Den arabiske roman fra 1980’erne og frem
Forfattere: Stephan Guth
Tidsskrift: passage (2009-09-15)

## Den arabiske roman fra 1980'erne og frem

Nogle tilbagevendende motiver

Nærværende artikel undersøger arabiske romaner fra 1980'erne og 1990'ere (samt nogle få fra de tidlige 2000'ere) i lyset af en alternativ beskrivelse af det, man har kaldt 'postmodernismen'. 1 Det anføres, at de beskrivende kategorier, der er udviklet på grundlag af europæiske tekster, også giver mening i forhold til tekster fra Mel -lemøsten og Nordafrika, idet det hævdes, at den måde, livet opleves på i disse regio -ner i slutningen af det 20. og begyndelsen af det 21. århundrede, ikke adskiller sig grundlæggende fra den måde, det opfattes på i Vesten - der er et globalt diskursivt fællesskab med ens syn på livet på begge sider, snarere end et 'civilisationernes sam -menstød'. Den alternative beskrivelse tildeler mange 'postmoderne' træk en plads i en tredelt 'betydnings-struktur', der kaster nyt lys over den pågældende periodes indre arkitektur og den funktion, de enkelte dele har i helheden.

## Indledning

Det er generelt accepteret, at den moderne arabiske litteratur undergik fundamentale forandringer efter nasserismens sammenbrud i 1960'erne og især efter de arabiske styrkers nederlag i Seksdageskrigen i juni 1967. Som i anden mellemøstlig litteratur (tyrkisk, persisk), men også samtidig med den næsten verdensomspændende udvik -ling, hvor de yngre generationers (først og fremmest studenternes og de intellektu -elles) bevægelser i 1960'erne omstyrtede de traditionelle autoriteter, var paradig -meskiftet, også hvad angik de litterære paradigmer, så omfattende, at man hurtigt begyndte at føle, at man reelt var trådt ind i en 'ny tid' i historien. Mens de politiske og sociale forandringer gradvist fik vind i sejlene i 1970'erne i kølvandet på krigen i 1967, blev den nye æras særpræg til sidst så gennemtrængende og dominerende, at  litteraturkritikere henimod slutningen af 1970'erne forsøgsvis begyndte at ud -brede dem og sætte dem i system som træk ved en ny periode i litteraturhistorien. Den term, der inden for den arabiske litteratur nok blev den bredest accepterede, når man skulle beskrive den nye periode, var Idw ā r (Edward) al-Kharr āṭ s 'ny føl - somhed' ( ḥassāsiyya jadīda ). Til trods for den kendsgerning, at al-Kharr āṭ imidler -tid allerede havde bemærket, at forandringerne i de litterære paradigmer ikke blev indført i den arabiske litteratur isoleret fra samtidige strømninger i Vesten, såsom magisk realisme eller den franske nouveau roman , blev arabisk litteratur stadig be -tragtet som en afgrænset størrelse, der fulgte sit eget spor. Det var først Arabische Literatur, postmodern , en samling essays redigeret i 2004 af et hold tyske arabister, 2 der ikke kun hævdede, at moderne arabisk litteratur fra 1980'erne og 1990'erne kunne ses som hørende, om end på sin egen underfundige måde, til den verdens -omspændende strømning eller bevægelse, der var kendt som 'postmodernismen', men også var i stand til at få en større læserskare til at bemærke denne påstand, i det mindste i de tysktalende lande. 3 I modsætning til al-Kharr āṭ s term ' ḥassāsiyya jadīda ' fik en sådan 'vestlig' rubricering ikke lov til at gå ubeagtet hen. Ved en workshop om 'Postmodernismen og tiden derefter', der blev afholdt i Uppsala i juni 2008, 4 blev brugen af termen 'postmodernisme' om arabisk litteratur genstand for en ophedet debat blandt 'universalister' og 'partikularister'. De førstnævnte gik ind for at inte -grere den arabiske 'ny følsomhed' (al-Kharr āṭ s term) og dens arvtager, litteraturen fra den såkaldte 1990'er-generation, i 'postmodernismens' terminologiske område, et  område, der indtil da udelukkende havde været begrænset til 'vestlig' litterær produktion. De sidstnævnte insisterede på 'den arabiske mådes' specificitet, idet de fremhævede forskellen mellem arabisk og vestlig litterær produktion og advarede imod faren for at overse visse ikke-vestlige kendetegn, hvis arabisk litteratur blev beskrevet med en periodisk terminologi udviklet udelukkende på grundlag af vest -lige tekster.

Nærværende artikel forsøger at omgå dette terminologiske dilemma ved at tage den alternative terminologi, og det underliggende alternative syn, i brug, som blev brugt af nu afdøde Walter Falk, der var professor i germansk litteratur ved Univer -sitetet i Marburg. Ligesom Neuwirth/Pflitsch/Wincklers brug af termen 'postmo -dernisme' i Arabische Literatur, postmodern ,  er  også  Falks  tilgang  og  terminologi universalistisk. Jeg er imidlertid ganske overbevist om, at dette ikke kun er en beret -tiget, men også en nødvendig indstilling, eftersom al mellemøstlig litteratur fra det 19. århundrede og frem, og med tiltagende intensitet, er gået igennem en progres -siv proces, der har ført til integration med den litterære udviklings globale forløb, 5 og hvis man skal acceptere dette, er der behov for en terminologi, der gør det muligt at se både vestlig og østlig litterær produktion under ét - som specifikationer på ét og samme niveau af mere generelle, globale strømninger. Falks tilgang har muligvis den ulempe, at den introducerer et helt nyt sæt termer, men dens store fordel og held er, at den undgår terminologisk sammenblanding med eksisterende periodisk 'ordforråd'. Det er korrekt, at teorien først blev udviklet udelukkende på grundlag af tyske tekster; i mellemtiden er den dog blevet testet med succes på en hel del tek -ster fra ikke-vestlige litteratur, blandt andet arabisk litteratur (egyptisk). 6 Da Falks og hans teams analyser af egyptiske romaner især har koncentreret sig om perioden før 1967, bliver det interessant at se, hvordan tilgangen kan udvides til senere pe -rioder. Netop Falks systems anvendelighed på arabisk litteratur fra slutningen af det 20. og begyndelsen af det 21. århundrede vil dernæst yderligere påvise et faktum, der længe har været tilsidesat, nemlig at kalendere i Mellemøsten ikke viser en an - Potentialitet

(= antitese)"

Aktualitet

(= tese)°

Ødelagt Hjem,

den tid end i Vesten, og at livet grundlæggende opleves på meget ens måder på alle sider af Middelhavet. Hans tilgang giver desuden et redskab til at ordne og gruppere hidtil isolerede data og forståelser under én overskrift i et system, der på samme tid gør det muligt at tildele de mange betydningselementer hver deres specifikke plads inden for en hel velorganiseret struktur. 7

For så vidt angår den tyske litteratur efter 1980, fandt Walter Falk en alternativ, måske lidt finurlig term for at karakterisere den periode, det i den grad var blevet på mode at benævne 'postmodernisme'. Han kaldte den forsøgsvis 'malisme' ( Malismus ), et ord dannet ud fra det latinske malum , det vil sige det 'onde'. 8 Falk valgte denne term, fordi han identificerede 'det Onde' (forstået meget bredt) som liggende til grund for en tredelt struktur, 9 der var fælles for alle de tekster, han havde studeret. Den vigtigste og følgelig eponyme, strukturelle komponent i malistiske tekster er, siger han, heltens konfrontation med, hvad man med en metafor kan beskrive som et 'hus', som i tidligere tider har givet et hjems tryghed og varme, men som nu ligger i ruiner, ødelagt af 'onde' kræfter, der i de fleste tilfælde har noget djævelsk over sig og nogle gange endda personificeres som Satan selv. Den anden kompo -nent, på en måde antitese i den aktuelle situation præget af 'ødelæggelse', som helten står over for, er en slags 'skat', som han finder i 'ruinerne', en 'skat', som tydelig -vis (og forhåbentlig) har overlevet al ødelæggelse uden skader og derfor indtager Potentialitetens plads i Falks PAR-struktur (potentialitet-aktualitet-resultativitet). Den tredje komponent - lad os bare kalde den en syntese - omfatter resultaterne af heltens bestræbelser på at bjærge Skatten fra Ruinerne, mod det Ondes kræfter. 10 (Se Figur 1 ).

Figur 1 : PAR-meningsstruktur i tekster fra den malistiske periode (1980 ff.) ifølge W. Falk.

Potentialitet

Søgen efter Skat, noget ubeskadiget Aktualitet Ødelagt hjem, Ruiner, det Ondes kræfter

Når man ser på diagrammet, giver det sig selv, at Falks model er struktureret i et system i langt højere grad end den sædvanlige term 'postmodernisme', som bare er en overskrift, under hvilken de karakteristiske træk ved det aktuelle bliver subsumeret på en rent additiv, ustruktureret måde. Det er imidlertid heller ikke svært at systematisere 'postmodernismen' efter Falks malisme-model. Figur 2 viser, hvordan nogle af de vigtigste postmoderne træk kan placeres i forhold til de tre malistiske komponenter.

totalisering af den kapitalistiske indflydelsessfære's

Figur 2 : Postmodernistiske nøgleideer fordelt på komponenterne i Falks malisme.

For at illustrere den antagelse, at basisstrukturen på grund af globaliseringen også burde kunne anvendes på samtidig arabisk (og anden mellemøstlig) litteratur, har jeg udvalgt et af de motiver, der uden tvivl dukker op flest gange i litteraturen henimod slutningen af det 20. århundrede tabet af individuel identitet , dvs. destruktionen af 'selvet' . Det giver sig selv, at dette tab let kan identificeres med det malistiske billede af det Ødelagte Hjem. Det sammenstilles bl.a. med det lige så hyppige motiv morskab , eller nydelse ,  der  præger den arabiske litteratur i tiden efter 1980. Her, som i tysk og megen anden litteratur, kommer nydelse af heltens anstrengelser for at bjærge en Skat fra en form for Ruiner. Hvis vi koncentrerer os om billeder og repræsentationer af det Ødelagte Hjem, henholdsvis typerne Skat og Nydelse, dvs. om de metaforer og plotallegorier, forfatteren bruger for at gengive en vis erfaring eller holdning, vil vi få mulighed for at kigge lidt dybere i den psyko-emotionelle dimension, der kendetegner komplekset 'tab af identitet' samt de elementer, der opvejer den.

## Individualiteten tabt - Helvede truer

I nogle arabiske tekster fra et tidligt første stadie af malismen kan Aktualitetens ma -listiske kræfter imidlertid stadig opleves af forfatterne som noget, der er så stærkt og overvældende, at en Skat endnu ikke kan opdages overhovedet eller dens ek -sistens bedst på en eller anden måde opfattes ubevidst. Det er fx tilfældet i Jabr ā Ibr āhī m Jabr ā s The Other Rooms ( al-Ghuraf al-ukhrā , 1986), en roman, der er blevet beskrevet om en 'overbevisende parabel over den ensomhed og fortabthed, indivi -det oplever i moderne samfund, og en nøjagtig gengivelse af hans lidelse. 16 Som i de tyske tekster fra den tidlige malisme, Walter Falk havde analyseret, er der stadig absolut heller ingen nydelse eller lykkelig slutning her; vi har dog allerede et antal billeder af et Ødelagt Hjem, som vi kommer til at møde senere også i Opnået Ny -delse-teksterne, hvor frygt og nogle gange panik vis-à-vis ødelæggelsens katastrofe afbalanceres af mere positive kræfter og tit endda mere optimisme. I Jabr ā s roman er disse forestillinger stadig fraværende. Den åbner med, at helten står alene om natten på en stor plads, som

lå der, tom, ensom og øde, glemt at Gud og mennesker. Det var, som var der i byen ikke et menneske tilbage, der stadig ville bevæge sig, kæmpe eller elske, som om en plage havde sænket sig over den og ikke havde skånet en eneste (Ghuraf, 7). 17 '

Her udgøres ødelæggelsen af Hjemmet først og fremmest af dets mennesketomhed . 18 I denne situation optræder de første sataniske figurer i teksten: fx en mand iført en sort frakke, der når helt ned til hans ankler, eller en meget smuk kvinde, en sata -nisk fristerinde og forførerske eller en sirene, der opfordrer ham til at følge sig ind i  en uhyggelig, stor bygning (hvis beskrivelse minder mig om det mareridtsagtige Mugamma ʿ -kompleks på Cairos Ta ḥrīr Plads, men selvfølgelig let kan været udfor -met med et sikkerhedshovedkvarter i et arabisk land, eller måske ligefrem det be -rygtede Ljubljanka, som forbillede). Inde i den bygning bliver han ført - det fremgår ikke klart, om det skyldes en hemmelig plan eller handler om rent held - fra et rum til det næste. Romanens labyrint -agtige topografi ligner de udgaver af Helvede , man møder i mange andre malistiske tekster. Adskillige djævelske personer dukker op iført altid skiftende masker og afholder helten fra at definere, eller huske, hvem han er. De påtvinger ham identiteter, som han forsøger at afslå, men han kan ikke stole på sin egen identitet, for jo dybere han bliver trukket ind i Labyrinten af Djævlene, desto mindre sikker er han på sit eget selv. 19 Når  han kigger i spejlet, ser han en anden person, med overskæg og grå tindinger ( Ghuraf , 20), og når han leder i sin lomme efter id-kort, finder han ikke bare et enkelt, men en hel stak af den slags kort, alle udstedt med forskellige navne og stillinger (jf. Ghuraf , 84).

Ud over dette 'tab af identitet'-tema indeholder romanen endnu et element, der ses igen og igen i malistiske tekster: en tiltagende forvirring over, hvad der er virke -lighed, og hvad der kun er fantasi, dvs. en udviskning af grænser mellem virkelighed og fiktion . Dette emne blev kort berørt så tidligt som i 1967 af Nag ī b Ma ḥfūẓ i hans skelsættende fortælling Under the Bus Shelter ( Ta ḥ t al-mi ẓ alla ), en tekst skrevet un - der påvirkning af chokket over den tabte Seksdageskrig og de arabiske illusioners efterfølgende sammenbrud. En gruppe mennesker, der står i et læskur ved et bus -stoppested i ly for regnen, bliver vidner til totalt underlige begivenheder, der finder sted for øjnene af dem på gaden i regnen, og denne 'virkelighed' er så absurd, så obskøn, så grotesk og så brutal, at de ikke kan tro, at dette kan være virkeligt, men må tro, at det er optagelserne til en film. Ma ḥfūẓ er imidlertid endnu ikke 'postmo -derne' nok til at lade begivenhedernes ontologiske status være uafklaret: Trods det at verden er rystet, er der stadig en vis ontologisk sikkerhed. Det er ikke tilfældet i de malistiske tekster halvandet til to årtier senere. I en scene tæt på slutningen i Jabr ā s Ghuraf oplever helten et øjebliks lykke, fordi han begynder at huske detaljer fra fortiden og, sammen med disse fragmenter af sin personlige historie, tror, han er begyndt at få sin tabte identitet igen ( Ghuraf , 87ff.). Blot nogle få øjeblikke senere går han imidlertid tilfældigvis forbi et bord, på hvilket der ligger en bog med titlen 'Alternativet', og da han åbner den, kan han her læse ord for ord, som en del af den trykte tekst, nøjagtig de tanker, han gik og funderede over for ganske få minutter siden! Ubeslutsomheden mellem en 'virkelig' eksistens og en eksistens, der er bryg -get sammen af en eller anden ukendt forfatter, dvs. usikkerheden over for en identitet selv i dens ontologiske status , eller det, at den måske blot er en kopi af noget andet, virker meget frygtindgydede i Jabr ā s roman: Helten rammes af et voldsomt slag, han bliver næsten vanvittig, og kun meget langsomt begynder hans panik at lægge sig. Ikke desto mindre findes der faktisk en vej ud af forvirringen, og helten befinder sig til sidst uden for labyrinten. Han er imidlertid ikke specielt glad for det, og med rette - for det står på ingen måder klart, om hans flugt er 'virkelig' eller kun 'virtuelt virkelig'. Programmet for den følgende nat, som han får af folk, der venter ved ud -gangen, er nøjagtig det, han lige har været igennem den foregående nat. Fortid og fremtid smelter på den måde sammen, og det er ikke længere muligt at orientere sig , da selv Tiden er faret vild.

En tilsvarende 'kafkask' 20 atmosfære bliver fremmanet et årti tidligere i Ṣunʿallāh Ibr āhī ms The Committee ( al-Lajna , 1981), en tekst om det politiske system i Egyp -ten under den økonomiske 'liberalisering' (reelt primitiv kapitalisme), der fulgte i kølvandet på Anwar al-S ādā ts infit āḥ -politik, dvs. 'åbning' over for Vesten, rettet mod udenlandske investorer. Romanen begynder med, at helten venter på at blive undersøgt af en grotesk komité, og selvom den stadig fremviser langt mindre onto -logisk-eksistentiel forvrængning end Jabr ā s Ghuraf ,  er  beskrivelsen af Komiteens hovedkvarter og karakteristikken af medlemmerne af Komiteen i al deres grovhed og diabolisme, meget tæt på det, man kan læse i Jabr ā s text. 21

En tilsvarende pessimistisk tone dominerer næsten alle tidlige malistiske tekster. I nogle af dem er den forvrængede identitet endnu ikke nødvendigvis et væsentligt element i Aktualitets-laget (skønt identitetsproblemer sagtens allerede kan 'svæve over vandene'). I In Ḥ an ā n al-Shaykhs Zahras historie ( Ḥikāyat Zahra , 1980) spilles rollen som Djævelen for eksempel af en snigskytte under den libanesiske borgerkrig. Denne mand er ikke kun grusom, men udøver også en sær og alligevel uimodstå -eligt stærk tiltrækning på heltinden (således er han klart en af Fristerne/Sirenerne, vi allerede har mødt i adskillige andre tekster), og hans tiltrækning forårsager en udvikling i kvindens personlighed, der kan fortolkes som en udfordring af hendes identitet. I Gam ā l al-Gh īṭā n ī s Epistle of Insights into the Destinies ( Risālat al-baṣāʾir fī 'l-maṣāʾir , 1989) udgøres Aktualitetens Ødelagte Hjem af hele vor tids Egypten. Djævlene her optræder som pædofile arabere fra Golfen, som egyptiske entrepre -nører fra den ny infit āḥ ('åben dør'-politik)-klasse, som skrupelløse kapitalistiske udbyttere osv. I de fleste af de mange enkeltstående historier, der fortælles i teksten, er identiteten også i spil. 23 I et antal andre fortællinger bliver elementet det truende rum, som vi allerede har set i hovedkvarteret i Jabr ā s Other Rooms eller Ṣ un ʿ all ā h Ibr ā h ī ms Committee , den overvejende hovedmetafor, der på den måde svarer me -get bogstaveligt til Falks beskrivelse af malistisk aktualitet som det 'Ødelagte Hus/ Hjem'. Det er fx tilfældet i ʿ Abduh Gubayrs Moving the Heart ( Ta ḥrī k al-qalb , 1982), en roman endnu engang om Sadats Egypten, der her sammenlignes med en forfal -den bygning, der 'huser', eller nærmere truer, de, som stadig bor i den. 24

Det,  der  i  Jabr ā s Other  Rooms eller Ṣ un ʿ all ā hs Committee stadig  forbliver  en anelse svævende - relationen mellem to vigtige tematiske fokuspunkter i vores tek -ster, 'tabet af en individuel identitet'i en labyrintagtig verden og den diabolske 'vir -keligheds-fiktions'forvirring , 25 er en smule mere klart i andre værker. På en måde bygger de alle sammen på Ma ḥ f ūẓ ' Under the Bus Shelter ( Taḥt  al-miẓalla ,  1967), hvor  'virkeligheds-fiktions'-forvirringen  allerede  er  knyttet  sammen  med sproget som et redskab til at forme 'virkelighederne', til at skabe nye forestillede verdener, et emne der kommer under kraftig behandling nogle få år efter, fx af Gam ā l  (el -ler også Jam ā l) al-Gh īṭānī i hans Zayni Barakat ( al-Zīnī Barakāt , 1974), forfatterens monumentale gøren regnskabet op med den totalitære nasserisme, forklædt som historisk roman om den sene mamlukiske periode i Egypten. Senere i de malistiske tekster bliver forbindelsen mellem sprog og magt tit udvidet til identitetsproblemet, der står centralt i perioden: Identiteter er ikke troværdige fakta, men ideologisk (og lingvistisk) opspind, der kun er til fordel for de, som har magten. Fiktion ses således som et magtredskab, der ved at vildlede folk til at tro på, lad os sige, den nationale identitets virkelighed, gør det muligt at herske over dem. 26 Den fatale, men på en måde også yderst ironiske, konsekvens er, at ved at anlægge en sådan ideologisk fremstillet 'sand' identitet, som forsikrer dig om din individualitet vis-à-vis den An -den, taber du din sande identitet og bliver i realiteten af-individualiseret.

Den libanesiske forfatter Ily ā s Kh ūrī (Elias Khoury) har allerede i 1977 grebet problemet med den tabte, eller i det mindste anfægtede, identitet som et resultat af magt-diskurser an fra en anden vinkel i sin roman - eller novellesamling, som nogle foretrækker at kalde den The Little Mountain ( al-Jabal al-ṣaghīr ). Her trues identi -teten, i form af 'sandheden' og den indre kohærens i en personlig historie, af kam -pen om det diskursive overherredømme blandt de rivaliserende styrker under den libanesiske borgerkrig. Temaet uddybes med stadigt skarpere kant af den samme forfatter et årti senere, lige midt i den malistiske periode, i The Journey of Little Gandhi ( Riḥlat Ghāndī al-ṣaghīr , 1989). Med den israelske invasion i Beirut i 1982 som bagtæppe genfortælles historien om 'Lille Gandhi', en skopudserdreng, en tilfældig forbipasserende, der bliver skudt ved en fejltagelse, mens 'begivenhederne' står på, fra flere forskellige perspektiver som noget, der dukker frem af hukommelsen hos nogle af de mennesker, der kendte den stakkels, uskyldige dreng. Under krigens betingelser, gør teksten det klart, tæller et menneske ikke, de bliver bare opløst, for - svinder, bliver ofre for rivaliserende historiske og politiske kræfter, ikke kun fysisk, men også som en del af historien, den historiske 'realitet'.

## Nydelse vundet - Nogle hyppige motiver

Tekster som Jabr ā s Other Rooms eller  Kh ū r ī s Little  Mountain og Journey of Little Gandhi følger  tilsyneladende den samme vej, der går ud på at dekonstruere vel -etablerede kendsgerninger og tidligere accepterede identiteter (= de Hjem, der ses ødelagt i malismen), og det lader til, at de gør det for at åbne vejen for næste trin, en søgen efter en måde at håndtere 'Ruinerne', fragmenter af 'Huset' og, måske, op -dagelse af noget, der har overlevet alle ødelæggelserne ubeskadiget. Og det er lige det, der sker i de 'Nydelse vundet'-tekster, jeg nu vil tage fat på, skønt den løsningen på identitsproblemet, som de tilbyder, er nok så overraskende: Ægte individualisme går ifølge dem ud på at acceptere din manglende individualisme, et fragmenteret selv sat sammen af mange forskellige identiteter . En historie i den tyrkiske Nobelpris -modtager Orhan Pamuks berømte Den sorte bog ( Kara Kitap , 1990), 27 som ikke er en arabisk fortælling, men som jeg tillader mig at medtage i diskussionen her, fordi det er en af nøgleteksterne i den mellemøstlige litteraturs periode, kommer med et såre simpelt eksempel. Blandt mange andre 'eventyr' fortæller den historien om en ung prins, der ønskede at være helt og aldeles sig selv. 28 Han forsøgte at skille sig af med alt det, der kunne øve en negativ indflydelse på ham og korrumpere hans individu -elle selv, ved systematisk at udelukke al indflydelse udefra - lærere, bøger, møbler, alt - blot for at opdage, at der til sidst heller ikke var noget tilbage af ham selv! At søge efter en ren, ubesmittet individualitet, må vi konkludere, fører altså ikke til noget. At acceptere, at du er en sammensat skabning, vil derimod befri dig fra byr -den med at skulle søge efter en fast defineret identitet og binde dig til et ideologisk præfabrikeret selvs stramme og næsten kvælende korset. Med den frihed , du vinder, hvis du accepterer, at du er en sammensat skabning, vil du også vinde nydelse , fordi du først nu vil blive i stand til at leve fuldt og helt med alle det nye livs fascinerende aspekter og ikke længere bliver nødt til at undertrykke nogen af de elementer, der udgør dit selv, uanset hvorfra de måtte stamme.

Denne løsning har selvfølgelig, sammen med dens afstigmatiserende og aftabui -serende virkninger, både politiske, psykologiske, sociokulturelle og litterære dimen -sioner, som alle behandles, hver for sig eller i forskellige kombinationer, i 'Nydelse Vundet'-teksterne. Samtlige af de sidstnævnte begynder med skræmmende billeder af en tabt identitet, der ligger meget tæt på dem, vi finder i Jabr ā s Ghuraf eller andre tekster fra den tidlige malisme generelt set. At indse, at en individuel identitets og en troværdig virkeligheds varme og trygge Hjem er blevet ødelagt (aktualitet), kan i første omgang opleves som lammende, men snart drager heltene af sted for at gen -nemsøge ruinerne efter dette Hjem i deres søgen efter noget, der er forblevet uskadt (potentialitet). Til denne søgen bliver en rejses plot-mønster hyppigt taget i brug, og meget tit er det en rejse, der går igennem en slags ørken , via en labyrint eller et helvede - i ordenes metaforiske betydning, naturligvis; i de konkrete tekster kan disse ørkener, labyrinter eller helveder være en by, en region, en bygning, tit steder eller rum, der er 'ødelagt af moderniteten'. 29 I City of Saffron ( Turābuhā zaʿfarān , 1985) 30

lader den egyptiske forfatter Edward al-Kharr āṭ for eksempel sin hovedperson van -dre gennem sin hjemby Alexandria og på en og samme tid gennem sin egen (hhv. fortællerens) fortid, hans helt Mikh āʾī l (Michael) ser sig selv stå ansigt til ansigt med ruinerne af sit eget liv, men også med den omgivende verdens aktuelle tilstand; han føler sig truet af den menneskelige eksistens' generelle flygtighed og begrænsethed (jf. Tur ā buh ā , 2. udg., 125) og forestiller sig, at han balancerer på en 'skrøbelig, farlig kant, mellem væren og intethed' ( ibid ., 126), hvor han ser 'dødens kyster' ( shāṭiʾ almawt , ibid.) for sig i syner. Heltinden i Tahar Ben Jellouns La nuit sacrée ( Den hellige nat , 1987) 31 befinder sig i en tilsvarende situation, idet hendes far har tvunget hende ind i en maskulin identitets 'helvede' og opdraget hende som sønnen Ahmed, han kunne være stolt af. Efter faderens død - den patriarkalske hersker, der regerede ved hjælp af en ideologi (= en slags fiktion), men naturligvis også en af de mange Sataner, der optræder i denne fortælling (se herunder) - ændrer Ahmed sit navn til Zahra og begiver sig på en rejse fuld af eventyr på jagt efter sin identitet.

Et antal forfattere sporer tabet af identiteten og individualiteten tilbage til den destruktive indflydelse fra udlændinge og/eller deres samarbejdspartneres aktivi -teter  i  deres  lande. Ṣ un ʿ all ā h Ibr ā h ī m kaster sig for eksempel i sine værker, som mange andre, ud i rejser gennem massernes hverdagskultur, som, i Egypten såvel som i andre mellemøstlige lande, er formet og kontrolleret i enhver henseende af et magtfuldt politisk-økonomisk oligarki, der har monopoliseret produktion og magt; jf. Ṣ un ʿ all ā h Ibr ā h ī ms ovenfor omtalte The Committee og Zaat ( Dh ā t , 1992). I Liba -non var det borgerkrige, der ødelagde Hjemmet, og sammen med rædselsvækkende erindringer om 'begivenhederne' er mange andre erindringer fra fortiden, dvs. histo -rien, blevet fortrængt efter krigens afslutning. Det er grunden til, at fortælleren i Ily ā s Kh ū r ī s Journey of Little Gandhi ( Riḥlat Ghāndī al-ṣaghīr ,  1989) har visse problemer med at få oplysninger om, hvem Lille Gandhi var. I lighed med historien om den lille skopudserdrengs liv ligger hans identitet 'i ruiner' og endnu engang er romanen - der i bund og grund repræsenterer et forsøg på at rekonstruere den tabte identitet - or -ganiseret som en 'rejse', denne gang en rejse fra den ene informant til den anden. Opholdene på denne rejse er de historier, som fortælleren får fortalt af de folk, han møder, og dette mønster går igen i mange andre tekster, fx G a m ā l a l-Gh īṭānī s gen -nemgang af livet i Sadats Egypten, The Epistle of Insight into the Destinies ( Risālat al-baṣāʾir fī 'l-maṣāʾir , 1989). I en af a l-Gh īṭānī s tidligere romaner, Khi ṭaṭ al -Gh īṭānī ( al-Ghīṭānī's Districts , 1981) er det ikke fortællinger , der fungerer som ophold på en rejse; i stedet lægges identitetens puslespil ved at besøge en masse steder og rejse igennem mange distrikter, så rejsen bliver en slags historisk-topografisk gennem -gang (hvad man muligvis allerede har regnet ud ud fra bogens titel 32 ).

I alle disse tekster optræder stadig mange djævelske figurer og/eller kræfter, der minder om dem, vi ser i tidlige malistiske tekster som Jabr ā s Ghuraf . De kan tage mytologisk-ladede  former  eller  tilhøre  Sirene/Frister/Forfører-typen,  vi  allerede har mødt herover. I al-Kharr āṭ s City of Saffron er det Død og Tid , der spiller rollen som diábolos , 33 der truer alt og alle, ikke kun med fysisk udryddelse, men også med at gå i glemmebogen, dvs. med udslettelse fra andres erindring. I Ben Jellouns L'enfant de sable ( Sandbarnet , 1985) 34 og dens efterfølger, La nuit sacrée , er Djævelen en almægtig fader.

Når de står ansigt til ansigt med ruinerne af det Ødelagte Hjem eller på deres rejser  udforsker  ruinernes  og  labyrinternes  dybde,  indser  heltene  i  vores  tekster imidlertid ikke kun omfanget af de skader og ødelæggelser, de skal håndtere; de op -dager også, som vi allerede har været inde på, visse 'skatte', der altid har været der, men som de knapt nok har fået øje på, ting som Satanerne har forsøgt at skjule hele tiden, eller som har ligget begravet et sted dybt nede i tidligere tider. Helte, der har tabt deres individualitet vinder nydelse, hvis det lykkes for dem at bjærge Skattene, og det lykkes faktisk for dem, lige så snart de formår at overvinde individualitetens, originalitetens eller autencitetens 'nødvendighed', som fra Romantikken og frem havde begrænset mulighederne for alle, der ønskede at være helt og aldeles 'sig selv', dvs. så individualistiske som muligt. En forfatter skulle fx finde sin helt egen, individuelle stil, og derfor kom han til at opfatte den litterære arv som en 'æstetisk Index librorum prohibitorum'; 35 han var på en eller anden måde nødt til at skille sig ud fra den, forbedre eller overgå den. 36 Det samme gør sig gældende for nationali -stiske ideologier, som også blev formuleret i romantikkens perioder. De tvang også en nation til at finde en særlig identitet, et individuelt selv med sine egne rødder, sine egne skikke, sin egen 'nationale personlighed', der på alle måder skilte sig ud fra de andres. Også her blev visse aspekter af arven udelukket og stigmatiseret.

Når først du har befriet dig selv fra de ideologiske=fiktive begrænsninger, åbner horisonten sig imidlertid op for ubegrænsede muligheder. Alverdens Skatte venter på at blive bjærget og efterfølgende nydt. I vore tekster (såvel som i samtidig ikkeorientalsk litteratur) kan det være ren og skær seksuel nydelse eller i det mindste nydelsen ved at tale frit om seksuelle spørgsmål - det er grunden til, at litteraturen er  endt med at lægge visse træk frem, som en konservativ læserkreds ville finde uanstændige, for ikke at sige direkte pornografiske. 37 Det kan være nydelsen ved selve det at fortælle, naivt, enkelt og totalt naturligt, fri for alle 'modernistiske' be -grænsninger - det er derfor mange tekster bliver fortalt, som var det en traditionel historiefortæller, der sad på en markedsplads eller en café. 38 I nogle tilfælde er det imidlertid lige det modsatte af den pseudo-naive fortælling: en tendens i retning af det Jean Fontaine kalder en écriture hermétique . 39 Skatten ligger måske også gemt i sproget - derfor strækker det lingvistiske spektrum sig fra sprogets ældre former 40 over undergrunds-slang 41 til en sprød poetisk tone. 42 Meget tit udgøres Skatten også af fortiden og/eller historien . Det ses bl.a. i en stigning i antallet af historiske roma -ner 43 samt tekster, der udspiller sig i en nostalgisk atmosfære, 44 og memoirer . 45 Det ses også i den måde, færdigheder, der i tidligere tider mentes at være kilde til styrke eller velstand, bliver manet frem igen og igen. Og så er der også mysticismens Skat -te, 46 en kærlighed til det mystiske og det eksotiske, men også til hverdagskultur , 47 til marginale sub-kulturer , 48 populære skikke, til gennemlevet bikulturalisme 49 og så videre.

Den nyligt vundne nydelse kommer i de fleste tekster til udtryk som en fri leg, der ignorerer alle 'kunstens regler' eller grænser. 50 Den nye identitet er ikke skarpt trukket op og begrænset, men er via sin åbenhed, irregularitet og klart manglende originalitet blevet ekstremt rig, farverig og livlig. Engang imellem virker det også som om det afspejler sig i teksternes længde. På grund af den nydelse, det helt klart er for deres forfattere at dvæle ved selv den mindste detalje og deres løsslupne nar - Potentialitet Opdagelse af overlevende Skat seksualitet historiefortælling, underholdning Aktualitet Ruiner efter et Hus, Ødelagt Hjem

'ørkener, 'labyrinter', 'helveder (byer; erindringer om

rative energi, er mange bøger meget tykkere end tidligere eksperimenterende tekster. 51 Men mange af dem ønsker samtidig heller ikke at blive læst fra ende til anden. Også læseren har lov til at tage let på sine læseopgaver, når det gælder disse 'tykke bind'. Mange af dem kan åbnes på samme måde, som vi går ind på en hjemmeside på World Wide Web og begynder at surfe frit, idet vi springer fra link til link; de, der mener, at de på en eller anden måde burde mestre webbet og skaffe sig et samlet overblik, er tabt, mens de, der ikke stræber efter at mestre det, kan få stor nydelse af det. 52 fortiden; den nuværende verden ...) Død, Tid, en almægtig fader-patriark, et alter ego

Figur 3 forsøger at opsummere resultaterne af vores læsning af arabiske og nordafrikanske frankofone romaner fra tiden efter 1980. En af de vigtigste konklusioner, jeg selv drager på basis af disse resultater, særligt den modsigelsesfrie anvendelighed af Falks system på mellemøstlig litteratur, er, at den måde, livet opfattes i disse regioner hen imod slutningen af det 20. og begyndelsen af det 21. århundrede, ikke adskiller sig fundamentalt fra den måde, vi oplever det i Vesten. Der er et globalt diskursivt fællesskab med ens syn på livet på begge sider, snarere end et 'civilisationernes sammenstød'.

(identiteter, individualitet, køn,

en 'national personlighed'...)

Figur 3 : Fordeling af tilbagevendende temaer fra Maghreb og Mashriq på den malistiske PAR-strukturs kategorier.

## Noter

- En mere detaljeret udgave (der også dækker tyrkisk samtidslitteratur) blev bragt i 1 Journal of Arabic and Islamic Studies 7 (2007) [udg. feb. 2008], pp. 25-49, under overskriften 'Individua -lity Lost, Fun Gained. Some Recurrent Motifs in Late Twentieth-Century Arabic and Turkish No -vels'. Se tidlig version her: www.uib.no/jais/v007/GuthPP.pdf.
- Andreas Pflitsch, A. Neuwirth, B. Winckler (red.), Mü: edition &amp; kritik. 2
- Den vil helt sikkert få stadigt større opmærksomhed, når den engelske udgave, 3 Arabic Literature: Postmodern Perspectives ,  udkommer til næste år (planlagt til maj 2010) hos Saqi Books, London.
- Workshoppen var en del af 8th Conference of the European Association for Modern Arabic Lite -4 rature (EURAMAL), der blev afholdt på Universitetet i Uppsala, 11.-14. juni 2008. Konferencen havde overskriften From New Values to New Aesthetics: Turning-Points in Arabic Literature Since the 1960s . Referat er under udarbejdelse.
- Denne proces er beskrevet i detaljer (for så vidt angår den tyrkiske og den arabiske roman) i min 5 Brückenschläge: Eine integrierte 'turkoarabische' Romangeschichte (Mitte 19. bis Mitte 20. Jhdt.) og i en opsummerende udgave i min 'The Simultaneity of the Non-Simultaneous: The Global Dimensions of Middle Eastern Literature (esp. in the 19th Century)'.
- Jf. Walter Falk: 6 Parallele Ägypten.
- Min Falk'iske tilgangs holistiske og systematiske karakter vil også være et træk, der adskiller den 7 fra studier af postmodernismen i mellemøstlig litteratur, hvor værdifulde de end måtte være, som ovennævnte Arabische Literatur, postmodern (jf. note 2).
- Jf. Walter Falk: 8 Das Sinnsystem der gegenwärtigen Periode: Präzisierun¬gen der bisherigen Deutung (Zusammenfassung).
- For en gennemgang af den underliggende teori om den tredelte 'meningsstruktur' og den tilhø -9 rende metode til litterær analyse, se Walter Falk Handbuch der literarwissenschaftlichen Komponentenanalyse. En kort introduktion til de grundlæggende begreber inden for 'komponentiel analyse' kan læses på MKE's website: www.walter-falk.de/einfuhrung.htm.
- Jf. særligt Walter Falk: 10 Die Ordnung in der Geschichte . Kortfattet resumé, fx i Walter Falk: Václav Havels Briefe aus dem Gefängnis , p. 240ff.
- Aktualitet kan kun være lig med 11 tese i perioder, som kan tilskrives det, Falk kalder 'prioritet' over Potentialitet, dvs. hvor Potentialitet manifesterer sig som et svar på Aktualitetens tilsynekomst. Der er perioder i hvilke den stimulerende impuls udgår fra Potentialiteten, og Aktualiteten er den sekundære komponent, der kommer til at føles som en udelukkende antitetisk kraft, der blokerer, som en reaktion på Potentialitetens tilsynekomst, der tidligere har ladet sig føle. For yderligere  detaljer  se  Falk: Handbuch ,  pp.  140-41  og  183.  Aktualiteten,  ikke  Potentialitetens 'prioritet', i den periode, der anskues her (1980 og frem) er også en begrundelse for at benævne den efter hoveddrivkraften i dens Aktualitet, det 'Onde'. I diagrammet, er 'prioritets'-relationen udtrykt ved en pil (læs: det Ødelagte Hus går forud for opdagelsen af Skatten, eller: opdagelsen af en Skat kommer som et svar på den lidelse under de aktuelle omstændigheder, der opleves, som tabet af et Hjem osv.).
- I et indlæg ved MKE-gruppens årsmøde i 1997 anbefalede Falk, at man erstattede nogle af disse 12 termer med nogle mere generelle, der ville betegne et højere abstraktionsniveau. Da jeg fandt disse nye termer ('das Urböse', 'Blockiertheit der Neuerung', 'Geschwächtheit des Bergenden') næsten uoversættelige, besluttede jeg at holde mig til den gamle terminologi, også fordi det metaforiske billedsprog er mere levende og ekspressivt.

- De tre termer 'konstruktion,' 'destruktion' og 'dekonstruktion' henviser naturligvis til dekonstruk -13 tionistisk teori. Deres fordeling på Aktualitet, Potentialitet og Resultativitet gør det klart, at de -struktionsprocessen i dekonstruktionen ses som et potentiale, der er motiveret af virkelighedens nuværende illusoriske, opdigtede karakter; det der kan opnås efter destruktionen af det tidligere trygge 'hjem', af en uspoleret tro på virkeligheden 'som den er', er resultater af en dekonstruktion, som er bevidst om sin begrænsede validitet.
- Terminologien her henviser til Hans Ulrich Gumbrechts skelsættende studie In 1926, som er tænkt 14 som et forsøg på at skrive historie til trods for de store fortællingers sammenbrud og den såkaldte 'historiens afslutning'. Endnu en gang motiverer sammenbruddet af illusionen til muligheden for at henvise til fortiden 'sådan som den virkelig var' (aktualitet) historikere som Gumbrecht til at begynde igen, meget beskedent nede fra, og 'grave i ruinerne'. Det der synes at have overlevet ubeskadiget - muligheden for at omgruppere et stort og varieret historisk materiale i nogle grund -læggende kategorier (som Gumbrecht kalder 'opstillinger', 'forskifter' og 'brudte forskrifter') - kan karakteriseres som en skat, der gør det muligt for historikeren at nærme sig historien trods 'histori -ens afslutning'. I Gumbrichts tilfælde opfører den nye form for historie sig som jordstængler (resul -tativitet) og ender som en bog, der ikke skal læses fra ende til anden, men består af leksikonagtige artikler, fra hvilke læseren via krydsreferencer ledes videre til andre artikler.
- Jf. Fredric Jameson, 15 Postmodernism, Or, The Cultural Logic of Late Capitalism , 1992.
- Frit efter bagsideteksten til den tyske oversættelse af 16 al-Ghuraf al-ukhrā (se  'Tekster' til sidst i denne artikel). Jf. også Hartmut Fähndrich, 'Nachwort', ibid., p. 135.
- Oversat til dansk efter Stephan Guths engelske oversættelse. O.a. 17
- Her og i det følgende sætter jeg de træk i kursiv, der er karakteristiske for en af de malistiske 18 komponenter.
- Jf. Fähndrich, 'Nachwort', pp. 134-35. 19
- Også Jabr 20 ā s Ghuraf viser naturligvis stærke intertekstuelle referencer til Kafka, særligt til sidst -nævntes Processen .
- For yderligere referencer, jf. kapitlet om 21 al-Lajna i min Zeugen einer Endzeit , pp. 114-149.
- For en detaljeret analyse af denne tekst, jf. min 'Jam 22 ā l al-Gh īṭānī og The Epistle of Insights into the Destinies (1989)'.
- Jf. min 23 Zeugen einer Endzeit , pp. 150-99 og passim på pp. 226-94.
- For en detaljeret analyse, jf. min 24 Zeugen einer Endzeit , pp. 82-113. 'Huset' synes at være en pas -sende metafor selv senere i tekster, det ville være svært fortsat at beskrive som 'malistiske' eller, med konventionel terminologi, som 'postmoderne', fx ʿ Al āʾ al-Asw ānī s Yacoubians hus ( ʿImārat Yaʿqūbiyān ,  2002; [dk. udg. overs. fra engelsk af Ingeborg Christensen, 2007]), hvor et 'hus' optræder allerede i romanens titel.
- Bemærk, at ordene 'djævel' og 'djævelsk' går tilbage til det græske verbum 25 diabállein 'at  kaste (-ballein ) fra hinanden ( dia -)', en diábolos er således 'en, der vender ting på hovedet, forvirrer, snyder, bagtaler'.
- Ideen om den 'opdigtede virkelighed' er også central allerede i 26 Ṣ un ʿ all ā hs al-Lajna (1981). Her er helten imidlertid stadig sikker på sin egen identitet og forsøger blot at afsløre magthavernes falske identitet. Hvis man alene bedømmer romanen ud fra helten, er der nok ikke grundlag for at betragte al-Lajna som en 'tabt individualitet'-tekst. Jf. imidlertid, hvad vi kommer ind på herunder, når vi atter diskuterer temaet 'falsk verden' og 'forfalsket identitet.
- For en sammenligning af 27 Den sorte bog med Ṣ un ʿ all ā h Ibr āhī ms The Committee , jf. min A World Full of Secrets: The Hero as Detective in Two Novels from Egypt and Turkey .

- Pamuk, 28 Kara Kitap , kap. 16 (' Ş ehzadenin Hikâyesi', pp. 386-404).
- Kirchner, '»Das Schwarze Buch«', p. 50. 29
- For studier af denne roman, jf. især Magda al-Nowaihi, 'Memory and Imagination in Edwar al30 Kharrat's Turābuhā zaʿfarān ,' og Andreas Pflitsch, 'Narration against Transitoriness and Tempo -rality: Mythical Time Structure in Idw ā r al-Kharr āṭ 's Works'.
- Jf., også for yderligere referencer, 31 Kindlers Neues Literatur Lexikon , 2: pp. 503-4, opslag under 'Ben Jelloun'.
- Khiṭaṭ al-Ghīṭānī 32 hentyder til den berømte Khiṭaṭ by ʿ Al ī Mub ā rak (1823-93) som til gengæld havde 'til hensigt at være et moderne modstykke til den mellemøstlige historiker al-Ma ḳ r ī z ī s Khiṭaṭ' ( Encyclopedia of Islam , 2. udg., opslag under ' ʿ Al ī P ā sh ā Mub ā rak' [K. Vollers]).
- Jf. supra, note 25. 33
- Jf., fx. 34 Kindlers Neues Literatur Lexikon , opslag under 'Ben Jelloun', 2: pp. 502-3.
- Manfred Fuhrmann: 35 Der europäische Bildungskanon des bürgerlichen Zeitalters (Frankfurt: Insel, 1999), citeret in: Lesart 4 (1999): p. 3ff. ('Literaturkanon: Manfred Fuhrmann zur Geschichte des bürgerlichen Bildungskanons'), her p. 79.
- Jf.,  fx  Thomas Anz, 'Vorschläge zur Grundlegung einer Soziologie literarischer Normen', pp. 36 128-44, her p. 129; Douwe W. Fokkema, 'The Canon as an Instrument for Problem Solving'. Se også opslaget 'Originalität' in Metzler Lexikon Literatur und Kulturtheorie , pp. 408-9.
- Jf. fx. mit studie 'The Function of Sexual Passages in some Egyptian Novels of the 1980s'. I de 37 fleste tilfælde er det ikke hele teksten, men nogle få passager, der tjener dette formål, jf. fx M. Shukr ī s For Bread Alone ( al-Khubz al-ḥāfī , [1973] 1982) og The Time of Errors ( Zaman al-akhṭāʾ , 1992), Ḥ . al-Shaykhs Story of Zahra ( Ḥikāyat Zahra , 1980), T. Ben Jellouns La nuit sacrée (1987). Denne tendens synes at fortsætte indtil for ganske nylig med tekster, der ikke længere fremvi -ser den narratologiske kompleksitet, der kendetegnde de malistiske tekster, men stadig betrag -ter brud på seksuelle tabuer som en for dem væsentlig opgave. Den mest prominente af denne type tekster er formodentlig den egyptiske tandlæge ʿ A lāʾ al-Asw ānī s Yacoubians hus ( ʿImārat Yaʿqūbiyān ,  2002;  scener  med  homoseksuel  kærlighed,  arbejdsgiveres  åbne  diskussioner  om sexchikane af deres unge kvindelige ansatte, erotiske eventyr med prostituerede, kærlighed og sex mellem en aldrende skørtejæger og en fattig, ung pige osv.), A ḥlā m Mustagh ā nim ī ds Memories in the Flesh ( Dhākirat al-jasad , 1993) og Raj āʾ ʿ Abdall ā h alṢāniʿ s (Rajaa Al Saneas) The Girls of Riyadh ( Banāt al-Riyāḍ , 2005; efter vestlig smag synes denne tekst nok harmløs, men set i en saudisk kontekst må forfatterens brud på seksuelle tabuer betragtes som ret så vovede).
- Jf. fx 38 Ḥ asan D āʾū ds The House of Mathilde ( Bināyat Mātīld , 1983; overs. 1999), al-Gh īṭānī s Epistle of Insights into the Destinies ( Risālat al-baṣāʾir fī 'l-maṣāʾir , 1989) eller Ben Jellouns L'enfant de sable og La nuit sacrée - for nu kun at nævne fire ud af et meget større antal. Den samme tendens rammer også plet i Vesten, hvor arabiske forfattere, der var næsten ukendte i deres hjemlande, blev fejret som store arabiske forfattere uden for den arabiske verden, efter at de var begyndt at 're-orientalisere' deres image ved at optræde som 'traditionelle arabiske historiefortællere'; det bedste eksempel på dette i de tysktalende lande er formodentlig Rafik Schami (dvs. Raf ī q Sh ā m ī ).
- Jean Fontaine: 'Du neuf dans le roman égyptien' in IBLA 6, no. 181 (1998): pp. 27-47, her p. 39 44ff.
- Vi har allerede nævnt Gam 40 ā l al-Gh īṭānī s lån fra middelalderlige arabiske forfattere i forhold til hans Khiṭaṭ (jf. herover, note 32). Men der er mange andre tekster af den samme forfatter, som er stærkt inspirerede af den klassiske litterære arv, den vigtigste er endnu engang (den stadig

præ-malistiske) Zayni Barakat .

- Jf.  sproget i Mu 41 ḥ ammad Shukr ī s For Bread Alone (1973/1982) og den generelt set tiltagende litterære produktion på arabiske dialekter.
- Det er for eksempel tilfældet med al-Kharr 42 āṭ og også med hele qiṣṣa-qaṣīda ('fortælle-digt' eller 'digt-fortælling')-bevægelsen (jf. Lale Behzadi: Die qiṣṣa-qaṣīda :  Übersetzung und Untersuchung ausgewählter  Kurzprosa  der  Sammlungen Mad āʾ inu  l-bad ʾ und Ġ aw ā y ā tu ẓ-ẓ ill von  Nāṣir  alḤalawānī , Hildesheim; Zurich [etc.]: Georg Olms, 1996).
- I Nordafrika kombinerer Assia Djebar, der selv er historiker, sin personlige historie med udforsk -43 ning af si land, Algeriets, historie i L'amour, la fantasia (1985 [dk. udg. Kærligheden, Krigen over -sat af Nina Gross (København, 2008)]); i det arabiske østen er det atter måske al-Gh īṭānī s alZaynī Barakāt (1974), der banede vejen for den nye historisk orienterede tendens, skønt al-Zaynī endnu ikke kan betragtes som et malistisk dokument.
- Ḥ 44 asan D āʾū ds The House of Mathilde (1983), et antal episoder i al-Gh īṭānī s Epistle of Insights (1989) eller al-Kharr āṭ s City of Saffron ( Turābuhā zaʿfarān , 1985) er gode eksempler på en læng -sel, der ikke alene bestemmer, hvad der fortælles, men også hvordan det fortælles, dvs. længslen har ikke kun indflydelse på indholdet, men også på skrivestilen. For al-Gh īṭānī s Epistle jf. min artikel, Guth 2009 (se bibliografi).
- Jf. blandt mange andre M. Shukr 45 ī s For Bread Alone og Time of Errors , al-Kharr āṭ s City of Saffron eller de autobiografiske dele/lag of A. Djebars L'amour, la fantasia .
- Al-Gh 46 īṭānī s The Book of Revelations ( Kitāb al-tajalliyāt , 3 vols.: 1983, 1985, 1986) er et fint ek -sempel; jf. Rotraud Wielandt, 'Mystische Tradition und zeitgenössische Wirklichkeitserfahrung in Ǧ am ā l alĠīṭānī s Kitāb at-taǧalliyāt' , Asiatische Studien/Etudes Asiatiques 50 (1996): pp. 491523 samt 'Mystical and Mythical Journeys in Two Novels by Jam ā l al-Gh īṭānī ', in A. Neuwirth et al., red., Myths, Historical Archetypes and Symbolic Figures , pp. 467-80.
- Efter at have knyttet de forhindringer, den almindelige egypter står over for til hverdag, sam -47 men med det politiske system i Sadat-æraen i The Committee , fokuserer Ṣ un ʿ all ā h Ibr ā h ī ms Zaat ( Dhāt ,  1992) endda i langt højere grad på hverdagslivets banaliteter og besværligheder i den 'sen-kapitalistiske' forbrugerkultur i Mubaraks Egypten.
- Jf. igen fx Shukr 48 ī s For Bread Alone og The Time of Errors . En forfatter, der især er kendt for at skri -ve om de marginaliseredes kulturer, er Y ū suf al-Qa ʿī d (ikke Qu ʿ ayyid, som nogle fejlagtigt gen -giver hans navn). Hans monumentale trilogi, The Complaints of the Eloquent Egyptian ( Shakāwā al-miṣrī al-faṣīḥ , 3 vols., 1981-85), diskuterer situatione for den store befolkningsgruppe i Cairo, der, fordi de ikke er i stand til at betale for bedre boliger, ser sig nødsaget til at bo på kirkegårde i den østlige del af den egyptiske hovedstad. Det samme miljø bliver behandlet af Jam ī l ʿ A ṭ iyya Ibr ā h ī m i hans Descent to the Sea ( al-Nuzūl ilā 'l-baḥr , 1986).
- Jf. det litterære output fra tyrkiske forfattere bosat i Tyskland, nordafrikanere bosat i Frankrig 49 osv., arabere fra Mashriq i London eller USA. En af de romaner af denne type, jeg syntes bedst om, er Le thé au harem d'Archi Ahmed ( Tea in the Harem , 1983) af Mehdi Charef.
- Et  antal  tekster  afspejler  også  eksplicit  dette  'angreb'  på  konventionelle  forventninger.  Y 50 ū suf al-Qa ʿī ds Complaints of the Eloquent Egyptian (se note 48) har fx en lang indledning, der på en eller anden måde giver efter, omend i form af beklagelse, for reflektioner over det (u)passende vis-à-vis problemer, der trænger sig på, som sult og kampen for at overleve, lærde diskussioner om 'forfatterens død' eller postmoderne, narrative teknikker.
- Jf. fx al-Gh 51 īṭā n ī s Districts (se note 32) og hans Revelations -trilogi (!) (se note 46) , Y ū suf al-Qa ʿī ds Complaints (se note 48 og 50) , endnu engang en tyk trilogi, eller Elias Khourys Gate of the Sun

( Bāb al-shams , 1998), hans monumentale historie om de palæstinensiske flygtninge i Libanon, der ligesom hans tidligere romaner også behandler problematikken med at gendigte en rekon -struktion af den historiske 'sandhed' ved hjælp af historiefortælling.

- I denne sammenhæng passer det, Priska Furrer (i sin 'Literatur und Hypertext: Nicht-Linearität 52 im Kara Kitap des türkischen Autors Orhan Pamuk,' Studia Iranica, Mesopotamica et Anatolica 1 (1994): pp. 167-77) siger om det 'non-lineære' ved Pamuks Den sorte bog , også på en hel del arabiske tekster, særligt de tekster, der er arrangeret som 'samlinger' af kun løst forbundne epi -soder, som fx al-Gh īṭā n ī s Epistle of Insights (se note 44), Khourys Little Gandhi (se p. 9) eller al-Kharr āṭ s City of Saffron (se note 30).
- Når mere end en udgave af originalen er nævnt, er det den seneste udgave, jeg henviser til i 53 citater.

## Litteratur

## TEKSTER 53

Al Sanea ( eller Alsanea), Rajaa: se Ṣā ni ʿ , Raj āʾ ʿ Abd All ā h al- .

al-Asw ā n ī , ʿ Al āʾ. ʿI m ā rat Ya ʿ q ū biy ā n . Cairo: D ā r M ī r ī t, 2002 [and later editions]. Eng.overs. The Yacoubian Building (Overs. Humphrey Davies). New York: HarperCollins, 2006; Dk. overs. Yacoubians hus (Overs.  Ingeborg Christensen). København, 2007.

Ben Jelloun, TaTehar. L'enfant de sable . Paris: Éd. du Seuil, 1985. Eng. overs. The Sand Child (Overs. Alan Sheridan). San Diego: Harcourt Brace Jovanovich, 1987, and Baltimore: John Hopkins UP, 2000;  Dk. overs. Sandbarnet (overs. Lisbet Krogager). København, 1988 .

Ben Jelloun, TaTehar. La nuit sacrée . Paris: Éd. du Seuil, 1987. Eng. overs. The Sacred Night (Alan Sheridan). San Diego: Harcourt Brace Jovanovich, 1989, and Baltimore: John Hopkins UP, 2000; Dk. overs.: Den hellige nat . (Overs. Lisbet Krogager) København, 1988.

Charef, Mehdi. Le thé au harem d'Archi Ahmed. Paris: Mercure de France, 1983. Eng. overs. Ed Eme -ry, Tea in the Harem (London: Serpent's Tail, 1989).

D āʾū d, Ḥ asan. Bināyat Mātīld . Beirut 1983. Eng. overs. Peter Theroux, The House of Mathilde / Has -san Daoud (London: Granta Books, 1999).

Djebar, Assia. L'amour, la fantasia . [Paris]: J. C. Lattès, 1985. Eng. overs Fantasia: An Algerian Cavalcade (overs. Dorothy S. Blair) London: Heinemann, 1993; Dk. overs: Kærligheden, krigen , (Overs Nina Gross) København, 2008.

al-Gh īṭā n ī , Gam ā l. Khiṭaṭ al-Ghīṭānī. Beirut: D ā r al-Mas ī ra, 1981.

al-Gh īṭā n ī ,  Gam ā l. Kitāb al-tajalliyāt. Vol. 1, Cairo: D ā r al-Mustaqbal al -ʿ Arab ī ,  1983; vol. 2, ibid., 1985; vol. 3, ibid., 1986.

al-Gh īṭā n ī , Gam ā l. Risālat al-baṣāʾir fī 'l-maṣāʾir . Riw ā y ā t al-Hil ā l 482. [Cairo]: D ā r al-Hi lā l, 1989.

al-Gh īṭā n ī , Gam ā l. al-Zaynī Barakāt . Damaskus 1974. Eng. overs. Farouk Abdel Wahab, Zayni Bara -kat / Gamal al-Ghitani (London &amp; New York: Penguin Books, 1990, (1988)).

Gubayr, ʿ Abduh. Taḥrīk al-qalb . Cairo: D ā r Alif Y āʾ , 1982.

Ibr ā h ī m, Jam ī l ʿ A ṭ iyya. al-Nuzūl ilā 'l-baḥr . Kairo: D ā r al-Mustaqbal alʿ Arab ī , 1986.

Ibr ā h ī m, Ṣ un ʿ all ā h. Dhāt . Cairo: D ā r al-Mustaqbal alʿ Arab ī , 1992. Eng. overs. Anthony Calderbank, Zaat (Cairo &amp; New York: American University in Cairo Press, 2001).

Ibr ā h ī m, Ṣ un ʿ all ā h. Al-Lajna .  Beirut:  D ā r  al-Kalima  li'l-Nashr,  1981.  2nd  ed.  Cairo:  Ma ṭ b ūʿā t  alQ ā hira, 1982. Eng. overs. Marie St. Germain og Charlene Constable, The Committee (Syracuse: Sy -racuse University Press, 2001).

Jabr ā , Jabr ā Ibr ā h ī m. Al-Ghuraf al-ukhrā . Beirut: al-Mu ʾ assasa alʿ Arabiyya li'l-Dir āsā t wa'l-Nashr, 1986.

Jabr ā ,  Jabr ā Ibr ā h ī m  &amp; ʿ Abd  al-Ra ḥ m ā n  Mun ī f. ʿĀlam  bi-lā  kharāʾiṭ .  Beirut:  al-Mu ʾ assasa  alʿ Arabiyya li'l-Dir āsā t wa'l-Nashr, 1982, 1992.

al-Kharr āṭ ,  Edward (Idw ā r). Turābuhā zaʿfarān .  Cairo:  D ā r  alĀ d ā b  /  D ā r  al-Mustaqbal alʿ Arab ī , 1985, 1991. English trans. Frances Liardet, City of Saffron (London: Quartet, 1989).

Kh ū r ī ,  Ily ā s. al-Jabal al-ṣaghīr .  Beirut 1977. Eng. overs. Maia Tabet, Little Mountain /  Elias Khoury (Manchester : Carcanet Press, 1989; forord af Edward W. Said).

Kh ū r ī , Ily ā s. Riḥlat Ghāndī al-ṣaghīr. Beirut: D ā r alĀ d ā b, 1989. Eng. overs. Paula Haydar, The Journey of Little Gandhi (Minneapolis: Minnesota UP, 1994).

Kh ū r ī , Ily ā s. Bāb al-shams . 1998. Eng. overs. Humphrey Davies, Gate of the Sun / Elias Khoury (Lon -don: Harvill Secker, 2005).

Ma ḥ f ūẓ , Nag ī b. 'Ta ḥ t al-mi ẓ alla' (short story). In: Taḥt al-miẓalla . Cairo 1969. Eng. overs. 'Under the Bus Shelter', in: Flights of Fantasy . Arabic Short Stories , red./overs. C. Kassem &amp; M. Hashem, Cairo: Elias Modern Publishing House, 2. rev. udg. 1996, 85-92.

Mustagh ā nim ī , A ḥlā m. Dh ā kirat al-jasad , Beirut: D ā r alĀ d ā b, 1993. Eng. overs. Baria Ahmar Sreih, Memories in the Flesh (Cairo: AUC Press, 2000).

Pamuk, Orhan. Kara Kitap . Istanbul: Can, 1990, 1992. Eng. overs. Güneli Gün, The Black Book (New York: Farrar, Straus &amp; Giroux, 1994, and San Diego: Harcourt Brace &amp; Co., 1996). Dk. overs.: Den sorte bog , (Overs. Henning Goldbæk) København, 1996.

al-Qa ʿī d, Y ū suf: Shakāwā al-miṣrī al-faṣīḥ ( The Complaints of the Eloquent Egyptian , 3 vols.). Beirut &amp; Kairo 1981-85.

alṢā ni ʿ , Raj āʾ ʿ Abdall ā h. Banāt al-Riyāḍ . Beirut &amp; London: Saqi, 2005. Eng. overs. Rajaa Alsanea og Marilyn Booth, The Girls of Riyadh (London &amp; New York: Penguin Press, 2007).

al-Shaykh, Ḥ an ā n. Ḥikāyat Zahra . Beirut: D ā r alĀ d ā b, 1980, 1989. Eng. overs. Peter Ford, The Story of Zahra (London &amp; New York: Quartet, 1986, 1993).

Shukr ī ,  Mu ḥ ammad. al-Khubz al-ḥāfī .  Casablanca: by the author, 1982; 2nd ed. Tanja: n.p., 1983; 3rd ed. London/Beirut: D ā r al-S ā q ī , 1993. Eng. udg. på basis af 1. udg. Paul Bowles, For Bread Alone (London: P. Owen, [1973]; London: Grafton, 1987; og Saqi Books, 1993).

Shukr ī , Mu ḥ ammad. Zaman al-akhṭāʾ: Sīra dhātiyya-riwāʾiyya. [Al-D ā r al-Bay ḍāʾ ]: Ma ṭ ba ʿ at al-Naj āḥ al-Jad ī da, 1992.

## REFERENCER

Anz, Thomas. 'Vorschläge zur Grundlegung einer Soziologie literarischer Normen', I nternationales Archiv für Sozialgeschichte der deutschen Literatur 9 (1984): pp. 128-44.

Arabische Literatur, postmodern . Ed. Andreas Pflitsch, A. Neuwirth, B. Winckler. Munich: edition &amp; kritik, 2004. - English edition: Arabic Literature: Postmodern Perspectives , London: Saqi Books, plan -lagt til maj 2010.

Behzadi, Lale. Die  qiṣṣa-qaṣīda:  Übersetzung  und  Untersuchung  ausgewählter  Kurzprosa  der  Sammlungen Madāʾinu l-badʾ und Ġawāyātu ẓ-ẓill von Nāṣir al-Ḥalawānī . Hildesheim; Zurich [etc.] : Georg Olms, 1996.

Fähndrich,  Hartmut.  'Nachwort'.  In:  Jabr ā ,  Jabr ā Ibr ā h ī m. Das  vierzigste  Zimmer [ Al-Ghuraf  alukhr ā ], ovs. Heiko Wimmen. Basel: Lenos, 1999.

Falk, Walter. Handbuch der literarwissenschaftlichen Komponentenanalyse: Theorie, Operationen, Praxis einer Methode der neuen Epochenforschung. Beiträge zur neuen Epochenforschung 3. Frankfurt/

Main: Lang, 1983. Ny rev. udg: Handbuch der Komponentenanalyse: Erschließen von Sinn in Text und Epoche, Taunusstein: Vlg. Werner Imhof, 1996.

Falk, Walter. Die Ordnung in der Geschichte: Eine alternative Deutung des Fortschritts . Sachsenheim: Burg Vlg, 1985.

Falk, Walter. Parallele Ägypten: Die epochengeschichtlichen Verhältnisse in der ägyptischen und deutschen Literatur des 20. Jahrhunderts. In Zusammenarbeit mit den Mitgliedern des Projekts »Kairener Gegenwartsdiagnose«. Frankfurt/Main; Bern; New York; Nancy: Lang, 1984 [Beiträge zur neuen Epochenforschung; Bd. 4]

Falk, Walter. 'Das Sinnsystem der gegenwärtigen Periode: Präzisierungen der bisherigen Deutung (Zusammenfassung)'. Indlæg fremlagt på Marburger Kreis für Epochenforschungs (MKE-gruppen) årsmøde 16. sept. 1996.

Falk, Walter. Václav Havels Briefe aus dem Gefängnis: Wo der Mensch zu Hause ist - ein Dialog. Taunus -stein: VerlagMar, 1994.

Fokkema, Douwe W. 'The Canon as an Instrument for Problem Solving'. In János Riesz, Peter Boer -ner og Bernhard Scholz, red., Sensus Communis: Contemporary Trends in Comparative Literature , pp. 245-54 (Tübingen: Narr, 1986).

Fontaine, Jean. 'Du neuf dans le roman égyptien', IBLA [revue de l'Institut des Belles Lettres Arabes, Tunis] 6, no. 181 (1998): pp. 27-47.

Fuhrmann,  Manfred. Der  europäische  Bildungskanon  des  bürgerlichen  Zeitalters .  Frankfurt:  Insel, 1999.

Furrer, Priska. 'Literatur und Hypertext: Nicht-Linearität im Kara Kitap des türkischen Autors Orhan Pamuk', Studia Iranica, Mesopotamica et Anatolica 1 (1994): pp. 167-77.

Gumbrecht, Hans Ulrich. In 1926: Living at the Edge of Time . Cambridge Mass. &amp; London: Harvard UP, 1997.

Guth, Stephan. Brückenschläge: Eine integrierte 'turkoarabische' Romangeschichte (Mitte 19. bis Mitte 20. Jhdt.) . Literaturen im Kontext 14. Wiesbaden: Reichert Verlag, 2003.

Guth, Stephan. 'The Function of Sexual Passages in some Egyptian Novels of the 1980s'. In R. Allen, H. Kilpatrick og E. de Moor, red., Love and Sex in Modern Arabic Literature (London: Saqi Books, 1995), pp. 123-30.

Guth, Stephan. 'Jam ā l  al-Gh īṭā n ī and The Epistle of Insights into the Destinies (1989): Authenticity as Counter-Strategy: Fighting Sadat's 'Open Door' Politics'. Planlagt til den eng. udg. af Arabische Literatur, postmodern ,  red. A. Pflitsch, A. Neuwirth &amp; B. Winckler (London &amp; Beirut: Saqi Books, 2009).

Guth,  Stephan.  'The  Simultaneity  of  the  Non-Simultaneous:  The  Global  Dimensions  of  Middle Eastern Literature (esp. in the 19th Century)'. In Chr. Szyska og F. Pannewick, red., Crossings and Passages in Genre and Culture , Literaturen im Kontext 15 (Wiesbaden: Reichert Verlag, 2003), 12137.

Guth, Stephan. A World Full of Secrets. The Hero as Detective in Two Novels from Egypt and Turkey. Indlæg holdt i 1994 og udgivet i hæfteform som Beirut Zokak el-Blat(t) [= Periodiske meddelelser fra Det Germanske Institut for Orientalske Studier i Beirut], no. 2, May 1996.

Guth, Stephan. Zeugen einer Endzeit: Fünf Schriftsteller zum Umbruch in der ägyptischen Gesellschaft nach 1970 . Islamkundl. Untersuchungen 162. Berlin: Schwarz, 1992.

Guth, Stephan. 'Zwei Regionen - eine Literaturgeschichte? Zwei zeitgenössische Romane aus Ägyp -ten und der Türkei und die Möglichkeit einer übergreifenden Periodisierung nahöstlicher Literatu -ren'. Die Welt des Islams 34 (1994): pp. 218-45.

Hallaq, Boutros / Toelle, Heidi (eds., 2006): Histoire de la littérature arabe moderne , vol. 1, 1800-1945 (Paris: Sindbad).

Kindlers Neues Literatur Lexikon . 2. udg. Walter Jens (Studienausgabe der Originalausgabe 1988-92). 20 vols. München: Kindler (Stuttgart: J. B. Metzler, Oct. 2009; hovedredaktør Heinz Ludwig Arnold).

Kirchner, Mark. '»Das Schwarze Buch«: Orhan Pamuk und die türkische Postmoderne'. In Konrad Meisig, ed., Orientalische Erzähler der Gegenwart: Vorträge und Übersetzungen der Mainzer Ringvorlesung im Sommersemester 1998 (Wiesbaden: Harrassowitz, 1999), pp. 4363.

Metzler Lexikon Literatur- und Kulturtheorie: Ansätze, Personen, Grundbegriffe , ed. Ansgar Nünning. Stuttgart. Weimar: J. B. Metzler, 1998.

al-Nowaihi, Magda. 'Memory and Imagination in Edwar al-Kharrat's Turābuhā zaʿfarān' . Journal of Arabic Literature 25 (1994): pp. 34-57.

Pflitsch, Andreas. 'Narration against Transitoriness and Temporality: Mythical Time Struc -ture in Idw ā r al-Kharr āṭ 's Works'. In Angelika Neuwirth et al., red., Myths, Historical Archetypes and Symbolic Figures in Arabic Literature: Towards a New Hermeneutic Approach (= Referat af det internationale symposium i Beirut, 25.-30. juni 1996), Beiruter Texte und Studien 64 (Beirut: Orient-Institut; Stuttgart: Steiner, 1999), pp. 363-78.

Pflitsch, Andreas. Se også Arabische Literatur, postmodern .

Sagaster, Börte. 'Tendenzen in der zeitgenössischen türkischen Prosaliteratur'. Zeitschrift für Türkeistudien , 15 (2002), H. 1+2, 7-27.

Wielandt,  Rotraud.  'Mystische  Tradition  und  zeitgenössische  Wirklichkeitserfahrung  in Ǧamāl al-Ġīṭānī's Kitāb at-taǧalliyāt' . Asiatische Studien/Etudes Asiatiques 50 (1996): pp. 491-523.

Wielandt, Rotraud. 'Mystical and Mythical Journeys in Two Novels by Jam ā l  al-Gh īṭā n ī '. In A. Neuwirth et al., eds., Myths, Historical Archetypes and Symbolic Figures in Arabic Literature: Towards a New Hermeneutic Approach (= Referat af det internationale symposium i  Beirut, 25.-30. juni 1996), pp. 467-80, Beiruter Texte und Studien 64 (Beirut: OrientInstitut; Stuttgart: Steiner, 1999).