Location: Joutsa
KS: nii se , nyt kaks viikkoa mitä , että se o helemikuun toinem päevä .
KS: se on nykyjää mu ,.
KS: mutta kun , se aena äiten sano että , meinas heikkijä sinusta , tehäk kun sin ‿ot heikim päivänä syntynä mut , sit jo kallem päivä ol likellä ni ,.
KS: jaa muutti
KS: tottaha ne , tottahan se siinä , ne hämäänty vähä ne kirjat ku ne palo ni , ne lie arvijolta , toisija , laittana , ni , vai liekkö se , liekkö se ollus se , lintekreenik sanovat aksel lintekreen joka tässä ol , se tek vähä virheitä muuteŋki , kum minä otin näi joulu eellä , muijaŋki ni tuota , sittem minä , muutettii tuonne eerrolaŋ kirjoe , min ‿olir reŋkinä siinä , ni , ne , se pappi mu , puhu sitte siinä , ni tuota , s ‿ei muistana että mulla muijoa .
KS: ni , toe mikkola isäntä tuolta sano oha sillä muijjaki .
KS: joulu eellä .
KS: se os pitänyn neljä ni ne ol viis .
KS: ol se .
KS: tuohesta
KS: no , miksei siitä tehty ja , jos ‿oikeem pienijä kapistuksija ni tuola eerolassa näkee , ni sielä on , nim pien konttiki että s ‿ei ok ku , tommone noe .
KS: se o se maisterpooka jok ‿o hyviŋŋäälä , opettajana ni , se o semmone , se tekee kopposijae nin n ‿ei on näem pitkiä mitä rintaperissä pietää .
KS: kyllä minäki oŋ kopposet tehny ja koppija ja , ja sompija nuota sompija ja , semmosta
KS: no kesällähä se parai lähtee , kun se o , salollaa .
KS: mutta kyllä ne tuota , kyllä ne ottoa syksylläi ja se o niŋkuv vahvempata , kun ne nylkimeŋ kanssa sel , enne , nyt niŋkon , koppostuohtakin ni , että se tul semmosta kapeata ne kiers koivua ja , se nylin ‿ol siinä ravossa ja , ol luusta semmone , seärluusta tehty niillä semmone nyli .
KS: jok ‿ol kopposentevossaki tarpee sitte tuota , sillä , loŋŋotti toesta tuohta ja toise tännev , ala .
KS: sitä parsittii .
KS: kyllä se irtos , hyvi .
KS: oom minä , vielähä minä , pari vuotta takaperin teiŋ konti , tuolle ristolam pojalle teiŋ kalakonti ja meijäm pojalle tei , kanssa kalakonti .
KS: se o , nuota , nuotassa , laitettii alaainaa sompija , että se painu , sim pohjaa .
KS: kun siinä yläainass ‿ol kohoja .
KS: ootteks työ nähnykkeän nuota sompoa
KS: minä näytän teille mulla ,.
KS: mut se o , se on niŋ konu tehtävä että vaekka tuota , minäki nyt jo tein , ja puri sen ja ‿v ni , min ‿en tuas meinaa suajas sitä uuwestaa .
KS: sinnep pannaa kiw sisää sitte , että siihin tulee sitä paenova et se paenoa sen , nyt kuiva nuottaki ku ottaa talaasta ni , nin ‿eihä se painup pohjaa , täytyyhä siinä paenova olla .
KS: no , se ol , s ‿ol muutei hyviä , köyttä tuota , ei siinä , syytä olluna se , pysy niŋ kourassa hyväst tuohköys ‿ol pakkasella jo luikas , ku sitä roato sinne , nuottoa sieltä järvestä ni , sitä jo , köys se nous kaukoa ylös , tuohköys ni , se tuota pysy , pysy semmosena , ilijakalla .
KS: et , om minä tuohköysiäi nähnyt tehtävänä mut ,.
KS: ja on tehnym mut , muijaŋ kanssa , tarvihtee olla useamp mies neäs yhessä .
KS: samatis sikavillaköysiä .
KS: mut ehän nyt ‿os sika , sijassa semmosia villoja mistä , sais eneä .
KS: mutta ei tuota , nykyjää ei oles sijassa s ‿o semmone , karkea karva , noil lyhkäne ja ei siin ‿oh harjasta , olleŋkoa .
KS: eik ‿ot tuas hienova villoa siinä juuressa .
KS: no se , yk seä mikä siitä ensi siitä karvosta tul , semmone , ni se ol semmonem pikkuneŋ kela vua , tämmone näe , joka ol , näiŋ kiekutti sitä ni se kierty ne karvat , yhtee ni siihin tul semmone , semmosta siätä .
KS: ja sitten , ne laskettii monta yhtee , että se kuussäine ja yheksäsäine , köys tul .
KS: ehei nyt mitäs ne tekee kun ‿ei ne eneä mitii yritäkkiä tehä .
KS: tuota , muuta moaliman tietova haŋkitaa , ja joutilas aeka , justii , ei ne eniä , em minä usko ei ne osua , eniä puuarroakoa köyttiän nykyset miehet .
KS: ka semmoesta pysty , arroa santaa , joka ol , näe , siin ‿ol aesat ja , näiŋ kurk ja sit , terät tuolla ja luotikaene jolla kynnettii peltoja .
KS: jaa mitä
KS: no ei siinä miteä olluk ku sitä hevonem , oppi voa vavolla pysymää .
KS: se kuŋ , män , saram peähä ja , sielä keäns toisap päim muutti luotikkaa että se , kiäns toas , mullan toiselep puolelle .
KS: no ‿eei no ehei toineha se ol mutta , mutta ku ennen ruukattii kesännöitä , niŋko näilläep paikolla , ni se , se pelto mihkä tehtii , syksyllä ruista ni se ‿ol , s ‿ol kesäntönnä ja se kynnettii tavalisesti kolomek kertua .
KS: mutta , nythän tuppoa , juolavehneä kasvaa hei , pellot kun tuota , kun ‿ei niitä kun , kynnetäk ku yheŋ kerra ylös .
KS: se hienons peltova hyvästi .
KS: noo palovahan tehtii ennen toas , sehä ol , joka talossa , ja silloŋ kasvo mehtätiim marjoja mut nyt ‿ei kasvam mehtät .
KS: ei suam mansikkata eniä mehtästä .
KS: mutta ku ne , ku ne halameej jäleltä ni , ne kasvo hirveästi , marjoja noe mehtät ku , ne poltettii .
KS: siitte ne viimeseltä jo ruakana kynt ei ne polttana eniä ne , ne kasas risut pois ja , kynthä ne niitä , vielä sitä moata mutta , poes ne ol heittänä seŋkir ruuki jo .
KS: eehän niill ‿om monella eniä ruistakua mitä , mitä , viljellä .
KS: oj jossait ta , talossa viel .
KS: no , suuri , lehto kun ‿ol , joss ‿ol , isojakim puita olpa , kuiŋka suuria puita hyvää ja , pienempijä siellä ni , sitte ku nitä mäntii hakkoamaa ni , nim , vesommies män , joll ‿ol vesomet nii , se vesas pienet puut kaikki poes ensiksee .
KS: kuato sinne .
KS: ja kirvesmies män jälessä ja se kuato , isommat puut .
KS: ja ne ol siinä sitte , ku se näi , kesälä koaettii ni , sitte se ‿ol , keväisii siinä ja , sitte se , karsittii ne oksat eroo niistä , isosta ruŋŋosta ja , sit se kuloitettii .
KS: pantii valakeasee mutta , siinähän tuppas mänee , kulova , muuallekki , jos kallijoile , peäs , oikee riehumaa ni , se män niŋkuv vielä , näkyy tuola , ulukomailla palavam mehtijä ja , ni tuota ,.
KS: no , sinnev vietii , tekvät semmosia sutija , kun ne ‿ol , nyt , varsiŋki niŋkon tuola , missä minä on tuolla puolej järve syntynä ni siell ‿om melekee , joka lehol laeassa kallijo , se män sitä kuivua sammalija kovast , mutta sitten tuota , lapiola työnsvät ka , sammalia kasaa ja , ja sitten tuota , saŋŋossa ol vettä ja , ja semmosela , risula sitä , sitten , sammutettii .
KS: sitte hiilijä aina semmosela , koivusuwala , jälessä , että siinä kopposinee kerkis käyä .
KS: kopposetha ne pit ‿ollan neäs , palolla .
KS: noo sitte semmoesija , semmoisila pienilä kalikoila lapset polttel jos jäi semmone , piellospää pien , noi nim , siihil laetettii pienempiä ‿r , risuja sieltä ja , ehä ne kaikki palana niäs yhtä kyytiä .
KS: nii tuota , ja polteltii sitten ne , karvapeät poes sieltä ne ol karvapäitä sitten nimeltä .
KS: sitte , sillä pystyarralla se kynnettii sitten toas ja siihi sitä tehtii ruista .
KS: puita
KS: ne ol teloja , ne kannettii kasoe .
KS: ja , niitä poltettii talavela akat kanto tupaa , karvanutut peälä ku ne ‿ol mustija , nokisia .
KS: paloha ne kaikki mustaks neäs mutta ehän ne loppuu palanna ni , ne telat kasattii sinnes suurii kasoi .
KS: sinne halameelle , kivijel laetoe ja , talavela niitä , haettii poltettavaks .
KS: ei niitä hakattuh halakoja mehtää niŋkun nykyjää .
KS: niitä piisas niitä telojaki .
KS: viljoaha se ol seki , olevinnaa .
KS: mutta em minä , em min ‿on nähny , miŋkämoista juureista sitte ol .
KS: siihiv tul sitä voemoa ettei se jeänyr ruakaa .
KS: jaa kuiŋka
KS: ka kak satova , kaurana piettii sittev vielä .
KS: ku ruis ‿ol leikattup pois ni se kynnettii ylös ja , tulevana kesänä tehtii kav , kaura siihi .
KS: sit se jäi siihiŋ karjaj jalakoe , se nyt , se kasvo hyveä , nurmeja karjalle .
KS: nuorta nurmea .
KS: lapset noukki ja , nyt ‿ei niite , tartem männät tuonnem mehtää , ei sielä miteä o .
KS: kyllä ne , ajat ‿om muuttunu .
KS: lehtomua , lehtomaihi ne tehtii palot .
KS: ei niitä tuota , petäiköi ne o ,.
KS: näem minä tuossa enne , kaskea tuossa ku , minä tuli , tultii isävainaaŋ kanssa , tuoner ritavehmaallem mentii , ne kulk tuossa järvem poikki ni tuoss ‿ol levämmaa , halamen ni se ‿ol iham petäikköaloa mut ‿eihä se kasva .
KS: siin ‿o huono pinta , petäikköalassa ku se vielä polttaa poes .
KS: ka ee ehä , mitäs kuiŋkas monta , joha meilläki tänä kesänä käy leikkuupuimur ku se o toi , poika ov vähä oppinu , mut se , se tuota , s ‿ol , se ol tätisäm miehelä tuola valakealassa yhtenä vuona .
KS: se os vienyt toiseŋki kerra sitä sano että , hänell ‿ei on nin näppärätä poekua ollu opissa ku se , se ol se seppä , teollisuskouluŋ käyny .
KS: nin se korjailee moottorpyörijä ja , noeta mopoja ja , moottorsahoja ja , ja , korjua se autovakim mut ka ehä sillä miteä , vehettä mut ‿on sillä kaikellaisia vehkeitä tuolla autotallissa , että se soa ne tuota , se , korjalee mutta , mitäs ehän ,.
KS: vilijaŋkorjuuha ol semmosta r ku ruis valaken ni , sinnep pantii , sirpit , käsvarrelle ja , sit leikkoamaa .
KS: se siottii sitteŋ kun se , lyhet tehtii noin ni , tosta noo et sihin tuov verra jäi sitä tyveä .
KS: otettii siitä semmonen suikale , siitä lyhteestä ja , keärästii ja , veettii solomuu , ja niitä , laitettii viistoesta sitteŋ kuhilaasee , mutta toisim paeko enne , laettovat kaheksantoista lyhettä , jotk ‿ol ahnaampia niäs että saevat ‿enemmän niŋko torppalloillaa , tiettivätten semmosia kovija urakoita siin ‿ol vuan , sirpilä täys työ tekemine , kaheksantoesta kuhilastaekki leikkas kaheksantoestalyhteisiä ni , s ‿ei iha huono mies ollukkua .
KS: mutta tuolla , ku minä olin tuola korplahela yhöv vuoer reŋkinä , siel ‿ei olluk ku kymmeneŋ kuhilasta .
KS: siell ‿ol ni halapa , mutta tiälä , näillä paekolla ol viistoesta kuhilasta , aina .
KS: ka , eei ka , talakoita , pijettii kovasti ja , ol kokovuski ni , tuolla , tuolla suontien takana tuola jousam pitä ei näellä paekolla ni , ne ol nim mukavia sielä , ei ne kieltänä piikuasa eikä reŋkijää , mänemästä toesee taloo se män leikkas siellä urakaj ja , iltapuollee ol tanssit ja talakoot ni , ne , saevat nuoret , huvija siinä .
KS: ne tul tuas to , siihin taloo tuas sieltä toesesta talosta ku sieltä ruis loppu .
KS: nin se o semmosta , niŋku vuorovaehteluva siellä tykkänää .
KS: mut ‿ei näellä paikolla noi , jokuu pit talakoo , että , leik ,.
KS: kun niit ‿ol niäs enemmä yhtenä päevänä .
KS: sittehä ne , laitettii halameilta ‿v laitettii aumaa ,.
KS: joo , minäki on tehny aumoja se käy nim polovii .
KS: sielä polvillaa on sielä lyhteiem peälä .
KS: toine antua lyhteitä ja ,.
KS: sitte , ehä niitä mikäs niitä , mehtistä sai halameesta , kesälä pois .
KS: talavela sitte ,.
KS: ka pellolta puitii kesälä .
KS: ka likemmäs sata kuhilasta .
KS: joo , suuriha se o .
KS: ol se y , kyl se mukava ol se , auma , olemassa sitä ,.
KS: ja sitteŋ , tehtii syväŋkerrokset siihi ja , kaks kerrosta sinnes sisääm päe ja , ja sitte tuota , sitte ruvennettii kaventamaa toas ja sitte , ruisolista hattu siihiv viimesee peähä , ja vihtapannolla kiini .
KS: se sen ‿ol malli sitte .
KS: kyyl ne , kyllä jos ‿ei se kallistunna ni , ei siihiv ves männy .
KS: no sanohan ne ‿v , ennev vanhaa kun ne ol oekee semmosia , vähä niŋkon taijan tekova semmone .
KS: mut ‿ei semmo ei ne muutem pitäny , tavalisissa ta ,.
KS: talossa ei ne .
KS: tuolla aina puhu ennen tuolla , hartolaŋ kartanoessa , noo , kirkkolassa , nin tuota , sinnem män sijat sinne ja , ne oliit talavee ast siellä , ne purk ja tek porsaita sielä auma sisällä .
KS: sika ol paha mänee auma sisää .
KS: se , vuan työns kärseäsäv vua ja , ja se ‿ol sielä , nin ne naurovat ‿että , kirkkola aumat levis kun ne , rovastim pappila siat vae mitkä sinnem män .
KS: noo , sii ,.
KS: noo , see tuota , että kun nyt ru kui , kuhilaat ‿ol jo kuivija että , että se ol pellolla kuiva ni se , ei taho , tulla itävätä siementä jos , veetää kasvutuorevustaa riihee .
KS: sen täytyy , kuivuav vähä , sille , sitteŋ ku se , maestuu se lämpöne siinä , niiŋ ka , sitte se , parsile ahettii siinä , toineŋ kepiŋ kanssa anto ylös ja toine , istu sielä kaher reisim parsie , parsiem peälä , ni , sitte , sinnem , pystyi sittel lalvat ‿ylös päe .
KS: noo ka , sielähä jyvät ‿ol lalavassa ni , ne sae kuumetta enemmä , ei se sielä eniä , ne nyt ‿ol , koko alaalla ne tyvet siinä ni , puolvälissä riihtä ol se , parret siinä .
KS: no , olha siinä , se ol sem , mosia paksuja pölökkyjä , tehtii , ei ne halolla lämmitettiin ne ol riihpölö kyt ‿erittäe .
KS: toiset rapuamaa ja , toiset puimaa .
KS: jaa mikä
KS: no rapoamineŋ ku otti lyhteeŋ kun ne parsilta puotettii kasaa ni , mies ‿ol sit sielä seinä ja seŋ kasav välissä , tyven tuoho ja , seinää löe aena sitä lalavoa .
KS: ja ravist vielä ettei ne , lentänä kuivista lyhteistä kun ne nakko ovesta pihale , että tuota , ni , sillä keino ei se , rapuumies niile muuta tehny , sitte viskas toisee kasaa ja , sitte puimamiehet levitti sel lyhtee ja , ja niitä laitettii sitteŋ , kuiŋka suur riih ‿ol ‿että isoŋ kuvo sae , kupoehan ne olet laetettiin siihe aekaa .
KS: rinnattae .
KS: niŋkum matot noel loattijaa ja kaksij juonta , sitä yhtä juonta , pui tai jos ‿ol neljä heŋkeä , kuus heŋkeä riihellä ni , toeset pui toesesta kohasta ni , toiset , kahta .
KS: ja niitä kaks rapas tuas .
KS: että siinä ruisriihellä , kuus heŋkeä , ol .
KS: koivuruŋŋosta tehty , oksasta se vars ja , sitte siitä ruŋŋosta tehtys semmone , näem pitkä lapa ja siitä läk se , oksa sitte , jok ‿ol vartena ja sillä sitä , hakattii mutta ol sitte , toisellaisija jo , semmosia , mikskä ne sano niitä ni , niit ‿ol nuppuja , tuola sysmässä päi pitvät nuppuja sieltä tul yks isäntäki tänne ni , niil ‿ol nuppuja , semmone , pien , pulikka , olha se nyt koko pitkä ja , siin ‿ol naru ja siin ‿ol semmone , lyhemp mulikka peässä narussa ja , sillä ne , ne kiekutti tuolla viisii , sillä ne hakkas juone .
KS: mutta sitte ol vielä , semmone joka ol tehty , ookee pitkä , pitkä varsta jok ‿ol , noe , pitkä .
KS: s ‿ei , s ‿ei ollu , koivusta .
KS: nii se liŋkkuvarsta ol , semmone siin ‿ol reikä siinä , varressa näij ja , sitte ol se , toinem polakka siinä , joka ol ja siin ‿ol semmone , semmone reikä toas et se kiekku siinä .
KS: se ol voimakas lyywväs sillä ku löe ni , kyllä sillä läks ohrajuoniih hyvästi .
KS: ohratki puitii varstala mutta , sitten ne kaurat ni , nin ne , ne puitii , toas keppi semmone , särmällineŋ keppi ja , kouraseä siinä päässä se ‿ol semmonem metrim pituneŋ keppi , ja sillä , sillä ku sitä hakattii , polovillaa , kaurajuonta ni , polovet ‿araks kä , sy , tuota ku ilta peäs .
KS: ka , mikäs niil sit viskuumylly , eihän niill ‿olluv viskuumyllyveä .
KS: eehän niilä kaikilla ollu .
KS: ne pan viskuumylly , toiset vielä kuolessa mukaasa .
KS: mikä ol tarkotus
KS: no s ‿ol , viskuumylly semmone , ne käessää heitti , jyvijä tuonne , no , käs män hautaa nin sinnem män viskumylly kans .
KS: ja sitte , sitte kun se heitettiir riihen , yli noin toisee laitaa ku kasattii ne jyvät , ni sitten ne viskas sinnet toisee , no ne rikat loppu siihiv välille aina ja keveämmät jyvät , ne hyvät män sinnep perälle .
KS: ja sitte , ol semmonem pohiŋki ol , puusta tehty , joss ‿ol korvat millä ne poht ‿ennej jyvijä puhtaaks .
KS: oolhan niillä sitten niitä viskuumyllyjä mut ne ‿ol niitä semmosia , huonoja , myllyjä teällä tehtyjä .
KS: niitä rupes jo olemaa mut nyt ne hävii myllytiip pois ehän ne ok ku , jauhatusmylly om melekee joka talon nurkassa nykyjää .
KS: jaa puitavaks
KS: kupoo ja sitten niitä myivättekin ni , parmaskaupala .
KS: kymmeneŋ kyynärövä köyttä ja , sitte tuota , kun ne , sitte kehuwattev vanhat miehet ‿että ku yheŋ kuvo , peällä että sen sae nim pyöreä sem parmaa , ni se , siihim män paljo enemmäŋ kupoja kun tuota , se , yhtä kupova sitte siitä levitettii noij ja , yks mies ‿ol siinä peälä ja , otti , ja sit heitettii ne peät ja sitte likistettii koska ne , mitav väl , tul täytee .
KS: se ol sitte se , parmas .
KS: kyllähän se , sillä keinon niitä myitii mut tuoll ‿ei olluk ku , yheksäŋkyynäröinem parmas tuolla korplahella .
KS: no , keskeltä , olista tehtii kierre ja keskeltä kii .
KS: joo tallii ne pantii revuksee , kattova myöte .
KS: sielä ne säily nit ‿ol vanhojaa olokija monessa talossa .
KS: käytettii
KS: ka ‿k , niitähä söi lehmät .
KS: selekäraŋkaa pitusia .
KS: ka ni , nihän ne sa , haukku ku se tuota , olkija söi neäs pitkijä olkija ni se , sehä o seläm , lehmä seläm pitune olok .
KS: ni , nii ku ,.
KS: ja sitte , hakattiihan niistä , silipuksija .
KS: ja , survovatte , survovatte ennen tuota , tuas pahnat kaikki survotti .
KS: ni tuleehan niistä neäs hienova , pahnoja , ja niitä kierteitä ni , ne tuota , ne , ne ol riihen nurkassa survi ja siinähä ne survovat .
KS: kierteet
KS: millä ne kiini ol .
KS: se ‿ol kierrev vaekka s ‿ool sel lyhteeŋ kierre , ni , kierrehä siitä tul .
KS: mutta n ‿ool oikeer riihtä vasti , ne ol , sittem paksussa varressa näe et se ol paenava , ja kourasija peäs .
KS: sillä noe , surkvattem , permantoa vasten niŋ kyl ne palasiks män .
KS: joo .
KS: se ol , s ‿ol ookee tehtyr riihen nurkkaa , semmone , semmone , niŋko er , paekka joho , laŋkusta seinä , ja ‿se kova permanto sielä paksusta lauvosta alla ni , ka , kuluha se permanto siltä aikua myötek ku , mänhän niitä permantoo , viivoja ku ne ‿n .
KS: ka , siihi olokiem peälle riputettii niie , niie ruumeniem peälle .
KS: niŋkon nytki vielä , on ei nyt lehmälle eniä , paljo anneta ‿m , ruumenija , meillä ainakua syök ku paljaita heinijä .
KS: mutta hevone joskus syö , silippuva .
KS: niŋ , kastellaa soavissa ole , ne , ruumenet , meilä , oham meilä , ne tulee tuota , siinä , ryskässä tuleevat hienoks .
KS: sitte , sittej jauhoja , jauhoja siihim peälle ni se syö hevone .
KS: noh , olhan niitä vähän takkuja ja , pellompientareita ja mitä , mitähän tehtiim mut ‿eihäŋ kylyvöheineä ollu .
KS: eee .
KS: joham minä oli , täys mies rupesi olemaa ku kylyvöheiniä .
KS: joo .
KS: tuossa toi rusilan talo joka nyt ‿om männyk kaikki moan tasale , oha siinä se komea pytiŋk , ni siinä oli , yk semmone aatelissukuwa herra ni , se ensimmäiset heinäsiemenet se , toi isävainaalekkin niitä .
KS: kesän talave .
KS: ka se , laskettii , sikohaav veräästä , sijat ‿ol , sikohaassa siin ‿ol puuaita kova ympärillä , se laskettii väljämmaalle .
KS: tässäkin , tuolta tammäe viereltä astik ku hak , lehmijä kum peäs tuonnek kaŋkaale , ni siin ‿ol , täys hakemine niissä , enneŋkö ne löys .
KS: ol suuret kellot kaulassa .
KS: no ei jos ‿ei ne , männys suon ‿ojaa nim , kyllä ne löyty .
KS: mehtäm peikkoja
KS: jaaa eem minä semmoista tiedä .
KS: ei , näessä paekolla noitua ookee ,.
KS: minuŋki äiten puhu ehä minä sitä muista ku , ku se ol minijänä ensiksee ni sill ‿ol ‿ihtellää lehmä , kotovaa suanna , m , joku akka sittem pyys siltä , voeta .
KS: s ‿ei antanna ni , se pan sel lehmäm , mut se , mitä se söi ni se , mätti semmosem purusap pois tuas .
KS: jos sitte liep pereä o .
KS: mutta , kyl ne kaikellaisia semmosia , semmosia konstloita tekvätte .
KS: no ve , em meä tiijäm mitä ne tek sit .
KS: tuossa toi , noapurim mies kerto olleesat tuolla vähässä jousassa reŋkinnä ni , sitte yks vanha akka män ruishalmeesee ni , häm män ja r , semmonev vanha tussar ja , säikävytti sen ‿aka .
KS: niŋ kyllä se koalas ‿ojua myöt sieltä .
KS: ampus siin .
KS: ehä se , kohaks ‿ammuna mut ,.
KS: se sillä keino hävittiä jyvät pois .
KS: kuuliham minä puhuttavan että , siellä mänvätte , ovem peälle , toine ja , se housullaa löi sitä , ja sitte tul kotija .
KS: housullaa huimas sieltä ovem peältä lehmijä kun ne ‿v , pihalle tul .
KS: ne tul sitte kotija , paremmi sy , kesällä .
KS: sitäe mutta kuulim puhuttavav vua .
KS: kaaastelhan ne vielä minuŋki aekaam paimeni .
KS: mut se min ‿oon nähny , että on suanut tuo , semmone , kun ‿ei lehmä op pysynä .
KS: ku se ost , kylästä järven takua yks , mies lehmän ni , s ‿ei muuta ku huus ja tul aitoe ylte ja tul kotijaa .
KS: paino se , lehmä järvee ja tul tänne , ristolam puolellen ni , se käi häntää kiin ni , se vei sen sinnes se vanham miehe , siell ‿ol semmoneŋ koevuŋ kanttura sielä järvessä , jala sijoltaa poes , ja mänhäl lehmä ei se voinum miteä .
KS: mutta sitteŋ ku siin ‿ol , torppa ja siinä ol , santtii leppäsmatiks tuota , sitä miestä joka siinä asu ja sill ‿ol , tytär no , kot olevinaa sitte hyväkin tietäjä mutta , em minä tieny oloko se ‿t se semmoneŋ ku se ol , olevinnaan , se ku hak sel lehmä sieltä kylästä ni , ei iäntää ilimottanna .
KS: no en tiijä .
KS: em minä tiijä ei se sitä , se pit ‿omina tietonnaa .
KS: lukuja
KS: oolhan niilä lukuja tuas .
KS: lukha ne , kun ne luk suoloja ja kaikkija ja ,.
KS: mut millä keinon ne sae , kun ne noilta , yksiv vertae seisotti .
KS: o naineŋ ku oikeen talo emäntäkin tässä , puhu tuossa , missä toe .
KS: kalasiittola nyt ‿on ni , siin ‿ol myllär ja , mustalaine salavo sille orii ja , s ‿ei soanukkoa seisomaa sitä verta .
KS: ni se män sinnes se ol koittila , myllyki ja , se män sinne koittilaa se emäntä ol semmone ihmine et se sae vere seisomaa .
KS: nin tuota , sano että no ei se eniä juoksek ku se sai sen tietäksee vua .
KS: mut soaham minä lähteäs sinne , suŋ kanssas ja män sem mylläriŋ kans , sannum mustalaisele vaekka revit koko munat pois ni , kyllä ei se juokse , ja eikä ollut tippuna verta .
KS: se ol , talo emäntä voa , millä , millä keinon , noitu sitten nin , että , kun ‿ei mustalaine suanus seisomaa ni ,.
KS: mut se oj jo vanha se o , sen ‿o , sitä sukuvaha siin ‿om mut sit ‿om monemmassa polove .
KS: ni , olhan niitä semmoisia .
KS: tuoll ‿ol tuas , tuolla , putkilahessa ol , perttula , vanha ruokkomies ni se ol semmone , kanssa semmone , vähän tietäjä mutta rahallaha se parans mutta kyl se ties mistä se taut ‿on tullu .
KS: mut viinua pit ‿ollap pikkusem pullossa , tommonem pullo ni , e se , pikkusem maisto ja kahto siihi .
KS: kum minu sisären tul , noama kaikki rupee , että se niŋku silimät kiiltu , se ‿ol kaikki ruvessa .
KS: ja se käy , ei leäkärlöitä ei olluk kul leommäem pappi se ol leäkäri .
KS: ja siellä ne käö , mutta ei se voinum mitii , sekiäs sano että sen ‿o , semmosia , pasillimatoja kasvana sinnen nahan ‿ala , ni ne piteä se ruvessa .
KS: sitte toinen sisär vanhemp sisären ni , ne hommasvatte viinua vähäm pulloo ja se läk sinne , sit ‿ol jalakasik käytävä ohan tästä putkilahtee isom matkua .
KS: nin tuota , se män sinne ja , puhu sillem miehele , sitte asijaasa , ja se ‿ol sitteŋ , kahtellus sitä pullovaasa ja , puhuna sannu otta , se on tuota , teilt ‿oŋ kuollu vaemone heŋk ja sit ‿ov vietyp pohjosii päi lauvalla ja , tuul heittänä sel liina silimiltä pois ni , nin se on tuota , se tyttö säekähtänä siinä .
KS: se ja , sano et toiseŋ kerran työ otta ollus siinä teijäl lahella eihä se mies ‿olluk käynyl lahtko siin ‿ol vai mikä mut , latha siinä ol , pyykillä ja siin ‿oj jalaka luiskahtana sinne , ku ne talavela , käy aina huuhtomassa sielä , voatteita , avennolla ni , sej jalaka luiskaht aventoo ja se ol toineŋ ker .
KS: ja tuota , kolomanneŋ kerra s ‿oon ‿ollus sauna lauvossa ja , se lautapohja om puonu ja , siitä se on säikähtänä kolomanneŋ kerra .
KS: ja ku se anto rohtova , mitä ne , vetel semmosella sivel , niŋ kun se putos niŋkoŋ kuor puusta .
KS: että ol se semmonen tietäjä .
KS: kaikki ne ol tapahtuna kotonnanki .
KS: sieltä kuol , naisihmine ja se tuotii riihee lauvvalle se ol tapanimpäeväuamu , ja se ol pohjosii päen tonne .
KS: ja sitte , sitten ne ol ollunna talavella pyykillä ja , ja sitte , putos sen , tuon , saunal lauto vielä .
KS: kaikki se ties , ja käyhä ne hampaistaa ja kaikista sielä , eei tiälä olhan tiälä , olevinnaa ol ‿yks kuohar , jok ‿ol pikiläene nimeltä , haukkuvat .
KS: se ol kans olevinnaa tietäjä mutta ei se tiennym mitiä .
KS: ku , kuka siitä selevän ‿otti .
KS: s ‿ei puhuna näi että se os kuulunu .
KS: se hömis vua omija höpötöksijää .
KS: olha niitä enne ja saeha ne jotaki aekaa mutta , ei ne nykyjää sua ekä ne uskom mitiin ni n ‿ei taijas sillä soajakkoa .
KS: vanha ukko joka kävel kerjuulla jo ni , nin tuota niŋku nitä ennev vanhaa kun ‿ei vaevastaloja ollu , kävel .
KS: nii kun se , ol sieltä , sysmär rantalan tykövä ni , minu setän ‿ol siinä rantalass ‿ol voutina että siinä , hoiettii ni , se aattel ‿että se ‿k , minäek käy sitä talolla kahtomassa mistä se oŋ kotosi , se mies m , se tul sinne ja , se puhu sitte että kum , hän ‿oŋ käyny ni , häneltä varastettii rahoa sitte kum , ol kaks torppoa likettäi ni , sen , se , mies se , vanha suntijas , vanhaa sukkaa laetto , rahojaa ja , riuttaa sitte sinnet torpam pihaa .
KS: toisen torpan mies näkki sen .
KS: no , se aattel ku minä kerjuula kävelem muutoŋki ni minäpäs mär ristiinaan tietäjiin tuota .
KS: ristiinass ‿ol se tietäjämuijja siihi aekaa .
KS: m , sano häm män sitte , , sinne ja kysy oŋ , oŋks katriina kotona ni , on sano mitäs työ nyt , oŋks teillä asijata katriinallehan työ tulitte ku työ otte niŋ kauvaŋ käyny .
KS: mutta laittaako sillem miŋkämoinem merkki , että sinä uskot ‿että se ov varastanna tahikka , tahikka tuota ,.
KS: ni laittaako se kuolemaa äkistää vai , kitumaa
KS: annak kituvas sano sannee , ni siin ‿ol nim mahoto yskä että ku se , sitä seteäki käw kyyissä väähkölässä se , ni , ni se kukku ku käk yökaus kiukuvalla ei se suanu rauhoa .
KS: ja se yskä sen tappo ja nir riski mies .
KS: ee e , em minä sitä , sitä tojem mitä ,.
KS: mutta , semmosel luvum minä tiijän tuota , että , ei pistä ampinaine , kul lukee ne luvut ja uskoo sitte sem peälle .
KS: niŋ ku , myö enneŋ kynnettii neäs , minää oliv vielä semmonem poikaloppi ja , myö reŋŋiŋ kanssa kynnettii syksylä sitte , ruissäŋkijä , mehtähalameela .
KS: no , siinä minu , semmone vanha , laho kanto noi ja kun se , arra män siitä ohi ni , siell ‿olii ampijaespesä .
KS: ja kun se oikeen tuota , läks tulemaa sieltä ni , nim minä huusi ja roajo ihteän mutt ‿en tuont sinne hevostakuaŋ ku hevonen täytti arraŋ kanssa karkuu , kun ne oekeem paukutti hevosta ni niitä tul sit sieltä ku ,.
KS: no se , reŋk sano mulle että , miä , mikäs sull ‿o siel
KS: no ku kiiliäiset syö minut no ehän ne miteä ties sano .
KS: no , tuppas voan nin ne tek .
KS: se tul ja sill ‿ol piel lepävvarpu kourassa , kits peseännek kit pesäänne hok , ja se , ne män sinnep pesää , ja n ‿ei tullu ja , se heitti housut jalastaa pois rupes kyykyllee sihim pesäm peäle .
KS: se pysy sielä pesässä .
KS: mut kum minä mänil likeellen ni ne ol joka mies ilimassa .
KS: no , se , ja sitten se ol semmone , se neuvo mulle sano et s ‿ei ok ku , semmone luku että , kiilijäeneŋ kihlattun nimettömää niittuu , pesättömääm paekkaa .
KS: villa suus villa peäs villa viis hammastas ja kolomek kertoa sylkäsee ni , s ‿ei pure .
KS: kiilijäenen kihlattun nimettömää niittuu , pesättömää paekkaa .
KS: ja sitte sylykäsee kolomek kertoa peälle , ni se ei pure .
KS: ja sem minä näin ‿että s ‿ei purrus sitä mutta kum minä mänin niŋ , ne ol joka mies ilemassa .
KS: mutta , liekkö sitte ollum muita lukuja mut sen se mullen neuvvo .
KS: mut kyllä minä tuota ,.
KS: ei minua oikeem pahastim , sitte ,.
KS: tuolla eerolassaik ku min ‿oli reŋkinnä ni , ol sitte tyhjä hiŋkalo ja , sinner ruvettii viljaa ja sitt ‿ol oikee suuri ‿k , kiilijäispesä pitki sitä pohjal laitoa , tehnys sinne hiŋkaloo .
KS: mänim minä sinne ei ne tehnym mulle , ka luviham minä ihteksen ne luvut mutta em minä , em minä nyt siihi uskovan laeta että , että minä jumalannan pijä sitä mutta tuota ,.
KS: mutta viime , kesän ‿ei o eniä näkynä .
KS: missähä ne kiilijäiset lie ollu .
KS: hukkunnaha n ‿oo .
KS: kaikkiha noe elävät piennet elävät .
KS: ehä ‿nt ‿ol lintuja mehtäss ‿ekä ,.
KS: oool .
KS: tuolla oli enne , ennen tuola , kaŋŋasniemessä ol konstkopone oekee , joka ol semmone , että kirkossa kuuloittivat , et seŋ kanssa ei soam männäs sen suurempaa vetoo ku kakskymentäviis penniä .
KS: et se kummiŋki voittua ni se nyt ‿ei ketiä vahiŋŋoitas semmone raha , vaekka se sillooŋki rahoa ol .
KS: nii se tek kaikkija konstloitaa .
KS: kum , mies tul , olokkuormaŋ kanssa , elikkä , hirskuormaŋ kanssa , se sano miehelle että , minä mään tuo sun , hirtes lapitet tuosta , seisotappas tuoho hevosta .
KS: ku tul pahnavvetäjä sieltä , jälestä päe ni , se tuota , no miäs sä siinä vahtoalet
KS: ka mies tulee tuo hirrel läpitem minä vahtoaŋ kuuŋka ‿se .
KS: tuossaha se konttua vieressä sano .
KS: miäs sä siinä valehtelet sano koko kuorumas paloa , se kiekkas nim päi ja ,.
KS: kuorma , se , pahnakuorma .
KS: no ku se , sytytti sem palamaa ehä se palanna mutta se näytti et se os palanna .
KS: ni ehä se tuota , se , s ‿ei muuta ku hevosee , rahkeit poikki , sai hevose eestä pois .
KS: too eerola vanha isäntä jok ‿ol ‿k sieltä kaŋŋasniemestä ni , ne niitä puhu aina sen , konstkopose ,.
KS: se , tek rahuaki kaikis alamanakal lehistä , ja voi , puijas sillä keino .
KS: se tek kaikkija , kaekkija konstloeta .
KS: yhe , yks tyttö suututti seŋ kanssa ku se konstloitaa tek ni , se tyttö , men jalä kee päi no ehä sen silimät ‿olluk keänetty , nii tuota , se men kirkommäellen ni se , laetto sen , tulemaa vettä sinnek kir kommäele ja tyttö nost helemojaa , kävel kainaloita myötek körtit .
KS: ja ves nous voam peräs .
KS: se nauratti ihmisiä ehän toiset miteä ei ne mut sen tytön silimissä näytti , että se ‿v , jollov vettä tulee nim paljo .
KS: joo .
KS: olhan niitä ennem , poes oŋ kaikki jeäny .
KS: kaikki työt kohta mua , muantyötiin ni tehää koneeŋ kanssa .
KS: sit sitä työttömyytt ‿o .
KS: se nyt ‿om merkillistä enne ol noita kalojaki järvessä ‿niin , niitähä sai pyytiäk kuiŋka paljo tahaa , nyt niitä tarttee istuttua ja siittiä ja , niŋko tuossa myllyllä siin ‿o , semmone , missä lohempoikija kasvatetaan ,.