Location: Lapinlahti
AH: mut nyt se on tyylinä minunnii , kansa , .
AH: se ‿o ollus sinä aikana kansalla ni , se o ollun nii ihmevvehe että tuota , se ku on siellä , sota kun , so sotia kun o ollunna ni se o ollunna se vehes siellä , niillä toverina joilla se o ollunna ni , ne on tehny ihmeitä sillä .
AH: ja miŋkälaisella konstilla se oŋ kuleteltu sitä ei tiijjä , minä en tiijjä , mut se ov va ikiliikkuja on se nimi .
AH: vaikka ne hyvi , tässä vuosia jälelleppäen se oi hyvim paljol lehessä kulok , että ne koittel ehtiäs sitä mut ee , ee ne ‿ol lööytännä .
AH: kaikki entineŋ kattoo ja verekset nousoo , tässä ihmiskan , samahan se näkkyy tuollaep pihalla puussa ja heinissä ja kaikissa , tässä luonnooloissa .
AH: ne , vanahat katto , ja , uus nousoo , niihän se tekköö , ja semmoneŋ kuloku on tässä moalimassa , nii on , siihe asijaam muuta eijj ‿ookkaa , muuta kun sitten nyt on , se pahaŋkurisuus keskennää immeisillä se nyt sittä on .
AH: minä oov vähä sitä mieltä .
AH: että muuta kun , se voipi ollav voan , nuinikkäästit tasasena kuiŋka pitkältis sittä .
AH: kuu ja aariŋko ne on toas samalla laella meitä vaste , meijän , elämäkerraj juoksua vaste että myö teällä , tuota , se antaa meille tarpeeks kaikki
AH: aariŋko anttaa tarpeeks , kuu anttaa sittä sitä pakkasta talavella .
AH: ne on , sillä sijalla olovia , niihän ne ‿o .
AH: mim mikähäl lieh hoastanna mitennii eipähän silläät taijja ollam muuta kun , sillä ov voan siellä ne merkkisäj jä , siihenniik kuuhun se om pannunna ne soattaa ollat tähtiä , tahikka nuita , pileviä tahim mitä hywwää , joka sep , peittää siellä , aena seŋ kuun näön , että se , tännem moahan nääö ttää ni että siellä on , pimmeetä kohtoo e persetti se ‿o se ‿oŋ kyllä se ov voan , kyllä se meijän silimään kyllä se nii se , erreyttää .
AH: kumpaneŋko siinä kulokoo
AH: iihaŋ kaikki mitä tuolla on , ei mittä ä .
AH: nii , noh , sehii , se voipi tullas sillä on ne synnytyspaikat , nousoo moassa se , siinä nyt on että , sem minäkii , sitä minä pikkisen nuinikkästis sanon , että , usva syntyy , kun se usvan nimellä om meillä kulokemassa se asija ni , kylymä , hyviŋ kylymä kun tulloo , iltasilla näkkyy tekövän ku ‿on tuohonniin niityllä , tulloo tuohon se usva , aena tuoho alaŋkoon ni , iltasilla kun , alakaa ilta , tu puol tullaj ja aariŋko kum mäännöö nii se lämmil loppuu , se kylymä noousoo sillon tuolta moasta .
AH: se , hurraaottaa , lapsen , kuoliaks ja , äitille ei tulem miŋkäällaista muuta kuŋ kohta synnyttää , se , se tulloo se hermostuu siitä että se , kuŋ kuollut laps on niin se tulloo poes .
AH: millol lyöp , jos se tulloo , niiŋkun nyttii on tullunna , tuolla monjaassa pitäjäässä nii on tulluna salama , tuppaaŋko se on tullunna ja siin ‿o ollup paljo immeisiä , istumassa .
AH: ihan selevä .
AH: semmosta se on se asija .
AH: t , siinä on nyt vähä semmone , se kaaren syntyminen , sem minä oon nuiŋ kahtonna tuonne ilimaan , vessaek kun tulloo , sittä tuota , aariŋko paistaa teällä takapuolella kun se , pilevi männöö nuinikkäästi etteempäin , aariŋko paistaa teältä takapuolelta , ja siihev välliin syntyy sittä se , vessaej ja se , semmonen , olento , siitä , siitä , siitä ilimaalasta , siitä vessatteesta .
AH: mut se on , se o epäselevee minullev vähäse , voan si semmoseks se näkkyy syntyvä .
AH: revontulet si , he , tietennik kaet ne on toasiisas siellä sen taevaan , isän , hoijo alla kaikki ne , ne niiŋkun nuo on kaikki ne , mitä nuo tuolta on nämä puhheet tässä , nehiis syntyy ne pakkasella , kuta kovemmat pakkaset on sillo oŋ kovemmat revontulet .
AH: että se voipi ollas semmosta se asija .
AH: sem minä voa että myö ei osata , sem mukkaa ollan niiŋkun se , niiŋkun se kehottaa .
AH: sitä tekköövä t .
AH: niiŋkun nyttii on tuolla tuo ilima tuommone on , siellä on ne , kylymät kulut , ja olot moalimassa se sen tähep pittää tuollael lailla siihem minä nyt sillä lailla sanon että tuota , sitä pittää ollas siellä , kun se meitä hoetaa , ja tuota moam pintoo , kasvattaa kaikki siellä pittää ollak kylymee ja läm se on sitä vastej jo , antanna , tuonnii asija että , meille , elämäjjuoksuks , nii , että kasvaa , nyttiit tuommosella ilimalla siellä kasvut kasvaa ja , sillä lailla ja sitte , lämpimällä ilimalla se jouvuttaa niitä ja antaa ottoop poikkeen , se on niil laittana nii hyvästi että , myö ei osatan nii ollak kun se pitäs , sii meeᴅähän se on se vika sittä tuota kohti .
AH: nii , nii , ne ov voa immeisteŋ keskuuwessa ne , syntynnä .
AH: kasvaa kyllä korret vähäsem mutta , sittä toas ei soan niitä ylos .