Location: Padasjoki
EH: mutta hyviv vähän teäll ‿ov , talvel veletty .
EH: muuta sielhän ne vesjärvel veteä .
EH: ja , siel pulkkilas päi .
EH: kyllä toi peltomaa tos nyt , yritti veteä mutta ,.
EH: parinakin talvena mutta , ei se sielt jeäm peältä saannu .
EH: pal miteä .
EH: no , reiät hakataaj järviej ja , pitkä , riuku miŋkä , kans uitetaan narut ensin , sinnej ja , sellaiŋ kierros .
EH: ja sitten , sinnep pereän tehleän sitten , ku ne narut on saanu , vähä isomp ‿avento .
EH: ja sitten siel , kun ne narut ‿on uitettun nin sielt veleteän sitten siell ‿on toinen ‿avento sittem mistä se , nuotta tulie ylös .
EH: sil taval se o .
EH: no kyllähän se kahleŋkiŋ käy mutta , siin saa ollav vaekka neljä viiski jotka , tekie ensin niit ‿avennoit .
EH: siinähä sisua hommaa on siin ‿avennon tevos .
EH: no eihän sii miteäm muuta tarvitak kun , tuura ja , kihvelie millä ne , jeät ajetaam pois .
EH: no , nehän ‿on tehtävä ensij ja narut ‿uitettava , ehän se muutel laatuuŋ käy .
EH: kum minä , juur sanonnu et pitkä riuku jotaen neljä viis metrii se ‿ol jatkettu , puita siihe .
EH: se peä tonne ulttu .
EH: täss ‿ol sen , puum peässä se naru kiinis sittej ja , se uitettii tonnen ni , sitteŋ kun se tul teä peä taas sinne aventuon ni , se täyty toinen ‿avento ollas siel taas nin taas jatkettii .
EH: no sil sit ‿uitettiin nii .
EH: se ol sellain , haarukka , jolla aena , noiŋ kierrettiij ja velettii , mikä aena , kuljetti sit , puuta , siin ‿avennos , sev verram miŋkälain nyt ‿ol avento näeŋ kun se , tuolt se puu tul nim pantii tähän näen se puu ja , vähäŋ keännettii , ja nyjästii nii se men sitte omaakiim menoansa jo , aina vähäm matkaa .
EH: sil tavalhan ne talvel rysiäki , noit verkkojakin ‿uittaa .
EH: no miŋkälain se ol se nuotta , se riippu siit .
EH: neljätoestmetrisiähän niit ‿enemp ‿osa ol niit , syrjäsii , naruja .
EH: palhan siin tyotä om mutta , kylhän ne tuol missä saevat ‿ookeee , kalaa mutta , teäl tul niv vähän ‿ettei se pitänyk kannatustaa .
EH: ooonhan niit ‿ollu .
EH: silekkiet ‿ol ‿ensin sellaset ja , sii täyty ollak kolomen nijojaa .
EH: kolomest ,.
EH: keskell ‿ol ja sittem päistä .
EH: koivuset vihtat veännettiin sellaest , ja , niil nijottii sitten se , ne silekkiet kiinij ja , ne ‿ol sellasie , yheksäŋ kyynäryö sanottii kyynärölä , rätiŋk ‿ol siihe aekaan niis katihtois .
EH: tehtii se perä se , ensin se levy , sitten siell ‿ol sisäs sellaen , sylämmeks sanovat ‿aina sit , kun se ol tehtyt tälläe , laulast , melkein näin , korkie .
EH: ja se ol tälläev vietto sitten niŋ kun toi rautakatihta .
EH: samal mallil se tehtii .
EH: levitettii sitten näin , ne perät näil leviellej ja , sitte , saottii vaajoks sellasie puita , lyötiin tännet takapuolellep pohjaan , syveän ‿että ne pysy pystys .
EH: kovaan , ne silekkiet , että ne tul siihe , sev verraŋ koputettii että ne men maahak kiini ettei sielt kalat ‿alitep peässy .
EH: no sitten , niit tehtiiŋ kaks sellaest peseä ja sitten sellaev välmaa , ja tähäs sellai selekä , sitten tehtii , ja puukatihta on näiv vähän , sellail luonteva , selällep päin näi .
EH: ja kun ne men tännep porstuaa nin sielt ne men niihip pesii sitte .
EH: kummallekkim puole .
EH: sellain se ol .
EH: no , kävi kokemas päiv , joka päevä taekka , kuukauvem peästä eihä sev välijä ollu .
EH: mutta , kyl niihik kaloja ennen tul ‿em minä sit sam mutta em minä nyt ‿ot tehny eneäm meillä .
EH: kyllähäm minä nuorempana niit pili .
EH: mutta , kyl sihek kevääl ni sielt sai haukia aika hyvij ja , ja kesäl men kaikkija kalaa .
EH: lahnaa ja , ja siikaa ja mitkä osu sitten .
EH: kyllä niist tul kalaa .
EH: mitä kesäsien ‿aekaan uistint soulettiij ja ,.
EH: noo saim minä tänä kevänäkin sieltä vähä yli kaheksaŋ kiluo paino hauki .
EH: ja sellase , viileŋ kuuleŋ kilov välil toise hauvin sai ne on suuremmat ‿ollut tänä vuonna .
EH: no em minä op paljo suurempie sellain ‿yheksäŋ kilom painoin se on ‿ollu , ehkä kaik suuremp hauki .
EH: ja vähä yli kaheksaŋ kiluo on ‿ollu , kaik suuremp , lohi , miŋkä mä verkost ‿olen saannu .
EH: oon kylhäm minä sellasia kuus seittemäŋkilosie mä om paljon saannu .
EH: täs yhtä väliä sai mut nythän ne on nil lopus ‿että on , täss ‿om mennyj jo neljäkii vuotta ettei ot tullu yhteä , eneäl lohija .
EH: em minä ov verkost saanun no ehä mul niit nim paljon ‿om mut onhan siel , ain neljä viistoist verkkuo , viime syksynäkin ‿ol .
EH: no ei mul siihekkän ‿aekaan ny olluk , sen enempeä niit verkkoja mutta , melkeem minä joka viikko sielt ‿aina loheŋkin sain .
EH: oonhan sii .
EH: kyl se on ‿aeka jutikka jo haukiki .
EH: siin ne on ‿ollu , kaheksa yheksäŋkilosie em min ‿o , kymmenieŋ kiluom peässyv vie ijässän koskaa .
EH: hauki ol kerraŋ kans tos , soramäeŋ kärjel tuol tom puolsel , minä pelasi seŋ kans kauan ‿aikaa ja , se ol ‿aika juoto .
EH: aeroll ‿ei ookeeŋ käyl lyomii jos sit lyo nin uistil lenteä suusta poes .
EH: nythäm minä väliin ‿olel lyönyk kalaa ni , se menie sen tien ‿uistil lenteä se tärähteä nim pal , että uistin ‿eruo .
EH: minä näin se o , tul jo monta kertaa jo tohon noen , kauas mutta , veler rajaaŋki .
EH: no nihää ne vanhat miehet puhuu mutta em minä tielä .
EH: siihem miteä .
EH: no nihän niit ‿ol kaikellaisie uskoja niil .
EH: mutta nykyaikaan ‿ei niit ‿eneän uskota , miteä .
EH: täs maalimas .
EH: no olhan niitäkij joetae ja , em minä nyt ‿ijässän ‿eneä muista oekeem miteäm mutta olhan niit ‿ennen , mitä , muorim puhu ja , teä liija joka tuolp pohjammaalta ol sielhän se ookeen ‿oŋkin se , taikausko ja kaikki , niil vanholl ‿ol .
EH: no oolhan siel nyt joitaen sellasie .
EH: ja tuolhan ‿ol hietarannas ‿yhtä välie , sanottiim pekkerskaks joka , sellasie , kihuja ja sellasie parantel .
EH: ja tollasie , jos ‿ihteksie rupes ‿ajamaa jotaen , paikkaa särkemeä sellaest ni , se parantel niit .
EH: kyllä se kaes sai niit paranie ja ,.
EH: vaekka em minä tieläs sanuos siihe aekaaŋ ku minä tervaa keitin ni , sit tervaŋkustahan se käytti paljon .
EH: se vei minult sit ‿enne , niihil leäkkeisii .
EH: no kyllähän se pekkerska seŋkim pysähytti .
EH: ku se sai vaan tieteä että jos haava om menny .
EH: ni kyl ne juttus ‿että ver seiso ku se sai sev voan tieteäkseev vaekkei se nähny .
EH: mutta ku toinem men ja sano , että siin ‿on nyt , kirvie haava , taekka jokii sellae , millä esiniel men .
EH: hyviv vähäv vaekka minä olem paljo ijässän sik käyttänny .
EH: toe varpaaväl men ‿auk .
EH: no ei siim miteäm muuta olluk ku , se kur rievul silottiiŋ kiini .
EH: em minä siit misseäŋ käynny .
EH: minä olem pikkupojast halakojakit tehnys sentän , satoja mottie mut em minä oj jalakaan ‿osunnul lyömeä .
EH: eŋkä mihkeäŋ kirviel .
EH: ihmiestis se om miv väistänny .
EH: no , ooham mi nyt ,.
EH: no ei minuss ‿o ˀollu erittäi miŋkeälaest , .
EH: minä olej järvelläkin , pitkeä siimaa kaikkie syksyt , ollus siel , ve , nostannu jo , mutta ei minuun ‿ot tullur reumatismie eikä miteäŋ käsiinkä .
EH: vaekka ne väliin ‿on niiŋ kylymänä että jeätyy tost peältä mutta .
EH: ma talvellakam pal , vaekk ‿ol kahlen , kymmene viilen ‿astiem pakkasie ni em minä siel , paljaat rukkasetham mull ‿ol tukinajos ja ,.
EH: väliiŋ kun ‿ol sellaest työtä nim mä heitir rukkaset , tiev vierie ja teim paljaiŋ käsi .
EH: kyl minä olen ‿ollun nin , sellaen ‿että on nin , lämmiv ver kiertänny .
EH: ei min ‿ok käten palellu .
EH: enempeä kuj jalakankan , enne , nahkasaappait ‿ol ja yks terä siel , ei mull ‿o , tallukoet ‿ollu e , ennen , pilettii tallukoet mutta , em minä tehnyn niitäkä .
EH: saappail minä tuol mehtäss ‿olen ‿ollu nythän ‿on neä kummisaappaat siel nyt ‿on ‿ollut toi huopain sitten sisäs .
EH: mutta ei mull ‿o , huopasie ollu eikä miteän ‿ijässän , viel tähä astikka .
EH: no kylhäm minä olen ‿ollu .
EH: tul ,.
EH: kela men rikki ja se löi hampaan tost noen .
EH: mut se tul vitosien tohon noe .
EH: sillähä min , teä on nenän vähän teäl sisäs teä ohtaluu .
EH: ol sillai sotatalvena , syksynä , kun ‿ei niit saanu oekeit aineit millä , moottorit kääo , perhana .
EH: sillähäm minä , .
EH: rosma rupes liikaa menemeä , kun ‿ol auton , se moottor ja , siin ‿ei ollus sit säätäjeä .
EH: se ol rupes liikaa viemeän , rosmaa pyörimeä ja , minä aattelim minä painar ruissitomie kitaaŋ kyl se siit ‿asettuu mut ku mää niit joŋkuum painon niin sillai , kela , kelast tul kappaleit .
EH: ja se , piikki tul toho ru , ohtaan , minä ,.
EH: siin ‿ol pahnakasa noem minä mänin siihe , seläällen ja , pahnakasaa .
EH: loppasiŋ kouran tohon noen ‿ohtaan , kum minä sen tunsi että siihes sattu , ja se hammas jäi tohom minä näytin sen toisillekki .
EH: siit kelast .
EH: mikä repii niit ‿irk .
EH: jos se ois tullup peäteä myöen sehän ‿ois menny , peän läpite .
EH: mut ku se tul , läpi , lappeittaen tohon noe .
EH: löi tän ‿ohtan , ohtaluu halk kaikki .
EH: tuliŋ kotijas sitte .
EH: hyvi se paran ‿eikä sii miteä vikaa ollu .
EH: ei om miteän ‿ollup peänsärkyjä ikänä minus eikä miteän sellasia .
EH: hyviv vähä .
EH: em minä om misteäm muusta olluk ku jostain tapaturmast .
EH: em minä , em minä , tielä .
EH: sehän ‿ol se tietäjä justiin tuo pekkerska tuol hietarannas .
EH: ja kyylhän se kaev viina , taekka viinasthan se kahto ja selittel niit , em minä tielä .
EH: no , ottihan se tietystij jotaim palkkaa .
EH: kerraham minä sillet taikka se ol ens kerta em min nyt viel koko muijaa tuntennukkaaŋ kum minä menin sinne .
EH: min särk sillae hampaitan , kovastit tuolt .
EH: minä menin sitten sinne , ja , yhtenä , aamupäevänä .
EH: em minä oekeen tienyp paikkaaka , missä se asukan siel sitte minä ‿oli nin tuntematon sillae viel .
EH: min ‿olin sellae , nuorempuoleinem mies kum minä menin sinne ja , minä muistan sen ‿aena .
EH: kum minä , ovija aukasi , sai sen ‿oven ‿auk ni se sano mulle heti , se ol sie pöyläm peässä seisomas et , kuka perrkeles sielt tulije
EH: mitä työ teält hajeten sano .
EH: kun sä tollasia puhut .
EH: sitte , minä rupesi ja paino sen ‿oveŋ kiini se tul ja sano , no tulkaa siseäv vaaa
EH: ja puhukai asija mitä asijaa o .
EH: no minä meni sitten siseä ja , sitte se sano no , no mitä on , mitä on tekeil
EH: minä arvaan sej jo sano .
EH: jakkas mä kahton tuolt pullost mikä teitin ‿ov vika , sano se muija .
EH: jaha , teitin ‿on särkeny hampaitannen ‿aŋkarastim mutta , ei ne täst ‿etiempäin särjes sano .
EH: mutta en tieläm mistä se sen ties sitte .
EH: ja minä voetelin sittem muutamanaep päivänä iltana ja niin se hammassärky taukos sitte .
EH: sit minä vähän ‿ihmettelim mut , sit ‿em , siin ‿ee min ‿op peril ‿että millä tavalla se sen tul tieteä ja ties .
EH: ja osas ‿arvata , mikä minuss ‿ov vika .
EH: osko se nin tarkka muija ollu .
EH: että kum minä siseäm meni että ku min posken ‿ol , toenem , tur , enemmän turvoksis kun toine .
EH: kyllä ne ov vie vanhat siel mitä o .
EH: onhan niit nyt säryŋ kaanal , ja , ei ne nyt ‿os särkenykkäm moniev vuotie , mutta ne sortuu ihteksie .
EH: muute .
EH: em minä tieläm mikä niis ‿o .
EH: tost yleält vallaŋkin .
EH: alahal viell ‿on ookeen täylet hampaat minul .
EH: noo ne , kaikellaisist kävivät .
EH: no se on sellaest , kihisie kaikki paikat .
EH: niit ‿ei joulak kur raappii eikä saam maataksieŋkaa .
EH: paljo .
EH: kylhäm minäkin siel virmailas nuorteŋ kans olij ja , sii aekaan ‿oltii mutta , kyl minä olen ‿ollun niŋ kovaveriin ‿ei minuun ‿os sellasie miteän tarttunnu .
EH: vaekka minä niiteŋ kans olen lie , ollukki .
EH: no ehäm minä niit nyt ‿osaas selitteäk kaikellaisija .
EH: lehmijähän se parantel ja , sellasija kans kun , kipieks tul ja , ja jos tollaen ‿elukka hukku mehteä , taekka sil taval ni , ne men sinnes sitten , ottaan tietuo että missä päin se sittev , mahtas ‿olla ja millä sorti .
EH: juu .
EH: tuoll ‿ol virmailal lehtisis , sysmäst ‿ol ni , kerran ‿ol ,.
EH: sielt läks kaks sellaist , opetettavaa varsaa .
EH: ja ne ui tonne lehtisten saariin sielt sysmäst sielt rapailast ja , sitten nuo virmailaaset näk ne tuol saares .
EH: mutta ne men noit saarie myölen ‿uivat ‿aena saarest saarie ja , sittem men , kuhmosii ja n ‿ei löytänny niit varsoja misteä .
EH: ja , kyllä ne korjus om mut ne on tallii nyl laetettu .
EH: mutta eihä häv voes selitteä että missä ne on sem paremmi mutta kyl ne elävänä oj ja tallis ne oŋ korjus .
EH: ja , sitten ‿ei ollup pitkeä aekaa niŋ kuhmosist , ruwettiiŋ kyselemeä että kellä on sellasie varsoja .
EH: ja olhan ne tallis .
EH: kun ne ol sielt lait , ne ol mennys sinne heinäpeltooj ja ne laitto ne tallii .
EH: hoitvat .
EH: hyvin se seŋkin ‿ol tienny .
EH: se oŋ kyllä minun nyt sellaen tieto siit ja ,.
EH: ja sitten , tos aholass ‿ol , ennen , eetla ja , juhannesnimiim pariskunta , joka on tonnev virmailaam päim mennes nyt se o herrol sekim paikka .
EH: niill ‿ol sitte siel mehtäl , kävi aina siel laitumel lehmie .
EH: niill ‿ol sitten sellain , melkeiŋ kaksvuotias , mullikka , joka pit poikies sitten syksyl .
EH: ne hak ne mehtät läpite eikä sit , löytynny eikä kuulunum misteä .
EH: ni se eetla ol sitteŋ käynyp pekkerskal , se puhu äitevainaallen sitte , ol käynys siel nim pekkerska ol sanonu että , eet sinä sit lehmeä eneän nauti .
EH: se on , se on ‿iham mätä jo .
EH: se oj johokkin , ojannies se on , missä se mätänie .
EH: no sitten ne rupes niit ‿ojanneit sielt hajekselie ja , nuottajärveks sanotaan sit pikkuist järvie siel keskel virmailaa .
EH: sielt tulie sellaen ‿ojanne , nin se ol sinne ojanniesieŋ kaatunnus se on sellaest avokolua , se ol sinnek kaatunnus seläällie ja siel se ol mätänä .
EH: sen se ol kans tienny että se on ‿ojas .
EH: ja se oŋ kuollu .
EH: ol sil jotaen tietua .
EH: no , em minä muista aenakam miteä niit sellasie puheit .
EH: mut tollasiahan se varkauksia ja sellasia joss ‿ol , niŋ kyl se sen , selitti että , että miŋkä näköin ‿äijä se oj joka sen ‿ov vienny , jotaeŋ kyl se niit sellasie tiemä vähän selittel ja ties .
EH: no ‿m , em minä muistam minä nyt ‿oliv vähän sellain nuori ja kun ‿em minä siel nyn nim pal liikkunnu eŋkä , taas sivullisia nim pal kuullu .
EH: oolhan sielläkin sellaen ‿yks .
EH: se oj jo aiksempaa minä oli sillae ihan nuor poika .
EH: sehän ‿ol sellael leäkärki .
EH: kävihän tuolt virmailastaki yks mies sellain nuor mies kun , sen ‿ol ruusu , jalos .
EH: ku toinem paikka men kiini nin toinem paekka auken .
EH: niin se kävi siel , sitte ja , kyl se sen , koko hyvim paranskin sen .
EH: se ol paha juttu että sen ‿ei passanu , niiŋ ku talvellakin tuol haŋkes kun ‿ol suoja ni ei passannu että , kastu näe , polovet , ja liŋkat jos se kastu nin sitten se , alako taas särkie .
EH: mutta se anto sellasie leäkkeit sillek kun , mehtäs kasvaa noit , vanhoja raitoja , ne sanuo niit keohkoks ku , niis railan , syrjis kasvaa sellasie , höytyjä .
EH: nii , se käski niit ‿ottaa ja , sittem palas keitteä ja , sil velel voetel ja , laitto sen , siihe , paikkaa .
EH: sil se sai paranemaan ne .
EH: ser ruusu .
EH: kyyl niit kaek kävi siihe aikaa .
EH: ja pitäshän sie nykkij joitaen ‿olla .
EH: jokuu , joka , joetaen tautia , pitäs parantaa .
EH: em minä osaas selitteä em minä o , tielä , missä päen se o .
EH: toehan nyt ‿ol , ainuastaan tos lähempänä toi soramäen ‿otto vainaa sanottiin se ov vainaa .
EH: se ol kai vähän sellae mies ‿että ,.
EH: eem minä tielä ehän se nyt pal muita tautia parannellum mutta , veren se sai seisomaa .
EH: jos haava men taekka sellaen taekka kärmep pur niin sen se parans .
EH: no em minä tielä , ei siitä tullu haavast ‿ulos , jos haava , ol , haava ol ‿että sae sen tieteä .
EH: no , se anto jotae leäkettä siihe , sellaest vastamyrkkyö .
EH: no em minä niit ‿ookeen tieläj ja eihän ne niit puhunnu .
EH: sill ‿ol kaikellaisia niit ,.
EH: se ol kans vähän sellain , kai sellain noita , äijä vaekka ehän niit ‿ookeeŋ käöp puhumii .
EH: sanot sanottii välii , tuppas juhlaöinä , ihmisten ometoissakiŋ käymeä .
EH: jooo .
EH: lampaam päistä keriht , lovija ja ,.
EH: mistäs minä sen tielän , mitä se teki .
EH: em minä nähnym mutta toeset , puhuwat jotka niik ky , sit kyttäs .
EH: no ei ne sit kiinis saanu .
EH: kerram minä sen ‿yhtenä yönä näin , se ol juhanusyö , kun se ol tuol , viereväshias , virmailaam päem männes ni , minä olin ‿uistimensoulus , ja minä soulin tonne vihreywehietaan teäl ‿ympär veniel ja , aamupuolien sitten nim mää jätiv venien sinner rantaa ja menin sii , mehtäm poekki toeseler rannallet tonnek kon , hirsvalkamaa menie konilaks ‿olenneŋ konila nimelteän se paikka .
EH: nim minä menen , niitun sivua sitten siit men sellaiŋ karijampolku .
EH: ja sem minä näiŋ ku s ‿ool siel , keskel niittua , ol sii , jotaem puol neljän ‿aekaan ‿aamul , sill ‿ol sellaen ‿iso valkoer riepu ja se , heitti aena sinne heinii , työnsi , riepua .
EH: sitten sill ‿ol sellaen pien , kiulu ni , siihes se purist ‿aena sit riepuansa ‿että se otti sit , yökastetta .
EH: mutta ei luulis siithän ‿on , jotaen , kaks ja puol kilometriä sinnen niitulle että , mitä vaste se sinnem men ja , ja että tyhjänaekaest tollaest vihtii tehlä .
EH: minuo itteksen nauratti kum minä kävyn kahtelin sit , menin sit tiev viertä , tietä myöle .
EH: mut ‿em minä sen tyhöv vihtinnym mennäm minä aattelin tiet tehtävies .
EH: nii niin ‿ol .
EH: eei se mullep puhunu eikä se puhunuk kellekkeän niit .
EH: eikä se niit kuultel lukennu .
EH: mutta kyl ne kerraŋkij juttus kun , tuol kellosalmel , ne löe , yks mies ‿ookeem pahasti kirviel jalakaaasa .
EH: niiŋ ku se peäs sinne , soramäkie , ja sano , otolle että , se löi nim pahasti haavaj jalkaaasa , nin teä sitteŋ kun ne ol teäl kellosalmel ni ver ‿ol seisonnu .
EH: ei se tullu .
EH: ei se juossu .
EH: tulhaa se sitten ‿ottokin ‿ol tulluk kahtomaaa sit ja , sitte ne , sito sej ja , kiinij ja , ja kyl se , hyvin tiemmä paran .
EH: mut nin ne puhu että ihme ol ‿että , että ver taukos heti kun se , peäs neä otto sae sen tieteä .
EH: ettei siih ,.
EH: se löi jotai suolia poikki .
EH: no kylhän ne sitäkim puhu .
EH: mutta em minä tielä , ei otto sellasia mutta muuten se ,.
EH: olhan sil ne kärmielluvut tiemmä sellaset ja , .
EH: mutta kyl se anto sitte jotael leäkettäkim mitä , .
EH: jotaen sellaest vastamyrkkyö mitähä lie ollu .
EH: siin ‿ol jotaeŋ kaek kupari o hyveä vastamyrkkyö .
EH: mut ‿eihän sitäkäm pal käö ottamii .
EH: kyyl niit teäll ‿o .
EH: on niit vielläki .
EH: no kyylhän ne tietemmiehet kaen niit ‿elättel .
EH: em minä ok kuullum miteä .
EH: ei minu ok koskaaŋ kärmep purrukkav viel vaekka minä olen se , kykäm peästäkin ‿otiŋ kerraŋkiŋ keskelt kiini .
EH: tois , käsisest noo .
EH: mutta kylö mä se ol .
EH: nii ku ennen , ru , rukiit kun sirpil leikattii ja tehtii nit sellasie kykkije , pellolle .
EH: ja sittem minä toen niit tonner riihiej ja , ku sihel laetettii kaks silont peällen näe .
EH: ma otin sen ‿ensimmäesen silome ja , mull ‿ol sellaen , villi hevoem min täyty toesella , kälellän piteä ohjaksist kiinij ja , toesel minä tein sitteŋ kuormaa .
EH: ja , minä otin sem peällimmäesen sitomem poes siit , ja laetor rekiin , s ‿ol musta , em minä kahtonuk kum minä toest , toesassilmin ‿otin sit toesta , sillae siin ‿olkiŋ kärme .
EH: se on ‿ollu , kaik likempänä minuo , sillae .
EH: aij jesta ku se ol kylömä .
EH: mut ei se hylky purru .
EH: no kyyylhän ne sellasiekin ‿om puhunnu että niit ‿on ‿useit ja sitten niill ‿oj jotaen sellaest , komentuo .
EH: mutta em minä on nähnym miteän sellasia .
EH: eei teäl päin ‿ot sellaestakan tapahtunnu .
EH: eem minä os sitäkäŋ kuullu .
EH: ja kyllä se aina pakoon se menie , em minä o ainakan nähnys sit .
EH: ja useit kymmenie olen tappannuk kyllä .
EH: sii hampaashan se o .
EH: sill ‿on sellaen , kaks tollaest piikkie , minä oleŋ kahtellu , ja noeŋ kun , keskeltäkin ‿astuu peällen niŋ kuŋ kahtelie sen , ku se , kopsii sil , nenälleä .
EH: kyllähän se monta kertaa saappaavvartie sellasieŋ kun se kopsii kun , astuu vähäŋ keskelle , että sill ‿ov vara , nii se tuuppaa aika pitkälles sellaeŋ kaks hienuo piikkie niŋ ku , hien , tollaest rautlaŋkaa .
EH: n ‿oon ‿ookeen noem pitkät , ku se tuuppaa sielt , sieramestaa sen ‿ulos .
EH: ja niilhän se varmaam pisteä kun , ne sanuo että siit tulie kaks reikeä kun sil pisteä .
EH: ja siit se sem myrkyn tuuppaa .
EH: ei minua op purru em minä sit sav vie ikänä .
EH: ääi se saappaal läpitep pistä .
EH: mutta jos ‿oŋ keŋkät jalas niin se on sitten ‿astuttava niskam peälle .
EH: väliiŋ ku se meinoa karkuum mennäk kun ‿ei saak ku häntäpuoliej jalakansap peälle , että saa toisen sittem millä sen , survuo .
EH: em minä o aseit muita siihek koskaa hakennu .
EH: mut se että se , se täytyy piteäv varansa ja olla nin nöyrä että astuu sihin niskam peälle ettei sill ‿o eneäv vara siit mihkie .
EH: kylhää se hännälleä lyö , toho housum punttia pitki mut eihän se miteäm meinaa .
EH: ei se meinaam miteä .
EH: oonhan niit .
EH: niishän ‿on toeset jotk ‿ei ov vaarallisiakam mut ‿em minä niist selvill ‿o .
EH: nehän ‿on toiset ihan sellasie mustaselekie , ja sitten ‿on sellaist , hyvi harmaat , ja hyvi vaaliet , ja sittem minä olen nähnyj joskus , sellaistakim mikä on , ihan niŋŋu , hopieŋkarvain sellain , että siin ‿o sellasie pilikkuja ne ookee vähäŋ kiilteä .
EH: oom mä sellasieki nähny .
EH: mut ‿ehä mä heitin nimiäsät tieläm mitä ne kukin ‿o .
EH: mut sellain , tupsupeä harmaa ni , sill ‿on niŋ ku , linnun sellain höyhenet tos peäm peäl .
EH: ne on ‿aika isojaki , jo .
EH: minä olen nähnyn ne .
EH: ne pitäs ‿ollas sellasie ettei ne o iham myrkyllisijä .
EH: mut se musta oŋ kai , kaik myrkyllisemp vai kuiŋka ne puhuu em minä heittiä nim muista .
EH: oonhan niit pari ja kolomekkiv välii .
EH: yhles paikas .
EH: kylhä niit ‿om puhunnu että se menie poikimaam puuhum mutta em minä tielä .
EH: em minä on nähny ainakaa .
EH: mutta sellasia minä olem pal tappannu että , poikaset ‿o justii sil hollil sisäs ‿että , kun sen tappaa nin ne tulie sielt ‿ulos ja lähtievät menemeä .
EH: oom minä sellasen tappannu .
EH: ne on sellasie hentosie heikkoja ja pitkie tollasie .
EH: ja kun ne tulie ulos ne lähtie menemeä .
EH: kun sem peäm murjoe emä , ettei se mihkeäm me .
EH: olem minä sellasie kesäl tappannu .
EH: ainakim pari vai oleŋkham mä kolome .
EH: että ne on täytynyt tappaas sitten ne poikasetkiv viel .
EH: niit ‿ov viis kuus kappaletta , sielt tulie .
EH: mitä minä olen nähny .
EH: em minä on niit tarkastannu .
EH: kiert , kiekuttamalhaa se menie .
EH: mut aika nopiestis se menie .
EH: ku se lähtii .
EH: jos lähel on sellaim paikka mihkä se piiloim menie ni kyl se , hylyky piam menie .
EH: mutta näin se mutkimal menie , em minä os sit sem paremmin tarkastannu .
EH: mutta eihän sev vahta os siliähän se ihan ‿o .
EH: em minä os siel miteä nähny , sem paremmi .
EH: kyllähän noim myyrärreikiim menie .
EH: em minä että ei se , ei se luonnostaa , maan siseäv velä ihtiesä .
EH: jokir reikä täytyy ollam mihkä se menie .
EH: mutta jotain , risukasaa taikka jotai se hakie mihkä se menie .
EH: sehän ‿ui aika nopiesti .
EH: kerraŋkin ni , meinas miŋ kyörätäj järvie , veniest ku , myö oltiin tuo , siel lammassaaren tykönä justii saotaaŋ kirstilluolok sitä .
EH: siin ‿on sellaiŋ kummel ni , isävainaaŋ kans oltiiŋ kerra , oŋŋel yks ilta .
EH: teält virmailam puolelt se ui sitten , sinne , maamanteriem puolelep päij ja , tottahan se luul niŋ kuŋ kiveks sit meitiv venettämme eihän siim miteä muuta o , isävainaa sano , et ui sielt min takaan päi että , mut mikäs ‿elävä tuolt tulie tollaseŋ kyyliŋ kans .
EH: sen ‿ol peä kekas noiŋ ku se tul .
EH: isävainaall ‿ol sellasie pitkiä oŋkpahlaimia missä ol siima sitte .
EH: sill ‿ol kaks niit ‿oŋkija siel peräs .
EH: mut sekin ‿ol nim pal hälisseän että , kun se siima ol sil siel järves että s ‿ei ottannus sit kätiensä , ku se rupes sil pahlaimel hakkaamaaa sit kun se tä , tul venettä kohle .
EH: siinähä meitil kiire alako .
EH: minäkin ‿oli paljai jalon sittev viel ja , ja kun se läks meniev venies .
EH: no eihäm minull ‿ollum miteäv varaa muuta vam minä hyppäsin nokkakinum peälle ja kahtelin sii .
EH: ja meinas täytyö järviem mennäs sielt ku , se läks tulemaan sinnen nokkaam päi .
EH: isävainaa sai sittem melan siel ja , peäs , hätii että se löi sit sii , ku se tul siihen nokkatuhlollej justii kum minä olin sii , se täytti sinnen nokkaam päi , korkiemmalle .
EH: korkiammalles sill ‿ol pyrkimys , eikä muualle .
EH: miŋkäs minä sillet tehny os ku se os tullu min syliin .
EH: kun ‿ei mulla miteän ‿ollu .
EH: mut ‿aika kyytiä se ui kun se tul sielt .
EH: sittem mi oleŋ kaks kertaa tos järves sem muuten tappannu , kun se on ‿uinut tuolt , tolt puolen tonne , tohos siilinsaarien toho välil .
EH: minä olen sii soulelluj ja se on ‿ollu järves .
EH: sillai se tul meitil veniesie .
EH: näytti meitillek kiirettä .
EH: em minä o antanu , eŋkä on nähnykkää .
EH: kyllähän ne sit ‿om puhunnu .
EH: jaa minä en ‿os siit selevillä .
EH: sehäm pitäs maasta vaaŋ kootam myrkkyö , ja hävitteä , mitä ne puhuu .
EH: mutta isoja ja riskiä ne toiset ‿o ,.
EH: ei ne o .
EH: em minä tielä ei , ei se ainakaam pure .
EH: ka ehäm minä heittiä nyt ‿on niŋ kiusannukka erittäi mutta on se kerraj jo ollu mim povessan , vahiŋkos .
EH: ympäris se kierteä ruumist mut ei se miteäm purru o .
EH: riihes kuivattiin ‿ennen , sitomie .
EH: joo .
EH: mutta kyl se jo kerkis monieŋ kertaa , tär ruumiin ‿ympär ravata .
EH: mut se samal loikkas kans kum minä sen näi .
EH: eem minä o erittäi .
EH: kylhän ne tiemmä lasten tyhö , tulie jos noin ‿on , mutta , kyllähä se tulie ihmiseŋkin tyhö .