At spille med de voksne
Forfattere: Kristian Raun Thomsen
Tidsskrift: forumforidraet (2015-12-01)

Kilde: Scanpix

## ' At spille med de voksne'

- en kvalitativ undersøgelse af danske fodboldtalenters etableringsmuligheder i seniorelitefodbold

## INTRODUKTION

Henrik  nåede  at  spille  15  år  som  professionel fodboldspiller inden han i en alder af 38 år indstillede  sin  karriere,  der  talte  omtrent  250  superligakampe. I starten af 1990'erne skulle han som helt ung seniorspiller krydse klinger med nogle af de bedste mandlige professionelle fodboldspillere i Danmark. Muligheden for en privilegeret sportskarriere på fuld tid og med fuldt fokus havde budt sig, og det handlede nu mest af  alt  om  at  lære  at  spille  med  de  voksne  og etablere sig. Kendskabet til truppen både på og udenfor banen var godt, og dermed havde han også et klart indtryk af spillernes status og betydning  for  holdets  præstationer.  Enkelte  spillere  rangerede højt i kraft af deres kampafgørende  færdigheder,  mens  andre  lukrerede  på deres mangeårige erfaring og evner til at udvise lederskab. Særligt Peter, én af de erfarne spillere,  skulle  vise  sig  at  få  betydning  for  Henriks etablering og langstrakte karriere som professionel. I et interview beretter Henrik følgende om sit møde med ham.

Henrik: Jeg vedkendte mig min rolle i truppen som udviklingsspiller. De første par måneder forløb godt, men jeg kunne mærke, at Peter var efter mig, efterhånden som jeg begyndte at vise mit værd. […] Jeg forstår ikke umiddelbart  hvorfor,  først  meget  senere. Det frustrerede mig, han blev mere og mere irriterende. Når vi spillede én mod én, oplevede jeg, at han var uretfærdig overfor mig, jeg gav alt, men alligevel var det ikke godt nok.  Han  hånede  mig  ikke,  men  krævede. […] På et tidspunkt blev det for meget, jeg stillede mig op mod ham, svinede ham til og sagde, han var elendig […] Jeg forventede en reaktion, men der kom ingen.

Interviewer: Hvorfor kom den ikke, tror du?

Henrik: Jeg ved det ikke, måske fordi han ønskede at se en reaktion? […] Senere var der en lignende episode, jeg sparkede ham ned, begik et groft frispark. Han rejste sig og  løb  direkte  over  til  mig,  greb  fat  i  min trøje  med  begge  hænder  og  råbte:  Det  er fandeme det, jeg vil se!

Interviewer: Hvorfor har denne episode haft særlig betydning for dig?

Henrik: Det er her jeg oplevede en egentlig anerkendelse for første gang, og det kom fra en spiller højt i hierarkiet. Det betød noget for mig dengang, men også senere i min karriere.

Interviewer: Ja, ok. Du nævnte jo også tidligere, at det først var meget senere, at episoden gav mening for dig. […] Hvad repræsenterer Peter i dine øjne?

Henrik:  Den  professionelle  tilgang,  selvom han var på vej ned, og jeg var på vej op. […] Han gav sig altid fuldt ud uanset om det var til træning, til kamp på stadion eller med reserverne.

Interviewer:  Tror  du,  han  var  bevidst  om denne rolle - i forhold til at kræve, at gå forrest, at gå hårdt til dig?

Henrik: Til dels. Ikke nødvendigvis, men for mig, her mere end 20 år senere, betød hans væremåde meget. Det var en skelsættende oplevelse for mig, som jeg er glad for i dag. […] Jeg har efterfølgende mødt ham i andre sammenhænge […] og nævnt episoden for ham, at jeg dengang syntes, han var en idiot. Han blev nærmest helt paf. Han kunne nemlig overhovedet ikke huske den.

Ovenstående hændelse illustrerer for det første en  ung  fodboldspillers  tanker  og  handlinger  i mødet  med  en  etablereret  professionel.  Hvad skete der, og hvorfor skulle det vise sig at være karrierefremmende for Henrik at reagere mod Peter, som han gjorde? For det andet synes det påfaldende,  at  en  episode  mellem  to  fodboldspillere - alder og erfaring til trods - kan opfattes så forskelligt. Eftersom episoden var gået i Peters glemmebog, kunne man få den tanke, at han ikke anså den som betydningsfuld. For Henrik, derimod, var den skelsættende, i særdeleshed som et led i egen etablering i de tidlige år, men den prægede ham også senere i karrieren, hvor han som højt rangeret spiller skulle 'kultivere'  nye  opkomlinge.  For,  som  Henrik  slutter med at sige: 'Jeg har lært meget af Peter. Den [episoden] har senere haft betydning for min egen rolle som ældre spiller og fast mand, hvordan man skal tage sig af de unge, stille krav til dem osv.'.

En professionel fodboldkarriere vil ofte være mindeværdig, positiv, sågar sjov, men den indeholder også hændelser, hvor etablerede spillere tager fat i kravetøjet på de unge, udfordrer og lader  dem  forstå,  hvordan  en  professionel  seniortilværelse også tager sig ud. 'Kultiverende' hændelsesforløb  som  disse  er  altså  på  ingen måde senioreliten  fremmed.  De  vil  dog  utvivlsomt komme bag på en del unge, der vil lade sig kyse og se undrende til, mens andre vil sætte sig til  modværge.  Efter  en  rum  tid  gjorde  Henrik det sidste. I første omgang tog Peter ikke til genmæle, selvom han blev 'svinet til' i  andres påhør, men da Henrik atter markerede sig ved at 'sparke  ham  ned' ,  kom  responsen  prompte. Hændelsen efterlader det indtryk, at Henrik ud- viste  en  i  situationen  fornøden  handlekraft. Men den viser også, at han senere lod sig inspirere af Peters 'kultiverende' adfærd, hvilket antyder, at professionelle måder at tænke, handle og føle på ofte overleveres fra erfaren til ung.

AF KRISTIAN RAUN THOMSEN, SEKTION FOR IDRÆT, AARHUS UNIVERSITET

## Formål

Ovenstående anslag, der udspringer af studiets empiriske  materiale,  inddrages  i  den  senere analyse. Anslaget markerer derudover, at fokus er på fodboldtalentets møde med og ageren i senioreliten.  Konkret  stilles  der  skarpt  på,  hvordan centrale aktører med en lang historik i elitefodbold beskriver dette forhold. Det er deraf formålet  at  udstanse  de  karaktertræk,  der  af disse vurderes at have særlig indflydelse på fodboldtalentets evne til at bide sig fast og kunne trives med de vilkår, som gælder i senioreliten. Som det vil fremgå af nedenstående er fokus på denne del af fodboldtalentets karrierevej mod status som etableret seniorelitespiller underbelyst.

## TEORETISKE PERSPEKTIVER

## Fra talentudvikling til talentetablering

En  fodboldspiller  udvikler  sig  ikke  forudsigeligt, men derimod individuelt, nonlineært og afhængigt af modning, vækstspurt og psykosociale forhold (Phillips et.al, 2010; Williams &amp; Reilly, 2000;  Gagné,  2007; Vayens  et.  al.,  2006,  2008; Holt &amp; Dunn, 2004). Dette taler for en multiva- riabel  strategi  til  udvikling  af  fodboldtalenter. Kravene  er  store,  og  vejene  til  senioreliten  er ikke alene forskelligartede, men også underlagt det vilkår, at det, der forsøges udviklet, er noget, der endnu ikke er realiseret. De aktører, der arbejder  med  talentfulde  fodboldspillere,  skal altså  ikke  alene  forholde  sig  til  et  aktuelt  bestemt præstationsniveau, de skal også vurdere, hvad niveauet kan udfolde sig til på sigt.

Côté og kollegers (1999, 2003) forskning viser, at  vejene  mod  senioreliten  kan  inddeles  i  en række faser. Faserne er kendetegnet ved en øget involvering fra såvel udøver som udøverens nærmeste omgivelser (træner, familie, medspillere). Leg, deltagelse i flere idrætter, grundlæggende bevægeglæde og et lille fokus på specialiseret fodboldtræning er kendetegnende for den indledende fase, hvorefter den strukturerede og målrettede træning tager til i volumen i specialiserings- og investeringsårene (Côté et. al., 1999, s. 413). Udover at nå til senioreliten ('getting there') fokuserer Côté og kolleger også på, hvordan atleten  vedvarende  må  honorere  seniorelitens præstationskrav ('staying there').

I det følgende fremhæves tre studier, der alle har haft som formål at identificere de faktorer og  personlige  karakteristika,  der  vurderes  at have betydning for en fodboldspillers succesfulde bevægelse mod senioreliten ('getting there'). Det første er et grounded theory studie af Holt &amp; Dunn (2004), hvor seks trænere samt 20 canadiske  og  14  engelske  ungdomselitespillere  blev interviewet.  De  fandt  frem  til  fire  betydningsfulde psykosociale kompetencer: Disciplin , hvilket indebærer en dedikation til sporten, en evne til  at  behovsudsætte og en vilje til at foretage ofre  (såsom  tid  med  familie  og  venner)  på  bekostning af sporten. Herunder fremhæves også en vilje til at acceptere og adlyde direktiver fra trænere og ledere. Engagement ,  som indebærer stærke motiver og en determineret adfærd i forhold til at opnå succes. Robusthed ,  hvilket ikke alene  vil  sige  evnen  til  at  håndtere  modgang, men  også  at  kunne  trives  med  (forventnings) pres og krav. Social støtte , hvilket her indebærer emotionel og materiel støtte fra primært familien, men også rådgivningsmæssig støtte i forhold til ens karriereforløb (Holt &amp; Dunn, 2004, s. 199206).

Det andet studie er af Mills og kolleger (2012), og de kritiserer Holt &amp; Dunn for primært at fokusere på spillernes perspektiver - og kun i begrænset  omfang  vurderer  situationen  fra  de seks træneres perspektiv (Mills et. al., 2012, s. 1594). De interviewede selv 10 højt profilerede ungdomstrænere,  og  fandt  frem  til  en  rammemodel, der ikke desto mindre peger på en række parametre, der er beslægtede og sammenfaldende med Holt &amp; Dunns; eksempelvis modstandskraft og attitude, målrettethed og engagement, selvbevidsthed og trænerbarhed samt miljøfaktorer og nøglepersoners betydning for fodboldtalentets  karriereforløb  (Mills  et.  al.,  2012,  s. 1595-1597).

Det tredje studie af Christensen (2009) er en dansk  pendant  til  ovenstående.  Hun  fandt,  at eliteungdomstrænere værdsætter beslægtede faktorer  som  karakter,  attitude,  vilje  til  hårdt arbejde  og  opmærksomhed.  Hun  fremhæver derudover en træners forkærlighed for dedikerede, autoteliske spillere, der er i stand til selvstændigt at opstille mål, forfølge og indfri disse (Christensen, 2009, s. 365, 375-377).

I denne artikel træder lignende perspektiver frem, men modsat de tre nævnte studier relateres de til en seniorprofessionel fodboldtilværelse,  bl.a.  illustreret  ved  det  indledningsvis  skildrede hændelsesforløb. Der er således tale om en  fokusforskydning  fra  ungdomstræneres  opfattelse  af  talent  i  en  ungdomselitær  kontekst til seniorelitære perspektiver på selvsamme talenters  etableringsmuligheder  i  en  seniorkontekst. Denne forskydning er væsentligt for at nå til en større forståelse af den virkelighed og de præstationskrav, som det unge talent møder her, og nødvendigvis må lære at håndtere for at opnå status som fuldt ud etableret spiller.

## Etableringsbegrebet

Der findes flere teorier, der beskæftiger sig med menneskers  tilegnelse  af  normativ,  'tilladelig' adfærd samt professionel identitet i et (voksent) praksisfællesskab  (Lave  &amp; Wenger,  2007; Wenger,  2004;  Schein,  2000;  Heggen,  2010; Wackerhausen, 2004). Organisationsteoretikeren Edgar Schein, der forsker i organisationskulturers karakteristika anser eksempelvis en socialiseringsproces som en (intenderet) bevægelse ind i et domæne, hvor der hersker en fælles norm for professionel adfærd, der har fungeret godt nok til at blive betragtet som gyldig, og derfor bliver lært videre til nye 'opkomlinge' som den korrekte  måde  at  opfatte,  tænke,  føle  og  handle  på (Schein, 2000, s. 20). Denne opfattelse kan være med til at beskrive et individs etablering og/eller  professionalisering,  der  i  stor  grad  handler om at kunne forstå, identificere sig med og imitere mere eller mindre etablerede kulturbærere (Schein, 2000, s. 21-23). Kulturbærere leder individet  på  vej  mod  nye  erkendelser,  der  gør  det muligt, at det kan navigere i en krævende praksis og i forhold til de faglige og sociale situationer,  det  stilles  overfor.  Etableringsprocessen kan  således  forstås  som  en  mangfoldighed  af 'kultiverende'  hændelser,  der  indebærer,  hvad der bør lægges mærke til, og hvordan man i givne  situationer  handler  i  forhold  til  gældende normer. Denne proces er rettet mod, at individet skal tage ved lære (Schein, 2000, s. 21). Måden, hvorpå den forløber, varierer fra domæne til do- mæne, fra institution til institution. Nogle individer kræver mere støtte og feedback, andre er bedre til  at  regulere  og  håndtere  udfordringer selv. Ligesom eksempelvis den danske folkeskole og Det Kongelige Teater har også seniorelitære  fodboldmiljøer  egne  værdisæt,  ritualer  og måder  at  gøre  tingene  på.  Det  antages,  at Scheins  opfattelse  af  et  individs  socialisering ind i en organisationskultur kan danne teoretisk afsæt for, hvordan og på hvilket grundlag talentfulde  fodboldspillere  etableres,  dvs.  formår 'at spille med de voksne'.

Derudover har de teoretiske perspektiver haft til  hensigt  at  afklare  centrale  begreber,  problemstillinger og vilkår, der er relevante for artiklens formål, analysefokus, metode og design (Cohen et. al., 2011, s. 105-113).

## METODE OG DESIGN

10 nuværende og tidligere professionelle aktører  i  seniorelitefodbold  deltog  i  dette  studie, hvor  semistrukturerede  interview  blev  udført, transskriberet,  kategoriseret  og  kondenseret  i overensstemmelse med retningslinjerne for kva- litative interview (Kvale &amp; Brinkmann, 2009, ss. 119-242).  Informanterne  blev  udvalgt  på  baggrund af kriteriet: minimum 20 års træner-, leder- og/eller spillererfaring på minimum højeste nationale niveau. Konkret udgjorde informantgruppen  fem  superligatrænere,  tidligere  DBUtrænere,  nuværende  talentchefer/talentudviklingsansvarlige og tv-ekspertkommentatorer. Otte ud af ti har derudover gennemlevet et mere eller mindre turbulent udviklingsforløb som aktive professionelle spillere. Der er få trænere og ledere i dansk elitefodbold, der kan leve op til disse kriterier. Det antages derfor, at de 10 udvalgte har den fornødne ekspertise til at kunne reflektere over unge fodboldspilleres mere eller mindre  succesfulde  møde  med  senioreliten  og de præstationskrav, som her gør sig gældende. Informanterne har med andre ord en høj indordning, dvs. de besidder en høj grad af struktureringsevne inden for et givet domæne. Fænomener  opfattes  og  forstås  forskelligt  afhængig  af den enkeltes erfaring med og kendskab til det, der perciperes. Det betyder, at forskellige mennesker vil strukturere og bearbejde det, de perciperer, forskelligt afhængig af deres kendskabsgrad (Favrholdt, 2000). Præcist at kunne identificere,  rangordne  og  indplacere  en  kornsort, et kunstværk eller et fodboldtalent kræver altså en høj grad af indordning inden for det respektive domæne. For at opnå en høj indordning kræves en vedvarende og omhyggelig perceptionsmæssig forarbejdning. 'Med perceptionsmæssig forarbejdning menes simpelthen det at se (høre og føle) mere eller mindre godt efter' (Favrholdt, 2000, s. 173).

Foto: Scanpix

Informanterne gav uden videre tilsagn om at deltage i studiet. De fik tilsendt et informationsbrev, og aftaler for afvikling af interviewet blev indgået.  Interviewene  tog  afsæt  i  følgende  hovedspørgsmål:

-    Hvad karakteriserer en dansk superligaspiller?
-    Hvad  kigges  der  på,  når  talentfulde  spillere vurderes til daglig?
-    Hvad  karakteriserer  de  pågældende  vurderingskriterier og ikke mindst hvordan og hvorfor prioriteres de, som de gør?

Målet  var  at  skabe  så  organisk  og  uformel  en samtale som muligt. Til hvert af hovedspørgsmålene  fulgte  en  række  underspørgsmål,  der  alt afhængig af deltaljeringsgraden i informanternes svar blev bragt i spil. Som optakt til analysen  blev  yderligere  et  interview  med  en  informant (Henrik) foretaget med henblik på at følge op  på  et  flygtigt,  men  væsentligt  omtalt  møde med senioreliten, jf. artiklens anslag.

Med en baggrund i elitefodbold, to år som professionel i en superligaklub, syv år i tre forskellige divisionsklubber og fire år som fysisk træner i en superligaklub, har forfatteren et indgående  forhåndskendskab  til  genstandsfeltet. Dette har været nyttigt igennem hele forskningsprojektet, f.eks. i forhold til at identificere, spørge ind til og forstå centrale problematikker, holdninger og handlinger.

## RESULTATER OG ANALYSE

Med forskelligt erfaringsgrundlag og forskellige opfattelser fremhæver informanterne fire overordnede parametre, der tilsammen udgør spillerens  evne  til  at  præstere  i  seniorelitefodbold. Trods væsentlige betragtninger på de tekniske, taktiske og fysiske parametre og det faktum, at alle informanter har et multifaktorielt perspektiv på talent og præstationskrav, vil fokus i denne artikel være på den del af empirien, der har kredset om det psykologiske aspekt. Det skyldes informanternes særlige prioritering af dette, og at det er i indkredsningen og karakteristikken af de psykologiske parametre, at samtalen tyde- ligst  har  berørt  etableringsaspektet  ('staying there').

Det,  der  ifølge  informanterne  karakteriserer et  psykologisk  beredskab,  kommer  til  udtryk gennem forskellige fortællinger og perspektiver, men ikke desto mindre med brug af mere eller mindre beslægtet terminologi. De taler således om offervilje, ærgerrighed, drive, selvmotivation,  nysgerrighed, læringsparathed, mod og tålmodighed. Hvad der derudover viser sig interessant er, hvordan informanterne med forskellige synspunkter og anekdoter retter fokus på karaktertrækkene robusthed , vildskab og disciplin , der på  trods  af  visse  oppositionelle  træk  sammentænkes, og derfor også vil blive opfattet og fremstillet som gensidigt afhængige. De tre karaktertræk danner udgangspunkt for analysen, da det tyder på, at en fodboldspillers robusthed og trivsel med senioreliteære arbejdsvilkår samt evne til at navigere mellem vildskab og disciplin regnes for essentiel i en etableringsproces.

## Robusthed

Med henvisning til Holt &amp; Dunn indebærer robusthed ikke alene evnen til at håndtere modgang til hverdag og i kamp, men også at kunne trives med præstationskrav og forventningspres (Holt &amp; Gunn, 2004, s. 199, 210). Karsten, der er tidligere elitespiller, DBU-træner og mangeårig træner i ind- og udland, efterlyser viden om dette  endnu uopdyrkede område i dansk elitefodbold.

Noget af det jeg synes, der er allermest interessant,  som  jo  måske  er  mest  uopdyrket, det er den der personlighed, eller det mentale  som  færdighed.  Hvor  tidligt  kan  man arbejde med at få bygget det her op, […] fra de er mindre og op igennem [systemet], der gør,  at  [spillerne]  netop  bliver  modstands- dygtige og stærkere. Der er vi på bar bund endnu. Der er ikke nogen, der rigtigt har lavet det stykke arbejde.

For at lykkes med dette arbejde kunne det tænkes, at seniorelitære normer og præstationskrav ligger  for  fjernt  fra  den  måde,  der  tænkes  og ageres på i ungdomseliten. For Thomas, en meget  erfaren  superligatræner  og  ligeledes  tidligere  elitespiller,  er  det  eksempelvis  vigtigt,  at man  i  ungdomsårene  tænker  betydeligt  mere præstations- og resultatorienteret.

Fordi,  det  der  med,  at  vi  ikke  skal  vinde kampe, vi skal bare blive dygtigere, det er noget  pis.  […]  Evnen  til  -  og  det  ved  vi mænd jo - det der med at kunne, når vi skal, det er en fin, fin kvalitet ved et talent!

Evnen til at vinde kampe, men også at løfte sit spil  og  i  et  vist  omfang  vise  handlekraft  som Henrik  i  mødet  med  et  helt  konkret  præstationskrav  i  en  afgørende  træningssituation,  er altså en vigtig komponent i en spillers samlede talent. 1

Karsten  opfatter  robusthed  som 'en  bredere fundering som menneske, når man møder de her modbakker' . Altså, i hvilket omfang tåler spilleren  modgang og stigende præstationskrav? En robusthed, der knytter sig til mod og tålmodighed. Hvornår, hvordan og hvorfor vover en ung spiller som Henrik at stille sig op mod en etablereret  kulturbærer,  og  hvornår  ved  han,  at  han bør holde igen? Mod og tålmodighed bringes i spil med varierende styrke lige fra dagligdagens mange gentagelser og målrettede forfinelse, til forskellige karrieredefinerende øjeblikke. F.eks. i  håndteringen  af  en  etableret  kulturbærers 'overgreb', en langtidsskade eller en taktisk omskoling.

Vejen til en status som etableret seniorprofessionel forudsætter ifølge informanterne også en evne til behovsudsættelse. Anders, der er tidligere superligatræner, A-landsholdsspiller og erfaren superligaspiller (ca. 300 kampe), siger om dette:

Det her med, at du også gerne vil gå i byen, hygge dig og du vil det ene og det andet og det tredje, det syntes jeg personligt er alle tiders,  men  så  siger  jeg  også,  at  de  lige  så godt kan begrave drømmen om at blive superligaspiller. [Det] jeg først vil sortere folk fra på, er det mentale; altså hvis jeg får en klar fornemmelse af, at den her spiller simpelthen ikke er villig til at give de ofre, som jeg tror, er afgørende for, at man kan trives med at være et fodboldtalent.

Erik,  nuværende  talentchef  og  tidligere  cheftræner gennem snart 25 år, underbygger dette synspunkt med de beslægtede begreber offervilje og afsavn , der af ham karakteriseres som mentale basisfærdigheder.

Et er at være født med et fodboldtalent men at forvalte det er synligvis noget andet. At etablere sig og forvalte sit talent ordentligt, handler om at optræde i overensstemmelse med professionelle normer, som har fungeret godt nok til at blive betragtet som gyldige. Hvordan disse normer manifesterer sig illustreres med afsæt i det sidste væsentlige begrebspar.

## Vildskab og disciplin

Professionelle fodboldspillere vil formentlig møde tvangen og disciplineringen  af  flere  omgange i et langstrakt karriereforløb. Erik, tidli-

Foto: Mathies Jespersen

gere præsenteret, omtaler en særlig dygtig U19spiller, der slet ikke kunne indordne sig kollektivet her, hvorfor de involverede trænere valgte at indlemme ham tidligere end planlagt i superligatruppen:

Han var ganske enkelt så forfærdelig, at vi måtte rykke ham op halvandet år for tidlig […]  for  ligesom  at  se,  om  det  ikke  kunne tæmme  ham,  og  det  gjorde  det  i  vid  udstrækning på den måde, at han ikke kunne tillade  sig  det  samme  over  for  førsteholdsspillerne,  som  han  [kunne]  overfor  sine [kammerater på U19 holdet].

Intentionen var ifølge Erik at få vendt noget af den energi, der kom til udtryk i frustrationer og verbale  udfald  mod  dommere  og  medspillere, mod en optimering af egne præstationer på banen. Ifølge Erik lykkedes det. Som han siger: 'Vi gjorde  et  stort  stykke  arbejde  -  og  har  også  fået ham langt' . For få år siden var han en profil og blandt de mest scorende angribere i superligaen, og siden 2014 har han spillet i en større europæisk liga.

Tæmningen var imidlertid ikke tænkt som en eliminering af hans vildskab, men derimod som et forsøg på at hjælpe ham til at dosere sin vildskab. Vildskab opfattes derfor ikke som en negativ  egenskab,  der  partout  skal  manes  i  jorden, tværtimod. Erik refererer til en samtale i trænerteamet,  hvor  klubbens  cheftræner  skulle have sagt  følgende  om  spilleren: '[Han] må te sig lige så tosset han vil, hvis bare han er kampafgørende, og han bliver ved med at være kampafgørende, så kan jeg acceptere alt' . Dette er, som Erik selv  siger, 'sat  en  smule  på  spidsen' ,  men  ikke desto mindre illustrerer udsagnet, at der i senioreliten ikke er en berøringsangst over for en sådan  spillertype,  der  umiddelbart  er 'forfærde- lig' og uregerlig, men som samtidig har et udtalt fodboldtalent. Men der ligger også i udsagnet, at hvis  en  spiller ikke er  kampafgørende,  så  har han langt mindre snor. Så kan vildskab i langt mindre grad accepteres. Så skal den tæmmes.

Karsten taler i forlængelse heraf om karakter -  ikke  i  klassisk  moralsk  forstand  -  men  derimod  karakter,  der  kommer  til  udtryk  ved,  at 'spilleren  ikke  bare  siger,  han  brænder  igennem, men rent faktisk gør det' .  Som han tilføjer: 'De, der har ild i øjnene, de, som vil det gennem handlinger, det er dem, […] der står bedst' . Grundlæggeren af de moderne olympiske lege, Pierre de Coubertin (1863-1937) går med følgende spidsformulering skridtet videre, når det kommer til sport som et moralsk anliggende:

Man kan ikke gøre sporten frygtsom og forsigtig, uden at skade dens vitalitet. Den skal have  frihed  til  at  måtte  overdrive.  Det  er sportens essens, dens eksistensberettigelse; det  er  hemmeligheden  bag  dens  moralske betydning. (Coubertin, 1996, s. 86-87)

Overdrivelsen, her eksemplificeret ved at te sig tosset eller handle [overilet] med ild i øjnene , er i dette lys essentiel, mens den i klassisk moralsk forstand mere er et onde, der må disciplineres og tæmmes. Vildskab kan i værste fald føre til eksklusion, men vil også være en præstationskatalysator, hvorfor den i en etableringsproces må 'kultiveres'.  Man  kan  sige,  at  den  talentfulde spiller i et vist omfang først er klædt på til at etablere sig i senioreliten, når han frit kan betjene sig af en vildskab, der muliggør og legitimerer overdrivelsen. I artiklens anslag blev dette  aspekt  netop  anskueliggjort  i  form  af  unge Henriks vilde, men - skulle det vise sig - legitime og 'tilladelige' reaktion mod den erfarne kulturbærer, Peter.

## At balancere på en knivsæg

De  læreprocesser,  der  finder  sted  i  en  etableringsfase i senioreliten, har forskellig karakter og varierer i sværhedsgrad. Der videreudvikles og  forfines  på  eksisterende  opfattelser  og  adfærdsmønstre, mens andre aflæres, og nye skal indlæres.  Særligt  sidstnævnte  er  en  vanskelig læreproces. Har spilleren den fornødne robusthed  til  adfærdsændringen? Tåler  han  tilegnelsen af nye facetter i sit spil for vedvarende at kunne  begå  sig  i  senioreliten?  Han  må  altså både evne at være modig ('han ved ikke hvad han  får,  men  ved  hvad  han  har')  og  tålmodig ('han ved, at det kommer til at tage tid'). Dette synes  tilsvarende  at  gælde  for  begrebsparret vildskab og disciplin . På den ene side slibes spilleren til via disciplinering, og han viser gennem sin  adfærd,  at  han  kan  behovsudsætte  og  indordne sig under gældende normer for at få adgang til og ikke mindst begå sig i senioreliten. På den anden side er det klart, at der også må være en frihed til overdrivelse gennem vildskab. Det er imidlertid ikke alle, der har, og kan tage sig denne frihed.

## Uligeværd

Selvom aktørerne omkring U19-holdet ønskede at opretholde en kammeratlig omgangstone, fik U19-spilleren alligevel lov til at ' skabe sig tosset' , men kun så længe han ud fra et cost-benefit rationale var kampafgørende. At blive fjernet fra et hold vil normalt betragtes som en desavouering, men i tilfældet her var der snarere tale om en forfremmelse. Der blev set igennem fingre med hans adfærd alene på grund af hans talents merværdi.

På samme vis investerer den erfarne og betydningsfulde  spiller  sin  tid  i  Henrik  ved  at  vise, hvad det (også) vil sige 'at spille med de voksne' . Det er først, da Henrik giver tilbage af sam- me mønt, at et afgørende skridt mod anerkendelse og etablering tages.

Hermed  dementeres  en  demokratisk  idealforestilling om ligeværd, der bl.a. kommer til udtryk i mantraer som: 'ingen over holdet' og 'vi er alle  ligeværdige'. Der  er  altid  spillere,  der  i kraft af deres talents værdi og (kampafgørende) eksekveringsevne kan tillade sig flere bryderier end  andre.  De  fleste  elitefodboldspillere  har haft oplevelsen af at være blevet forurettet eller have fået  særbehandling. Den værdifulde spiller,  der  kan  tilbyde  særlige  ydelser,  får  altså længere snor end den spiller, der lige nøjagtigt hænger på, og som endnu ikke har vist sit værd.

Flere vil som den 19-årige værne om disse rettigheder og måske endda lukrere på dem. Selvom en sådan adfærd kan virke usympatisk, betragtes  den  alligevel  som  gyldig.  Det  viser  sig endda,  at  den  påskønnes,  hvorfor  førnævnte mantraer om ligeværd, der udadtil klinger godt, ikke kan betragtes som et væsenstræk i senioreliten.

## AFSLUTNING

Formålet med denne artikel var at udstanse de karaktertræk, der af centrale aktører i dansk seniorelitefodbold opleves som væsentlige for talentets  succesfulde  etablering  i  seniorelitefodbold. Udover at tilslutte sig den brede vifte af præstationskrav i en multifacetteret sportsgren som fodbold, fordres ifølge informanterne også et  stærkt  psykologisk  beredskab,  hvis  talentet skal lykkes og kunne trives med de vilkår, som gælder  i  senioreliten.  Illustrative  fortællinger om  talentets  hverdag  og  karrieredefinerende øjeblikke blev fremhævet og analyseret. At nå senioreliten  er  et  langt  sejt  træk,  som  kun  få klarer,  mens  etableringen  er  endnu  færre  forundt.  Sidstnævnte  forudsætter  desto  mere,  at spilleren har en veludviklet robusthed , der vær- ner  mod  modgang  og  'overgreb'  som  tilfældet med  Henrik.  Endelig  kan  det  konkluderes,  at hvis talentet skal kunne forstå og handle i forhold til  seniorelitære  normer,  der  som  vist  påskønnes og udleves af centrale aktører og kulturbærere  i  senioreliten,  kræves  en  betydelig evne til at navigere mellem disciplin og vildskab .

## REFERENCER

Christensen, Mette K. (2009): 'An eye for talent: Talent identification and practical sense of toplevel  soccer  coaches'  i: Sociology  of  Sport  Journal , 26,  s. 365-382.

Cohen, Louis et. al. (2011): Research Methods in Education , Routledge, 7 th  edition, London &amp; New York.

Côte, Jean (1999): 'The influence of the family in  the  development  of  talent  in  sport'  i: The Sport Psychologist , 13, s. 395-417.

Côté, J., et. al.(2003): 'From play to practice: A developmental framework for the acquisition of expertise in team sport' i: Starkes, J. &amp; Ericsson, K. A. (red): The development of elite athletes: Recent advances in research on sport expertise, s. 89-113.

Coubertin, Pierre de (1996): Den olympiske idé Taler og artikler , Det lille forlag, Frederiksberg.

Favrholdt, David (2000): Æstetik og filosofi - seks essays ,  1.  udgave,  1.  oplag,  David  Favrholdt  og Høst &amp; Søns Forlag, København.

Gagné,  Françoys  (2007):  'Ten  Commandments for  Academic  Talent  Development'  in Gifted Child Quarterly , 51, 2, s. 93-118.

Heggen, Kåre (2010): 'Profesjon og identitet' i: Molander, Anders &amp; Terum, Lars Inge (red.): Profesjonsstudier , 2. oplag, Universitetsforlaget, Oslo, s. 321-332.

Holt, Nicholas L. &amp; Dunn, John G. H. (2004): 'Toward  a  grounded  theory  of  the  Psychosocial Competencies  and  Environmental  Conditions Associated with Soccer Success' i: Journal of Applied Sport Psychology , 16, s. 199-219.

Kvale, Steinar &amp; Brinkmann, Svend (2009): Interview - Introduktion til et håndværk , 2. udgave, Hans Reitzels Forlag, København.

Lave,  Jean  &amp;  Wenger,  Etienne  (2007): Situeret læring - og andre tekster , Hans Reitzels Forlag.

Mills, A. et. al. (2012): 'Identifying factors perceived  to  influence  the  development  of  elite youth  football  academy  players'  i: Journal  of Sports Sciences , 30 (15), s. 1593-1604.

Møller,  Rasmus  Bysted  &amp;  Thomsen,  Kristian Raun (2015): 'Fra ideal til virkelighed - et essay om udviklingen af 'hele mennesker' i samspillet mellem skole og sport' i: MOV:E - Børn og skole i bevægelse og læring, Nr. 1 , Syddansk Universitet.

Philips,  Elissa  et.  al.  (2010):  'Expert  Performance in Sport and the Dynamics of Talent Development', Sports Med , 40 (4), s. 271-283.

Reilly, T. et. al (2000).: 'A multidisciplinary Approach to Talent Identification in soccer' i: Journal of sport sciences , 18, s. 695-702.

Schein, Edgar H. (2000): Organisationskultur og ledelse , 2. udgave, Valmuen.

Vayens R. et. al. (2006): 'A multidisciplinary selection model for youth soccer: the Ghent Youth Soccer Project' i: Br J Sports Med , 40, s. 928-934.

Vayens, R. et.  al.  (2008): 'Talent  Identification and  Development  Programmes  in  Sport  -  Current  Models  and  Future  Directions'  i: Sports Med , 38 (9), s. 703-714.

Wacherhausen, Steen (2004): 'Professionsidentitet,  sædvane  og  akademiske  dyder' in  red.: Hansen, N.B et. al.: Videnteori, professionsdannelse og professionsforskning, s.13-29.

Wenger, Etienne (2004): Praksisfællesskaber- Læring, mening og identitet , Gyldendal Akademisk.

Williams, A. M. &amp; Reilly T. (2000): 'Talent identification and development in soccer' i: Journal of sport sciences , 18, s. 657-667.

## NOTE

- 1 Se  også  Møller,  Rasmus  Bysted  &amp;  Thomsen,  Kristian Raun: 'Fra ideal til virkelighed - et essay om udviklingen af 'hele mennesker' i samspillet mellem skole og sport' i MOV:E - Børn og skole i bevægelse og læring, Nr. 1 , Syddansk Universitet, 2015, s. 29