Sover du, menneske?
Forfattere: Lars Bukdahl
Tidsskrift: passage (2004-09-01)

-- Weekendavisens spalter en såkaldt fejde, initieret af Jan Sonnergaard, omhandlende min inhabilitet i al-

-- .  ------- ------ -----

-

til Jens Blendstrup i særdeleshed, og jeg er da godt

nok en dårlig ven, hvis jeg nøjes med at anmelde

Blendstrup, skal jeg markedsføre ham for alvor, må

- 9

dens toneangivende unge forfattere. Ikke mindst har

hans oplæsningsshowagtighed været indflydelsesrig,

primært via Overste Kirurgiskes månedlige op-

læsninger i The Lab på Vesterbrogade (som hver

gang rituelt afsluttes af Blendstrup og hans kit-

urgkollega Thomas Krogsbøl) og cd'en Frodegruppen

## Sover du, menneske?

nografien venter jeg med til 40-års-fødselsdagen i lige/boglige værk, novellesamlingen Mennesker i en

Jens Blendstrups Fodboldfesten som en betydeligt værkende live-ligheds genesis

tekst læst op live af forfatteren selv så absurd mange

gange, som jeg har hørt Fodboldfesten læst op af Jens ser, 1999, tekstsamlingen Laterna Vagina, 2000, og kortprosasuiten Kvinden adskilt i hoveddele, 2003, ikke

Blendstrup, og det vil sige mindst 35 gange. Op- også er både betydeligt og originalt, for slet ikke at

## LARS BUKDAHL

lermest faste indslag ved de shows, som Blendstrup det er i arbejdet med mundtligheden han virkelig

og jeg under navnet Litterær hypnose med ujævne

J e g har tr e -fir e dårlig e grund e til  at  skriv e om J e ns Bl e ndstrups ikk e -bogopsamled e og  knapt  nok  pub­ lic e r e d e (på e t vist tidspunkt har d e n angiv e ligt kun­ n e t læs e s i e t dam e blad v e d navn Elvira!?) prosatekst Fodboldfesten r skrev e t  sådan  cirkus  1994-95.  Dårlig grund nr.  r.: På min forfatt e rskabsopd e lte litteratur­ list e til fantom-murst e n e n Generationsmaskinen. Dansk litteratur som  yngst. 1990-2004, som forhåb e nt­ lig  udkomm e r e ft e råret  2004,  glimr e r  artikl e r  om J e ns  Bl e ndstrup  v e d  d e r e s total e fravær. Dårlig grund  nr.  2:  For  øj e blik  kør e r  i  Informations  og W ee k e ndavis e ns  spalt e r  en  såkaldt  fejde,  initi e r e t  af Jan Sonn e rgaard,  omhandlende min inhabilit e t i  al­ mind e lighed og mit inhabilit e r e nd e v e nskabsforhold til J e ns Bl e ndstrup i særdel e shed,  og  j e g e r  da  godt nok e n  dårlig  v e n,  hvis  jeg  nøj e s  med  at  anm e ld e Bl e ndstrup,  skal j e g mark e dsfør e ham for alvor, må han fluks gør e s til g e nstand for tungtvej e nde kritisk b e handling i e t  tungtv e j e nd e kritisk  tidsskrift  (mo­ nografien  v e nt e r  j e g  m e d  til  40-års-føds e lsdag e n  i 2008). Dårlig grund nr.  3.: J e g har ikk e hørt nog e n t e kst læst op live af forfatt e r e n s e lv så absurd mang e gange,  som j e g har hørt Fodboldfesten læst op af J e ns Bl e ndstrup,  og  d e t  vil  sig e mindst  35  gang e .  Op­ læsning af Fodboldfesten har n e mlig vær e t e t af d e al­ l e rm e st fast e indslag v e d d e shows, som Bl e ndstrup og  j e g  und e r  navn e t Litterær  hypnose m e d  ujævn e m e ll e mrum  har  opført  på  folk e skol e r,  gymnasi e r, univ e rsit e t e r,  højskol e r  og  Roskild e festival e r  sid e n 1993.  V e d e n e nk e lt  l e jligh e d,  på  Cafe  Po e ten  på Nørr e bro,  hvor  Bl e ndstrup  var  ramt  af  forc e ma­ jeur e (vistnok ikk e Ni e ls Lyngsøs bog af samme ti­ t e l!), læst e j e g s e lv Fodboldfesten op og det gik til min gru op for mig, at t e kst e n var krøb e t ind und e r hu­ d e n på mig: J e g form e ligt bugoplæst e d e n m e d all e har formået at sætte skel (også i sit eget forfatterskab b e toning e r og paus e r ramt lig e på sømmet. D e t gør j e g aldrig igen! D e s e n e ste år har vi fl e r e gang e for­ søgt  at  ud e lad e Fodboldfesten, m e n  all e r e d e næst e gang rundt pl e j e r d e n at vær e på plads,  d e n vil sim­ p e lth e n  ikk e slipp e os.  Kort  sagt e r  d e n  tr e dj e dårlig e grund, at artikl e n h e r  forhåb e ntlig kan fun­ g e r e som e n  djævleuddrivelse, e n  slags  bogstav e lig e xorcisme.

Nå, j e g  har  også en god grund:  Obj e ktiv e krit e ­ rier  som f. e ks.  kritisk  r e c e ption og  antologistatistik afslør e r,  at  J e ns Bl e ndstrup nu fi gu r e r e r som e n af ti­ d e ns ton e angiv e nde ung e forfatt e r e . Ikke mindst har hans oplæsningsshowagtigh e d været indflyd e ls e srig, primært  via  Øv e rste  Kirurgisk e s  mån e dlig e op­ læsning e r  i  Th e Lab  på  V e st e rbrogad e (som  hv e r gang  ritu e lt  afslutt e s  af  Bl e ndstrup  og  hans  kir­ urgkoll e ga Thomas Krogsbøl) og cd' e n Frodegruppen 40: Piksvingeri &amp; negerlege, 2002,  hvor  han  læs e r  op til  musikakkompagn e m e nt.  Ikk e fordi  hans  skrift­ lig e /boglig e værk,  nov e ll e samling e n Mennesker i  en mistbænk, 1994, bill e droman e n Dame til fornuftige pri­ ser, 1999,  tekstsamling e n Laterna Vagina, 2000,  og kortprosasuiten Kvinden adskilt i hoveddele, 2003, ikk e også e r  båd e b e tydeligt og  originalt,  for sl e t ikk e at tal e om hans s e ks numr e stor e radiospils-værk, m e n d e t e r  i  arb e jd e t  m e d  mundtligh e d e n  han  virk e lig har formå e t at sætt e sk e l (  også i sit e get forfatt e rskab N.B.),  såled e s  at  man  m e d e n  vis  r e t  kan  tal e om dansk  oplæsning  før  og e ft e r  Bl e ndstrup  (  og e n dansk Bl e ndstrup  før og e ft e r oplæsning).  I forhold til d e nn e lid e t b e skr e vn e samm e nhæng er det oplagt at  b e tragt e Fodboldfesten som e t  pion e rværk  og  en udløs e nd e faktor. Forud e n at d e t altså også bar e for­ bliv e r e n skid e god og -sjov t e kst: J e g  har med e gn e øjn e s e t  forhærd e t  litt e raturfj e ndsk e hand e lsskol e - elever bryde hulkende sammen af grin ansigt til an­ It's  been  out  there, i den virkelige verden og har tjent sine sigt  med tekstens  venlige  vanvid. Fodboldfesten, sporer.

Fodboldfesten er  blevet til i et vadested  i  Jens Blendstrups  forfatterskab,  efter  de  lange,  knortede og forbumlede forvandlingshistorier i debuten Men­ nesker i  en mistbænk og  før  det synlige  gennembrud og den medfølgende vilde raptus på og med Øver­ ste  Kirurgiske 1997-1999. Det er svært, også for for­ fatteren  selv,  at  fastslå  med  sikkerhed,  om  teksten blev  skrevet  med  mundtlig  :fremførelse  i  tankerne. Lad  os  nøj-is  med  følgende  poetiske  formel: Fod­ boldfesten er  skrift,  der med fryd opdager  mundtlig­ hedens  potentiale 0 og  på  stedet  kræver  det  indløst igen og igen og igen, en tekst,  som overrumplende og uafvendeligt falder i munden på sin forfatter (  og læser og lytter).

Det grundlæggende mundtlige træk - og vel fak­ tisk selve den formelle og tematiske motor - er na­ turligvis gentagelsen. 1. Den simple gentagelse (re­ :frainer  kan man også tale om),  primært linien "Der bliver  hentet  flere  øl".  Som  låner  farve  fra: 2. De eskalerende  barokke  gentagelser  af  tekstelementer som fjernbetjening  og  chips, Jørgen Bager,  Gerner Eriksen,  Iben  og  hendes patter,  den  tykke  og  den tynde,  Tommy  Troelsens  udtalte  fortrædeligheder og fortrædelige udtalelser,  som fra et rimelig tilfor­ ladeligt,  stiliseret  hverdagsrealistisk  udgangspunkt når  ud  i  en  fuldstændig  løsagtig  surrealisering  (  en lokal  og  særlig  gentagelse  er  holdet  af  lutter  Brian Laudrup'er).  Et  andet  mundtligt  træk  er  mere  di­ skret til stede i den  skriftlige  udgave,  nemlig poly­ fonien:  Fra  første  oplæsning  har  Tommy Troelsen talt umiskendeligt Tommy Troelsensk og speakeren talt typisk speakeragtigt,  den tykke seer har mumlet i  mol  og  den  samlede  seer-flok  råbt  i  panisk  hast. Først efter nogle år - måske som reaktion på hørbart feministiske fuys blandt enkelte publikummer - be­ gyndte Blendstrup på yderst foruroligende og ambi­ valent  facon  at  vrænge  tekstens  eneste fy-ord  "pat­ ter" ud. I de mest legendariske af Blendstrups senere oplæsningsstykker,  f.eks. Absolut Love, den med sub­ woofer-e:ffekterne, og "Kornfedflyver forlader Møens Klint", den med flyvelydene og -fagterne, går hans so- und effect eller effects måske snarere til langt mere radi­ kale yderligheder. Bemærkes kan det også, at syntak­ sen,  ikke  kun  i  forhold  til  debutens  knortethed,  er markeret enkel og staccatoagtig. Det er en tekst,  der lirer sig af i hurtige, bratte spring, som et hektisk, for­ hindringsnedsmækkende hækkeløb.

Som  mange  af  Blendstrups  senere  tekster,  ikke mindst  oplæsningsstykker,  tager Fodboldfesten afsæt og  udgangspunkt  i  en  enkelt  files  ide:  Ved  sort skærm midt i fodboldkamp insisterer seerne en file­ tiv  fortsættelse i gang. I visse tekster,  de kortproasi­ ske og f.eks. de utallige på poesi.dk, folder Blends­ trup  ideen  ud 1:1 og  færdig  slut.  I  andre  tekster, f.eks.  titelhistorien  i Laterna  Vagina, går  han  langt længere  end  langt,  men  i  en  jævn  og  konstant fly­ vehøjde, i en sindig opbygning af monstrøsitet. I at­ ter  andre  tekster,  som  f.eks.  Fodboldfesten,  lader han  ideen. gå  grotesk  amok,  og  i  enkelte  tilfælde som  f.eks. Fodboldfesten opnår  ideen  til  syvende  og sidst og allerlængst ude status af absolut eksistentiel metafor og samtidsfortolkende allegori, på trods og i kraft af den yderligtgående udsyring. Det var ikke kun i Jens Blendstrups forfatterskab, at files ide-mo­ toriserede  værkmaskiner  blev  et  primært  format  i sen:halvfemserne,  inspireret af  bl.a. Oulipo var fikse maskiner ho:fretten  i tidsskriftet Øverste  Kirurgiske fra  første  nummer,  Peter  Adolphsens Små  historier, 1996, og Små historier 2, 2000, og Thomas Hvid Kro­ manns Operation Hvid, 2002, og Stævnemøder på Place Blanche, 2003, består af lutter fikse maskiner. Mundtlighedse:ffekt(ivitetet)en ved den  fikse ide hænger (i større tekster) snævert sammen med gen­ tagelsen: stadig nye variationer af de samme påfund, men har  vel også noget at skaffe med den fiks ide­ motoriserede tekst-maskines karakter af nummerag­ tighed,  af  at  være  i  bedste  forstand  en  rutine,  en showy præstation - i modsætning til et sandt, kom­ plekst, skriftligt kunstværk.

Men virkelig forb ry derisk og vulgær bliver sagen nu først,  når aktualiteten tilføjes.  For  der blev rent faktisk spillet en landskamp mellem Danmark, med Brian Laudrup på holdet,  og Irland på Dublin Sta­ dion,  hvor  forbindelsen  eller  l ys et  rent  faktisk  gik Ga, jeg ved godt, jeg kunne bruge en time (eller to eller tre) på at finde alskens fakta på nettet). Ved de

.....

-. ..

-

læsninger) og 1 net-tekster (pa poesı.ak) og 1 avi-

kommentarer (i Weekendavisen), jeg kan desuden

ikke lade være med at nævne de to faste kollektivt

skrevne og opførte indslag i Litterær hypnose, post-

kort og dukketeater.

første oplæsrunger kunne aktualiteten vække umid­ delbar genklang, senere har den som selvstændig ef­ fekt fortonet  sig  stadig  mere,  nu  om stunder  er  det vel  kun  rigtig  hårdkogte  fodboldfans,  der  fatter  en brik.  Man kunne sige, at aktualiteten reduceres eller bare forvandles til en slags spøgelses-aktualitet: Anelsen om en oprindelig,  vilkårlig døgnhenvisrung, thi ud af det blå at skrive om en mørklægrung af  Du­ blin Stadion er da måske nok lige mærkværdigt nok. Et dagsaktualiserende værk peger ind i et konkret og specifikt  nu, hvor  det  sande,  skriftlige  kunstværk helst skal rette sig mod evigheden (hvilket Fodboldfes­ ten sjovt  og  sigende  nok  særdeles  eksplicit  gør  til slut).  Der  er  her  tale  om  decideret  revynummerag­ tighed  med  helt  åbenlys  mundtlighedseffekt(ivitet). Også  aktualiteten  har  Blendstrup  arbejdet  videre med,  både  i  oplæsrungsstykker  (ved  The  Lab-op­ læsrunger)  og  i  net-tekster  (på  poesi.dk)  og  i  avi­ skommentarer  (i Weekendavisen),  jeg  kan desuden ikke  lade  være med at nævne de  to faste  kollektivt skrevne og opførte indslag i Litterær h yp nose,  post­ kort og dukketeater.

Fortolkrung  på  falderebet: Fodboldfesten handler om, at hverdagens monotone trummerum kun er et teknisk  uheld  fra  at  blive  et  ritualiseret,  maskinelt knopskydende  sort  mareridt  eller  måske  rettere,  at hverdagen  for  længst  er  blevet  det  mareridt,  og  at det eneste kunsten kan gøre ved situationen er at il­ luminere  den  med  så  grelt  og  lattervækkende  et nærvær som muligt i dette nu.

Hvilken fest.

## Note

- r. Fodboldfesten af J e ns Bl e ndstrup

D e r bliv er h e nt e t fl e r e øl.

Chips knas er og bliv er forv e kslet m e d fj e rnb e tj e ningen. Folk skal h e l e tid e n tiss e , m e n kamp e n fo r tsætte r . D e r bli­ v e r  vædd e t,  og  i  samm e øj e blik  scorer  fj e nd e n.  D e t e r wnenn e sk e ligt at s e fodboldkamp.

- -Brian Laudrup forsøger at find e Laudrup, Kig op B r ian! Kig op! Laudrup fint e r Ir ere n Donald Loki e ... men n ee e e j han tab e r d e n!

D e r bliv e r hent e t fl ere øl.

Fj e rnb e tj e ning e n  knas er og  bliv e r  forv e ksl e t  m e d  chips. Folk skal h e l e tid e n  vædd e ,  m e n  kamp e n fortsætt er .  D e r bliv e r tiss e t,  og i samm e øj e blik scor er vi.

D e t er wnenn e sk e ligt at s e fodboldkamp.

sit andet mal tor Janmark...vı stiller om til studiet.

Der bliver hentet flere øl.

Folk løber frem og tilbage. Det pludselige lys fra studiet

overrasker de seere som er tættest på skærmen. De bræn-

der fast. Det er urnenneskeligt at se fodboldkamp.

nende.

-Hvilk e t  pragtmål af d e n  33-årig e Brian Laudrup! Hvil­ k e t p r agtmål! D e r e r ing e n tvivl om at B e nfica køb er ham nu... H e r  s e r  vi  mål e t  igen  ... Brian  Laudrup spill e r Brian Laudrup, som find e r Brian Laudrup, der g e nialt spill e r La­ udrup  ... og baaaang 2-1 til Danmark!!! D e t e r nog e t  pub­ likwn kan li, park e n kog e r  ... åh Brian.

I  det  samme  går lys e t  ov er alt  på d e t  nordirsk e stadion. Lyd e n e r forsink e t  hj e mme i stu e rn e . Komm e ntator e n ta­ l er vid ere ,  som om int e t er hændt.

D e r bliv e r hent e t fl ere øl.

S eer n e sidde r spændt og stirr er på d e n so r t e skæ r m. Folk går ind og ud af stu e rn e . D e m e st e ntusiastisk e kryb er tæt­ t ere på, og b e tragt e r konc e ntr ere t d e n sort e skærm.

- Lys e t er d e svæ r r e gå e t  her  på  Dublin  stadion.  D e t e r ikk e til  at  vid e hvo r når  vi  komm er igang ig e n  ... J e g  kan d e svæ r r e ikk e s e hvad d er fo r egår  på  banen,  j e g  har  kun oplevet d e t h e r e n gang fø r , d e t var i 1969. Også mod Du­ blin  ... pudsigt nok,  ko r t eft e r B r ian Laudrup havd e scoret sit  and e t mål for Danmark  ...  vi still e r om til studi e t.

D er bliv e r h e ntet fl ere øl.

Folk løb er fr e m og tilbag e . D e t  pluds e lig e lys fra  studi e t ov e rraske r d e s eer e som e r tætt e st  på skærm e n. D e b r æn­ d e r fast. D e t er wn e nn e skeligt at s e fodboldkamp.

Tommy  T r o e lsen  spørg er den  pension e r e d e fodbold­ spille r Brian Laudrup om han nog e nsind e har set nog e t lig­ n e nd e .

- -Nå B r ian, har du set nog e t  li gn e nd e i  din kar r i e re som p r ofil
- Ikk e siden 1969, Tommy, ja og så i 2030 re gn er j e g m e d at opl e ve  d e t  igen,  m e n  ell e rs  ikke Tommy, e ll er s  har  j e g aldrig oplev e t det.

S eer n e kan ikk e hold e ud at  se på d e t skarp e studi e lys. Fjernsyn e t  slukk e s.  Man forsøg e r at snakk e om nog e t  an­ d e t, stjåln e cykl e r og føds e lspykos e r,  m e n man v e nd e r h e l e tid e n tilbag e til kamp e n og den mørk e skæ r m. Eft e r nogl e minutt er find e r all e folk samm e n om d e n sort e kukkass e .

- -J e g kan hør e de r  er frispark, mcunl e r d e n tykke s eer .
- -N e j,  d e r e r straff e !  Hyl e r d e n tynd e s ee r.
- 2 Forv e ntningsfuld e stir rer all e ind i alt  d e t mø r k e .

Nogl e følg e r frispark e t og r åb er :

- -N ee eee e j.
- Andr e følger straff e spark e t og råb e r:
- -Ahh!

Der bliv e r h e ntet fl e r e øl.

Folk løb e r frem og tilbag e . D er knas e s båd e fj er nbetj e ning og chips. D e fastbrændte s e e r e popp e s og spis e s.

- -F y r d e n  dommer,  brøler  klejnsm e den,  han sku« ha  d e t r ød e ko r t!
- -åh hvor e r  han  d e jlig,  Brian,  hvo r  e r  han  d e jlig,  sig er Ib e n kvalific e ret.

Gerner Eriksen, som har haft nattevagt, kommer hjem og ser  de mørke stuer,  og  hører  de mumlende stemmer. Ger­ ner Eriksen tænder forundret lyset og i det samme brænder yderligere  20 fast på fosforskærmene.

- Sluk lyset,  sluk lyset,  for satan! sluk!

Gerner Eriksen slukker lyset og sætter sig foran skærmen og  stirrer  og fantaserer. Han løber  også frem og tilbage og tisser  og  spiser  både  chips  og  fjernbetjening  og  de  fast­ brændte seere.

- Så er vi foran  20-1, jubler  Iben med de store patter,  og svinger  dem  i  mørket  som  et  flag.  I  mørket  er  der  ingen som ser, at Jørgen Bager  låner Ibens patter og  bruger  dem som klaphat.

Den  psykologistuderende  følger den  mørke  skærms højre hjørne. Han beundrer Brian Laudrups teknik, han gør notater i sin  bog.

- Nøøj der var det tæt på at blive 47-3, bander den tykke.

Den tynde  er  uenig,  og  markerer  med  et  stykke  chips, hvor han mener,  at bolden befinder sig.

Der bliver hentet flere øl.

Stuerne  lugter  af  sved.  Kvinderne træder  på  mændenes skæg,  når de skal ud og  tisse.  Mændene skændes om stil­ lingen.

- 407-33, mumler Gerner Eriksen.
- -81  0-45,  vrisser  den  tykke og  stirrer koncentreret ind i soveværelsets mur, hvorfra han  følger  kampen, meget spændt.

De  spiser  og  drikker  og  f'ar  langt,  langt  skæg. Jørgen smadrer køkkenvinduet  og  vifter  med Ibens patter  til J  ør­ gen fra de andre huse.

Overalt vifter Jørgen med Ibens patter.

- -880-4,  råber Jørgen taktfast til hinanden,  fra de knuste vinduer.

Nogle  gange  regner  det,  nogle  gange  sner  det,  nogle gange er det ganske lunt at stå i vinduesåbningen. Skærmen er  bæl gm ørk.  Samtalen  er  skummel.  Folks  øjne  bliver mørke af mørket. Hver gang der tændes en cigaret, udb ry ­ der der panik.

- Hvem er det , der løber der, hvem er det, der løber der, råber  den  tynde og  kaster  sig  over  den  tykke,  som skal  ud og  tisse.

Der hentes flere øl.

Tommy Troelsen går rundt og stemmer dørklokker

- -Kampen går  snart igang, siger han,  hvis I  er  interesse­ rede,  kan jeg  meddele at  kampen snart går igang!?

Men folk er ikke interesserede, de sender  ham ned efter mere øl og chips og  sour and cream fjernbetjeninger. Folk løber frem og tilbage og  tisser  og ser  på  murbrokkerne  og væggelusene  for  at følge kampen.

Vi  fører  med  480001-2903. Mål  nummer  480001  er  et fremragende  mål.  Det  sender  glædesbølger  rundt  fra  rum til rum. Spædbørn spiser deres puder af glæde. Den tykke spiser sig selv, men den tynde ser uheldigvis ikke mål num- mer 480001 med det samme. Han henter øl. Senere ser han det  dog i Ibens højre patte,  der  sidder  på Jørgens pande.

Der hentes flere øl.

Mændenes skæg vokser vildt gennem husenes sprækker og kroge. Små fugle har bygget reder. Indimellem må fuglene flygte, når mændene  løber frem og tilbage og tager skægget med sig.

Tommy Troelsen flyver  til sidst op til  månen  og  henter den  ned,  i  sin  attachemappe.  Han  skruer  en  antenne fast lige oven i knolden på månen.

De er  nu klar til at  genoptage fodboldkampen i  Dublin.

- Efter  43  år  har  Danmarks  radio  nu  den  ære at  vise  re­ sten  af  Irland-Danmarks  kvalifikationskamp til VM i  fod­ bold. Danmark stiller i sin stærkeste opstilling. På venstre back  har  vi Brian  Laudrup,  der  har  benyttet  pausen  til  at fa gigt og  reumatisme  og  afasi. På højre back har  vi Brian Laudrup, det har benyttet  ...

Folk holder  op med at  drikke øl.

Månens stærke lys  hugger  bidder  af  mørket.  Det  irriterer Jørgen,  der  netop  stod og  råbte  589543 i munden på Jør­ gen. De løsrevne bidder af mørket rammer ham i hovedet, så  han taber  Ibens patter.

Iben ser for første gang i 43 år, at hun mangler sine pat­ ter,  og  det  giver  anledning  til nogen fjendskab.

Den tykke og den tynde kommer frem bag de  beskidte persienner.  De  stirrer  olmt  på månens hvidgrå skærm.

- På Irlands  hold finder  vi  den  hovedstødstærke  Donald Lokie,  der  har  benyttet  pausen  til  at  udskifte  sin  kone 40 gange.  Desuden  har  vi  målmanden,  Donald  Lokie,  en fremragende boldkunstner  ...  Det skal blive spændende at se om  Danmark  kan  fast  holde  sin  føring  på  2-1  efter  så mange år.

Folk ser  forundrede  på hinanden over  hele  Danmark. - 2-1?!  Tror de, det er et puslingehold, vi har med at gøre, man kan sgu da ikke bare annullere det hele!  2-1.

Landet stinker af brændt hår. Mændenes skæg ulmer og ry ger,  og det går  ikke  det  her.

De trækker alle deres hårtotter til sig,  og så vælter  månen over  Tommy Troelsen, og  så kan han se sin puslingekamp alene. Mørket vender tilbage.

Der hentes flere øl.

Den tynde ser  kampen fra sin sko.

- 667324, råber han lettet. Den tykke spiser gang på gang sig selv, men ser  ikke desto mindre kampen imens.

Iben  kysser  Gerner  Eriksen i  øret  og  hvisker  lyserøde ord,  men kun for at  se  hans trommehinde bevæge sig,  så hun kan følge med i kampen.

Der er  ingen grænser for Danmarks føring, der er ingen grænser  for  straffespark, der  er  ingen  grænser  for  drama­ tik. Der er ingen grænser for  mørkets mystik.

Sover  du menneske?

- Nej jeg ser fodbold! Hvilken fest.