vol. 98, No. 3, pp. 808-842.
- Achen, Christopher H. (2000). 'Why lagged dependent variables can suppress the explanatory power of other independent variables". Paper prepared for the Annual Meeting of the Political Methodology Section of the American Political Science Association, UCLA, July 20-22.
- Adserå, Alicia, Caries Boix og Mark Payne (2003). 'Arc you being served? Political accountability og quality of government", Journal ofLazv, Economicsy and Organization, Vol. 19, No. 2, pp. 445-490.
- Babones, Salvatore J. og Maria José Alvarez- Rivadu11a (2007). 'Standardized income inequality data for use in cross-national research", Sociological Inquiry, Vol. 77, No. 1, pp. 3-22.
- Barro, Robert J. (1997). Determinants of economic growth, Cambridge, MA: MIT Press.
- Beck, Nathaniel (2001). , ,Ti me-series-cross-section data: What have we learned in the past few vears?", Annual Review ofPolitical Science, Vol. 4, pp. 271-93.
- Beck, Nathaniel og Johathan N. Katz (1995). 'What to do and not to do with time¬ series-cross-section data", American Political Science Review, Vol. 89, No. 3, 634647.
- Beck, Nathaniel og Johathan N. Katz (2004). 'Time-series-cross-section issues: Dy¬ namics". Working paper, Department of Politics, NYU. Available at http://www. nyu.edu/gsas/dept/politics/faculty/beck/beck\_home.html
- Boix, Caries og Susan Stokes (2003). 'Endogenous democratization", World Politics, Vol. 55, pp. 517-549.
- Bueno De Mesquita, Bruce, Alestair Smith, Randolph M. Siverson ogJames D. Morrow (2003). The Logic ofPolitical Survival, Cambridge, MA: MIT Press.
- Carlsson, Frederik og Susanna Lundström (2002). 'Economic freedom and growth: Decomposing the effects", Public Choice, Vol. 112, 335-334.
- Clague, Christopher, Philip Keefer, Stephen Knack og Mancur Olson (2003). 'Property and contract rights in autocracies and democracies", i Stephen Knack (red), Democracy, Governance, and Growth, Ann Arbor: University of Michigan Press.
- Cox, Gary W. og Matthew D. McCubbins (2001). 'The institutional determinants of economic policy outcomes", i Stephan Haggard and Matthew D. McCub-

- bins (eds.), Presidents, Parliaments, and Policy. Cambridge: Cambridge University Press.
- Dawson, John W. (2003). 'Causality in the freedom-growth relationship", European Journal ofPolitical Economy, Vol. 19, pp. 479-495.
- De Haan, Jakob, Susanna Lundström og Jan-Egbert Sturm (2006). 'Märket-ori¬ ented institutions and policies and economic growth: Å critical survey", Journal ofEconomic Surveys, Vol. 20, pp. 157-191.
- Doucouliagos, Hristos og Mehmet Åli Ulubasogiu (2008). 'Democracy and eco¬ nomic growth: A meta-analysis. American Journal ofPolitical Science, Vol. 52, No. l,pp. 61-83.
- Easterly, William, Josef Ritzen og Michael Woolcock (2006). 'Social cohesion, in¬ stitutions, and growth." Economics and Politics, Vol. 18, No. 2, pp. 103-120.
- Eggertson, Thråinn (1990). Economic behaviour and institutions, Cambridge: Cam¬ bridge University Press.
- Fraser Institu te (2007). 'Economic freedom of the vvorld 2007 dataset", Vancouver: Fraser Institute.
- Frees, Edward W. (2004). Longitudal and Panel Data: Analysis and Applications in the Social Sciences, Cambridge: Cambridge University Press.
- Glaeser, Edward L., Rafael La Porta, Florencio Lopez-De-Si1anes og Andrei Shleifer (2004). 'Do institutions eause growth?Journal ofEconomic Growth, Vol. 9, pp. 271-303.
- Global Development Network Growth Database (2005): http://www.nyu.edu/fas/institute/dri/index.html
- Grier, Robin (1999). 'Colonial legades and economic growth", Public Choice, Vol. 98, pp. 317-335.
- 1 laber, Stephen, Armando Razo og Noel Maurer (2003). The Politics of Property Rights: Politicai Instability, Oredible Commitments, and Economic Growth in Mexico, 1876-1929, Cambridge: Cambridge University Press.
- Hall, Robert E. og Charles I. Jones (1999). 'Why do some countries produce so much more output per worker than othersP", Qnarterly Joiirnal ofEconomics, Vol. 114, No. 1, pp. 83-116.
- Held, David (1996). Models ofDemocracy, Cambridge: Polity Press.
- Henisz, Witold (2000). 'The institutional environment for economic growth", Eco¬ nomics and Politics, Vol. 12, No. 1, pp. 1-31.
- Justesen, Mogens K. (2006). 'Politiske institutioner og økonomisk vækst", Politica, 38. årg., nr. 3, pp. 317-337.
- Justesen, Mogens K. (2008a). Political Institutions, Property Rights, and the Qnest for Prosperiiy. Ph.d-afh a nd 1 i ng, Odense: Institut for Statskundskab, Syddansk Uni¬ versitet.
- Justesen, Mogens K. (2008b). 'The effect of economic freedom on growth revisited: New evidence on causality from a panel of countries, 1970-1999", European Jour¬ nal ofPolitical Economy, Vol. 24, No. 3, pp. 642-660.
- Keefer, Phillip og Stephen Knack (2002). 'Polarization, politics, and property rights: Links between inequality and growth", Public Choice, Vol. 111, pp. 127-154.
- Kittel , Bernhard og Hannes Winner (2002). 'Iiow reliable is pooled ana lysis in po¬ litical economy? The globa1ization-welfare state nexus revisited", Discussion paper 02/3. Max-Planck-Institut fur Gesellschaftsforshung.
- Knack, Stephen og Keefer, Phillip (1995). 'Institutions and economic performance: Cross-country tests using alternative institutional measures", Economics and Poli¬ tics, Vol. 7, No. 3, pp. 207-227.
- Kydland, Finn og Edward Prescott (1977). 'Rules rather than discretion: The in-

- consistency of optimal plans", Journal of Politicai Economy, Vol. 85, No. 3, pp. 473-492.
- La Porta, Rafael, Florencio Lopez-de-Silanes, Åndrie Shleifer og Robert Vishny (1999). 'The quality of government", Journal ofLaw, Economics, and Organization, Vol. 15, No. 1, pp. 222-279.
- Leblang, David (1996). 'Property rights, democracy, and economic growth", Politicai Research Quarterly, Vol. 49, pp. 5-26.
- Levine, Ross (2005). 'Lavv, endowments, and property rights", Journal ofEconomic Perspectives, Vol. 19, No. 3, pp. 61-88.
- Lijphart, Årend (1999). Patterns ofDemocracy: Government Forms and Performance in Thirty-six Countries, New Haven. Yale University Press.
- Lipset, Seymor M. (1959). 'Sorne social requisites of democracy: economic development and political legitimacy", American Political Science Review, Vol. 53, No. 1, 69-105.
- Marshall, Monty G. og Keith Jaggers (2005). 'Politv IV project: Dataset user's ma¬ nual", Årlington: Center for Global Policy, George Mason University.
- Mc Iernan, Benedict F. og Tom Sealy (2004). A Business Guide to Political Risk for International Decisions, New York: The PRS Group, Inc.
- North, Douglass (1981). Structure and Change in Economic History, New York: W.W. Norton &amp; Co.
- North, Douglass (1990). Institutions, Institutional Change and Economic Performance, Cambridge: Cambridge University Press.
- North, Douglass og Robert P. Thomas (1973). The Rise ofthe Western World: A New Economic Hi story, Cambridge: Cambridge University Press.
- North, Douglass og Barry Weingast (1989). 'Constitutions and commitment: The evolution of institutions governing public choice in Seventeenth-century Eng¬ land", Journal ofEconomic History, Vol. XLIX, No. 4, 803-832.
- Olson, Mancur (1993). 'Dictatorship, democracy and devclopmcnt", American Politi¬ cal Science Review, Vol. 87, No. 3, pp. 567-576.
- Olson, Mancur (2000). Power andprosperity. Outgrowing communist and capitalist dietatorships, New York: Basic Books.
- Paldam, Martin (2003). 'Economic freedom and the success of the Åsian tigers: An essay on controversy", European Journal of Political Economy 19, 453-477.
- Persson, Torsten og Guido Tabellin i (2000). Political Economics: Explaining Economic Policy, Cambridge, MÅ: MIT Press.
- Persson, Torsten og Guido Tabellini (2007). 'The growth effect of democracy: Is it heterogeneous and how can it be estimated?" Working paper, second draft. Institute for International Economic Studies. University of Stockholm. Available at http://www.iies.su.se/-perssont/
- Plumper, Thomas, Vera E. Troeger og Philip Manow (2005). 'Panel data analysis in comparative politics: Linking theory to methods", European Journal ofPolitical Research, Vol. 44, pp. 327-354.
- Przeworski, Adam og Fernando Limongi (1993). 'Political regimes and economic growth", Journal ofEconomic Perspectives, Vol. 7, No. 3, pp. 51-69.
- Przeworski, Adam, Michael E. Alvarez, José A. Cheibub og Fernando Limongi (2000). Democracy and Development: Political Institutions and Well-Berng in the Wor¬ ld 1950-1990, Cambridge: Cambridge University Press.
- Rodrik, Dani (2006). 'Goodbye Washington consensus, hello Washington con fu¬ sion?" Working paper, Harvard University.
- Rodrik, Dani (2007). One Economics, Many Recipes: Globalization, Institutions, and Eco¬ nomic Growth, New Jersey: Princeton University Press.

- Rodri k, Dani, Arvind Subramanian og Francesco Trebbi (2004). 'Institutions rule: The primacy of institutions over geography and integration in economic de¬ velopment", Journal ofEconomic Growth, Vol. 9, pp. 131-165.
- Ross, Michael L. (1999). 'The political economy of the resource curse", World Poli¬ tics, Vol. 51, No. 2, pp. 297-322.
- Sachs, Jeffrey (2005). The End ofPoverty: How we can make it happen in our lifetime. London: The Penguin Press.
- Sachs, Jeffrey og Andrew Warner (2001). 'The curse of natural resources", European Economic Review, Vol. 45, pp. 827-838.
- Sirowy, Larry og Alex Inkeles (1990). 'The effects of democracy on growth and inequality: A review", Studies in Comparative International Development, Vol. 25, No. 1, pp. 126-157.
- Spolaore, Enrico (2006). 'National borders and the size ofnations", I Barry R. Weingast and Donald A. Wittman (eds.), The Oxford Handbook ofPoliticai Economy. Ox¬ ford: Oxford University Press.
- Stasavage, David (2002). 'Private investment and political institutions", Economics and Politics, Vol. 14, No. 1, 41-63.
- Summers, Robert, Alan Heston og Bettina Aten (2004). Per/n World Tables, Mark 6.1, Center for International Comparisons at the University of Pennsylvania CICUP.
- Svensson, Jakob (1998). 'Investment, property rights and political instability: Theory and evidence", European Economic Review, Vol. 42, No. 7, pp. 1317-1341.
- Thelen, Kathleen (1999). 'I Iistorical institutionalism in comparative politics", Annual Review ofPolitical Science, Vol. 2, 369-404.
- Tsebelis, George (2002). Veto Players: How Political Institutions Work, New Jersey: Princeton University Press.
- Weingast, Barry R. (1993). 'Constitutions as governance structures: The political foundations of secure märkets", Journal ofInstitutional and Theoretical Economics, Vol. 149, No. 1, pp. 286-311.
- Weingast, Barry R. (1995). 'The economic role of political institutions: M arket-preserving federalism and economic development", Journal ofLaw, Economics, and Organization, Vol. 11, No. 1, pp. 1-31.
- Wintrobe, Ronald (1998). The Political Economy of Dictatorship, Cambridge: Cam¬ bridge University Press.
- World Bank (2002). World Development Indicators. CD-ROM, Washington DC: The World Bank.