Location: Jamsa
KK: e nin se ol i , isävaina sitä o , kerto että ku hän ‿ol yhessä talossa , reŋkinä ni , juhannusoammuna kuin mäntii kirkkoon nin ‿ol vielä , päijänteer rannolla , suuret kasat jäitä kun se ol oattopäivinä avennu .
KK: e kolommena vuonna ol katovuos , niiŋ kova , ja , sillo ol , vielä kovemmat nälä kävuos mut sitten ‿o aikoa , taitoa ollaj jo kolmessatoa vuotta .
KK: mutta sitteŋ kum minä tuli isommaks , isävaina ei eneä eikä niillä , semmosilla vehkeillä eneä nyt , minä kulim paljo teältä veneijeŋ kautta kun teällä , arvajalla näissä , taloloissa ol niitä , suurija viissoutuja veneitä ja , niihiŋ kokowuntu ihmisijä aina ja sitä , käytiim melekee , harva se pyhä kesällä siinä , nii näissä suurissa veneissä teälä kirkolla ja , niitä kulk , kauhiistip paljo pienijäkiv veneitä ympärit teältä koko päijänteer rantoja ja joiv vartta .
KK: niij ja palostakir , se tek sitte kun tek paloks ensij ja sitten siitä , läht kyntää .
KK: kum peäs mehtää sinne , kiuvuorem , moaha , kuiva vuorinem mua nim , eihä se siellä , meinannus sammuwa .
KK: mänvät polttaaŋ kahem miehev voan sitä , kaskii ja , peästvät sinnev vuoreev valakii .
KK: se palo sielä , vu , viikkokauwet .
KK: tsemmosta se ol se , ei se nyt ni iso homma ollu .
KK: kyllähän sinä , e e , kaim melekeem män niikuv viikom päivät ‿enneŋko ne it ja sitten tuota , imels ja kuivi .
KK: takomalla .
KK: ja , sil , niillä sitä lannat luotii vua .
KK: no kyllä ne sama malli ol , mu nytkin ne , takoma mutta enne , se ol yks piikki keskellä ja kaks kahem puolen et se ol se , se ol jo hyvä vehek kun se kun , se , vua joss ‿ei olluk kun , puuhoa , hoarukka ja , sittem pienet tum , rautatumpit kärjissä .
KK: valtakallevainaa tuo , liuk , kose , isävainaja , tuov vihtor , liukkosvaina , isävainaalla ol viellä ne vehkeet ja se näyttikiŋ kuiŋka se käy .
KK: ja siitä se otettiin sittem pärreeseeŋkin siitä , puhallettii , et se rupes päreessä palaa .
KK: ohan ne ohan se vieläkin tuo , nytkin liuossa meijäm , mut siin ‿om pelli peällä siinä , pesästä veetää hiilet sinnen ni ,.
KK: se se o .
KK: siinä .
KK: ensimmäisijä kattiloita o , rupes oleen sitten joissae herraspaikossa että , jotk ‿ol kuparista tehtyjä ja , ne tina ol tinattuja , niiŋkuŋ kahvipannutki .
KK: ensimmäiset paat .
KK: niillä , oŋŋittiiv vo , tul niillä kaloja vä lii .
KK: näissä vesissä eneäm miteäŋ kaloja o .
KK: mutta kaheksantoista satoa kuuskymmentäkuus tul semmonel lak että se lopetettii .
KK: ei silloŋkoa aina soanuk keitteäm mutta niill ‿ol se , syksyŋ kevveän se lupa että sai keitteä .
KK: sehä on sentähe aeka paljo siinä katkismuksessaki .
KK: suur , kirkoŋkirjakistu ol jota , joka kuluk , tuo , suntijom mukana s ‿ol kyywwittävä aina , toisesta paikasta toiseem paekkaa .
KK: sitä , toiset papit ol hyviŋki äkäsi , e viha , vihasiakim mutta , ehäŋ kaikki .
KK: se ol silloŋkiŋ kum minäkiir rippikouluva kävin se ol mulla rippikoulussa mukana .
KK: ja , tsitten se rupes loppumaav vähin ‿eriŋ ku se , se tulistu niŋ kovastis se rentolavaina siitä että ,.
KK: mutta sitten siinä voa o , halliht ne tyttäret , monta vuotta .
KK: että , siin ‿ov , se ‿oon niv vanha talo että siin ‿oj jo viistoista sukupolovii ollu .
KK: kyllä kain ne , kyllähän niitä enne , rywöstvät ja kulkvat .
KK: semmosta se ol se rahatoimintakin sitte .
KK: noo , sitä ol rahoa sitte , aina , joillakir rikkailla ja sillähän ne myi sitten noita talojakin toisiltaam pois ku , panvat sillo huonona aikana , ser rahasa hakuu no mistäs ser rahan ‿otti ni , se tul talo myitäväks .
KK: elukoita helsiŋkii , astit tapettavaks ja syötäväk sinnek kaupuŋkii .
KK: teältä .
KK: ja rukoukset joka oammu , ja ilta .
KK: tuossa .
KK: nykyajam miehet ‿ei lähtis eneä ajaam puita olleŋkoan , semmosilla ve , vehkeillä .