Intet som før
Forfattere: Cecilie Høgsbro Østergaard
Tidsskrift: periskop (2021-12-04)

## Intet som før

## I pandemiernes spor på SMK

I  vinteren  2020  ramte  coronapandemien  Europa,  og den 11.-12.  marts  lukkede det danske samfund ned. På et af  Statsministeriets  første  pressemøder  meddelte  man befolkningen, at vi stod 'på ubetrådt land' og 'intet ville blive som før'. Fraserne blev gentaget igen og igen og blev for en tid en form for sandhed. Men var situationen i virkeligheden så fremmed?

Én ting var sikkert: det var vanskeligt at genåbne samfundet og de store institutioner efter nedlukningen og fortsætte, som om intet var hændt. I sommeren 2020 valgte vi på Statens Museum for Kunst derfor at se nærmere på museets  samling  med  pandemiens  og  epidemiens  briller og producerede på få uger et nyt formidlingsspor i den permanente udstilling. Ideen var at undersøge, hvad den nationale kunstsamling kunne fortælle os om den aktuelle situation og indlede en samtale med publikum om, hvad vi egentlig stod over for: ville intet rent faktisk blive som før, og stod vi virkelig på ubetrådt land?

25 kunstværker blev udvalgt på tværs af samlingen og i 10 af udstillingssalene var der installeret store oversigtsplancher  med  fortællinger  om,  hvordan  pandemier  gennem tiden har formet historien, samfundet, menneskelivet  og  selvfølgelig  kunsten.  Pandemiernes  historie  fulgte samlingens egen kronologi. Sporet startede på den måde i 'Ældre europæisk' med den sorte død i 1300-tallets Italien, ved tavlen af den hellige Corona fra Siena - en kostbar helgentavle malet omkring 1350, i netop de år, hvor pesten ramte Italien. Herfra kunne man fx bevæge sig videre til kopper i rokokoen, koleraen i 1800-tallets danske maleri, tuberkulosen og det moderne gennembrud omkring 1900, den  spanske  syge  og  modernismen  ved  1.  Verdenskrigs afslutning  frem  til  AIDS-pandemien  og  den  neokoncep- tuelle kunst fra 1990'erne. Undervejs var der afstikkere til andre  hjørner  af  samlingen,  hvor  forskere  og  formidlere havde udvalgt værker til at reflektere over de aktuelle erfaringer,  dilemmaer  og  spørgsmål,  som  coronapandemien havde ført med sig. Sporet var markeret med den samme magentarøde farve, som museet brugte til at kommunikere de nye coronarestriktioner med. Fulgte man denne farvekode  ville  man  altså  ikke  kun  støde  på  en  masse  påbud, men også få mulighed for at opleve samlingen på en anden måde og få øje på ting, man ikke før havde bemærket.

På de følgende sider finder man de 10 nu destruerede hovedplancher og et lille udvalg af de mere personlige værklæsninger genoptrykt i den form, de var at finde i i samlingen fra september 2020 til marts 2021. Da de sædvanlige interaktive  hjælpemidler,  der  normalt  understøtter  formidling, var sat ud af spil på grund af coronarestriktioner spillede staben af omvisere, undervisere og vagter en ekstra afgørende rolle i formidlingen og i samtalen med publikum. Til sporet blev der produceret en række selvstændige film med forskellige eksperter, fra skolebarnet til historikeren, der udtalte sig om nogle af de spørgsmål, udstillingen rejste. De er stadig at finde på internettet.

Intet  som  før blev  konceptualiseret  af  mig,  Cecilie  Høgsbro  Østergaard,  der  også  var  hovedforfatter  og  redaktør på projektet. Formidlingen blev produceret i et tæt samarbejde med formidler Annette Rosenvold Hvidt og udstillingsarkitekt  Pernille  Jensen  og  grafiker  Peter  Folkmar. Desuden bidrog en lang række forsknings- og bevaringsmedarbejdere til udarbejdelse af værktekster og medarbejdere fra kommunikationsafdelingen til den kampagne og skiltning, som var afgørende forbundet med formidlingen.

DEST

TRACKING EPIDEMICS IN DENMARK'S

LARGEST ART COLLECTION

A CHANGED WORLD

dine egne opdagelser undervejs. Hold øje med de

magentafarvede plancher.

Få et kort i Informationen.

Den 12. marts 2020 lukkede samfundet ned. En lokal epidemi med en ny coronavirus havde spredt sig fra Kina til resten af verden. Den var blevet en trussel for alle mennesker: en   pandemi. Vi stod på ubetrådt land, som stats  minister Mette Frederiksen udtrykte det, og   intet ville blive som før.

Coronapandemien har da også forandret   vores hverdag, vores måde at være sammen på,   vores vaner, vores tanker og måske endda vores fremtidsdrømme.  Men historisk er situationen slet ikke ny. Pandemier og epidemier har førhen tvunget mennesket til at bryde med fortiden og forestille sig verden forfra.

Pandemier har formet historien. De har vendt op og ned på magtbalancer, defineret nye territorier, de har givet koloniherrer friere spil på andre kontinenter, men også banet vejen for mere   lighed: pandemier har startet protestbevægelser, formet vores byer og den nordiske velfærdsstat. Pandemier har slået uendelig mange mennesker ihjel, men også øget menneskets levealder betragteligt gennem hygiejnebevægelser, vacciner og sociale vækkelser.

I kunsten har mennesket kunnet bearbejde den gamle verden og skabe billeder af en ny. Pandemier har givet kunsten nye motiver,   banet vej for nye formsprog, nye kunstnerroller og sågar nye livsformer. SMK har set nærmere på museets samling med pandemiens og epidemiens briller og præsenterer et nyt spor i den permanente udstilling.

Tak for støtte til På ruten er der stop ved 25 kunstværker, og i udvalgte sale møder man fortællinger om, hvordan epidemier gennem tiden har   formet   historien, kunsten og det enkelte   menneskes liv. Turen går bl.a. forbi 1300-tallets sorte død,   kopper i rokokoen, koleraen i midten af 1800-  tallet, tuberkulosen omkring 1900, den spanske syge ved 1. verdenskrigs afslutning og AIDSepidemien. Undervejs er der afstikkere til nogle af de   erfaringer, dilemmaer og spørgsmål, som corona  pandemien har ført med sig, og som peger ud i den fremtid, ingen endnu ved, hvordan vil forme sig. INTET SOM FØR TRACKING EPIDEMICS IN DENMARK'S LARGEST ART COLLECTION 2 → 203 Gijsbrechts 3 → 201A Rombouts 4 → 205 Honthorst 5 → 209 FRANSK KUNST 1900-1930

A CHANGED WORLD

Krisen kan betragtes som en portal, en   åbning mellem en gammel verden og en ny. Nogle mener, verden bliver bedre: mennesker vil omlægge deres liv, globale problemer vil   blive løst, omsorgsarbejde vil blive langt mere værdsat. Andre, som fx den franske forfatter Michel Houellebecq, mener, at pandemien 'fører til det samme som før, bare værre.' Som den   indiske aktivist og forfatter Arundhati Roy har formuleret det, kan vi enten vælge at passere igennem denne portal: 'slæbende af sted med gamle kadavere af fordomme, had, fejhed, med vores databanker og døde ideer, udpinte   floder og forurenede himmel.' Eller vi kan   rejse   igennem med 'ganske lidt bagage, klar til at forestille os en ny verden og være rede til at kæmpe for den.' Mesteren for Palazzio Venezia Madonna, Skt. Corona, 1351, SMK

I SMKs samling findes en særlig skat: to   kostbare tavler fra byen Siena i Italien, skabt i pest  årene omkring 1350. Tavlerne forestiller Skt. Corona og Skt. Victor. Det er her ved Den   hellige Corona i den ældste del af samlingen af Europæisk kunst, at fortællingen om epidemiernes historie starter.

Du kan vælge at følge epidemisporet   kronologisk og begynde ved Den hellige Corona på 1. sal i rum 201B. Men du kan også udvælge et sygdoms  spor eller bevæge dig frit igennem samlingen og gøre dine egne opdagelser undervejs. Hold øje med de magentafarvede plancher.

Få et kort i Informationen.

VEJVISER

KUNST EFTER 1900

DEN SPANSKE SYGE, TUBERKULOSE,

KRONISKE SYGDOMME,

MÆSLINGER/POLIO, HIV/AIDS

Elmgreen &amp; Dragset

23

302c

→

Lislegaard

24

→

302a

Rude

16

→

260-261

Dysmorfisme

17

270a

→

Noack

18

→

262

Jorn

19

→

269a

Ferlov Mancoba

20

→

269a

Nørgaard

21 → 263c Kvium m.fl. 22 → 268b EUROPÆISK KUNST 1300-1800 PEST, MELDRØJERSYGE Skt. Corona 1 → 201B Bosch , efterfølger 21 16 260 261 263 a 263b 263c 264a 264 262 Fra SMK's forhal: Introduktion (tv.), kort over udvalgte værker og områder i samlingerne (øv.) og mini-guide (ned.) til samlingssporet Intet som før .

2

→

203

Gijsbrechts

3

201A

→

Rombouts

4

→

205

Honthorst

5

→

209

FRANSK KUNST 1900-1930

COVID-19

Vuil ard

(serie)

6

→

215

DANSK OG NORDISK KUNST 1750-1900

SYFILIS, KOPPER, KOLERA, TUBERKULOSE

3

2

1

3

2

1

266

208A

207

206

INTET SOM FØR vises i samlingen på SMK fra den 8. september til 22. november 2020.

272

222

12

11

223

224

225

226

13

221

17

220

217F

10

14

227

a

270a

217D

217E

300

b

18

270b

219

218B

9

217C

217B

228

c

BRO

218A

217A

8

7

229

15

216

a

269a

6

215

TILBYGNING

301

b

c

HOVEDBYGNING

20

19

214

d

269b

213

212

BRO

211B

201A

3

202

24

a

268b

22

211A

210B

1

201B

203

302

b

268a

210A

5

201D

201C

2

23

c

265

267

209

201E

204

208B

4

205

0

0

1 2

1 2

1 Europe dece

en Yersinia

a loppe-

og

Ig

prord-

demier.

PEST

Plapue lions of tatalities world one quarter (

T

plague il

mitte

whi

bit

SI

Bla

go bli

thought

advent prom

MELDROJER

renticm

T

afe

KOPPER

Smallnax

kar

nog

ville

San

170

Cholera

T

TUBERKULOSE

Teherulotis

T

SYFILIS

Sunhilis

T

T

DEN SPANSKE SYGE

The Shanish Flu

T

MÆSLINGER/POLIO

Measels and molin

## Pesten - den sorte død The Plague - the Black Death

YERSINIA PESTIS

FORTÆLLINGER OM HVORDAN EPIDEMIER HAR FORMET HISTORIEN, KUNSTEN OG DET ENKELTE MENNESKES LIV LÆSETID: 3 MINUTTER

Pesten - den sorte død - hærgede første gang i Europa i midten af 1300-tallet og den vendte tilbage som pandemi flere gange de følgende århundreder med mange millioner døde på verdensplan. Man mener, at ca. ¼ af befolkningen i Europa døde af pest i middelalderen. Pest smitter via bakterien Yersinia pestis, som bl.a. kan overføres til mennesker via loppebid, men tidligere vidste man ikke, hvad sygdommen skyldtes og man kunne ikke behandle den. Symptomerne var bylder, feber, blodforgiftning og hudforandringer. Navnet 'den sorte død' kom sig af, at den syges hud blev sort som følge af dødt væv. Man troede, at sygdommen var Guds straf og dens opståen førte til mange forestillinger og advarsler, også i kunsten.

I Danmark udstedte Christian 4. i 1625 en pestforordning for at sikre borgerne ved udbrud af pestepidemier. Forordningen er meget detaljeret i sin beskrivelse af tiltag og retningslinjer for borgerne, og der kan drages flere paralleller til de instrukser, som er gældende under COVID-19-pandemien.

Reglerne var klare: '… Derefter må ingen, som kommer fra de steder, hvor sygdommen er brudt ud, komme ind i de   områder, der endnu er fri for sygdommen. De skal i stedet forvises tilbage igen. Hvis nogen ikke vil adlyde, så skal den eller de indlægges i pesthuset i rum og kamre, hvor der ikke har været nogen syge, og opholde sig der i fire eller fem uger. Derefter må de komme ind i byen, såfremt hverken de selv eller nogen hos dem har pådraget sig sygdommen'. Man forsøgte desuden at desinficere breve fra pestramte områder: '… De breve, som kommer fra de steder, hvor sygdommen er i udbrud, og som det er tvingende nødvendigt at lade komme ind, de skal  holdes tæt ind til ilden og røges med noget, der har effekt, når de åbnes eller holdes på'.

Uddrag fra Christian 4.s pestforordning bearbejdet på nudansk.

STORIES ABOUT HOW EPIDEMICS HAVE SHAPED HISTORY, ART AND THE LIFE OF THE INDIVIDUAL READ TIME: 3 MINUTES

The plague - also known as the Black Death - first ravaged Europe in the mid-fourteenth century and returned as a pandemic several times in the following centuries, causing millions of fatalities worldwide. It is believed that approximately

one quarter of the population of Europe died of the plague in the Middle Ages. The disease is transmitted via the bacterium Yersinia   pestis, which can be passed on to humans via flea bites, but at that time the causes were unknown and there was no effective treatment available. The symptoms were swollen nodes, fever, blood poisoning and skin changes. It became known as 'the Black Death' because patients' skin could go black due to dead tissue. The disease was thought to be a punishment sent by God, and its advent prompted many different ideas, imaginings

and warnings.

In Denmark, Christian 4 issued a set of ordinances for plague control in 1625 in order to protect citizens during outbreaks. The regulations are detailed in their description of measures and guidelines to be observed, and parallels can be drawn to the instructions in force during the current COVID-19 pandemic.

The rules were clear: '… Following this, no-one who hails from places where the disease has broken out may enter the areas that are still free of the disease. They must instead be ban ished back to whence they came. If someone fails to obey, then he or she must be admitted to the plague house in rooms and chambers unoccupied by anyone ill, and stay there for four or five weeks. They may then enter the city, if neither they nor an yone with them has contracted the disease'. Attempts were also made to disinfect letters from plague-  stricken areas: '… Any letters that come from the places where the disease is in outbreak, and which absolutely must be received and opened here for pressing reasons, must be kept close to the fire and smoked with something efficacious when opened or held'.

T

PEST

Mesteren for Palazzo Venezia Madonna (virksom 1340-1358) Skt. Victor af Siena og Skt. Corona

1348-1352 Altertavle (maleri) Tempera på træ, guldgrund 155cm (h) x 48cm (b) SMK. KMS3624 Udstillet på SMK i Sal 201B

Mesteren for / Master of

Palazzo Venezia Madonna (ca. 1340-1370) Skt. Corona (th.) og Skt. Victor (tv.) St. Corona (right) and St. Victor (left)

1351 eller kort før / or shortly before

Er linjen elegant, er farverne som juveler, er der en mangfoldighed af ornamenter? Hvis ja, så har man et typisk eksempel på kunst i Siena fra tiden omkring den sorte død i midten af 1300-tallet. Al den rigdom finder vi i Skt. Corona-tavlen. Den blev opstillet i domkirken tre år efter pesten havde fejet ind over byen.

Den hellige Corona er en relativt ukendt helgeninde. Ifølge legenden så den kun 16 år gamle Skt. Corona i et syn en engel stige ned fra himlen med to kroner - en beskeden krone (lat.: corona) til hende selv og en mere kostbar til Skt. Victor. På maleriet har hun den lille krone på hovedet, og hun holder den store i hænderne.

Skt. Corona er skytshelgen i økonomiske spørgsmål og spil, der involverer penge: hasard, lotto og skattejagt. I marts 2020 foreslog det romersk-katolske konvent i Raleigh at påkalde hende som beskytter for verdensøkonomien under coronakrisen. Hendes relikvier, der befinder sig i domkirken i Aachen, er desuden blevet fundet frem til offentlig tilbedelse.

Eva de la Fuente Pedersen, SMK

'Der var nogle, der mente, at en behersket livsførelse, hvor man afstod fra enhver overflod, ville hjælpe dem til at modstå sygdommen. De sluttede sig sammen og lukkede sig inde i huse, hvor der ikke var nogen syge, og hvor man kunne leve godt. De spiste udsøgt mad og drak fremragende vine med stort mådehold og undgik enhver form for vellyst, de talte ikke med folk udefra og ville intet høre om død og sygdom. […] Andre var af den modsatte mening. De var overbevist om, at man værnede sig bedst mod den hærgende sygdom ved at drikke meget og nyde livet, ved at ture syngende omkring i byen, more sig og tilfredsstille enhver mulig lyst og ved at le ad det, der foregik, og lave sjov med det.'

Uddrag fra indledningen i Giovanni Boccaccio's bog Dekameron,   skrevet i årene lige efter forfatteren oplevede pesten hærge i Firenze i 1348. Dansk oversættelse ved Thomas Harder, 2019.

Are the lines elegant, are the colours like jewels, is there a rich diversity of ornaments? If so, then you have a typical example of art from mid-fourteenth-century Siena. This panel of Santa Corona displays precisely such abundance. It was installed in the cathedral of Siena three years after the Black Death had swept through the city.

Saint Corona is relatively little known. According to legend, the sixteen-year-old Saint Corona had a vision of an angel descending from heaven bearing two crowns - a modest crown (lat.: corona) for herself and a more elaborate piece for Saint Victor. The painting shows her wearing the small crown on her head while holding the larger one in her hands.

Saint Corona is the patron saint of financial matters and of games involving money: gambling, lotto, and treasure hunting. In March 2020, the Roman Catholic Diocese in Raleigh proposed invoking her as protector of the world economy during the corona crisis, and her relics, located in the Aachen Cathedral, have been brought out for public veneration.

Eva de la Fuente Pedersen, SMK

'There were those who thought that to live temperately and avoid all excess would count for much as a preservative against [the disease]. Wherefore they banded together, and, dissociating themselves from all others, formed communities in houses where there were no sick, and lived a separate and secluded life, which they regulated with the utmost care, avoiding every kind of luxury, but eating and drinking very moderately of the most delicate viands and the finest wines, holding converse with none but one another, lest tidings of sickness or death should reach them […] Others, the bias of whose minds was in the opposite direction, maintained, that to drink freely, frequent places of public resort, and take their pleasure with song and revel, sparing to satisfy no appetite, and to laugh and mock at no event, was the sovereign remedy for so great an evil'.

Excerpt from the introduction of Giovanni Boccaccio's Decameron, written in the years just after the author saw the plague sweep across Florence in 1348.

Г

ius, der var hel-

tsomme

beskyt-

est,

g

er,

1 har

1 anven-

t or nacå ot mol.

PEST

Plapue Kall Sed Mur Sed frontism Hie Me Hie earned th

T

tron saint

called

Ear

KOPPER

Smaltnor the p the co mo rece be use

source of

hiahlv hal Cholera

T

TUBERKULOSE

Teherulotis

T

SYFILIS

Sunhilis

T

T

DEN SPANSKE SYGE

T

MÆSLINGER/POLIO

The Shanish Flu Measels and molin

## Meldrøjersyge og syner Ergotism and visions

CLAVICEPS PURPUREA

FORTÆLLINGER OM HVORDAN EPIDEMIER HAR FORMET HISTORIEN, KUNSTEN OG DET ENKELTE MENNESKES LIV LÆSETID: 2:30 MINUTTER

Meldrøjer er en svampesygdom, der især angriber korn som rug og byg. Mel udvundet af korn med meldrøjer er giftigt og fremkalder sygdommen ergotisme hos mennesker, når det spises. Svampens hvilelegeme indeholder giftstoffet ergotamin, der kan give voldsomme hallucinationer, kriblesyge, smerter og kramper. Blodårerne trækker sig sammen, blodforsyningen hæmmes og derudover belaster sygdommen nervesystemet, så der opstår brændende smerter i kroppen. De brændende smerter har også givet sygdommen navnet Sankt Antoniusild, opkaldt efter den hellige Antonius, der var hel-

gen for voldsomme smerter og smitsomme sygdomme. Han blev påkaldt som beskytter under mange epidemier, også pest, og de   såkaldte   antonittermunke drev hospitaler for de syge.

Særligt i middelalderen fra omkring år 1000 til år 1500 udbrød der   flere epidemier af meldrøjersyge, men også senere har der været epidemier, i Danmark senest i 1892. I nyere tid har man fundet ud af, at   ergotamin kan anven-

des i migrænemedicin, men stoffet er også et mel-

lemled i fremstillingen af det stærkt hallucinogene LSD. Dette faktum har givet anledning til forskellige tanker om, hvorvidt mennesker i fortiden brugte naturens hallucinogene stoffer aktivt. Kunne fx kunstneren Hieronymus Bosch have været påvirket, når han malede sine mest syrede malerier?

I J.P. Jacobsens middelalderfortælling Pesten i Bergamo fra 1881 spiller en munk i sort kutte, formentlig en antonittermunk, hovedrollen. Pesten har opløst al fornuft, moral og gudsfrygtighed i samfundet, og munken forsøger forgæves at tale folk til rette med disse flammende syner:

Da stod en iblandt de Fremmede, en ung Munk, op over dem og talte. Han var bleg som et Lagen, hans sorte Øjne glødede som Kul, der er ved at slukkes, og de mørke, smertehærdede Træk om hans Mund var som var de skaaret med en Kniv i Træ og ikke Folder i et Menneskes Ansigt.

Han strakte de tynde, forslidte Hænder op mod Himlen i Bøn, og de sorte Kutteærmer gled ned om hans hvide, magre Arme. Saa talte han. Om Helvede, talte han, om at det var uendeligt som Himlen er uendelig, om fylde med sine Skrig. Søer af Svovl var der, Marker af Skorpioner, Flammer, der

den ensomme Verden af Pine, hver af de Fordømte har at gjennemlide og at lagde sig om ham, som en Kaabe den lægger sig, og stille, hærdede Flammer, der borede sig ind i ham som et Spydsblad, der drejes rundt i et Saar.

Der var ganske stille, aandeløse lyttede de efter hans Ord, for han talte, som havde han set det med sine egne Øjne, og de spurgte sig selv, er ikke denne en af de Fordømte, som er sendt til os op af Helvedes Gab for at vidne for os.'

STORIES ABOUT HOW EPIDEMICS HAVE SHAPED HISTORY, ART AND THE LIFE OF THE INDIVIDUAL READ TIME: 2:30 MINUTES

The ergot fungus Claviceps purpurea mainly affects grains such as rye and barley. Flour extracted from crops contaminated with ergot fungus can cause the disease known as ergotism in any humans who eat it. The survival structure of the fungus, its sclerotium, contains the toxin ergotamine, which can cause violent hallucinations, tingling, pain and cramps. The blood vessels constrict, the blood supply is inhibited, and the disease puts strain on the nervous system, too, causing a sensation of burning pain in the body. The burning pains have earned the disease the name Saint Anthony's Fire, after the patron saint of excruciating pain and infectious diseases. He was called upon as a protector during many epidemics, including the plague, and the Order of Saint Anthony, also known as the Antonines, ran hospitals for the sick.

Several epidemics of ergotism broke out in the Middle Ages, particularly from around the year 1000 to the year 1500, but later epidemics have also occurred; the most recent outbreak in Denmark took place in 1892. In recent times, it has been discovered that ergotamine can be used in migraine medicine, but the substance is also a source of lysergic acid, a step on the way to synthesising the highly hallucinatory drug LSD. This has given rise to speculation that the people of the past might have been under the in fluence of this drug - and perhaps actively used their hallucinations. For example, might the artist Hieronymus Bosch have been high while painting?

In J.P. Jacobsen's Medieval tale The Plague in Bergamo from 1881, the main protagonist is a monk wearing a black cowl, presumably an Antonine monk. The plague has wrecked all reason, morality and godliness in society, and the monk seeks in vain to return the people to the fold with these fiery visions:

'Then one among the strangers, a young monk, stood up over them and spoke. He was pale as a sheet, his black eyes glowed like coals flickering with their last light, and the dark, pain-hardened features around his mouth were as if carved with a knife in wood, not folds in a human face.

He stretched his thin, grievously worn hands up to the sky in prayer, and the black sleeves of his robes slid down his white, thin arms. Then he spoke.

About Hell, he spoke, about how it was infinite as Heaven is infinite, about the lonely world of pain which each of the damned must traverse in torment and fill with his cries. Lakes of sulphur there were, fields of scorpions, flames wrapping and engulfing him like a cape, and silent, hardened flames piercing him like a spear being twisted inside a wound.

There were quite still, breathlessly they listened to his words, for he spoke as if he had seen it all with his own eyes, and they asked themselves, is not this one of the damned sent up to us from the very Mouth of Hell to bear witness to us?'

T

MELDRO JER

Hieronymus Bosch (Efterfølger) (1440-1516) Kristus uddriver kræmmerne af templet 1570-1670 Maleri Olie på træ 102cm (h) x 155.5cm (b) SMK. KMS3924 Udstillet på SMK i Sal 203

nod sygdommen kopper.

Г

T

dede-

et,

d

fra

nde

vilisati-

"var medet

PEST

MELDROJER

Plapue rentiem

1700-tallets England blev ma keo ter et skenheos-

Det Florentinske Codex er et velbevaret, tidligt very youn cine again In the KOPPER

Smallnax ces al hi CI

Sn

and

civilis

was fata

succeede Cholera

T

TUBERKULOSE

Teherulotis

T

SYFILIS

Sunhilis

T

T

DEN SPANSKE SYGE

T

MÆSLINGER/POLIO

The Shanish Flu Measels and molin

## Kopper og rokoko Smallpox and the Rococo

VARIOLA

FORTÆLLINGER OM HVORDAN EPIDEMIER HAR FORMET HISTORIEN, KUNSTEN OG DET ENKELTE MENNESKES LIV LÆSETID: 3 MINUTTER

← Storkøbmanden Niels Ryberg, som ses i maleriets venstre side, var en   social mønsterbryder. Hans far var fæstebonde, men selv nåede Ryberg helt til tops i dansk erhvervsliv og blev hovedrig på et utal af forretninger, herunder den oversøiske trekants  handel med sukker og slavegjorte mennesker. Trods sin opvækst og sit opgør med hoveri, hvor bønder groft sagt var ejet af deres herremænd, havde han tilsyneladende ingen skrupler i forhold til menneskehandel i kolonierne. Her ser vi ham foran landstedet Frederiksgave på Fyn med svigerdatteren Engelke og hans eneste søn, Johan Christian. Rybergs andet barn, Fridericus, døde som ganske lille i 1767  efter en såkaldt variolation, en tidlig vaccine mod sygdommen kopper.

Kopper var skyld i en ekstrem overdødelighed, især blandt børn, i 1700-tallet, men for en europæisk storkøbmand var sygdommen også en  allieret. Kopper havde banet vejen for koloniseringen af især Sydamerika i 1500-tallet og dermed sikret europæerne store rigdomme. Gang på gang blev kopper bragt til Caribien fra Europa og Afrika. De fleste tilrejsende europæere var immune, men for civilisationerne i den såkaldte 'Nye verden' var mødet fatalt. Med blot 900 soldater og en hær af sygdomsmikrober, lykkedes det fx i 1521 de spanske conquistadores at underkaste sig Aztekerrigets   befolkning på ca. 25 mill. mennesker. Denne form for biologisk krigsførelse blev senere benyttet over for nordamerikanske   indianere. Koppesmitte var også årsag til, at Canada aldrig blev amerikansk.

Historikeren N.D. Cook har udnævnt 'Den nye verdens' møde med pandemier fra øst som den største humanitære katastrofe i historien. Sygdommen vendte senere voldsomt tilbage til Europa. Koppevirus ændrede sig og førte til nye epidemier i 16- og 1700-tallet. Det satte gang i den moderne lægevidenskab. Fra Kina og Indien via Persien og osmannerne, lærte europæerne at inficere raske med væske eller knuste sårskorper fra milde tilfælde. Variolation, som metoden altså kaldtes, blev moderne i England, men kunne gå helt galt, som det gjorde for Rybergs søn. Det store gennembrud kom i 1798. En bonde havde bemærket, at malkning tilsyneladende forebyggede smitte med menneskekopper og variolerede sin familie med kokopper. Indgrebet virkede, men det var dog lægen Edward Jenner, der fik æren for opdagelsen. Den nye behandling fik navnet vaccine, afledt af det latinske ord for ko: vacca.

STORIES ABOUT HOW EPIDEMICS HAVE SHAPED HISTORY, ART AND THE LIFE OF THE INDIVIDUAL READ TIME: 3 MINUTES

← The merchant Niels Ryberg seen to the left in the painting was a highly upwardly mobile man. His father was a tenant farmer, but Ryberg himself reached the very pinnacle of the Danish business community and became wealthy from myriad business interests, including the overseas triangular trade in sugar and enslaved people. Despite his upbringing and his fight against adscription, a form of serfdom where peasants were owned by their local landowners, he appeared to have no qualms about human trafficking in the colonies. Here we see him in front of the country house Frederiksgave on Funen with his daughter-in-law and his only son. Ryberg's first child died very young in 1767 after a so-called variolation, an early vaccine against smallpox.

In the eighteenth century, smallpox caused extreme excess mortality rates, especially among children, but for a European merchant it had a silver lining: smallpox had paved the way for colonisation in the sixteenth century, especially in South America, thereby securing great riches for the Europeans. Time and time again, smallpox was brought to the Caribbean from Europe and Africa. Most Europeans were immune, but for the civilisations of the so-called 'New World', the encounter was fatal. In 1521, for example, the Spanish conquistadors succeeded in subduing the population of the Aztec Empire, totalling approx. 25 million people, with no more than 900 soldiers and an army of infectious microbes. This form of biological warfare was later used against the Native Americans of North America. Smallpox was also one of the reasons why Canada never became American.

The historian N.D. Cook has proclaimed the encounter between the 'New World' and pandemics from the East to be the greatest humanitarian disaster in history. The disease would later make a virulent return in Europe. The smallpox virus changed, causing new epidemics in the seventeenth and eighteenth centuries. These events prompted the launch of modern medical science. From China and India the Europeans learned about inoculating healthy individuals with powdered scabs or fluid from pustules taken from patients who were only mildly affected. Known as variolation, the method became fashionable in England, but could go disastrously wrong, as it did for Ryberg's son. The great breakthrough came in 1798: a farmer successfully variolated his own family with cowpox when he noticed that milking seemed to prevent infection with human smallpox. However, the medical doctor Edward Jenner got the credit for the discovery. The new treatment was named 'vaccine' after the Latin word for cow: vacca.

T

Jens Juel (1745-1802) Niels Ryberg med sin søn Johan Christian og svigerdatter Engelke, f. Falbe 1797 Maleri Olie på lærred 253cm (h) x 336.5cm (b) SMK. KMS6251 Udstillet på SMK i Sal 217A

(Værket omtales på planchen til venstre)

ri

:

t:

Og al-

er Hansen

Г

PEST

Plapue

T

MELDROJER

frontism

G

T

at the art aca

the heart

fateful

KOPPER

Smallnax

to h On th OI

Fr

84

bee

he st

'Our po

very next di

23 8.

Cholera TUBERKULOSE

Tuhemuloais

T

SYFILIS

Sunhilis

T

T

DEN SPANSKE SYGE

T

MÆSLINGER/POLIO

The Shanish Flu Measels and molin

## Kolera og Eckersberg Cholera and Eckersberg

VIBRIO CHOLERAE

FORTÆLLINGER OM HVORDAN EPIDEMIER HAR FORMET HISTORIEN, KUNSTEN OG DET ENKELTE MENNESKES LIV LÆSETID: 2 MINUTTER

Sygdommen kolera forårsages af bakterien Vibrio cholerae, der kan smitte via forurenet drikkevand eller madvarer. I 1853 udbrød en epidemi i Danmark særligt i de større byer, hvor i alt 6688 mennesker døde, heraf ²/ ³  i København. På det tidspunkt kendte man ikke årsagen til sygdommen. Bakterien blev opdaget året efter af en italiensk læge, men officielt først i 1883 af en tysk læge. Manglende behandling, uvidenhed om smitteveje og politiske interesser betød, at sygdommen spredte sig hurtigt.

Da koleraepidemien hærgede i 1853 i Danmark blev guldalderkunstneren Christoffer Wilhelm Eckersberg (1783-1853) en af dens mest prominente ofre. Eckersberg var en flittig dagbogsskriver og skrev nøgternt om sin hverdag med fokus på vejr, udflugter og helbred. Som professor på akademiet boede han med sin familie på Charlottenborg i hjertet af København. Herfra rapporterede han også i sin dagbog om de skæbnesvangre dage i sommeren 1853:

STORIES ABOUT HOW EPIDEMICS HAVE SHAPED HISTORY, ART AND THE LIFE OF THE INDIVIDUAL READ TIME: 2 MINUTES

Cholera is a disease caused by the bacterium Vibrio   cholerae, which can be transmitted through contaminated   drinking water or food. In 1853, an epidemic broke out in Denmark, especially in the larger cities. A total of 6,688 people died, of which ²/ ³  lived in Copenhagen. At that time, the cause of the disease was not known. The bacterium was discovered the following year by an Italian doctor, but the discovery is officially attributed to a German scholar and dated 1883. Lack of treatment, ignorance regarding transmission routes and political interests all meant that the disease spread rapidly.

When the cholera epidemic ravaged Denmark in 1853, Danish Golden Age artist Christoffer Wilhelm Eckersberg (17831853) became one of its most prominent victims. A diligent diary writer, Eckersberg wrote soberly about his everyday life, focusing on weather, excursions and health. Being a professor at the art academy, he and his family lived at Charlottenborg in the heart of Copenhagen. From here, he reported on those fateful days in the summer of 1853:

On 26 June, he wrote, 'Yesterday we had the news that Cholera had broken out here in Copenhagen'. On 12 July he noted: 'Sadly, cholera is on the rise. From the 11th to the 12th, reports were made of 84 sick and 46 dead. All in all, 560 patients have been reported, of whom 310 have died'. On 15 July, he states that the disease has entered the Academy: 'Our porter, Hansen, was taken ill this afternoon'. And the very next day: '16 July, Saturday. Hansen, our porter, died last night at 10½ of cholera. The disease progressed very rapidly. Reports were made of 350 sick and 137 dead. To this day, a total of 1232 sick and 632 dead have been reported'. On 19 July , Eckersberg made his last entry in his diary: '19. Tuesday. Last night I didn't feel better. I had diarrhoea all day. Yesterday, Professor Christensen prescribed a mixture of which I was to take one spoonful every hour.' Eckersberg died three days later on 22 July 1853.

Den 26. juni skrev han 'Igaar havde vi da den Nyhed at Coleraen var udbrudt her i Kjøbenhavn'. Den 12. juli noterede han: 'Coleraen var desværre i Tiltagende. Fra den 11te til den 12te var anmeldt 84 Syge og 46 Døde. I det hele er saaledes anmeldt 560 Syge, hvoraf 310 ere døde.' Den 15. juli konstaterer han, at sygdommen er kommet indenfor på Akademiet: 'Vor Portner Hansen blev syg i Eftm.' Og allerede næste dag: '16. Løverdag. Portner Hansen døde iaftes kl 10½ af Coleraen. Sygdommen tiltog i en meget høj Grad. Af Syge var anmeldt, 350 Syge og 137 Døde. Til Dato var anmeldt, 1232 Syge og 632 Døde.' Den 19. juli dikterede Eckersberg sin sidste optegnelse i dagbogen, som en af hans døtre skrev ned: '19. Tirsdag. Inat befandt jeg mig ei synderlig bedre. Diarhe havde jeg hele Dagen. Professor Christensen havde igaar opskreven en Mixtur som jeg hver Time skulde tage en Skefuld af.' Eckersberg døde tre dage senere den 22. juli 1853.

Datteren Julie Eckersberg har i en erindringsbog skrevet om koleratiden: 'Saa kom det uendeligt sørgelige Aar 1853, da Koleraen holdt sit Indtog i København. Paa Charlottenborg slog den særlig ned. Mange af Betjentene og deres Børn døde, og Fader gik imellem Familierne og trøstede dem, hvor han kunde. Man gøs næsten ved at se ud over Kongens Nytorv, hvor det sørgeligste Syn stadig viste sig med Ligtog og Vognmandslæs med Ligkister, der førtes bort'. Om farens begravelsesdag skriver hun: 'I højeste Grad uhyggeligt var det, at ingen af Ligbærerne turde vove sig ind i Huset. Selv Præsten og de faa, der fulgte den kjære Afdøde ud til Kirkegaarden, samledes udenfor paa gaden'.

Eckersberg blev begravet på Assistens Kirkegård, der var blevet oprettet i 1760 som assisterende gravplads, da man sløjfede Københavns overfyldte og sundhedsfarlige pestkirkegårde.

Eckersberg's daughter, Julie Eckersberg, wrote about the cholera outbreak: 'Then came the infinitely sad year of 1853, when cholera swept across the city of Copenhagen. At Charlottenborg it struck with particular severity. Many of the officers and their children died, and Father went among the families, comforting them wherever he could. One almost shuddered at looking out across the square outside, where the saddest sight imaginable could still be seen, with hearses and hauliers carrying coffins away'. Regarding her father's funeral, she writes: 'It was eerie in the extreme that none of the bearers dared to venture into the house. Even the priest and the few who accompanied the dear deceased out to the cemetery gathered outside in the street'.

Eckersberg was buried in Assistens Cemetery, which had been established in 1760 as an auxiliary ('assistant') burial ground when Copenhagen's overcrowded and hazardous plague cemeteries were abolished.

T

KOLERA

Christoffer Wilhelm Eckersberg (1783-1853) Parti ved Fontana Acetosa 1814-1816 Maleri Olie på lærred 25.5cm (h) x 44.5cm (b) SMK. KMS2099 Udstillet på SMK i Sal 217C

at oprette telt-

Г

e ef- PEST

MELDROJER

Plapue frontism

4.05 Main, Kateraley an på Diacet / The Cholera Camp at Glacer ( 186.

awar/watercolo.tabarhavs Mutan / Miseun of Caparhage

&lt;e-

te

by-

lag med

g langsomt,

T

conditions in the city; f

adequate cal

meant th

the ci

KOPPER

Smallnax Th ep SC

Or

as

fror

with 1

which c

of new epide

T

Cholera TUBERKULOSE

Tuhemuloais

T

SYFILIS

Sunhilis

T

T

DEN SPANSKE SYGE

The Shanish Flu

T

MÆSLINGER/POLIO

Measels and molin

## Kolera - et nyt København Cholera - a new Copenhagen

VIBRIO CHOLERAE

FORTÆLLINGER OM HVORDAN EPIDEMIER HAR FORMET HISTORIEN, KUNSTEN OG DET ENKELTE MENNESKES LIV LÆSETID: 3 MINUTTER

Da koleraepidemien hærgede i det overbefolkede København i 1853, havde lægerne kun ringe viden om sygdommens årsager. Man var uenige om hvorvidt sygdommen var 'kontagiøs', altså smittede fra person til person, eller om den var 'miasmatisk', dvs. smittede gennem 'dårlig luft' og urenhed. En voldsom strid udspillede sig mellem 'miasmatikerne' og 'kontagionisterne'. Et nyt liberalt borgerskab var kritisk over for   ideen om at forhindre borgernes og handlens frie bevægelighed gennem de karantæneforanstaltninger, som enevældskongen havde haft stort succes med at indføre under den voldsomme pest i 1711. Under koleraen vandt den miasmatiske teori derfor i første omgang over den kontagionistiske. Sandheden lå et sted midt imellem: både afstand og en god hygiejne var uomgængelig, hvis epidemien skulle inddæmmes og smittespredning undgås. Epidemien afslørede de elendige hygiejniske forhold i byen, hvor bl.a. hos  pitalerne ikke havde kapacitet til de mange patienter, og man blev derfor nødt til at oprette teltlejre uden for voldene.

Erfaringerne fra koleraepidemien førte i årtierne efter til mange ændringer i samfundet. Der blev opført nye hospitaler som fx Kommunehospitalet i København fra 1863, et moderne hospital med vandklosetter. Her kunne man modtage mange patienter i tilfælde af nye epidemiudbrud. Man kloakerede, så spildevand ikke forurenede drikkevandsforsyningerne, nedlagde voldene og opførte sundere boliger og rekreative områder uden for bykernerne, i København fx Brumleby og Østre Anlæg med et nyt nationalt galleri, SMK. Udviklingen gik dog langsomt, da mange borgere havde været imod kloakering lige siden de første planer blev fremlagt i 1840'erne. Langt op i 1800-  tallet var der en stor industri omkring salg, køb og transport af indholdet fra københavnernes latriner (lokummer),   ligesom grundejere mente, at kloakering på deres jord var et indgreb i den private ejendomsret.

STORIES ABOUT HOW EPIDEMICS HAVE SHAPED HISTORY, ART AND THE LIFE OF THE INDIVIDUAL READ TIME: 3 MINUTES

When the cholera epidemic ravaged the overcrowded city of Copenhagen in 1853, doctors had little knowledge of the causes of the disease. There was disagreement about whether the disease was 'contagious', meaning that it was transmitted from person to person, or 'miasmatic', i.e.   transmitted through 'bad air' and lack of cleanliness. A fierce struggle ensued   between the 'miasmatics' and the 'contagionists'. The new,   liberal bourgeoisie class disliked the idea  of   pr eventing the free movement of citizens and trade by using the kind of   quarantine measures that had been so successfully introduced by the Danish king during the ferocious plague of 1711. Hence, the   miasmatic theory initially prevailed over the contagionist camp. The truth lay somewhere in between: social   distancing and good hygiene were both essential if the epidemic was to be contained and the spread of  infection avoided. The epidemic clearly revealed the miserable   hygienic conditions in the city; for example, the hospitals did not have

adequate capacity for the many patients, which

meant that tent camps had to be set up outside the city ramparts.

The lessons learnt from the cholera epidemic prompted many changes in society from the mid-nineteenth century onwards. New hospitals were built, such as the Municipal Hospital in Copenhagen from 1863 - a modern hospital equipped with facilities such as water closets, and one which could receive many patients in the event of new epidemics. Sewage systems were installed to prevent wastewater from contaminating the drinking  water supplies, the ramparts were removed, and healthier homes and recreational areas were built outside the city centres; in Copenhagen, these projects included Brumleby and the Østre Anlæg Park, which was also the site of a new  national   gallery, SMK. However, development was slow, as many   citizens had opposed the building of sewers ever since the first plans were presented in the 1840s. Up until the nineteenth century, the sale, purchase and transport of the contents of the Copenhagen latrines was a major industry, and many landowners believed that running sewers under their property was an encroachment on private property rights.

The author Vilhelm Bergsøe, who was a young man in 1853, saw the results of the cholera epidemic at first hand when he remained in Copenhagen with his father while the rest of the family set out for the countryside to avoid infection: 'Summer came in all its splendour and glory, bringing warmth, sun and fragrant flowers. The forest stood in its most festive finery, everywhere nature adorned itself for celebration, but in the midst of these radiant surroundings, in the midst of nature's budding, teeming life lurked the creeping death, and its rattling skeletal figure looked doubly awful in the sunshine. All joy and gladness were as if puffed away by the foetid breath of Death [...] Little by little, Copenhagen came to resemble a city under siege, fighting an invisible enemy who fired poisoned arrows. In the end, everything was seen as something to be feared, even the sun of the day and the fog of the evening, and Steenstrup [Japetus Steenstrup] even went so far as to think that he could see the infectious substance flickering in the air at sunset. Accordingly, all folk stayed at home as much as possible, and as an example of how empty the streets gradually became, especially in the eastern part of the city, I can say that one day I walked from Toldboden through Amaliegade to Kongens Nytorv, without meeting anyone other than the Garrison Church hearse'.

From the memoirs of Vilhelm Bergsøe, 1900.

Forfatteren Vilhelm Bergsøe var ung i 1853 og oplevede koleraepidemien på nært hold, da han var blevet i København med sin far, mens resten af familien var taget på landet for at undgå smitte:

'Sommeren kom i al sin Pragt og Herlighed med Varme, Sol og duftende Blomster. Skoven stod i sin fejreste Pragt, over alt smykkede Naturen sig til Fest, men midt under disse straalende Omgivelser, midt under Naturens spirende, fremmyldrende Liv lurede den snigende Død, og dens ranglende Benradskikkelse tog sig dobbelt forfærdelig ud ved Solskin. Al Glæde og Frejdighed var som pustet bort af Dødens Aande [...] Lidt efter lidt kom Kjøbenhavn til at ligne en belejret By, hvor man kæmpede mod en usynlig Fjende, som skød med forgiftede Pile. Man frygtede tilsidst Alt, selv Dagens Sol og Aftenens Taage, ja Steenstrup [Japetus Steenstrup] gik endog saa vidt, at han mente at kunne se Smitstoffet flimre i Luften ved Solnedgang. Man holdt sig derfor hjemme saa meget som muligt, og som et Exempel paa, hvor folketomme Gaderne lidt efter lidt bleve, især i Byens østre Del, skal jeg anføre, at jeg en Dag vandrede fra Toldboden gennem Amaliegade til Kongens Nytorv, uden at møde Andet end Garnisons Kirkes Ligvogn.'

Fra Vilhelm Bergsøes erindringer, 1900.

T

KOLERA

Vilhelm Kyhn (1819-1903) I lysthuset 1858-1859 Maleri Olie på lærred 188cm (h) x 182cm (b) SMK. KMS4287 Ikke udstillet p.t.

uberkulose, var sygdommen

ngeårig lidel-

ruknede

gav PEST

MELDROJER

Plague frontism

alrei polil far led pinda o Dime

rialiserede

www/seal Drwerie(1i Suk/ole

T

T

Lor

infe

der

Lor

uns

MOPPER

Smallnax

He

diel

=$321

Sor

der

pra

As E

wh

infi was the or dying prevale from end lat ao SI

In

tior

was i

with the

cities. A

Cholera TUBERKULOSE

Tuherculosis

T

T

T

T

TUBERKULOSE

Ejnar Nielsen (1872 - 1956) Og i hans øjne så jeg døden 1897 Maleri Olie på lærred 137cm (h) x 188cm (b) SMK. KMS1832 © Ejnar Nielsen / VISDA Udstillet på SMK i Sal 221

## Ejnar Nielsen (1872-1956) Og i hans øjne så jeg døden And in His Eyes I Saw Death

1897

Erik Kjærsgaard var en af de mange, som i 1890'erne blev ramt af lungetuberkulose. Ejnar Nielsen mødte ham i 1897 i den midtjyske by Gjern. Året efter tegnede Nielsen den unge mand på dødslejet.

Blandt Ejnar Nielsens dystre skæbnefortællinger fra årene i Gjern 1894-1900, som også omfatter Den syge pige, der hænger til venstre, er dette maleri det mest uafrystelige. Som beskuer kan man ikke lade blikket og tankerne vandre. Man fastholdes i en dialog om det uundgåelige, om døden. Hvis blikket søger væk, standses det af den mørke lågkiste, og bag den unge mand breder lungeskyggen sig. Alt er sat ind på at understrege og formidle den totale afmagtsfølelse i dette dødens venteværelse. Men samtidig vækker Kjærsgaard med sine smukke træk og melankolske øjne mindelser om den romantisk tuberkuløse kunstnerskikkelse, som man havde fremelsket tidligere i århundredet.

Peter Nørgaard Larsen, SMK

Erik Kjærsgaard was among the many Danes who contracted pulmonary tuberculosis in the 1890s. Ejnar Nielsen met him in 1897 in the central Jutland town of Gjern. The following year, Nielsen drew the young man on his deathbed.

Among Ejnar Nielsen's gloomy portrayals of dark fates from his years in Gjern 1894-1900, which also includes The Sick Girl to the left, this painting is the most haunting of them all. It holds our gaze and thoughts, never allowing them to wander. Here we are locked into a conversation about the inevitable, about death. If the eye seeks to escape, it is stopped by the dark lid of the coffin-like chest, and lung-like shadows fan out behind the young man. Every effort goes towards conveying the feeling of utter powerlessness in this waiting room of death. But at the same time, the sitter's beautiful features and melancholy eyes evokes memories of the Romantic artist ravaged by tuberculosis, a figure that had been much cultivated earlier in the century.

Peter Nørgaard Larsen, SMK

ı dede kunstneren

Г

T

res ufed-

n på

il

n

risk

nisk"

Iflydel-

alismens

PEST

Plague

Fete/phote hammer s MELDROJER

frontism KOPPER

Smallnax

T

The auf

writers

Kriste

the

th

im

ed

ami

decor

promot

a main Cholera

T

TUBERKULOSE

Tuhemulotis

T

SYFILIS

Sunhilis DEN SPANSKE SYGE

The Shanish Flu Measles and nolin

## Den spanske syge og 1. verdenskrig The Spanish Flu and World War I

H1N1 INFLUENZA A

FORTÆLLINGER OM HVORDAN EPIDEMIER HAR FORMET HISTORIEN, KUNSTEN OG DET ENKELTE MENNESKES LIV LÆSETID: 3:30 MINUTTER

Det er 100 år siden, Danmark sidst blev ramt af en  mystisk influenzapandemi. Fra sommeren 1918 til foråret 1920 hærgede 'den spanske syge', der trods navnet stammede fra Asien eller USA. Sygdommen gik hårdest ud over unge, børn og gravide. Ca. 50 millioner døde på verdensplan, i Danmark 15.000 - 18.000. Den spanske syge er blevet kaldt 'den glemte epidemi', selvom den krævede langt flere ofre end den verdenskrig, den kom i kølvandet på. I Danmark gav epidemiloven politikere og myndigheder beføjelser til omfattende indgreb, men det gik langsomt, og ansvaret blev overladt til befolkningen. Pandemiens sande helte siges i dag at være de sygeplejersker og frivillige, mest kvinder, der tog sig af de syge og efterladte. De fik aldrig stemme i historiebøgerne. Pandemien satte alligevel dybe spor, især i litteraturen. Selvom Danmark var neutralt under krigen og kom glat igennem, er årene efter blevet kaldt 'angstens år'.

I romanen Jørgen Stein (1937) indkapsler Jacob Paludan tiden således: 'Som en høj, sort bølgering havde den spanske syge pludselig rejst sig og skyllede, sydfra op mod Danmark; en panik greb i disse dage alle. Om dens sammentræffen med krig og udmattelse var en tilfældighed eller ej, vidste man ikke, men den havde lighed med en gudsdom, sendt for at lære både de sunde og de neutrale skræk, lære dem, at ingen skal tro sig sikker.'

Forfatteren Harald Kidde omkom, mens fx Karin Michaëlis, Henrik Pontoppidan og Tom Kristensen skrev indgående om sygen. I det krigsmærkede Wien døde kunstneren STORIES ABOUT HOW EPIDEMICS HAVE SHAPED HISTORY, ART AND THE LIFE OF THE INDIVIDUAL READ TIME: 3:30 MINUTES

A hundred years have gone by since Denmark was last hit by a mysterious flu pandemic. From the summer of 1918 to the spring of 1920, the Spanish flu swept through the land. Despite its name, the disease originated in Asia or the United States, and it hit young people, children and pregnant women the hardest. App. 50 million died worldwide; in Denmark the death toll was 15,000-18,000. The Spanish flu has been called 'the forgotten epidemic' even though it claimed far more victims than the war in whose wake it followed. In Denmark, the Epidemic Act gave politicians and authorities the power to make extensive interventions, but things happened only very slowly, leaving the people to assume responsibility for the situation themselves. The true heroes of the pandemic are those nurses and volunteers, mostly women, who cared for the sick and the bereaved. And they never got a voice in the history books. The pandemic nevertheless left deep traces, especially in literature. Although Denmark remained neutral during the war and came out on the other side unscathed, the years that followed have been called the 'years of anxiety'.

In his novel Jørgen Stein (1937), Jacob Paludan sums up the era as follows: 'Like a tall, black ring of waves, the Spanish flu had suddenly risen and surged up towards Denmark from the south; a panic took hold of everyone in those days. Whether its arrival in the immediate wake of war and exhaustion was a coincidence or not, we did not know, but it was akin to a judgment of God, sent to teach the healthy and the neutral the meaning of terror, to let them know that no-one should believe themselves safe'.

Egon Schiele, hans hustru og deres ufødte barn i løbet af en uge. Ser man på dansk billedkunst i årene 1918 til 1920 er det nærliggende, at sygdomsangst og de samfundsmæssige ændring  er, som pandemien medførte, også har haft sin indflydelse. Vilhelm Lundstrøm formulerede på denne tid sit program om simpelhed og malerisk orden hen imod et mere 'hygiejnisk' formsprog. Han fik betydelig indflydelse på udsmykningen af funktionalismens

sundheds  fremmende byggerier, med Frederiksberg svømmehal som et hovedværk. Olaf Rude havde i pandemiårene en intens kubistisk periode, der lever op til Lundstrøms program. Og i Jais Nielsens malerier sporer man i særlig grad en hektisk og nervøs uro i denne  periode. Men især kunstdebatten var bemærkelsesværdig på dette tidspunkt. Mens pandemien rasede, lancerede bakteriologen C.J. Salomonsen sin teori om en smitsom psykose:   dys  morfismen. Han mente, at moderne malere, der arbejdede i et formsprog langt fra det guldaldermaleri, han foretrak, var smittet. Det rejste en massiv debat om moderne kunst og dens samfundsmæssige betydning. Læs mere om den historie ved sal 270 A på denne etage.

The author Harald Kidde died from the disease, while fellow writers such as Karin Michaëlis, Henrik Pontoppidan and Tom Kristensen wrote detailed accounts of the illness. In Vienna, the artist Egon Schiele, his wife and their unborn child all died within a week. Looking at Danish art from the years 1918 to 1920, it appears that anxiety about the disease and the various changes brought about by the pandemic had an impact on the visual arts, too. Vilhelm Lundstrøm formulated a programme of simplicity and painterly order, aiming for a more 'hygienic' idiom. He had a significant influence on the decoration of the various new modernist buildings created to promote public health, with the Frederiksberg swimming pool as a main masterpiece. Olaf Rude went through an intense Cubist period during the pandemic years, tying in well with Lundstrøm's programme. Jais Nielsen's paintings from this period have a particularly hectic and nervous sense of restlessness. However, perhaps the most remarkable tendency on the art scene around this time concerns the issue of art theory.  While the pandemic was raging, the bacteriologist C.J. Salomonsen launched his theory of an infectious psychosis, dysmorphism. He believed that modern painters working with an aesthetic far removed from the Golden Age-style painting he preferred were infected by this contagious disease. The theory prompted massive debate about modern art and its societal significance. For more about that story, visit the areas next to room 270 A on this floor.

T

HIVAANUS

T

Olaf Rude (1886-1957) Komposition 2 1918 Maleri Olie på lærred 100.2cm (h) x 125.3cm (b) SMK. KMS7641 © Olaf Rude / VISDA Udstillet på SMK i Sal 260

(Værket understøtter plancheteksten til venstre samt fortællingen om dysformisme)

## Carl Julius Salomonsen (1847-1924) Dysmorfisme Dysmorphism

Midt under den spanske syge udgav den stærkt kunstinteresserede læge, Carl Julius Salomonsen, bogen De nyeste kunstretninger og smitsomme sindslidelser (1919). Heri argumenterede han for, at samtidens moderne kunst var sygeligt vanskabt, 'dysmorph', og at moderne kunstnere led af en '  epidemisk Psykose', der bl.a. forvrængede synet. Han samlede alle tidens kunstretninger ekspressionisme, kubisme og futurisme - under én helt ny -isme: 'Dysmorphisme'.

Salomonsen talte med særlig autoritet. Som forsker og læge var han ansvarlig for mange af epidemiologiens største fremskridt. Han havde i 1878 været med til at påvise, at tuberkulose er en bakteriel infektionssygdom og han blev verdens første universitetslektor i bakteriologi. I 1895 oprettede han Serotherapeutisk Laboratorium, hvor man påbegyndte fremstilling af difteriserum til udvikling af en vaccine mod denne dødelige halsinfektion. Laboratoriet blev i 1901 omdannet til Statens Seruminstitut med Salomonsen som direktør 1902-09. I 1907 var han medstifter af Medicin-Historisk Museum, der i dag kaldes Medicinsk Museion og er beliggende i Kirurgisk Akademis tidligere bygning i Bredgade.

Man kan forestille sig, at influenzapandemien i 191820 sammen med Salomonsens forskerstatus må have givet teorien om en smitsom sindslidelse medvind i befolkningen. Men Salomonsens påstande førte især til en af Danmarkshistoriens mest ophedede kunstdebatter med kritisk deltagelse af Poul Henningsen, Otto Gelsted og mange billedkunstnere, som man kan læse citater af i rummet her. Psykiatrien var heller ikke begejstret. Den fremtrædende psykiater, Knud H. Krabbe var enig med Salomonsen i hans æstetiske kritik, men han opfordrede til, at andre læger ville undlade at misbruge hans fag, som Salomonsen gjorde. Psykiatrien havde problemer nok endda som »den Disciplin indenfor Medicinen, der har de vanskeligste Kaar som Videnskab, fordi dens Metoder er de ufuldkomneste«.

While the Spanish flu epidemic raged, the Danish doctor Carl Julius Salomonsen, who was keenly   interested in art, published the book De nyeste kunstretninger og smitsomme sindslidelser (Concerning the Most Recent Art Movements and Contagious Mental Illnesses, 1919). In it, he argued that contemporary modern art was morbidly deformed, 'dysmorphic', and that modern artists suffered from an 'epidemic psychosis', the symptoms of which included distorted eyesight. He combined all the art forms of the time - Expressionism, Cubism and Futurism - under a single, completely new -ism, which he called 'Dysmorphism'.

Salomonsen spoke from a position of special authority. As a researcher and physician, he was responsible for many of the greatest advances in epidemiology. In 1878 he had helped prove that tuberculosis is a bacterial infectious disease, and he became the world's first university lecturer in bacteriology. In 1895 he set up the Serotherapeutic Laboratory, which launched the manufacture of diphtheria serum in order to develop a vaccine against this deadly throat infection. In 1901, the laboratory was transformed into the Statens Serum Institut (SSI) with Salomonsen as director from 1902 to 1909. In 1907 he was co-founder of the Museum of Medical History, now known as the Medical Museion in the former building of the Surgical Academy in Bredgade.

One can well imagine that the flu pandemic of 191820, together with Salomonsen's status as a leading man of science, made the Danish population receptive to his theory of a contagious mental illness. However, Salomonsen's claims most prominently prompted one of the most heated art debates ever seen in Danish history, involving prominent Danish figures such as Poul Henningsen, Otto Gelsted and many artists; quotes from the discussion can be found in this room. The psychiatric community was not thrilled either. The prominent psychiatrist Knud H. Krabbe agreed with Salomonsen's aesthetic critique, but at the same time urged other doctors to refrain from abusing their profession the way Salomonsen did. Psychiatry had enough problems of its own already, being 'the one discipline within medicine which faces the most difficult conditions as a science, because its methods are less complete'.

gængelig. Bernesygdomme, som

kontrol,

på

if

polio-

canske

Г

‹ildrede senfel-

T

lerligere blev kompliceret

te store polioepidemi ram-

PEST

havn, i 1952 og er blevet

Plapue

let var her, man begyndte

Frontism

patienter og eksperimente-

er, som ogsa har haft betyd-

D-19-patienter. "Kebenhavner-

T

Smallnax famous studies cond virus itself was disco became available. Ho in the West believe al people worldwide toi Another dreaded dise in major epidemics w total paralysis famous Mexi

T

pol

W

D

TUBERKULOSE

Tuherculosis

Co

mec

patien

machine v

Cholera

T

Michael, who served as a stand-in because the doctor in Skagen

was too busy to sit for her - is about to make an incision in the

small, chubby upper arm of a girl who eyes him suspiciously.

The light pouring into the room emphasises the overall mood of

progress and medical triumphs.

T

SYFILIS

Sunhilis DEN SPANSKE SYGE

The Snanish Flu

## Børnesygdomme Mæslinger og Polio Childhood illnesses Measles and Polio MÆSLINGER/POLIO Measles and nolin I

MORBILI  +  POLIOMYELITIS

FORTÆLLINGER OM HVORDAN EPIDEMIER HAR FORMET HISTORIEN, KUNSTEN OG DET ENKELTE MENNESKES LIV LÆSETID: 2:30 MINUTTER

Betegnelsen 'børnesygdomme' dækkede førhen over en række infektionssygdomme, som man mente børn måtte igennem som en del af deres fysiske og psykiske modning. Moderne vaccinationsprogrammer har imidlertid gjort flere af de oprindelige børnesygdomme som røde hunde og mæslinger til en sjældenhed, og kun et fåtal mener i dag, at sygdom er direkte vigtig for børns udvikling.

Der er de sidste 150 år til gengæld gjort en kolossal indsats for at sænke børnedødeligheden, som frem til 2. verdenskrig var forfærdende høj i Danmark. Epidemier af mæslinger og difteri ledte til smertelige tab af børn, som skildret indirekte hos Astrid Noack eller direkte hos Harald Slott-Møller (sal 222). I 1846 kortlagde den danske læge, Peter Panum, mæslingers smitteveje under systematiske og i dag verdensberømte studier på Færøerne, i 1954 blev selve virus opdaget, og i 1963 blev en egentlig vaccine tilgængelig. Børnesygdomme, som vi i Vesten mener er under kontrol, slår dog stadig mange ihjel på verdensplan.

STORIES ABOUT HOW EPIDEMICS HAVE SHAPED HISTORY, ART AND THE LIFE OF THE INDIVIDUAL READ TIME: 2:30 MINUTES

The term 'childhood illnesses' previously covered a  number of infectious illnesses which were generally believed to be a ne  cessary part of childhood, something children had to go through as part of their physical and mental  maturation. However,   modern vaccination programmes have made several of the original childhood illnesses, such as rubella and   measles, very rare, and today only few believe that having such illnesses is important for children's development.

In the last 150 years, colossal efforts have been made to reduce child mortality, which until World War II was appallingly high in Denmark. Epidemics of measles and  diphtheria led to painful losses of children, as depicted indirectly by Astrid Noack and directly by Harald Slott-Møller (room 222). In 1846, the Danish doctor Peter Panum mapped the transmission routes of measles in a range of systematic and now worldfamous studies conducted in the Faroe Islands. In 1954 the virus itself was discovered, and in 1963 an actual vaccine became available. However, the childhood illnesses which we in the West believe are under control continue to kill many people worldwide today.

En anden frygtet sygdom, der ramte især børn i større epidemier, var polio. En virussygdom, der kan medføre total lammelse i løbet af få timer. En af de kendteste poliopatienter i kunsten er mexicanske Frida Kahlo, der i sit værk skildrede senfølgerne af sin sygdom, som yderligere blev kompliceret af en trafikulykke.  Den sidste store   polioepidemi ramte Danmark, specielt København, i 1952 og er blevet internationalt kendt, fordi det var her, man begyndte at 'ventilere' de lammede   patienter og eksperimentere med de første   respiratorer, som også har haft betydning i behandlingen af COVID-19-patienter. 'Københavnerepidemien' blev starten på et helt nyt   medicinsk speciale, anæstesiologi, det lægelige speciale, der   tager sig af bedøvelse og intensiv behandling. En vaccine blev   tilgængelig i 1955.

Vacciner har, trods deres generelle succes altid været omdiskuteret. Fremmer eller ødelægger de helbredet? Skal vi bekrige sygdomme eller alliere os med dem? Vaccinationsscener med børn udgør ikke desto mindre en hel genre i billedkunsten og populærkulturen fra 1700-1900, hvor lægen blev dyrket som en af fremskridtets store helte. Anna Ancher har i En vaccination fra 1899 fremstillet et festligt sceneri, hvor otte glade mødre er mødt op med deres børn for at lade dem vac cinere mod kopper. Lægen, som Anna Anchers mand, Michael, sad model til, fordi lægen i Skagen angiveligt havde for travlt, skal lige til at skære i en lille buttet overarm på en pige, der kigger mistroisk op på ham. Lyset, der vælter ind i rummet, understreger stemningen af fremskridt og medicinsk triumf.

a piece of equipment which has taken on renewed significance in the treatment of COVID-19 patients. The 'Copenhagen epidemic' marked the beginning of a completely new medical with anaesthesia and intensive care. A polio vaccine became available in 1955.

Anna Ancher, En vaccination / A vaccination, 1899. Skagens Kunstmuseer Another dreaded disease that particularly affected  children in major epidemics was polio: a viral disease that can cause total paralysis in a matter of hours. One of the most famous polio patients in the world of art is Mexican   artist Frida Kahlo. In her work she portrayed the   aftereffects of her illness, which were   further complicated by a traffic accident. The last major polio epidemic hit Denmark, especially Copenhagen, in 1952 and has become internationally renowned: Copenhagen was the first city where medical staff would  'ventilate' the paralysed patients by hand and experiment with the first machine ventilators (then known as respirators); speciality, anaesthesiology - the branch of medicine that deals Vaccinations have always been debated despite their   general success. Do they promote or damage health? Should we fight diseases or ally ourselves with them? Vaccination scenes featuring children constitute an entire sub-genre in the visual arts and popular culture from 1700 to 1900, a time when the figure of the doctor was celebrated as one of the great   heroes of progress. In A Vaccination from 1899, Anna Ancher has   depicted a cheerful scene in which eight happy mothers have turned up with their children to have them vaccinated against smallpox. The doctor - shown here in the guise of Anna Ancher's husband, Michael, who served as a stand-in   because the doctor in Skagen was too busy to sit for her - is about to make an incision in the small, chubby upper arm of a girl who eyes him suspiciously. The light pouring into the room   emphasises the overall mood of progress and medical triumphs.

MASLINGER

Astrid Noack (1888-1954) Spædbarn 1933 Friskulptur Cement 54.2cm (h) x 24cm (b) x 15.5cm (d) SMK. KMS6104 © Astrid Noack / VISDA Ikke udstillet p.t.

s i de såkaldte

ioner, som

kæmpe

PEST

Plague

e

:

sten

e lige så

e vilje" kan

T

recovered, TB began

T

ciated with

new hui

Unice

MOPPER

Smallnax wa Jol as HI

the

hea

as a c

former ci

Plague, publis

MELDROJER

frontism Cholera TUBERKULOSE

Tuherculosis SYFILIS

Sunhilis

T

T

USPARSKES

The Snanish Flu l Moseles and polio

## Vacciner og humanisme Efter 2. verdenskrig

## Vaccines and humanism After World War II

MYCOBACTERIUM TUBERCULOSIS

FORTÆLLINGER OM HVORDAN EPIDEMIER HAR FORMET HISTORIEN, KUNSTEN OG DET ENKELTE MENNESKES LIV LÆSETID: 3 MINUTTER

STORIES ABOUT HOW EPIDEMICS HAVE SHAPED HISTORY, ART AND THE LIFE OF THE INDIVIDUAL READ TIME: 3 MINUTES

Tuberkulose (TB) blev i starten af 1900-tallet forbundet med fattigdom. Velstandsstigning betød da også, at TB frem til 2. verdenskrig blev et mindre problem i Europa og USA. Efter 2. verdenskrig var et nedbrudt Europa dog atter truet af TB-epidemier. Kunstneren Asger Jorn var en af dem, der blev ramt. Danmark var imidlertid langt fremme med udviklingen af en vaccine (BCG/Calmette), som man tilbød til res  ten af Europa. I takt med at Europa kom på fode,   begyndte man at betragte TB som et problem, der mest   fandtes i de såkaldte ulande. De nye humanitære verdens  organisationer, som Unicef og WHO, stiftet i 1946 og 1948, ville  bekæmpe TB og malaria gennem store vaccinationsprogrammer, ledet af bl.a. Danmark.

Den massive indsats for folkesundheden   kunne dog alt efter synsvinkel betragtes enten som velgørenhed eller som et omfattende menneske  eks periment i de tidligere kolonier. Som Albert Camus skrev i Pesten, der udkom i 1947: 'Den ondskab der findes i verden, stammer næsten altid fra uvidenhed, men den gode vilje kan gøre lige så meget ondt, hvis den ikke er oplyst.' 'Den gode vilje' kan også forstås som den humanisme, der brød sammen under 2. verdenskrig og genopstod lige efter.  For Camus såvel som for flere af CoBrA-kunstnerne i rummet her, var europæisk humanisme smuk på overfladen, men brutal underneden. Den favoriserede en højkulturel og selvhøjtidelig tradition med mennesket, den europæiske mand, i centrum. Andre civilisationer og andre livsformer blev derfor betragtet som tilbagestående og blev dermed genstand for både udbytning og velgørenhed.

Camus var syg af tuberkulose, da han sad i fransk bjergluft og skrev Pesten under 2. verdenskrig. Romanen, der handler om en pestepidemi i Nordafrika, plejer man at se som en allegori over krigen mod 'den brune pest', som man i Frankrig kaldte nazismen. Hos Camus kunne pesten dog antage mange former. Dødsinstinktet findes lige så vel i fascisme, i liberalismens kynisme, i humanismens gode vilje som i vores møde med ukendte mikrober. Psykoanalyse og surrealisme havde banet vej for denne tankegang. Et eksempel fra SMK er Wilhelm Freddies Dagen D (1944), hvor krigen fremstilles som ren dødsdrift uden klare vindere og tabere. CoBrA-kunstnerne havde rødder i denne surrealisme, men anså den for litterær og symboltung, uden malerisk udtrykskraft. De arbejdede  for en kunst, hvor billedet kom før sproget, udtrykket før betydningen i et spontant maleri, der for alvor kunne sætte dyret i mennesket fri frem for at dressere det.  Det var det menneskelige, ikke det dyriske, i mennesket, der gjorde verden syg.

In the early 1900s, tuberculosis (TB) was associated with poverty. A general increase in prosperity meant that TB gradually became less of a problem in Europe and the United States in the years leading up to World War II. A few years later, however, war-torn Europe was once again threatened by TB epidemics. Danish artist Asger Jorn was among those afflicted. However, Denmark had come far in the development of a vaccine (BCG / Calmette), which was offered to the rest of Europe. As Europe recovered, TB began to be considered a problem mostly associated with the so-called developing countries. The

new humanitarian world organisations, such as Unicef   and WHO, founded in 1946 and 1948, wanted to fight TB and malaria through major vaccination programmes, with Denmark as one of the leaders.

However, depending on your point of view, the massive efforts to promote   public health could be regarded either as charity or as a comprehensive human experiment in the former colonies. As Albert Camus wrote in The Plague, published in 1947: 'The evil that is in the world always comes of ignorance, and good intentions may do as much harm as malevolence, if they lack understanding'. This idea of 'good intentions' can be applied to the humanism that collapsed during World War II and re-emerged shortly after. For Camus and for several of the CoBrA artists shown in this room, European humanism was beautiful on the surface, but brutal underneath. It favoured a highbrow, self-righteous tradition that placed man, the European male, at the centre of all. Other civilisations and other ways of living were automatically considered inferior and thus subject to both exploitation and charity.

Camus was ill with tuberculosis while writing The Plague   during World War II, taking the mountain air in France. The  novel, which is about a plague epidemic in North Africa, is  generally seen as an allegory of the war against 'the brown plague', as Nazism was known as in France. However, the idea of the plague could take many forms in Camus. The death  instinct can equally well be found in fascism, in the cynicism of  liberalism and in the good intentions of humanism as in our  encounter with unknown microbes. Psychoanalysis and Surrealism had paved the way for this mindset. An   example from SMK is Wilhelm Freddie's The Day D (1944), where the war appears as a pure manifestation of the death drive  without clear winners and losers. The CoBrA artists had their roots in such Surrealism, but considered it too   literary in   nature,   overly laden with   symbolism and lacking in   painterly   vibrancy. They wanted an art that favoured image over   language,   expression over meaning in a spontaneous vein of painting that would  unleash the animal in man rather than tame it. It was the  human, not the animal, aspects of man that made the world sick.

T

HIVAANUS

T

TUBERKULOSE

Asger Jorn (1914-1973) Livshjulet. Januarbilledet af årstidssuiten 1953 Maleri Olie på masonit 183cm (h) x 160cm (b) SMK. KMS4767 © Asger Jorn / VISDA Udstillet på SMK i Sal 269A

## Kronisk sygdom. Dansk kunst i 1980erne

## Chronic diseases. Danish 1980s art

Tuberkulose og andre epidemiske sygdomme forårsager stadig mange dødsfald på verdensplan. Men i Vesten så pandemier for alvor ud til at komme under kontrol med vaccinationsprogrammer og udbredelsen af antibiotika efter 2. verdenskrig. Sygdomsbilledet og sundhedsvæsenet ændrede sig markant derefter. Nu var det i stedet for forekomsten af kroniske lidelser, der blev udfordringen. Levealderen steg, men det gjorde væksten af kræfttilfælde, rygerlunger og hjertesygdom også. Disse sygdomme blev set som udtryk for velstand. I Danmark bliver de derfor kaldt livsstils- eller civilisationssygdomme. Andre steder i verden har de blot betegnelsen ikke-smitsomme sygdomme (non-  communicable diseases). Med andre ord har der   siden 1960erne hersket en ide om, at kroniske sygdomme er udtryk for graden af 'civilisation' og rigdom, mens alvorlige epidemier med infektionssygdomme er noget, der rammer de fattigste dele af verden og velstandssamfundets minoriteter. Uanset hvad, så har kronisk sygdom ændret vilkårene for millioner af mennesker de sidste 60 år, også for organiseringen af sundhedsvæsenet.

I kunsten syntes dødsangsten i samme periode at rette sig mere og mere mod individets oplevelse af kronisk fysisk eller psykisk sygdom end mod pandemisk massedød. I dansk kunst skete det med en særlig intensitet i 1980er-generationen. Kunstnerne Berit Heggenhougen-Jensen, Peter Bonde, Christian Lemmerz og Michael Kvium præsenteres her i rummet med værker, der kredser om foruroligende symptomer, kropsfornemmelser, dødsangst med et vist element af hypokondri.

Om Michael Kviums maleri Kor siger museumsinspektør Birgitte Anderberg:

'For mig står billedet som en diagnose på et sygt samfund i en syg verden. Som flere af 1980ergene  rationens kunstnere bruger Kvium sygdom og symptomer metaforisk. Sygdomsmetaforen og dødsangsten var bl.a. forbundet med frygten for atomkrig frem mod Berlinmurens fald i 1989 og med den omfattende økonomiske krise, som man politisk søgte at helbrede med kartoffelkuren.'

Tuberculosis and other epidemic diseases   continue to cause many deaths worldwide today. But in the West, pandemics got increasingly under control after World War II with the advent of vaccination programmes and the spread of antibiotics. This brought about a massive change to public health and the healthcare sector. From this point on, chronic conditions became the main challenge. Life expectancy increased, but so too did the number of cancer cases, smoker's lungs and heart disease. Such diseases were seen as an expression of prosperity, becoming known in Denmark as 'civilisation diseases' or 'lifestyle diseases'. Elsewhere, they have simply been known as non-communicable diseases. In other words, since the 1960s, chronic diseases have been seen as a reflection of a   country's degree of 'civilisation' and wealth, while   serious   epidemics of infectious diseases have become   something that affects the poorest parts of the world and the   minorities of more prosperous communities. In any case, chronic illness has changed the living conditions for millions of people over the last 60 years, including the organisation of health care.

In the art of this period, the fear of death seemed to increasingly orient itself towards the individual's   experience of chronic physical or mental illness rather than towards the fear of pandemic mass death. In Danish art, this trait took on a special intensity in the 1980s generation. This room presents works by artists Berit Heggenhougen-Jensen, Peter Bonde, Christian Lemmerz and Michael Kvium, revolving around disturbing symptoms, bodily sensations, a fear of death and a certain element of hypochondria.

Concerning Michael Kvium's painting Choir, curator Birgitte Anderberg says:

'For me, the picture constitutes a diagnosis of a sick society in a sick world. Like several artists of the 1980s generation, Kvium uses disease and symptoms metaphorically. The metaphor of illness and the fear of death were associated with many different   aspects, including anxieties about nuclear war right up to the fall of the Berlin Wall in 1989 and the   extensive economic crisis in Denmark, which was to be remedied using strong austerity measures popularly known as 'the potato cure'.'

Peter Bonde, Uden titel / Untitled, 1988. SMK Foto © Peter Bonde © Peter Bonde / VISDA

ned konsta-

mi opstod

(SMK fik ikke tilladelse

T

defences have been s

af The Félix González-

T

T

Hol

Det blood test k

havde

Torres Foundation

til at gengive værket

på planchen. Værket

bestär af to ens

d

MELDROJER

Plaque

vægure.)

·.Jenru Hozer /VISDA

ligt

ygdom-

at være en Frantism NYI

vil b

et s

diag

sto

det

"Tic

Hot

subi

ejne

KOPPER

Smalinar

aud

sind

had

Thie

per

alto but an a

1981,

of c

se

ci

of

W

fre

Unit

men a

heterose TUBERKULOSE

Tuberculosis SYFILIS

Sinhis

T

T

DEN SPANSKE SYGE

MÆSLINGER/POLIO

The Snanish Hu Measles and notio

## AIDS og 90erkunsten

## AIDS and 1990s art

HUMAN IMMUNODEFICIENCY VIRUS (HIV) + ACQUIRED IMMUNE DEFICIENCY SYNDROME (AIDS)

FORTÆLLINGER OM HVORDAN EPIDEMIER HAR FORMET HISTORIEN, KUNSTEN OG DET ENKELTE MENNESKES LIV LÆSETID: 3 MINUTTER

HIV-virus er en retrovirus, der angriber immunforsvaret. AIDS dækker de dødbringende sygdomme, der opstår, når forsvaret er tilstrækkelig svækket. Den ældste blodprøve med konstateret hiv-virus er fra 1959, men en egentlig epidemi opstod først i 1981, efter man i New York og Californien havde iagttaget nogle usædvanlige kræftformer og lungebetændelser, særligt hos mænd. To år senere var en række kvinder i Tanzania smittet. Man fandt ud af, at sygdommen hyppigt var seksuelt overført. I USA var ofrene især homoseksuelle mænd og trans  kønnede; i Afrika blev mange heteroseksuelle smittet, ikke mindst kvinder.

I takt med medicinsk behandling har gjort det muligt at leve med hiv-smitte uden at udvikle aids, har sygdommen i den velstillede del af verden ændret sig fra at være en dødbringende infektion til at blive en kronisk sygdom. Dermed mener mange også, at opmærksomheden omkring sygdommen er forsvundet, selvom smitten stadig er udbredt. I Afrika lever over halvdelen af verdens ca. 40 mill. hiv-smittede og en endnu større andel af de aids-syge.

STORIES ABOUT HOW EPIDEMICS HAVE SHAPED HISTORY, ART AND THE LIFE OF THE INDIVIDUAL READ TIME: 3 MINUTES

HIV is a retrovirus that attacks the immune system. The term AIDS covers the deadly diseases that occur when the body's defences have been sufficiently weakened. The oldest blood test known to contain HIV dates from 1959,

but an actual epidemic did not occur until 1981, by which point some unusual forms of cancer and pneumonia had been observed in New York and California, especially in men. Two years later, a number of women in Tanzania were infected. It was discovered that the disease was frequently sexually transmitted. In the United States, the victims were mainly gay men and transgender people; in Africa, many heterosexuals were infected, not least women.

Da aids-epidemien var på sit højeste i USA i 1980erne og de tidlige '90ere, var den til gengæld et stort tema i samfundsdebatten, bl.a. takket være en række amerikanske kunstnere, som var uhyre aktive omkring aids-bevægelsen ACT UP! (AIDS Coalition to Unleash Power). Kunstnere som Robert Gober, Jenny Holzer, Roni Horn, Félix González-Torres og trioen General Idea udviklede en ny form for kunstaktivisme. Kunstnerne brugte deres værker til at gøre opmærksom på aids som et samfundsproblem og startede en på en gang poetisk og politisk diskussion om homoseksualitet, sygdom og død, der var langt mere åben end et højreorienteret og homofobt USA havde været vant til. Debatten satte pres på den medicinske forskning, men blev lige så meget startskuddet til at diskutere rettigheder og samfundsmæssig ligestilling i forhold til   seksuel orientering og i forhold til et sundhedssystem, som de fleste amerikanske kunstnere og kulturarbejdere stod uden for. Det var karakteristisk nok en kunstteoretiker, Douglas Crimp, der skrev historien om ACT UP!

I starten af 80erne var 1960ernes pop art og 1950ernes ekspressive maleri stadig dominerende i amerikansk kunst, men den nye generation genopdagede minimalismen og konceptkunsten fra 1960'erne. De tilførte denne kunstretning en helt ny politisk og personlig dimension og gjorde installationskunst synonymt med 90'erkunst. De danske 90'erkunstnere var stærkt inspireret af den amerikanske 'neokonceptualisme'. Ikke mindst kunstnerduoen Elmgreen &amp; Dragset, der i installationen på SMK, Please, keep quiet! (2003), netop indkapsler hele problemstillingen omkring aids som en i dag fortiet pandemi.

(SMK fik ikke tilladelse af The Félix GonzálezTorres Foundation til at gengive værket på planchen. Værket består af to ens vægure.)

Dette værk blev til kort efter González-Torres' partner havde fået diagnosen aids. Urene måler tiden helt synkront, indtil det ene ur vil begynde at tabe tid eller stoppe. I 1991 fortalte kunstneren: 'Tid er noget, der skræmmer mig […]. Værket med de to ure er det uhyggeligste, jeg nogensinde har lavet. Men jeg ville se det i øjnene. Jeg ville se de to ure tikke foran mig.'

Félix González-Torres, 'Untitled' (Perfect Lovers). 1991. MoMA. © 2020.

Digital image, The Museum of Modern Art, New York/Scala, Florence.

As new medical treatments have made it possible to live with HIV without developing AIDS, the affluent parts of the world have seen the disease change from being a deadly infection to becoming a chronic disease. This has caused a downturn in awareness of the disease, even though the infection is still widespread. Africa is home to more than half of the world's approximately 40 million people with HIV, and the proportion of AIDS sufferers is even greater.

When the AIDS epidemic was at its height in the United States in the 1980s and early '90s, it was a major theme in the public debate, not least thanks to a number of American artists who were extremely active in the AIDS movement ACT UP! (AIDS Coalition To Unleash Power). They used their works to raise awareness of AIDS as a societal problem and started a simultaneously poetic and political discussion of homo  sexuality, illness and death that was far more open than a right-wing, homophobic United States had been accustomed to. The debate put pressure on medical research, but also served as the starting point for discussing rights and social equality as regards sexual orientation and in relation to the American health system - a system which most American  artists and cultural workers stood outside of. Tellingly, it was an art theorist, Douglas Crimp, who wrote the story of ACT UP!

In the early '80s, 1960s pop art and 1950s expressive painting were still dominant tendencies in American art, but the new generation rediscovered minimalism and concept art from the 1960s. Adding a whole new political and personal dimension to this art form, they made installation art synonymous with '90s art. The Danish '90s artists were strongly inspired by this American 'neo-conceptualism'. Not least the artist duo Elmgreen &amp; Dragset, whose installation at SMK, Please, keep quiet! (2003), encapsulates the entire issue of AIDS as a pandemic that has now become hushed up and ignored.

This work was created shortly after González-Torres's partner had been diagnosed with AIDS. The clocks measure time in perfect unison until one of them starts losing time or stops altogether. In 1991, the artist said: 'Time is something that scares me […]. This piece I made with the two clocks was the scariest thing I have ever done. I wanted to face it. I wanted those two clocks right in front of me, ticking.'

KOLERA

Cholera

T

T

Ingar Dragset (1969- ) Michael Elmgreen (1961- ) Please, keep quiet!

to hospitalssengeborde, tre voksfigurer klædt i pyjamas, et par hjemmesko, to hospitalsvaser, to bøger, et par briller, et lommespejl, en kam, en porcelænsvask, et spejl, panel med elektriske stik og armatur, to svingdøre

2003 Installation Fire hospitalssenge med linned, SMK. KMS8324/1

© Elmgreen &amp; Dragset / VISDA Ikke udstillet p.t.

(Værket omtales på planchen til venstre)

## Litteratur brugt i formidlingen

Artaud, Antonin. 1967 (1938). Det dobbelte teater . København: Arena.

Bergsøe, Vilhelm. 1882 (1867). Fra Piazza del Popolo . København: Gyldendalske Boghandel.

Boccaccio, Giovanni. 2019 (1349-52). Dekameron . Oversat af Thomas Harder. Frederiksberg: Hoff &amp; Poulsen.

Bonderup, Gerda. 2008. 'Kolera i 1800-tallet - med særlig henblik på Danmark'. Sygdom og samfund . Aarhus: Institut for Kultur og Samfund, Antropologi, Moesgaard.

Camus, Albert. 1967 (1947). Pesten . København: Gyldendal.

Dansk Sygeplejehistorisk Museum. 2017. Døden skifter årsag - fra de store epidemier til de nye folkesygdomme . Formidlingsmateriale. Købehavn: DSM.

Eberhardt, Jacob. 2016. Verdenshistoriens største epidemier . København: Lægeforeningen/DADL.

Larsen, Klaus. 2019. 'Moderne kunst - en smitsom sindssyge'. Ugeskrift for Læger . Købehavn: Lægeforeningen/DADL (netudgave).

Larsen, Klaus. 2018. 'Romantik og tuberkler'. Ugeskrift for Læger . København: Lægeforeningen/DADL (netudgave).

Heisz, Tommy. 2018. Den spanske syge . København: Politikens Forlag.

Jacobsen, Jens Peter. 2012 (1882). Mogens og andre noveller . København: Gyldendal (e-bog).

Frank Jæger. 1957. Kapellanen og andre fortællinger . København: Gyldendal.

Raffenberg, Etatsraad (Michael Raffenberg). 1880. Wilhelm Marstrand. Breve . København: J.H. Schultz.

Trier, Hans. 2018. Angst og Engle . København: Gads Forlag.

Villadsen, Villads. 2009. C.W. Eckersbergs dagbøger . København: Nyt Nordisk Forlag Arnold Busck.