Location: Joutsa
KS: ne ol toas siihi aekaa kallet maeneessa .
KS: ai sano ja , se tul tykkänää toisele vuosluvullen sillä keino ja , sillä keino se män hämilles seki , ja eerolan tytärki ol toesella vuosluvulla syntynä jok ‿ol , ristillä ku myö oltii vihillä .
KS: ja se or rahua täynä .
KS: jaa kuiŋka
KS: nin niitä ol alaainassa siinä , tuohesta , tuohköysijä pijettii , vetoköysinä mutta sikavillosta tehtii , sitten , kanssa nuota , köysijä .
KS: oli siin ‿ol , siin ‿ol pitkät harjakset , sääm peältä ol oekeen ni noi , ja niistä tehtii harjoja ne otettii , tapuneela pois siitä , nypittii ja , niistä tehtii , sitte harjoja ku pellavijaki ja , ja ol voateharjoja harjaksista .
KS: niiss ‿ol enne semmone hieno villa ni , sitä ku , ne kartattii kaikki sekasi oekee ja , sitte tehtii pienelle , pien kela noeha ne tek sitä , sujastinta ja sitte ne laskettii monta yhtee , että siitä tul sitten nuotaŋ köys .
KS: ei ne eniä .
KS: ei sinnek keŋŋät ne män , sit ‿os tulluk korppu keŋŋästä pijam mut kopponem pit .
KS: no ei , se tullu .
KS: no , ei ne rintarovioa , em minä sitä , kuullu .
KS: k oom minä juureista kuullu ne , mitä , mitä ne kasvatti semmosta ju , juureista .
KS: no se ‿ol se kokous semmosta että , siitä maksettii palakka siitä urakasta ja se annettii , ja koloŋk kertoa syywväj ja , ni se ol kokovus sitte .
KS: mutta ensin , tehtii se kanta , puista , tehtii alukset ja , sitte tehtii se kanta siihi ja , siitä se lähettii kiertämää sitte ku se tul näiŋ korkeale , se levis aena vähä noe .
KS: ja , sitte ku sitä , noe , kolomen neljä päiveä , lämmittivätten ni , sitte riihelle .
KS: säkillä löivät tomuva pois siitä ja , ja sitte toas ‿uusija viskoamaa , kyl niistä aeka puhtaita tul .
KS: ehän niilem muuta annettu syksystä ku , ruisolokea niŋ kylyvöheinijä , kuiŋkas kauvan niitä on ‿ollu .
KS: samati ol kuvoŋ , kuvoŋ kierre .
KS: ne ol santtii petkeleeks , semmone , niŋɢon nykyjää on , jos ‿ootten nähnyk kolomarautua .
KS: kasteltii ja jos ‿ol suuruskouroa ni annettii elävälle sitte .
KS: mutta , on sielä soitaki ja ni , män niitä ojaaki ja oŋ kuollu , kuolki sinne , sinne .
KS: vai mitä
KS: no , kun tuota , suuttuvatten ni ,.
KS: mut ei nykyjää ei suak kun ‿ei kukua uskom miŋkeä peälle .
KS: ka , paljohan ne tuas , ja ne vei ha , halameesta terät ja , ennem mänvät juhannusyönä , halameisiiki , ni , ne vei terät poes sieltä , ju rukiista .
KS: ei minu aikaan ‿eneä ollu .
KS: jaa enn ‿olluk kahtomassa sitä .
KS: ja ni , n ‿ei voinum mitii se mies men , rannale sitte kun se tuonne hietasalamee tuolla kohallaha se oŋki ,.
KS: se ol tuoŋ koittilan talo .
KS: ja kyl ne käy paljo siellä , mutta tuota , ei se , ee se ei se , tuota rohtoja se anto mitä se , millä se parans mutta , kyl se se sen tauvin ties mi , mistä ‿s , millä keino se ol tullu .
KS: lukha se suoloja hiiluksessa ja , hömis huuliisa .
KS: no ja sitte , sitter rupes , puhumaa ja , sano että noapurisha ne rahat vei , ni se näk kun , sinä kätkit niitä sinne .
KS: mutta se ol se , raham peätös sitte .
KS: mut jos ‿ei miteä uskon ni ei se miteä tapahukkoa .
KS: villa suus villa peäs villa viis hammastas .
KS: ni , ni , se ol semmone silimäŋkeäntäjä , se , tuota .
KS: ei ne tiijäm mitii eniä mitä koneela tekee ei ne ne osua ihtekkiä tehäm mut koneela tekeevät vua .