## Konstatering af det registrerede skel i dansk landinspektørpraksis

Nielsen, Troels Lang; Christensen, Finn Kjær

Published in: Kart og Plan

DOI (link to publication from Publisher):

10.18261/kp.118.3-4.3

Creative Commons License

CC BY 4.0

Publication date: 2025

Document Version Også kaldet Forlagets PDF

Link to publication from Aalborg University

Citation for published version (APA):

Nielsen, T. L., & Christensen, F. K. (2025). Konstatering af det registrerede skel i dansk landinspektørpraksis. Kart og Plan , 118 (3-4), 220-236. https://doi.org/10.18261/kp.118.3-4.3

## General rights

Copyright and moral rights for the publications made accessible in the public portal are retained by the authors and/or other copyright owners and it is a condition of accessing publications that users recognise and abide by the legal requirements associated with these rights.

- Users may download and print one copy of any publication from the public portal for the purpose of private study or research.
- You may not further distribute the material or use it for any profit-making activity or commercial gain
- You may freely distribute the URL identifying the publication in the public portal -

## Take down policy

If you believe that this document breaches copyright please contact us at vbn@aub.aau.dk providing details, and we will remove access to the work immediately and investigate your claim.

<!-- image -->

## Kart og Plan

VITENSKAPELIG PUBLIKASJON

<!-- image -->

Årgang 118, nr. 3-4-2025, s. 220-236 ISSN online: 2535-6003 DOI: https://doi.org/10.18261/kp.118.3-4.3 Mottatt: 19. desember 2024 Akseptert: 28. august 2025 Publisert: 9. desember 2025

## Konstatering af det registrerede skel i dansk landinspektørpraksis

## Dealing With the Registered Boundary in Danish Surveying Practice

## Troels Lang Nielsen

cand.geom., ph.d.-studerende, Institut for Planlægning, Aalborg Universitet troelsln@plan.aau.dk

## Finn Kjær Christensen

ph.d., lektor, Institut for Planlægning, Aalborg Universitet finc@skivekommune.dk

## Sammendrag

I Danmark er det registrerede skel udgangspunktet for skelfastlæggelsen, og udtryk for, hvor skellet er - i hvert fald når der er overensstemmelse med de fysiske forhold i marken. Digitaliseringen og brugen af GNSS har ændret praksis markant. Tilsvarende er tilgængeligheden og nøjagtigheden af måledata øget over tid. Det er veldokumenteret, hvordan det registrerede skel 'blev' håndteret, men vi ved ikke, hvordan praksis er i dag. Vi ved bare, at den har ændret sig. I denne artikel undersøges, hvordan det registrerede skel håndteres i praksis blandt de danske privatpraktiserende landinspektører. Med udgangspunkt i interviews med 16 erfarne landinspektører analyseres den skønsmæssige opgave at fastlægge det registrerede skel. Det konkluderes i artiklen, at måleoplysningers kvalitet vurderes på baggrund af blandet andet alder, målemetode og kendskab til tidligere udførende landinspektør. Det konkluderes, at der på trods af en situationsafhængighed i byen kan forventes en nøjagtighed omkring 5 cm og på landet 10 cm, hvor højere værdier vil give grundlag for en mere kritisk vurdering. Derudover er der ved transformation af måleblade og vurdering af transformationsnøjagtighed enighed blandt de interviewede om, at god geometri og pålidelighed af punkter, der bruges til transformation, prioriteres højt.

## Nøgleord

Skelfastlæggelse, måleblade, ejendomsgrænser, matrikulært arbejde

## Abstract

In Denmark, the registered boundary is the starting point for determining property boundaries, and is the expression of where the property boundary lies - at least when it corresponds to the physical conditions in the field. Digitisation and the use of GNSS have changed practices significantly. Similarly, the availability and accuracy of measurement data has increased over time. It is well documented how the registered boundary 'was' handled, but we do not know what the practice is today - we only know that it has changed. This article examines how the registered boundary is handled in practice among Danish land surveyors. Based on interviews with 16 experienced surveyors, the handling of the registered boundary is analysed. The article concludes how the quality of measurement information is assessed based on age, measurement method and knowledge of the previous surveyor, among other things. It can be deduced that, despite a situation dependency, an accuracy of around 5 cm can be expected in the city and 10 cm in the countryside, where higher values will provide the basis for a more critical assessment. In addition, when transforming

the registered boundary and assessing transformation accuracy, there is agreement among the interviewees that good geometry and reliability of points used for transformation are high priorities.

Keywords

Boundary determination, registered boundary, property boundaries, cadastral work

## Indledning

I Danmark skal eksisterende skel fastlægges med udgangspunkt i matriklens oplysninger jf. LBK nr. 53 af 17/01/2024, Udstykningslovens (UL) §34. Det betyder, at fastlæggelse af et eksisterende skel - eller placering af nye skels møde med eksisterende skel - forudsætter, at den praktiserende landinspektør finder matriklens oplysninger om skellet. I BEK nr. 568 af 30/05/2024, Bekendtgørelse om matrikulære arbejder (BMA) § 4 omtales 'matriklens oplysninger' som 'det registrerede skel' , og det præciseres, at det registrerede er skellets placering - i hvert fald når det registrerede stemmer overens med de fysiske forhold.

Den registrerede ejendomsgrænse er en stor del af den danske matrikulære historie, og i dag er det stadig nødvendigt at have viden om, hvordan det registrerede skel håndteres for at sikre en korrekt konstatering af det retlige skel. Med den teknologiske udvikling er GNSS blevet en normal målemetode ved skelfastlæggelse, og det har medført, at det forhenværende behov for at tilknytte skelmålingen til et fikspunktsnet (MV-fikspunkter) er væk. Skiftet i metode til at koble koordinater til et landsdækkende GNSS-referencesystem har med tiden medført, at der ikke skal angives fikspunktreference til matrikulære målinger. Fikspunktsnettet har fra naturen af sin fremstilling netspændinger (Ramhøj, 1998, s. 51-53), og som følge heraf har ældre måloplysninger tilknyttet fikspunktnettet også netspændinger i de opgivne koordinater. Dette giver en systematisk 'fejl' på målingernes absolutte koordinater, men påvirker ikke målingens interne nøjagtighed.

Der differentieres derfor mellem en relativ og absolut nøjagtighed på måloplysninger. Ved relativt fastlagte måloplysninger er målene og dermed den interne nøjagtighed høj, men der kræves transformation over mål til kendte punkter i marken for at beregne placeringen af det registrerede skel. Her er den absolutte fastlagte måloplysning direkte anvendelig, da den er fastlagt med en høj nøjagtighed i forhold til det nationale GNSS-bestemte referencenet.

De gamle måleblades møde med nye GNSS-målinger uden netspændinger har bragt netspændingerne frem i dagens lys og ændret håndteringen af de registrerede oplysninger i skelfastlæggelse. Udviklingen har også gjort, at tilgængeligheden af måloplysninger er  langt  større,  og  i  princippet  er  alle  oplysninger  tilgængelige  i  Matrikulære  Arkivalier Online (MAO) 1 . Sideløbende hermed har håndtering af måloplysninger i CAD-software også undergået udvikling.

Den uundgåelige teknologiske og samfundsmæssige udvikling gør, at feltet for bestemmelse af ejendomsgrænser flytter sig. Når feltet udvikler sig, risikerer det at gøre det svært for 'ikkeprofessionelle' , som skal forholde sig til ejendomsgrænser, at finde ud af, hvad der egentlig omtales, når ejendomsgrænser fastlægges (Grant et al., 2020, s. 2-3). Af det, som jf. UL §11 findes i matriklen til at beskrive ejendomsgrænserne, er det kun matrikelkortet, som offentligheden har fuld adgang til. Udviklingen har gjort det mulig at vise matrikelkortet med et ortofoto som baggrund; hvilket giver grundejeren et billede af sin grund sammen med den digitale skelafmærkningen. Matrikelkortet er dog ikke det registrerede skel, hvilket giver yderligere risiko for misforståelser.

1 Der er andre forhold i Sønderjylland som ikke vil blive videre udredt i denne artikel.

Den  ældre  litteratur  (Pedersen  V .E.,  1966;  Ramhøj,  1992;  Ramhøj,  1998  &  Ramhøj, 2004) giver en god rettesnor for udførelsen af det matrikulære arbejde, men er udarbejdet, før arbejdet i højere grad er blevet digitaliseret. Matrikelmyndigheden, Geodatastyrelsens (GST), har udgivet en vejledning i håndteringen af skelfastlæggelse, som findes i VEJ nr. 46 af 18/04/2001, Vejledning om matrikulære arbejder (VMA) fra 2001, og den gradvise opdatering af VMA, der er startet i 2023 (GST, 2025). Her tages primært hånd om erklæringer og inddragelse af berørte parter samt formodningsregler ved håndtering af labile skel og skel mod havterritoriet. Der er også fra Geodatastyrelsen VEJ nr. 9892 af 26/08/2008, Vejledning om matrikelkortet og dets ajourføring (VMDA), hvor det kort beskrives, at der anvendes konform transformation uden målestoksændring til at få indlagt mål fra måloplysninger i matrikelkortet. Der findes ikke nyere litteratur, der beskriver arbejdets håndtering af det registrerede skel.

Det er ud fra dette kendt, hvordan man teoretisk 'gør' - eller mere korrekt: hvordan man 'gjorde' - da de nuværende beskrivelser er over 20 år gamle. Vi ved også, at brugen af GNSS og digitaliseringen generelt har medført, at det har udviklet sig siden. Håndteringen af netspændinger i gamle målinger er et kendt nyt trin i arbejdet. Vi ved til gengæld ikke, hvordan praksis er i dag, og heller ikke hvordan praksis konkret er i håndtering af nævnte netspændinger og fejl knyttet til måloplysninger. Det er målet at undersøge dette med denne artikel.

At fastlægge skellet og udføre matrikulære ændringer er en del af det arbejde, som kun beskikkede privatpraktiserende landinspektører må udføre jf. UL §13. Det arbejde, som udføres omkring skellet, er en del af rygraden for landinspektørbranchen som profession, og ud fra den minimale forskning og ændring i lovgivningen udvikler feltet sig udelukkende gennem kendelser fra landinspektørnævnet. Det er med andre ord central viden at have og formidle til branchen, såvel for nye som erfarne landinspektører.

I Danmark sker fastlæggelse af eksisterende skel kort fortalt, jf. BMA § 4, ved først at finde det eller de måleblade, som beskriver det registrerede skel, hvorefter det skal vurderes, om der skal transformeres fra et lokalt koordinatsystem, eller et koordinatsystem behæftet med netspændinger, til det GNSS-bestemte referencesystem. Hvis der skal transformeres, gøres det for at fjerne netspændingerne, og gennem dette trin skal landinspektøren vurdere i  forhold til grundlaget, som transformationen udføres efter. Både i forhold til det registrerede skel og forhold til det, som kan genfindes i marken fra de anvendte måloplysninger. Vurderingen og håndteringen af de fejl, som knytter sig til henholdsvis netspændinger, registrering og opmåling, er ikke beskrevet, men er en kerneopgave i at lave en konstatering af det registrerede skel.

Sideløbende undersøges de fysiske forhold, såsom hæk eller hegn, der beskriver brugsgrænsen. Det er først efter en korrekt konstatering af det registrerede skels placering muligt for landinspektøren, at det registrerede kan sammenholdes med den fysiske grænse, og der kan udføres et skøn af, hvorvidt der er overensstemmelse.

Er der overensstemmelse, fastholdes det registrerede skel. Er der tvivl eller uoverensstemmelse,  er  der  -  ud  over  den  naturlige  kontakt  med  grundejerne  -  pligt  til  at  høre grundejerne, jf. BMA §4, stk. 2. Vurderingen af overensstemmelse er beskrevet som indeholdende mange erfaringsbaserede vurderinger uden en vejledning at gå efter (Nielsen & Christensen, 2024, s. 243-244, 248). Det er i vurderingen af overensstemmelse mellem den registrerede og den fysiske grænse, at fastlæggelsen af den retlige ejendomsgrænse sker. Samtidig har vi også en digital grænse (matrikelkortet), som ikke umiddelbart er en del af skelfastlæggelsen, men findes og er synlig for borgeren. Denne sum af oplysning i forhold til skelfastlæggelse er beskrevet i 'The Cadastral Triangular Model' , som kan ses på figur 1. Denne model er en analyseramme, der kan anvendes til at analysere processen for skelfastlæggelse i et matrikulært system og kan bruges som grundlag for en sammenligning med

Physical

Boundary andre systemer (Grant et al., 2020, s. 5). Det danske system har med modellens terminologi et afsæt i den dokumenterede grænse (blå) i samspil med den fysiske grænse (gul), men med fravær af den digitale (grøn). For borgerne i det danske system er den synlige del af dette system den digitale (grøn) og den fysiske (gul). I denne artikel undersøges, hvordan den dokumenterede grænse (blå) håndteres. Artiklen er et led i en større undersøgelse, hvor de øvrige elementer undersøges.

Documentary

Boundary

Figur 1. 'The Cadastral Triangular Model' eller 'Den Matrikulære Trekantsmodel', hvor de detaljerede forhold mellem den registrerede, fysiske og digitale grænse er med til at definere den retlige (Grant et al., 2020, s. 5).

<!-- image -->

I  denne artikel analyseres det, om der ud fra interview med privatpraktiserende landinspektører  er  en  generel  fremgangsmåde  til  konstatering  af,  hvordan  skønsopgaven  ved konstatering af den korrekte placering for det registrerede skel bestemmes i praksis, samt hvordan måloplysninger håndteres ved indsamling, transformation og vurdering som en samlet proces. Det undersøges også, hvordan systemet omkring praksis har tilpasset sig den teknologiske og samfundsmæssige udvikling.

Først præsenteres metode og dataindsamling, hvorefter interviewene bliver analyseret. Resultaterne fremstilles, så det nogenlunde følger overvejelserne i skabelsen af det registrerede skel. Først udvælgelse af måloplysninger, og hvordan digitaliseringen og gamle arkiver stadig anvendes. Herefter først, hvordan dårlige eller en mangel på måloplysninger samt overlap  af  gode  informationer  håndteres.  Derefter  analyseres,  hvordan  informationerne sættes i system, og målebladene transformeres. Til sidst vurderes, hvorvidt der ud fra de gennemførte interviews er en ensartet praksis efterfulgt af en konklusion.

## Metode og dataindsamling

En undersøgelse af praksis er grundlæggende et empirisk studie, og når den viden, der søges, ikke bare handler om, hvad landinspektørerne gjorde, men i højere grad hvorfor og hvad deres overvejelser var, vil den relevante metode være interview. For at kunne undersøge praksis må interviewpersonerne være de praktiserende landinspektører.

Når det ikke kun er, hvad landinspektørerne gør, men også hvad deres bagvedliggende tanker var, skal det under interviewene være muligt at spørge yderligere ind til og få uddybet svar til de spørgsmål, der kan opstilles generelt. Af denne grund er det valgt at udarbejde semistrukturerede ekspertinterviews for bedst at opnå en kvalitativ beskrivelse af praksis.

I udvælgelsen af interviewpersoner er det vigtigt, at den enkelte har en grundig forståelse af skelfastlæggelsesprocessen og praksis. Derfor tager udvælgelsen udgangspunkt i, at den enkelte skal have beskikkelse og flere års erfaring. For at øge generaliserbarheden skal de indsamlede data også have en bred dækning, både geografisk og på tværs af de praktiserende landinspektørfirmaer. Der prioriteres derfor at udvælge en varieret interviewgruppe, geografisk og firmamæssigt fordelt. Ud fra dette er der gennemført interview med 16 praktiserende landinspektører. Her er der generelt udvalgt erfarne landinspektører, og de har i gennemsnit 23,4 års erfaring. Geografisk er de fordelt med 2-4 landinspektører i hver af de 5 danske regioner og fra 10 forskellige firmaer. De 3 største landinspektørfirmaer efter antal af ansatte er hver repræsenteret med 2-3 landinspektører for at kunne undersøge, om eventuelle interne administrationspraksisser var tydelige, hvilket ikke var tilfældet. Samlet anses mængden og variationen at kunne beskrive den generelle praksis.

Interviewene er anonymiseret af hensyn til beskyttelse af de personer, der indgår i undersøgelsen. De enkelte interview er behandlet ved først at lave en grov transskription. Ud fra denne er der udarbejdet individuelle referater af samtalerne, som er blevet godkendt af de deltagende. For at der gennem artiklen vil kunne differentieres mellem de enkelte, henvises der til dem som 'lsp 1' - 'lsp 16' uden fastlagt betydning af nummereringen for at kunne opretholde anonymiteten.

Da denne artikel indgår i et større studie, er der ved de enkelte interviews blevet stillet spørgsmål til andre emner end det registrerede skel.

Det følgende analysearbejde vil samle de kvalitative svar fra interviewene og uddrage den generelle proces for skønsopgaven. Analysen er opstillet efter processen, som følges ved skabelsen af det registrerede skel.

## Indsamling og udvælgelse af måloplysninger

Når udgangspunktet for skelfastlæggelse er det registrerede skel, vil første skridt være at indsamle og udvælge de registrerede oplysninger. Oplysningerne, der indgår i matriklen, er jf. UL §11 et register, matrikelkortet og tilhørende måloplysninger. Det registrerede skel er i dag som udgangspunkt måloplysningerne.

Arbejdet med at samle det registrerede skel har før i tiden udelukkende taget udgangspunkt i de analoge måloplysninger delvis i form af matrikelkort og den interne måldokumentation,  som  landinspektøren  lavede  ud  fra  sit  arbejde  i  marken  (Ramhøj,  1998, s. 71). Her var tilgængeligheden af måloplysninger begrænset til tidligere målinger lavet af det enkelte kontor, samt hvad der kunne hentes fra matrikelmyndighedens analoge arkiv (Ramhøj, 1998, s. 72).

I modsætning til før i tiden, hvor det kan antages, at udgangspunktet var en forespørgsel til matrikelmyndigheden samt yderligere måloplysninger fra det lokale arkiv på kontoret, er det i dag en stor del af landinspektørens opgave at finde måleblade, som vedrører skellet, digitalt hos matrikelmyndigheden. Der blev understreget som vigtigt af de interviewede, og

at: ' Starter man ikke rigtigt i MAO og får hentet nok, så ender man med at komme til kort ' (lsp 7). Den bagvedliggende pointe er, at alle tilhørende måloplysninger bør findes, og man ikke skal stoppe ved de første måleblade vedrørende skellet.

Interviewpersonerne beskrev generelt, at det vigtigt at være kritisk over for den visuelle søgning, hvor der 'bare' klikkes på ejendommen i et oversigtskort, og være sikker på at indsamle alle relevante måloplysninger. Startpunktet for søgningen er oplysningerne registreret på den eller de gældende matrikelnumre, der indgår i skelfastlæggelsen, og åbne den digitale journal for at se de registrerede målblade. Her bliver det dog understreget af flere, at MAO er et ufuldstændigt arkiv, og måleblade derfor ofte kan være registreret forkert.

Når man søger i MAO efter måleblade, er det ikke givet, at man finder de måloplysninger, som er knyttet til det valgte matrikelnummer. Det er ikke altid, at en MAO-søgning giver det komplette billede, og så bliver man nødt til at brede det lidt ud. (lsp 11)

Interviewene peger på, at søgningen derfor med fordel kan udvides, alt efter hvor måloplysningen kunne være blevet registreret. Som udgangspunkt vil søgningen starte ved omkringliggende ejendomme og derefter matrikelnumre, som før har været en del af ejendommen. For at finde ud af dette undersøges udviklingen af ejendomsstrukturen på historiske matrikelkort. Derudover kan den digitale journal gennemsøges for at finde frem til, hvilke andre ejendomme de relevante måleblade kunne være registreret ved. Det påpeges også, at der også er mulighed for, at landinspektører kan henvende sig til matrikelmyndigheden for at afklare, om der findes flere måleblade. Generelt anvendes sidstnævnte kun af landinspektører ved skelforretninger. Muligheden beskrives som: ' Ved skelforretninger spørger vi altid Geodatastyrelsen (matrikelmyndigheden), om de har flere måloplysninger liggende, for at være helt sikre ' (lsp 15), hvorfor det kan ses som en sikring for at have alle de tilgængelige informationer.

Der er ikke en fast definition på, hvad der kan bidrage som måloplysninger til at oplyse om skellets placering. Der er blandt de interviewede enighed om, at der primært tages udgangspunkt i måloplysningerne bestående af målebladene, der findes i MAO og i Rigsarkivet. Derudover er der de historiske matrikelkort, når der ikke er måleblade. Derudover brugte de fleste af de interviewede i større eller mindre grad, hvad der kan identificeres som supplerende oplysninger i form af gamle målebøger og mål fra byggesagsbehandling. Her var der blandt størstedelen af de interviewede en stor tiltro til de gamle målebøger fra eget arkiv, f.eks. henvistes der til, at 'De gamle målebøger, som kun er lokalt tilgængelige, har ofte mere information om en opmåling, end der måske er medtaget på det officielle måleblad' (lsp 3). Her henvistes der til målebøgerne som de oprindelige mål, før de er overført til det registrerede måleblad. Mange landinspektørkontorer har historiske arkiver over matrikulære sager og opmålinger, som er lavet i området, hvor de har fungeret.

På trods af at målebøgerne er baggrunden for det udfærdigede og registrerede måleblad, kan der i sin tid være undladt mål på målebladet. Dette er et levn af en gammel praksis, som har været med til at holde konkurrenter ude af et område, eller sikre sig ekstra indtjening. Dette rejser også problemstillingen, at '… her mener nogle, at fordi de er ikke officielle og tilgængelige gennem GST (matrikelmyndigheden), så må de ikke bruges ' (lsp 2). Denne kommentar har Landinspektørnævnet også udtalt sig om i sag nr. 311-00018, hvor de fastlægger, at måloplysninger fra landinspektørfirmaers arkiv ikke kan indgå som oplysninger beskrevet i BMA §4, men kun som en del af et større grundlag for landinspektørens beslutning om skellets beliggenhed. Konsekvensen af dette er todelt. De landinspektørkontorer, som har et historisk arkiv, kan dermed finde de oprindelige mål og dermed få ekstra

information, der kan bidrage til at sikre en korrekt skelfastlæggelse, men også, at der kan findes relevante oplysninger, der er utilgængelige for nogle.

Selvom det i lovgivningen er forsøgt at opstille et kort og præcist udgangspunkt for at udføre skelfastlæggelse, er kassen, der definerer det registrerede skel, egentlig ikke så veldefineret, som det måske kunne ønskes. Den specificering, den enkelte landinspektør laver ved anvendelsen af, ofte nødvendigt, støttemateriale, gør, at det, som skal skabe grundlaget i det danske matrikulære hierarki, kunne efterspørge større klarhed eller transparens.

Skiftet til, at der i dag er et digitalt arkiv, der som udgangspunkt har indskannede måloplysninger tilbage til 1906, gør, at arbejdsgangen har ændret sig. Måloplysninger på ejendomme kan hurtigere findes for et større område. Informationen kan også håndteres samlet i CAD. Mængden af information, der kan samles og anvendes som grundlag for skelfastlæggelse, gør, at der ofte skal sorteres, og der skal vælges, hvad der kan og skal anvendes. I denne vurdering indgår, om det er nødvendigt at lede efter ældre eller manglende måloplysninger i Rigsarkivet. For at skabe et samlet billede af det registrerede skel i det område, hvor skellet skal fastlægges, var der bred enighed blandt de interviewede landinspektører om, at identificering af relevante måloplysninger og en efterfølgende kvalitetsvurdering var det mest vigtige.

## Vurdering af måloplysningernes kvalitet

Når måloplysningerne om skellet er fundet, vil vurderingen af kvaliteten være det næste punkt. Her er der ifølge de interviewede som udgangspunkt tale om alderen på målebladet. Da alle skelfastlæggelser har forskellige måloplysninger tilgængelige, vil landinspektøren gå efter at skabe den bedst mulige fastlæggelse, og her er det først alderen på måloplysningerne, der er med til at give information til overvejelserne i forhold til pålideligheden. Måloplysninger, som er yngre end 20 år, ses af de interviewede generelt som at være meget nemme at anvende og betyder, at det er mere tilgængeligt at fastlægge det registrerede skel med  høj  absolut  nøjagtighed.  Måloplysninger  har  en  direkte  anvendelighed  knyttet  til, om de er fastlagt relativt eller absolut. Har de en høj intern nøjagtighed, kaldet høj relativ nøjagtighed, er målene gode, men koordinaterne vil ikke kunne beregnes til direkte anvendelse og kræver derfor en transformation. De direkte anvendelige måloplysninger har en høj nøjagtighed i forhold til det nationale GNSS-bestemte referencenet, kaldet høj absolut nøjagtighed.

Når måloplysningerne bliver ældre, er der flere forhold, som der tages højde for. Først nævnes af de interviewede ofte overvejelser i forhold til målemetoden. Alt efter alderen vil der være anvendt forskellige målemetoder, som kan give forskellig nøjagtighed og præcision. I perioden med ortogonalmålinger med vinkelprisme og målebånd understreges det, at lange målelinjer og målinger i bakket terræn ofte vil gøre, at landinspektøren har mindre tillid til målingernes nøjagtighed langs med målelinjen. Dette hænger sammen med, at det før i tiden har krævet meget arbejde at skulle korrigere for topografiske udfordringer:

Erfaringsmæssigt så kan man sige, at 5-10 cm hurtigt kan smutte på et skrånende underlag, når der er målt med målebånd. (lsp 12)

Her skal tilføjes, at en ældre måling kan være god, men at de interviewede landinspektører fandt alderen som en væsentlig tommelfingerregel for, hvor direkte anvendelig måloplysningen er.

Herunder er der i vurderingen af kvalitet også en del lokalkendskab, som spiller ind, når måloplysninger undersøges. De interviewede har stor erfaring i det område, de arbejder i, og opnår derfor et stort lokalkendskab til de forskellige områders måloplysninger, samt hvilke

forventninger de skal have til, hvad der kan genfindes. Det gør, at de ved navn kender de landinspektører, som har udarbejdet de enkelte måleblade, og specielt hvilke landinspektører der har arbejdet grundigt eller ej. Derved bliver den ansvarlige landinspektør på målebladene anvendt i relevante tilfælde til at sætte forventningerne til måloplysningers kvalitet.

De  interviewede  giver  en  understregning  af,  at  den  styrke  og  sikkerhed,  det  danske system har i sin tradition for det registrerede skel, kræver en professionel viden og vurdering.  Håndteringen  af  ejendomsgrænser  kræver  derfor  kendskab  til  måloplysningers troværdighed.

Det kan konkluderes, at måleblades alder og koblingen til målemetodernes udvikling, sammen med viden om særlige lokale forhold, er de primære parametre i vurdering af kvalitet.

## Håndtering af dårlige måloplysninger eller mangel på måloplysninger

I de tilfælde, hvor der udelukkende er dårlige måloplysninger eller mangler måloplysninger, er tilgangen lidt anderledes i forhold til at etablere et samlet billede af det registrerede skel i det område, hvor skellet ønskes skellet fastlagt. Skellet skal jo fastlægges, og derfor vil det materiale, som er til rådighed blive vurderet og brugt bedst muligt.

## Skel, der i praksis er uden måleblad

Som også angivet i VMA 2.1 udgør de historiske matrikelkort, hvor skellet opstod første gang, det registrerede skel, når der ikke er måleblade eller andre måloplysninger (Nielsen & Christensen, 2024, s. 246). Dette udtrykker flertallet af interviewpersoner også, og hvor Lsp1 supplerer at: ' Geometrien meget vigtig at få bibeholdt. Det er vigtigt at have styr på sine gamle målinger og lave vurderinger i forhold til de gamle mål, når man står ude i marken ' (lsp 1). Lsp 1 fremhæver også, at udgangspunktet her er, at geometrien fra udstykningsmålet anses som 'helligt' og derfor ikke må ændres for at få det til at passe. Begrebet geometri uddybes senere i afsnit 6.3. Hvis skellet sidst er registreret for mere end 20 år siden, skal hævd dog overvejes i forhold til ændringer i de fysiske forhold. Det historiske matrikelkort kan være med at til vise, hvilken udvikling der har været i området, og dermed hjælpe til at skabe en forståelse for skellet.

Blandt de interviewede er der lidt en splittelse i forhold til anvendelse af det digitale matrikelkort, der rangerer fra ' Det digitale matrikelkort kan aldrig anvendes ' , hvor det ikke kan anvendes til andet end oversigt (lsp 7,8 & 11-16), til at punkter med kvalitetsklasse 1 og 2 kan bruges (lsp 1-6, 9 & 10), hvis de er tjekket op med måloplysninger. Fælles er dog, at matrikelkortet ikke kan bruges alene og ikke uden at have viden om, at det på det konkrete sted  er  retvisende.  Punkter  i  skelklasse  3  er  indlagt  uden  anvendelse  af  måloplysninger, hvilket gør dem mere utilregnelige, men det betyder ikke, at der ikke findes måloplysninger for punktet.

Derudover er der nogle tilfælde med blinde skel, hvor de interviewede bringer det digitale matrikelkort i spil. Det er: ' for eksempel et strandengsområde, hvor det er delt op i en masse græsningslodder. Her er de typisk blinde skel uden måloplysninger, som er delt op for så længe siden, at der kun er de digitale og historiske matrikelkort til at vise skellet ' (lsp 11), eller 'Man ville kun anvende koordinater fra det digitale matrikelkort, hvis man har lagt det originale historiske matrikelkort på plads, og det virker til at stemme overens, uden at man selv ville kunne digitalisere det meget bedre selv ' (lsp 10). Her beskrives det digitale og de historiske matrikelkort som den bedste registrering af blinde skel uden måleblade. Det udtrykkes også, at de primært findes på landet, hvor landinspektører ikke har andet at gå efter og tager det digitale

matrikelkorts koordinater som udgangspunkt (lsp 1, 2, 11 & 13). Uden lokalkendskab kan det dog være svært at anvende det digitale matrikelkort kritisk: ' Det kræver også, at man har noget erfaring, kritisk sans og noget lokalkendskab. Inden for København By, der passer det med et par cm … I København kan man føle sig lidt til grin, med at konstruere det registrerede skel op, men det er vigtigt at tjekke, da de godt kan afvige ' (lsp 9).

Så på trods af at det historiske matrikelkort er en del af det, der defineres som måloplysninger, og det, som burde anvendes, bruges den digitale grænse alligevel i praksis, på trods af at det danske system er blevet lavet ud fra præmissen, at den digitale grænse ikke skal bruges som grundlag. Her kan det tyde på, at de retningslinjer, der er sat for den digitale grænse, ikke er i overensstemmelse med, hvad det bør eller kan bruges til på længere sigt.

Der er blandt de interviewede en forståelse af, at de historiske matrikelkort, hvor skellet optræder første gang, er 'det registrerede' skel, når det ikke er måloplysninger i øvrigt. Samtidig synes der at være en praksis, hvor det digitale matrikelkort af nogle anvendes i  situationer, hvor det vurderes overensstemmende med måloplysning eller de historiske matrikelkort (alt efter hvad der konkret er det relevante kontrolgrundlag) - dvs. det digitale matrikelkort anvendes som genvej i nogle tilfælde.

## Sammensætning af overlappende gode måloplysninger

Er det derimod tilfældet, at der er en stor mængde måloplysninger, men de på et eller flere punkter ikke er overensstemmende, vil situationen være en anden. Det registrerede skel kan da ende med at være placeret forskelligt, alt efter hvilken side af skellet der beregnes fra, og hvilke måloplysninger der findes mest pålidelige.

## Flere måleblade for det samme skel

En ejendom kan for eksempel være blevet udstykket ad flere omgange, hvorved der er flere måleblade for det samme skel. De interviewede siger, at der generelt tages udgangspunkt i de nyeste måloplysninger (lsp 1-16). ' Kan der ikke findes entydige svar, så vil man gå med det nyeste, da det som udgangspunkt er gældende. Der må man gå ud fra, at den tidligere landinspektør også har taget højde for de to ældre måleblade. Ved normal skelfastlæggelse så ville det være fremgangsmåden ' (lsp 8). De præciserer, at det både er, fordi målinger generelt er blevet bedre med tiden, og fordi det nyeste mål vil være det sidst registrerede og gældende mål.

Det skal ved overlappende måloplysninger vurderes, hvad der af det bedst egnede registrerede skel, som dermed skal danne grundlag for en sammenligning med de fysiske forhold i marken. Hvis det nyeste måleblad ikke er pålideligt, vil det være grund til at undersøge nærmere, om der er sket en fejl i det arbejde, som har ledt frem til konklusionen, eller om det er den nyeste registrerede måloplysning, som er fejlbehæftet (lsp 10 & 12). Her stemmer prioriteringen af det nyeste registrerede skel overens med princippet om et udgangspunkt i det registrerede skel, som det danske matrikulære system bygger på.

## Skellet kan fastlægge fra både øst og vest

Overlappet kan også fremkomme ved, at der i et område er blevet fastlagt skel fra en ende af, og nye målinger er fastlagt ud fra de forrige. Det medfører, at det, der måske har været et lille overlap/en fejl, har akkumuleret sig større og større (lsp 2, 3, 7 & 12). Det kan også være, når skellet er mødet mellem en skelfastlæggelse fra hhv. østsiden og vestsiden. 'Der er oplevet, at når man måler fra hver sin side over et område og passer til, så har der været en spænding på 10 cm på tværs' (lsp 9). Alt efter situationen kan der være en virkelig afstand, som skal fordeles. Det vil sige en reel forskel på de fysiske forhold og måloplysningerne.

A

C

-528,

26C

29฿

28

23°

24

131,05

139

13°

25°

' Her er man også ude i, at virkeligheden trumfer data. Hvis man har to huse, der altid har været der, så er der jo kun den afstand mellem husene, der er, som så skal fordeles. Det er lige meget, hvad oplysningerne er ' (lsp 4).

Hvad end der ophobes af fejl ved dette, er den generelle fremgangsmåde at vælge det, som stemmer bedst overens med de fysiske forhold (lsp 2, 4, 7 & 12).

## Transformation af måleblade

Måloplysninger kan som sådan falde i tre kategorier;

- 1)  Relativt bestemt: uden anvendelige målforhold, som historiske matrikelkort og måloplysninger udelukkende med dimensionsmål, se figur 2, A.
- 2)  Relativt bestemt: med angivet målforhold, som måloplysninger baseret på lokale ortogonalmål,  se  figur  2,  B,  og  måloplysninger  baseret  på  ortogonalmålinger  tilknyttet MV-fikspunktsnettet, se figur 2, C.
- 3)  Absolut  bestemt:  som  måloplysninger  tilknyttet  nationalt  referencenet  ved  GNSS,  se figur 2, D. FREEE

Figur 2. Eksempler på måloplysninger. A: Dimensionsmål. B: Lokal ortogonalmåling. C: MVtilknyttet ortogonalmåling. D: GNSS målt i referencenet.

<!-- image -->

Er det tilfældet, at skellet er beskrevet af måloplysninger, der ikke i forvejen er tilknyttet referencenettet ved GNSS (1 & 2), er de som udgangspunkt ikke direkte anvendelige, og det er nødvendigt at udføre en transformation. Her flyttes koordinaterne over kendte punkter

B

Pc./

for at fastlægge deres absolutte koordinater i referencenettet (Nielsen & Christensen, 2024, s. 245-247). En oversigt kan ses på figur 3.

Tabel 1. Oversigt for kategori, type og handling ved forskellige måloplysningers direkte anvendelighed.

|          | Direkte anvendelighed af måloplysninger                                           | Direkte anvendelighed af måloplysninger                                                                                                          | Direkte anvendelighed af måloplysninger                                                                                                                                       |
|----------|-----------------------------------------------------------------------------------|--------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------|-------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------|
| Kategori | Relativt bestemt - uden anvendelige målforhold                                    | Relativt bestemt - med angivet målforhold                                                                                                        | Absolut bestemte koordinater                                                                                                                                                  |
| Type     | Historiske matrikelkort Måloplysninger udelukkende med dimensionsmål              | Lokale ortogonalmålinger Ortogonalmålinger koblet på fikspunktsnettet Måloplysninger der direkte eller indirekte er knyttet til fikspunktsnettet | Måloplysninger fra efter 2008, hvor der er benyttet GNSS ved stedfæstelse af skellet Måloplysninger der er transformeret over kendte punkter, der er opmålt med GNSS i marken |
| Handlig  | Kræver digitalisering og transformation med fri målforhold for direkte anvendelse | Kræver transformation med fast målforhold for direkte anvendelse, men kan anvendes lokalt                                                        | Kan anvendes direkte til at bestemme placeringen af det registrerede skel                                                                                                     |

## Transformationspunkter

Som grundlag for udførelsen af transformationen anvendes der ifølge de interviewede en blanding af de registrerede mål, mål til punkter, der er genfundet i marken, og fikspunkter. Når der tales om registrerede mål, menes der punkter, der allerede kan findes mål til i måloplysninger, der allerede er tilknyttet referencenet (GNSS) i den skelfastlæggelse, man er ved at udføre. Punkter, man har genfundet i marken, er måling af den fysiske placering af ting, der optræder på målebladet med mål. Et genfundet punkt kan være hushjørne, afsat skelpunkt, fikspunkt m.m. For fikspunkter vil det typisk være MV-punkter, men de vil ifølge de interviewede ofte vil blive forbigået, specielt hvis der er et lokalt kendskab til, at nettet er sløjt i området (lsp 5 og 7).

## Transformationen

Til  transformation  anvendes  der  en  2D  Helmert-transformation  uden  brug  af  målestoksændring jf. VMDA 4.3, hvor det begrundes med en sikring af relativ nøjagtighed samt for at undgå yderligere deformation af det grundlag, der transformeres. De interviewede har også dette standpunkt og forklarer det med, at hvis der udføres en målestoksændring, antages  det,  at  der  ikke  er  korrigeret  for  systematiske  fejl  i  de  anvendte  instrumenter.  I VMDA 4.3 tilføjes det dog, at der kan være tilfælde, hvor det kan undtages ud fra en konkret vurdering, hvorfor dette valg kunne undersøges nærmere i en anden sammenhæng.

Når en transformation udføres, kan vurderingen af kvaliteten deles op i en geometridel og en nøjagtighedsdel - som ikke er uafhængige, dårlig geometri medfører også dårlig absolut nøjagtighed. Med nøjagtighedsdel menes der i denne sammenhæng nøjagtigheden udtrykt som middelfejlen, der beregnes på baggrund af transformationspunkterne.

## Geometri

Der bliver blandt de interviewede lagt størst vægt på geometrien i forhold til de anvendte punkter og de transformerede punkter. ' Først og fremmest så handler det om at få en god geometri og så en god nøjagtighed ' (lsp16).

Her er geometri, hvordan de punkter, som er genfundet i marken, omkranser det skel, som ønskes fastlagt. Den anvendte transformation er grundlæggende en flytning i x- og y-retningen samt en drejning, hvor der ved digitaliserede måloplysninger kan argumenteres for en eventuel målestoksændring. Alle transformationer har en vis usikkerhed, og parameteret  med  drejning  bliver  uforholdsmæssigt  dårligt,  hvis  punkterne  ikke  er  fordelt over hele transformationsområdet. Dette kaldes også 'dårlig geometri' . Hvis man for eksempel skal transformere en fodboldbane og kun har to målstolper i den ene ende at transformere over, vil 'nogle centimeter' her nemt vokse til meter fejl i den anden ende af banen. Har man derimod en målstolpe i hver ende af banen, vil geometrien (og drejningsparameteret)  være  meget  bedre,  fordi  begge  ender  er  med  i  transformationen.  Lsp  7 udtrykker det sådan her:

' Det skal overvejes, om en transformation med 4 punkter og 1 cm middelfejl er bedre eller værre end en transformation med 8 punkter og 4 cm på middelfejl. Når man opgiver sin gode geometri, så kan man ende med at rykke rigtig meget på store måleblade og betyde en stor fejl ude i kanten. God geometri for en transformation skal prioriteres over en lille planfejl (red.: god nøjagtighed) ' (lsp 7). Her sættes den gode geometri højt, da et punkt, der ligger uden for det område, der er afgrænset af transformationspunkterne, vil have en større unøjagtighed end det, der er accepteret for transformationen, og man vil derfor ikke kunne stole på, at den udregnede middelfejl er gældende for punktet.

## Antal transformationspunkter

De interviewede foretrækker at udføre en transformation med flere punkter, og at punkterne, der bruges, er i nærheden af det skel, som skal transformeres. Sidstnævnte for at få størst mulig præcision på drejningen i transformationen (geometri). Et større antal punkter  giver  ifølge  de  interviewede  mulighed for at udvælge de bedste punkter og samtidig bibeholde en god geometri. Er der mangel på punkter, vil det ifølge de interviewede være vigtigst med punkter i nærheden af det skel, der ønskes fastlagt. Er der stadig for få, til at transformationen er god, vil transformationspunkter, der beskriver linjen/retning for skellet, være de mest vigtige (lsp 12).

Hvis det er en linje, hvor man har fundet to skelrør, og man skal finde et punkt, som ligger på linjen mellem de to skelrør, så kunne man godt argumentere for det, men ellers ville man ikke gøre det. (lsp 10)

Var situationen en skelforretning, mener størstedelen af de interviewede, at der ikke vil være nogen forskel i forhold til den endelige placering af skellet, men at antallet af målte transformationspunkter vil være øget (lsp 7, 9, 10, 12 & 15). Så selvom den endelige placering måske ikke er forskellig, vil der være større pålidelighed påhæftet de transformerede koordinater.

## Transformationens nøjagtighed

Transformationens  nøjagtighed  beskrives  med  de  enkelte  transformationspunkters  afvigelse og herudover også en samlet middelfejl. De interviewede var tilbageholdende med at kvantificere en fast regel for, hvor stor afvigelse der må være på et transformationspunkt. ' Det er svært at give en tommelfingerregel, da det kommer an på kvaliteten, og hvor gammelt det er … Det er også fuldstændig afhængigt af, om vi er inde i noget tæt bebyggelse eller ude på landet ' (lsp 1). Denne situationsafhængighed gør, at for at uddrage, hvad der er 'godt nok' , er det nødvendigt at undersøge på eksempelbasis. Der synes dog at være en vis systematik om måloplysningers alder og by versus land.

## Transformationsnøjagtighed ved gamle måloplysninger.

Da kravet om afmærkning først blev indført i udstykningsloven i 1925, vil måleoplysninger fra før den tid ikke som udgangspunkt kunne kobles med modsvarende fysisk skelafmærkning. Dog er erfaringen blandt det interviewede, at målingerne stadig kan være gode: 'Mange af dimensionsmålene passede med den oprindelige udstykning, og nogle hushjørner, som indgik i målebladet fra 1918, kunne også anvendes. På trods af alderen passede de fleste punkter inde for 5 cm af, hvad målebladet sagde, det var' (lsp 12). Her ses det, at bygningshjørner, der indgår i gamle måleblade, kan være nøjagtige og altid vil være gode at inddrage.

Alderen har alligevel en del at sige i forhold til de forventninger, der bliver opstillet. 'Man kan ikke sige, at en tommelfingerregel er 2 cm eller 7 cm, og det er, fordi hvis målebladet er fra 1857, og det kan transformeres inden for 10 cm, så ville det være ret godt. Et MV-måleblad (et måleblad, der knyttet op på MV-fikspunktsnettet) af en hel udstykning fra 1980'erne, som kun kan transformeres inden for 10 cm, så er det ikke godt nok' (lsp 7). I tråd med dette siger lsp 8: 'Med GPS-målinger så må det ikke være mange cm forkert for nye måleblade. Er måleblade fra 1980'erne til 1990'erne, så kan man lægge et par cm til. Udstykningerne fra 1960'erne og 1970'erne vil have en nøjagtighed på 10-20 cm. Man kan ikke forvente bedre' (lsp 8).

Det må ud fra ovenstående alt andet lige konkluderes, at måloplysningens alder har betydning for, hvad man kan forvente, samt at der peges på et spænd mellem få cm og op til 10-20 cm på de dårligste/ældste.

## Transformationsnøjagtighed i byen

Når skelfastlæggelsen er i byen, virker det, som om ' Hvis man kan ramme inde for 5-10 cm, så plejer det egentlig at være rimelig tilfredsstillende. Hvis det passer med de enkelte hække osv. ' (lsp 9). Lidt mere specifikt bliver det stillet op som: ' Det, jeg typisk arbejder i, er fra 1950'erne til 1970'erne, hvor ønskescenariet det er 5 cm. Når det er mellem 5 og 10 cm, så begynder jeg at tage mere stilling til det, og over 10 cm begynder jeg at være kritisk over for transformationen og vil gerne lave supplerende målinger ' (lsp 16).

Ud fra dette tyder det på, at nøjagtigheden i byen er god, hvis det er bedre end 5 cm, og at spændet mellem 5 og 10 cm konkret kan være o.k. Det skal ses i sammenhæng med måloplysningernes alder.

## Transformationsnøjagtighed på landet

På landet skelnes der indledningsvis mellem punkternes kvalitetsklasse i matrikelkortet. Når det omhandler skel, som i matrikelkortet er registreret som klasse 1, vurderes nøjagtigheden på landet ligesom i byen. Når skelpunkter har denne klasse i matrikelkortet, er målingerne lagt ind med GNSS og ofte nyere, hvilket gør, at man som landinspektør har tillid til, at punktet kan genfindes og anvendes (lsp 5, 6 & 9). Udsagnene her kan med andre ord kobles direkte med den aldersbetonede forventning til kvalitet behandlet ovenfor.

Skel, der er registret som klasse 2 eller 3, har generelt ikke været fastlagt i nyere tid, og der er mere usikkerhed ved fastlæggelsen. På landet betyder dette gerne: ' En landejendom, hvor det passede med 14 cm, var ret godt. Er man derimod i byen og har en brandmur, der passer inden for 14 cm, så kan det være forskellen, om der kan bygges eller ej' (lsp 3). Der er ikke en fast tommelfingerregel, men 10 cm middelfejl på landet kan være rigtig godt, og op til 20 cm fejl kan stadig være o.k., hvis det passer på de fysiske forhold (lsp 1, 2 & 13). Ses der i VMDA 3.1, stemmer det ikke direkte overens med matrikelmyndighedens

forventninger til det digitale matrikelkorts kvalitetsklasser, hvilket kunne tale for en opdatering af vejledningen.

Dog virker 20 cm middelfejl på landet til at være grænsen, hvor man i stedet begynder at håndtere sagen, som om der ikke kan findes punkter, man kan stole på (lsp 1, 2, 6, 8). Her vil fremgangsmåden i stedet være at kombinere de fysiske forhold med det registrerede skel og se, om der kan samles et helt billede.

Få eller ringe måloplysninger gør det svært og mere til en vurderingssag. Man kan prøve at tilpasse målebladet til den brugsgrænse, som er der. Prøve at definere linjer ud fra brugsgrænserne og bruge det til at flytte det registrerede skel på plads. Man er nødt til at skille målebladet, man har, ad og samle det et stykke ad gangen med det, der passer. Det er meget tidskrævende (lsp 8).

Her vil der ikke være en bestemt kvantificerbar kvalitet. Det begynder derimod at være en situation, hvor landinspektøren ofte skulle give parterne mulighed for at udtale sig for at bestemme graden af overensstemmelse ud fra det manglende grundlag. Hele problemstillingen i at have et dårligt grundlag er svært at håndtere, da der i retningslinjerne ikke er fastlagt grænseværdier for, hvad der kan accepteres, og derfor ikke kommenteres på, hvordan det håndteres. Det ses ud fra det ovenstående, at praksis løser problemstillingen ved primært at skifte hierarkiet fra udelukkende at basere sit arbejde på det registrerede skel til i højere grad at inddrage den fysiske grænse til at beskrive udgangspunktet for det retlige skel.

Det er en situation,  som ifølge  de  interviewede  oftere  forekommer  på  landet,  og  det bliver i den situation ofte et spørgsmål om, hvorvidt der er accept af landinspektørens bud. ' Når man ikke har 100 % belæg for at sætte af, som vi gør, så beder man om en underskrift fra lodsejere om, at de er enige i, at det er skellet. Erklæringen bruges som et mellemprodukt, hvor ejerne skriver under på, at det er i overensstemmelse med det registrerede skel, men det er ikke tidligere fastlagt med tilstrækkelig nøjagtighed nok til at kunne genafsættes. Der sikres herved en inddragelse af parterne, og at de er enige i, hvad der er sat af ' (lsp 2). Det klargøres også her, at det ikke kun er netspændingerne, som skal håndteres, men også de tidligere registreringer, afsatte punkter og målemetoders nøjagtighed.

Spørgsmålet om, hvorvidt der er overensstemmelse, og anvendelsen af skelerklæring giver grundlag for en undren, men er ikke en del af konstateringen af det registrerede skel, eller fokus for denne artikel, så det behandles derfor ikke nærmere her.

## Frasortering og prioritering af punkter

Når der transformeres, virker det, som om det ofte ender i, at nogle punkter viser sig at være behæftet med for store fejl til at medtages. Her er det en vurderingsopgave at vælge, om punkter skal vælges fra som grundlag for transformationen.

Der blev ikke af de interviewede specificeret et antal punkter, man ville nøjes med i forhold til størrelsen af målebladet. Derimod var det prioriteret i enhver frasortering at bibeholde de punkter, der var størst pålidelighed til, både i forhold til det fysiske punkts tilstand nu og den oprindelige måling. I forhold til det fysiske punkt nu er definitionssikkerheden af det målte, og hvor sikker man er på, at punktet har bibeholdt sin oprindelige placering, parametre. Lsp 4 udtrykker det sådan: 'Det kommer an på, hvad man er oppe imod, og dermed hvor veldefineret det har været i marken. Der kan man ved inddragelse også finde ud af, om noget er flyttet eller er udvidet siden målebladet' (lsp 4) . I forhold til den oprindelige måling siger lsp 12: 'Her indgår de overvejelser, man laver i forhold til metoden for opmåling. Man ser på alderen, og hvilken målesikkerhed der kan have været' (lsp 12) .

Udgangspunktet er at digitalisere alle skelpæle og bygningshjørner, som indgår i måloplysningerne.  Derefter  måles  mere,  jo  længere  transporttid  der  er,  så  der  ikke  risikeres at  skulle  køres  langt  flere  gange.  Her  er  der  enkelte  af  de  interviewede  der  har  det  som udgangspunkt at få så meget mål ind som muligt. Ved arbejdet i marken kan det være, at nogle skelpæle er skæve eller flyttet. Det er en situation, der gør, at skelpæle ikke altid vil være det mest pålidelige at bruge som transformationspunkt. Situationen er noget, flere af de interviewede omtalte som en situation, der forekommer både på landet og i byen. Det kan også være et eksempel fra landet, hvor der ligger et fint måleblad, som viser, at der skulle være fire betonskelpæle, men de er væk. ' Derfor var det eneste alternativ at måle det levende hegn ind, afsætte skel som registreret skel, orientere naboen og køre udstykningssagen ud fra det ' (lsp 2).

Ud fra de interviewedes eksempler kan der i en vis udstrækning opstilles et hierarki af punkttyper, der i dej nævnte rækkefølge prioriteres som grundlag for transformation:

- -Bygningshjørner
- -Skelpæle
- -Hegn/hækkerødder/belægningsændring
- -Store træer på række
- -Indirekte fastlæggelse (kantsten/elbokse)
-  Læhegn.

Prioriteringen er opstillet ud fra, at de interviewedes overvejelser ved frasortering af punkter bestod i at tage højde for den oprindelige målemetode, definitionssikkerheden og risikoen for, at punktet er flyttet (lsp 2-4, 6, 8-12 & 14).

## Opsamling transformation

Situationsafhængigheden til trods giver de enkelte eksempler tilsammen alligevel et indtryk af, hvad der er 'godt nok' ved transformation af måleblade. Det kommer ud fra eksemplerne primært an på tre ting:

- -Kvalitet i geometrien.
- -Transformationens nøjagtighed beregnet som middelfejl.
- -Pålidelighed, definitionssikkerhed og målsikkerhed af punkter, der transformeres over.

Her bliver nøjagtighed omtalt forskelligt, afhængigt af om det er i byen eller på landet. I byen kan der umiddelbart formuleres en tommelfingerregel om 2-5 cm i middelfejl ved gode oplysninger, og op til 10 cm kan konkret være o.k. På landet vil man på punkter registreret med klasse 2 og 3 kunne forvente alt fra 10 cm absolut fejl, men op til 20 cm kan godtages alt efter kvaliteten på grundlaget. Klasse 1-punkter på landet er som i byen og forventes at passe inden for 5 cm.

Der  dukkede  et  uventet  synspunkt  op  i  interviewene  -  i  hvert  fald  set  med  BMA  § 4-regelsæt som referencepunkt. Der var blandt de interviewede en holdning om, at hvis der lå to lige gode bud på fastlæggelsen, ville transformationen vægte naboernes ejendomsret højt, nogle gange højere end rekvirentens. Dette afspejles i den sikkerhed, landinspektørerne gerne vil have i, at landinspektøren ikke flytter det registrerede skel ind over en naboejendom ved en usikkerhed, men også at det ofte er rekvirenten, som har størst interesse i at få fastlagt skellet (lsp 5 & 8). Der er ikke i regelsættet omkring skelfastlæggelse belæg for, at den rekvirerende grundejer skal være dårligere (eller bedre) stillet end naboen. Det må være op til supplerende analyser at efterprøve disse synspunkter.

## Er praksis ensartet?

I (Nielsen & Christensen, 2024) blev der sat spørgsmålstegn ved, om praksis er ensartet. Det var blandt andet på baggrund af en norsk tese (Mjøs, 2016) om, at der blandt andet på grund af manglende autorisationskrav i Norge var et problem i Norge.

På  baggrund  af  interviewene  og  analyserne  ovenfor  virker  det,  som  om  der  er  stor ensformighed  på  tværs  af  branchen.  De  interviewede  henviser  også  til  afgørelser  fra Landinspektørnævnet og domstolene, når de fortæller, hvilket kunne tyde på, at dette fungerer som en fælles litteratur eller efteruddannelse. Nøjagtighedskravene synes at have en tydelig opdeling mellem by og land, men det er ikke udtryk for uens praksis, men derimod at arbejdet er forskelligt i de to situationer. Der er ikke indikationer på, at praksis på landet er uens - og heller ikke i byen.

Alle de interviewede indikerer, at der synes at være en underliggende tendens i branchen til, at man er tidspresset ved udførelsen af skelfastlæggelse. Det økonomiske pres, der skyldes, at virksomhederne konkurrerer indbyrdes, gør, at der er stor mistanke til hinanden, i forhold til om arbejdet udføres efter den standard, som der bør arbejdes ud fra.

' I gamle dage var der ikke samme konkurrence, da man havde et nærmere bestemt område. Der havde man bedre tid til at lave den rigtige vurdering. I dag er ting i udbud, og når man skal konkurrere på tiden, så bliver det lidt for hurtigt nogle gange, i forhold til hvad det kræver og er værd ' (lsp 6).

Interviewene synes i øvrigt ikke at pege på, at der er et problem, i forhold til hvordan de  fastlægger  skel.  Spørgsmålet  er,  om  de  fejl,  landinspektøren  ser  på  måleblade,  skyldes menneskelige fejl eller bedre udstyr og software, der gør, at selv små fejl tydeligt kan bestemmes ved arbejdet med skelfastlæggelse. Skyldes det menneskelige fejl, vil den erfaring, der kommer med lokal viden, muligvis give nuværende landinspektører mulighed for at bestemme, hvilke landinspektører man ikke kan sætte sin lid til: ' Der er også noget lokalkendskab til, hvem der har lavet kortene, at man ved, om det er noget, der er i orden' (lsp 13). Det kan også udtrykkes sådan, at hvis tidspres var et generelt problem, burde det komme til udtryk som en systematisk fejl, som ingen af de interviewede pegede på at have set.

## Konklusion

Der er undersøgt, hvordan det registrerede skel bestemmes i praksis gennem 16 landsdækkende ekspertinterviews med praktiserende landinspektører. Bestemmelsen af det registrerede skel er i dag skiftet til at være meget digitalt, og en stor mængde information fra flere ejendomme kan samles i CAD. Herudover har transformation samt en kvalitetsvurdering af  grundlaget i denne sammenhæng fået stor betydning for den endelige fastlæggelse af skellet.  Ved  vurdering  af  måloplysninger er udgangspunktet, at der ses på måloplysningernes alder og målemetode som det primære parameter i vurdering af kvalitet, vurderet i sammenhæng med viden om særlige lokale forhold. Her vil det nyeste mål oftest være det, som sættes højest i kvalitet, da målemetoderne generelt er blevet bedre, og fordi det vil være det gældende mål for skellet. Det historiske matrikelkort kan anvendes som grundlag ved mangel på måloplysninger med det digitale matrikelkort som en genvej, hvis det vides, at kvaliteten er i orden i området. Er der stor tvivl pålagt ved skabelsen af det registrerede skel, er den generelle fremgangsmåde at vælge det, som stemmer bedst overens med de fysiske forhold. Det kan derfor siges, at der ud fra The Cadastral Triangular Model er et skift i hierarkiet fra det registrerede skel til den fysiske grænse, hvis det i den konkrete situation vurderes, at det registrerede skel er af dårlig kvalitet.

Ved transformationen sættes den gode geometri højt, og hvis det skal frasorteres punkter, prioriteres de punkter, som er i nærheden af skellet, eller som kan være med til at beskrive skellets orientering. Skal punkter, der anvendes til at transformere over prioriteres, vil de

vurderes efter pålidelighed, definitionssikkerhed og målsikkerhed. God kvalitet for transformation i byen forventer en middelfejl på transformationen mellem 2 cm og 10 cm. Her er det oftere tilfældet, at der ikke er så meget rum til at vurdere. Er der dårlig kvalitet eller mangel på måloplysninger, hvilket tit fremkommer på landet, gør det, at fremgangsmåden ændres. Ud fra måloplysningerne bliver der forventet en middelfejl på transformationen mellem 10 cm og 20 cm.

## Litteraturliste

- Grant, D., Enemark, S., Zevenbergen, J., Mitchell, D., & McCamley, G. (2020). The Cadastral triangular model. Land Use Policy , 97 , Article 104758. https://doi.org/10.1016/j.landusepol.2020.104758
- GST, Geodatastyrelsen. (2001). VEJ nr 46 af 18/04/2001. Vejledning om matrikulære arbejder (VMA2001). https://www.retsinformation.dk/eli/mt/2001/46
- GST,  Geodatastyrelsen.  (2025).  Vejledning  om  matrikulære  arbejder  (VMA).  https://gst.dk/vejledning/ vejledning-inden-for-matrikelomraadet/vejledning-om-matrikulaere-arbejder
- GST, Geodatastyrelsen (2008). VEJ nr. 9892 af 26/08/2008. Vejledning om matrikelkortet og dets ajourføring (VMDA). https://www.retsinformation.dk/eli/retsinfo/2008/9892/pdf
- Mjøs,  L.  B.  (2016). MATRIKULÆR  UTVIKLING  I  NORGE:  Cadastral  development  in  Norway  Doctor Philosophiae (dr. philos) avhandling. Institutt  for  landskapsplanlegging.  Fakultet  for  samfunnsvitenskap. Norges miljø- og biovitenskapelige universitet, Ås.
- Nielsen, T. L., & Christensen, F. K. (2024). Er beskikkelse hele løsningen på en uens skelfastlæggelsespraksis? Kart og Plan , 117 (2), 241-251. https://doi.org/10.18261/kp.117.2.11
- Pedersen, V . E. (1966). Lærebog i matrikelvæsen (2. udgave). D.S.R. Forlag København.
- Ramhøj, L. (1992). Udstykningsloven: med kommentarer . G.E.C. Gad.
- Ramhøj, L. (1998). Hvor ligger skellet? GadJura.
- Ramhøj, L. (2004). Matrikulær Sagsudarbejdelse (5. udgave). Aalborg Universitet.