Location: Artjarvi
TA: niin ‿on .
TA: ne nyt ‿on olluk kuolluj jo niim monta vuotta .
TA: tukil hakattih havut ja siit pantih lehmien ale .
TA: o , on syönnyn nii .
TA: nyt täs miŋkih aikanain täskih , nyt täs talooskih niih silkaa se ennen ‿aikah ol .
TA: no kirnuttih voita niin aina sellasel kirnul kirnuttih meillä ol sellaim puukirnu nii jossa ol , sellaiv veivi ja sithän sit siih kirnuttih ja veivattih sit mitäh muuta , kirnui ollu .
TA: eikä sit nyt ‿ollum meijeriikas silloin niiŋ ku ‿m mitä mie nyt ‿olen nuorempana ollu .
TA: no se alotettih silkaa että , pantih , kermat sinnek kirnuh ja siit ne , ruvettih ve veivaah ja pyörittäh niit siit ja , siit ku se tul voilles siit sielt johkih paljuh ja sellasih ‿aina paljuks sanottih sellasii kun ‿ol puisii , pitkeliäisii , paljui ni siit otettih sinnes siit ja siit pestih ja puhlistettih .
TA: em mie oh härkiikäh kuullum muuta ko mitä jokahiim pitää itte aina noin niiŋ ko , sonnim pitää omas , takeessah mut ‿että noin ettei mitäh nyt ‿os sellaist ollu erinomaist .
TA: kyl mie oleŋ kuullup puhuttavam mut ‿em mie ainakah on nähny eŋkä ot täälpäin ainakah ‿olluj jos siitt ‿om muuall ‿ollu .
TA: no ei sit ‿ollu ainakah muuta ko kello pantih kaulah ja laski , lastih mettäh ja , mettäshän ne siit kävel eihän ne ennen ollup pelloiskah niiŋ ko nykyjäh om pellois lehmät , mettäs ne aina vaaŋ kävel ja ol ei siit ‿ollun niiŋ ko ne nykyaikaan eihän niit nym mettäh pannah muuta jos taas joutilahii mullikoi pannah sinneh ja , sellasii jotka ei ne lypsävii lehmii , elävii o .
TA: pelloshan ne nyt ihmistel lehmät ‿o .
TA: eihän sit ennem piletty niiŋ ku nyp piletäh kesäkuuh ‿astikka ne , m melkein sisäs vaikka viell ‿olis kuiŋka mut kasvatetah tot heinää siit ‿että ne voi aik , laitumet loppuu hyviŋkih pian jonsei , jos ‿ei ne yhtääm mut täytyyhän sit siit jos , ruokaa ei on ni eikä mistään saa niin täytyyhän ne siit lastee jo ulos aattelee , saaphan ne sielt siit syöläkseh mitä syövät .
TA: ja olvat siit nii ja , siithän niit valelttih vesil ja , vesil ja heitettih vettä päällek ku ne karjass ‿ol ja , lehmiem peräs .
TA: olem mie ollus sillooŋ ko noim mie kotoon olin nin oliham mie paimmeness ‿aina , kävelttih niilel lehmieŋ kans siel siit ko ne ol yhte , sellasel vaan , talojel laitumill ‿ol siit meillä nyt ‿ol kolm , kaks vai kolmel lehmää niin ne , siit aina aattel että ne tottuu siit taas toisih ku siell ‿ol toisiikihelävii , ja toisien talojen ja torppien lehmii minä aina aattelin ettei ne puskes siel siitt ‿eikä , tum mitäh vahiŋkoo nii siitt ‿oltih muutama päivä ens aina niileŋ kans siel mettäs .
TA: tuohest tehtih tuohisii joista paistet tih ‿aina mämmii .
TA: mut ‿että noin noin , em mie mitäh muuta , mettänelävää on nähny , muuta ku hirven .
TA: no se o ko sit noin noin , kuiŋka sekootettih aina ko sit kaljaa tehtih ja siit otettih siint päältä se hiiva , ja siit se noin , sit ko se ol nys sellaist sakeaa ni sit se pantih aina tupulles sii , tuppuh siit ‿aina sih siit ‿että se siin sit kuivi siin tupum päällä .
TA: se taikinako
TA: siit ruvettih , niil leivottih siit niij ja tehtih limppui elikkä reikäleipii siit ‿että , pistettih reikä keskellej ja siit taas , ko limppui tehtih ni siihe ei pannam mitäh reikää .
TA: sel sellain no sarvi elikkä juomalasiil .
TA: no se lämmitettih silloin aina ku mie ,.
TA: ne hiilet pois siit ja pantih taas hellinuunih ne hiilet siit ja , silkaahan se aina ennen ‿ol niiŋ ko se nyt ‿ol sellaist niiŋ ku se on ollu ennen aikaa .
TA: no sellaist niiŋ ko , rukihiist leipä tulee sellaisthan se ol se leipä ei se seŋ kummempaa ollun nii noin ,.
TA: se vehnähviljelys on , i iso jokahisel ja siitt ‿ostaavatte niiŋ ko meiläŋkih ostaavat säkittäiv vehnäjauhoi .
TA: mut ‿em mie ok koskah sil viisii tehny et mie aattelin eihään niih kukah pysty , sellaiv viel niiŋ ko nyt , hampahaton ihmiin nin ehän se nyp pystyj ja harvalhan sit nyt ‿on enäh hyvii hampahihkah nuoremmilkah ihmisil tekohampahiihan niill ‿on ihmisil .
TA: ei .
TA: mie osa sii osa sihkäh oikee mitäh sanoos siit ‿että mikä noin , mi mitä sekih ol siit ‿että noiŋ kon ‿aattel että , toist , että aattelee että kuolemaa niin niin noin , mie en o oikeen ymmärrä sitkähasiaa miŋ , kuiŋkah päin selittääj ja sanoo .
TA: niin ‿em mie om mettäs käynym mutta , nää nyt jotka on noukkinnu noi lapsetkih niillä on ollu oikeen suuret ämpärilliset ja oli niil laak öylöŋkih ‿ol ku mie kattelin tos nin ‿ol mustikoi , ja nyt se on niit siit keittänny ja pannup pullooh niin tietysthän niit nys siit sentäh om marjoi .
TA: miksei sit nyt tos tiev viereskih jos sattuu meneh kyläh päin nii jos sit ‿ol , marjavvarsii niim miksei niis voi ollam marjoi mut ehäm mie os siel käynny .
TA: em mie eikä niit nys siitt ‿ok ko puolukkaa ja mustikkaa saap ni sehän se nyj jo , marjaah oŋkii .
TA: ja kun ‿ei tääl suota ihlam miksei tuoll ‿o tuol ylähämmäjel siel nyt ‿on suotakih mu , em mie tielä ei ne siel päin om missäh käynyn niin eihän ne suŋkah siit ‿om mitäh noukkinnus sielt .
TA: tuohisek sanottih ‿aina niit sellasii astioi mitkä tuohes tehtii .
TA: ko puolukoist tehtih mämmii niin niithän sit siit , niihihän sit siit pantih tuohosii .