Location: Kurkijoki
KK: no , se ol miusta semmosta nii jotta syksysie aikoa , sielä pojat ja tytöt kokkouvuttii yhtie johoŋki suurempoa talloi , ja siihe , ostettii saijjuu ja sokerii ja ryynii ja , piettii sellaset nii ku pijot .
KK: no öitsilöiks sanottii et ne on öitsit siel meijjä paikal .
KK: ja siinä tanssittii siin ‿oli soittajat ja , nuor väki tanssi siinä , ja syötii ja juotii ja , joskuussa meijjä kylässäki ku soatii pitämeä öitsii nii ensittäi ku pittiit nuoret pojat ja tytöt öit , tai pojat pittiit ensittäi , sit pittiit tytöt .
KK: ja , sit tuumattii ukot nii jotta , no , pieteä myö kansa ukot tuumiit ja kovottii rahoa ja ostettii , väkijuomoa ja siitte , siihe käytii hakemassa , tytöt ja soittajat ja ukot juotii , viinoa siinä ja , nuor väk tanssi .
KK: ja siinä män se yö , sil viisii .
KK: se ol sellasta hyvi ilosta elämeä .
KK: se ‿ol sellasta ei niitä kesäl eikä kevväistä eikä talve aikana se syksyllä tuos keyri aikana se öitsilöihe , vyör .
KK: mut siitte talvisie aikoa , ni sielä , siitte , jos tul talloi tai siŋ kylleä jokkuu vieras tyttö ni no siitte sillä , piettii sit leikit siitte soittajat siihe ja kovottii kylän tytöt sinne ja pojat ja sit soitettii ja tanssittii .
KK: kaik soittajat ei osaniet kaikkii ralliloita soittoa mitkä ei olliet oikei mut olha siel sit sellasii ammatti , nii jot niil ‿ol oikei semmoset nuottikirjat ja , ne kirjaj jälkie soittiit ja , sitte toas piettii iltamii siel ‿ol palokunnantalo kurkjovellakkii ja siihnä .
KK: no , sillo siel lapsuu , ve aikana ni siel sit sillo eijj ‿olt palokunnan taloloita eikä miteä .
KK: sin kokkouvuttii voa , pyhäpäivinä suurie talloi miss ‿ol suuret ku siell ‿ol sellane muot ‿et siin ‿ol kaks tuppoa vastakkai ja porstuu siin välissä ja , porstuu peräs kammar .
KK: sit toine tupa ol vielä suurempi ku toine ni ‿otta siinä , mahtu paljo väkkii ni se aina siit kysyttii ja sit siinä , pietti ne , tanssit sitte siin ‿ei huolint rahhoa kovota kelteä muuta ku , soittajaki sellaset pienet tanssit , soitut , soitti ilmaseksie mut siitte , jos kons nii ku öitsit oikei piettii ja koko yön soitti ni sit se vähä otti muutamam markan .
KK: no , sehä siel ‿ol suuressa muojissa nii jotta .
KK: no , sitä nyt pyrittii ja kell ‿ol ne omat tunnetut , ehä sin tuntemattomii laskeniet ketkä seurusteltii kenneŋki kansa ni .
KK: no ne mäntii sinne , mutta , sitä sellasii loruloita siinä luettii niile tyttölöil .
KK: no muistaha mie vähä niitä mutta .
KK: kyllähä mie .
KK: nii , se sanottii ot hyvä ilta likkoi pesseä kun om peästy näiŋ kauniihe kesseä , kesän s tuota tuosta talve suuresta kurjuutesta , tytöt sitä alko jo nauroa siellä ja , se alko jo soppeutuu ja .
KK: no siitte , siihe lisättii ni jotta , mite niitä nyt ol ko ei muista oikei heitä enneä lattoi niiŋ ku enne nuorena ollessa .
KK: ni et an laskekoa , aittoa ni jotta teällä , vilu urkkii eikä ole turkkii , nii jotta .
KK: koputettii siihe jot kuulkoaha tytöŋ köykyt teäl ‿oisiit kyrpeä suuret röykyt .
KK: no .
KK: no ko sie hyväst laset nii .
KK: olha niitä enne muisti ni ‿et ei ne yhessä yössä loppunietkoa huolint yksii loruloita , loruta mutta , ku siin ‿on niim pitkät ajat nii jot enneŋko kesekasvusena ollessa käihä siel sakissa mieki ja , siellä kuulit ko yks , luki miŋkä osas toine luki mikält sen osas ja , mie oli sellane hyvämuistine ni , miule jos mie kuulin ni ‿otta mite toine luk ni mie toise ker osasin , lukkii ne luvuti , ni .
KK: no , sitä monela tavala .
KK: sielä , käi silläi viisii nii jotta enne miun , kesekasvusena ollessain ni , tapahtu sil viisii nii jotta vanhemat sannoit meijäŋkii sukulaisiss ‿ol , sanottii , ni ‿ot siel ‿on siul morsei .
KK: ja , siitte , ei mitteä ku se ol jokkuu sellane kylässä puhe , mieheks otettii ja mäntii kahtomoa poika eijj ‿olt tuntentkoa tyttöi .
KK: ja ku mäntii talloi ni , tyttö kuto kaŋkasta ja oikei riski tyttö ol mutta , ei poika viitsint sev vertoa et ois mänt kahtomoa ot miŋkälaine noama o sillä ni ‿ot milläne se o .
KK: ja istuttii siinä ja sattupa onni , jot katkes syrjältä peä ja tytö pit tulla kaŋkoan takkoa ja syrjältä panemoa peätä ja jo nähtii tytöltä noama ja , sillo ko sulhane polki puhemiehe jalalle ja kysy , ni jot hyö on sitä varroa ni ‿ot täl pojalle jos , morseinta , teijjä tuttyo .
KK: no , tytö ni , vanhemmat antoit luvan siihe ja kauppa tehtii siinä että he , ens pyhänä vietii sinne sulhaseŋ kottii ja , käytii pappilassa ja .
KK: mite
KK: yhössä käytii siitte pappilassa se käytii lauvvantaina , pappilas tahekka sit jos vietii sulhase kottii ni käytii siit moantaina , pappilassa ja piettii sielä kihlajaiset ja poltettii tupakkoa , sulhane ol ostant sinne ja sin mäntii .
KK: no sormus ostettii siihe ja , ostettii silkkihuivi .
KK: ja , siitte , siintä peästyy ni , siitte ne aina tultii uuvvemmakse ja uuvvemmakse ja tytöt ja pojat joha ne vähä tutusteleitii ja , siit kevväisie aikoa se ol muotina sielä nii jotta , siit se jo tuos peäsijäise aikana ni siit ol jo kymmenii pariloita ku , kirkos kuuloitettii jot sit käytii .
KK: ja se olki muotina nii jotta , se kevväilä , naitii , jotta se ol siit jo juhanukseks peästyy siit se olki jo nii ku vähä myöhästä mutta , se ol voa , tuom peäsijäisen ja juhanuksev välillä , sillo piettii siitte , tytöŋ koton piettii läksijäist ja pojaŋ koton .
KK: a siihe pyytettii sukulaisti ja ystävät ja , siitte , morseinta mäntii ottomoa siihe , semmoset nuoret riskit pojat ja siitte .
KK: kossoimiehet ne oltii , siin , ja vanhoi ukkoloita toas sulhase setät ja , enot ja , muut sellaset vietii kossoimieheks ni ‿otta , mitä suuremp talo ol ni sitä enemmän ol niitä kossoimiehii .
KK: no siitte toas ku lähettii sielt morseime kotonta ni sieltä vietii siitte , toas sukulaiset ja , seuralaiset mitä ol , noapuri tyttölöitä ja poikii ja ne lähettii nuotiehe ja siitte , lauvvantakiltana usijaste ne alkoit ne sulhaseŋ kotona ne heät .
KK: sinne tultii siitte sulhase kottii ja , siit siellä ol vanhoa aikoa ni siitte sellane perree mies ottamas vastoa sulhasii , ja , siitte kossoimiehenä ol toine , siit sellane hyväsuine mies siit se ku kyseli niiltä nii jotta no mi mist nämä vieroat , olloa kotosi .
KK: no se osas vastata jot nämä o sieltä ja sieltä , ne o kotosi .
KK: no , oŋk näil mitä merkkii vielä .
KK: no , siinä nii jotta , sanottii jot se on sellane , läspeä kukka , päine ja , ves ‿ol leikant hännä poikki , siltä .
KK: ja , sitä siit toine ku hyväst kysy ni toine siit sem paremi vastas ja se ku kotva hoastatti siit se sano , no mäŋkeä pöyteä .
KK: siit vanhi kossoimies män iessä ja siitte sulhasväk toine ympär pöyvvä tehtii , suures salissa kun ‿oltii ni , pitkät pöyvvät siihe sulhasväki kokkoutu siit pöyvvä ympärille ja siihe tuotii siitte kahvii ensimäisekse ja , tarjottiipa viinoa ja , siit varustettii tahe joha ne ol ruuvvat valmiet sit pantii ruoka pöyteä syötii , sit ruvettii tanssimoa ja soittamoa , ja , ne kestiit kolmatta päiveä .
KK: no , se tanssittii sen ajan , polkkoa ja valssii ja .
KK: no , morseime tanssi ol siitte , jo ku se lauvvantain alotettii ne tanssittii siinä ja morseimen , tanssittamine ni , se ol siitte lopukse ku ne moantain vast lopetettii , ni siit tanssitettii morseinta ja siitte , vielä pantii siihe morseimelle vähär rahhoa siihe kerättii , sillä viisii ja siinä häissä kerättii rahhoa kaikella viisii siihe , jusanottii juotii kertoa , siihe pantii .
KK: ympärsie lasit ja , pirtuu ja , mitä juomoa ken ‿ol ostantu ne te tehtii norrii , siinä , tahe sellasta tottii ja , sit lautane tuotii pöyvvälle ja , siihe , pan omal meärälleä keltä milläne raha jous , rikkoat pantii suuremmar raha sihe ja köyhemmät pantii vähemmä .
KK: siitte , viel oamusilla moantakoamuna ni siit sanottii et pitteä tehä , morseimel vokki .
KK: keräteä nyt , rahhoa tässä , sulhasilta ja heäkansalta ja , siihe tuotii niinikkeä vielä viinoa ja , siihe pantii ken , miŋkiv verta pan jotta sev verta kerättii jot soatii se vokkiraha ja viel vähä paremiŋki .
KK: naiset kerättii siitte nii jotta , ku morseimelle pit ostoa neitti .
KK: nykysin ‿ei sitä neittii enneä pietä .
KK: se ol sellane , kuvottu , silkkirihmasta sellane verkko , ja se laitettii peähä ja sit se ol ostettu sellane kallis samettine nauha se pantii sit sev verko peäle ja teältä ympärsie .
KK: no hautajaisti , se ku kuol ni vainoaja pantii lauvvalle ja , se vietii riihie , tahe johoŋki sellasie yksinäisie suojoa , ja siitte kuhtuttii , käytii pappilassa ja hauvvakaivajassa ja hauvvakaivaja kaivo hauvvan ja , papil käytii sanomassa jotta millo ne hauvvatoa niitä hauvvattii siitte , kesäsie aikoa , kaks kertoa se ol niiŋ ku laillista , keskviikkona ja joka suntaina , se hautavuspäivä mutta jos pyys papit sinne ni hauvvattii vaik minä päivänä , kuumana aikana ni , mitä välemmin tul voa , laitettuu ne pijot jotta , ne kuhtuttii , sukulaiset ja tuttavat , missä niitä asu .
KK: pestii .
KK: no , ku sielä kuka ol sellane , miekii olem pest monta .
KK: nii jotta riisuttii siltä voattiet poisi , ja pantii varustettii sit puhtoat voattiet .
KK: se pestii saippuvaŋ kansa ja , semmosiin vamppuloiheŋ kansa jot se viel miuleki sanottii aina ni ‿jot pitteä pessä puhtoaks sev varpoavvälit ja sormhoarat ja kaik pitteä pessä puhtoaks jot sano .
KK: se ei tule koarittammoa nii et hänet huonost pestii ni ‿ot se o sen ajan höpsyyttä .
KK: ja mieki pesin , noapurin , isännän , ensimäiseks ja , nyt teällä ollessaki ni toas ol yks noapuri isäntä kuol tuolta ni , teäl ‿ei kukkoa lähtent sitä pesemeä ni , sanottii kylhä kuntsi ukko pessyö siit mie ol mäni pesemeä mie pesij ja , siitte laitettii nutut peäle .
KK: puha puhtoat alusvoattiet pantii peäle , ensittäi .
KK: sit pantii sukat jalkoa , ja sitte pantii , puhtoati pyhävoattiet , parraimat voattiet tavotettii panna siitte housut , liinahousuloihe tahe niihe alushousuloihem peäle ja , liivi paijjam peäle , ja paltto peäle , kintoat kättie , ja hattu peähä .
KK: jot se oikei varustettii sellane , kuolupuku nii jotta sitä ei pantu likasii eikä vanhoi ne pantii , hyvät parraimat vainoav voattiet pantii siit kuoltuu peähä ja , usijast se kuolhattu ja kuolsukat ja kuolkintoat ne ol varustettu et ne ol monta vuotta ni et niit ‿ei käytetty misseä jot ne on , kuolu , puku .
KK: ja , siitte , sillo ei viety talvisie aikoa ensiŋkeä ja eikä monta kesäläkkeä viety ennempeä sinne , hautausmoale se .
KK: no hautajaist piettii vainoaja .
KK: no vainoajal tehtii kirstu enne eijj ‿olt sielä karjalassa , tehtoan tekemii kirstuloita siel ‿ol yhet sellaset kirstumestarit mitkä pyyvvettii tekemeä kirstu ja se koton tehtii , ja sepät takkoit naulat ku , miun nuorempana olles ni eijj ‿olt puotiloissa vanuŋknauloikoa .
KK: ne ol niitä kylän , ukkoloita sellasii jos vanha mies kuol ni ne vanhat ukot sit pyytettii kirstu tekkuo sellast mitkä kykeniit tekemeä mitkä oltii nikkari , arvosii miehii .
KK: ja .
KK: sit se pantii se ol siihe ast lauvvalla ku sai , se kirstu valmieks sit pantii kirstuu .
KK: ja , sit ku lähettii hautoa .
KK: no ne mustaks moalattii vanholle , ja siitte nuoremmille tyttölöile , ni sit moalattii valkiiks .
KK: no ne tavalloa havupuusta , sattu petäjästä , jot niitä kirstul lautoi jos vanhatki , oltii jo ni ‿ot heikos tilassa ni ne jo sahhoitettii , jo ennepeä jot ne ol kuivat ne otim mieki toim meijjä äitile , jo tuppoa kuivamoa ot ne oltii monta kuukautta tuol tuva orsilla , tuvas ol sellast orret ja niihe orsiloihe peäl et ne oltii kuivat ni ‿ot ne sai höylätä , siliäkse , ja sit moalattii mustaks , ja , toveŋki nuoremmille ni sit neät moalattii valkiiks .
KK: no .
KK: kenne ol nii otta otettii valkijoa voatetta ja , höylälastuu pantii sinne ja se sisästä päi , vuorattii valkiila voattiela , ja siitte muutamille , vuorattii sellasel mustalla villakaŋkoala ulkuupäiki ni ‿ot jos ‿ol nii ku kesäsie aikoa kiire jott ‿eijj ‿olt aikoa moalata eikä muuta ni , sit tehtii hyviŋ kiiriest voa , se sisus sellasta voa höyleämättömist lauvvost ja sit sisästä päi ku valkiil voattiel ja ulkuupäi hyväl villakaŋkoala , sieltä nii jotta sit se sie , sisäst vältti rostompki .
KK: no ei meijjä tienois pantu mitteä sielä , ei sellasta .
KK: no niistä mie en tietänty , virskirjoikoa että , oisko .
KK: se ol muotina ni jotta ku ol riihel , riihie vietii ku se kuol ni , sit pantii virskirja tahe testamentti ryntäihe peäle mutta , ei sitä hautoa viety , sielä .
KK: no ruumista käytii kahtomas sukulaistki tultii monet ja mäntii sin riihie aina .
KK: sit suntakoamuna ku lähettii , viemeä ni siitte , yksi , isäntä ajo siin ruumiin iessä ja .
KK: sitte ko lähettii , hautoa viemeä , suntakoamuna tahekka olpa se vaikka , arkoamunaki ni , yks isäntä , varustettii ajamoa ettie , ja siitte , jos se ol talo , poika tahekka , jokkuu lähheine , voa usijast se poika , soatto isseäsen ja jos se , poika kuol ieltä päi ni isä siit vei hautoa poikoasen .
KK: ja sitte , lähheisemmät sukulaiset aina sem mukkoa , ajjoit siitte sen , vainoajaj jälestä , jos ol vainoajav veljet tahekka , ol poikii siinä ja settii ja , ni ne ajjoit sen , sitä mukkoa siitte perässä ku siitte muu noapuri , mitkä ei olliet sukulaista ne sit ajjoit sekasi sielä ken , mihi vällii joutu , ja , siitte sielä ko hauta kaivettu ni siitte , papit astuit iessä ja lukkar laulo ja , se kannettii sinne , hautoa ja laskettii sinne .
KK: no , siihe ol kantajat varustettu ne ol lähheisemmät sukulaiset , jos ol poikii ni omat pojat kantoiti , hauvvan , hautoa isseäsen , tahe jos eijj ‿olt poikii ni siitte varustettii , mitä ol lähheisempii sukulaisii ja ystävii sil vainoala ni sit ne kantoit , hautoa mieki olim moonta vainoata kantamassa , hautoa .
KK: siell ‿ol ensittäi , sellaset puusta tiehty sellaset poarit kannettii niil poariloil , mut nyt ei enneä poariloil kannettu se kannettii niil remellöil ja niil remellöil laskettii sit hautoa , se , ja pappi siunas sen hauvvan ja siitte , vielä , viskattii multoa , aina mitkä kantoit sen hautoa ni ne viskattii ensimäiseks keälleä kolm kertoa multoa ja .
KK: siitte hautajaissoattoväki kaikki mäntii ja , sanottii keppiitä keppeiks mulliks niitä mitä se keäl viskattii siihe .
KK: ja , siitte ku sai hauta katettuu ni siitte laulettii vielä siinä , virskirjav virsii .
KK: no se katettii kaikki ne , ensittäi kattoit ne , kantajat , ja siitte , vähä aikoa ko ne mättiit siit toine tul ja anna miul lappii mie mätän ja siihe ja .
KK: siitte sieltä , kuka halus , mätteä sitä ni se katettii ja siitte tehtii peŋkki nii ku nykyjeäki siihe , komija ja siihe sit seppeliellasku tul .
KK: siihe siit laskettii seppeliet siihe katetun hauvva peäle .
KK: ja siit hautajais , joukko siit laulo vielä muutaman , virren , virskirjav virsistä .
KK: sen , pitune , sit mäntii sinne , vainoajan , kottii .
KK: ne , kansa , kun , suntaina tapahtu se hautoamine ni siitte vielä pyytettii moantakoamuna nii jot , piteä tulla kaikkiin ni , vielä oltii sukulaistki siinä yötä ja syötii moantaina murkina ja sit , lopetettii se .
KK: no eihä sielä , muuta .
KK: joskus ol nii jot naiset lauloit sielä ja .
KK: no , se ol nyt sellast suru , niitä hautajaisii sanottiiki surujuhlikse , ne oltii .
KK: siel mie eŋ käynt millokoa mut se ol puhetta kuulin nii jotta .
KK: oli kurkjuol ol nyt jo viimekshä ol venäi kirkko kaks kirkkuuki oltii nii lähekkäi jotta ol nuoi sata metrii vällii , niilä siel ‿ol vennäiŋ kirkko siel ‿ol paljo niitä , venäläisii sanottii miks niitä nyt sanotoakoa , reikalaiskatonilaiseksha niitä sanotoa enne sanottii venäläisiks .
KK: enne ol hiitola pitäjässä vennäiŋ kirkko mutta , se ol sellases paikassa nii jotta siintä palo , miu muistiaikanai kolm kirkkuu .
KK: jotta tuo , ku tul ukoilma ni se , ol sellases sähköses kohtoa ni ‿ot se löi siihe , ja se , sytty kirkko tulel eikä sil keretty sammuttajat eikä mitkeä se , palo ku puukirkko ol , ni se palo muutamas tunnissa .
KK: siitte jo viimisel kolm kirkkuu palo ni sanottii nyt ei tehä hiitoloa enneä , kirkkuu nyt tehheä kurjuole ja sit rakennettii kurjuole , vennäi kirkko .
KK: no sitä vähäsen nyti .
KK: jos kuka , jakso haŋkkii ni se ost voattiej ja tietti reätälillä ja , köyhemmät eihä ne soaniet ne pantii kuiteki mitä ol koton parraimmam puvun aina , sellasii surujuhlii peäle ja mustam puvun .
KK: no , ol siel joskus sil viisii käi meijjä noapurissaki nii jot isä kuol siintä ja , siitte ol aikamiespoika ja poika siitte , tuumas nii jotta , heä pitteä heät kansa ja , män etsimeä löys morseimen ja siitte piettii molemati .
KK: se ei niiv vällei siitte joutunt se morsei sielt ku sitä kolm kertoa pit kuuloittoa ja siit vast vihittii ni , se ol .
KK: sit vietii poarhuoniehe se , vainoa kottuu pois ja , siitte tuotii morsei kottii ja , sielä piettii kihlajaisti .
KK: ja , siitte , ku se joutu morsei sieltä kotontoasen ni , siitte , tuotii sinne ja mäntii hautuumoale , vaikka se vainoa ol sielä ni se siitte , pappi tul hauvval ja siunas sen hauvvan ja , se piettii ensi niiŋ ku , hautajaisti , sellast surujuhlat siinä ja , sit ne ku lopetettii ni sit käytii pitämeä , morsei , käytii hakemas morsei ja siitte piettii , ne heät .
KK: nii samal kertoa .
KK: ni , heäjuhlat ne oltii su ilojuhlat sitte .
KK: nii niitä pelättii ja niitä kummituksii niitä kuultii niit ‿ol siel sekä teäl .
KK: ja , siel ‿ol yks , mäki sellane nii jotta siinä , hoastettii jotta , siihe on varmast hauvvattu jokkuu tyttö teht lapsej ja hauvvattu ni ‿ot siiŋ kulu sellane nii ku lapse itku .
KK: ja siihe yö aikana ni , ei mon hirvint , kulkii sitä tietä ensikeä se jos käi siel kirkol tahe missä siellä ni , se päivä aikana män , sivu siintä nii jotta yölä , siel laps itkyö siel meässä .
KK: kyl mie sen , muistan , viel sen , meän .
KK: se ol , tuhiskomäk .
KK: tuhiskomäk .
KK: jotta , heä ni ‿ot heä pan hevosem puuhu kii heä ajo sieltä tiel laitoa ja , hänem pitteä ottoa selvä siintä nii jotta , oŋk siel mitä , luontuu mahtavampoa , vai mikä siel narajoa .
KK: ja , ne oksat haŋkasiit nuoi ni , toisijoase ku tuuli , käi ni se haŋkas toisijoa ja niiss ‿ol kuluntu , kuor pois ja ne ol pihkast ja se ku haŋkas ni se ol niiŋ ku viululla soitettas nii jotta se toine oksa ku haŋkas sitä toista ni , se nauku sil viisii niiŋ ku ois laps itkenty .
KK: ja heä män sinne puuhu ja heä katkas toise oksa poikki nii jotta , sannuo tämä lapse itku loppuu tähä .
KK: ja sem peräst ei kuulunt siin meässä kenkeä lapse itkuu ja siitte mäntii , usijampki siihe ja sannoit et lähe nyt näyttämeä , et mis ne puut oltii ja , näytettii ja sit , kaik näkkiit nii jotta no ehä siinä ihmettä mitä olt eijj ‿olt muuta ku kaksi , oksoa haŋkasiit toisijoa vastoakkai ja se anto sellasen , eänen niiŋ ku ois laps itkenty , ja .
KK: siit sielä ol se ol miun , aikanai täst ‿ei ole nyt , jokkuu kymmenise vuotta aikoa ni yhest talosta , kuol emäntä .
KK: ja se säikäht sitä kauhiaŋ kovaste , ja ne tultii kumpanekkii niiŋ ku vähä hullukse , se , ja sitä nii jotta se piru viskas sitä , siintä pois ja siit hyö käytii makkoamoa ni aina hyö kuultii jot nyt tul kummitus , nyt siihe tul ja .
KK: mieki olin ni ‿ot ku mie en uskont ni ‿ot kummitusta on olemassakoa et miu pitteä lähtii utelijaisuuves ku se mies ol miu parraimpii ystävii ni ‿ot mie lähen , sinne , ni ‿ot miu pitteä soaha selvä siin jot , oŋk siin kummitusta tahe on jokkuu sellane luonolline , asija mitä pieteä kummituksena .
KK: ja sit mie se ol etteäl meiltä siint ‿ol parkyment kilometrii matkoa ni , en soant vaste tehnie sitä reissuu ja mänt sitä kummitusta kuuntelemmoa ni .
KK: sit tul mustilaist meil mie kysy mist työ tuletta ni hyö sano hyö moariivoarast tulluot mie , no vieläks lätis piru käyp .
KK: sano ei se piru laitettii pois sieltä ei lätis enneä uo mitteä pirruu .
KK: no , em mie siit mitä mänt sin kuuntelemoa miulta se jäi siit näkemättä ja kuulematta ni et , milläne se ol se kummitus , mutta se isäntä hoasto miul perästä päiki mie kysy hänelt jot , no olik siin totta vai ol se sellasta lorruu ni , sano sitä ei usko kenkeä mut sano se justijoa käi yhe kuukauve joka yö , siinä .
KK: mutta , mie en uskont eŋkä olt oikei uskovinnaiŋ ku mie eŋ kuult eŋkä näht millokoa kummitusta .
KK: no yölä kuulu aina ni jot se käi ja se ropisutti , kons mittäi kohtoa ja ne pelkäs sitä , kauhijaste ja , mäntii rovastilleki sanomoa ni ‿ot meijjä setä käyp joka yö kotona .
KK: ja rovast viel siint ‿ol suuttunt ni ‿ot sano sellasta ei pie tulla miul hoastamoa mie miŋkä poan hautoa ni sano se ei kottii tule sano se on jokkuu muu , semmone rotta tahe mikä tahto , pitteä sielä , sellasta ilkoa sano vainoaja ei tule sano mie ku seŋ kerra hautoan ni se ei kottii tule .
KK: ja se loppu viimisellä se , ni ‿ot ei se enneä sielä kolajant ja kyllyysi , sitä ni ‿ott ‿eijj ‿olt mu , mitteä muuta ku ol jokkuu sellane rotta tahe jokkuu semmone , mesäelävä siellä käi kaikellaisii , kärppii ja hillerlöitä ja jos jottai ni jotta , se on ‿olt jokkuu sellane muu , mesäelävä , eikä se ukko sielä käynt vaikka hyö pelättii ja luultii ni ‿ot se on totellisest heijjä setä käyp kuolliena kotona .
KK: nii jot siellä , jokkuu tapettii , ja , se tappaja sen , peitti multoa , ja , se , hävis voa se mies ni et sitä ei löyvvetty misteä .
KK: ja heä pyys siihe , sais kammarii sanottii yks suoja on tyhjä mutta , siinä , ei kukkoa soa moata .
KK: no , mut heä ol kuultki sen ja heä utelijaisuuvessoa män siihe , jot häne pitteä soaha selvä nii jot mite se on ja .
KK: nukkuntkoa siinä ku heä utelijaisuuvessoa män siihe ni , sano ketä työ oletta sano mie olem partur .
KK: no , mitäs työ tahtositta , sano no mie ajasim partoa , no , missäs työ asutta , sano mie olen tämän sillan alla ja , sano miut murhattii täs talossa ja , miu ni , ruumiiŋ kätkettii tän sillan alle , ja nyt mie en soa rauhoa yölä eŋkä päivällä ku heä ol siunoamato , kätketty sinne , sillan alle ni heä pyyt , nii jotta hänel luuse , korjattas sieltä perettäs pois ja vietäs siunoamoa , moaha .
KK: ja siit hävis , siitä .
KK: ja oamusilla kysyttii jot no mite työ saitta moata hyväst hyväst eijj ‿olt siel miteä kummitusta ja , män virkamiehiin , luoks nimismiehel luokse ja , sano ni jot nyt piteä lähti tarkastammoa se nii jot löytyykö sieltä , ihmiser ruumista että heä näk sellasen hoahmun ni ‿et se tul häne etehies .
KK: ja nimismies otti polissi siihe ja män ja , otettii silta auk ja kahottii ja sielt löyvvettii vainoajal luut sielt silla alta .
KK: ne otettii ja vieti siunattuu moaha , siitte ja siit ruvettii siint tutkimoa nii jotta ken se on oltu , ni ‿ot se ol jokkuu partur tultu , amerikasta ja sillä ol rahhoa , ja se kum män siihe ni se , keskiiveri isäntä tappo sen ja otti rahat ja sitä ei tietänt kukkoa arvellakkoa ku luultii jot se on amerikassa se .
KK: ja sitä oikei hoastettii tosasijana nii jotta , se ois olt sil viisii .
KK: jotta , ol poikii ja tyttölöitä ja sielä hoastettii , kuka pelkeä kuka ei pelkeä .
KK: ja heä ku otti ne peäluut kainalohhie ja läks niihe kansa ni , heä , jähmetty sellaseks et heä ei peäst siint paikaltoa mihikeä .
KK: ja heä ku viskas ne luuti kainalostoa pois ni , heä tointu siintä , ja , heä rupes peäsemeä niiŋ ku liikkiehe mutta heä tuumas et ei rahat jeävät soamatta heä män ja otti peäluut toas kainalohhie ja , rahat pitteä soaha pois .
KK: jot olik se sit totta tahekka ei mut sellasta hoastettii , ni otta , jot sil viisii se tapahtu .
KK: jotta , kun , män pappi män , niinikkeä yhtie talluo ja , pyrki yöks siihe ja , heä makas toises kammarissa ja heä kuul nii jotta , toises kammarissa synty laps .
KK: ja oamusilla , heä kun heräs sieltä ja män tuvam puolelle ja sano , oŋk se tott nii mie , mie harppasi siintä .
KK: ni toine haltija sano kuus vuotta .
KK: ja , mihi se pannoa kuulemoa , kuolemoa , milläsel surmal se pannoa kuolemoa , ni se toine haltija sano et se pannoa kaivuu kuolemoa .
KK: sanottii totta se oŋ kyllä , jotta , no kastetoaks se .
KK: no , ku sais papin sano pappi on tässä , sano varustakkoa kummit heä seŋ kastoa , ja siitte sano nii jotta heä näki sen jot kaks haltijoa tul ja sano sel lapse ijäks meärättii kus vuotta , ja kaivuo kuolemoa .
KK: ni sano nyt pitäkeä se kuus vuotta ja eteŋki se kuuvveis vuos niin tarkalle ni ‿otta se ei ensikeä kaivuo kuole .
KK: ja , heä piti sen niin tarkallie , sen , jotta ku alko tulla se kuus vuotta siintä täytie ni heä män siihe talluo ja poika terve poika lattiila leikki siinä ja , ja heä sano et heä on nyt se pappi mikä kasto tuon , lapsen , ja , no että se viel elleä .
KK: no , terve lapsi ja se leikkii tuos tuvassa ja siihe laitettii papile , ruokoa ja juomoa ja , sitä ja , poika hävijeä siintä tuvasta jotta , ku sit ‿ei tiijjetty varroikoa ku kaivo kans pantii hyvä kans ja kaivo lukkuo ain et siiŋ ko otettii vettä ni , siintä peästyy pantii aina kaivo lukkuo .
KK: ja mihis se poika sai siintä käyvveä ehtimeä ni , poika ol siiŋ kaivoŋ kannella , selälleä kuolliena .
KK: jot se ei elänt yhteä tuntii pitempeä ku se el seŋ kuus vuotta ni se kuoli siinä ku se ol meärätty häne ikeäse ne kuus vuotta ja kaivuo kuolemoa ni heä jos ei peäst puttuumoa sinne vettie ni se kuol siihe kaivo kannelle .
KK: ja , sitä hoasto miul oikei sellane mies nii jot se ois pitänt olla niiŋ ku iha tostappaus , jot se eijj ‿olt mikkeä sellane loru .
KK: em mie kuultu , nii ol se sellasta nii jotta , isänä ni , kuoltuu ni , kuoli siitte elläimii kaikelaisii , ja , siitte , ol sellasii tietäjii nii jotta ykski isäntä ku kuol ni siintä kuol hevosii ja lehmii ja , kaikkii ni se tietäjä sano ni ‿otta työ että panniet vainoajal keŋkii ni sano jalkoa ni sano se nyt , velkoi niitä , jot sano , viekeä keŋkätarpiet ja hauvvatkoa siihe hauvvam peäle siihe multoa , ni , teilt loppuu kuolema , elläimiiŋ kuolemine .
KK: nii se lo kuolemine loppu siihe .
KK: niit ‿ol kakski tappausta , jott ‿ol sellane vanhapiika , ja , se ol pantu lauvvalle ja riihie kylmeä riihie ja pojat mäntii sinne korttii pelloamoa ja , enne eijj ‿olt lamppuloitakoa ni , sille pantii , puusta kiskottu päre , suuhu ja sanottii jotta pie vappu valkijoa ja , se ol päre hampaissoa ja se palo siinä ja ku loppu ni , pantii toine päre ja , se seiso mutta , se lämpis ku siel sitä päretulta piettii ni se lämpis ja hiukos ja , se koatu sel lauvvaŋ kansa siihe , ja , kortipelloajat säikähtii ja , ulos , siintä karkuu nii jotta .
KK: ja , tuumiit pojat keskeneä ni ‿ot ko hyö näkkiit sen nii jotta sillä , pirut syötii sen lihat siltä pois ja yks käi siihe nii jotta siihe nahka sisseä nii jot heä kannattoa ihtiese hautoa .
KK: ni hyö toisena yönä , kuumentiit tinnoa ja , vietii ja koatoit sen vainoajam peälakkie , siihe ja sannoit se sillol läks sieltä sano mie ole viis kertoa vihilä käynt ja kuus kertoa ihtijäin olen hautoa kannattant eikä tällästa ihmettä ole käynt ni ‿ot peälak poltettii .
KK: ja , no , se loppu siitte , siihe jot siihe ei jeänt ku tyhjä nahka , nii jot luut ja hävis siintä pois .
KK: olik heä siit sekkeä totta tahekka ol sellane , lorutappaus .
KK: nii .
KK: ol sellane jokkuu puistaja , niin ku ennev vanhoa ol oikei köyhät ni , köyhät käytii kerreämässä , leipeä ja meile ol se vanha mummo yötä ja se istu meijjä uuni peälä ja , laulo sitä ra mija piijja virttä mutta , mie nyt ‿em muista siintä sitä virttä mite se oikei alko muuta ku , se ol , voa nii jotta , jotta heä läks kottii pyhiks mänemeä ja , ol uuvvet keŋkät jalassa ja leivät kainalos ni heä laski ne , leiväti , jalkoise alle ja , jottei uuvvet keŋkät likkautunniet ja jalat tarttu siihe moaha kiini , ja , siitte , ku mie ‿m muista mite se nyt olkoa ku , heä siit s sano nii jotta se siinä ni ‿otta ku , jalat tarttu siihe moaha kii ja , heä ei peäst siint mihikeä ni ‿ot nyt helvetti allain hyllyy siin ‿ol sellane värssy mut ku mie ‿m muista sitä oikei mite se ol siin virressä , se nii jotta , se , kuol siihe , jalat tarttu kii siihe moaha nii jot nyt helvetti allain hyllyy .
KK: se , ol se mummo laulo miul sitä mut mie en sitä jaksa muistoa iha sil viisii ku se mummo muisti , sen .
KK: no .
KK: mie en sellasta hiihtäjeä kuultu mutta se ol juhanuksen , oattoiltana , pojat oltii , suuri joukko niitä sellasel ahola , muistan sen ja , se , sieltä tul sellane naiseläjä .
KK: no se ol vähä erinäisellä , näises puvussa , ja , hyö kyssyit mist sie tulet , siltä naiselt ni sano mie tulem pappilast päivätyöltä .
KK: ja siinä ol paljo niitä miehii ja kukkoa ei tuntent jot ken se ol se nais eikä siinä keskusteltu sen ‿enempeä mitteä , ni sitä pelätti kaikki sitä ahhuuki vähä nii jotta , siiŋ ku nähtii sellane kummitus , siinä jot sellane , nuor nais , kulkeva erinäises puvussa , ni jotta se eijj ‿olt sem paikkakunnan ihmisii eikä sitä nähty , oamusil enneä misseä muuta ku nähtii se yölä , siint sivu siint poikasakista , män voa .
KK: jotta ol yks mies ol , talossa kolme vuotta reŋkinä .
KK: ja , heä , ku män ni tul ukko vastoa sano anna miule yks äyrijäine ni sano mie annan siul sellaset korttilehet jot sie vaik kenne kans käyt korttii pelloamoa ni sie ain voitat .
KK: no , hyö anto heä anto leiväj ja toine anto .
KK: ja , siitte , männyö ni tulluo toine ukko vastoa sano anna miul yks äyrijäine ni sano , mie annan siul sellasem myllyn nii jotta sie ku sanot nii jotta siu pitteä sitä tehä ni , se jauhoa , vaikka sano ni ‿otta , jauha mylly , suoloa ni se jauhoa ja , heä , toas vaihto .
KK: ja , sit tul kolmais ukko sano ni ‿ot anna miule tuo äyrijäine ni mie anna sellase pöytäliinan siule nii jotta , se ku pannoa pöyvvälle ni sie jos vaik mitä ajattelet siinä ni , sillo , sitä ruokoa tuuvvoa ilmestyy pöyteä .
KK: ja , se , mill ‿ol ne korttilehet ni heä män siihe .
KK: soarie kalloa keittämeä ni se alko , se olki piru miŋkä kans heä pelas korttii ja mikä hävis siinä ja .
KK: sano sie et anna miul misseä rauhoa irvistel hampaitoase sil .
KK: toine ni ot vuotaha sie mie soan teäŋ kallaiŋ kypseks ni mie lähem matkahei ja , heä viskas ku sai kuumaks ni , heä viskas sille pirulle seŋ kuumaŋ kalan , silmil ja sano että kas nii .
KK: ja , ihte venniehe ja läks tiehie ja .
KK: heä ku män kotihiese ni häne , suojahie ol kirjotettu seinii jot kas nii .
KK: jotta , sano käyvveä nyt korttisille .
KK: no , hyö käytii , korttisille siinä , ja , mies ol lukkeintu tahe ruvent tervakauppijoaks .
KK: ja , se piru hävijeä aina siin kortissa ja rupijoa siinä jo irvistelemeä hampaitoase mies sano , elä nyt suutu miulla on tuol kolm pottuu viinoa ni , ryypäteä sitä .
KK: no .
KK: hänel ‿ol kolm tynnyrii tervoa heä anto sille , yhen tynnyri se piru ryyppäs sen , tynnyrin tervoa yhel heŋkälmyksel .
KK: ja , vähä aikoa pelatoa ja , piru ain hävijeä siinä ja siit ‿ei ole enneä pirul rahhoa mitä se pannoa sihe , kiistaks .
KK: ja , heä no , pannoa ihmisii sielut ku heä siit sano et heä om piru .
KK: ja toas pelatoa siinä ja , toas sannuo piru ni ‿ot kiele kantoa rupes ihav vähäseŋ kutkuttammoa nii ku sais toiser ryypyn ja .
KK: heä anto kolmane tynnyri tervoa sil ja se ryyppäs ja piru tul humaloa , siintä .
KK: ja , pelatoa siinä ja , pirul ko eijj ‿olt enneä rahhoa ni pantii ihmisii sielut pelattii niitä ja heä , voitti kolme tuhatta sieluu pirulta helvetist pois .
KK: ja heä läks taivoahe mänemeä sanottii , ken sie uot sano mie uon sellane mies ni ot mie uon ikkäin kortipelloamisela , elättänt ihtijäin otetoaks tänne sellasta miestä .
KK: no , ei , tän sellasta miestä kelpoa .
KK: no .
KK: heä män helveti portille ja sano nii jotta , otetoaks tän sellasta miestä et mie uoŋ kolm tuhatta sieluu , lunastantu korttipelilä , teält helvetistä pois eihä sellane mies tän kelpoa nii jotta , heä män taivoa portille ja toas sano uuvvestoa ‿t no kelpoapiks tän sellane mies jot mikä oŋ kolmtuhatta sieluu , lunastant helvetist pois .
KK: siitte .
KK: ei , ni et ei sitäkeä oteta tän .
KK: no otetoakos ne sielut hänel ‿ol se laukku , sanottii jot heä ku sano ‿t ah ah aukkusein jos mie oisin tuos omas laukussain ja , heä ojenti sillä laukula ne sinne ja sano ah ah aukkusein jos mie oisi omas laukussain .
KK: sillo heä peäs sihe laukkuu ja peäs taivoahe ja .
KK: sem pittuus ol se .
KK: lusti .
KK: em muista sitä kuka sen alotti sen mutta sitä hoastettii jot se o piru koasku .
KK: nii jotta sitä .
KK: mie oli pienenä poikana olles ni sitä kerrottii ja mie miŋkä pienenä kuuli ni ne , melkei jeätii miule mielie , niitä paljo o sellasii nii jotta , niitä muistat jos ‿ei iha sanallie ni osapuillie .