Location: Lapinlahti
AH: minä , sennii , oom peässyk kuulemaa hyvi , paljo , immeeistem puhuttavan että , kaikki mitä nyt laitetaan näinä aikakausina teällä meillä ni , ne loppuu sittev viime ihaŋ kaikki , sitä ei tuotakaav vehettä eijj ‿oo , immeisillä .
AH: ne nukkuu kaikki ja sittä lähetään toas kuv veres kansa nousoo moalimassa , sittä lähtöö ne toas elämää .
AH: ja ne ehtii sittä .
AH: senaekuisia toas ja , seŋ kansaŋ kuluŋ kansa , mut nämä mitä nyt , n tuokiiv vehe on ni , se kattoo poes , sitä eijj ‿oo , niillä immeisillä , jos pannaan , tuhat vuotta tahi , sata vuotta tahim mikä , no ei se nyt sattaav vuotee ennätäl loppuam mutta , kuitennij jo tuhat vuotta nin , ne loppuu , eijj ‿oo , nuita , eijj ‿oo .
AH: immeiset , ne unnehottaa sen .
AH: ne ei tykkee ennee ne , siitä , se ma haihtuu pois .
AH: kum minä en oo ennem milloŋkaan nuita nähnynnä ni se on nyt tyylina ja niiŋkun se onnii , mut se se voan om minussa sitä minä voa on , jo vuosia tässä , kuullunna kuŋ kansa ehtii sitä ikiliikkujata , mut sitä ne ei lööywwä
AH: sitä ikiliikkujata .
AH: ja se oŋ , kaonnunna poes , nyt kun ne o ehtinnä sitä jo , monta vuotta , minä muisteleŋ kun , se alako , ehiminen sen ikiliikkuja että kuka sel löytäs moalimassa ni eijj ‿ol löytänee .
AH: miŋkälainev vehes se o , se oŋ kumma
AH: se oŋ kumma vehen ne om pannus senaekuiset immeiset , ne viisaat , sanotaan niinniin ni , ne om pannus sen niim piiloo että , eijj ‿ok kansa peässys siihem perille että millä lailla se syntyy ja miŋkälaineŋ kones se o , nii , , tuommosia kyllä oi löytäneet , ja se on , voena ollaj jos sanonu , tuohonnii asijaan ni , tuhansia vuosia elim miljoonia , se ov voinunna olla .
AH: koskapahan , sem minä usko ihan täywelleen , kun , semmosettii , laskut on näissä puhheissa , kun , laskoo nuo immeiset että ei mittään nykyss ‿aikana oo , niiŋku tuo ve vehee vehkeeseennim minnäej jos vertailen , se o ollut tuokii , mut se o olluk katteissa , mut nyt on elossa , nyt se siinä pyörii ne on ru , tuommosen , soaneet laitetuks ja , olleet , niin se on , se on nämä ihmiseŋ kuloku se on semmosta , ja ja , mut sitä , siihe , ikiliikkujaam minä voam mää että , sitä ne eijj ‿ool lööytännä , ee , että miŋkälaineŋ kones se on .
AH: että miŋkälaineŋ kones se on ollus se , ja se o ollu , sillek kansakunnalles se o olluh hyvi , hyvi omituine .
AH: siellä soaŋkäönnissä se o ollu omituine .
AH: niiŋkun nyttii , , onhan niitä niiŋ kummia laitteita tuolla immeesillä ja , kun , siitäek kun nuin sannoovat , ne immeiset jotka sillä mielalalla ollaj ja minnäem minä oŋ kansa , sillä mielalalla että tuota , kaikki hävijää pois ja sittäv , veres nousoo , nui .
AH: nii , ja , se on semmosta , sillä lailla se kulokoo immeisissä , se , ne , hävijää entiset poes ja verekset sittä , sieltä löytää , ne ne immeiset jotka toas on teällä moalimassa kulokemassa , niiŋkun se vaihtuu , nämä immeisten kuloku se vaihtuu .
AH: männöövö , entiset poikkeem mä niiŋkum minnäem määm pois , minun sijjaa , syntyy uus .
AH: siinä , se on ihan totta .
AH: toesi
AH: moako
AH: tässä sitä oj juttuja im , minnäep pitänä ja pittää muuttii immeiset jä , että siitä ku ei taijjap perustusta ollakkaa immeisillä .
AH: muuta kun , arvijoinnim mukkaa .
AH: ja kuiŋka , pitkältis sitä on
AH: sitä ei tiijjetä
AH: koskapaha , vaikka ne sannoo että moalima ympärik käyvvääj ja perillä , eei ne kääö , immeiset
AH: vaikka ne , voan ne valehtelloo siinä .
AH: sitä on tuota , niiŋkun tuonne , katon tuonnekkim päen nuin tuota ni , herra ihme , minnekkä astis sitä on , se on tietymätön .
AH: on siellä siellä , kaukana moalimassa , on siellä immeisiä siitä minä ooŋ kuulluna paljo , ja , että siellä oon immeisiä ja ne ellää toisella tyylillä kum myö kyllä , kyllä se olento nii , on , mutta se että niillä on ne , elämäŋkulut näinikkäästi , siellä ku ei hirsistä ei rakennetah huoneita , muuta kun ne rakentaa , mistähäl lööytäävät moasta voan semmosia , ja mistä nuo tehnöö joilla ne vähä , joita ne vähä , tekkö niitä huoneita joissa ne assuu .
AH: ei niillä oot tämmesia huoneita niiŋkum meeillä on .
AH: ee olleŋkaa .
AH: eei yhtäät tunnu olova .
AH: kyllä se on se , kuluku , ku , sen minä ooŋ kuullunna hyvim paljo ja , ja tuota , hm , hmhmh ,.
AH: no niihän ne sannoo että se on niiŋkum , pyörree
AH: mut , miteŋkä se lies sekkii asija , että , että että oŋko se näem pyörree niiŋkuŋ koppi kopiks jota sanotaan , pyörreeks että se om pyörree nui , että se , siinä eijj ‿oot täättä tasavuutta niiŋ kun , katotaan nyt tuonnep päe että se on tuosta tasanen tuonnep päen tuo moam pinta mutta että se pitäs ollap pyörree .
AH: mitehhäl lies se eiköhäl lies sehih humpuukkia
AH: mut kun , tuonnii , tuokiis sieltä nyt oj jo kymmeniä vuosia aekoo jälellep päen , kuv vielä on löytäneet , yhem moaosan , tuolla moalimassa jossa eijj ‿okkaa immeisiä yhtä ä , ollunna , mut nyt minä en oon , sej jäläkeen niin tuota , en oon nähnynnä , e kirjutosta että oisikko , sinnej jo immeisiä viety sinnem moaosalle , joka se o olluv vielä tyhjänä immeiste asumisesta , ja se on samantyylinem , olennolleeŋ kun suomi , että siellä oŋ kesä ja talavi , siellä , ja tuota , että siellä ee oo , asukkaeta , ee olleŋkaaj ja se on nii isoalaneŋ ku suomi , semmonem moaosa , pitäs olla , mut en oon nähnynnä nyt , lehissä , eŋkä missääk kirjutoksiss ‿että , oisikko sinnej jo , männynnä immeisiä asumaa , voa , minä voa vähä pelekeen nii että kyllä sinne om männyj jo , että on siellä .
AH: no se ‿o siihe on nii , heleppo , se ‿om meille , antanna se joka meitä hoetaa ylleisesti .
AH: se o antanna samallalailla meille , tuota , valoks , niiŋ kun , tuolamppu on tuossa tuvassa meillet tuo , peämpeällä joka on tuossa .
AH: se ‿on samalla lailla jo tehnynnä , se ‿on tiennynnä että myö tarvitaan , pimmeessä aikana valoja .
AH: se on , se on sitä vasten ne tehnynnä .
AH: ja niihän ne on .
AH: pimmeellähän ne paestaa .
AH: ja ne anttaa meillek kirkkaaotta .
AH: nii , se , ne , ne , ne on , jumalal laittamia , ei ne oom meijä , myö eijj ‿oon niitä laitettu muuta kun tuommosia mitä on tuossa tuo , sähkölamppu , niitä myö laite , vaekka siinä , sitäki , ei siellä , siellä on ne konneet mitkä on niitä laitellunna , mutta ei nämä konneet , meijäŋ konneet ei niitä laittele .
AH: se laitteloo siellä se , se joka seh hoetaa ni , sillä on ne konneesas siellä .
AH: em minä heistä paljom muuta kun , kointähti on se , iso tähti joka nousuo , syksyllä ja , pimmee aika , kevvää , millee aikoo se nousuo päivän nousu eeillä , tu tuosta reunalta taevaar reunalta ja se näättää hyviŋ kaaokana , se noousoo , sitä sannoovat kointäheks .
AH: sittä tuota , tämä , tämä tämä , joka se nyt aina paistaa tuossa ihan , mikskä ne sitä sannoo , kointähti koittaa , ohan siitä siitä kointähestä oikeel lukukii ol voan em muistah häntä että , kointähti koittaa aaoriŋŋon nousu eeillä , a en muistas sitäkääl lukua , no , onhan ne pitännä vahanna , sinä aikana ne immeiset merkkinähän ne om pitännä , mut , minä en ossoos sitä , sannoo että tuota oŋko ne , minun , näköalalta , muuta kus sen neän voa että tähtiä on .
AH: sen neäŋ kyl , mut en ossoom muuta sem minä ossooŋ kyllä sannoo että , se ‿om meeille , antanna , nuinikkäästiv valoks , pimmeenä aikana , niiŋkun nyt on tuossa , tuppaan tuo , sähkölamppu , sem minä kyllä ossoon sannoo , ja niin se on , se ‿o antanna meille valoks se , ne tähet , se eijj ‿ooh heittännä iham pimmeseem meitä .
AH: nii , niim myö tehhää , niiŋ kait minä tien , vaikka , semmoset oŋ kyllä ne merkit minullek kyllä minä siihen sanon ne on nuo tähet , se on sitä vastem , että pimmeenä aikana myö nähhää , teällä moam peällä kävellä , jos eij ‿ois tuossa , tuota lamppua tuossa tukassa ja , lasit ois ihan kiini , herra ihme kuiŋka tämm ‿ois pimmee
AH: siitähä sitä soap että , ne ‿o , ne ‿om meitä vasten , tänne , ilimaan , tehnynnä että nähhään teällä repostella , juoksennellat teällä , ja niihäm myö , tehhäännii , pimmee aikana se kuŋ katotaan tuonne ylös siellä on ne lamput , nähhää että , eijj ‿oop pimmee
AH: mut jo jos ei se , sehäm männöö niim pimmeeks kun lasi lyywwän tukkoon , ett ‿ei nääö yhtääv valloo ni herra ihme kuiŋka täm ‿om pimmee , miteŋkä myö teällä reposteltas .
AH: mut se oj jo sillon , arvanna että ne immeiset tarvihtoo , valoaenetta teällä moam peällä kävellessää , nii
AH: ja se on totta
AH: iihaŋ kaikki
AH: se , se oŋ kylymä se kuu , nii , se ‿oŋ kylymä mut aariŋko on sittä siihin siijjaan se on niil lämmi että se meille anttaa mitä myö tarvitaa .
AH: kasvattaa tuolla pihalla ja , minuva oŋ kasvattanna ja , ja kaikkija mitä on .
AH: se on sitä m , sem puolella aariŋko , sen , hyvä hyväm puolella , tämä pakkanen , tämä nenämpeätä palelluttaa , talavella , sillä on semmonem merkki sillä pu kuulla , mut se että se antaa valon sekkii , niihän se tekköö .
AH: se valakasoo yölläe , vaikk ‿ois pimmee aikae olovinnaan niin se kuu kun tuolla pollottaa nii , se on niiŋ kun , tuo lamppu voan .
AH: em minä nyt niitä niitä niitä nyt nii vähä kyllähän ne vanahat miehet , jutteloo n , ja juttelivat mut , ehä niitä muista .
AH: kyllähän se nyt , taevaalla kun se tuolla kuloko ni , voepihan siellä pilivi männä etteeŋ kuun että se sittä mustassa paistaa ja niihän se tekköö , onhan siinä se puol niihän se nyttiit tuolla pilevet ni , ne om mustia , vaikk ‿o , takapuolella on siellä se kirkas , niihän se on .
AH: eiköhää siinäen nii että mikä puhhuu mitennii
AH: siinä asijassa .
AH: aariŋko tahim moa , eiköhä se , eiköhä se liem meille immeisille siinäe asijassa höperöpel että tuo myö uskotaaŋ kumpaah hyvvää , elikkä jos minä sanon näenikkäästi että ei tiijjetä .
AH: ja kyllä se niim puolim paremmi o että ei tiijjetä , kumpaneŋko , pyörrii , aariŋko tahim moa .
AH: se on , kyllä se on , kyllä se om meillä immeisillä se on tukossa , ei myö tiijjetä , minä en aenakaas siihe ossoos sannoo että , kummin se on .
AH: ee , se , se ‿o se on tietymätö .
AH: siellä ku ei niiher rattaihem peällä kum myö ei kääö wwä
AH: ei kääö wwä
AH: ja , soattanoo konemmiehet ollas siellä kääö ttämässä mut , myö ei nähhä .
AH: soattaa siellä kääö ttömiehet olla , eli akat , elim mitkä hywwää , , mut myö eei nähhä , se ei nääö täm meillet niŋ kum , tuossa nääö ttää vieras meillet tuota että se nuinikkäästip pyörrii , mut , siellä ee , sieltä ee nääö tetä , myö soahaam muutev voa akkiloijaj ja , rätnätäm meijäm mielem mukkaam mikä meillä on se mielaatos ni , sem mukkaa aatellam mut , siin ‿ov valetta , se ei piisoos siihev verrateŋ kun se tuolla on , mut tuo nähhää että , tuohiih herkijää kääö mästä kuv voam paatta voa että annak kääö wwän niin se herkijjää , niin se tekköö .
AH: sem minä sovin , sanon että se on tietym myö eijj ‿ook kääö ty sem perillä , tuom perillä kyllä on vieras se laetteloo sitä kääö määj ja seeisottaa , mut sieltä ee näätetä , se , teheköö , mitä hywwää , meijäm pittää voa olla , sem mukkaa , ja meijä akkiloijaj ja se om meeille antanna sev verran s se eijj ‿ook kaikkia ymmärryksiä meillek kun se eijj ‿o antanna , ee niiŋkää , ee ee , muuta kun nämä , mitähäm meillä voa on vähä , minullaen niin sitä eijj ‿oom muuta kun , pikkusen sitä , the , älyymmärrystä tännem moalimalle , eihän se tuota ylleistä tuota niin eei se sitä oo antanna ee eeikä anna .
AH: se nyt ov varma tieto , mut myö soahaar räminä soar rätnätä , minnep pä minulla se , rätiŋki on .
AH: voaŋ kyllä minä voan sen sano että , sitä ei tiijjäk kumpaneŋko siinä pyörrii moako vai mo , vai aariŋko .
AH: mut , siellä ne voa ovat .
AH: pilevet
AH: n , se ov voa , se , sitä minä nyt tuota pilivijuttua , oon , aatellunna , että se on sitä sumuva niŋ kum meillä nousoo tuolta moasta semmonen sumu niiŋ kun se nousoo oikeem paljo , että , se on sitä .
AH: niihän ne hoastaa sitä .
AH: ja , paljom mahollista , kyllä se uswoo se oŋ kyllä minä niim puoli ei siinä o ei siinä oot tämän tyylisiä , olennoita niiŋ kun tässä pöywässä ja tuossa , eei si , se ov voan , sitä moaliman , tahikka sitä , sitä ilimakerroksia semmosia usvapiliviä , siitä syntyy , ei siellä , ei siellä oos suutaria eikä , mittääj joka niitä tekköö tuonne , se ov voan , koska se sittä hävijää poikkeej ja , ei hyviŋ kauvan tarvihten näilläes seuwuŋ kun , ilima , silimä näkköö ni , tuosta , i , pilevempalli kulokoo oikee , virka , iso , musta , pilevi , pikkusta aikoo nii eijj ‿ook kohta yhtä ä .
AH: niin tekköö
AH: n ne tu , mut sitä ei toas tiijjetäm muusta sätriŋŋistä muuta kun , että siellä , mikä siellä on kulettan mut tottahan siellä tuul tahim mikä kulettaa , ilima , ilimavyö hykes se kyllä on , kyllä minä sen , sitä mieltä vähä oon .
AH: eihän siellä , si siinä ei kuiteŋkaat tuossa pileveŋkuletoksessa ni , koska se kuŋ kovastit tuuloo silloŋ ku kulokoo pilevet kovasti , näin näilläem meijän seuwulla , tahis sittä kun ‿o ihan tyyni , ne o yhessä kohti .
AH: pikkisev voan , nuinikkäästih hyvim pikkiseŋ kulokoo , se näyttää nii että on ne vähä liikkeellä , mut kun tuuloo niin silloŋ kulokoo , hyyviv vilikkaasti .
AH: niin , että kyllä siellä ilimavvirta se , jos niinniis sannoo , vaikka miŋkälainel lienöö se kones sitä ei toas tiijjä , mut niim minä sitä rätnee että ilimavvirta se voip kulettoo .
AH: että siellä kääö p semmonen , semmone ilima , elis semmoneŋ konej joka sitä kääö ttää mitev voan sen rätnee .
AH: kones se johhiip pittää olla .
AH: ei se , ei ne kyllä , liikkumata , ehän , ne , jos ois niiŋkun tämä pööytä että seistä tököttää nuinikkäästin ni , mut siellä on , johij joka niitä kulettaa , olokoov voan nyt , tuul tahi , tahi ilimavvirraks mikskä nyt sem mainihteeis , että jos se ,
AH: se , siinä se toas oŋ kansas semmone että , mitehhäl lienöö , mistä se syntyy , syntyykö se niiŋku tuosta pöywältä on syntynnä tuo , tahit tuo kuva , että oŋko siellä semmonen tekijä siiheŋ kuuhun , tahikka siihem , siihen siihem , tuulleen , kyllä se taetaa ollas sekkiim meillä iha , eikö liev voa iha , että mitev voa arvijoijjaa , ee muuta mittää ee tiijjetäp perustetta ei tiijjetä .
AH: siihem minä kyllä , ehkä niinikkäästis sanon että perustetta ei tiijetä .
AH: muuta kun , huminahan tuo kääp
AH: kyllä kais se kuŋ kovastit tuulooki , viephän tuo ihan , särköö rakennuksia ja koateloo puita sillä on nii iso voema , sillä tuulella , on sillä .
AH: semmonev voema vaikka se ei nääm muuta kuh humajaa , miehennii , tuolla kuŋ kovastit tuuloo ni koatook kämmäö ttää , puskoo se tuul , vaikka ei nää , mut se on se , olento siinä sillä semmone , ja , kohta hävijää pois .
AH: ee perustetta
AH: sem minä sanon että perustetta ei tiijjetä , muuta kun , näinikkäästin niiŋ kum minäki , sano että , minnäik kun tuolla kunn ‿ooŋ kävellynnä tuolla pihalla , ikän pitkään ni , niin tuota , kova tuulempuuska kun se kulokoo toisinnaa , oikeeŋ ko kova ni , tiŋkiipä viskoomaa syrjällä vaikka sitä ei nääm muuta kun se puskoo , mut en tiijjä että , sieltä kait se moalimasta tulloo , se tuul .
AH: ee , ee , ee mittää , ne oŋ kaikki tietymät ne oŋ kaaikki tietymättömiä meille .
AH: mikä
AH: sumu .
AH: no , se sumu , se se on samallainen niiŋ kun kaikki muukii .
AH: sitä ei tiijjetä .
AH: se on samallaine .
AH: sumu , vaikka myö , nimitettään teällä kun nähhään se , sumu se , ei se jota sinä nyt tavotatta sitä , sitä sitä siellä , tuolla , sumuks jota sanotaan , sitä sitä , miteŋkä se nyt ee , eehän se pimmeetä ook , kun se on sitä ,
AH: ja se noousoo siihej ja , ja se sittel leijjuu tuolla ylläällä se kylymä , lämmi on siellä tietenniiv vastassa että se ee , että kyllä se , se , taitaa se usva syntyäs siitä kylymästä .
AH: ja , lämmiŋ kul loppuu .
AH: se kylymä ruppee sittä voettamaa .
AH: mut , sehim mi senniip perustus on , oŋko se nii elikkä miteŋkä se o .
AH: mut se että kyllä se moasta noousoo , se usva , niin tekkö ö , moasta se nousoo .
AH: ilima kuŋ kylömenöö ko lämmim männöö pois ni , sillo alakaa nousta , se ky ja se tuntuu se kohta , kun siinä kävelöö siinä usvan , seuwulla missä se on ni , se tuntuu kylymältä , se oŋ kylymmee , niin se on , se oŋ kylymmee .
AH: siinä .
AH: si si , siellä se oŋ kansa , siellä se oŋ kansas semmone .
AH: tämä ukkonen , ukkosasia se se oŋ kansas semmosta m m miŋkä minä haihattelen sitä kohti , se syntyy kansak kylymästä ja varista , keskennää .
AH: nii .
AH: että ne se tuota , koska se niim männöö aina .
AH: kuta kuumemmaks männöö tälläes seutukunnalla , kum minn ‿oon teällä ollunna , tuolla , toisessa moalimassahan sitä nyt vähä on toisenlaista , niin tuota , kuta kuumemmaks männöö , ilima , sitä kovemp ukkonen tulloo .
AH: sittä kun , jeähtyy ilima , se ei kum pikkusen hymywä ä .
AH: että se tekköö se , kuumuus sen , ja synty siinä , kylymäj ja , kuumaŋ kansar riijjellessä siellä , siellä on riita sielläis siinä asijassa .
AH: mut se , sitä ei toas tiijjä , minä en tiijjäs seŋ kummemmim muuta ku , nii se näkkyy olovan .
AH: että siinä on , siinä on mut , perustetta en tiijjä , en oom minä siellä ollut tekemässä eŋkä hoetamassa eŋkä , , se , se on , se on , ne on niiŋ kummia n kaikki tuo niin ne kyllä ne o ihan , kyllä minä pie iha , että ei niistä paljon , soaphan niistä apr aprikoijjaj ja hoastellaj ja juttua laskeem mut , ne on siellä .
AH: on tulta .
AH: ŋ kun se salamoip .
AH: mut , sillä on siellä ne tulvehkeet että se hurraaottelloo .
AH: minuŋ kohalle eijj ‿ook kyllä , salaman , minuwa eijj ‿oon nyvässynnä , eikä , minuva kohti eijj ‿oom muuta kuŋ , kyllä , lyöny oŋ kovastin näinikkäästik kun sattuu tuolla pihalla tahim missä hywwää , lyöp se kovastis siinä lähellä mutta , eijj ‿ook kuiteŋkaa , mut tähäm minä sanoŋ ku , tähä asijaan , ihan selevää em minä oo , voam minä uskon sen , että kun tuota , ukkonej jyrywää , ja naisihmine , naisihmineŋ kun oŋ kantamoissaa , nii kun sen lapsen , kuolettaa sinnen naisem mahhaa .
AH: ja , äitille ei tulem mittä ä , ei mittääm mut se kuolloo se laps .
AH: tässä oŋ kumma asija .
AH: herra ihmet tokkiisa että miteŋkä se , miŋkälaista sei luulis se se , siinä os immeine elim mikä tekemässä sitä asijata , mut ei mittääm muuta kun se salama tekköö sen .
AH: mut , mikä sen , siinä , sitä ei , sitä pohjoo ei toas , se soap ollam meiltä ihan , niinikkäästim , minulta ainaki .
AH: mut , nii on tarkka asija siinä , se eijj ‿oo , antanna siiheŋkääm minulle , eikä meille immeisilles se eijj ‿oo antanna , tääö ttä tietoo yhttääs siihe asijaa , että sillä lailla ossoo sen asija ajjoo että , äitim mahhaaŋ kuoloo laps ja , äitille ei tulem mittää .
AH: herra ihmet tokkiisa
AH: se on niiŋ kumma asija että , tuokiit tuossa ni , se ei kum pollottaa ja siin ‿eijj ‿oos seŋ kummempoo mut , siinä on siinä asiaj ‿juoksussa oŋ kumma , takana , siin ‿on niim piilo , piilopaikka takana siinä että , meillä eijj ‿oos sitä käsitystä , eikä se annam meille , se jos os antanna , kaikki ni , nuo käsitykset mitä tuolta ylläältä , om piilossa ni , miŋkälaisia myö oltasiin , myö oltasii , herra ihmek kum myö oltasiim pahakurisia , myö sem mukkaan sitte elleem melskettässiim mitä se sieltä antaa mut , ne kun om piilossa niim myö ei muuta kun soahaan näinikkäästit niitä kohtiv voan , miettiäj ja rätnätäj ja sillä lailla voan , teällä ollav voaj ja , niihän se männöö .
AH: mut se pittää kaikki ne piilossa .
AH: ei se oo immeisteŋ keskustekkoo se , siit , sitä välasijata se eijj ‿oo , antanna , tietoo , muuta kun nähhä ä , ja kuultaa .
AH: em minä oo ollunna kuulemassa eŋkä näkemässä mut , tiijjosta aenaha kun sattuu moalimassa tapahtummaa semmone asija , nii , se pannaal lehtee , ihmeeks , meijä immeisteŋ keskuuwessa pannaa , että kun semmosia tapahtuu .
AH: se , sehän siinä on , se ‿oj justii , ja niin tapahtuu .
AH: s , se näkkyy tekövän , millom mihinnii
AH: ja se oŋ kuleksinna siinä huoneessa , ja se eijj ‿oo erittäin tehnynnä mittääv vahiŋkoo immeisillekkää eijj ‿oot tehny yhtä ä , mut se että se salama oŋ kulokenna .
AH: minnäe oon nähnynnä , puuŋ kun särköö , särköö sem puuŋ kappaleiks , tahim miter roapii .
AH: ja ja , sittä , en oo , en , luona oo ollunna mut se , sieltä on , me sem , päiväm muistaj justiin , olin niittämässä tuolla , syömmoalla siellä , kotpuolella ni , olin niittämässä syyskuun , kymmeneis päivä ol .
AH: siinä kuŋ kuloki se salama , minu , vierite iha , ja , pikkusem matkam peässä ol lehmä , karja ol pellolla , siitä tappo yhel lehmäŋ kun siihen laakes , laakes se , pommi , lehmikarjaa .
AH: ja yks kuol .
AH: ja se siitä minuv vieritek kum minä siellä vesaikossa niitin ni , ni se siitä kuloki se pommi .
AH: näkkööhän niitä hyvin tihheeseen niitä asijoita .
AH: nii , semmone ol siinnä ä .
AH: ja minulle ei tehnym mittää , muuta kun , siitä voan , vilikas kulokeem män siihem pellolle , siinä tappo lehmän kun siinä laa , laakes sittä se pommi , niiŋ ku se tekköö .
AH: ja nyt toasiisas siinä , tuvassa , kun , immeisiä ol niim paljoj ja ei tehny immeisillem mittää , muuta kun , mittee se vähä siellä rikko niitä , joita itek , kohtia pikkuser rikko mut , ei isom oisha se soattanna , jos sehä sillä eijj ‿ois olluv voimoo ni , särkeek koko tuva elik koko , se ihmise , kuolettoo .
AH: tä mä o ihmeasija .
AH: nii , tämä on ihme asija .
AH: noh , oha , meillä vähä esmerkkiä , tuossa nyt tässä tuo kone , sep , työ panija ttä siinä sem perillä ootta tuon asijan , että liikkumaam panija ja nyt se liikku , ja jos sittä paatta tukkoon ni se pannoo , se ei liiku , perillä on , samoite on tuolla , siihe , niihe asijoehen , siellä oj jokkuu perillä , ja se tekköö niin nätisti että tuota , semmosta ihmettä eijj ‿oon niiŋ kun nyttii ol mut minä en , missee pitäjässä se olkaas se jossa se nyt on liikkunna se ukkonen , se salama ni , immeisille ei tehnym mittääj ja , huoneessa liikku ja vähä rikko siellä joetaik kohtia .
AH: katoppas tätä , eeihän tuokaat tiem mittääj jos työ että paan ni , se seeisoo , eikä tiej jos nuinikkäästik kulukoo se ei tiem mittä ä , samoitehan se on siellä , s se kuleksii ja ei tiem mut , merkkiä vähäse on siellä tehnynnä , huonneessa , oŋko se m mitähän se on siellä vähär rikkonna ei se paljo ooh hyvi , se salama .
AH: se on tietymätön , s ‿eijj ‿o antanna meillep perustuksia eijj ‿o , muuta kum myö soahaa omasta , mikä meillä on se ymmärrys sitä vasten , soahaan , miettiäj jä rätnätäj jä , mut eei pohjoo , asijam pohjoo .
AH: n n n tu tu
AH: salamalta
AH: si , eeihäm , meillä eijj ‿oom mittääs sitä kohtit turvassa , ei mittääm myö soaha , mut , laaiteloo immeiset , että muka on turvoo s ne , nykysin ne hyvim paljol laitteloovat , sitä ukkosta vastaam mikskä ne sannoo sen , ku issoir rakennuksiim pannoovat , että se o ukkosta vastaan ,
AH: niij johatin , niih , niih , niinkum meilläit tuolla kirkkoonniij ja semmosii , sielläinniik kuuluu se on , että , se ei muka , se estää .
AH: ei estäm mikkääm meijäl laitteet muuta kun , silloŋ kun se ei tahot tehhäp pahhuutta nii se ei tiep pahhuutta , olokaan siinä meiltä vaikka , miŋkälaisia laitteita ni se ei estä , ee , mut , myö , ollaa heikkouskosia , myö ei uskotat tääö ttee , mikä se tuolla on se on siell ‿on nii tääytellinen se uskomperuste että , se ei narroo .
AH: siell ‿on tottuus aena .
AH: niiŋkun se ‿on siinä asijassa se ‿on se tottuus , vaikka myö laite , laite ja nythän tuntuu vielä näky olovan , hyvim paljon tuossa kevväällä että niitä , ukkosel lähettimiä , niitä pitäs laaitella .
AH: näehir rakennuksii .
AH: ee , minä en ruppees siihe , ne ei piä
AH: se siu särköö nii se särköö ee , ee ne , pöŋkitäs sitä asijata , e , kyllä se on , kyllä se on humpuukkia se , muuta ku antaa voa ollan nuinikkäästil luonnom mukkaaj ja ollaam myö toas luonnom mukkaa .
AH: että se sitä aariŋkoo vastem paistaa että se tulloo tämmöneŋ kaari .
AH: minn ‿oon sitä kahtonna aena kun , ukkoneŋ kulokoo , ei se muullon synnykkääk ku ukkose aekaa , ei se muullon synny , silloŋ kun on se ilima , ei se , nytkää eei kule , ei se oot tuolla nyt , kaarena mut , sillon se oŋ ku ukkone on sillon se syntyy kaaleks että se , nuinikkäästiv veäntyy , että se , aariŋko paistaa teältä takapuolelta ja se ves , sat saerrintama on siinä , mänössä nuin niin se sitä vastaa , semmoseks minä oon seŋ kahtonna .
AH: ja se kun , tuossaen niityllä toisinnaaŋ ku aina , ukkosilema on tuossa kun on tuota vettä , niin se peä painuu aina nuinikkäästis sinne ojjaan , nääö ttää ni , vaik s ‿eijj ook kum meijjän näkyjä , olokaampa sittä siellä toasiisaj joka sitä kulettaa ni miteh hywwää , mut , minun silimäŋ kahtoin ni , se painuu sep , peä ja , sanotaa että se juop sieltä , keskenämme immeiset hoasta , että se ottaa sieltä vettä , siihe kaareesaj ja , mut , sitä en tiijjä ottaako se elikkä eikö se ota , mut , vettä kyllä sattaa .
AH: että siinä se aariŋŋoj ja sev veev välillä siinä se syntyy se , näköala .
AH: kuv vettä sattaa , aariŋko paistaa toiselta puolen ni , se siinä syntyy se , semmoseks minä oon seŋ kahtonna , seŋ kaaren syntymisen sev veskaaren , ja se , kiertää nuinikkäästi .
AH: niin tekköö .
AH: niin näkkyy olovan .
AH: että se syntyy ehkä , sielläin ni siitä ilimasta ja lämpimästä , luultavasti .
AH: koska se , kuta pakkasemp on ni sitä kovemmat , revontulet on , nii , liikkuu tuolla moalimassa , ja siellä om paljo kylymempi ilima .
AH: että kyllä , sev , se se , no ehän niitä perustuksia niit ‿ei kyllä tiijjä , e , sillä on ne omat kattilasas siellä ja ne omat , vehkeesäj joihiŋka se nääö ttää meillen niitä ih , ja ne eijj ‿oom meillem muuta ku ihmeitä ne ‿ois meille opiks mut myö ei osata .
AH: noh , sanohan ne että siitä tulloo kuva , tuisku tahip pakkanen tahi ee muuta mittää , sen ne kyllä aina sano että tulloo kova pakkanen toas jo revontulet pallaa tahit tuisku , ja niihän se aina syntyy .
AH: mut se että se , hänen siellä ne laitteet ni , niin tuota , ne on siellä ne eijj ‿om meijän .
AH: myö ei osatam minä en ossoo aenakaan , muuta kun , ne oŋ kaikki , kaikki ne niiŋkun , nyt minä jos vettoon , tähän nykyse aijjam meijä elämäkerraŋ kuiŋka myö oon immeiset koko maalimassa , kuiŋka ovat hupsuna tuolla ylläällä liikkumisessa , voe kun ne o hupsuna , siellä ku eikö tuolla lien nyttiit tuolla ylläällä lentelemässä tuolla moalimassa , satoja ihmisiä , ja ne ei muuta kuv valehtelloo .
AH: ja se eei , siinä eijj ‿om muu , on se tämäkiit tietopuolisuus , mukamas otettava tännem moalima immeisille , mut on siinä toenenniip puol , rahalla tekköövät sitä .
AH: sieltä haŋkkiivat elatostaa itellee , kuta kummempia ossoo sieltä vo voa , anno antoos sitä , harkintoo ni sitä isomma , r palakahhan ne soap .
AH: ja palaka eestähän ne kaikki siellä tekköö , ei ne iliman tie
AH: sem minä uskon .
AH: kova raha niille onnii , niille o enemp rahhoo vielä , tunnillek kun , hänellet tuossa jossa on , monta vertoo paremp palakka .
AH: vaekka pa paremmin sinä tuossa pystyt tuota , toemimaan tuo ajatuksem mukkaan tuota elämäŋkulokua kun , mikä siellä tuolla ylläällä , ehän ne si mittee ne muuta ku , tuovat miŋkä , näkköövät ja sannoovat , ei siin ‿eijj ‿op perustusta mittä ä , muuta kuv valetta .
AH: tuossa eijj ‿ov valetta kuitennip pyörrii nuo tuossa kum pakkanem pyörii .
AH: rusko
AH: niinkun , aariŋko aina nousoo .
AH: se tietennii , sitäkip perustetta ehä sitä tiijjetä .
AH: soattaahan siinä sek , rusko kun syntyy se aariŋko , se kone , jos minä niim puolin sano , pannaaŋko siellä kun se oikeen toisinnaan nousoo , kova rusko , ett ‿oh hyvim punane , isolta alalta ja oikeem punane , jos si , jos sinnep pannaa , hyviä puita sinne , hellaan tahim mihi uunii , ni , sehä antaa hyvän , palon , ja näön , tietennii , ku hyvästip pallaa , niin sama kait se on sielläi että , se hoetaja joka sitä hoetaa sitä aariŋkoo siellä noousu aekaan , se pannoo , semmosen että neättä kaite immeiset siellä moalimassa että , tammone , tammoner rusko se nyt tulloo toas , ja siinä , se että perustusta ei tiijjä , ee , eei , ku eei peästäl lähelle olleŋkaa , eei peästä .
AH: se eei laske , aariŋŋol luo eei laske eei nähä , minnäet tämä elämä aekan , näistä asijoista kun nek kuitenniis siellä paljo immeiset , koitteloovat , mut , milloŋkaa ei nääö k kirjotuksissa että neos , aariŋkoom männeet , ja sinnet tähtänneet männöösä , eei ,immeiset , ei me mutta kuuŋ kansan ne tähtiiŋ kans ne pelloo , nämä kun oŋ kylymiä ni , sen taaotta ne männöö näihel luo , om mänövinnääm mut ehän ne peäsen niiheŋkääl luo , mut aariŋko kun se oŋ kuuma ni , se sannoo o ni että tuota , elekeepä työ poejjat tullat tänne että kyllä meillä taretaa , ja niin tekköö .
AH: ni noh , vessaetta , muuta ei mittää , ne sano ‿että kohta tulloo vettä , ja , siinä voipi ollak kyllä , mut se on toas se , olento siellä , mut , niin tekköö tännek ku hyvästir ruskottaa ne sannoo immeiset keskennää , kohta tulloo vettä ja tullookiv vettä aena , kun sattuu mut sitte ei tulekkaa .
AH: männöö niinnii .
AH: , ja , se om paljom mahollista .
AH: ehäm meillä oom mittäät tekemistä , muuta kun nähhääv voa .
AH: liekkö sitte siellä , joka sitä hoetaa ni , perustusasija , lienöö sittä , se oh heijä asijasa eijj ‿oom minu asija .
AH: no kaikesta , nuinikkäästi , niiŋkun nyttiit tuolla , pihalla .
AH: kyllä ne on ne siellä ihan ne on , ne om meiltä , ne perustukset ne o ihan , tietymättä mut arvijoijjas soahaan nuinikkäästin niiŋkun nyttiit tässä jutellav vähä .
AH: kesä .
AH: paljohan ne tok ennustel sittäe asijata mutta , se pettäähän se .
AH: pettäähän se meijä ennustukset .
AH: talavellain niin ne , ja oom minä vähä sitä , siinä asijassa miŋkä minä oon teällä kulokeissan , nähnynnä tämä ilimaŋ , kuluŋ kans talavella jos oŋ kovat pakkaset , ja semmoset kovat ilimat , kesällä on sittä kovat ukkoseilimat .
AH: siihem minä oov vähä semmonen , semmonem minu ikäaekana ja miŋkään , näköaekana teällä elämäŋkulussa nähnynnä että kuta , pakkasemmat on ilimat , talavella nin sitä kovemmat on , ilimat kesällä .
AH: niih , no nyt , meillä on , kulukemassa , tällä seutukunnalla , eikähän tuo hyvim pahastit tuollakaam muuwalla moalimassa nää olova , ka sama moalimahan se on , mut oŋ kuitennii enempi vähä , meijän seuwulla tässä ni ee ukkonen tänä kesänä oŋ kulokena hyviv vähä , hyviv vähä , kaks kertoo om pikkusev voa hymynnä , se oh hyvim pikkusen , ei jyrynnä kovasti oo eikä , mittääs salamal liikkeitä , eijj ‿oot tehnynnä , tällä , rakennuks , kohalla , mut se että , viimet talavi ol nii laoha että tuota ku eei paljon , koko talavena ollup pakkasta .
AH: niih , se sitä mukkoo näkkyy kulukovan se kesä .
AH: siinä asijassa , siinä minä vähä oon sitä mieltä , että , kuta kovemp pakkane on talavella , ilimat , rajuja ni , sitä , sitä , rajumpi oŋ kesä .
AH: kovat ilimat on sittä kesä llä .
AH: se kuivuu .
AH: se , ukkoneŋ kääö p niiŋ kovasti , ne ilima , virrat liikkuu .
AH: ne , ne om mikähäm mitennin sannoo , ehän sillä oop paljom muuta merkitystä .
AH: mikähän sannoo sen tietosam mukkaan ni , sannoop paaokaaottaa aena toenej jo sannoo , siihev vasten että tuota e se nii oo , toenev voaj jo , tahtoo väetteej ja ilimoo pittee , herranaan siinä että hän tietää muka paremmin , sitä ku ei niitä tiijjä , perusasijoita ei tiijjäk kuitenkaa , iham pohjaa asti , muuta kum miŋkä nuinikkäästiv vähän niiŋkum minnäe oov vähän nähnynnä siitä .
AH: ee , ne on , siellä ne kaikki , ne on , ne ov voa että myö voan soahaa aprikoijja ee , se ku eijj ‿oo antanna meeille , näetä tietoja mitä sitä tuolla ylläällä on .
AH: muuta kun , nuinikkäästiv voa että , miŋkä myö tarvitaan teällä .
AH: sem mukkaa .
AH: voe tokkii niitä merkki
AH: nii ,
AH: että ne on , sillo ottaneet siitä aejjaŋkulun , immeisteŋ keskuuwessa , ja sittep pitäneet toverina vähä tätä , ilimo , juoksua , että miŋkälaista se on , mutto , onhan se voenunna , passatakki niissä asijoessa vähä , immeistenniir rätiŋŋit , onhan se soattanna sattuav van onhan se soattanna männäv veärinniip puoli että eijj ‿op pitänä paikkaasa , on , on , se oj justiin tuonne ylläällen ni , s sinne eei ossoo antoo , tottuutta , muuta kun sannoov voan suoraan se on siellä , miten se pittä ä
AH: ja meillä eijj ‿oo
AH: sittä ol , keskellä ol se , semmoner raaotanen napa .
AH: niitä , se kuŋ kuwwaastaa se , ja , ne , lumerot ol , siiheŋ kahteentoista niiŋkun se on , kellorätiŋŋissä , se kuva , näem pilevissä aekana niin se kuitennik ku kuvasti , se napa ku ol pystyssä melekein niim paksu se napa kun tuo sormi , nuinikkäästi , ol pystyssä siinä , siinä taaolussa ol siinä puutaaolu ol , siinä ol ne lumerot , merkittynä , no se kuwwaastaa , pilevelläin ni , se vähä siihev viereeŋ kuwwaastaa , tummentaa se , se se , naola siinä , että sen näkköö että , millee kohalla se on , nyt siinä lumerossa se kuva .
AH: siitä ossoo sannoo että nyt oŋ kello yks , kello kaks , kello kolome , ja muuta eijj ‿olluk kelloja , eijj ‿ollu .
AH: noh , ne o , ne vuoem päevät , ne ov voal laskeneet niiŋkun se nyt kulokoo , oha , täm , immeister rätiŋŋissä , kun se om meillä , tässä kirja , kirjakulussain ni , kun se on , jooulu on se , joka se on se , ensmäene .
AH: siitähän sitä sittä lähetä ä .
AH: tammi helemi maalis huuhti ja joulu ja toas tullaan siihe , joulukuuhu , ja siit siinä sittän ne , välillä ne , mitkä ol ne merkki , aejat immeisillä , ne sem mukkaan toas sittä siinä kulukivat , ei siellä , mut se perussyy tuolla se on tuolla ylläällä , e , voan ne o immeiset teällä voan , haehatelleet sillä lailla , ja
AH: mitte
AH: nii ne nyt pitivät vaikka mitä merkkipäeviä , mäellaskupaiväe ol se laskijaene , niiŋkun sen , oottahan sen seŋ kyllä tiijjättä että mäkkee lasketaan ja se om merkkipäivä , silloŋ kaikki , minnäe oliv vaikka olin reŋkinä , toisen käskijänä ni , annettii iltasilla mäkkee laskee , vaikka tämä asiampuol on semmone että tuota , ehän ne ois tarvinna antool laskeem mut , siks ol kuitennii immeisillä , sitä tervettä rätiŋkiä että ne , ei olleet niiŋ kovastiv vihon , reŋkiiŋkää , vaikka heijäŋ käskyläenen se ol , anto ne laskee , iltasilla mäkkee , nauraa ei ne , siitä , meiss ‿on niiŋ kommoo , tämä elämäŋ kuluku että voe tökkii .
AH: vaikka , niiŋkuŋ kerta , se om meissä se pahakurisuus kum myö ollaan toisiimmun niin , ehän niitä ossoom mikäpä niitä , oonhan niitä niitä merkkipäevijjäin niitä ol niim paljo joeta ne immeiset pitivät mut , ne o , nyt nykysissä nyt eijj ‿oo , nyt ei oom mikkääm muu , niim merkillinem päivä immeisillä muuta kun tämä elämäj juoksu , tämä o , muuttunu , paljo toisellaiseks , nyt eijj ‿o , immeisteŋ keskuuwessa se on suurena valttina , se pahakurisuus .
AH: se om peän , etunenänä .
AH: mittää ei sem , no sittä on tuo , toine asija nykysiisät tuo , nuoret immeiset niin naiset niiŋkum poijattin ni , tuonne , ympärim moalimata annetaaj juostaj ja siellä niihe , renttuilla , ja siellä tehäs sitä pahakurisuutta .
AH: se on nyt nykysisäv valttina teällä immeisillä elämäkerraŋ kulussa , ennev vanahassa eijj ‿ollu olleŋkan niitä , ne ‿ol kaikki kotona , nuoret niiŋku vanahatti , ja ne ei tehnyp pahhuutta , mut ne siellä tekköö pahhuutta , vaikka , hyvällä nimellä niitä siellä ollaam pitävinnä ä , nii , siinä on niiŋ kummallista se elämäjjuoksu .
AH: ne lahhooil sinnej ja , nehä on sittä niitä huonoja , vuosia , ne on huonoja voe tokkii , ja sillähä , sillähä sitä pittää siihis surveen syöntiim männäs sittä , kun eijj ‿oos sitä vilijoo , ja , sis sinä aikana ku ol niitä , semmosia aikoja silloŋ kun , myökii ee , elim minnäis siinä kotona ku olin nii , kun ne liikket kun ne ol vielä ol niih huonoja , nii sitä , jos moalimassa ois olluv vilijookiin ni , ne ei sen liikkeen taaotta ei joutuneet , niih , niiŋkun nyt on , nyt on liikkeet niiv vilikkaat , muuta kun , immeistem pahakurisuus on sitte siihen , ne ei anna .