Location: Hailuoto
KH: se ei , tuota on tuulen suojasija siinä ‿ttä täm , pitkim merta se tullee , tuuli joka särkee meret usseiŋki tait täältä , lännestä ja , luoteesta ‿ttä , sitä , nuin itäpohojasellahan ne ‿om maat aina tain niiŋku täälä , suomem puoli , vastaamasa .
KH: ja sitte , tuliki niii hullu juttu , m ‿olimma hyvin , jo saaliininnosa meitä nyt oli venneitä niim palijo sielä ku nuim piti , aina kiikariin , vähän ajam päästä näky sielä .
KH: silllailla se , siinä , sitte järijestyy se asija .
KH: se ‿on nii tav , tavakkaampi semmonee että se vähän sujahtaa ja .
KH: sitte , siittä mennäää aina matalampana ja matalampana ja sitte mennään sem , lopusta aivam mahallaan hyvin , taik , vähä kylykilyŋŋällä minusta , se ‿om muka palijo helepompi ei sitä rinnat ei tahok kestään niiŋkään , mutta ko harijaupi vähä kylijellään tuota , minä oŋ kyllä oikijalla kylijellä aina , olluv vähäsen aina siinä niin se ‿on , heleppua sitte ja vasemmalla käjellä hilijaa lapellum menemään siinä ja , että päässyl lähelles sitä ,.
KH: nii se usseiŋki hylykeee färistä ja turvan , muovo , siitä muovosta ja kun se , ne rupijaa ne , partakarvakki näkkyyn tuone , kylläpä ne saam metrin seutuur rupijaa näkkyy , ja silimäkki vilahtaa sitte .
KH: että joskus , joskushan se ett ‿ei kum myötäpäivääm pyytää niim peijaapi mutta se ‿on sitte ampumineŋ kansas sinnen niii hywwää että se , sinnen näkkee kansas sinnep paremmin niin se , se tuota , se , niin tuota , sen saa silti sinnekki , vaikka se mennee parriii sattaam metriij ja , vaikkapa joŋku metrii yliki nii , ku se , nythän ‿ei ne , silloŋ ku , minähän en ook kiikarilla ampunuk koskaam muuta ‿ko vaii avotähtäimellä niin , sitä ei sillä , sen eemmäs oom , minä sitä saanu eloksi , kun , pari sattaa metrijä .
KH: minn ‿ooj joukkoor reistannum monastik kahta , että jos minä saisiŋ kaksi ja , m ‿oon usijammaŋ kerran oon sitä että niiŋ kun , ollul lä , hylykeitä että oo , aivan , päät olleek kohastaa ‿ttä minä kahem pääl läpi ammun siinä nin , eij ‿ollut tulluk koskaaŋ ku se ensimmäinen , ei , ei se oo .
KH: muita pyytäjiä kansak ku ‿on , tuosa niiŋkun , telihommasa .
KH: sitte minä ammuu usijammij ja eikä , eikä yhtääj jäänyk kaikki meni alle , muut .
KH: ei , ei , se lä , hyökkää heti .
KH: haavoin siihen ni , ja , siihej jääm päälle että ne resuja tuli siihem mu , ni ei , ei muuta kul lähti men , ei me kerinneev vaikk ‿emmä , muutamain syltäim pääsä , ei käsiksikkään niin , sinnes se vajos heti pohojaan .
KH: ne menivät kun , takkaalaahattavap pyssyt niin oishan niitä kerijennyk ku n ‿oli siinä isolla jäällä niii , aivaa , usijammaŋ kerraa ei ne niij joutuin sielä , laukanneej jäätä , se ‿oo hyvii hijas sitte s ‿om menneev vaikka menneehän se ku se vetelee käsillään ni , vaii eihän sillä jalakoista oot turvaa muuta kuŋ käsilläähän ne , nykkii ittijään .
KH: niin , ne ‿on , ne ‿on tuota sen , lihat ja kaikki tuoneem maille , ne ‿on syöty , sehän , sitte koti , saaresa , suolattu ja syöty ja , ran , raanit om myyty .
KH: maalaukseeehan se ‿ois hyvvää , ulukomaalaukseen , se ‿oo hyvil lujjaa , kum mäla vain sillä , nuin , huoneen sillä , jos varsiŋki punamultaa pannee siihen , färiksi nii se ‿on , se ‿om pitkäaikanen , kymmenijä vuosia .
KH: ja kum minä luuleŋ kerraa että se urisi , minullekki se ‿oliki jo ilta , hyvim myöhänen , niiŋ kun se , se aina tavasta urisi ja , sehän ammutti ittensä , s ‿oli jo , auriŋko meinas laskua tehä , s ‿oli jalakajäisä niin .
KH: on se , mutta , mutta , mutta se vail löytää sieltä .
KH: nehän , oli entiseee aikaan suurena vitsaussa että ne , ne kun , repivät rysijä ja , ja jos lohi meni verkon silimällen niim , piti pittääh huolta kaksiki päi , kerta päiväsä sillov vanahaaa aikaam piti kokija että ei ne saaneev vain ne repijän niitä .
KH: on .
KH: nii , ne , se niitä haalaili , riski mieshän se ny oliki kyllä ni , ehäm minä jaksanuk ku ja sit ‿oli sitä moskaa minä istuskelin sitte niijjen hylykeittem päällä kelekasa ja , se isä veteli , oli kaks hylijettä ja , täälä rantajäisä , ku oli niiv vettä kun siinä ja , moskaa ja , mulla nyp pieni , min ‿onr kai ollup pieneim palijo kun tämähän oj jo koulusa tämä tuo , en , al , tuo , ensikymmenellä minä olim miŋkä verram minä lienee ollus siinä , kaheksannella , kooo ois olluj jo , lieneŋkö tuota yheksännelläkäää ollu , lyhyvet varret oli ja , niin , se ‿ois menny yli sen , niin , minä siinä sitte loppumatkaa oleskeliŋ ku se , sitte se .
KH: ja sittehän nämä pikkuset nämä , nämä takkaalaahattavat niiŋku kivvääritki niii eihän ne ‿kun , vähää ääntää siihen nähen ja ei ne , ossaas sitä pittääm minnääŋ ku se , joka sitter roiku jäläkeeŋkipäin se kaiku se ääni niiŋ kauwos ‿että .
KH: ei , kyllä kain ne semmosta , ne , nehän ne on niitä vanahaaajam pyssyjä ollu .
KH: eihän , nehän ‿oo ‿olluv vielä vanahempaaa aikaam piilukkopyssyt , joilla ne ‿oo ammuskelleeˀ ˀukot , ne ne ov värkkejä olleev vasta .
KH: minäkihän saii ostaa ˀyhen niitä se ‿oli , ja melekee ilimaham minä sain sen tuota kun , vam muutatin sem muullaiseksi sei lukuu eikähän sit ‿ois saanum muuttaa eihän sill ‿oom mittääm merkitystä ollus sillä , niii että , ois antanu ollas semmossaaŋ kun se oli vaŋ ku ‿s ‿oli , vaŋ ku ‿s ‿oli , muuwam mies se ‿oli ostanus sen , vanahaj ja , sitte , ku s ‿oli niii hyvänä pijetty ja s ‿oli aivan tarkka , kuntoinev vain tähtäs ja toinem pisti tulitikulla siihen , sanottiim fäŋkkipannuksi siinä josa oli ruuteja josta se meni se tuli sissääj ja johon se pii , mutta eihäm me sitä piillä saaneel laukijaan ei millään , eikä s ‿oli se rauta johon s ‿ois pitäny , piikipenen napsauttaam mutta ei me osattu sitä kun , seŋ kansav värkättiin ni , truuteja kum pisti vain siihen nii , tulitikulla toinen tulen siihen nii , ja ampu nii , sehäŋ kävi vähäm matkam päähäj ja oli jo oikeen suora mutta ku se ‿oli niiv vähäkantoneŋki jotenki .