Location: Lappajarvi
OA: se , se nin nin , siitä kullä minä sem muistaŋ ku , isävainaa oli , pietarsaaressa justiin sillo , ja nin , se sittek kun se , kerram palo , nin se sano että nin , hän ‿ei viitis sinne ahiŋkoor ruvetat talova enää rakentamaaŋ kartanoita , ja se möi talosa , ja sitte osti tämän talon tässä oli joku , pitäjäŋkirjuri elin nimismies asunu ennej joka sittes sem möi , möi tämän talon , isälle .
OA: ja se on siitä lähtie asunus sitte ja , nyt rupeaa olemaan sinne , kuiŋkahaŋ kauwan se nyt jo ois sitte , se on sinne yheksäŋkymmenettä , neljäv vuojem paikka .
OA: joo , joo sinnem main se on , yheksäŋkymmentäneljä vuotta , kun se o , ostettu tämä talo .
OA: se oli kesällä juhannukse aikaa kun se palo ,.
OA: no ne , väitti sitä että mustalaispoijjat ‿oli nin , varistanut tupakista valakean ja , jap , piipustaan tulitikusta johoŋkit tuŋkioo ja siitä se oli alakanu ja ketääv väkeä ei oo ollu ku , silloŋ kylässä paljo , muuta kun noita vanhoja akkoja vaaŋ kotos , kotisalla että ne oli , jossait töissää , kun se oli alakanuk kyllä minä seŋ kuulim monta kertaa isäŋkis siitä puhuva .
OA: joo , joo , ja se , isä oli pietarsaaressa silloj justiin kus se palo oli tapahtunu .
OA: ja se sano että ku häŋ kuuli ni , se oli niiŋku ois vettä lyöty kylymää vettä selekä ä .
OA: sano ettei ollum muuta kum piisit pystyssä .
OA: ni , joo se oli , se oli ostanut tämän talon sitte ja se muutti .
OA: no niit ‿oli kaks ostajaa mutta siin ‿oli sellaine , joku vanhapiika jollen se oli se herra sittes sanonu että ni , että ni eljaksellen sen taloŋ kun se kysy kumpi , kummaltait tarjous , ja se oli sillo aikanaa olluk kaikkiiŋ kalliiŋ kauppa mitä maakauppoja tehtiin , ku isä osti tämän talo .
OA: ja se oli , se oli siinä kakstoista tuhatta ja oliko se kaksataa ni , tämän talo hinta sillo aikana , van täss ‿ei ollut tehtyä maata kaheksantoista tynnörialaa se isä kehu ett ‿oli tehtyä van se oli kova äijä tiettämää uuwesta , viljamaata .
OA: se joka vuos se kuokitti uuwesta .
OA: oli , oli mehtä ä .
OA: no sitä nin , hevosilla tehtiiŋ kaikki työt , ja e , työkalut kun se , toimitti vielä ett ‿oli ensimäine aurakin ni , semmonev valtio antama , aura joku romu , suuri ja hän sai sitte auram maavviljelyskilipai maavviljelysseuralta maavviljelys , sestä ni hän sai ensimäiser , rautaura ja kyllä minä muistan sen auran se oli kauwam meillä , nin se oli ensimäine aura mitä , tällä paikkaa , ja se oli se iliman saanuv valtiolta .
OA: vissiin siitä kun sev viljeli eteki nim paljo uuwesta maata .
OA: kyllä minäki olim poikassa ja noi , aller rippikoulun nin sitä sai kaiket kive , ek keväät ajaak kiviä sitte , ajettiin tehtiiŋ kiviaitoja meill ‿om paljo kiviaitoja niitä tehtiiŋ kaiket keväät ja ,.
OA: sittev viimmev valakeni se kevät ‿että minä olir rippikouluss ‿olluj ja vähä mieheks tulij jo nin , mum pisti mieleeni että kyllä tällä työllä elää muuallai ettei tässä ja pisti , lähi , pyysi isältä rahaa että nin , minä lähe ameriikkaaŋ kaaas no .
OA: se , oli sillon sellaine aika että ryssän santarmit oli täällä haŋŋossa satamissa aina .
OA: ja jos mies ‿oli ettei se ollus sotapalvelus , ksella , olluv vielä ni , ja ni se oli määrätty ikä että jok ‿oli kaheksantoista täyttänyn ni ei päästetty menemää enää ulukomaille .
OA: kaheksannella , toista oliŋ kum ma lähi .
OA: no se oli aika kaivannoss ‿olin työssä rautakaivannossa , joksiki olim minä metässäis sev verra että nin , tiesim mitä mehtätyö on .
OA: van se oli , sitte että nin , se oli , l lauantaina , pääs puoliselta pois ku oli yövuoro nin , se oli aina sitte , sai sillä puolella yöllä , koko päivä , kul lauantaiiltana allel laskettii .
OA: nim puoleyö aikana pääs pois ja sitte ei reŋŋännyt taas mennä ennem maanantaila töihi .
OA: kyllä se oli kovaa työntekova siellä sillo .
OA: että minä tiijjäv vissii että jokahinem pärjää kun nil lujastit teköö työtä .
OA: nyv varsiŋkik kum minä oliv viimmesiä vuosia niin sillo oli oikeem mukava ollaj jo .
OA: sattu ni että minä pääsin , kaher ruohtalaisukoŋ kaas ja se oli täältä lappajärveltä sanottiin saarialeksiks nin , neljännek siihem porukkaa , nin , siinä oli mukava ollak kielitaitosia miehiä hyviä oli kaikki ja ,.
OA: öljyvaatteissa meni niim paljo rahaa , ni myö noustiim pois ja sanottii että nin , myö lähe , nousemma ylös ‿että jos ‿ei muuta työtä ook kun tuolla ollan ni , katteeni tuli alle ja se sano että ni , olkaa pojat loppuu astin nin , saatta sitte hyvät työpaikat kun tämä loppuu , ja nostetaam palakkaa ja ne nosti sitte , kakskymmentäviis senttiä sitten nosti meill ‿että me tulimma saamaan sitten niim paljo kum muutkin nuo , mainarimiehet , palakkaa päivä ssä , no se kävi nii että kun , myö oltiil loppuun sitten ni sittem myö saatiin ne hyvät , työmaat , kumpiki , mutta eri joukkoa ei myö yhessä enää saatu tehä .
OA: se vietiin toistem miesteŋ kaas ja minä toiste .
OA: no eipä se sanonuk kas kun sillon tuotii yks poika takasi , ja siltä se , minä saiŋkir rahat rahat oli sillo aikana lujassa ,.
OA: nin , se , minä siltä kysy annakko rahat jos minä lähe kaaas .
OA: ni se sano että joo että kun sillo aikana laittaa sitte että hän yrittää uuwwestaaj ja tuli kans uuwwestaaj ja ni .
OA: ja sai kans rahat että se sai rahasaj ja .
OA: eikä minäkääk kauwan , ollu ennem minä maksoŋ kyytini ettei minä velaks kulukenu .
OA: van se o , tuli sitte huonot ‿aijjat että piti aina sev varam pitäär rahapuolesta että nim pääsöö lähtemääj jos , jos paha ollat tulo ni , kotii .
OA: ei , ei tohtinum milloŋkaan niim pannar rahaasa ettei ollu aina sev verra että pääsöö , kotimaaha .
OA: no , kyllä häŋkil lähtöö .
OA: no minä sanon no lähe .
OA: ja ni , niin se lähti sitte .
OA: ja sinnes se kuoli sitte ei se kauwa elänykkä ä .
OA: siihen tuli semmonev verensyöksy että se nin , rupes nenästä veri juoksemaaj ja ei , ei mitääj ja suusta , ei mitääs sillens saanul lääkärit .
OA: ja sittet täällä tuli akottua ni se , se vei po , pois ja , eŋkä minä oikeeŋ kauwa ollukkaan ni isä anto talon sitte ja .
OA: sitten ne tuli omat huolet kaikki , elis sittem minä , ostin samallaisen taloŋ kum minä sain ni , ja monta muuta ostowa pienempiä että minull ‿oli yks aika jo yli kolomekkymmentä hehtaaria viljeltyy maa .
OA: vaan se oli ku , niit ‿oli kaks poikaa mulla nin se vanhempi poika tahto ett ‿ostetaan tuosta , ihal , läheltä talo että , se , emäntä oli siitä kotosi .
OA: ja naiset sitten haravoi syrjiä ja laittelevat kuupanolle heinät piti pannak kaikkl .
OA: sittes se heinänkorjuu nin ne tehtiin takkavitat ja niitä ne kantovat iha , muistan seŋki aijjaŋ kun ne kanto , vitolla .
OA: ja sitten nin , hevonem , ja semmoner reki , ja hevosella ruvettii ajamaa , latoo , se oli niiŋ koviv vaivaloista paljova heinää kantaa ja , väkeä piti olla , suuri väkijoukko piti aina olla .
OA: niit ‿oli viikatteita ja haravia het yks kärrykuorma .
OA: kas kum paljo väli , väkeä nim paljo pitää ollat työkalu .
OA: no , kyllä , kyllä se peltoilta tehtiij ja kytöiltä .
OA: että se o ollus sillä , isävainaallais se vuoroviljelys se o ollu , käytännössä niiŋ kauwaŋ kum minä muista .
OA: ei sitä yhtä paikkaa oo oikeeŋ kauwan niitetty se om muuttunu .
OA: voi paikkaa meillähä on tuolla vimpelir rajalla , rajalla nin , oikee hyvä kytö , ja suuri kytö olikin siellä ja , koko kylällä on. .
OA: siellä kytö .
OA: ja sittem meill ‿on taas tuolla , kortejärver rajalla , kytö että kyllä tämä vähä semmone hajava talo om mutta s ‿ei nyt ‿ei tie asiaa ku or raktorit niillä pääsöö nii äkkiä .
OA: ja hevosia piti ollap paljo sitte aina .
OA: haravakones meill ‿o olluk kans ja niittokoneet isä aikana nin ne oli iha ensimäisiä mitä lappajärvellä oli .
OA: kyllä sitä o olluk kaikellaista nähty .
OA: niit ‿oli vielä sillon sellaisiakij jotka , osti niitä nin se möi pois ja kun nämä , osuuskunnat tuli ensi .
OA: van sittem myö kolmem miehe ostimma itelle , kaikki vehkeet , puimakoneet ja , lietsot ja kaikki ‿m , mitä puintihommassa tarvitaa .
OA: vikkokuntii .
OA: joo .
OA: yks vaam meni hevosella sitte ympäri , elik kaks jos kahella hevosella mentiin niŋ kaks meni sittev vaa hevosella ympäri , van toiset laski venheellä tänne , kärnään siitä salamensillasta läpi ja niim poikki sinnet toisellep puole järveä .
OA: ja vieläkim meillä on siellä tupa .
OA: van siell ‿ei oo asuttu enää moniiv vuosii .
OA: ja navetat , syksyllä vietii , karja sinne , heinäajaj jälä keeŋ kun sinne ,.
OA: ja , se oli sellainem maa että se kasvo sitä äpärestä ja ensiks pakattiin tekemään se ku heinä alettiin ni , sieltä sitä alettii .
OA: kun se oli semmoneŋ kytömaa nin , se pitää kytöheinä tehä aikusi .
OA: vaikka kaikki heinäm pitäs tehä aikusim mutta , ei ne kaikki tuus siinä paikassa , kun sit ‿o enempi työtä .
OA: noo , kyllä sieltä teki mieli pois ja väliij joutu olemaav vielä pyhäŋkik ku oli sateine aika ni ettei saanul latooj ja ne piti ollak kuivana kun ne latoim pantii .
OA: oom minä ollup pyhäŋki , latool luomassa hei heiniä ja olin tämmönej justihir rippikoulusta päässyj ja , kyllä se harmitti monta kertaa että .
OA: no , siellä oli voita ja lihaa ja kalaa ja , piimää ja maitova niiŋ kauaŋ ku arveltii että maito kestää seisova .
OA: ehän se kesäaikana koviŋ kauwaŋ , pari vuorokautta ni se jo rupeaa happanemaa ja sittet tuommosta hapanta kirnupiimää oli ja , kaljaa oli sittek kans .
OA: nehä oli suuret kaljatynnörit s , sitä piti ollakkir rojuja ku , toistakymmentä heŋkeä väkeä käy nin , eihän ne turhalla elä , ja sittej jauhoja siellä keitettihim puurova ja , paat ja kaikki .
OA: no se vietii ja ne oli koko syksym pitkim maantietä vietiin sitte aamulla varail lähettii niitäv viemää ja , ni hem meni kovar ruokaväli ennen ne pääs perille .
OA: no paraat lehmät heitettihiŋ kotii e , josta maitowa tuli ja sitten nin ,.
OA: oli siellä lypsäveijjäil lehmiä , sitten ne , niitä kävi aina joka päivä nin ne lähätteli piimähiŋkkiä ja mitä milloŋkit takasis sieltä kul liikaa karttu .
OA: ja yks heŋki oli vasituisestin niitä siellä hoitamassa ja paikoŋ kakski , joku poikane elit tyttönen ‿oli toisena , kun ne vähä piti niitä niiŋku omilla osillaan , niitä sitten niitä piti paimenta .
OA: ei .
OA: se on sellainen niittu ettei siellä kärmeitä oo .
OA: min ‿en ‿oon nähny ikääs siellä kärmestä .
OA: jaa ne on noim puoli kilometriä pitkiä sarkoja , että sai monastik kahtoaj jälä keesäk kun niissä oli , kauraakij ja leikattiij ja .
OA: ne , ennem päähäm pääs .
OA: noo sirpillä leikattiij ja , jos ‿oli aamulla sem piti lähteäkkin jo kum päivä valakeni ja , yl elo oli märkää ni ne , sanottiil läpiksi , että leikataal läpille .
OA: no , se kootaan semmone ja , niill ‿oli , ennen niillä vanholla , tapana että otettiin semmonel lepeys ensi alle , sittet toinem päällem pantiir risti , ja kolmas taas ristiij ja sellaisia , pieniä ja ,.
OA: jotku taas haravalla pyöräytti semmosem pienen , että se , maa oli puhasta että se kuupanon tila vaaŋ kuupanok sanottii niitä ja jotku sano kokkosiks ja miks rökkelöks mikis sano , van tällä meijjäm paikalla oli kuupano , se oli sen nimi .
OA: e niitä , lyötiiŋ kaks , jaj jos ne oli pieniä , nim pantiiŋ kolomekkil lyhteesee , lyhteelle .
OA: samalla tavalla ruki ...
OA: joo samalla tavalla , kun se oli märkää , va ei kuivana täys lyhes kuivana .
OA: ne oli nuukia ennen sel leikkuuŋ kans , ja vielä niin nuukia ettei , sinne saanup paljo päitäkääj jäähä .
OA: mutta ohraa ja kauraa ei tehty sillä lailla ne vaam painettiil latvat vastatustej ja , ensik kaks ja sittek kolomas ja se , kolomellej jalallen sekim piti mutt ‿ei sitä siottu latvoja .
OA: nin , se , siitä pantii aina , ratiseesak kierrettii että , joka puolellen tuli .
OA: ja se keskus jäi auki , sittes sisältä ja sieltä jal , maar rajasta .
OA: ja lyhes painettii aina sitte , mistä hattulyhes tehtiin ni se tehtiin tavallisesti aina vähä suurempi kum muut lyhteet .
OA: kas ne ei kuiva , ku olilla kiskastaal , märkä elo , lujaan niin se siteeŋ kohalta , ei se kuiva .
OA: ne erotettii het , vähä pienemmiä lyhteitä jalakalyhteitä ja kolmep päälletyste ja siitä kiskattii sitte , elik kaks ‿alas ja kolomas siihen selekää ja siitä sitte otettiil latvat , syliij ja siitä ,.
OA: kyllä minä osaan tehän niitä vielä vaikka kuiŋka , monta ool leikannukki .
OA: oli , oli täällä , oli täällä kyllä .
OA: tässä lähellä ei iha ollum mutta , se tuli seppä talooj joka taloll ‿oli melkeem paja itellää .
OA: vaikka neki o hävinnyp pois että tuski ov , enää täällä pajaa muuta kum meillä .
OA: että siellä saa kaikkea korjata .
OA: kyllä täällä sepät ‿oli ja , ja ne oli viikottain talossa aina .
OA: terästettii auroja ja kirveitä ja , rautakaŋŋet ja kuokat ja kaikki laitettii , seppä laitto kuntoo .
OA: kun ne meni semmosee heikkoo kuntoon ni sillo .
OA: no melekee kyllä seppä söi ja pöywwäm päässä , aina .
OA: kyllä se oli vähä niiŋku , ammattimiehet ‿on yleisesti .
OA: kyllä , kyllä sepät ‿oli yleisestip pahoja juomaa .
OA: joo viinamiehiä ne oli sepät .
OA: minä en , ainakaa muistak ku yhe ainuan sepäj joka oli , se oli lestaatialainem mies nin se ei juopotellum mutta kaikki muut sepät minä , tiä , että ne oj juoppoja .
OA: ei , ei ei olluk kyllä niitä pikkusem piti hiota vaan tääll ‿oli kyllä aika hyviä teräseppiä .
OA: n , no otettii hyvä sänti elik kovasim miks ne nyt sitä sanoo ni , sitä veettii näiŋ kahta puolta mutta sem piti taijjolla vetää että se , tuli teräväks ja näiŋ koitettiin sormilla sitte , miten sen nyp pysty .
OA: kyyllä minulta käy terottaminev vieläkiv vikatteen terottamine ja ,.
OA: sittej jos se tuli vahvemmallen nin taholla päästettiin , teräväks .
OA: en , em muista ...
OA: nii , säntiä , sännikshän ne niitä sano eliv viikatestikku ni ,.
OA: ei minä muistas sitä aikaa ollekaak kyllä ne on kaupass ‿ollun niiŋ kauwaŋ kum minä muista .
OA: eikä tämä mirkkelitikku liio oikeev vanha , peli ookkaat täällä ainakaa .
OA: miks taalaŋkiveks ne sano , se oli sellasta punasta k pehmeää kiveä että se , oli kyllä , teräväj jälen teki aika lailla .
OA: kyyllä , kyllä niitä oli joitai , niitä oli joitai .
OA: sanottii , yhtä juha erkiks murtomäeltä nin se oli voimamies ja se , se piti olla hyvä viikatesmies , niittämää .
OA: kas ku oli suurett ‿alat ja kaiket kesän niitettiin sitte .
OA: va ei tällä paikkaa oov vilijaa niitetty , hyviv vähä .
OA: van sitte kun nuo koneet tuli niittokoneet nin ne , laitto siihel leikkuukahan , ja leikkuukahalla ja ,.
OA: vaaŋ kyllä minä oo itsessitojaŋ kannalla kas se lyht , sitoo , vaikka sen ajaa vähä märempänäki ja se seipäälem pannaa ja se sitoo itsessitojalla hyvil löyhä ä n .
OA: nin , ne seipäillem pannaan niŋ kyllä ne siinä kaikkiim parhaitek kuivaa , ei missääk kuivan nii , ku seipäillä , ja itsessitovaj jäläki .
OA: noh , se oli oli varstat , ja nyt ne ni sano niitä varstaks .
OA: jotku sano könniks .
OA: ja nin , se , oli semmonen sievä vars ja siinä sitte koivusta tehty , olipahan noin toista meetriä pitkä se lupu jolla lyötiin sitte , ohoraa ja kauraa , mutta ruis oli taas , ruis ensir riihessä , sanottiir rapaamiseks , lyötiil latvaa seinää , ja sitten ne viskottiil luuaaj ja siell ‿oli pari henkeä luuassa ja , ne puijak kolautti ne ja laittovat kupolle , kuolle ja niin , pihalle elikkä , olokilatoo , kuwot sittet taas .
OA: rukiim puinti on , se on sievää hommaa .
OA: ohrariihi .
OA: no em minä tiäs siinä tuli rehujain niim paljo ja se puistamine oli sitten niin nuukaa ettei se saanukkaaj jyvä ajaa olkim päällä olki , e latoo että se piti tu , tullap puhas .
OA: ku kauraki istuu kaher reisin siinä olem päällä ja niin se menöö olkilatooj jos ‿ei sitä hyvin ,.
OA: se oli niin nuukaa to touhua , varsiŋkip paiko .
OA: noin neljältä .
OA: joo neljältä ne ajo riihiii .
OA: ja sittes se oli aina manantaiamuna riiheem meno .
OA: ne o , em minä tiät tälläskö ne elis sopiko se niijel lämmityksessä , vaaŋ kun niitäij joutu puimaan , pari kolomekkymmentä riihtä syksyssä nin , joo meilläip puitii enee ku kolmekkymmentä riihtä syksyssä ja ,.
OA: väki tasan neljä henkeä kumpaaŋki .
OA: ja sittek koitettiiŋ kilipaa kuka o ennen ,.
OA: e , ei tahto , e se , se tahto me .
OA: se oli oikeen niiŋku urakka , että jyvät piti , ollal laarissa sillom päivänä ja , uuwet , riihi ahettu taas .
OA: vaaŋ kas kun ne sinnep parsillel lyyäm pystyyl lyhtehet ja , siitä noir ruukattiiv viissataa lyhestä pannar riihee .
OA: no , siin ‿oli viis partta , aina nin , sanottiim pystyk sitä kun siin ‿ov viis partta , ni , ja siinä oli kolomep pitkää pystyvä sitter riihessä aina .
OA: niitä v , oli kans siinä viis , viis partta kummassain niitä , vi , ei , ja ni , ne , ku , pantiin täyteer riihi että sinä pä pantiiv viissataa , lyhestä riiheen .
OA: ei siin ‿olluk kuŋ kaks .
OA: kak siinä vaa oli toine oli parsilla pystyttämässä ja , ne piti tullas suoraa ettei ne saanukkaak kaatua , minnes sattuu .
OA: nin , toine anteli lattialta .
OA: kas kun se o , parret nii yläällä että see , saa töytätät tuonne ylös ennen , ylettyy .
OA: ja se piti tulla ääreen sitte automiehelle ettei ser reŋŋännyp paljo kurkotella , toisella käellää ottaa ja niil lyyäp pystyyn sinne , ja aina pukatat sitte että se tuli , kohtu lujaa , ne eijj ‿ois muutem mennys se määrä jos ‿ei niitä suoraa , laittanu .
OA: no jok ‿ei ylentyn , ei jok ‿e , jos ‿oli nii , huono antelumies että lyhyt ni , se oli sellaineŋ koukkukeppi että se töyttäs siteesee ja pisti sillä kepillä .
OA: miks norhaks ne joku sano sitä ja , antelukeppi , meillä sanottii antelukeppi .
OA: jos , johoŋki oli tehty rauwasta semmonem , pieni koukku ja lyöty kepim päähäj ja sillä vaam pisteltiin se oli aika sievä ,.
OA: lyhtehet piti vii , ee , riitatas sitte oli aina perävvetomies sittej joka riittas ku , kuormia purettii , nin , riittas että ne tuli paikalle ratiseesa aina .
OA: kyllä ne osattiim pannan ni ‿että se oli aina rati ja pysty .
OA: eihän ne nyn niij justiil lyhteem päälle että joŋku lyhteen neljäv viis lyhestä toisinaa joutu toisesta kasast ‿ottamaam mitel lujaan sen töyttäs ja suuria lyhteitä nin siitä se riippu .
OA: ja se oli taksana niille että , yheksäŋ kertaa piti lyyä , lyhestä kolomek , kolomelta kantilta ja , kolmek kertaa kultaik , kantilta ja viimen sittes , kun siihe siteeseej jäi , päitä ni noiŋ käillä vähäm pyyhästä eli lyyvät tyveän vähä seinää ja , viskatas siihel luuwal luuku alle ja , siiheŋ kasata aika kasa että siitä sai antaat taas .
OA: siihem meni noin , luual lattiaan noiŋ kolmiseŋkymmentä lyhestä aina kerralla .
OA: ja no ne puijak kopautettiin sitte yli mentiim puie että joka paikka sai ja puistettiin sitte olet kaheŋ käe hakattii niin surkeasti , ja otettii aina sellainem puistaus joka pantiin siteelle .
OA: ja niit ‿ei saanup pannat tihejääŋkääl lyhteitä sitte oikeen , ne , moitti että niihij jää s jos ne o , liika vahvastit tuloo rehuwa .
OA: kyllä se piti aina kopahtaal luuwal lattiaaŋ kun siihel löi .
OA: no miks ‿ei ku otetaan sieltä , parsilta olokia veetääj jostaiv välistä , ja koitetaaŋ käillä sittej ja , lyyäämpä seinääŋkim miten ne pirisöö .
OA: se oli heleppo toi , toi koittaam millon ne oŋ kuivia .
OA: vaik etne sanokin siihe että se hikovaa vielä ettei se ok kuiva , kun se oli märkä .
OA: seinätkiv vähä hikos jos oli märkiä lyhteitä joita pantiin nin ne hikos pahom , mutta ku oli oikeiŋ kuivia nin ne ei hionnup paljo , ne kuivi äkkiä .
OA: oli poutasyksyjä että nin , ei , ei satanun nin , ei ne tarvinnu ollak ku yön , parsilla ja , ku ja kuuma riihi ennestää , van se ensimäiner riihi ni et se sai seinät ja kaikki lämpiämään ni , see meni kaks kolme yötä .
OA: ja sai kovastip polttaa aina sylettiij ja jotaim , märkyyttä kiukaalle että milloŋ kiuas kihisöö ni .
OA: ne oli sellaiset viskurit .
OA: viskuriks ne niitä sano , niitä , kaŋŋasalalta kuletettiin täällä paljo viskuria mutta , se , isä sitte , osti noita tehtaav viskuröitä , tuulikki , kakkose .
OA: ni se oli aika hyvä sillä sai heinänsiemenej ja kaikki , kaikki hyvin niiŋkul laajit se , laajittelija se oli , yheksän seulaa , vaaŋ kuus ‿oli vaaŋ kerralla kiini että kolomea sai sittev viljal laavullev valita .
OA: sitä vaam pyöritäj jyryytettiin sitte ja , eipähän se ollun nii ja toine ajo sittes sinne rattii ja , ajo ko , ruista ajo kylvövakalla ja , ohrarusa pakkas tulemaa aina törkeämpää niin sitä lapiolla puulapio , iso puulapio jolla ,.
OA: ei sinnel liikaa saanu ajaa eli niitä meni jyviä ruumenii .
OA: kyllä myö om puitu riihiä ihan näihi asti rukiita .
OA: om paljo noita pieniä niittylatoja ni ei taho ollam mitä katollem panoo jos ‿ei , oop pitkiä olokia .
OA: nyt ‿o ollup pari v kolmev vuotta ettei oop puitu poika oli niiv vastaa ettei , ei myö rupeap puimaan ni , minä sanon no ei minum mieleni enää tie , puijja että ni , kyllä minä piam pärjääj ja .
OA: ampuin
OA: joo oli oli niitä niit ‿o ollu ijäm päivän niiŋ kauwaŋ kum minä muistan .
OA: niill ‿oli , miks , miks ne sanokaan niitä , semmosia loukkaita että , kul lintu meni sinnes syömää sel loukkaa allen nin se , lapsahti kiinnij ja , permiä ja , kaikellaista , jouhista tehty permiä ja , sitte oli laŋkapermiä kyllä min ‿on nähnym metässä monta permeä .
OA: ei .
OA: en ‿oo .
OA: ei minun ‿oom mehtääm mieleni tehnyk ku siellä saa ollal liiakskik karsimassa ja , hakkaamassa ni em minä , enää , huvim päältä lähe .
OA: ja on nyt , nyt tänäiv vuonna hakkutettiiŋ sinnek kolmiseŋkymmentä metriä .
OA: ite ei kyllä hakattu va ennem minä ku , minä ajor raŋŋat pitkänä kottii , noin neljä halom mittasena , ajettiij ja kotii hakattii iha huoneesee .
OA: minä tykkäsi että se om parempi ei mitää evästä tarvihtes saa käywät tuvassa syömässä kun nälä kä tuloo ja , ja sitten ne oŋ kotona mitk ‿oŋ kotona .
OA: kyllä se oli vaaŋ kovaa leikkiä se ohrariihem puinti kans .
OA: ja samates se oli siivoamineŋkis sitä pakkas , tullas sitä rusaa liika palijo .
OA: ja sitte haravalla pikkuset haravat jolla hyviŋ kövyesti olet , rapsittihim pois .
OA: noo , ne kokoontu kenner ri , kennel luuwaam milloŋkis sattu siellä riihikartanolla ne , ne , tanssi ja , viettivät ‿aikojaaŋ , ku ei ollun noita nuorisoseur r r .
OA: joku semmosella huuliharpulla soittaar romuutti ja joku laulo ja , mikä millä i , tavalla että harvon siellä haitaria oli .
OA: eei , ei mihiŋkä ä .
OA: noh , kylläpä ne melekeev vaa mutta nin se oli vaaŋ kullai oma , jo joho , ja kyllähän ne vaihtuki useim mutta ni ,.
OA: sitä niissä tanssipaikolla sittev vaa , tievusteltii että sopiiko .
OA: no kyyllä mutta kun ne ties kuka jää nin ne , lähti pois ettei ne ollu häiri estämässä .
OA: sem melekeej jokainen ties ‿että kuka tännej jää .
OA: ja sitte , vähempi vaa oli isommissa joukossa jos kaks korkeintaa että toinen sano toisellel lähes sinne että minä meen sinnej ja .
OA: noo kun se nin nin , päätettii että se sit , tehään se avioliitto niin siinä sovittiij ja sitte , papil luov vaa että se v laitto kuuluutus , kö ö , kartaŋ , kirkkoo ja se siellä sittek kuuluutti vaa .
OA: eikä ne nii häävit kihlat kauppaa jotair remua ostettiij ja ,.
OA: niill ‿oli kauppiailla noita hopeisia sormuksia ja , ja kyllä , nyt jo siihe aikaan ni kyllä niitä sai jo , kum minäki olin niv vaasastain ne tilas jotku aina , mitam mukaan , kultasormuksia ja , va eni osa harvat ne oli vaaj jotka vaasasta otti .
OA: jo sitten si niiltä , vanhemmilta , sen tytöv vanhemmilta , joo se oli ,.
OA: noo no kun , poika meni sinne , appelaasa hevosesa , hevosesak kaah ni , et totta se oli tyttö jo sanonu ni sieltä tuli sittep panoo hevosta talliij ja , sittes se , poijjam piti käywäs sanomassa sev vanhemmille että myö oomma nii aikoneet .
OA: noo nehän sano että no sehä on teijjä asia mite ootta aikonuj ja , sittes sitä aamulla lähettiin , papin , pakinoille .
OA: e , e , no , naittajaiset ne oli , pääasiassa , minä niistä kihlajaisia ei paljoi ruukattu siihe aikaam pitääkkään ne oli ne naittaiset het .
OA: ja ne oli jossai , sittev vielä et ne piti nii kauwan niitä että ne oli , pari päivä ä .
OA: kun ne , lauwantaiiltana alako nin ne kesti pyhäiltaam myöhääv vielä .
OA: ja sittes se muuttu taah ni että ne viikolla piti ne , ettei pyhää häiritty .
OA: ja väkeä sitten niij jumalattomastin niihiŋ käskettii niissä ruokittiij ja , juotiij ja , väliiv väljä , vähä tapeltiij ja ,.
OA: van ne o jäänyp pois nyt täältä , se homma kans .
OA: noo se oli nyt , peruna jok ‿o ollu aina ja , lihaa oli hurjasti , ku itet tapettiiŋ kaikki elukat , ja nin , voita ja kyllä siinä hyvät ruuat ‿oli , ei ruuissa mitää ollu .
OA: jotku osti ostoryyniä ja jotku laitto , omista ryynistä hyvistä ohraryynistä , keitettiiv velliä ja ,.
OA: ei sillom mitääl liemiä ollu eikä soppia .
OA: mahto ollal liika vähä rahaa eli ko , oliko niitä maassa vielä ole , muuta ku , jolloŋki .
OA: ja sitä maitova oli sitte ylliŋ kylli ja lihaa ja voita , kyllä sillon syömistä oli .
OA: nyt ‿eij ‿oo ees jumalaŋ kiitos enää lihaa ku ei monessa taloss ‿oos sikaakaan nin .
OA: van sillo oli , sillo oli lehmäl lihaa sial lihaa lampaal lihaa , joka sorttia .
OA: no kyllä niitä rupes olemaav vaav va , vasituisia lahtaria ainait tässä meijjäm paikalla .
OA: sitä pyywettii het ‿että tuum meille , tappoja tekemä ä .
OA: kas se oli vähä ranttua työtä , sitä , ois piam pannup puukkosav väärääm paikkaa että ne ois tullu hyvät ja pahat , sekasiisa , niien suolteŋ kyllä min ‿oon nähnyp paljo teurastettavaŋ kans .
OA: ja , nyt noim meilläi nin , kyllä myö , min ‿oon aina haastanu joŋku ammattimiehen noiŋ ku on sikakit tapettu että ni ,.
OA: min ‿oom pitänys sen niin törkeänä hommana että ei , minä oov viihtiny muuta ku , ammattimies käy tappamassa .
OA: no niiŋ kauwan kum minä muistan nij joku oli semmone ammattiihmine ja omaa väkeä avussa sitte .
OA: syksyllä , syksyllä mitä ei pantu talavellen ni syksyllä aina tapettii .
OA: saunaa lämmitettii ni että nin , s rasvat kihis pitkin saunal lavoja ja ne , kyllä pani siihe allej jotail loolia ja mitä sihe pantii paistilloolia ja , mitkä rasvasemmia lihoja ja , ni , ei siellä meinannup pystyäk käymään se oli niiŋ kuuma se sauna sitte .
OA: kävi joskus ni ett ‿otti valakeaŋkik ku poltettiil liiaks .
OA: ja ne oli noiŋ kolmep päivää ,.
OA: kyllä se hyvää oli se , palvattu liha .
OA: kyllähän se savuuntu se kuori siinä pinnalta pikkusev vam mitäs eihän savu mitää o .
OA: ja se meni semmoseks ruskeav värisek se .
OA: sikaa ei koskaap palavattu , minä ainakaa oo nähny ikää ett ‿ois palavattu .
OA: kas se ol liika rasvane elukka .
OA: noo , sitä n noiv varsiŋkik kun sikoja kun siitä sai kerram palan nin sitä tuoresta lihaa het pannuuj ja , valittiiŋ kohalta miltä otetaaj ja , kovastis suolaa että sitä saatto syywäj ja hyväähän se oli , tuores , liha , kun se parahik suolataa , ja , kypsytetää sitt ‿ettei se jäs semmosek sitkeäks .
OA: kyllä minäi muistan tämän , muv vanhim poika nin , kerram meill ‿oli joku kans tappamassa sikaa nim minä sano ett‿ ota nyt , poika se huolekses ja nin , tässä lä , tuo lahtari leikkaa palal lihaa että ja , meep paistamaaj ja syywwä ä .
OA: oli toppurassa hienoa suolaa ja , hienoa so , sokuria ni , kyllä tuli raato niim pahaa että ku minä oti ensimäisem palan nim minä sanom mitä , mitä tämä oikee on ni .
OA: no eikö siin ‿oos suolaa poika kysy .
OA: minä sano ei täm ‿oos suolaa tämm ‿on sokuria .
OA: no niiŋkö se kävi sano se poika .
OA: no se kävi niim minä sanol lyöp pönttöön se ja paa uutta ja , paas suolaa nyt .
OA: on , on ne ja isävainaa oli kova kalastammaan sill ‿oli paljo pyywyksiä kans ja ni ,.
OA: nämä tämän talom poijjat ei ja ne on ne on nuo molemmatkiŋ kalastanu vam min ‿en oo ikä ä .
OA: että se , minull ‿eij ‿oo ollu aikaa siiheŋ kalastuksee , eikä oo ollun niin suurta haluakaa .
OA: kyllähän sitä aikaa jos , oikeiŋ kova halu on ni , sitä menöö vaikka mitev va , .
OA: noh , niill ‿oli kaikellaisia , rysiöitä ja verkkoja ja niit ‿oli verkkoja monellaisia harvoja tiheitä muikkuverkot ja , säärrykset ja , hauwevverkot ja , sitter rysät ‿oli ja , on tääll ‿ollun nuottiai , syksyllä vetävät nuottia , ö muikkuja nuotilla .
OA: voi vielä täällä itäkylässäi olla , pari nuottaa minä usko
OA: no se on semmone , verkko oisko se , mite , siinä se on neljän sentim , paikkeelle , se silimä , ku niiŋkuv verkoss ‿on ne silimät , ni , se on si sitä kokoa .
OA: van niit ‿on sitte harvoja verkkoja jolla , saa valitak kaloja ettei reŋkään niitä pieniä ottakkaa .
OA: ja nee , nuo kalastusneuwwojat kehottaavat että muikkua pitäs hirveäm paljo pyytää että se on neljä vuotta vaam muiku eloaika että , se muuttuu uus muikku että se sittet taas ainai , että se ei eläk kun neljä vuotta .
OA: kyyllä , kyllä niill ‿oli aina aamulla varain ne laski , järvelle .
OA: ja iltasella sitte eij ‿ois saanu , enääm , myöhemmällä kulkeak kukaa .
OA: va eihän ne sitä kysynyk kukim menim , millo heillem passas .
OA: het kun silmäsä auki saa ni järvelle het nostama .
OA: kyllä min ‿oo ollus soutelemassa monta kertaa ku isävainaa nosti verkkoja , kääryne äijä vielä nii hirveästi .
OA: piti osata huopata ja soutaaj ja , varsiŋkik ku tuuli kyllähän sitä tyynellä oj jokahinem mutta kun tuuloo ni .
OA: ja kyllä ne piti sitäkit tapaa paljo , ku oli kaunis päivä ja ne kanteli kuuroj , rannalla ja , miten , särki laskoo maahan sittel lyötiiv verkot järveej ja sitte , souwettiin niijen takapuolelta maam puolelta ja niill ‿oli sellainem porkka jolla ne pelotti ne , verkkoi .
OA: ja niitä tuli väliin nii hurjam paljo että , ihan sillä ne sano käistämiseks sitä .
OA: joo .
OA: no em minä aikoja muistam mutta sem minä tiijjäŋ kyllä millon ne kutoo ne , kutoo haukkikiŋ kutoo het melkeeŋ kuj jäät järvestä lähtöö , ja särki het sittep perää , ja nii ahvej ja ,.
OA: sittes siinä ov väli , aikaa hetke aikaa ni sittet tuloo lahna .
OA: se on nyt lahnaa jo tulluj jo ne sanoo lahnaŋ kurevaŋ kaks kertaa että , se oj joku tuomilahana ja heinälahnaks miks nes sitä sanoo nin , kaks , kaks kertaa sem pitäs käywä .
OA: majes on sitt ‿että se kuroo talavella .
OA: eikö se os se paavalimpäivä aika talavella mateeŋkutuaika .
OA: ja oŋko se siinä , maaliskuu , alkupäivinä eli , helmikuul loppupä ivinä .
OA: niin niillä kalamiehill ‿om merkkinä se .
OA: ja ne om merkkipaikat mihin ne pyywyksesä heittä ä .
OA: kyllä se aina syvällev veelleŋ kahto ja , sill ‿oli määräpaikat .
OA: se sano souwwappas tuonne , ja viisas ‿että tuolta , lähetääj ja ,..
OA: kyllä se , aina johoŋki , oli merkkipaikkoja ihav varmasti , kun niill ‿oli oŋkimiehilläkij jotka oŋŋella kuluki , noi aikasak kuluks nin , merkkipaikat missä oŋŋitaam missä kala syö .
OA: ja siinäki om perrää kyllä sen näköö ettei kaikki syö , kaikki syök kala , y , joka paikassa .
OA: tässä nin , oliko se viimek kesä nä , joo , nin , oli täältä lappajärve ylipäästä yks mies täällä t , mul luonani se o , myö oomma veljestem poikia sem mieheŋ kaaas nin se oli kirkolla ja se tuli tännem mul luokseni ja , se sano että häm menöö autossa iltasella kotiisa , minä sano että mennään tuonner rantaan nyt tuonne , mennään tuonnep pajaharjum mati huvilalle , ni se sano joo , mennä ä .
OA: ja siin ‿oli sillä oŋkia nin se rupes , sittel leikkispäältä oŋkimaan nin salakkaa niim paljo kun se kerkes ‿ikään nostamaan se oli iha yhtä mulinaa vaaŋ kun ne siinä , salakka liikku sillo .
OA: että kyllä tuossa kalaa on nii hirveäm paljov varsiŋki sellaista , se on , oikeen niiŋkuk kalaŋ kutupaikka .
OA: paljo semmosia , litakkopohjasia rantoja niin ne siihem menöö .
OA: ei hiekkapohjane oon nii hyvä kun , tuommonel litakko .
OA: nee se o huono ruoka niillä siellä hie , jotk ‿om puhas hiekka .
OA: joo , niill ‿oli monellai oli oikein nelikkokaupalla monta nelikkoais suolakalaa j , va ei se enää kelepaa .
OA: ne sanokip pikisuolaseks .
OA: no ei oon ni että kannattas niiŋkus sanowan niistä mitä ä .
OA: minä ainakaa ook kuullus semmosista .
OA: visti
OA: visti asu tässä meijjäŋ kartanon takana enne , se oli räätäli .
OA: vav vistim matista , erkki ja kalle niitä oli niitä vistiä se , vanhempi v , erkki nin , se ameriikkaaŋ , kuoli ja , eikä minä tiijjäs se oli räätäli ammatiltaam pikkunem mieher rytty oli se räätäli ja , ei minä ook kuullus siitä mitä ä .
OA: joo , joo kyllä niitä oli aina semmosia poppamiehiä , e jos ‿ei lehmät tulluk kotiij ja , kaikkia niill ‿oli vanhoja taiko