Location: Kiihtelysvaara
IV: kyllä , muistan .
IV: minä olin silloŋ kuusvuotinen , nin , muistam minä siltä ajalta .
IV: tuolla , mummolassa , tuolla pohjospiässä kyllee .
IV: sehän ol se isän syntymäpaikka .
IV: siellä , siellähän se mummo kuollii .
IV: nin , siellä hänen , kotonnaan .
IV: niin , sitten viettiin , hautajais päivänä , si kuolemam perästä yhev viikon ol se ruummis siellä , aitassa siellä häneŋ kotonnaan .
IV: silloŋ kututtiiv vierraita ihan , jo edellisenä iltana .
IV: ne olivat jo ettäisimmät vierraat yötä , ja sittä ol , seurroovana , uamupäivänä ol siellä , tarjoilu ja , ja sittä lähettiiv viemmään , hauttaan , kirkolleh hauttaan ruumista ja , sinneˀ , ruumis viettiin ainnaas silloh hevosella ja , ja muuttiih hauttaasvierraat kulukivat hevosilla , niij jotta ol , ihan usseita kymmennii hevossii , aina jälekkäin sittä , ruumissuatossa .
IV: eeˀ , ai niiŋ kirkoŋkellot soivat , van ei ollun nuissa , hevosilla ei ollum mittääˀ ˀaisakelloja eikä milloŋkkaah hautajaissuatossa käytetty mittääk kulukussii eikä , aisakelloja .
IV: kellot soi siellä tapulista , ne sitteŋ kun , jouvuttiin sinnet tapulij juurelleˀ , jos ei milloŋ kirkossa siunattu , ja harvemmin sitä ennen siunattiiŋkkaak kirkossa .
IV: niin tapulij juurelleˀ ˀajettiin ensin , ja siitä sitten , suntijo män , soittammaaŋ kellojjaan , sittel lähettiil laskkeetummaah hauttausmaalle .
IV: ja niiŋ kauvan soitti kun ne , ihan siellä , hauttaus toimitettiin sittä .
IV: sinneˀ ˀon nuin , toista kilometrrii , hauttausmoallen sinneˀ , hammaslahtteem päin on siellä , hauttausmuata .
IV: niin , silloŋ kun hevoskyijillä kulettiin niin se män hittaammin nin , kirkolleˀ ˀotettiin , evväitä , ei meillä , ei tästä heinävuarasta monetkkaav vienneet mittään syötävvee muuta kuŋ kahvitarjoilu .
IV: kahvit siellä juottiin .
IV: van tuolta kirko , kirkon takapuolelta niiŋ kaikilla ol ruoka ainneettiim mukana , kus sielt ‿om pitempi matka .
IV: tästä kymmeneŋ kilometrri vain ni , kottiin tulttiiv vielä sittä , päivällistä , taikka iltasilla , ilta , päivällistä syömmääŋ ku , uamusilla lähttiissä syöttiin tiällä , kotona .
IV: niin nee , siihen ˀaikkaan , nyt , talolliset ja semmoset varakkaammat , laittovat , ruo , ru , ruokapijot ja , jo ˀusseemmaks yönseuvuks niilleˀ ˀettäisimmillev vieraille .
IV: jos talossa ˀei olluk kun yks pitkä perhheem pöytä niin , niitä käyttiin , nuapurista lainaks .
IV: ja mummon hauttaissiikkik kum piettiin siellä suuressa tuvassa , ruokatarjoilu piettiin nin , panivat ihaŋ kolome pitkkee pöyttee , pitkim puolin , yhtteenˀ jakssooj ja , niim paljo siihej järjestettiin sittä , lautassii ja , paistivatija ja , kaikkii mitä ol niitä ruokkii .
IV: ja , jokkaisem pöyvällisen , ˀalussa , joku semmonev vanhempi miesheŋkilö , veisas ruokavirren , aina pari värssyy .
IV: van em muistaˀ ˀennee kun olin niin , vielä nuor niin em muistam mitkä värssyt ja mistä virrestä veisas .
IV: yks , sokkee nupponen ol , joka ol hyvih hyvä laulammaaj ja veissoommaan .
IV: monet pöyvät piäkkäim panttiin .
IV: no , sitä ol nyt , ˀeturuokana ol , lanttu laatikkoo ja , perunat ja , ˀuuni paisti .
IV: se ol aina ennej ja potakkoo niin .
IV: vasikkahyytellöö ol ainnaak .
IV: sillon ne teurasti vasikaj ja .
IV: teurastihan ne aina , joŋkun , elukanniˀ ˀihan , ihan suuren , hiehon tahim miŋkä jotta , oikkein tuoretta hyvvee lihhoo ol uunipaistiks sittä .
IV: ja si , sijal lihhoo ja semmosta .
IV: ja sittä jäläkiruokana niin se ol , melekein ainaas se ol joka pitoloissa , niin tais ollam mummonniip pitoloissa , tuommonen , sanottiir rusina sopaks vaikka siinä ol sekahedelmiikkis sejassa .
IV: kahvitarjoilussa ei ollup pikkuleippii sillon , eikä kaakkuja , ei kuv vehnästä .
IV: sitä leikkasivat isot palaset tuoresta vehnästä .
IV: niitä sittä sanottiin , ja jos kuka tul aijemmin sinnes sillon , hauttaisaikkaan niin nin , niitä sanovat kuokkavieraiks .
IV: vaŋ kaikkihan ne syötettiij ja juotettiin .
IV: niin sittä hautajaisissa tuottiin , hautajaisten aaijjaks tuottiin , ruumis siihen , porsttuusseen .
IV: kun ol talavi nin ei jätetty ulos .
IV: niin , kum mummo sairasti ja , täti , hoiti häntä siellä , ol isän sisar yks siellä mummolassa joka , hoiti mummoo , niin , sitteŋ kun , mummo tul , jo , niin huonoks jotta , kahtovat jotta ei mahaˀ ˀenneeˀ , yön ylikkääˀ , jakssooˀ ˀollan nin , sitten , ˀäiti kerto jotta kuh hiä , hyö tiällä , meijän nykyisellä paikalla olivat jo , nin , hiän , hiän ol , nähnyk kun ulukona ol korppi lentännä ja , roŋkkunna , yl pihaŋ kulukkiissaan tuosta yl pihamuan nin , ˀäiti ol sanonna , ol niiv vanhanˀaikuinen , taikauskonej jotta ol sanona , nyt se mummo voipi kuollaj ja .
IV: tulivat isäŋ kansas sittä hevosella sinnej ja , niihän se tapahtukkiiv van , eihän se korppi tietystit tiennys sitä van ne , vanhat ihmiset usko semmosej jotta , korppi ilimottaa semmosen tappauksen , tulemisen .
IV: ol hyvil lo , roŋkkunna tosijjaan vam miteŋkä se korppi roŋksuttaa ni .
IV: äiti ol sanonna lähettään nyt kahtommaam mummoo , se voi kuollak kun , korppi lenti yl pihan .
IV: no , ˀeihän se ennee minun ˀelläissä ouˀ ˀolluk kiihtelyksessä pappina vain , minullek kerto yks vanha ihminen , tiina nupponej jotta , hänen ˀisäsän nuorena ˀollessa ˀon olluk kiihtelyksessä , ˀaskkain niminem pappi van , sitä oŋ kansa , nimittänyˀ ˀasikkaispapiks .
IV: ja , sen , ˀaskainnin aikkaaŋ kun oŋ kiŋkerit , ollut tiällä heinävuarassa nin , sittä minun isoisällä on ollut tuolla vatalassa , kaks reŋkkii , ˀaikuista miestä , niiˀ , minun ˀisoˀisä tai ˀukokshan sitä sanottiin , ukko on laittanna ne kaks reŋkkiisäk kiŋkerriin , ja , siellä , niin ‿ovat totelleet senaikuiset miehet vaikk ‿ei osanneet mittääˀ ˀei yhttääp puusttainta , niin on uskaltautunneet lähtemmääŋ kuˀ ˀukko ov vaiŋ käskennä mänemmään .
IV: sitten o , toiner reŋki tuas kahtonna kotvaŋ kirjjaan ‿eikä oum mittääl lähtennä tulemmaan ni , pappi on noussus seisolleej ja pannuk kätesäˀ ˀyhtä ˀaikkoo kummannir reŋŋin , piähäj ja , jauhanna tukasta kum , kummasttaaˀ ˀyhtä ˀaikkoo .
IV: eikä ne our ruvennu vasttaan tappelemmaaŋ kun ei kerran osanneet , lukkeek .
IV: voan se pekka nupponen ol piättännä silloj jotta , ei minnuu ens kiŋkerissä tukistetak , ja sitteŋ kun , ol , sieltä kiŋkeristä tulleet niin , se ol sittä , ukkoo pyytännä , isoissee , jotta , jos ostas häneˀ ˀaapisen nin , hiär ruppeis opettelemmal lukemmaa ‿otta , onhan tää nyt häppee ettei os , ossooˀ ˀiso mies mittääl lukkeek .
IV: ja ukko on tuonus sittä aapisej ja , ja sittä siinä , on ollum mummolassa , sen ukov veli , matti vatanen , semmonem vanhapoika , nin sitten se on se , pekka nupponej ja toiner reŋki kansaˀ , pyytänneet jotta jos saunassa opettas kun ei ilikkii tupa , tuvassa opetellaj ja , kun sauna ol lauvantaina lämmitetty niin se om pyhänä ollul lämmin sittä niin , siellä on hyvin ahkerastiˀ ˀopetelleet ja , pekka nupponen on , vuuwwen sisällen oppinna sittä , oikkeen seleväks sisälukkiiks ja , ja katkesmusta osanna jo ulukkoo aika paljoj ja , sitten on olluk , mukava männäj jo kiŋkerriin seurroovana talavena .
IV: niin , semmosia ne on , sit ‿on siihen aikkaav vielä , minun ˀukoŋ kuolemasta on sata viis vuotta .
IV: ja sitteŋ kun se , pekka nupponen on oppinna hyväks lukijaks nin , ukko on sitten pietar matkalttaan tuonuk , tulijaisiks , raamatun , ja tuo , minä sen raamatuv välliiŋ kun se , pekka nupposen tytär kaikki tämäŋ kerto ja ihan näytti minullen niin , havvainnollisestim millee tavalla se on tukistanna nin , se , askkaa nin , nin , minä sittä sain , seˀ , minullel lahjoitti sen , raamatuj ja minä vein tännek kiihtelyksem musejjooj ja kirjotin siihen sen tappauksej jotta , sen ‿aikussii reŋkilöitä on uskaltanna tukistookkii .
IV: ja nyt se , pappi askkain nukkuu , siinä , meijäŋ kirkkomuassa , aivan ne lähekkäin nukkuu niihen ruˀ tukistettavviir reŋkilöihesäk kansaˀ .
IV: pekka nupponeˀ ˀoŋ kansas siiheh hauvvattu , ja siihen on minun ukkokkiih hauvvattu .
IV: no se minun ˀukko .
IV: sehän se oj jo niin nuorena , harjottanna semmosta kauppoo jotta , on moneh hevoseŋ kansak kierrelleet , muakunnassa ˀihan tuolta , ˀihan , toisista pitäjistä , pielisjärveltä ja hyvim pitkiltä matkoilta , voita ostamassa , putsittain , ja sitten , nahkoja .
IV: ja oikeim monella hevosella lähtenneet tiältä vi viemmään sittä pietarriin niitä .
IV: ja sieltä tuonneet sittä , samossa , hevosis , hevossiiŋ kuormissa sittä , suolloo ja , jauhhoo .
IV: ja ne on olluk kuliloissa .
IV: siinä mummolassa kun on ollus sittä se , se isoisä ja tietystik koko , talovväkikihän se on , sitä kauppoo ˀauttanna siinä. , my myynnissä niin , sitä on sanottu saksa vatalaks .
IV: millon ol riepu peittona , millom mikkiiv van , siihen ol tillustelleet sev voin .
IV: m , m .
IV: no sem , kun siitä , tillustellaav voista pois hera ja , sittä tuota suolaves pois ja , jotta se tulloo puhttaamppoo ja siihen sittä , tiukkaam painellaan , voikapustalla ‿otta , pyssyy sitten , hyvässä läjässä .
IV: semmossiin , silleen ˀostettiiŋ kauppoinniis semmoissii , ja sitten ne pakattiiˀ , van silloŋ kum minä oliŋ kaupanhoitajana sillon , pakattiin rittelilöihen semmossiin , tuottiin , piäkaupalta toi , ne ol ostanneet nin , toivat ritteliä ja niihem pakattiin ne semmoset voipalat .
IV: ne on tuota , em minä tiijjäm mi , oŋko ne muu , mi , mitä varten ne on sitä tallii , van , taloloissa , valamistettiin ainnaas semmosista rasvosta tali , joka hyyty kovaks , ja sitä käytettiin aina lapikkaihij ja rukkassiiv voiteluun .
IV: niissä pysy jalat kuivempana , ˀihav vakituisestit tallii piettiin semmosena , voitteena .
IV: nii .
IV: sitten semmosista kun , ˀelukan , koput taikka ihan siitä polovesta astis se alaosa , otettiin , ˀeriksseen .
IV: ja niistähän sitä sittä valamistettiin , koppu rokkoohiv van , niitä kuˀ ˀensiŋ kuivattiin , ˀuunissa , paassa , niin niistä piäs semmosta rasvvoo irtos , siihem paam pohjjaaj joka ei olleŋkkaah hyytynnä .
IV: ja sitä sanottiiŋ kynsrasvaks .
IV: ja sen , sitä ottivat , vanhat ihmiset ja , nuorillenniiˀ ˀihmisilleˀ , hivukssiiv voitteeks , tukkoo voitivat sillä .
IV: ja sanovat jotta , se hyvästis selevijjää kul lasten , lasti , lapsillakkiiˀ ˀol pitkät tukat sillon nin , ja ne kum män hyvin sekalutta ˀeikä tahtonna suahas selevviimmääv vaŋ kynsrasvvoo kun sipasivat niin hyvästis selevisivät ja , ihav vanhat ihmisettiik käytti sitä tukassaan nin , niill ‿ol niiv vahvat tukat sittä jotta ne ei kuluna .
IV: sitä varteŋ kynsrasvvoo .
IV: ei niitä viety aittaan ne ol sisässä vasussa jossaas semmosessa peitetyssä paikassa ne kuivatut koput ja piät .
IV: piättiis siivottiin ainnaaˀ , lehmiltä .
IV: no sitä , rokkoo , niitä vaim panttiin , ryynit panttiin ensiˀ ˀotraryynnii ainnaap panttii .
IV: ja sittä ne , ˀyhtä pitkkään sai kiehhuuˀ , eihän ne kuivatut , koput eikä , piä , puolikkaat niiv välleen , kypsynnä niin ne sai ihan yhtä pitkkääŋ kiehhuuk kun , ryynitti .
IV: toiset panivat ihan ˀuunniin , eivät kehanneet hellalla keitteen niim pitkkään niin , panivat ˀuunniin niiŋkuˀ ˀuunpaistiv vain sinneˀ veein , veet , vettä ja , ryynit ja , koput .
IV: niissä ol suurissa taloloissa kun , teurastivat , hyvim monet suuret elukattiij ja , monet tiinulliset aittaal lihhoo ni , nin sanovat jotta ne reŋŋit varsinnik kyllästy siiheŋ koppurokkaan .
IV: n miteŋkäs se ol yks laaulukik kun ne , semmoset kerjäläiset sittä niitä ol suanneet , kansah hyvin toisista taloloista nin , kun , jouvvut kerjuukoksi , niiŋ kiiskiä kerjjoot kukoksi .
IV: van ol se , siittääk kop , kopuista miteŋkä ne niitä antovat , hyviŋ kerjäläisilleˀ .
IV: nii ,
IV: niiˀ ˀol .
IV: kun aina ˀisä , piti , semmoset , perunaŋkaivajat jotta ei itek ku , tarvittu myö eikä vielä silloh hevosella älytty nosttoop perunnoo , niin sittä se , tuota , yhtenä syksynä , palakkas , muoso eskelisen , ihaŋ koko syksyks sitä perunnoo .
IV: niin sillov vielä kaivovat lapijolla , ei ehk ‿ies älynneet kihvelillä kaivvook .
IV: niij jotta kaks ja kolome viikkoo män sitä , potakkoo nosttaissa ja , sittä , myöˀ , veljen , taunoŋ kansaˀ , jouvuttiiŋ kerreemmään niitä jotta ihan , jo kyllästytti se kerruu niˀ , se muo , muoso sittä , niiŋ kum meijäh huviks laulel hyvin , potakkoo nosttaissaan .
IV: myö aina sanottiin taunoŋ kansa leskihän tuo onniik kum maijjastiina lla oj jo kolommaas mies hiän .
IV: jaˀ , sittä se ol yhtenä talavena meillä , halontiennissä se muoso ja , sittä rupes ˀuuniv vierreen , peŋkilleˀ , ettonellen yhtenä päivänä ja , siitä kun nous sittä niin sano ‿otta , mina sitä kuulun , ˀiham päivälleen sano , ˀens vuonna kuolevan .
IV: tauno sano , veljen sittä jotta , myö olttiin sittä jo aikuissii kun se ol halontiennissä , niin tauno sano no , misttee sinä tiijät niin sano jotta , unkakkijainen ano tuossa kun pyllötin ettonella nin , sano iham päivännim milloŋka kuolet .
IV: no , tietystiˀ ˀunessa kuulluv vain nin , vanha kansa sano sitä un kakkijaiseks joka huasttaa unessa jottaak .
IV: mikä lies sittä heillä ollus se kakkijainen .
IV: em minä tiijjäj joku , taikanimihän se on olluk kakkijaisen .
IV: no niin se kuolliiˀ .
IV: niin se köyhempi kansa joilla eij ‿olluk , ˀelukoita itellä eikä , eikä sitä talaveks mittäät teuraslihhoo , ei ollul luahttii olleŋkkaaˀ , niin ne , aina kun talot teurasti , niin sillon ne syksyllä vielä sulam muan aikkaal läksivät kiertämmään , ympärik kyllii , ihan monissa , usseemmissa kylissääm missä pikkusennit tuttavvii ol , niin ne kiertivät sittä , ottivat kontin selekkääsäj ja läksivät ajelustammaan .
IV: sitä sanottiin , semmosta kerjjuuta ajelustamiseks .
IV: ja , ne sai suurista taloloista aika paljo ,.
IV: vain , saihan ne ihan pienet korvolliset aina suolatak .
IV: ne ol , ykssiiˀ , riitta ol joka asu , meijän tuvassa niin , se ol meijän entisem mökkiläisel leski ja , sittä se muuttautu meijän tuppaan asummaan nin , läks syksyllä ja , minä rappusilla seisoŋ kun se läks nin , män jo hunttas aika pitkältik kuj juossiiˀ va sittä kiänty takasij ja sano , kiännyn sanommaam sullej jos tuonnet tien ohheej ja , la , satuj jiämmää ‿otta , jumalaŋ kera , keralla läheŋ kuppasemmaan .
IV: jumalaŋ keralla , ainnaak keralla .
IV: minä sanon no seŋ kerallahan se onnih hyvä kuppastak .
IV: sano ajelustammaal läheŋ keskijärvem puolleen .
IV: ja niir riitta toi aika paljo sitä , lihhoo sieltä .
IV: ja meijän anto , äiti ol kansah hyvin antelijas .
IV: ja ˀäitihän se anto paljo sitä piimmeehis siästettiin aina , ja viettiin ihan , rainallissii , ja tuvassa kuŋ kolomet loiset ol nin , niillem piettiim piimä loppumatoj ja , ne , tuvan , eukot keträsivät koko , talavem pellavasta ja , ja nuita , villa , laŋkoja keträsivät ja , siitä saivat sittä maijjon , ihan siänöllisem maijjoŋ kun , niihem miehet läkssiij jo syksyllä , kuv vail lumi tul nin , nuihen , etäsavotan , laisteŋ kansas sinnek , ruatomieheks .
IV: joka talon , kun aina läks talom mies , ja hevosen ˀotti nin se varas jo siitä kylästtäär ruatomiehet mukkaasak .
IV: ja tuonnes sanovat jotta monta sattoo kolometrrii ihan tuonneˀ , nykyjjään se onniiv venäjällä se mua , jossa ne kävivät tuolla , ihar rajoilla , olemassa monta kuukautta .
IV: ihaŋ kevväillä vasta tulivat aina .
IV: eikä ˀyhttääk kirjettä suanneet ne , ˀeukot niiltä , ˀukkoloilttaan , van ne ˀarvas jotta tulloohan ne sieltä kuv vail loppuu sieltä ne savotat .
IV: kur rospuutto tul eikä voinuˀ ˀennee , tehäs siellä sittä ne ilimesty ja , niill ‿ol sitten tuas rahhoo mukana .
IV: vaˀ ˀeukkoloillev varasivat aina , säkij jauhhoo ne syksyllä , leikkasivat jauhon , jauho , jyvän ja myllyttivät ne valammiiks eukkoloillel lähttiissääj ja , sittä kun ne talosta maijon sai ja , ja vähäv voitaaj ja , ajelustivat lihhoo sillä tavalla ne elivät .
IV: ja ne ol niin ilossii ja mukavvii minä muistam meijännik , nuo loiset vaikka , ja ol niillä lapssiikkiiv va , kyllä ne ol ilosta väkkee vaikka ol niin yksiŋkertanen se elämä .
IV: samassa tuvassa kolome perettä .
IV: ol aina ikkuna , ikkunaŋ kohalla ol pöytä , joka , perhheellä , ja siinä seinällä pikkunen hylly joss ‿ol astijat ja sittä semmoneŋ kirstuks sanovat , jossa säilyttivät semmonen nelkanttinen , kirstu .
IV: ja , se ol lukollinen , siinä pitivät soker , palat nii sitä harkkosokerrii kun ostivat ja , siitä ne aina särki vähän sitä sitte ja , oikkeeta kahvvii eihän sitä mahtanna ollak , mitä juuvvakkaan mitä hyö lieˀ ˀoikeir ryyppinneet .
IV: keittihän nuo siellä , meijän tuvassa ei olluˀ ˀensin , hellookkaas siin ‿ol vuan huahlat niin , niissä kaks huahlloo riippu nin , niissä ne keittivät ja sittä , sitte jo lopulta isä laitatti hellan , jotta saivat jo kolomiriŋkiseh hellan niin sai joka , perhek keitteeˀ ˀyhtä aikkoo siinä .
IV: ja perunastahan ne hyvim paljo keitti .
IV: ne kasvatti talom pellossa paljo perunnoo , niij jotta niill ‿ol , ja jokun , jollakulla ol niistä lehmäkij ja , ja muutama aina , piti kesän aijjan sijamporsasttaak .
IV: kun saivat heinnii paljo sijallen nin , ne sittä .
IV: mitä hyö lieh hällem muuta syöttänneet , saivat pienel luahinnis semmoset jo , joka , uskaltautu sijamporssaan ottammaan .
IV: nii .
IV: se on olluk , kappalaisena , kun tämä meijän , seurakunta on , ˀensin , perustettu , kappelseurakunnaks , tohmajärven yhtteytteeŋ kum myö ollaaŋ kuuluttu tohmajärvveen hyviŋ kauvvan aikkoo nin .
IV: nin tuota sittä se , relander on hänen nimesäˀ ˀollun nin , van kansa oŋ kuhtunna reloks .
IV: van , ol kuolluˀ ˀenne , ˀennemmij jo kuollut tuolla onhan ne vuosluvuttiim milloŋka se oŋ kuolluk , enneŋ kum minä ooun syntynnä van , isä kerto jotta se ol , hyvin sukkelaotteinen semmonen .
IV: ja kun ˀyksinnään on , tätä seurakunttoo silloh hoitanna , aika pitkän aikkoo siitä , lähes kakskymmentä vuotta se on ollup pappina ja melek , suurimman osan aikkoo yksinnääh hoitanna .
IV: jaˀ , nin se on , hirvveen ussein sittä , maaseuvussa joutu , maa , taikka muuvalla kylissä joutunna käymmään ,.
IV: niin se on se , relo sanonna , siinä , kirkossa , kun rippikoulu om paraallaan ollu ‿tta , isällej jotta , pies sie vatanen , tuota rippikoulluu niim mie pisttäyvyn hammaslahessa ripittämässä yheŋ kuolevaˀ ˀuko .
IV: ja , niin ol pistäytyn , pannun hevosev valjaihin , sill ‿on olluk kuuluja juoksija hevossii sillä ukolla , relolla .
IV: niin se on , lähtennä sill ‿on olluk , hyvin ihan nyt vielä ol , sanovat eijj ‿ok kovim monta vuotta kuv vielä on relor rippikärrit ollut tuolla , yhen talon , vanhan navetav vinnissä nin , nyt niät ei sitä oul löyvvetty myö on etitty ihan .
IV: sill ‿on ollu eriskum , semmoset pienet kärrit joilla se on ajanna ja .
IV: ihaŋ kuulu siitä kovasta ajosttaaŋ kun se on niin sukkellaan aina käynys siellä .
IV: niin sitteŋ kun on tulluk , isä vielä kerto jotta ei hiän suanuˀ ˀoikein niitä tottelemmaan , ykssiip poika ol ollus suarnastuolissa .
IV: kerroŋko minä sen .
IV: niin suarnastuolissa olluk kuˀ ˀukko relo tulluj ja , on suarnannus siellä jotta , minä saarnnaan satuja , niim pitkiä kun suksel latuja , minä veissaan virsiä , niim pitkiä kuŋ kirkon seinä hirsiä .
IV: isä sano hiän säikähti ihan , hirvveestij jotta , tuommosen teki ja män sinneˀ , suarnastuolliin , kum papin tullessa sattunna .
IV: semmonen hävitön olluˀ .
IV: tiäll ‿ol pien mikko , semmonem pieneks mikoks sanottiin , hyvin isopartanen ukko , sehän ol vielä silloŋ kun sinäkiˀ ˀolit tiällä , viimeks se ukko el , vanhahan se ol nin , se on ollu mummolassa kansar reŋkinä siellä , pohjosem mummolassa ja .
IV: kun se on olluh hyviv vallaton nin , mummo on sittä , varustanna ser rippikoulluun , piijaŋ kansak , porukassa .
IV: pyytännä papilta iha ‿otta , suapko se mikko tullak , piijaŋ kansaj jotta vähäh hallihttoo sen , sitä vi , vimmoo nin .
IV: sitteŋ kun oŋ kirkosta , lähtenneet ja , sitten , mikko aina nelistännä ja laukkoillut tytöt näin ikkään syrjjääv vaij ja , iten nelistännä ˀeillä nin , pappi on sanonna jotta , nyt mikko , karvinen suap jiähäk , kirkkoon , niim pitkäks aikkoo kunnek kaikki muut oŋ kirkossa poikessa , kirkosta pois .
IV: sanna kun niät hättäytynnä se , piika sittä , joŋka ha , ol hänev valttuuteltavana se mikko nin , huutammaar ruvennuk kovastij jotta tuletko paikalla mikko hakemmaam papiŋ kepin sieltä .
IV: niin , niiŋ kun se om pappi sanonna , kun sin ‿out semmonen oriˀ , niin sen tähen sinum pittää jiähät tännek kirkkooj ja .
IV: niin , eij ‿ollum majataloja koko , pitäjässä , muuvalla vah hollitupa on olluk , hammaslahessa .
IV: niim mikko kerto ‿otta hiän ol siellä istumassa hollii tiältä , pohjosev vatalasta käsin .
IV: ja se olliiˀ ˀensimäineŋ kirkkoherra meijän , seura kunnassa .
IV: sillom myö piästtiin tohmajärvestä , erroon sitteŋ kun suattiiŋ kirkkoherra .
IV: ol semmonen , eiköhän ne ˀusseemmattiik , papit iieˀ ˀollus sillov vähä semmossii , vuativaissii ja , ja erikoisestit tietystiv vartijovuara ol vielä , kiivas .
IV: onhan siitä .
IV: se kun , jos , pitäjälä , seurakuntalaiset , tietystit tuommoset vähä , kehittymättömämmättiiˀ ˀukot ja mummot männeet asijoittaan toimittammaan niin , sill ‿on olluˀ ˀaina keppi siinä , siinä , virkahuonneessa ja , ja tuota , sillä se on aina koppauttanna muahaj ja , pelotellun niitä jos ei ouˀ ˀoikkeen osanneet hyvästit toimittoo , vaikka hyvinhän ne on nöyränä männeet ja , pokanneet ja niijanneet vaˀ , sittä , kumminniˀ ˀainahan se on sele , selevinnys se asija , kum mitä on toimittanneet .
IV: va ˀensin onhan se , hyviŋ kivehtinnä niillej ja sanonna ‿tta , mänep pellollen siitä kun et sinä sem paremmin ossoot toimittook .
IV: vain , sittä , suarnamiehenähän se ol hirvveeh hyvä .
IV: se ol ha , niih harvinainen suarnooja jotta , jotta tuota kaikki , vaikka se ketä toruhij ja nuhtelliik kesken suarnasakkiiˀ ˀihan suoranaisestij jotakuta heŋkillöö osas , suatto ihan osottoos suarnatessaan jotta sinä siellä , viinan , keittäjä ja , ja sinä siellä joka makkaat , jos näki torkkujan niin , ˀei ne siihen silti kyö , työlästynneet , sitä , järin enemmäm mänivät vaa uuvesttaaŋ kirkkooj ja , siihen aikkaan olliih hyvin , hyvim paljo ihmiset kävi enemmäŋ kirkossa , liekkö se , ˀolluk kun ei ollu radijoita joista kuunnellaj ja , vai liekko ihmiset olluk harttaamppiikiˀ .
IV: ne kävi paljo enemmäj jalan ihan , ihan tuolta ˀuskalij ja oskolam perukoilttaak kulukivat , jalakasin , vaikka sielt ‿om parkymmentä kilometrrii nin , ne aina lauvantaina läksivät ja välillä , ˀeväs nyytit ol mukana ja , olivat yötäkiv välillä ja .
IV: sittä minä kuulin tiällä , meijännik kylässä ihan , vanhoin ukkoloihen sanova ‿otta , jäim paljo vailleŋ kun ei rovasti suarnannuk .
IV: sill ‿ol niin syvälliset ja hyvät ne suarnat .
IV: ja kyllähän se , vartijovuara , niin , hyvä mussiikkimies nin , tykkäs siitä , kanttorista kun eij ‿olluk , eij ‿olluk , mittääˀ , no sittä loppuaikana ol jo , ˀurkuharmoon sen , ˀikosen aikkaaj ja rovastin aikkaav vähä aikkoo van ei muuta soittopellii olluk kirkossa .
IV: nin , sitte ne , kun , ikonen , siellä , ˀistu , lukkarin , lehterillä ja , virren ˀalotti ja se niiŋ kommeella iänellääl laulo eillä jotta kyllä , väkisep pysy kansa mukana nin , nin tämä , vartijovuara kun ol siellä sakastissa nin , kuulu kun se siellä , säestel sittä , niiŋ kun , kyllä se aena kävi niiŋ kuulu kaoniilta se säestys siellä , ei se laulanna sammoo nuottii van se , laulo eri , nuottiloita , van ne , se ol niiŋ kaunista sä sävellys , säestystä siellä jotta , ja vaikka mitä ois laulanun niŋ kyllä sill ‿ol kaunis iän .
IV: minä , minull ‿on semmoneŋ kirja jossa , ˀon , johon oŋ kuvattu , tämä , vartijovua , ran , suku , yhtteinev valokuva koko suvusta , ja siinä , sanottaan , si niiheŋ kuuluvan siʙeliuksen sukkuuv van , ei se tuo itev vartijovuara kuulunna .
IV: ˀyhtä hyvin sibeliuksen sukkuun .
IV: no , olhan sillä , taunolla , semmonenniit tappaus kun , män kerran sinnek , sinnek kanslijaan ni , nin tuota asijalleen , niin ukko rovasti , tullus sieltä ja olluv vuatteittaam muuttamassa , piälleej ja , kesken olluv vuan tullus siiheŋ kanslijjaan , eikä se milloŋkkaam minun ˀisällen eikä meijäm perheellem milloŋkkaan sattunna suuttummaan .
IV: minä esmerkiks häntä olih hoitamassaak , sairaala , sairaana ollessa , kuolintauvvissa , ei kerttookkaas suuttunna .
IV: ja , sittä se , tauno ol kysynnä , minnekkäs se or rovasti lähössä kun , pyhävuatteita piälleem pannooˀ niˀ ˀol sanonna , lähen suarnommaan , vuallii , ja suarnnoonnik kaikki iänet itellen .
IV: ja , niin ol sittem männys sinnej ja suarnannuj ja suanut kaikki iänet .
IV: van , se ‿ol , keisar pitäjä .
IV: ja siihem miäräsivättiis sieltä korkkeemmasta paikasta , joŋkuv vanhemmam papij ja , ei , myö suattiir rovasti pitteel lop kuolemaasaˀ ˀastij ja .
IV: kyllä se ol ihan suomeŋ kuulusimmii pappiloita .
IV: niin , nehäm puhalti , putellii ja , purkkii ja , ikkuna lassiihin ne , puhalti suulla , semmossiin torvviin .
IV: minä en utrassa oun nähnys sitä puhallusta van , kerraŋ kuŋ kävil lahessa nin , siellä vielä sillom puhaltamalla tekivät kansal lassii niin , siellä minä näim miteŋkä ne , teki .
IV: va ˀutrassahan se , em minä tiijjäm mitem pitkkään se mahto ollakkaas se , lastehas ja , kansa sano sitä putel ruukiks .
IV: nin , siellä kävi tiältä meijäŋ kylästääk , pari miestä työssä ja , ja sittä tuota , kun , tiällä , heinävuarraan , hommattiiŋ kansakoulluu , ja lopulta , kunta myönti sittä tännes seŋ kouluv van ei ollut talloo , ˀeikä ollut tuota , sittev vuokra , talloon tul tuohoŋ koljosseen nuapuriin se koulu .
IV: van ei olluh harmoonnii .
IV: sittä rupesivat ˀiltamilla hommoommaan harmoonnii tähäŋ koulluun .
IV: minä oliŋ kyllä sillol laps vam muistaŋ kun , näytelmäkappalettakiiˀ ˀesittivät niin nämä , taloloihen ˀisännät ol , ja kun ˀei , naisväkkee olluj joka ois ruvennus siiheŋ kappalesseen niˀ ˀisännät ˀesittivät semmoseŋ kappaleen , joŋka nimi ol omituisia sairaita .
IV: ni , minun isä esitti tohtorin ossoo ja , nuo nuapuri ˀisännät , potilaita , ol nauru , tauti yhessä ja muutamassa ol haukotustauti ja muutamassa nikotustauti .
IV: ja , sittä , kun ne iltamat , hyvin ne osassiiˀ ˀesittees sen .
IV: ja sitten tuo , piettiin ˀarpajaisettiis sen , ei soatu vielä niillä iltamilla niih hyvästir rahhoo niin sittä panttiin arpajaiset toimeks ja , ne siellä , las , putelruukilla kävviit miehet sanovat jotta , nyt , hommatkoo , hyvvii arpajaisvoittoja , ja puhvettii hommatkoo , paakkelssii .
IV: kun lasvaprikin herroja tulloo , jotta pittää sitä ollap paremppookii puhvetissa ei vain riŋkellii kakskolosta riŋkellii .
IV: ja , sittä , myö ˀyher reŋŋim mukana kututtiiŋ kun ei , kulukenna mittääm muuta kun hevos , miehhii nin , se toi tuonneˀ , suurev vänskän , puottiin , män hakemmaan , ruokatarppeita , ta taikka myö nuita , kaupan , tarppeita kaupunnista nin , myö tässä seisotettiij ja pyyvettiin toisko hiäm paakkelssii meillen siihen arpajaissiij ja .
IV: se ˀotti tuuvvaksseej ja , ˀeihäm mittään nin , tullessaan ol syyvvän napostellun ne paakkelsit ja , sittem myö sanottiin siller reŋŋillej jotta , voi ihmem miŋkä teit kun , myö ois , vaaprikih herroillen , putelvaaprikin herroillev varattu niitä hienomppii leivokssii niin , eikö sulla nyt ooˀ ˀilikkee .
IV: nin sano se reŋki voa ‿tta , mi , mikä se on se ilikkee .
IV: jotta , ˀei tiennyˀ ˀehk ‿eis polonem mikä on ilikkee ja , niim meijäm piti vuan sittä , vaprikih herroillennit tarjotam mitä meillä ol , liekkö häntä nyt vehnästä ollukkaaj ja , vanhat emännät ol puhvetissa sillon .
IV: van ˀol ne mukavat ne arpajaiset silti myö suattiin aika paljo rahhoo .
IV: nii .
IV: se ol talavi .
IV: ja , sittä ne , neuvovat semmosta , hoito tappoo otta , pittää kahttoot terva pyttyyn .
IV: ja sittä ne nosti , sen tervapytyn ˀuunillej ja , sinnep pienen , jakum minullej ja , siihem piti kahttoov vaij ja .
IV: ensin se tuntu hyvil lystiltäkkik kun , kuvvaimesan näki siitä van , välleenhän siiheŋ kyllästy .
IV: ja ˀem minä ennättännä monena päivänä siiheŋ kahttook kum meilles sattu semmonen , tappaus jotta , navetta sytty ˀyöllä tulleen tala , talavisena tammikuun yönä ja , ja siitä sytty , asuiŋkartanokkiij ja , myö jouvuttiin yöllä juoksemmaan tuonnen nuapurriin , kaikki palo ˀihaj ja , minä olin sittä hyvillän jotta kuhan tervapyttyyp palo otten tarvihes siiheŋ kahttooˀ , ennee .
IV: ja äiti paisto sen niin , voissa otta se ol niir rasvasta ja minä piippolaŋ kolopilla sem pistelin suuhun ja .
IV: sittä minä paraniv va ˀehäm minä kaiketis sillä parantunna koska nykyjjään ei annetak keltatautisellem mittäär rasvvoo .
IV: niin , olhan niitä , onhan nuita rokkoja ny , nykujjäänni , lapsissa , monellaissii van , ˀolhan sitä sillonniiv vesrokkoo , ja tuhkarokkoo .
IV: em minä muuta tiennys sitä rokohhoito tappoo .
IV: kun nuo , maito pytyt ja nuo rainnat , pesttiin nin , niin ne ainnaak katajoitelttiin .
IV: sillä tavalla jotta , isossa paassa ol , kataja , vettä kiehumassa ja , sitteŋ kun ne pesttiiŋ karaksella ensin niin , hiekaŋ kans sittä ne vielä panttiiŋ katajoitummaan siihen , muurpaan taikka , muun suurem paan , piälles siihen , kuummaah höyrryyn .
IV: ei maito sitten , pillautunna , enneŋ kun oikkeella aikkoo sitteŋ kun ne , haittiiŋ kellarista , piimimmään , sittä , piimihän ne .
IV: koissahan se maito .
IV: kun ensil lypsettiin , niin sittä ne panti , siilattiim pyttylöihen .
IV: ja sittä meilläkiˀ ˀol tuolla pelloŋ keskellä kellar niin , ne kannettiim pytyt sitte sinnej jiähtymmän , yheks yön seuvuks aivaˀ , ja seurroovana uamuna vasta , siellä kylymässä jo nous niiheŋ kerma , oikkeeh hyväks ja , sitte ne tuottiin , tuppaan , ol oikkein , semmoset erikoiset , korkkeemmat , pöyvät , ja , sitten , siihen ne rivviin asetettiin , semmoset kappeet pöyvät ja , viel ‿ol sittä , pärreestä tehyt , ritilot niihen , pyttyim piällä jotta ei , pöly mänen niihej ja , ja ritiläm piällev vielä toineŋ kerros panttiim pyttyjä ja tuas ritilo siihen niij jotta niitä , mitem paljo ol aina .
IV: ja sittä kun ne ol hyväks piiminneet niin , sittä , kapustalla kuorittii se , piälliseks sano vielä vanahat immeiset sitä , kermoo , retaks ja piälliseks .
IV: ja se kuorittiiŋ kapustalla sittä kirnnuuj ja , sittä kirnuttiim mäntäkirnulla .
IV: ja tehttiin , panttiin semmosseen , pallaan taikka johonniˀ , hiŋkkiin siitä sittä .
IV: käytettiin , sehän se ol , olliih hyvvee se , kirnupiimä .
IV: toisinnaan otettiin ennev veem panemisttaas siitä kirnusta , semmosta ihav veetöntä kirnupiimmee niin se , siitä tehttiim piimävellii .
IV: se ol oikkeih hyvvee .
IV: ja mitä sakkeempana ruahti pannan nin , seŋ kokkelinnis sekkaan niŋ kyllä , se ol sittä hyvvee se piimä .
IV: kokkelit piimitettiin uunissa .
IV: sitten ne , kun o , ol kerma kuorittu niistä pyttylöistä niin , sittä ne semmosella , puu , veihti ol sem , veitem muotoseks , semmosesta liistosta vuoltu , sillä sittä , nelijöks , halottiin se kokkel jotta niistä sittä hyvästih hera piäs , ja sittem panttiin uunniin .
IV: ol semmoset oikkein , pytty lauvvat jotka panttiij jottei tarvinnuˀ ˀarinam piällej ja , sillä lauvalla ol heleppo niitä veilläˀ , pannaˀ ˀuunin sissääj ja , ja ˀottoop pois pyttyjä , puu pytyt kun ol .
IV: herottummaam panttiin sinnel lämpimmään uunniin .
IV: ja , sitten hera koajelttiim pois , sitä ei käytetty ihmisilleˀ ˀei kuˀ ˀelläimilleˀ .
IV: ja siihen , herattomaŋ kokkelin sekkaan sittä sitä kirnu piimmee .
IV: mitä vähemmän ol vettä niin se tul hyvin , hyvin hyvvee .
IV: no , ˀeiköhän , se lieˀ ˀolluˀ , rakko katarrii vai mitä , munuvais , kivvee hääl lieˀ ˀolluk kun , munuvais kivetkö hyö lieˀ ˀollus silloŋ kun , om pitännä usseiv virtsataj ja , on ollut tuskallista nin , eihän ne ouˀ ˀarvanna tohtorriim männän niiŋ kun nykyjjään ne , hoitaa sen siellä tohtorit .
IV: niin neˀ , ihan ylleisestih huastovat jotta , pittää käyvväk , kesällä hakemassa , sijampuolukal lehttii , ja , kuivattoot , talaveks varalta .
IV: ja sitä minä , kuuliŋ kun , teenä joivat sittä .
IV: meijännit tuvassa kun asu , yks perhen niin niillä ol , se mies ol , sano otta hänell ‿oŋ kivivtauti , ja sitä joi sittä .
IV: van sittä ne , muissa tautiloissa , em minä sitä muuta , olhan niillä niitä mualliäkkeitä muissaat tautiloissa va sittä , hierominej ja kuppoominehan niillä ol hyvin ylleistä .
IV: joka vuos vanahat ihmiset , hierotti ja kuppuutti ihtesäj ja .
IV: siihen ei pystynnä kaikki ne ol erikuise , erikoiset semmoset vanhat mummot jotka , kiertivät hierojina ja niillä ol sittä ne , kuppisarvet mukana .
IV: niin , kun ne ol hieronneet saunassa ensin sittä ne kuppas niij jotta , toista kymmentä sarvvee aina selekkäännik kerralla löi , imivät , sitä verta niim paljo ottivat pois ja .
IV: toiset sittä vaiŋ kassuutti kinttusak .
IV: nekkiis saunassa , sen tähej jotta tuota , jalat kuulu sittä kepenevän .
IV: niin , sittä siitä vain ov valunna sitä vertä hirvveestij ja , sillä vielä sillä kassuuveiten , hamaralla on aina valeltu siitä , pyihitty pois sitä liikkoo verta ja , semmosta vain ol se kassoominen .
IV: no , ne vain sanovat jotta kun , väsyttää nin , nin ne pahat veret pittää pois kupatak .
IV: hieronnam piällej jotta kuv vielä hieroessa särkkyy veret nin , sittä pittää se kupatas sieltä pois .
IV: van sittä ol , ol joka kylässä , joku , miesheŋkilö joka , suonta löi .
IV: niim minä näiŋ kun , meijännil lampuojin ukot , lyöttivät suonta joka talavi , nekki .
IV: nin seˀ , ottivat pijakan nurkasta ja , tahi leipilappiimen , ja sittä kum piti seisollaan sem miehen ollaj josta suonta löivät nin se , hyvin , tiukastip puristi sitä , vartta leipilappiimev vartta ja , siinä se seiso ja sittä se , ukko joka ol se suonellyöjä niin se , asetti siihen , tähäŋ kyynärpiän , taippeesseen , sen , sen se su suonrauta ol semmonen se , vieterillä napsahti ja , kun se sittä tuohon suonneen , pitkimmaiseehan se senniik , napsautti jottei poikki suon mänek , niin se valtimon , ei kun laskimohan se mahto , ei suŋkkaan ne valtimov verta ois ruahtinna laskkee .
IV: niiŋ kun se napsahti siihen niin se , ver oikkein , hyvin , korkeellen nous ja sieltä , vuoti sittä vasta alas niin ne astijan asetti sittä sinnel lattijallej johoŋka se sittä tullal loris sieltä se ver .
IV: ja , ˀeŋkä minä nähny jotta se , myö aina juosttiiŋ kahtommaan tuppaaŋ kun ne , lampuojin ukot lyötti suonta nin , nin ˀei se pessys sitäkääm millääk .
IV: jokako löi sitä suonta
IV: kusti vänskä ol se , tuolla asu mökillä , tuolla , tuon marjovuaran takana .
IV: ol , sen , kusti vänskän veljen vaimo ol mariija vänskä ja , ol niitä monta muuttaak , ja toisisttaak kylistä kävi niitä .
IV: nii , sauna iham päivällä sitä varten , piti lämmitteeˀ .
IV: toisinnaan sittä aina , kylypivättiˀ ˀensij ja , sittä ne siellä , ensih hierovat ja sittä kuppasivat .
IV: minähin näiŋ kum muuvan , mummo sieltä , loismummo nin , ol kupattavana nin , sano otta toistakymmentä sarvvee selekkään imi .
IV: ja siit , niim paljo .
IV: ja , välleehän ne kuppaushuavat paran , eihän nuista , minä ouk kuullut tulluˀ , milloŋkkaat tulleem myrkytykssii .
IV: esliina vain ol eeissä , eikä mittääm muuta .
IV: ˀem minäˀ , tuntena eŋkä , ˀyhestik kuulij jotta tuolla , koverossako vaiŋ keskijärvellä ol yks mies olluk , joka ol sanona , kun ol vienneet sanan jotta tuolla , toisessa kylässä aivan on tullus semmonen , tappaus jotta hirvveestik , iso huava , mikä ihal liev valtimo katkenna .
IV: ja niiŋ kertovat jotta se on seisattunna .
IV: em minä tiijjäs sitäkkääm millä tavalla se on , tottahan se on taikkoo tehnä jottaiˀ .
IV: van eihän se , sentäheˀ ˀoisis seisattunna .
IV: niin , tietystis se ol se , laster ruokkiminen niin , vähäˀ , niin , ne ei suanut tietystis sitä vitamiinii niin niihen tul aina se riisi .
IV: maha , vatsa ol aina , huonossa kunnossa ja sittä , toisilta viänty jalat ja toisilta , piä kasvo , ˀisommaks , tavallista ˀisommaks .
IV: nin sittä ne , siihen , piäŋ kasvamisseen nin , ne ˀottivat , jos mistä löy , löysivät kesällä muasta riijem pöpön nin , sanovat lapsillennij jos niättä va riijempöpön niin tuokkee heti nin .
IV: ja siinä kun se sul niin sillä voitelivat sitä , riisistä piätä sittä ja .
IV: sittä ne sano otta , jos on riisi nin , se noussoo rakkulalleh hirvveestij ja sittä siitä vuottaa vettä ja , sillä parannoo se riisi .
IV: sillä tavalla ne ja sittä , toiset , hoitihan ne , riisi , tauvissa lapssii , tekivät semmosta vettä johoŋ kokosivat kaikemmoissii , kasviloita , pujjoo ja , mallii , ma , malikasvvii .
IV: ja sittä mitähän ne liet tuolta suoltakkiij ja petäjäŋ kär , kerkkii ja sittä suolloo panivat ja siinä veissä istuttivat , ihaŋ kaulloosam myöten .
IV: lukkarhan se , eihän sitä ollut tohtorloita eikä sairaahhoitajjii .
IV: tuo , pitäjän , seurakunnan , lukkar kävi ainnaak .
IV: ja sillon se , kun se kierti nin se , vielä tässä meijän , pihassa , ol meille , meijäŋ kottiin niim perehtynyj jotta , ainnaap piti rokotuksen , joka kesä tässä .
IV: ja , ne toivat , ˀihan , hyvim pitkiltä matkolta lapsijjaan tähäŋ kun se ilimotti kirkossa vain ser rokotuksen .
IV: niin , tuolttaet tervasuosta kun , ˀei älynneet jotta oishan sitä hevosellaap piässyv va ˀeikö lieˀ ˀajokärrylöitä ollun nin , kantovat semmosissa kannikkeissa lapsijjaa ‿otta , ol semmosen , lakanan tapasem panneet olokapiälleej ja , ja siitä , se laps , laps siinä istu sittä siinä , pohjukassa ja , ne ol semmoset riäkyjäiset joka kesä meillä ‿otta , ne kauheestiˀ ˀitki kun ne pelekäs sitä rokotusta .
IV: niin semmoset ihan , noussuv vaaleet , pallerot siihen , sillon se ol hyvästin noussuk .
IV: eikä suanuk kylyvettees sillol lapssii oikkein , niˀ ni se kielti lukkar jotta ei suak kylyvetteen nyt , enneŋ ku parannoot .
IV: veihän ne kun , saunassahan ne kun syntykin nin , siellähän ne niitä jo viikkauvem pitivät ja pesivät ja sittä sem perästä , joka päivähän ne melekein , lämmitti vähä etta saivat siellä lapsem pestäk .
IV: jaˀ , em minä tiennyk , kylyvittekö , kylyvettikö ne niitä vastalla , vam mahto neˀ , vähär ropssiiv vastallaaˀ .
IV: niin sanovat , vaikka sekkiiˀ ˀeihän se oˀ , se sittä sanovat jälestäpäi etta , ˀeihän se oˀ , luonnollista ous se , hippiim puhttiineˀ va se tulloo liijasta kuumuuvesta .
IV: eikös se tuo lies siitä kylyvötyksestä tulluˀ .
IV: ˀei kaikki lapset suanneet van , toiset saivat semmosen hienon , punasen syheröm pinttaasak , kasvossakkiˀ ˀol sitä hiennoo syherröö semmosta nous .
IV: ˀem minä sitä tiennyˀ , itesttäähän se tais paratas se .
IV: niin , kun , kuumilla säillä , ja varsinniij jos ol savukssii pitivät nin , äiti sano otta ne siitä , savuksen tuhkasta soavat , vetimiisäk , tissikshän niitä sillon sanottiin , saivat semmossii rokkauks , rokahtammii , ja ihah huavoja sittä tul .
IV: meijän äiti , sano jotta hiän oŋ kuullut jotta se , paranee ja keittihis sitä voijjetta .
IV: kuusem pihkkoo käyttiim metästä ja sittä , sittä tuota , kermmoo siihem panttiij ja , ja vähäv voitakkij ja , ja tervvoo .
IV: ja sen keitti sittä , semmosel läkki , loutaŋ kannessa ja , se kuj jiähty nin , ei se hyviŋ kovaks , tulluk kun , sill ‿ol sitä rasvvoo .
IV: sillä kuv voijjettiin nin , hyviv välleem paran ne , vetimet .
IV: ainnaap piettiin savukset , ihan ainnaaj ja , joka talossa .
IV: ne kun tul tuolta , ˀetä , metäs , ˀettäältä tuolta metistä , kun ne väljäm metillä kävi lehmät , ainnaap päivät eihän niitä , ˀaittuuksissa , yösyötössä käytettiin aina aittuuksessa nin , ne ol niin täynnä kärpässii kun tulivat jotta neˀ , eihän niit ‿ois suanui lypssee millääv van , savukset tehttiij jo vuottammaaŋ kuˀ , arvelttiin nyt ne alakkaa tullas sieltä nin , nin semmoset pöllyt , kaksin savuksij ja , niistä oikeil lehmät tappel niistä savuksista ne töykkilöivät pois toisijjaan , jotta piäsivät lähemmäk , ja siin ‿ol hyvir rauhallinel lypsseek .
IV: tietystiˀ , suattohan se maittoov vaikuttoov vähän savuh hajjuu vaˀ , eipä siitä välitetty kuhan , sai lypsseej ja , siinä makasivat sittä ja lepäsivät , enneŋ kuˀ ˀyösyöttööl lähettii ˀajammaan .
IV: ei , ne ol erikoiset ˀaittuukset lähempänä kottii , vain .
IV: tuossa meillääˀ ˀon tuossa pellon alla se , yösyöttö aittuuseks sanottiin nin , ja hevossii siellä piettiiv van , lehmät ainnaaj joka uamu ajettiin joko kaŋkkaam puolleen tahiv vuaram puolleeˀ ˀihan niin , aukkeelleˀ ˀaluveellej jotta , ois piässeet , tuollaak kaŋkkaalta päin niin , kaupunttiin astiˀ ˀihan , kakskymmentä viis kilometrrii .
IV: ja ne kävelliij joka päivä niiŋ kymmennii kilometrilöitä ihan .
IV: sittä ne seuras ja ja tulivat .
IV: ammuvat jo tullessaaŋ kun va hauveˀ ˀol , jo karjopihassa vuottamassa , sittähän niitä sai lypsseek .
IV: hauvej ja savukset nehän ne ol , lehmillen .
IV: ei tiällä oltuˀ , muuta kun ˀensimäisinä päivinä , jotta eivät pusket toisijjaan niŋ kuŋ kovastip puskusilla nujusivat nin , sitä vähä vahittiiv van ei tiällä , tarvinnuˀ .
IV: eikä tiällä siihen aikkaan ei kuultu pettoiŋkkaal liikkumista , missä on ollu paljom petoja niissähän ne oŋ kulluu kulkenneet , iham pitkät päivät , koko kesän , paimen mukana , paimen torveŋ kanssa , sen tuohitorveŋ kansak .
IV: kastelivat , tulttuu , vahtivat ja , ropsasivat vettä van , ei ne ennee siihen ˀuskonneet ˀerikoisestis sillon .
IV: onhan se ollus semmonen taikausko kuulluu .
IV: ei kun se paimen , paimen , kuka ol paimenessa , sitä , vahtivat jotta , viskovvaat .
IV: niin , kevät talavella kun , ei ollus siihen aikkaan niin hyvvii heinnii talavella syötteeˀ , ˀei , pellossa , kasvatettu heinnee , ne ol viljalla nin , sittä ol sitä huonomppoo heinnee voaj ja olokkeehip piti syötteej ja , silippuu nin , sittä ne , poijjittivat sentähev vasta kevväillä jotta ne ei kerinnä , ehttyys siitäˀ . ...