Location: Mikkeli
AK: no se ol .
AK: minä muista sen ‿että , sillom minu nuorena ollessae ku , sokerkaa ei maksant ku markaŋ kilo tuota , ja kahvijakkik ku , niitä , santtuskahvija juotii sillo , ni , se makso markka kuuskymentä penniä ja sokeri , jos osti sen , ison topu kahetoesta kilo topu ku ol nii isoja ni , möivät vielä , aina viis penniä allekiim marka sen .
AK: mut ehä sitä suana paljor rahhookaak ku , ei tuota maksana nää muaviljelystuotteet ku , siinä neljä markkaa maksovat perunat , hehto ja neljä ma , markko ja neljä ja puol markkoo kaorat ,.
AK: no milläs sitä sitte sitä rahaa sae , se ol nii pientä se rahasualis .
AK: minä muista yhönniik kerra ku tuota , isävaenaa tietti joha miä aekamies justii alo ollas sillo se tietti syvämmualta halakoja , noita , nalikkahalakoja , joita veivätte sit tuone helsiŋkii ja viipurii ni se , meijjä kaoppias se ostel niitä halakoja sillä isommalla lotjala välitti sitten niitä sinne ni , ku tuota , syksylä ku myötii ne , halot sille kaoppijaale ni kaks markkaa seittemäkymentäviis penniä soaatii sylelä , olha se ‿nyt se vanha syli olha se vähä pienempi ku tää , metrine syli mut että tuota , kaks markkaa seissemäkyentäviis pennijä ol se hinta .
AK: ehä ne nyt , paljom maksant se tekopalakkakaa että se ol , markka kuuskymentä pennijä ol , taekka tuota , kuuskymmentä pennijä ol syl , syl ol se , tekopalakka kakse , sellaesta loismiestä ne tekivät meile , ne halot , ja myö isev viätettii ja pinottii siinä rannassa ja , se ol se , ranta siinä laevareisuv varrela paremi .
AK: oha niitä kasvatettu , em minä varmastim muistam mut kyllä niitä on aenakii ˀyli kakskymmentä siinä , kasvatettu miu , muisti , elä essäe .
AK: vielä myö niitä kasvatettii tiäläki , kakse , orittakkiit tiälä kasvatettii vielä tiälä talossa ja , toenem myö sitte , myötii niistä , ja toesem miä anno , toese orrii anno sille meijäv vanhemmalle pojale sitte ku se jä , miä anno sen taaveli talo ku tää talo ostettii ni minä anno sen sille vanhemmalle pojale ja sitte , sitte sen , hevose ja , siemenet ja muavviljelysvehkeet anno sen , se ol sellaene , vähä pienempi talo olha siinä kakstoesta hehtarija viljeltyvä hyyvvee , huvve peltova oikee sav , iha kivetöntäkkii ol viis hehtaria , nii kivetöntä että ei tuota , olt ku kaks kivijä mut ne ol isot ne kivet mitkä ol sielä viljelyksilä .
AK: heinäthä ‿net tietyst ol yölä syönä mut että apettaha siinä ku ol iso ruuhi ni , ni apetta ol ni sitä sitte , pantii vähär ruumenia siihe ja , sevoteltii se , hyvästis sillo uamusella ja jaohoja vähä ni , kyllä ne söevät aeka halukkaast .
AK: no , se ol tiältä vanhammäestä yks tanel ruutti nimi tanel ruutti niminem mies se o nyt kuollu jo joitaev vuosija se , ni sehä se kuleksentel , tiälä , sill ‿ol luajat alat se käö monessa pitäjässä , leikkoomassa ja leikkas se meilekii , vissii pari kolome hevos , ruu , varsoo ja , sitte se ol tiälä , tiälä ol tiälä juvala , ol ykse , kuohar joka meilä sittel leikkas ni , niitä , yhtennäep päevänä ni , miä , se ol sillo sotavuos vielä ni kum miehet ol sottassa ni se pyys miuva , miuva kansaa että myö yhtennäep päevänä leikattii kolomet hevosta .
AK: ja kyyllä ne hyvästip paranvatte .
AK: noo se ol sillaela että se , ensistäe laetto sen hevosen nuoeher remmilöehe , ja kuas sen hevose ja sitte , pan ne , tiukastin ne remmit sitte takajalakoi ja veti ne takajalat sinne etujalakoi , luoksi että se ei piäsnä paljo heilumaa ja , siittehä se sen , leikkas , avas auki ja sitte , veiselä se , kuaputtel sitä s , suonta ja viimesellä se sitte kiertämällä kiers sen sitte sev viimese kiertee siitä , ja pan siihe sitte sitä , mitä hänelä lie olt , aenetta siinä pullossa että ei se pahastiv vuotana sitte enää , leikkasha se meilä , usijamma , usijammanniiv varsav vissii kolom vae neljä , säläköväkö se liem meilä leikattu että siinä , kahev vuojev vanhana ne ruukattii leikkuuttoo aena .
AK: joo kyllä sillä pihit ol se , se puristi hirvee kovastin niilä pihtilöelä sen sitte , sieltä , vähä syvemmästä ja siitte se otti sen , muna poes siitä ensistäe kuaputtel ja sitte , viimmesellä se se kiers ja siitte se pan siihe sitä , myrkkyvähä se lieˀ ˀollu koska se näky vetävä , vähä sellaesekse musta keltaseks ja , sittehä se vähä aekoo piti sitä ja , otti ne pihit poes siitä ja ei se niitä ,.
AK: no ei mi , ei minu aekannae , käönä venäläesijä .
AK: olha niitä enne käönä ja isävaenaa sano että ne , leikkas n , ne venäläeset ja , sitte tuolta parikkalasta sieltä ol ollu se yks sellaene , iha ammattitekijä , joka ol , mut em minä sitäkään nähnä eŋkä niitä venäläesiä et ei niitä käönä sielä ennee , minu aekannae .
AK: no , en muista em minä oon nähnynä mut isävaenaa sano että häneltä kuol ykse , hevone siihe että , parikkalaest ku leikkas ni ne ei hirvint ruvetam muute leikkoomaa sitä muuta ku ne olvatte sitte , leikkasvat ja sitte polttamala polttivat sen siitä ja , liekkö olluna nyt vähä väljät ne , salavattimet vae mite hääl lie olluna ni siihe , siitä sittem män se , kipu män syvämee ja , se kuol siihe että ol vetänä ne , hevose huuletkii ˀiha , mustaks vetänä enne kuolemista , että , mut se ol , minä en sitä muistas se eij ‿olt minu aekannae se ol enne minu syntymättäi jo olluna isän nuorena miehenä ollessa , mut se aena huasto vua että , ni se huasti käö miu mielei ja kyllä miä ne , mulla ov vielä ollu se , tuo muistillahja tavalline että miä vielä muistan niitä entisijä asijoeta , asijat kaikki ihan nuoruuvesta pittii et ,.
AK: noˀ , kyyllä , sielä ol sittem meilä y , meijä puolela ol yks sellaene , sielä melekee meijjäŋ kylässä mut siinä ristiinam puolela ol yks kuohar , relanter , ni sehä se käy leikkoomassa sitten nuoeta , porsaeta ja karjuja isojaek karjuja ja noeta pässilöitä niitähä se , ne leikkas sitte se , ja kyllä ne hyväst paran ei meiltäkää yhtääk kuollu niihi siihe leikkuusee .
AK: nii porsaeta leikattii , kansaj jo siinä .
AK: millo heitä sattu miŋkii ikäsijä että , nythä ne porsaat leikkoo leikkooha se tuo meijä , poekakiit tuo urho ni , sehä se ol leikana nyt porsaat siinä , kolomev viikov vanhana jo ku sillo ku ne o emäse ˀalla ni , omat porsaat ja oha se kaönä tuola kylissäkkii , ja kyllä ne o hyväst parana ei niist ‿ok kuollu yhtää .
AK: ei , muuta ku , näij jalat yhtee tässä pietää sitte ne nii kii sillo leikatessa sit ku se ol le , leikattu sittel lasketaa karsina toisii joukkoon , ei ne siitä näköjää ni , tiijäm mittään ne heti männöövät emeeseˀ ˀimemää sitte ja kävelöövät sielä että .
AK: no tuota , ei tää , ei niitä nyt ooˀ ˀenne kymmenii vuosii leikattu vissiikää , nii kauva ku myö tiälä talossa o oltu ni eij ‿on niitä leikattu eikä meilä nyt o ollu , muutamaa vuotee ollu lampaetakkaa mut ei niitä leikattu sillokaa ne annettii olla ,.
AK: no kyylhä ne leikkas niitä , niitäkii että , kyllä se , se kuohar mikä se sielä meijjä puola ol ni kyllähä se , kyllä se aenakiip parikik kissoo leikkas meiläkii .
AK: ei myö niitä koerija leikkuutettu , eikä meilä oon nyt ollukaam mut miä ku oli enne sellaene , innokas oikee hyvä messämies ni , eihä , niitä sillo , koeroo leikkuutettukaam meilä ol yksiim miä lappeesta toe yhö , iha puhasrotusel lappalaese koeran ni , sil , se ol nii hyvä koera että se , lintu kul läks sen eestä lentoo ni se kasso nuoi mihipäi se män ja , se sai lenteen nuoe , puol kilometriä ni se kul läks männäl lonttoomaa se koera perästä ni kyl se ties missä puussa se on se rupes haokkumaa .
AK: minä mesästeli hirvee paljo sillo nuorena että , siinä , parkymmentäviis kolomkymmentä jänistäkkii niitä joka syksy minäkii ˀammu ja , ja oravija sitte ja lintuja ku niitä ol siihe aekaa ni , ei tarvint iltasella ku män siinä neljäv viije aekaa läks tuota ni niitä ol jo , kannannaene lintuja ku , tul poes toesinnaa sae parikiim messova ku sattu hyväle ha , hyväst onnistummaa jos ‿ei suant muita lintuja ni ku , män siihe saemaar rannale siihe siiskoalamer rannale ni , siihe aekaa ol nitä , isoja sorsia ol tuota sinkaoloja sorsia ni niitä ol kaik ne lahet täös että niitä sae nii paljo ku halus ottoo .
AK: ja olha mulla hyvät pyssytii et noe kaheksakymmenem metri piästä ni , varmastip putos lintu , ja eŋkä miä tuota , millokaa , huonot messämiehet ni ne asettel sitä pyssyväˀ , oksale ja muule mut tuota , em minä kättei piältä minä ammuˀ ˀaena ja , eikä tää miu kättei ni se ‿ei vieläkääv vapise yhtäv vaekka pitäs kui kauva että , siitä se o ihav vapaa ollut .
AK: ei , em minn ‿ook käönä soitimessa yhtääk kertoo .
AK: no en tiijäm mite , minä häntä nyt nii lähele op purkinnäkkää että sellaise pyshollim matka piähä mut kuuluha ne sanova että sillo ku se soetimessa on ni sillo , se o silemät ummessa ja , se ei kuulem mittääk ku se , kukertaa mut ni , sillo piäsöö hyvil lähele mut , em minn ‿oon nähnynä , soitinta millokaa eŋkä minn ‿ook kehana männäk kahtomaa ett ‿oshan niitä voena jollonnii , ollam mut em minn ‿ooˀ ˀyhtääˀ ˀampuna siitä , muuta ko syksylä sillo kum mesästys o alakana .
AK: kyyllä myö kuvilakkiik käötii joskus aena mutta että ei se nyt oikee olt , se kuvila käönti , meijä a , ammattijanem mut ‿että meilä ku ol yks loesmies ni seŋ kansam myö ku se ol sellaene , kuvila käövä , kävijä ja sillä ol ne , tetreŋ kuvat ni , minä kävi par kolome kertoo aina seŋ kansas sitte .
AK: noo sellaise pitkäv varva kansa , pantii sinne , että ne ol , tuov verra siitä latvasta alapuolela ja niitä pantii siinä kaks ja kolomet aena , siinä pari , kuvvoo niitä puuhul laetettii ja ne olvat siinä ja kyllä , minäkii , joetakuita ammu ku , se , aena ajel seŋ kansak ku käytii ni niitä pit käywäs sit ajelemassa vähä , lentoo ni ne ku sattu lentämää nii likeltä et ne näk että sielä on tuota toisia ni , ne tuli ihan , ihan , to , niihev vieree kuvile .
AK: no , eij ‿oon näetä muita , te , nuita peltopyita ja , ni minä oo , kaks kertoo min ‿o suana seittemä kappaletta yhölä le , latiŋkilla , ja , sitte , oha niitä nuoeta , sorsija ku ol ni niitä siinä , kaks ja kolometkiis sattu joskus ku sattuvatte , olemaa , hy , hyvälä hollila ja s , sellaesessa kerhossa mut että .
AK: eij ‿oo eij ‿oot tetrijä tu , tullu muuta ku aena yks kerraltaa .
AK: no , minä eŋ koko päevee ollu että uamusella käötii kuvila ja sieltä sitte ku , rupes vähäkiit tuulemaa ja päevä nous , ylemmäks ni ei ne sitte ennee tult kuvilekkaat tuota ja , sitte iltasella miä aena siinä , viijen seuvussa sittem miä läksi ku ol mukava tyyn ilema ni , kävelemmää , ni silloha niitä sae sitte , saeha niitä yhölä kertoo , muistaham minä yhönniik kerra ni sae yhej jänikse ja , messo ja , sitte , pari teurija että siinä ol jo , reppu täös ol sillo .
AK: no em minä sitä oon nähnä .
AK: em minä oos sitä , sitä että , sellaesena keskekasvusenna ni , joetaem minä , permijä piettii sellaesija , jouhesta tuoŋkokosia sitte ja siihe vähä laetettii aetoo ja , saem minä tuota , noeta , peltopyitä miä sae ku niitä ol siihe aekaa aeka paljo niitä peltopyitä hirvee suurissa karjossa ni ne käyvvät tuola missä aumoja tehtii ni ne käö sielä noukkimassa ni , saeham minä pari , minä sae tuota , niitä , peltopyitä mut , em minn ‿oot tetrijä suana yhtä ä .
AK: em minn ‿ook kyl , em minn ‿oo , toesetha ne pyytel niitä , laŋkola niitä jäniksiä kaiket talavet mut että , mite hää liek käönt miu mielei sellaela että tuota , minä tuumasi että tää pitää lopettoot tää ja minä viskasin ne laŋkat mänemää ja , eŋkä minä seŋ kuomil laŋkala pyytänä mut ammum minä että kyllä se , kyllä se jänis sae männät täöttä kyytiä mut aina se melekeeŋ kuatu että .
AK: ei , ei loukula em m , em minn ‿oon niilä loukula eikä niilä , sanoha ne niitä , enne aekaa että ne pyysvätte , loukula ja nuoeta , tetriä sellaesilla , pystykahola , mihikä ne , putos ja , mänvät syömää sitte kaoroja sieltä ja , eivät piässeet poes mut että em minn ‿oos sitä pyytänä eŋkä minn ‿oo oikee niitä nähnäkää että miŋkalaesia ne oŋkaa että , muuta ku oli , kuulluna huastettava vua että , miŋkalaesija ne on .
AK: ammum miä yhönniik kerra yhtenä uamuna kaks sae ilema koerata ettei , ku ne olvattej ja , makkuullaa valakeet jänikset se ol nii ku lumipallo sielä , miä eŋ koiroo ottana sillo mukkae vaekka kyl meilä koera ol sillokiim mut ,.
AK: kyyllä mulla ol se , se miŋkä miä lappeesta osti se , lappalaesrotune koera ni se ol aeka hyvä ajamaa jänistä vaekka se lintukoera oikee ol mut että mite hää lie olt siihe , taepuna että kyllä siltä jänikse sae siltäkii että , ei mulla oikee niitä isoja jäniskoerija ooˀ ˀollu .
AK: no em minä nyt sitä , siinä pari kolome , toisinnaa yks ja toisinnaa eij ‿os suana mittä ä ohan niitä sattuna sellaesijaki .
AK: joo .
AK: mutta harvemmasta se o että ehä se em minä muistak ku yhö kerra , yhöŋ kerra ku suatii kolomet mut että , siinä yks ja kaks niitä vua .
AK: mitä
AK: no kotonaha ne syötii jo , vietiihä niitä jokuu tuonek kaopuŋkii mut ehä ne niitä , sitä paljo kannattanna siihe olha niitä toesinnaa annettii nuapurloele ku , sillo ku niitä sattu enemä suamaa että ei kehana ise , jaksana syyvä .
AK: ehä ne selekälihat ja ne paremmat mut ne kylöklihat ja , kaolalihat ni , nehäv viskattii annettii koerale että , niitä kehana ku , tuota niitä , niitä nii , hyvästis sae ni tuota ,.
AK: aenaha sitä syksylä ol sitä jäniksellihhoo , vähä ku pan rasvoo sekkaa ja , sellaesta kuivoo paistia ku tek ni kyllä se hyvä ol .
AK: syötiihäm myö paljon niitä , lintujaha myö syötii ku sieltä ol pitkä matka mikkelii ja , ehä niitä kuka , lintuha ei kauwaa kestä , ku se alakaa pillaantuva , että noeta , sorsat myö syötii , melekee kotona kaekki , eukkovaenaa otti siitä , ne höyhenet poes ja nylyki sen naham poes siitä ja , sittel laetto , kyllä se hyvvee ol , messosta ni ku sae isom messo , se ol kaekista isom messo miŋkä miä sae , joka paeno viis kilova kakssattoo rammoo ni se ol iso lintu jo .
AK: on se .
AK: nyt ‿eij ‿ooˀ ˀennee suana , sillo niitä tiälä , vähäse ol lintuja sillo ku myö tultii tännes siinä kolomkymmentä vuotta mut ne ov vua vähenä ja vähenä että , nyt ei tetrijäkkään ni ei , niäˀ ˀoikee ensikää että , nii ku enne aekaa ni , ne kaeket kewwäät ne kukertelevat ja , se ol sellaene laolu että mut että ei ni , sitä nyt ok kuulluna ennee mo , monnii herrav vuosii et ne o nii vähässä nii että .
AK: messoja niitä tiälä vielä vähä viimmeeks ol mut tuota se tuo , nuapurim poeka tuolta rauvanniemestä ni sehän , osti sellaese , kivarij ja se sattukii hyvä se kivar ja ol se nii tarkka poeka ampumaa että se ampu ne messot kaek .
AK: niitä ku ol , aina syksylä uamusella tuolla rannola puissa ni , se vennee kans ku sielä , meloksentel ni , aenaha se sae niitä , toesinnaa usijammakiij ja vielä se , tässä par vuotta takaperi vielähä se , se nyt ol sotaväessä ol , nyt , tänä vuona se tul tässä nyt , ku ol viimmekse , ni sotaväessä se , laskivat pois ni nyt se tul kottii ja kotona se on nyt .
AK: noo kyllä niitä takavuosina ol mut em minn ‿oon nyt nähnynä että kyl niihej jäläkijä a aena ol tuota että , kettujaha niitä ol tuota sillo , miu nuorena ollessa ja sielä , parkkilassa kum myö oltii ni , silloha niitä , pyytelvät niitä kettuja nuotaŋ kansa , ne saevat niitä nekkii ne , pasolam pojat siitä ni ne saevat , siinä , kymmekunnaŋ kettuva aenah , talavessa että , vaekka eä se niihe oikee ammattija olt että , paremi , messätöitähä ne tek mut että ku ne tapas aena ketujjälet ni , sillo ne läksvätte ja kyllä ne , ne ol meilä yhönniik kerra ne ol riihen tevossa ne pojat ja , ol , nuoret ketujjälet ollu siinä , meijäj ja s niihev välilä ni ne ol männeet ja , ottaneet nuota ja , ne tulvat siinä jo kymmene seuvussa jo meile ja kettu niilä ol .
AK: m .
AK: nuotta kierretii ympäri ja sitte toene män siit sitä ajelemmaa ja toene jäe aena vahtii ampumaa sitä , siinä , ol , sellaesija , punasija lakuja ni se ke , se tuole hollile ku pantii se laŋka ni se ei se kettu , mänt poes siitä se ol vua sielä laŋkassa kiertel sitä , laŋkoo .
AK: se ol nii kapija se halakeema siitä että ei tahtont mitekääm mahtuvam muuta ku nuoenikkää ja , sittem miä tei sellaese , kattaese kepi , lyhyvijä oksija siihe ja miä , kiersin niihe karvoi kiini ja , sillä s , sortiv veettii se kettu poes sieltä ni se ol tästä , männynä , ne latiŋkit männä tästä esjalaj juuresta männeet ei siihe muuvale olt sattuna että .
AK: em minä muuta ok kettuja suana eŋkä tuota minä oon niitä pyytännäkkään niitä kettuja ensikää että .
AK: no , ei se sieltä taho , em minä häntä oon nähnäkää että se louhoo mänis että mut ei se sillo ku se louhoo männöö ni ei se sieltä tahop poes tullak kyllä se sielä piilossa on se , muuta ku omija aekojaa se sitte tulloo .
AK: no eij ‿ot tuota , metsäsikkoo , yhö kerra , minä mäni , hakemaa sieltä ulokota , palstolta hevosta ni mulla ol , miä pii pyssym mukannae aena ko niitä ol niitä teorija sielä , ni , sillo se koera , löys messäsija ja , ei se mikääl louho olt se ol sellaene , iso kiw ja sen , al , alus ol tuota , sellaene hattero tuota ni , se män se , mehtäsika sinne ja , se haokku toeselta ja toeselta puolta ja se ei tult poes ja sieltä ja sitte se , vähä alako näkyvän ni minä sen , ammu sieltä ja kyllä se , kyllä se kuol heti että ,.
AK: em minä om muuta niitäkääs suanuna eŋkä tuota , eŋkä minn ‿oo heitä pyytännäkkää että ne ol parraastaa tää , linnustos ja , jänist , jänistys ol miu , harrastuksennae että em miä sitte kol lunta enemä tul ni em minä ennee mänt , sinnem messää .
AK: no se ol se jäniksennahka ni se ol tuota , nii arvoto että toesinnaa ostha ne niitä markkinoela ne na u , ulokolaest nahkakaoppiaat mut ‿että , sillä kuin ‿ei suant ku siinä , parkymmentäviis pennijä sillä nahala ni , ehä myö usijast ne nahat viskattii mänemää ja pantiiha niitä vähä kuivamaa ja , kovala pakkasella niˀ , tuonek keŋkäm pohjale aena työnettii niitä , nahkoja , kum mah , sattu olemaa nii vauras keŋkä että pari nahkoo sinnem mahtu ne villapuolet , jalakoo vaste ni kyllä se ol lämmä että ol se nii lämmee se jäniksennahka että , se oekee ni se tuntu nii ku se os lämmittänt iha .
AK: ei .
AK: ei niitä muuta ku olha sielä karval ne vieraatha ne , sielä karvalloessaha ne , sitte , kyllä niitä , omat , omista nahosta ku suutarit tekvät keŋkijä ni , sielä nahkurit sitte , parkisvatte hyväks ne nahat ja .
AK: se , sellaestaha se ol se elämä siihe aekaa että , valamiita keŋkijä ku eij ‿olt olleŋkaa , aenakaam mikkelissäkään ni ei niitä olt sillom miu nuorena ollessae ensikää että , suutarit ne ol jotka tekvät .
AK: no enemä niitä enne ol .
AK: m .
AK: se ol yks syksy sellaene , sumune päevä miä tei hevostallia siinä , hakkasi , yksinnäe ni se ol hyvi iltapäevä nin tuota , kuulu kaks nii hirmusta paukaosta sieltä etelästä päi , ja , silloha ne tuota , kaks hirvijä ampuvatte ja , kuka lies sitte , olluna joka laetto , sana , vallesmannile ‿t sielä o ammuttu hirvi ja , sitte sielä ol se , piispala herrastuomarvaenaa ol tuota ni , siinä muantiel laijassa ni se vallesmanni pyyti sitte sitä , tuota hakemaa sitä hirvijä poes hevosej ja laveti kansa että tuota sieltä mesästä vae , reeläkö liev viättäneette ja , ja se ol sen , oma ampuma hirveese .
AK: sillähä se ol , sehä ol ampuna ne molemmat mut ei , eivät sitä toesta hirvijä tuota , tiennette , eikä löytäneette ni sitte ku , ne , toisena yönä ni sittem mänvät ja , nylykivät sen toese hirve ja ottivat lihat poes mut tuota , sen piti se oma ampuma hirveesev viijär ristiina kirkole ja sielähä ne sitte , nimismies möe sen huutokaopala .
AK: mut eihä sen siitä tult , olt miŋk , mittäät tietova ei sille syytä olt siitä ku eivät suaneette , näytöksijä kuka sen os ampuna .
AK: ni niitä sattuu aena sellaesija , se alako olla jo , iltapuol hyvi , vähä nii ku ilta hämärtöös sellaene sumune ilema ni miä oli siinä , hevostalli , seinee minä vesti siinä ja miä oli siinä telliŋkillä yksinnäe ni miä kuuli kaks nii hirmusta paukaosta että , ne ei tavailisija , haoliko , panoksija aenakaˀ ˀolt ni miä , sano että kyllä nyt , hirvi ov varmast kuatuna ja , mistä se lies suana se , sellaese , kivari että se , se ol tarkka se kivar ja se , sitä ei tarvint , lähele pyrkijäkkääk ku se sattu .
AK: nii .
AK: eeihä ne nii olt .
AK: no empä miä näessä oˀ ˀoekee nii muita , nähnäkää että ei näissä sellaisia nii ku peoroja eikä susija eikä karhuja em minä on niitä nähnä , muuta ku , tuola , markkinoela näöttelyssä , miä karhun näi ja , suvej ja em minn ‿oos sitä , em minn ‿oov vallollaa niitä nähnynä olleŋkaa .
AK: kyylhä niitä enne aekaa ol niitä susija ollu nii paljo että isävaenaa sano että sillo ku hää ol nuor mies ja hää ol tiälä lähelä sa , ku se saerila torpassa ol enne tiälä , mikä nyt o kaopunnila se saerila syvämmua ni , sano että niitä ol nii paljo niitä , susija että ne , yhönniik kerra ni veivätte sellaese , ku ol ulokona sellaeneˀ , ehä se nyt kovi ihmeeˀ ˀiso oˀ ˀolluna mut , sellaene sikaporsas ol ulokona sano ni , vei senniit tappo ja vei sinne , pello piähä ja , sielä söi miŋkä , ehti syyväs siitä että ja sano että nehä tuota , niitä , niistähä se ol että ei se karhuja sant ollee että ne os ne karhut mittäät teheneet sillo , vuaroo mut niitä susija o , sano et niitä ol nii paljo sillo häne nuorena ollessaa että , ne koitti niitä ampuva ja , pyyteen niilä suvevverkola ja , olha ne suana niitä sillä verkola ku se ol , vahvasta nyöristä se verkko tehty sellaene harva että se ei mahtunt siitä oikee mänemää lävite ni , sitte ku ne ties missä suus on ni ne pan sen verko kiersvät ja sitte monta heŋkijä takapuolelta sitte män ajamaa sitä ja , olha ne sillaela suana niitä aeka l , paljo , usijampia , aena .
AK: em minä tiijä ett ‿osko ne ‿nt yhölä kertoo suana muuta ku ˀyhöm mut tuota että , kyl ne silla laela ol niitä pyytäneette .
AK: no en tiijäs sitä miä , se ol , jotekiis sellaela , ha ne sen virittivät että , puihe oksikoo liep panneet vai jottaik keppilöitä mihi ne pan ser riippumaa että se sitte , sitte ku se sus män siihe ni se , takertu siihe kiini ja se verkko , putos ja anto perree että , ja , sittej joutu ne , ajamamiehete , sitte siihe hättää sit .
AK: ol ne sillaela niitä suana sellaene pyyntitapa niilä ol sillo , isävaenaa nuorena ollessa ollu .
AK: en tiijä ei ne ei se hevosesta virkkana mittää että ne ei voina hevosee oekee hirvitäk käyvä .
AK: no koeria ne ol vieneette jos vua koera sattu olemaa ulokona yölä ni kyllä , kyllä ne ol vienä koerat että .
AK: no , eihä se isävaenaa siitä ja tokkos ne , liel lapsile mittääp piäsnä pahhoo tekemää tokko liel lapsija sillon nii , nii yksinnää , antaneet ollakkaa että tuota , miksei se os vienä niitäkiim mut että ei se isävaenaa siitä , mittääp puhuna että os sellaesta tapahtunna että os lapsija vieneet .
AK: muuta ku että koerija ne ol vienä , koerat ku kartanolle yöks jäevätte vua ulos ni kyl ne ol pija , pijav vieneette ne .
AK: ei ne karhusta , ei ne karhusta tuota , virkkana isävaenaakaam mittää että ne karhut osmittääv vahiŋkova tehneet ja tokko lies sillä paekkakunnala olle , ollunnakkaa niitä .
AK: no tuota , aenaha niitä , toesinnaa ku , vähä pitempää ol ehäm myö o , ˀuamusellaha sinne aena mäntii ni , toesinnaa suatii seittemä kaheksaj joskus ja , siinä , pari ja kolomeha niitä aenakiis sae että .
AK: se ol , sillo yhtenä vuona miä ammu , ammu , vähä yl neljäkymmentä oravata , sittem miä niitä möe ku , kotona ku käö niitä nahaostajoeta miä möe niitä nahkoja jo kotona ja sit miä viimest vei sittem , tuonem mikkelim markkinoela möen .
AK: em minä muistas sitä oikee miŋkä ne os niistä oravannahosta maksaneette sillo ,.
AK: no , orava nylettii että , tästä , suupielistä avattii aukiˀ ˀyle ympär ja , siitä , se piä , hä se nyt ol , puukoŋ käre kansav vähä se piäkakkula ja ne korvat ne , nylettävä mut kyllä se sitte , sittel läks siitä seŋ kuv vetel se nahka , vähä painel sitä ni ei sitä , tarvint sittev veistä käytteej ja , häntäkii ni , se läks se häntäruota että luraht sieltä poes kuv vet siitä ni .
AK: eei .
AK: em minä ok kuulluna siitä saukosta että , että niitä oes ollu , oha niitä voena joku ollaˀ , mut että nuoeta ol nuoeta , enne aekaa ol sillo , miu nuorena ollessae nuoeta , hilleriks sanovatte niitä , että niitä ol niitä minn ‿oo suanuna joitakuita .
AK: yhö kerra , ol sielä , entisellä paekala ni ol tuota , se ol syksyä ol tapettu lampaeta ja ne lampaallihat ol pantu siihe , hiŋkaloi piäle lauvvat tuota ja , jiähtymää ne lihat ja , tottaha se hiller sillo tuota , män sinnes syömää ja mite hää liep puont siinä ol sellaene pystykirnu sellaene kapija suustaa , tuollaene nuoenikkää ja , putos siihe , puona siihe pystykirnuu ja miä , mite kauva hää lies sielä olt miä sillo iltasella ku kävi sielä pani sitä aittoo lukkoo ni miusta kuul jo nii ku jotakiir rapinata mut em miä siihe , oikee mittääk kiinittänt huomijova , enne ku siitte , toesena päevänä ni , miä mäni kasselemmaa niitä lihoja siitä ja miä väesti siit sitä pystykirnuva ku siin ‿ol tallaene , näe pitkä se korva sitte ni miä väesti sitä , ni , se ol sielä kirnussa se ei piäsnä pois se hiller sieltä .
AK: se ol nii paha se hiller ‿että se jahtas noeta lihoja että sielä , missä lihhoo ol ni se ol nii paha syömää sitä ja yhö kerra sielä , meijä entisellä paekala ni , söihä seˀ , ol sellaene , osko hää nyt olt pariv viikov vanha se , lampaavvuona ni se , söe siltä ne , takajalosta nee , söe ne , kynnet , iha sitä ensimmäestä niveltä myöte ne , sorkat ja ,.