Location: Ilmajoki
KA: joo .
KA: em mä tieräs siin ‿ov vanha huusholli , jo , jok ‿on ‿ ollus saunamäki josta mun ‿isäni oŋ kotoosij ja , se tuota on saanus sen , saunamäjenkyläksi sitä nykyähän nyj jo sanotahaa , ja tuota ,.
KA: oom mä tärilläni ollu .
KA: eei kun , tärillä sai ollak kyllä mä aikuunen ‿oliŋ kyllä jo silloon .
KA: ja palakk ‿oli vaim pieni siinä , kahareksaŋkyntäviis markkaa vuores .
KA: äiteeni oli sellaanen , uskovaanen ‿ihiminen ‿ei se tahtonup päästääkkää , vaikka meit ‿oli palijo , kans kahareksan .
KA: mutta , mutta kun niim palijo ja siinä viel ‿oli siihen ‿aikahaa , sellaasta , aikaa vaikk ‿em mä tierä , kyllä sielä vain , ruokaa ain ‿oli sielä kotona .
KA: mutta , mutta , kunn ‿ei sitä rahaa tahtonus saaran niin sitten taharottihij jotta päästääs piijaksi .
KA: no tottahan ‿aamulla puoli kuuren ‿aikana navettahaj ja , ehtoolla yhyreksähän ‿astis sten , rohtimija keherättihij ja , ja kaŋkahija kurottihiŋ keväällä sittej ja , ja ja .
KA: ja sittek kum me oltihin naimisih niin sittem mies lähti kanaattahaj ja , oli siä kahareestikki e ,.
KA: estis se oli vaiŋ kaks vuotta ja sittes se oli kuuretta vuotta toisella kertaa .
KA: hjoo , ja siitä se , meni se .
KA: kyllä se oli estit torppana mutta me sen ‿ostima sitten talooksi tuola vähä erempänä ja sitte , yhyreksäntoistasataakakstoista nim mä tulin tähä .
KA: ja sittem mä tulin , yhyreksäntoistasataakakstoista tähän .
KA: siit ‿asti on ‿oltu .
KA: nyt ‿oŋ kolomettoista vuotta tuloo , ensi , kesänä , ku , mies ‿oŋ kuollu .
KA: jooo .
KA: niit ‿oli kaksiki oli se joŋka minä , esti otij ja sitten tämä .
KA: silloon tie , tiesi jotta , pitää hommata .
KA: joo , tästä , likiltä .
KA: sittek kun oikeen sellaaneŋ kova työ oli niin ste , oli jokin , naapurimmies tuosta päivämiehnä .
KA: niin sit ‿om menty .
KA: silloon ‿eij ‿ollus sitä rahaa , sitä piti , sielt ‿astin ni hakijak kun taloon ‿osti , eij ‿olsis saanum muutoom maksoho .
KA: ooli oli se .
KA: vaikk ‿ei sielä nyt tullum muuta kus sen , viis , markkaa niiŋ ku , ei ku , kymmeneŋ kuiŋka se nyt tuloo tuo , kut tuota kaks taalaa päiväs sai , niin se oli niiŋ kuk kymmenem markkaa täälä mutta se oli hyvää silloon .
KA: vaasasta piti hakijak kyyttirahaŋ ku , jos , sopii sanuak kunnam paŋkiskaa eij ‿ollu , täälä .
KA: kyllä , velaaksi niiŋ kauvaj jotta sai , kanaatasta stem maksaa .
KA: velekakirijav vekselim piti teherä .
KA: no em mitääk konstikaŋkahija mutta pellavakaŋkahija oŋ kurottu .
KA: ja keherätty ja ,.
KA: kum miesväkijä on ‿ollun nii , kuusi poikaa ja kaksi flikkaa vain .
KA: no kul lampahija oli niin , villoja karstattihij ja keherättihij ja , ja sittep pumpulilaŋkoja ostettihil loimeksi kaupasta .
KA: sella , sellaasta se tehtihin .
KA: mie , miesva , väjev vaatet ja , ja mitä sittet tarvittihin ni , säŋkyvaatteeta niim pellavista rohtimista niitä tehtihin .
KA: ja sittek kuv vähä paremmaksi tuli aika niin sten niitä jatsarija piti ostaa .
KA: oli .
KA: sitte oli , urakkalaasija , jokka leikkas sittek kaah .
KA: mutt ‿em mää muistam mitä siltä jalaalta silloom maksettihin ‿eikö se olluk kymmenem pennijä , joo .
KA: ruisjalaalta ja sitten niin , pys , pystykoolta niin , se oli , mää muistas sitä kuiŋka ne oli , ne leikkoot ‿em mää kovim palijo vain tarvinnu , leikkoottaakkaa .
KA: silloon tehtihin työtä ja oli nuori .
KA: täs ‿oli täs , naapuriis , sellaasija , jokka tuli sittek kuv vaim mä pyyrin .
KA: ne sai stem mult ‿aina hevoosta siihen , kun oli sellaaneŋkij jott ‿eij ollu hevoosta niin se sten ti , maksoo aina sen hevoosen , työllä .
KA: viis vuotta .
KA: noo vähä rahaa , joo ei töihin tarvinnum mennä .
KA: em mä muistas sitä kuiŋka se , ei stä palijo mennys sitä , rahaakaas siitä .
KA: sittes seki ostettihij jo talooksi enneŋ köm m ‿oon tähän tullu .
KA: niin sitä pestihij jotta vettä tehtihiŋ kuumaa ja , ja hierottihin saipuaŋ kaah ja stel lipijäkives keitettihin , paras ja ,.
KA: ja kurikootihin ‿oikeen ‿oikeen , kovasti .
KA: kaupas ‿oli , kuv vain ‿oli rahaa mill ‿osti .
KA: em mä oot teheny .
KA: kyllä sitä sellaasta ruokaa kus siihen ‿aikahal laitettihin ‿osas pernoota keitti ja , ja jotakij jäläkiruokaa sitte ohoraanem puuro parahite oli .
KA: ei kukaa oom moittinum muuta kun syörä on saatu .
KA: no ei s , em mä , ei niitä varmasti .
KA: kyllähän niitä nyj johonakip paikas tehtihim mutta niin , em minä oo ainakaat teheny , laatikkoruokija .
KA: pernakastet ‿oli puolipäivih ja ehtoolla ja aamulla kokopernat .
KA: kyyllä kuv vaim marijoja oli niin , ja stä marijapuurua keitettihir rukihisilla jauhoolla ja , eikä siinä tarvittu sokurijakaas stä syötihiŋ kyllä .
KA: joo , juustoja tehtihim palijo kul lehemäp poikii .
KA: niitä piti teherä aina seittemäŋ kahareksa , joka kerta .
KA: kyllä .
KA: kyllä ne säilyy aiva , kun syyspoikiva , lehemijäki oli niiŋ keväällä sittek kul lehemäp päästettihim pihallen niin stel lehemääm pihallempanojuustoja syötihin .
KA: muuta kertaa ei niiv varahin ‿oom melekeen se meni aina muulloon , ensimmääsehem päivähäŋ kesäkuuta .
KA: mutta silloon ‿oli niij jotta sitä kasvoo oikeen , silimis sitä ruokaa jotta niitä päästettihij jo silloon sitten niin , syömähäj ja jaloottelohoj ja vissihi heinijäki oli silloov vähä .
KA: no ei mettihin ‿oot tarvin mut kyllä täs ‿om mutta paimenes piti ollak kun eij ‿ollus sähköpaimenta .
KA: niin , ei niitä joka paikkaa airattu stek kyllä niit ‿aitojakit tehtihin .
KA: kun tuli , säŋŋilläkii , tyhyjäksi kur riihillä jo oltihin syksyllä .
KA: ei mitääs sielä hypittihin ojaan ‿yli ja , laulettihij ja ,.
KA: kyllä se aika sielä meni .
KA: ja sittek kum piti ympärihinsäp paimentaa , jott ‿ei millään taholl ‿ollu , aitaa sil , meillä eij ‿ol , meirän ‿aikana vähä on olluj jollakit taholla mutta niiŋ kum muŋ kotonani nii , sem piti ympärihinsäp paimentaa , niin siin ‿on työ .
KA: eei ne päähnyk karkaamahaa , kyllä niirem perähän niiŋ kattottihin .
KA: no se , seittemän , seittemähän ‿astip piti olla , jons ‿ei satanum mutta sateella sai tuoras stev vähä varemmin .
KA: nii , jooo .
KA: äitee lypsi kotona ja ,.
KA: ja ne joi tärkijää mä , sitä mää oon , aina , sanonuj jotta niin niireŋkim pitääh nykkit teherän nuollem pernavvarsille .
KA: mutta ku , ei niitä enää , kootam muuta kun nakataham menöhön .
KA: hauretta tehtihin syrppyä , pahanoosta , leikattihin syrppyä ja stä ha , sitä hauretta mitä tuli siihej ja , ja sitä varitettihij ja vähä suolaa siihev vetehej ja , ja sit ‿annettihij ja sitte heinijä .
KA: ja ruisolokija , nyt ‿eij ‿oon niitä ruisolokijakaak kun ne käytetähää , sellaasilla koneella niin ne menöö sellaaseksi silipuksi sitte ,.
KA: mutta ne oli oikeeŋ kuŋ kluvuulla riihettihin niin , niin ne oli sellaasija pitkijä lyhtehijä .
KA: niistä annettihin sittev vielä jäläkiruokaa lehemille .
KA: no , kum puoli kuuren ‿aikana nostihin ylähäj ja , ja keitettihin kahavi niin sten nopijaa lypsöhöö .
KA: oli , tuomikyläs ‿oli , tuominiemen tyynä , jota nys sanotahan nikkoolaksi niin siel ‿oli meijeri ja sinne astiv viethim muŋkik kotuani .
KA: ai kus se oli juhulaa kup pääsi isäŋ kans sittes sinne , meijerikyyttihii .
KA: ja seinäjojellev vietihiŋ kanammunija , niitä , äitee kokos ‿aina ja meiräm piti vieräs sittem mukulaan niitä .
KA: sieltä sai vähä enemmän sitte .
KA: viisi pennijä kappalehesta ja kuus pennijä ja , niin sielä stes sai sielä seinäjojella .
KA: jotta , niihin , niitä stev viethii .
KA: jii , joo kyllä aina y , yhtä sikaa pirettihij jotta se ittellen sittet teurastettihii .
KA: niim meill ‿on ‿ollu , nyt täs , omas olos kuŋ kotonaki .
KA: syksyllä , siinä , marraskuul lopus taij joulukuun ‿aluus .
KA: niij ja makkaroota aina .
KA: miks ‿ei se tapahruk ku on , oo hyvä oppi .
KA: kyllähän se tapahtuu kun teherähää , taikina sellaanev vere , verehen niir rukihiisija jauhoja sinnej ja suolaa ja , maum mukahaj ja , sittem puhuristaas suolap piti hyväksi , ja , sitte oli niitä , makkarasarviksi sanottavija sarvista tehtihin ‿itikan sarvesta sellaanej ja ,.
KA: niin niitä tuli ja ste hyvää oli se , ruoka kun niistä keitettihi .
KA: ja ohoraŋkryynipuuro oikijaham maitohon ja , .
KA: sellaasta se oli ei silloom porvariŋ kryyniis oltu .
KA: eei , em m ‿oot tuntenukkaa enneŋkö sittev vasta kun , siirtolaahväkijä oli , niin si , ne teki piirakoota sitten , täälä meillä .
KA: em mä o , nähäny eŋkä kuullun niistä nuorena .
KA: voi tottahan se oli , lasnakim mukava , kun teetettihin , keŋkujakin niin ‿ei niitä saanup pann ‿ennen ‿enneŋkö joulusaunasta tuli sitten ‿auttuna ja , se oli juhulaa .
KA: ja siihen ‿aikahan ‿ei sitten aikuusekkaaj jouluehtool , elikkä auttuehtoona mihinää ollu , pysyttihiŋ kotona ja , isä veisah ja lauloo , se oli kova veisaamaham mun ‿isäni .
KA: ei , tunnettukaa , eij ‿ikänä , puhuttukaa mutta sittek kum minäkin ‿oon ‿ollu aikuunen niin , niin , joululehtijä , kulijettihiŋ kaupatej ja niis puhuu joulupukiista me sanooma mihiŋkähmoisija ne oo .
KA: ei sem paremmin tietty joulupukista .
KA: se on nyv vasta tullu hilijan se joulupukki .
KA: ei silloom mitääl lahajoja annettu .
KA: eij ‿yhtääm mitää .
KA: ei mitään ‿yhtää .
KA: meinaattako te kuvaŋki ottaa , vaim mikä se on
KA: joo vaikk ‿olis olluk kuiŋka pakkaanen nii herra ie , joulukirkkohom mentihij ja ,.
KA: kum meitäki oli niim monta niin sitte , vooronsaj jäläkihii , päästihin niin , kirkkohoo .
KA: kun ‿ei kaikki sopinu yhtä haavaa , kir , rekeheŋ ku hevoosella mentihii .
KA: ei silloon toistem piti jääräk kotijak kum pari aina pääsi ja vooroj jäläkihin ‿oli isä ja äitee , toisena jouluna ja sitten taas ‿uunna vuonna toinej ja , joo .
KA: nyt ei , niin osata enää pitääk ku aina on sellaasta menua ja , juhulaa , paremmin .
KA: jooo kyllä se täynnä oli vaikka eij ‿ollu , lämmitys , kat , koneet ‿ei mitää , muuta kun , pakkaanen huurus vaij jokahitten heŋki näkyy ku , sielä kylymäs heŋŋitettihii .
KA: mutt ‿ei sielä kukaak kyly .
KA: no ei mitääm muuta kun , syötihij ja step piti lepäjämä , jokahitte .
KA: no , tottahan sem muistaa joka piikana on ollu .
KA: se oli kaah juhulaa , sai ittellensät teherä ei se muutoon niij juhulaa nyt ‿ollum mutta , sai ittellensät teheräs seŋ kaks viikkua , joo .
KA: noo , kaŋŋasta tehtihii , ja kurinta kurottihij ja ,.
KA: siltä päämpiron ‿aija , eei .
KA: mitä siitä maksettihin ku , kyllä , kuiŋka sen nyk kuv vuosi , palakka oli , siihen ‿aikahaa .
KA: mutta niin ‿ei siltä , kukaam maksanu , päämpitoviikolt ‿eikä tarvinnukkaak ku kerran sai omim päins ‿olla .
KA: sittem meni seuraava vuosi taas ‿aiva sillä nojalla ku saij ‿olla , om , itte oma herransas seŋ kaks viikkua .
KA: niiin , niin , joka tahtoo mutta nii , em minä yrittänykkääv vaihtaa , ollenkaam mää a , olin siinä , se oli isän sisar se , jolla mä olin .
KA: no em mää siitä tieräm mitääs sanua .
KA: sellaanen se oli jotta kyllä stä valakijaa jo poltettihii , jotta niin , niitä koottihin niitä lammahrisuja ku ennem murrettihil lehtijä ku oli lampahija joka talooh ja ,.
KA: ja tuota , se oli yksi taloo stes sielä mun , ko kotona tuola , tuos vain , reŋŋooŋkylän syrijäh niin , jott ‿ei niiren talojen tarvinnup polttaa ollenkaan niitä , niin , jotta niit ‿oli oikeen ‿oikeem monta kymmentä meetrijä sitä niin ne poltettihin aina pääsijääslauvantaiehtoolla sitte , ja , oli kovastij juhulaa kans .
KA: kovasti , kyllä koko kylän nuoret ‿aina kokoontuu siihen .
KA: no ei muuta kuŋ korijattihin sitä valakijaa ja , laulettihij ja , vissihiv vähä tanssittihiŋkis siin ‿ympärillä .
KA: ei niistä puhuttu mitää , trulliista .
KA: kyllä kaiv vanhemmat ‿ihimiset muakiv vanhemmat joskus , niistä vissihim mainitti mutt ‿ei niitä nähty ainakaa , eikä kuultu .
KA: eei , ikänä , min ‿oo ainakaak kuullut täs pitkäs ‿elämähnäni jotta , olis keneŋkään navetas ‿ollu .
KA: no se oli kans kova juhula sitte , se laskijaanen tehtihiŋ kropsua ja , ja sittet tanssittihin ‿aina niin , silloon tiistaiehtooll ‿ei suŋkaal laskijaassunnuntain ‿ollus seŋ kummempaa mutta , tiistaiehtoolla sittel laskijaastiistaina .
KA: joo , silloon sitä kropsuakis stet tehtihii .
KA: pitkijä pellavija , pitkijä pellavija siinä huuttihii .
KA: no se oli sellaaneŋ kesäjuhula jotta kirkkohon ‿ainakim mentihii , ja käyren sitte .
KA: silloon ‿eij ‿ollup pyörijä eik ‿autoja .
KA: ei juhannuskokkua oo ikänä poltettu mun ‿aikanani ainakaa .
KA: se pääsi , pääsijääsvalakija oli mutta ei , tääläpäin ‿ainakaa , oos stä juhannuskokkua ollu .
KA: jooo , komija lehtimaja tehtihin ‿aina pihahaj ja , ja sinnep pöytä ja tuolit ja sielä juotihij juhannusaamulla kahavekki .
KA: kyllä siinä sellaasta juhulaa oli .
KA: no eij juhannusehtoolla tanssittu koskaa , mutta niin , kuiŋka se , minä päivänäkis se sattuu ollan niin , jos se oli , joko lauvantaina , juhannus niin stem pyhäehtoolla tanssittihij ja , ja jos se oli maanantaina niin , niim pyhäehtoolla tanssittihim mutta eij juhannuspäiv ‿ehtoolla tanssittu se pirettihii , se oli muŋki äiteeni niij jott ‿ei saanum mennä .
KA: joo , jott ‿ei se oom mikään tanssipäivä se juhannus .
KA: ei muuta kuj johoŋki , pienihim palijo pienempihin , huusholliihiŋ kut tämä meiräŋkij ja , ja tuota , ni , ja sittek kun , oli isoo taloo johon ‿oli isoo laattija niin se oli sittej juhulaa .
KA: mutta taloollisis kun ‿ei kerran ‿ollum mitääs sellaasta , johoŋk ‿olis pyytänys seura , seurantaloja .
KA: isänniltä mentihim pyytämähäj ja , niin saatihin ‿aina johonaki .
KA: no niit ‿oli aina niitä , ha hanuripelimannija , jokka soitti .
KA: no ei palijo .
KA: kyllä em mää muistas sellaasija häit ‿ei , kuulijaasija johon ‿olis juoppoja oikeen ‿ollu .
KA: joo eij ‿ollu , alakohoolikauppoja , likempänä .
KA: kyllä sitä niin , vähä mutta ei se tullun nuorteŋ käsihim mitä isännät teki .
KA: no kun se on ‿ollu ennen sellaasta jotta , on ollus se kevät ja , syyslupa .
KA: jotta se muŋkip paappani niin , niin se aina sen sai sitte oikeen , vapaures keittääm mutta mun ‿isäni plaasi sanuan niij jotta kut täs tuloo taas se kevätlupa niim mä vähä pistän .
KA: eij ‿olsik kyllä silloon , saanum mutta , ei stä sittej juotu liijoon niij jotta juovuksis ‿olis ‿oltu .
KA: kun se , vuonna kuusikymmentäkuus , se on tullus se , laki se , ke , kieltolaki .
KA: mutta se estin niin tuli jotta niin , sitten syksyllä sai , taloollisekkik keittää , ittellensä , omaksi tarpehiksi .
KA: ei mutta , kuiŋkahan se ov vuosiluku silloon ‿olluk ku se on tykkänänsäk kielletty sitte .
KA: no , nimismies ja poliisi , joo .
KA: no ei ne ainakaap pystynyk kyllä sitä , omiksi tarpehiksi tehtihi , jooo .
KA: no ne oli sellaasek kun nykkij jotta syötihij ja juotihij ja veisattihij ja , ja tuota , kirkos ‿oltihij ja saateltihii .
KA: oli aina , kotona , ja veisattihin siinä ja ,.
KA: ei silloon ‿ollum mitään , no kyllä se oli tääl ‿ilimajojellakit talavihauta , johoŋk ‿olis saanuv vieräm mutta mitä mun , kotopuolehnani oli niiŋ kotona ne aina pirettihii .
KA: ja sieltä pyhäaamulla vietihin sitten , ja , kovasti oli sellaasta , surujuhulaa .
KA: ei siihen ‿aikahaa , em mä ainakaan nuorempana , olluk , koskaas sellaasih johona olis olluk kirkkoherra , se on ny , nykyaikaasta paremmin .
KA: muuta kun sukulaaset ja , naapurit .
KA: niiin sittes siihen surutaloohin , taas kokoonnuttihiŋ kuŋ kirkosta tultihii .
KA: mun ‿isäni oli sellaaneŋ kova veisaamahan se aina , niiller rumihilleŋkis stes sel lähtövirrev veisas koko kyläs .
KA: no se , se taisi melekeev virsikirijasta kaikki , mää että täältä erkanen ainaki se oli ja , ja kyllä niit ‿oli niitä , hautauhvirsijä monta , joita se , osah ja ,.
KA: se oli toresta nuo , ei se ook kyllä hautauhvirsi se meill ‿ompi aarrev verratoom mutta , seŋkis se opetti meillen sitten , jotta min ‿osaasin sen nykkil laulaa .
KA: tottahan niit ‿oli , oli niitä , joka sitä tarvitti sitä apua .
KA: oli kyllä , mutta eij ‿elä enää .
KA: no ne , kaikella lailla söpötti ja ,.
KA: em mää tierä ei muŋ kotonani , niitä niin , tarvittu , vilijellän niitä , noitija .
KA: jott ‿em mä siitä tieräm mutta sem mää tieräj jotta niit ‿oli jos ‿olis tarvinnun niin , joitakis sellaasija .
KA: a , akkoja ja ,.
KA: no kyllä ne kehuu jokka , tarvitti jotta siit ‿on ‿apua .
KA: no em mää tierä , oliko siinä mitääs sairauksijakaat tarvittihim muuta kun , jotakik kysyttihii .
KA: mää meej jo tästä pijam pois .
KA: kuiŋka stä niiŋ kuulkaa pitkält ‿oo
KA: oon , on niitä ollu .
KA: harva se kesä oj jott ‿eij aina vähä oom mutta ni , nyt ‿on tämä kesä jotta nyt eij ‿oov viel ‿ollu , jos nyt , päästähäm mutta mennyk , kääk kesänä , ei tullup pernoot ‿eikä mitää .
KA: ja samoom mun nuoruurehnaniki oli niij jotta nii harva kesä se oli jotta ei hallaa ollu .
KA: jotta muŋki isäni ja koko se kyllä tuo muŋ kotikylläni tuo , sauna , kylä niin , no ostettihiŋ kokonaanev vaunullinen sittek kus se , tuli seinäjokehen se vaunu .
KA: ja , mutta sitten kun , kum vähä vähempijä , halloja oli niin , niiŋ kyllä sitä nyj jotakit tulee , kauraa ja , ja ohoraa jos rukihiŋkiv vei ja ,.
KA: jotta niin , em mä muistak ku sen ‿yhyreŋ kesäm mutt ‿em muistas stä , vuosilukua mutta siinä se on , kahareksantoistasataa , olisko se nyk kahareksaŋkymmentäkahareksan ‿eli yhyreksän ‿ollu .
KA: pi , min ‿oov vain sellaanem pieni olluj ja kun minä oon , kaksi kahareksantoistasataakaksi syntyny , kahareksankymmentäkaksi .
KA: ja sitä neuvvostoliitosta tuli .
KA: eij ‿oop pettua em minä ainakaa oon nähäny , pettuleipää vaikka , kyllä siitä vanhukset ‿aina puhuu .
KA: mun äiteeni oli syntynny , kahareksantoistasataaviiskymmentäkaksi niin sekik kehuu jotta hän on syöny .
KA: eij jukelin tähäre
KA: ei ikänä muŋkaak kotonani leivottu pullaa , enneŋkö sittek kun , m ‿oon ollu aikuunej jo .
KA: eikä saanu , kaffejakaaj joko sitten , korppua .
KA: kyllä sillooj jo vähä kahavija oli jotta , äitee plaasi keittääp pienellä pannulla ja isäŋ kaah joivat ‿ei meillem mukuloollen ‿annettu .
KA: eikä sokurim palaa
KA: kyllä ne kans ‿om pysynym mun ‿on , sotatalavena vasta meni hampahat ja siihen ‿asti oli aivan niiŋ ko , jotta kakskymmentä vuotta ne on ny ollup pois .
KA: ja silimälasija ei tarvitav vieläkää .
KA: kyllä meit ‿aina pelijäteltihij jotta kummitteloo , joh meettä sinnep pimijähää .
KA: eikä muukkaak kehunuk kuul , kuulovansam meiräm mu , mukulat , sisarukset .
KA: no sanottihin niij jotta niin , ulukokartanolla niit ‿oj jotta sieltä niitä tuloo kum menöö pimees pihalle .
KA: no kut toim , joh mää nyt toimitan sellaaseŋ ku , kun sanottihij jotta niij jos , jos kleetuksen yöŋ kylymää niin stek kylymää nelijäkymment ‿yötä vielä mutta , mikähän nimi se nyt ‿on , tähää aikahaa .
KA: ja mull ‿oli sisar sittes se oli sten , nelijäs , vanhimmasta päästä se oli sellaanem pieni niin se , meni pihallej ja rupes huutamahan niiŋ kovaa jott ‿oikeej ja , ja hypättihij jokahinee hyppäs ‿isä ja äiteekij ja me pi , mukulap pihallen niin , se sanoo jotta kuŋ kleetus meni puorin alan niin sitä häm pe , sitä häm pelekäs .
KA: se o , se oŋ kleoffas , alamunakas se , keväällä sellaanev varhaanen , nimi ja sanottihii , aina niij jotta kun sen ‿yön kylymää niiŋ kylymää vielä nelijäkymment ‿yötä sittek kesähäm päin .
KA: joo ja se flikka kuuli sej jotta siitä , puhuttihin niin , niin se näki kissin menövä puorin ‿alan niin se , huuti jotta nym meni kleetus puorin ala , tulu ,.
KA: oli sellaanen hämärä mutta se oli sellaaneŋ kauhijam paha pelekäämähän se , mun sisareni se ,.
KA: jotta kus se oli kyläŋ kissa niin , se luuli jotta , se se oli nys se .
KA: no em minä ainakaam muista .
KA: eikö niitä halakoja vähä varaastettu nuor rintakyläästem mettistä .
KA: em mää muuta muist ‿ainakaam muuta varkautta .
KA: noo kyllä siitä jotakis sakkua tietystit tuli .
KA: ei mun ‿isäni olluk koskaa , vastaamas eŋkä minä muistas sitä , mutta joskus kuuliv vaim mukulasekana sellaasesta .
KA: ne , kierti sitä jotta jos sitä sala , polttua on .
KA: niin , niin ne , ajeli hevoosella .
KA: noo kyllä kain ne oli mutt ‿ei ne kaikki ollu .
KA: kyllä ne kun sai vain pimitetyksi niin , ei ne , poliisikin ‿oli jokip poliisi sellaanej jotta niin , kus sillen antoo pullov vain niin ‿ei se puhunum mitää .
KA: joo , justihii .
KA: jooo , kyllä niit ‿oŋ kulukenu , herra ie .
KA: selijähnänsär ras , raskasta laukkua kantoovat ja , kyllä niit ‿on ‿ollu .
KA: nyt ny , nyt kulukoo ste hevoosella , vielä joka on , kulukenus sillooŋkik kun sit ‿on selijähnänsäk kannettu .
KA: no vaatet , vaate , pa , pakkoja elikkä niiŋ ku , ei valamihija vaatteet ‿ollu ikänä mutta kaŋkahija aina .
KA: kaŋkahija ja kaulahittija niill ‿oli parahite .
KA: siitä saij ‿ostaas sittej ja ,.
KA: ja saalija ja oli filttijäkij jo , jollakiv vaikk ‿ei niitä filttijä niiŋ kun nuota makoofilttijä vielä silloon , oikeem pruukattu mutta , .
KA: kyllä ne vain ‿aina vähä sai sitä kauppaa mutta eij ‿oikeeŋ kun ‿ei sitä rahaa ollu , se olikis sitte .
KA: ne oli sellaasija vanhammoisija miehijä , ei , eij ‿oikeen nuort ‿ollu ollenkaa .
KA: niit ‿oli antti ja nikolai ja , ja toresta sellaasija van , vanhoja miehijä .
KA: joo ne aamull ‿aina , siunas , niij jotta sen näki toineŋkij ja ,.
KA: mistähän ‿em mä muistam mist ‿astin ne , oli jostakiv vuokkiniemelt ‿oli ainaki yksi .
KA: eikö se oo , se on , neuvvostoliitom puolella .
KA: sielt , ja sieltä ne vissihin ‿olikik kaikki mitä tääläpäiŋ kuluki .
KA: jooo kyllä kesäksi ne meni aina poih mutta syksyllä ne tuli , sittek kun saivat sielä , työnsät tehtyä kesätyöt niin sitten ne tuli taas , ja olivat talaven .
KA: ja sitä samaa , latua kierrettihij ja niitä raskahija , laukkuja kannettihin selijähnänsä .
KA: taloollisis , yönsijan ‿aina pyytivät mihiŋkä , sattuu ja parahite aina niiŋ kun siinä mihinä ne oli ollun niin siihen ne aina pyyti ja , ja taas päivä mentihij ja , ja taas pyyttihin taloollisihij ja sittep piti sitä ruokaaki antaa .
KA: ja toisill ‿oli kahavivehkehet johonaki , kotelos , paffikoteloh jotta ne ittek keitti kaffea , ja tee , teetäkip palijo ne keitti , niin .
KA: kyllä , kyllä ne aina johoŋkim me , me , meetrim palam puolen , koko meetrin antoo kaŋŋasta ei ne rahalla maksanu .
KA: välihin stek kur rahaakis sattuu ollan niin , ostettihiv vähä piremmältä stä samaakik kaŋ .
KA: mutta , sellaasija pummulikaŋkahija niillä parahite oli , mistä he sitä ottivat jostaki , arkkaŋkelista mistä , se plaasi sanua arkaŋŋelista jotta tullehnans ‿otetaha .
KA: no oli , oli kyllä mutta ei ne , kun ei ollun niitä sähköjohtoja ei ne mitääp pahaa teheny .
KA: mutta kovasti , sitä , oltihin nöyrää sillooŋ ku oli ukonilima .
KA: silloon sanottihiŋkis sitä toisella lailla kun nyt , sanottihii herrav voimmaksi , joo .
KA: mekip plaasima paimenes ‿ollaj ja , tuli vain ‿ukonilima niim pijan sinne isä tuli kus se tiesi jotta me pelekäämmä .
KA: ei mihiŋkää .
KA: joo , em muuta em mää tieräk kun ‿olis ‿ottanu .
KA: niitäkää ei , oo ollus silloon , en tieräm mikä siinä nyt ‿oŋ kun tuota , nyp pakkaa niitä niin tulemahaa .
KA: no em , jos , jos niitä jotta ne kerram piti sammuttaan niin saŋŋoolla vettä jostakim mutta , em min ‿ook kyll ‿ainakaan nähäny eŋkä muistan nuoruurehnani , vaikk ‿oli vanhoja huushollija niin ‿ei ne palanu .
KA: vaikka , sielä , siinä saunamäjeskis siinä mum , mummaj ja paapan työnä niiŋ kun saunahaŋkim mentihin nii , päreellä vietihiv valakija , ja se pantihin se pärep palamahan ste siiheŋ kiukahaŋ kiven , rakohoj ja , kuŋ kylyvöttihii , joo .
KA: mikä siinä nys sitten ‿oŋ kun nyt niiŋ kauhijastip palaa .
KA: noo , sellaasija hyvijä , saunoja jotta niil lämpis , ja savu tuli ovista ja aakkunoosta ja kiu , kiuvvas ‿oli nurkah ja , ja minä tykkään niistä vielä tänäkim päivänä .
KA: mää , en tykkäät tuollaasista ja sen tähäres siinä , palaaki useeŋ kun tuollaasija , jotta ne on tuoŋ kartanoŋ kans ‿yhyres .
KA: se on ‿ollu , erittään ‿aina tuos mäjellä se sauna ja , ja tuota , kyllä sellaases tuloo hyvät löylyt .
KA: kyllä , varmahan sev vielä joskus tuloo niij jotta sellaasija saunoja oo .
KA: no niis ‿oli sellaanen , laattija jotta niin , niiŋ kuk kiitalaattija jot .