Location: Kitee
AL: ihan numerolla yks vielä ensimäine .
AL: ja ensimäiselä numerolla vielä kitteellahessa .
AL: oltii iha sinne asti .
AL: jo kuus vuotta jo olttiin siellä miehennik kansa ˀyhessä ja sitte , sitte tultii nyt tiälä , neljäkymmentäseihtämäv vuotta on oltu tiälä .
AL: nii ei .
AL: nii .
AL: sitten siitä , mänin , joko , joŋkullaiseen talloom piijaks ehä se nyt muuta kuus ko , ee , karjoo ol , kuus ol aina , lypsävee ja kuus joutavoo ja ne piti sitteŋ kahtuuj ja , lypseej ja hoetooj ja ,.
AL: nii .
AL: lannat veätettiim peltoloellen ne pit käsin hajotella , ei kukkaa , eij ‿ollus sillom mittääk konetta muuta kuŋ käillä hajoteltti .
AL: jotta he , tuota , käsim paremmin nää lehmällannat muut , nuo , hevosej ja muut ne neät tuota , haŋkoloillaas saehan ne vaeŋ kun ne panttiin niät olet pitkänä alaseks nin ne ‿ol niät haŋŋola hyvim pahhoo hajo .
AL: nii .
AL: ja ne sitte juhanukseem männessä pit ‿olla ne , semmoset työt tehty .
AL: sitte heinee tehtii , käsviikatteela niitettii ei ollu ei mittää , jotta pitkävarttaviikatettakaa .
AL: kun nurmikoista vuaj ja semmosista aholois ,.
AL: ja kellä ol isot hyvät nurmet nin niistä niät sitten , tuas käsharavalla pitkälä varrela , haravoitiim pois .
AL: semmosta työtä tehtiiŋ kesä .
AL: ja , sit leikattiin tuas kaikki ne viljat olpa heitä vaikka kuim paljo ni sirpilä .
AL: lyhteiks tehttiij ja , viisikollej ja kuhillaale panttii .
AL: nii , semmosii , tehtii siihen ‿aika .
AL: ja vielähä se ‿ol kappale , meijän tiälä kantosyrjässä ollessaas se leikkuupel , meijännip pit kävelä ˀihan tuola , potoskam perukkoo myöte ni , kun ol niät joukkuu paljo puoskija niät ol yheksä ,.
AL: niin , ja sitte tuota , kun ‿ei ihelä ollun niät , sillov vielä paljo ruajetta ku tää ol kaikki lehtona ja aho ol semmosena lepikkona ja , mehtänä kum myö tultiin tänne .
AL: tuolta suurem matikkala isännältä tää muatilikku ostettiim mikä nyt tuossa on ja , ja sitter ruvettiiv vähä raevvailemmaav vuos vuuvelta ja , ohan tätä nyt ollunna tuota , jotta sev verra ‿tta omituinel leipä on ollus syyvä .
AL: nii , ja kivvii raevattu peltoloella ne ol niät nää on niiŋ kiviset nää pellot niij jotta , ja onhan niitä muuvallaak kivissii peltoja em m ,.
AL: ja , sen semmosta työtä vua tehtii , raposteltti , vanhaan aikaa .
AL: kai työ olpa hiäv vaikka miŋkälaista ni , se piti käsin tehä .
AL: ol ol .
AL: puoskii ol kaikissa paikon .
AL: ohan näitä nytti .
AL: ni .
AL: no se on , se on se oj jo on on joŋkullainem paikka siitä on nyt jo , meijä isä ja sen isä ja äit ol ollu , meijä isäkik kuol yheksännelä kymmenelä .
AL: ja sitten tuota , myö oltii ja nyt ‿on jo siitä lähteen , isäm pojat hävis ja kuolivat , ja myö , meitä nyt ‿ov vielä kaks , elossa , ku näitä mitä tyttölöitä ja , pojat kuol aikasii ja nyt ‿om pojam pojat , ja kohta joutuu poikiim pojat , jo ruatammaaj ja ovat ni .
AL: se on see on tavaline paikka .
AL: vam meijän se ukko niät vanham ma , kansan aikkuine ol semmonem , mie miekkiin niät kävin , piaŋ ku kansakoulun .
AL: ja olimpa niät jokseenim parraamppii oppilaita .
AL: nii .
AL: kymmene ol tuota , kym , kymppijä ol kuus kum piäsin , totistukseŋ kansap pois .
AL: no sitten niät ois , vieraat ihmiset , kolome opettajjoo käv kolomem pitäjä opettajat jotka käv yrittelemässä minnuu niät mänemmääm muuhu oppii .
AL: ukko ei laskena mihiŋkää .
AL: se ol semmone vua , omapäiseeset tura .
AL: käv työntämmääj ja sanommaav vua ‿tta kun , on on semmone ni , määhän tuonek koivikoilleŋ karjaopistoon ni sinne .
AL: ni veljet ‿ei sinnel laskena , sanovat jotta tuota , jos ei karjoo ossook kääväk , kahtomma ilimam mitäkkään ni ,.
AL: ei laskenna .
AL: sitte kuopijjool laulujuhlile ois vieny , nee , kun laulu , kuorossa yhäˀ ˀolin niät ennempänä kaikessa ni , ei laskenna sinnekkää .
AL: ei , pit ollav vuaŋ koissa .
AL: kunnet tuota sitte , läksim palavelukseŋ kansakoulussa ollessa jo opettajjiiŋ kansaˀ ˀolin niät , laulukuorossa .
AL: laulu kerram mäniŋ ke , koulluun ni , se ol ensimäiselä , ihal lukukauvela kymmene ja siitä se ‿ol sinneˀ ˀastik kunnep piäsim pois .
AL: nii .
AL: eehäm , eihäm mie ollukkaa , supraanolaulaja , mie olinniiv vuan , altol laulaja , yksinän olin aina altossa .
AL: ni sen mie ooŋ kouluu käyny , kansakoulun saiŋ käyneeks muuta en , ja rippikoulun .
AL: nii .
AL: se ol vua se iha se jokapäivänen työ jota tehä .
AL: karjassa , talavella ja , samaha se ol kesällääv van ne ku ol mehässä muuta ku , illon uamuu va sittem muuta työtä sitä , kaikkii , mitä talosta löyttyy .
AL: nii .
AL: no ne , ne ‿ol niitä semmosii koissa ollessa niät semmosii , vanhat rukit semmoset , niilä opetellak ketreemää , joko laŋkoo tai rihmoo kun niät pellavasta kasvatettiin niij julumasti ˀennennij jotta e , ja liinnoo hamppuu .
AL: sitä sitte ja sitten , sitää e , semmosta neyletta .
AL: nii kun sukaj ja , kinttaaj ja , nii .
AL: kinnasta neulosin vielä nytiin neulalla vaikka miŋkä verra , kun ‿ois vuan tuota ,.
AL: vaŋ kun nykyjjää ei enne , viijääŋ kaikki ty , työt tehtaaseev vuaj ja , laŋŋat ja kai tietetää sielä , eehäm mitä nyt ennee käsilä tarvihet tehä .
AL: kaikkii tavallista sitä , ennen ‿aikusta työtä niv vielä ossoisin tehä .
AL: ei niitä töetä oom mittää .
AL: ei silloŋ kukkaap paljo , sitää , ostovuatetta pitännä , se ol kaikki , ommoo tekku .
AL: villat keträttiin , ja kartattii koissa ja niistä kuvottii sitte , aitovillasta sarkoo miehile .
AL: semmosta se ol vua se yksiŋkertasta .
AL: niij ja ne kuivvailtiij ja , ja sitte , survuttii survu , jotta , siemenet läks pois .
AL: siinä ol jo ensimäine työ iha jotta kun ne , seulomalla panttiij ja siemenet , ja tuulettamalla .
AL: sieltä otettiim pois sitte joku viikko , va hauvutettiij ja pehmytettiil läjässä , ja sitte panttiin ne , otettiij ja kannettii silliilem pellollej ja hajotettii .
AL: ja ne siinä rotkotti , par kolome viikkuu hajotukse , e ja miŋkälaine ol ilima sattu aina olemmaaj jotta , ensin , saeh huuhtel ja , sattu ja sitte kuiva , kuivaŋ keli aikaa otettiim päiväpaisteej jäleltä pois .
AL: ni sittehä ne ko tuas piettiil lappollaa pitkän aikoo , seinvierillä ja , sitte , ku joutu riihet ja muuta to , joutu semmone aika syksy joutavamp aika ni sitte ruvettiin niitä , pantiir riihem parsillej ja kuivattii .
AL: ne riihessä lämmitettiij ja , sit pellavata loukuttama yöt , ei päivällä , ei ku yöllä .
AL: ensil loukutettiin ne jäi vähä semmoseks karkeeks .
AL: sittel lipsuttii , ol piene , se lo lipsu ol vähä pienemp , vielähän niit ‿on nyttij jo , kellä on niitä ,.
AL: sillä sittel lipsuttii .
AL: ja sitten ol , pit tehäs semmone , iso , kuon , kuŋ kuontalo vastoja panttiij ja sittev verkko siihe vastoim piäleŋ kiärittiiŋ kell ‿ol vanhoja , olhan niitä siihe aikaa jokahisela ku jokahine pyyti kalloo ja , koissa kuvottiiv verkot ja muuta , ne pantii siihe vastoim piälej ja , sitte siinä , hakattii semmosella se ol vielä vittiin nimeltää se jolla , siinä hakattiiv viimeset päistäret pois .
AL: ja sitte harjattii , ja pantiiŋ kuontalole , ne , tappurat ja ne mitä ol ja , sitten , nee , piäomat letille , ja sitten niitä piäs vasta ketreemä .
AL: siinä ol moniŋkertanen työ siinä pellavan , ja liinan , sy , tiennessä ja siivvuussa , voi hyvä ihme .
AL: nii , ja ne kai ol ne , ne työt tehtävä , pimmiin ‿aikaa yön seutuna tulnäölä .
AL: päivät män sitte , muissa ty , ho hommissa niät .
AL: no kun ne , ne syksylä niät myöhäsellä syksylä , niitä töetä tehttiin .
AL: kun ‿ol kai muut kesätyöt tehty , perunat ja kai nostettu sittev vasta ruve , piästiin niihem pellavaiheŋ käsiks ja muihen niihel liinnoij ja kaikkiin .
AL: talavella sitte keträttiim pitkät talavet jurrutettii nii jotta .
AL: ainakaam miun , nyt johan näit ‿on ollup pitkän ‿aikkoo ni .
AL: mie muissaŋ kum meitäik koissa ol niät meit ‿ol kolome tyttöjä ja , äit ja , minukka ja , tät ja , vaikka mitä ni mitä mi , myskehtimi ,.
AL: samaha se ol siellääp palaveluspaikassa .
AL: nii , semmosii vua ol .
AL: nii .
AL: semmosta se ol se , vanhaŋ kansa ˀaikune työ .
AL: naisten , ihan naise , nii .
AL: jos ‿ei kuka noin ‿ikääŋ kum pantii , isot , isot riihet pellavasta tahe , tahe ja liinoo täytteen ni sittej jos ketä , nuin nuorija miehijä sinnet tahto pyyteek ku sitä sitte talakoolla , tehttii , missä enemmän ‿ol , vähemmäŋ ku ol ni sitten , naiset koittel tehäs sen , yhe , yksiksee ilimam , m mitäkkää .
AL: siinä ol moniŋkertane työ kunnes siitä ol paeta piällä , ja pöksyt jalassa .
AL: nii .
AL: ne , kun sai keträtyn talavela sit ei ku , keitettiin , tuhkaveissä , tuhkoo pantiin niät , mu mukkaa sev verraj ja sitte , huuheltii ja , kuivattii ja , sit ei kuŋ kaŋkkaaŋ kuvontta .
AL: nii .
AL: kaikki myskeet on suanup pitteev vua onniik käet niiŋ kippiit jotta kunn ‿eŋ kärsisim mittäät tehä .
AL: ohan siinä mitä vua , em mie sitä sanoj jotta mie , ohan sielä kuim mon muut immeiset tehnym muutiin niitä .
AL: em mie sitä sano , kaikkihan ne , tua , sem miŋkä miekii ˀooŋ kyvenynä ni sen tiijän hyvim miŋkälaista on se työnteko .
AL: kuumassa , kuumasa .
AL: ri , si , niitä lämmitettiiŋ kaks kolome kerttoo vähä , ensiv vähemmä , jotta ne ei hyvir rumin niät kuivaneet .
AL: ja sittev , silloŋ kul loukutukse eilä , sillo päivälä nin , sitte vähä enemmäj ja ne kuivi ja , sit yöllä mäntiil loukuttamma .
AL: ja saihan niitä loukuttook ku ei yöllä tullul loukutetu päivälläkii , nii .
AL: toiset immeiset tekivät toisija töitä ja toiset ol sielä , pellavaehel loukutuksesa ja liina .
AL: sitä niät hamppuukik kasvatettiin niij jotta , niistä , kellä ol nuotat ihet tehtiir rihma ja , nuota , tuota ne , nuottaverkot .
AL: nii kum meijänni ˀisälä , ol niät ihaaa , mitem pitkää jo lie ollu ennem minnuu , nuotta .
AL: nii se joka vuos tehtiin ne , hamput nuotta , verkkorihmoks , keträttiij ja sitte , koissa ja sitte kerrottiij ja , ei kuv verkkuu tekemmää .
AL: nii .
AL: va se pit ollas sitten niij juluman hiennuu ja hyvvee niin niij jotta ihme .
AL: nii .
AL: keträttiij ja , kuvottiin niitä verkkoja ja kaŋkaita ja , kolomellaista kaŋŋasta .
AL: palttinnoo tehtiiŋ kyllä , pellavaasta .
AL: val li , hampusta tehtiil lin , siitä nin , sitä kosto , vuatetta ja piikkoja ja , niitä sen semmossi .
AL: sitä kasvatettiin sitte iha järe .
AL: siitä sitte tehtiin niät immeisillen niistä , kaŋkaista , miehile , miehillem pöksyy , karkeeta pöksyy .
AL: niij ja naisillenniik , palttinaista paitoo ja , lakannoo ja vaikka mitä .
AL: ne ku ol kaikki , enne pit ollan niät ommoo tekkuu .
AL: nyt ei tehäm mittäät talavisaikaam muataa .
AL: nii .
AL: niistä siitä palt , pellavaspalttinasta .
AL: pellavasta kasvatettiin niät ni , kaikki ne piäomat sittem mitä jäi niät niiltä , kun , lipsuttii ja , vijottii ja harjattiin ni , niistä mitä jäi niät ni ne sitteŋ keträttii hyvi hienoks ja , ja ne hippii ruohtimet hyvi hienoks keträttiij ja niistä sitten niät palttinnoo kuvotti .
AL: ne tehtiin siitä ja siittej jos puojista nyt kuka otti nuiŋ ku ol , han sitä jo siihen ‿aikaa , puotiloissaap pyhäpaijoks ja , palttinoo tahim mitä semmosta , mukavoo tyykii ni niistä sitteŋ kansa .
AL: vam parraastaan sitä kottekopaettoo vua , ol muuta kuj jos pyhäks sitä , puojista , otettiij joku paita .
AL: nii ni , kottekkuu ol paijat ja pöksyt , aluspöksyt , iha järe .
AL: ainakim miŋkä mie , käsitäj ja meijän tuota , e meijän seutuvilla niissä missä mie nyt olim palaveluksessa ja siinä pihassa koissa .
AL: nii , semmosii töitä sitä , tehtiin talavet .
AL: verkkorihmoo mitä , ol semmosta ni sitä ostettiiha sitä puojistakkii .
AL: sitä ol sillom puoji ,.
AL: näkykö sitä , olko se isäntä liikkeellä siinä
AL: hmm , nii .
AL: em mie ku em muistana mie oisin sanonna ‿tta , nyt on ukko , siinä , numero neljä .
AL: ensimäise ,.
AL: nii .
AL: eihän , tuassa taijan neljäkö heitä vuav viis huonetta niitä , joissa on niitä saerraaloeta , sairaita .
AL: ei tähän , mie en ossoos sannuut tokko sitä kahtaaŋkymmentä he , sairasta soppii .
AL: siin ‿oŋ kaikki yhesä toisessa piässä on synnytöslaitos ja ne , ja toisessa piässä sitte on se , sairaspuol .
AL: ol , ol ol ussein ‿on ollu .
AL: nii .
AL: jo kaks kerttoo on olluk , muinnait talavina sairaalassa , ennemminni .
AL: männä talavena , männä talavena yhev vai kaks kertoo ja nyt tänä talavena , ol yheŋ kerraj ja nyt tappautu tässä toiseŋ kerran ni sillon ‿ei olluk , liäkär ottana , saerraalaa ol sanonun nyt sairraala on niin täys jotta ei sovi .
AL: ni se tul pois .
AL: ja nyt viimu viikolla , vietiin nin ,.
AL: oikkeem minnuu pakottaa vähä nyt tuo samane tuo , sähköa , seikka .
AL: nii .
AL: toiset , sähkön , omistajat kuŋ kävivät ottamassa ja sillor ruvettiin yhtee .
AL: siihem myö ois ruvettu vai ei , piästy sitten , tul ne tarahvit täyteen ni , ne ei ottanna kun , sanovat jotta ei tulek koko näistä meijän tiluksista kuv viis tarahvii .
AL: nyt jo tuonnossa talavena nämä , nämä samat miehet tul ja , ei suatu niitä tarahvija täytee ei millään ni se jatku tänne ˀastin ni panivat jo seihteme .
AL: ja ku ylmiärässii pit ottoon niät kaks vai ei siitteŋkäät tullus siitä mittää .
AL: no nyt kuulus , pi , kuulus tulevam mie tuola kylälä kun , kävin nin sielä huastovat jotta , jokkoo , muka joutus jo elokuulla .
AL: nii , tuo musta , tuo iso talo tuo rannala tuo , mustalahen talo ja , se tämän isännän talo ja tästä , tuo seuraava talo ja tuola mäillä , on talo se , ja nyt myö .
AL: nin nuo pienemmät mitkä on tuossa tievvarrela nuita mökkitaloja semmosii ne ei ruvennu ensiŋkään .
AL: sanovat hyö joutuu mökiltä pois jos hyö ott , rupijaat niitä sähköjä ottamaa .
AL: nii .
AL: näitä nyt taittaa tullat tuolta kolome , mustalahti neljääs , kalle kakkone viijeis , tä timone kuuveis , alakakkola seihtämäs meijäŋ kaheksaas .
AL: kaheksan näitä tulis nyt siihe , nii .
AL: kaikki muut jo kerkis vauraammat talot ennemi ˀottooj ja , nuo neljä , mökkitaloja ei ottaneet ensiŋkään .
AL: no niihä se ois .
AL: nii se on , hyvä se ois , vam meillä ei oon nyt oikken , meijäm pitäs tuo navetta niät suaha uusineeks , ukko ol , sitä mieltä jotta ku hiäv vielä ois terveenä olluj ja elänä ni , tänä kesänä ois piännä uusii .
AL: nii .
AL: ni , mikä niät liep , pantu kymmenel lamppuu tulemaam mihin näihem pantanee
AL: joka huoneesee suap panna ˀihekseel lampu .
AL: tähän tuppaan om miärätty ja tässää ois nähny yhelläät tavallaaj ja , nuiheh hökkellöihis sitte , ja tuohom porstuun , ohallej ja , kellarriin tuonne ja , niitä kuuluttiil lukenneeŋ kaikki ja halakoliiterrii ,.
AL: tällä , tällähäm myö olt .
AL: vieläpä sanovat jotta saunnaan ‿astim mie sanon sinneˀ ˀasti ˀei meilä viijäs sähköjä .
AL: mikä , kuka elännööj ja kylypenöön ni viekäät öljy , öljykomennot tahe , kyntteli tahem mitä .
AL: ol , ol ol .
AL: meijän , koissa ollessa nin eij ‿olluk kun semmosii ki , pienii kitupiikkijä .
AL: ne ‿ol läkkiset , semmoset vuaj ja , siitte rupes jotta , jo tulemmaaŋ kum mie jo alon jokseenni ˀaikuseks piästän ni , näin ‿ikkään nämä semmoset , pienemät , tämmösii kattolamppuja .
AL: nii , van , vielä mie olij jo vielä ihaj jo jokseenni ˀiso kun , ei kun semmonel läkkinel lamppu ol kitupiikki ja , ja päre , päreˀ ˀol , tuosa ohtapuussa ol semmone , rauta ja siihem pistettiim pärep palamaaj ja sillä sitä , pit nähä .
AL: nii .
AL: nyt ne tuntuu niin niiŋ kaikki nää uuvelej ja moiselej jotta ei ei , tuntuu ‿tta , mitä suhkamista se ol .
AL: siks jotta näkhä se nyt toine toisesej ja muuta jotta ei tuota ,.
AL: anikka toiseesek kiinit tarttumaa , kun , tul ol palamassa .
AL: se ‿ol vielä semmone l , kun tuon soker , astiiŋ kokonel läkki , ja siinä sittev vuan semmonej ja siihe , ol se , se ‿ol puojissa tehty ja , puojista otetuita ne ‿ol ne lamput ne ‿ol semmosii vuaj ja sitte ,.
AL: nii , se palo .
AL: sitte ruvettiiŋ käyttämään nuita semmosii pienemmän sorttisii , puotiloissa ol , noita , katossa piettävii lamppuja .
AL: ja kynttelii li , koissa tehttii .
AL: elukka kun tapettiin siitä otettiin niät ne talit , ne sulatettiin taliks ja sitte niistä tehtiiŋ kynttelii .
AL: joulumpyhiks niät valettii sev verraj jotta sit ‿ol panna ˀikkunam pieliij ja , kuu , joulukuuseej ja vaikka mihi sitä kottekosta kynttelli .
AL: nii .
AL: lamppaita ku tapettiin niistä ne , otettiin ne rasvat ja sulattiin niät , taliks .
AL: ja samaha se ‿ol lehmistä van niistä ei niiŋ kun se ne , ruavvaar rasva tul semmosta kellasta , ni se tuota , ei , ne kynttelit olluh hyvänäkösii , lamppaar rasvasta tul hyvi , valakkii .
AL: no sitten niät tuota , vettä , ves keitettii .
AL: ensim pantiin semmosen , joko issoon tuoppiil litran tuoppiin tahem mihin se keitetty ves ja siihe se , se tuota se tal , siiheŋ keitettyyv vettee .
AL: ja sitä niät kasteltii sitte siinä veissä , e riputettiin tehtiihhän niitä paljonniin niitä kynttellöitä aina nin tuota , sillä ,.
AL: käytettiin siinä vestuopissa ja , vietiim pihallej jiähtymääŋ ku se niät ta , talavessa tuossa joulun seuvussa vähä , ja ku alako kylymä olla .
AL: se vietiim pihale tahem mihiŋkä sinnep porstuun nii ku enne ol porstuut nuo niät porstuuks sanottiin ni , porstuun seinärrakkoo se ,.
AL: niim monta , kynttelin , syväntä panttii siihetikkuun , miten , iso ol se astija .
AL: vae , erpiälleev vuaj jotta ne ei tarttuneet toisiisek kiini .
AL: siinä varissa veissä , käytettii , ja tallii vua siihe pantiin sulammaa , va se hellalaha se siinä ja piettiini ˀeihän sitä helloja nyt ‿ei enne ˀollukkaa van , niiŋ kum paŋkot ol ja uunin , uunit niät ja ne , niissä sitte ,.
AL: ni ˀainakin niissä seutuvim missä mie kasvon ja näin ja elin ni , silleen ne tehtiin ne kynttelit .
AL: ja niitä poltetti , joulukuusessa ja vaikka , vaikka mihin tarviht vua .
AL: nii .
AL: on , on joulukuus ol jo , iham meijänni , miunnik koissa ihan niät että , nii .
AL: siihen niät miŋkä mittääp paperloita ehittiij ja tehtiin e ja panttiij ja , tuppossii ja , niitä kyntte , omatekosii kynttellöitä .
AL: nyt ‿ei oon niitäkäät tarvinu ˀennee ee , pitkii aikkoi .
AL: nii .
AL: kolome jalakoo siihen tehtiij ja , ne ol sitte niitä joulukoristeita , semmoset .
AL: ja nuota , himmellöitä , mattoon tahem mitä kuka jo osas siihen ‿aikaan tehän ni , ne ol joulukoristeita .
AL: semmosii ol .
AL: nii , ei .
AL: no ne läh , lyhteet niät niitä kesän aikaanha ne suurimmissa taloloissa koettel niitä puijakkiij jo kuv vair rupes pie suammaan ni , lyhteet panttiin niät yllääp parsille .
AL: olhan ne parret niin ylläälä ainakik ku tuo matto nyt tässä meijän tuvassa .
AL: ja niit ‿ol niät , kolome neljäkymmentä partta sielä hirssiim piällä ja mat , matto ol riihessä ja katto ja , sit lyhteet sinnel latjattii .
AL: ja se kun tul riih täytteen ni , ei muuta kuŋ käytiir riihtä lämmittämmää , ja se kolomena päivänä lämmitettiij ja sitte , käytiim puimmaa .
AL: lyhteet latjattiiŋ ku ol kellä iso riih jotta sopi monta laverii ni laverloeheej ja sitte , kaks kolome laverrii ja sitte olhan niitä puimamiehiikik kolome ja neljä ja , ke miŋkä miŋkä verra ol missäät talossa rahvasta .
AL: nii , ja sitte puitiin niitä niät , rukkeista hyvinhä se läks hyvästiv va otrat ol niim pahhoo puijan ni jotta .
AL: ne jyvättii sitte se , aina , se , luuvalla laistaˀ ˀenimmät pehkut pois ja , sit aina puimaa , siitte puimaaŋ kun tuota , ol , se , aina se luutatyön tehny .
AL: vam puhtaampii ne sen tähet tulivat vihneistä kun nyt konneila puijessa .
AL: kun niitä niij julumam paljo mutkalla niät pieksetti .
AL: kaorosta ja rukkeista läks ihan tavallisuuvem mukkaav vua ˀotrista ,.
AL: tähkät särkyhän ne hyviv välleev van niihej jäi se pitkä vihnej ja , ne , sinner rikkoi sekkaa sotkeetuvat sitte sen tähen niitä pit niij julumam paljo puija .
AL: nii .
AL: isot , riihet kellä ol niihen niät tul viis kuus lattiita pit sitte niät sitä aina , puijaˀ ˀyön aikkaaj ja , päiväähän se män aina enneŋ kun ne sai iham puhtaaks neät ni .
AL: lattiilla , riihel lattiila .
AL: kellä ol puulattii kellä muu , savlattii tahik ki , ni , jos vaikka kivestään ni siinä ol sitte se sav piälä vielä jotta se ol vähä silliimpee .
AL: ja mutkat heilu sitte nii .
AL: siinä vars ol pit , pitempi ja sitte se , teräpuol ol , lyhemp jolla niät peitettii yl olokasek .
AL: se pit vielä yl olan niät ni .
AL: voi voi , kum muistelloo niitä aikoja ni ihan neät ni ,.
AL: sii siihem , niim monta kum mite iso ol riih .
AL: nii .
AL: ja se , kun ei ollunna missä rahvaita nii täyty puijav vaikka kahellaih heŋŋelä .
AL: nii .
AL: vam missä ol rahvasta enemp nin ne ,.
AL: se yölä yhen ‿aikaal lähettiir riiheem puimaa .
AL: nii , se ol kello yks tahik kaks viimestääŋ kun , sitä mänttiir riihee .
AL: ja semmones spiikkilamppu vietiij joka , joita ol ne lamput ne vietii uunil laijale sinnep palammaaj ja , sen aikoo aina lamppuu piettiij jossain nurkassa ku aina lyhettä puotettiim parsilta ‿tta , se ei sammuna eikä tuas käynyk niihel lyhteehej jotta , sytty tullee .
AL: semmosii meiniŋkijä .
AL: sitteŋ kur ru piästiim puimmaar ruppiimaa sitten , lamppu panttiin tuas siihe uunil laijalej jotta , se siinä palo , paikolla .
AL: siihev vielä männessä pit ollak kun ol ussiimp heŋk ni , päivääm männessä pit ollaj jo sitte ,.
AL: silippukonneet ol semmoset , käsillä viännettävät , isokiijuset , ke , niät kam , nin , siliputiij jo pit jälestä toisii tehäk ku toiset niitä viimesii , meiniŋkijä , riihessä tek .
AL: niij jottei jiänyk ku se jyvveemine otriij ja muihen , rukkeihen ni rukkeeta pittäähän sitä niät niitä rikkoja enimmii ottoop pois , sitteŋ käsiv viskattiin .
AL: nyr , nurkkaa iso läjä tehttiij ja , siitä ei ku , kuka mies rupes millonniik tuota , viskoomaa .
AL: yl riihe , sinnes se , yhteen nurkkaa seinämii , välliin , läjä tehtti .
AL: käilä .
AL: vuan nuin ‿ikääl läjästä otettiij ja viskattiim peri , niir rojjaatettii .
AL: vielä myökiim männeeseeŋ kessää astit tuola riihessä , rukkiit kai puittii .
AL: ja viskattii .
AL: vi , vilja puhistu niistä läks roskat pois muuta ku sittem myllyssä vielä niitä viimesii pölyjä niät , puhisteltin .
AL: niin .
AL: ja jyvät mänivät rapisivat , seinämii myöte iha ympärir riihe .
AL: nii .
AL: kuŋ käsiv viskattii .
AL: joss ‿ei sekkiim meijän talom pappa mikä missä mie olin seŋ kuus vuotta ni , hiä ihehä se viskas , ei se antannakkaam muihev viskatakka .
AL: jos se ei liem monta koproo heittänä ni sitten ‿ei lie ollu .
AL: aina kohan neljin viisiŋ kuusin säkin tul ahoksesta jyvvee ja millom miŋkiv verra ˀol voa siellä sitä kuivoomista ni .
AL: siin ‿ol monta , koproo sai aina heitteekij ja kaks ahosta ihaj joka viikko puittii .
AL: nii .
AL: niitä koiteltiij jo syksylä puijaˀ ˀennen , ennen talaven tulluukaav va kun , isoja ruateita niät ol mehässä semmosii palohuuhtii .
AL: no niit ‿ei suanup pois enneŋ kun talavella .
AL: nii .
AL: kolom , ee , riihtäkö
AL: ei lämmitetty ku yheŋ kerram päivää .
AL: kolomelta päivältä se sitte jo , sitte se ‿ol jo kuiva .
AL: kaks ke , kertoo ja sitte kolommaas kerta ni sitte puittii .
AL: sit yöllä mänttiij jo puimaa .
AL: nii .
AL: vaikka ne keossa olivat , ja jos kellä ol latokin ni ,.
AL: joihen ne , syksyllä kouttiin niät kun , viisikoelta ja kuhillailta ni .
AL: semmosta se ol , semmosta se ol vaj jahmamista .
AL: vae siinä ne män vuan ne työt kuitennii ihan sitä tehe ˀei sitä ,.
AL: nii .
AL: ei pillautunutta paljo suanuk kukkaa ei ne , joutanna pillautummaa .
AL: jos ol oikkeeh hyvä pitkä kasvu neät vaikka millä ni ,.
AL: nih .
AL: se ‿ol semmosta .
AL: nii .
AL: se ol hyvä sitte se pui , riihessä puitu vilja .
AL: nyttim meilttääv vielä mon immeine käv niitä , niitä , riihessä puituja , jauhoja aina ottamassa pyytämässä nää , nyt , ken sielä muuvala mualimassa ellää tuolla neät ni , ne aina maistikseej jotta ,.
AL: erräännik kerraj joku emäntä tuossa söe ni sano hiän tahtos tätä leipee vähä mukkaanniij jotta kun tää tuntuu niir riihele .
AL: mie sanon sitähä suap .
AL: männeeseeŋ kessää astip puittiim myökiiv vielä tuola van nyt ei , ei ennee männä kesänä , nyt sitte puitiiŋ konneela .
AL: tällä noapurill ‿oŋ kaikki , komennot ihellään ni , se käöp tiälä meilä aina , tekemässä töitä .
AL: ja käöphä se ee , tuonek korkeeseeŋkaŋkaasee astik kaikki paikat kävelöö ja nämä nuapurpit , paekatkij jos kellä eij ‿oo ˀihellääv vuaŋ konneita va jos kellä on ihellään ni eihän ne sitte taho .
AL: nii .
AL: semmosta sitä ol .
AL: ihaŋ käsin .
AL: käsilä .
AL: käsillä vuan ne , sirpillä leikattii .
AL: kätteen ‿otettiin sirpiŋ kou , siitä , koukerosta vilja ja se leikatti .
AL: ijäŋ kai .
AL: nii .
AL: rukkiit leikattiiŋ käsillä vi , otrat , kaurat , kaikki mitä ol viljoo nin ne ihaŋ käsin tehtii .
AL: olpa kellä enemmän tahev vähemmä .
AL: ja päivällä sitä hamuttiij ja olliihan niitä sillov van nyt kun ne kaikki , on mikä missääv , vanhaaŋkotiloissa ja vaikka missä nyt ‿ei oo ˀei mittääj joutavoo immeistä .
AL: no , eihän se mittään ni er raskasta olluv vaŋ kellä oh huonot sivut nin nii , niitä käv niiltä käv sivuja pakottamma .
AL: nii .
AL: vam myökiin niät aina isot ilimattomat pellot nie ,.
AL: erräänäit talavena mikä kolomattakymmentä hehtuu pit niät , leikkuula pit ottoo , jyvät , elot , syötäviks talaveks .
AL: syksylä .
AL: se ol ensir rukkiit leikattava sitte touvot ja , juostava tuolla iham potoskassa asti .
AL: vielä errääŋ kerraŋ kaks pentuu rupes hukkumaan ni , rupesivat hukkuma ˀisä aina läks juoksemmaa , uamukahvij juotuu jalaj jo varrain sinnel leikkuuksilen taloloihe ja , mie nii sittel läksiv venneellä penskoiŋ kansam mänemmä ja ,.
AL: kuham pentu hurahti niät , venneel laittaaj ja venem män tuone ,.
AL: ja miulla semmone hätä mie ee , lähättäyvyn ihem mänemmäj järveen no kun on neät niij juluman syvä tää järvi jotta kuŋ kerran lähet rannalta nin sillon ei ennee pohjaa , jalat yllä .
AL: ja kun nousim mualen ni en yhttääk , ku oikkeev ves niät tuota , no ku ol vuatteet piällä ni , mie en tolokunnum mittääm muuta ku , lähättäyvyn sinnej järveem mänemmä ni , ei kun ne vuatteet otti kiini veim pinnassa .
AL: nii se käv tuolla tavalla lekuttammaam minnuu , ja mie sitteŋ kuitennip piäsim muallej ja sen tytön saiŋ käistä kiini , vae se poeka riippu venneel laejassa voa .
AL: ja mie sitte kävin huutamaa hyviŋ kalamiehilen tuone , vae sitte se poeka millä ihmeen tavalla heä ,.
AL: jos tuul ol , se poika ois hukkuna , ja tyttökii , va kun ol hyvin tyyn .
AL: nin , poeka neät mite ihmeen tavala heä liek kuitenis sitte niät , jalat viilt veissä nin , piässyv venneesee ja ,.
AL: eŋkä miekät tolokunnu ensimältä jotta oŋkvapoja tahem mitä pitkijä puita ottoor rannalta jotta , viskatan niitä sinnek venneeŋ kokkaam päi ja ,.
AL: e , apumiehet , k kiänty väliltä pois kun , pojan saimma sitte ranttaa .
AL: ei toki hukkunna yhtääp penskoo yheksästä penskasta vaikka ont tää järvi semmone jotta , ku kerrar rannalta lähtöö ni alaˀ ˀuija , ei , ook kualamista mittää , ainakap pienemällä immeisellä , ken on iso immeinej ja muuta ,.
AL: nii .
AL: vaikka vielä o heinäjärvi nimeltä .
AL: ei .
AL: tuola järvem piässä viho viimmessä , pohjukassa sielä pikkuse semmosii häikäleitä oŋ kesällä sitten .
AL: nii .
AL: viiskymmentäseihtämäm metrii tuo , noapuri , enti ensimäine isäntä ol , mitannut tuolla nin , ol syvvyyttä ollu hiäl löytänä .
AL: nehäm pilikollaa ol koetellut tuosta suarem piästä tuone , tuota taloja kohtim mikä on tuolla , tuo , joka oraspelto näkkyy ni , sii sillä välillä hiäŋ kokkeil jotta mitempä syvvee on ni , sano sano , viiskymmentäseihtämäm metrii hiäl löys , nii , vettä .
AL: ei kukkaa .
AL: ei kukkaa .
AL: ei ook kuultu kettääk ke ,.
AL: talavela kuol , mium muistin ‿aikaa yks naine , poikinnen .
AL: van nekiih hukku tuohoŋ kantoluo , ei kun tuo , kuolvat tuohoŋ kantoluottoon , ol , monta kerttoo tääj järven ympärik kiertäneet eikä löytäneet kortteeriisem mistää eikä osanneet mihiŋkää , talloin , yh tuone , yhen talom peltoloil ‿ol kävelleet tuaranneet ja ei , osanneet talloom männäk ku ol purkuyö ja , sitte tuohoŋ kantoluottoo ol , tulleet yöllä ja , siihe , kykistyvät kumpaneni , äet poikinne .
AL: siitä huommissa päivänä , ruavot ‿ol löyvetty .
AL: kyllä mie muistan se olim mie tok siinä , likellä kymmentä vuotta kun tuota ,.
AL: no em mie ihav vielä olluk , kun sitä hua , ihmeenä piettii .
AL: kylymmääŋ kuol .
AL: ja purku niät kun ‿ol .
AL: eikä ois olluk kun tuossa koulul luona ol heijäŋ kortteerisem mikä on tuo koulutalo tuossa ihan nyt näkkyy tähän ni , siinä ol heijä , no se ,.
AL: ei osannuk kottiiŋ kum purku ol ja ,.
AL: muu ei järveen nähen , sulav vein aika sitä mie en ook kuulu ensiŋkä .
AL: yks oŋkmies sano käynneese ˀihekkiih huasto sano hiän , oŋŋelta , puntoo kur rupes nostammaan ni , se puntanuora katkes ja hiäŋ kun , sinnev vetteem män sano kymmene sylem piässä kolome kertoo hiäŋ käv , vam pois vuam piäs kuitenni .
AL: nii .
AL: iheˀ ˀiha huasto .
AL: tuola , potoskan , koulul luona vam missä hiän niät sielä .
AL: vae se jo kuolliis se mies , ja pitkä mies se olliiv van tuota ,.
AL: oŋŋella ollessaaŋ kun , niät la venneelä ku yks mies oŋŋittaa ni , siihe niät pannaav venneeŋ kokkaan nuora ja siihe iso kiv jotta se ei se venel lähen niim mänemmääm minnekkä .
AL: sitä puntoo kur rupes nostamman ni se katkes ja se , putosi järveem miessii .
AL: mm .
AL: lehmättik kul lypsettii enne ni maijot pantiim pyttylöehej ja miŋkä mihinnis semmosii asteihim piimä män niistä sitte se kerma kerättii se kirnuttiij ja ,.
AL: kaikellaista .
AL: niitä isot tiinut pantiin talaveks .
AL: ei myö ke , ei myö kerätty eikä myö , vähä myö otetti van , toisissa paekon niät kun ‿ol missä enemmär rahvasta nii sitä sientä ihan niät , kaheŋ kolomeŋ korvon tiinut panttiin talaveks täytee .
AL: voi , voi .
AL: mehästä kaikki .
AL: ei pihamarjoja ollus siihe aikkaav vielä ei mittää , missää , monessakaat talossa , tuola nyt mi , mitkä jo ol vähä semmoset jotta ny ,.
AL: mm .
AL: ja sientä ja puolamarjoo sitte niät lajuttiin syksyt sev verrav , silloj joutavampana aikana ku alako jo työnteko vähä ja ollaj joutavamppoo jott ‿ei ennee ollun niiŋ kiirettä ni , sitte ihaj joukottai ei kum mehtääŋ kuka marjoo kuka sientä kerreemää .
AL: ne sitte puhisteltii , sienetiij ja , keitettiiv vähä ja pantiin tiinuun talaveks .
AL: semmosii ol ne talavisärpimet .
AL: ja marjoo marjoo paljo kerättii , siihen ‿aikaa ol ennempänä niij julumastim marjoo neät nii jotta ei ihmet tukkunnaan tuo .
AL: kun niät sitä kaskii poltettiin nin ne , sitten ne om , verekset ahot ne kasvo hyviŋ kun , joutuvat ahoks ja , sai viljat pietyŋ kaks kolome viljoo niät piettii ensir ruis siinä , kaskimuassa , sitte kaura , ei sitä ennee sitte muuta piettykääj ja sitte ne kuj joutu ahoks nin ne niät marjoo kasvo niin jotta s ‿ol ihan niiŋ kum , mikähää , se , marja , marjavuos ja onhan nää nyttiiˀ ˀaina ollut tiälä nämä .
AL: niitä nii isot tiinut kerättiin talaveks sitten niin niin niät että ihme .
AL: ei kum marjamämmii tehtii , ja hilluu ja vaikka mitä semmosta ruokkoo vuam marjasta .
AL: ei .
AL: ei muuta .
AL: mustikoita jos missä paiko ˀol ni sitte .
AL: puolloo , puolloo kerättiim paljo .
AL: sit ‿ol lammasta isot karjat .
AL: ja vie , muuvalla kaikissa , sitte ne niät kerittiij ja niistä site laŋkoo ruvettiin tekemmäj ja ken , kerkis tehän nin ne tekivät iham myötäviksiiˀ ˀastis sitä kinnasta ja lapasta ja sukkoo ja ne sittem möe niistä ne kun ei tuota ,.
AL: ja oma tarvis .
AL: ja miŋkälaine syväl lahti oj jälellä , välilä , jotta eij ‿ois luulluj jotta sinnev van , ei tiijettykkää .
AL: tuolta puolen suare , ohan siellä neät ,.
AL: ja sitten niij juluman syvä kun ‿on siellääv van susi , män ja ui ja , kolometoista lammasta söevät ei kuŋ kaks jäi .
AL: no ei niistä maksettu ei kerralla mittääp penniikää .
AL: nii , niiŋ kun nyt , näinä vuosina on , niät maksettu nyt sitä taetaa tullav viis vuotta tänä syksynä ku , sieltä söevät lamppaat .
AL: näkhä sen jokahinev vietii ˀolhan ne vieneet niitä ruatoja siel ‿ol , vieraitaal lamppaineen niitä ol , m , mi nimismiehele , niät jotta , ruppiisko mitä korvoomaan ja .
AL: niii .
AL: nyt korvataahan nuo ne nuista neät ,.
AL: tuolta rannalta päe , uivat neät ja , eikä ois tiijetty ois vielä voinum miekkiin nik kaks lammasta männän ni yks oŋkmies toi sanan , jotta tuola , järver rannalla on , kuollut lammas .
AL: vae sekkää ei kahellum muuta kuv vae yheˀ ˀisol lampaan sano hirmuse iso on se lammas .
AL: ja , ei muuta ku sitten niät tuota , kahtelemmaa .
AL: ka nii .
AL: ja , kaks lammasta jäi .
AL: meile yks jäi ja , tuone , toisseen tallooj jäi yks .
AL: nii .
AL: on on joka kesä niin tekivät sinä kesänä paljo pahhoo nii söevät hevosiikim monta ja , vaikka mitä , tappovat .
AL: nii .
AL: ja monesta mu , em muistak , neljättäsattoo lammasta vam mite hyö sinä kesänä , söe tästä , kitteem pitäjästä .
AL: nii .
AL: tää on niät iso pitäjä .
AL: kolommaas koko tää , näissä seutuvi , ilomantsi ja tuo , liper ja tämä kittee .
AL: kittee tääkö hiän on toisella vai kolomannella sijalla .
AL: nämä kolome , pitäjee ovat isot .
AL: nii .
AL: kaiken suurimat mitä on nuita , näin tässä suomen sisällä .
AL: niij ja tästä kuhan niät kolomattasattoo vam mitem monta lammasta hiä söe , kö sus sinä kesä , eihän se nyt yks sus ka olhan niitä enemähän niit ‿o ˀollut tietysti .
AL: nii .
AL: ei myö kuultu .
AL: ei , lehilläkii ˀol jotta , kun niitä nyt ilimesty , jotta ne muka nyt sen , ison suaj jäläkeen tulivat sieltä , rajan takkoo .
AL: ei mie , siihen ‿aikaan ‿ei tiijetty kum mie olin ihan näihin ‿astin näihiv vuossiin tähän , puolkymmentä vuotta ni ei kuultukaa ehkees mittääk koko susiloista .
AL: nii .
AL: ja nyt niit ‿on niät ihaj joka kesä nii jott ‿ei ,.
AL: sen tähen ne he , immeiset hävitti lamppaat nyt hyviv vähhii ei tiällä nyt ‿oon näissä paikol lampaita paljo missää .
AL: nii , kun ne ei ruvenus säilymää ensiŋkä .
AL: söehän se le , lehmii ja hieholoita ja , kaks hevosta ihan näisttääs seutuvi .
AL: keltä hiä toise söe ja tuosta , vähäm , par kolome kilometrii meiltä tuone , see nyt on jokseenniv vauras talokiij ja onhan , vanhahan se on nyt tainu ollas se hevoneni .
AL: siihenit tarttuvat kiinik , ol tarttuneet ja , uamusilla mäntii hevosta mehästä hakeman ni , ei ku suolet löyvettiiv vaij ja ,.
AL: nii .
AL: nii .
AL: jalat ol ja ke muutail lihhoo vielä vaŋ kuitennij jotta suolettii ˀol jo ulos tulluk kun niät , tottahan niit ‿on sillo ussiimp ollu ˀeihän se nyt yks sus kerkkiij ja jaksan niim paljuu ,.
AL: nii .
AL: tappat .
AL: tappaat vaikka millä komennola .
AL: rautoloilla ja vaikka millä semmosila nin ne on aina lehellä on sitä .
AL: paljon ne on niitä tappana .
AL: ne aina kuvaks pannaal lehele jotta , miŋkälaiset miehet ja miŋkälaise elukan ‿on suaneet se , koitteloot vielä seisallaa sitä pittees siinä , le , kuvassa lehellä neät .
AL: nii .
AL: rajan , nii .
AL: se ‿on .
AL: kun nyt niät välillä ei , ei ennen se meijäm mie , missä mie palaveluksessa olin se isäntä se huasto , jotta kun niit ‿ol siihen ‿aikaa ˀolluh hyvin , nin ne ol ollun niir rohkeita ‿tta , talavela tulivat pihhoin niät sittej ja , ee , nuita niiŋ kun , heikompija , puoskapuolii niitä hätistelivät ja pelottelivat ja , erräännit talon riiheŋ kautta vam mistä ne ku ol niät tal ovet auki nin se isäntä huasto ni , mänivät korsuuŋ kuŋ korsussa piettiiŋ koera .
AL: ja niitä koerija syömää , ja niihä ne ol suanun ne tappooki , se isäntä ihmmeenä huasto sitteŋ kun niij juluma mökä kuulu kun niät koera huuti ja susit , repi ja ,.
AL: ol niitä sillo ˀennempänä ollu , se , se isäntä jo nuorenaha se nyt ‿on niitä ,.
AL: van nyt tällä ajalla tähä kuuteeŋkymmenee , niim pois päi viiteeŋkymmeneev vuoteen niit ‿ei päteŋ kuullum miŋkä mie eŋ kuulu em mittääv van nyt , nyt näit ‿on ollu ˀihan tässä puoleŋkymmenev vuuve aekana enemmänni ˀiha , enemmäŋ ku äijä .
AL: vam paljohan nuista korvovaat .
AL: korvovaat nyt tiällä ne vahiŋŋot , neät , aina ,.
AL: nii .
AL: valtijoha se nyt voip korvatan ne em mie ti ,.
AL: va ei silloŋ kun tuonem meijän suareen söevät ne kolometoista lammasta ei niistä korvanneet vielä sillom mittää .
AL: hmm .
AL: pelättiiŋkö
AL: no em mie tiijäm mitä liet teh .
AL: onhan ne voinup pelätäk kun ne eij ‿ooh hirveny ˀyön seutuna paljo pihalle männäk kun ne om pihhoin hyvin telläätynneet , nii .
AL: se isäntä huasto .
AL: se ol se vanha se isäntä , niät ni , sano ne pihhoin tulivat vokelehtammaj ja ve ehtimmääŋ koerija ja mitä elukoita niät , pihasta löyttäät ja , sen semmosii jos mitä on , elukoehen nuita , tapee , tapetuita jätteitä tahem mitä ni .
AL: nii .
AL: va sillo eihän niitä olluk , oot tainuh hyvi ollan niitä pyssymiehiikää .
AL: eihän niitä tok lieˀ ˀollup päte ˀensiŋkää .
AL: pyytiväthän ne ne sitä lintuu ja jänistä ja , millä semmosilla rihmasilla liep pyytäneet ne pyytivät ja , jänislaŋkoja laitettiin se ‿ol jänis pori , paistii porissu ˀiha ˀaina .
AL: nii .
AL: täs erräänä aekana ku olliin nyt niin niij julumastij jänistä niät jotta ne , meilttääs söevät tuosta sutkasivat omenapuutiit talavela .
AL: pois pit hakataj ja männäj ja ne ‿ol iha iha , kahessa kohtik koko pitäjässä ol semmosi , a omenapuita kum meillä ol .
AL: mutta pois , eij ‿ook kuŋ kannot jälelä .
AL: jänikset söe kuoret kaikki talavela niät ku ol niij julumastil luntakiik kaikki peitty , ihan ni ,.
AL: paljo isommat puut ol kun tuo , ja niissä ol sitten niät , ku halakas omenan nin ves tippu sisästä .
AL: ne ol ihan niitä ensimäise luoka omenoita .
AL: nii .
AL: kaikki kuoret jäkersivät niät niistä omenapuista pois , kun ‿ei olluk koeroo eikä mittääj joka ois vähheekään neät vähä , hätistellyk , eikä a , , eikä arvannuv vahtii ˀyöllä , ikkunasta .
AL: oishan se , jänishän on arka elukka se ois männynnä niät , pakkoo vuan ,.
AL: semmosii ol .
AL: no nii , no siitä puhutaa .
AL: nuo , nuotalla ja verkolla .
AL: ei kuv verkolla ja , n nuotat ol sitten niät tuota , tässä järvessähin ne , on , ihav vanhaan ‿aikaan on tässää ˀollun nuottoo .
AL: van tää kun ‿on hyvi hakoilikas ja kivikko .
AL: sielä merem pohjassa tuola kuulu olovan niät ku hyvijä taloloita semmosii kivijä .
AL: vae , kommiita kalloo ja hyvvee , tässä järvessä .
AL: nii .
AL: verkolla ja nuotalla tuolla , tuolta muista , niiŋ kun tuo kitteejjärvi tuola iso .
AL: sielä souveltii ympäri järven , jo sai monta kerttoo käyvä ˀihaŋ kytänsalamela astim miunniis souttoo , koissa ollessa , ku isällä ol niät nuotta se piti nuotan ihan , eikös tuo liep pitännä iham penttuuvestaa ˀastij ja , sinnek kauveŋ kun ne nyt se nuotavveto kiellettii ihaj järem pois näistä kaikista järvilöistä .
AL: nii .
AL: sitä sai souttool lykätä , ympäri kitteejjärve .
AL: ja sae kallooki .
AL: nii . ,.
AL: siikako
AL: em mie tiijä , siikahan se nyt tässä järvessä voip ‿ola .
AL: ja ohan tässä , haukiikik kolomtoista kilosii haukijahis suahaa ˀaina .
AL: nii .
AL: myökis suatiij jo yheŋ kerran niät kahekskilone hauk .
AL: va se ol semmone , kokkapyytö vuam panttiiŋ keppiin , naru johom panttiiŋ kiv jotta se ei lähes se , mihiŋkäm mänemmäj ja sitte toinen naru johon , neät panttii sitte se kala syötiks ja , toine kala män syömmääj ja , kaheksaŋkilo hauki ,.
AL: ja sitte verkolla .
AL: ja mertoo rihmasta kuvottiin niistä kotrihmosta mertoja tehtiin niät joka paikassa ne panttiij järvee , niihem män ahvenet kutuaikkaa .
AL: nii .
AL: ei särk niiŋ käym merttaam muuteŋ kum pitäs tehäs semmone havuturo .
AL: pannah havu , ja , merram piällej ja , sinnen ni siittem männöö särit va ahvenet männöö ilimam mitäkkäät turoloita .
AL: no kaikki niät nää järverrantalaiset pyyttäät kalloo nii jotta .
AL: pyytyy pittäät tehä .
AL: se ei yhteeŋ kessääm määh hyvil lopukskaa .
AL: nii .
AL: nii .
AL: on .
AL: eikö työ oon nähny
AL: nii , rautlaŋŋasta .
AL: nii .
AL: ja ne ov vielä vakituiset mestarit eihän sitä kaikki , tiekkääk , ihek , ne on semmosii mestarmiehii va jotka , tekkööt .
AL: olham meillääp paljon , tässä katiskoita aina ol kuus ja seihtämäŋ katiskoo va , ku järveen yhen yöŋ kaks olivat nin ne hävis .
AL: tuulko liev vienyv vam mikä liev vieny .
AL: va ympyräiset merrat nin ,.
AL: mie nyt en niät oikee ossoos selittees se te , toine piä panttii iha ˀumppee , ja ne keppilöihem piät siihem pantiiŋ kuus vai seihtämä häntä pantiin semmosta , pajurissuu suoroo , ja sitten tänne , ulukopiähäm mistä kala mäni siihe iso vanne .
AL: ja sitten nielut .
AL: kuka tek yks nielusen , kuka kaks nielusem pyyvö .
AL: ja sinnem män kalat ja , sieltä niitä sae niät pois .
AL: ne ol ympyräisii tahis sitte semmone mahamerta sitä sanottiim mahamerraks joka ol tasane , pohjaalus .
AL: se män pohjaa hyvästij ja , ja hyvästihä se pisy sekkii ˀympyräinennim merta sielä pohjassa .
AL: nii .
AL: vaikka mihin ni , niiŋ kuŋ katiskaannin ni , no katiskaan ‿ei kivvii tarvihe , se on niät rautlaŋŋasta ni siihen ‿ei vam mertaaj ja ryssääj ja niihen ni ,.
AL: kur rysä tehtiin niät jotta niim pitkä jotta tästä tuonne ˀovele .
AL: ja vanteilla sekkii .
AL: nii , ja sitte kuppeeseen tehtiin semmone , joka josta sitte kala puotettiin niät pois .
AL: se kala , auvastii siltä kohalta kuvetta josta , hevättii ottoon ni se , niim merrasta kun tuosttaik , niiŋ kuŋ katiskastaki .
AL: katiskassa on , k , ylläälä semmoneŋ kolo pe te heitetääj joka auvastaa sitte rautlaŋŋalla , nijotaav vuaj ja , siitä puotetaaŋ kalat pois ja samoten , ol merta ja se rysä .