Location: Sippola
VA: siihen ‿aikaa kun , rautatiä tu , tuahor rupes , taikka tekivät ja tul valmiiks , se isän sano että , siit ne sano ne herrat , rautatiäherrat ‿että , otatteŋk tyä nää , hyä , valtio maksaa , san ‿että näist ailoist , kun tiätten ‿ailat , vai , annatteŋk tyä , valtion halttuu , ne ailat
VA: se sano että enäjärvem miähet ja kun ‿enäjärvem maat tulee tänne , rataa , ni , ne ajat , keskustelivat siit ‿että , pitäköö valtio hualen
VA: ja valtio laitto ja , se ‿on , kunnos pitänny .
VA: mut nyt kun ‿ei lehmi käy kenneŋkää tual muuta kun hirvet kävelee poik ratan , nii , siäll ‿on , hä , ailat palannehtkii tolpat ja , siäll ‿om piikkilaŋkoi nii , siäl maassa , eikä , eikä ne siäll ‿ol kukaan , kukaan ‿alle jäänny , enää .
VA: no kun ‿ei siäl lehmii , p las .
VA: ol .
VA: kaipiaisej ja kait , ei kaitjärvem mut , kom tuan taavetiv välill ‿ol kuus , ylikäytävä ä .
VA: se ‿on täst , siit vähäsev , piän väli .
VA: ol .
VA: ja , koota pistää siit , toennii vaina , peräst kiinne , portti .
VA: tek .
VA: ei minun ‿aikaa , niit ‿enää ollu , mut silloo se isän sano että , silloo kun , tuat rautatiätä tekivätte , toistasataa vuatta nyt ‿aika , nii siit , l , laskivatten syksyl nii lehmät ‿ulos sitte juamaan , tuanne riihen taa .
VA: siäll ‿ol sellasii , ropakoi .
VA: sano että , eikä ne siäl muta kuj juamas kävi siit ne tul pois , siält nii sano että , olkos se lehm min ‿em enää muista tarkkaa että lehmä vai , olik se härkä nii , taikka sonni .
VA: kulkut poikki repäs .
VA: se kual .
VA: veri vuas .
VA: sus ‿oŋ kuulemma sellain ‿että se , katkasee , valtimon , niikul lehmält .
VA: puree , kaulan tuast poikki .
VA: sano että mut ‿eihä se hukkah menny sa että täss ‿ol paljo , korttiärmiähii niit ratatyämiähii sano , ne osti .
VA: sano , mikä otti , miŋki verran ‿aina ja , san ne söi .
VA: vaikka hyvät lihathaa se ‿on , veri juaksennu pois nii , kunnollinen ‿elukka .
VA: ei se sairaus ‿ollu , sairas ‿ollu .
VA: mikäs sen ‿ol , syäles sit .
VA: tuass ‿on , ei ihlan siim paikass ‿ol , ol toi sauna missä ennen ‿ollu siin ‿on , raunioki nii , siäll ‿olivatten syksyl lou , loukuttivat pellavahii , naiset ja taishaa siäll ‿olla miähetki .
VA: se san ‿että siit ne katto siint saunan , ikkuna ol piän ‿ikkuna kun ‿ennen ‿ol tollain , yksruutune .
VA: ol tuas meilän saunas kolme ruutuu , rinnattai .
VA: ni , sus ‿istuu tuas , maantiän toisel pualel tuas pellol , siit saunaŋ kohlal .
VA: siij ja kun ‿olis nykyset , aseet ‿ollu nii , käynny hakemas täält , eikä ollu tiätävä näkevänää eihä se , ikkunast , vetänny tähtäimelle pa ni , siij jäi
VA: eteŋkii toillaisel matkal nii , tol metsästyskiväärill ‿olis ‿ollu hyvä .
VA: haulikko ol viäll ‿ol liika pitkä matka jo , vaikka oh hyväkii haulikko .
VA: jos ‿ei se mene , haulit liika , miteŋkää syvään nii , ehää se , silloo se läks
VA: ja , se ‿on näillen , se ‿on , meiläm maata viäl siin , siim paikas nii , siit ‿ol toin talon nii , siinn ‿ol , sem matin isintämä .
VA: sen , matin , isä kual nuaren , tapaturmases .
VA: tualt , vintist putos , tuanne eteisel lattialle ja , se men heŋki pois .
VA: ja siit siin ‿ol , sanottii , ennen sanovat puuska , nii se ‿ol , menny siit ja toi nihtilä , tuamas nihtilä .
VA: se ‿ol tuar ratan , esimiäs , taikka enne , ens ‿ol nii , se ‿ol tualt saaramaalta kotosi .
VA: nii , se ‿ol enne , ens nii tuat , se ‿ol ratavartija .
VA: ja siit se pääs rataesimiähek se kävi mestariŋ kouluj jo , mut , mestariks ‿ei päässy .
VA: nii , ne mev vahtii .
VA: ne ‿ol siit puhum menivät , kumpakii ja , karhu tu tul , mut niim pimiä että siält puusta eivät nähneet , nii , ampuamata jäi .
VA: mut siinn ‿ol ja miähet ‿että , pistänny vaan , paukum menee että sattu tai ei , kokeellu .
VA: mut se ‿on nyt sellaist ‿arviokauppaa kun ‿ei tähtäämmii nävy eikä ka , maalii .
VA: mut jos ne miähet pelkäs ‿että , jos ‿ei satu ja tuleeh kipuah tänne puuhu .
VA: neee ,.
VA: si siljaam puuhum mut ‿oksasee ei savvat ei pääs .
VA: ne näät ‿ei kanna ne oksat ni , niikun näreess ‿oŋ kovat ‿oksat .
VA: sanovat kiljaan se menee hyväst , tuanne , niikun sanotaa laŋkatolppa ja mikä on sellaim pylväski .
VA: n ‿ei ol , n ‿ei ol kaik sellaisii kun ‿ennen se martti kitunej jos totta on , mitä ne , kirjat selvittä ä .
VA: on .
VA: ne , tappo , tualviisii jahlil .
VA: kiärsivätten joellaa , syksyl kun ne huamasivatten se kun , minä muista sanohaa ne jotta olik se matim päivän ‿aikan ni , karhu menee pesää .
VA: nii siit kun ne hua , huamasivat sen ‿että , tualviisii että siäl tehlään , kuappa , nii , siit ne , s , piirittivät sej ja , siit ‿ei muuta kun ajamaa .
VA: antovat ser rauhottuu ja se makas siäl ja ,.
VA: olhaa meillä ja , tual naapuril yhteiset verkko , karhuverkko ja se ‿ ol tualviisii tehty niikun , kalaverkkoki , mut suursilmäse .
VA: ja tollain nuara o , melkee niikun toi ohjasnuara .
VA: se , siint tekivät ne verkot .
VA: ja siit se verkko ol , pitkä , tälvisii maata myälen ‿ens mem , tualt pitkält niim pitkält ‿että sen , karhun takajalatkii jäi sinnej ja , pään se lykkäs siit sint , verkonsilmäst , sisä ä , tä , karkuu .
VA: no , se sotkeentu siij ja se kaatus ja siit ‿ol pis , pistimmiähet tuas vähä kaukempaan .
VA: siit kun se , karhu tulee kun , ajomiähet ‿ajaa niikun , yhtee aikaa jo kum minä olij ja nii , kettuu jahtasivat silviisii , piirittivä t .
VA: no sillooŋ kun se sotkeentu sih nii siit tul ne , keihäsmiähet .
VA: täŋ kyläm miäs ‿yks haastoo mut se ‿oj ja kuallu vanha miäs nii sano että tän sippulam mettäs mikä on tää sippulan , kasvatuslaitos ja se hallan , kyminyhtiöm mettä , mut se ‿ol ennen seŋ kartanom mettii .
VA: sanovatt‿ ei siäll ‿ollukkaa .
VA: missä paikkaa
VA: sano että nii hääm meinas san ‿että se ‿ol se ruŋko noiŋ korkial se ‿ol , jäänny oksiem pä ä lle .
VA: sano hääm meinas mennä siält ‿alta nii siält karhu kattel hänt .
VA: san ‿että ehäm minä rohtinnu mennä seŋkaa .
VA: en nii minä narra se kiljas .
VA: et sinä siäl mitää ollu , olis se lähten .
VA: kyl se ol
VA: siit se kapteev viimmiselt kysy että , no löytäisitkö sem paikan
VA: sano kyl minä löytäisin .
VA: no lähletkö viämä ä
VA: no lählen .
VA: poika kävelee eleelt , se laps , viäl taikka keseŋkasvamatoin ni laps .
VA: se men ‿eleelt ja siit kun se tulikii se kaatunne puu nii sa että se ‿on toim puun ‿alla .
VA: no ne sa että no ol sinä pois nyt
VA: siit ‿ol kapteen sanonnu sille pojalle että vasta täst eteempäin , sano että jos sinä olet oikias , sano että nii älä , älä anna periks vaikka kaik kinais vastaa
VA: sano että seŋkun sanot ‿että , se ‿on ‿oikee .
VA: se ‿ol sihin ‿aikaa , eri saallis
VA: no mitä se herrojel , rikkaan isännäm pussis tuntu , saihaa huvii että , nythääŋ karhu tuli
VA: sano , sano se , se ‿ol viäl toi , tuamäen ‿eerikki alatalo , seŋkii .
VA: sehää sit selvitti minulle sit .
VA: ehää niit ,.
VA: karhui
VA: ei ollu .
VA: hirvii ol .
VA: minä olin tuat , paimmempoika nii , ja isäin sano että , silloo karhut ja sulet häpes kuh hirvii , ilmaantu .
VA: ei ne satu yksille laitumille .
VA: silloo kum minä olim paimmempoika siin , kymmenäm paikoil , voip ‿olla , ja tual ‿enäsualla nii joka päivä , siäll ‿ol .
VA: ol .
VA: nii niii , karhui
VA: ol .
VA: m .
VA: nii .
VA: olhaa se , isäin ‿isäkii nii , olhaa se ja , pistänny karhuu .
VA: se ‿ol se , se ‿ol ja samai viisii jahlis .
VA: se ‿ol ja , keihäsmiäs .
VA: nii sano että , keihään hääŋkii lö , paiskas sisää kun se oi siäl , kimmurtel ja , pyäri siäl , verkos .
VA: kyl .
VA: s , se isäin sano että , näkhä , sano että verkko ol näim pitkält , ens maata , maata myälen .
VA: ja siit , siit , tälviisii , keppien , keppien turvij ja tälviisiin , nojalle että , karhun ‿ei ,.
VA: no se kum meŋ kaula sih ja , takajalkojem päällä taas ‿ol jo , verkot , se kaatus maahan siin sotki ittesä .
VA: no siit ne , keihäsmiähet tul ja pisti sen .
VA: sanovatt ‿ei siinn ‿ollu aika kattella mihiv va , mihim paikkaa ettei ri , että rintaa että , mihiv vaaŋ kupeeseej ja , pistivätte .
VA: se ‿ol tälläinem pitkä rautanen , tollain , se kärki oi niikun sulan , sulka , neljäl kantil taottu , ja , kärki terävä ja , kaks pyäriää reŋŋas siint ja , siit ruata men siit , puuhu .
VA: sellain se , niikun tuallain , riski ailasseiväs , mut ‿ei niim , paksu kun tuallain , heinäseivä s .
VA: ja pitkä vars .
VA: ja sano että siit jos se tuat , selven se , karhu siint , verkost , sano että siit se yritti miähem päälle että ool , piikki ol sisäs .
VA: miäs hollaa sin , vaar rinta .
VA: se vetää aina sit , keihäst vaan sisääsä .
VA: mut siin se pian , kysyykii sit luantoo kuŋk , ovat tuas metrim päässä , vastakkain .
VA: enäjärvem miäs haasto , minulle tuas korjalaŋ kaupas , sano että , rämäm pekko , niit rämäm miähii enäjärver rämäll ‿on , siäll ‿or rämii , nii sano että pekko , kylär riskiim miäs , ol , ka ens kertaa kun ‿ol karhun , tapos , jahlis , sano että karhu tulikii verkkoon .
VA: se pelästy niiŋ kovast .
VA: sano että siit ,.
VA: siit sanovat toiset miähet ‿että , kyläŋ kaik riskiim miäs ja noin ‿arka että , että , karhu verkoss ‿ol ja , ja putos viäl sinult keihäskii , käsist pois , et rohtin .
VA: sa että varttukaappas ens kerral nii sano että , nyt ens kertaa jos , saalaa karhu , pi , saarroksee nii , ei se putua
VA: sano että niŋ kävi .
VA: sano että se ‿ol , se rämäm pekko sano että niim , melkeej joka karhu aina sen , verkkoo tul .
VA: ja sit ‿ol , kävikii yhtee miähee , kiinne .
VA: siin ajomiähes .
VA: ei sill ‿ollu mitää asetta .
VA: no rämäm pekko juaksi sinin , mut sanovatt ‿et kun se pekko pääs sihil liki nii silloo karhu läks , hiljaa löŋköttä ä , miähej jätti .
VA: pekko , peräs juaksee ja , ha , lyäp ‿aina keihän , keihääl nii , reitee , että kääntyis päiksee , mut sano että karhu ei ja kääntynny .
VA: olis , olis sil piikillä , pistänny reitee jo että olis suuttunnu .
VA: sillooha se olis pyärä .
VA: silloo , riski miäs paiskannu tuahon , rintaa , ni , eiköhän , tukehtunnu , kuallu siihen
VA: sej ja tek , s ‿ei ja tiä hyvää jos se pääsee käsiks .
VA: täss ‿ol enäjärvem miäs meillä korttiarii nii , minä olin sellain nuar , mut ‿että , niikum miäheks tuleva , se ‿ol tääl mettätöissä .
VA: se vei syksyl hevoist nii , illal nii , niitylle , kun ‿ol ny , syksy että sinne syämä ä .
VA: ja siäll ‿ol lehmät ja .
VA: nii karhu ol lehmän seläs
VA: ja sanovat se , hyppää , lehmän selkää ja tuas lapojeŋ kohlast ‿ottaa kiinne ja , ja puree ne , niskajä , jäntehii repii poikki .
VA: nii siit kun se , laski seh hevosen sih niitylle ja , läks lehmän ‿avuks .
VA: ja niil suittil löi .
VA: no silloo se lehmäl jätti vapaa ja miähen , kii .
VA: ol sanonnu set se miäs siit ‿että , miäs ‿ol sanonnu että nii hään ‿että , no nyt se ‿ol loppu hänelt , kun ‿ei mitää asetta o , muuta kun suittet mitä se sil , suittellyämisel pit .
VA: hääh heittikii , hiljaseks .
VA: sano että hää heitti niikuŋ kualle .
VA: sano että viimmi , siit se pulistel noij ja pisti korvasa suun ‿etee , hänen suun ‿etee .
VA: sano että hän , ei heŋŋittä n .
VA: sano siit se men sinne , mettän ‿ääree sin niityn ‿ääree , hautaa tekee .
VA: no vähän ‿aikaa se , kuapi siäl .
VA: sano että , jo läks , tarkastaa miästä .
VA: hään taas , ol heŋŋet , heŋŋittämä tä .
VA: siit se men kaivamaa .
VA: taas kaivo , syvempää .
VA: se läks .
VA: sano että sen ‿ol siit ni että noit takapualii näk kun se men sinne kuappa näky enää .
VA: no sillooŋ karkuu
VA: jos totta on mut sano et se , se miäs ‿että , että kun sit haasto kysel nii sano että sen tul velet silmii .
VA: rupes ‿itkee .
VA: täss ‿ol , täss ‿ol meillä korttiarmiäs se ‿ol tuas , turvessualla , töissä .
VA: ja se ‿ol tualt , muista nyt , tarkkaa mistä pitäjäs se ‿ol .
VA: metsäpirtilt
VA: metsäpirtim po , miäs nii , sano että siäll ‿on , sihin ‿aikaa viäl sano että siäll ‿ol , se ‿ov viäl heŋŋis , se emäntä .
VA: sano että miten sille kävi ja mettäs , karhuŋ kans .
VA: vattu , siäll ‿ol , luannon , vattui kasvo , niikun ‿on täälläkii jossaam paikas aina luannovvattui .
VA: sano hään ‿istuu siin sano että karhu kattelee hänt , sano että siit se , siit se mev vähäm matkaa siij ja , suureŋ kiven , kiä rs , ja kanto ja , pisti siihin , jalkojev välii siin , helmojem pä ä lle .
VA: sano että ja , näyttää kämment , karhu sille emännälle .
VA: no se naineŋ katto se emäntä kattelee , ja sano ett ‿ehää se mitää tlä .
VA: no se rupes , sit paikkaa katto .
VA: siäll ‿ol tikku
VA: sano että emäntä rupes rassaa siit sen , käpäläs tikkuu ja , saikii pois
VA: sano silloo se ottikii ja sano että sen , kivej ja kanto ihlan samaam paikkaa .
VA: no siit se läks .
VA: nii se , sen nimi ol termonen .
VA: sano että se on se te , emäntä ja nii sano että , jos kysyy nii kyl se selvittää mut itkee .
VA: että pahast se kävi hermoihin , niilleŋkii , seŋkii .
VA: se olis nyt ku olis , san ‿että miäs ja , ollu , hyvä ase muas ja san ‿etten‿ aha , nyt ri , nyt koitetaan .
VA: kylhää se nyt jos ‿ei paikallee kual kylhää se , miästä olis siiv viäl niiŋ kauvvar rouhinnu ja , ja rouhinnu , mut jos sattuu oikee kualettavaa paikkaa nii , kylhä se samas ja nurin ‿on .
VA: noin niikuŋ kiväärill ‿ampuais .
VA: no tää ainakii toi naapurim matti , tämän arvon mikä nyt ‿on , tää on nuar miäs , arvon , isänisä .
VA: sano että , ne ‿ol näät sippulam miähii mut , minä em muista sit ‿enää enää että miŋkä kyläm miähii .
VA: sano että hään ‿ol mettäs töissä , sano että ja , hään näk kun , karhu tekee ja pesää , syksyl , et ‿ol sulat maat ja , sano että ja , heittii ol , kolme miästä , vissii veljäksii kai .
VA: sano että ol kolme hevoist ja sano että , samas paikoiha hyä ajettii , ajettii nii raŋkoi .
VA: se ‿ol tiätys raŋkoi kasan .
VA: sano että lähtääppäs kattoo
VA: sano hääŋ ku ol tääl töissä nii että , oŋkohaa karhu tual
VA: ei se täs kaukaan ‿ol , tuas , li , liki .
VA: sano et hään näk kuŋ karhu tek pesää , ni ‿et , oŋkhaa se sinne talveks jäänny
VA: hään sano että otetaa kirveet sentä mukaa
VA: no hääm menee eleelt sano että niin ‿arka miäs kum minä olen .
VA: sano että , nykäs nii sano että kirves jäi sinne
VA: hän san ‿et tuakaas toinen
VA: sano että no , tsille kävi , sille kirveelle , samal viis .
VA: sano että siit sil kolmannel sano että , kirvespohjal kuh häär rupes , mättää pääh niin , sano sihij jäi
VA: mut se voi olla että kun se täyttä terää löi ja , hanskat käsis ‿eikä , oikeem puristannu kun se , se voi mennä , vartta myälen sisään .
VA: no sillooŋ kun se , nykäs pois no , silloo se li , menikii , jäikii .
VA: se olis pitä n , noin nostaa ja ,.
VA: sano että mut siih , kun ‿on ‿ihlan ‿eles , nyt , täytyy pualustaa
VA: kyl se sano sen , se sem miäheŋkii , joka sano että se hänelle selvitti sit .
VA: sit ‿em minä ol kuullu , mut sem mi , sem minä oleŋ kuullu että kun , ne menivät tappaa ja kun ne tiäs ‿että siäll ‿ov varmast , etä ne kaasivatten , tukit sin suuaukom pä ä lle .
VA: no siit , niil keihähil , pistelemä ä .
VA: no s ‿ei pääs samas pois siält .
VA: se kun näät ‿om makuappa .
VA: mut ‿uroskarhu nii s ‿ei meŋ kuappaa .
VA: se ‿on tollaisee miss ‿on ‿oikeen sakia nii närehikköö tälläist , näre , se , taittelee sihin sellaisen niikun , havukasan .
VA: ja sinne alle .
VA: ja niikun sin sippulam mettäs jossa sanoj ja nii se ‿ol näät sinne , puun ‿alle menny , kun se ‿ol , ruŋko korkia .
VA: no , lumi painaa siin ne oksat , se makaa siin .
VA: naaraskarhu makaa , siäl , pesäs , m , maakuapas .
VA: ja ruakaa ei saa mitää ja , elättää viäl ne penikatkii siäl .
VA: muurahaiset ‿oj ja , aikasee liikkeel kun , muurahaispesä on , jos saa auriŋkoo , pääsee paistaa ni , se hajottaa sen .
VA: ja siit ne muurahaiset ‿oikeen , kiahuu nii se , pistää kiälesä sinne , ja niäleksii niit .
VA: se ‿on , se ‿on siit murkinalla .
VA: nii .
VA: niin se ‿on , sanovat ‿olevan .
VA: on .
VA: olem minä sit kuullu ja .
VA: ja enneŋ kun sai viinaa keittää , ku , kellä viljaa on .
VA: kaks kertaa vuales , syksyŋ kevään , se ‿ol , oikeel lailliin , laillises tehlä .
VA: se ku söi kauroi ja tälläviisii kokool ‿aina ja , repi niit , ripsii .
VA: ka , jyvät pois
VA: nii siit ne veivätten se ‿ol , sanovat niin ‿ahkera se karhu , karhu on nii tuat , viinalle .
VA: sanovat seŋ kuv viinaastiam pistää sinne missä se kauramaa nii san ‿että , se ottaa niin nätist , tualviisii , san ‿että , oikeen se kuuluu se , t t , t , se imeminen .
VA: no siit kun sit ‿ov viinaa pä ä ssä , aivois ku , kaasuu kovast nii se , se menee niikun , miäskii .
VA: no kun , itte keittivät viinaa aij ja vaan ‿etä , annetaa nyt papalle ain , ehlost .
VA: aseet puuttu .
VA: ni , nii .
VA: ja , ja noit susii ne tappovatteŋ kuappaa ja .
VA: ja , siit ne laitto sihiv vivun , tälviisii pystyy et , joss ‿ol siit nii , ser , sit , lihaa , määntäännettä lihaa .
VA: ja se ‿ol sellain , kans ja siit , niikun sanotaa niikun tää pöytä .
VA: ja täss ‿on siit , vipu .
VA: ja se ‿on tälviisii keikkuva .
VA: ja siit se sus kun se , tarkka haistaa nii se men siit sinne .
VA: täss ‿on , siit pyylys .
VA: se kum men sih laulam päälle niikun tää , ja tekikii kupperin .
VA: se ‿ol siäl
VA: siit ‿ei muuta kun , mikäs siält ‿ol siit , keihähil pistellä .
VA: san ‿etta piilukkopyssyi sanovat ‿olleeh ja .
VA: kuuluvat pyytännee niil .
VA: nii .
VA: mut sit ‿em minä ol nähny mut , ohaa ne selvittänny .
VA: isoh hirren , kaataa noin tuahom maahaj ja , täält kii .
VA: siit , paistit tänne alle ja se men sinne ja kun se tallas sev vivum päälle ni , se kum putos päälle ni , iso hirs ja eikä silloo hirre , hirret niim missään , arvoss ‿ollu .
VA: ohaa niit tual mettäs
VA: eikä hual kaukaant hakee seŋkuv viärest , kaatelee .
VA: no se kun on , tualt pitkä hirs ‿on , ja painuu viäl sihin nii se kum putuaa nii siim pysyy
VA: ja voiphaa se olla että se ‿on hyviŋ korkialle , miähis , nostettu että , aina kovemp , jysähys mitä korkiammalt putuaa .
VA: kylhää ne ‿ol siihen ‿aikaa eri pyylykset .
VA: sit ‿em minä ja ol ,.
VA: sit ‿eŋ kuullu että olisko tappannu hevom mut kylhää se , se hevosen tap , kin tappaa ja , kun tää hirvikii tappaa hevosen .
VA: kyl se susilt , sus nii , jos tuppas niikuj ja sanovat sus tu , vaani kovast , tuallaist maitiasvarsaa .
VA: mut sanovatten että jos ‿on , oikeer rohkia hevoin nii sanovattem päälle se menee ja .
VA: nii , ne ahlisti ne , hevoset nii sen , varsan nii sihin seinäv viäree .
VA: ja itte olivat siin ‿eles .
VA: ja sus ‿ol ‿ollu ja hyvil liki ja siin ‿ol ‿ollu , sellain , vesoja ja , kuranen ‿oja .
VA: se kum pelas siij ja , ripsu oikeen , että , lähtisivät juaksee .
VA: sus nii hevosem puree täält takaja , jalan , jänteet poik .
VA: s ‿ei pääs silloo mihkä ä .
VA: nii , ei , ei rohtinnu sus mennä , se pelkäs hevosen tät etupualta kovaa , etä se lyäp näät kavioil .
VA: että viisas se suskii on .
VA: nii , takajaloist .
VA: sit ‿em minä kuullu .
VA: e , eikä karhuu .
VA: muuta ku hirvii .
VA: mut ‿on ollu yhtee aikaa hirvet ja loppu .
VA: ei , e , em minä sit ‿en , sit ‿en tiälä , ja ol kuullu mitää etä ,.
VA: vai oliskos se ollu jossaal lehles
VA: kyl minä muistelen ‿että kyllä , ja ol se , kyl se ol siil lehles , että missä ne ‿on , tappo sulen , ja kuka se tappaja oli .
VA: i , ihan , te , sellaisii , tapoi , että millä
VA: no , ei muuta ol kun , tollaim maakuappa , jota täs kerro .
VA: ja mitä sil tek .
VA: ne löi sihin taulaan , sanovat taulaan .
VA: ja se , siint ‿iski siit sinne ruutiin tulej ja ,.
VA: m .
VA: ei niit sellaisil pyssyil mitää saa .
VA: minä sano että no miten se järvej jäällä siit ‿o
VA: sano että se ‿on näät niiv viisas ‿että täält ‿ei saa , miäs mitää asetta .
VA: että siit ne olivattem pitänneet , siamporsaaj ja viänny ja , järvej jäälle , pitänneet , jossaam pussis , säkis taikka , missä se ‿ol ja huulattannu , niikun sika , ei siilä sit , nostelemist .
VA: silloo se viŋku .
VA: ja ne huulatti sit ja sus tulikii , joskus tulikii siit , siamporsast pyytää .
VA: mut sit ‿em minä siit kuullu että viäläk ne siit sai sil konstil vai ei .
VA: täss ‿oli , matkamiähii enneŋ kun ‿ei ollu tuat rautatiätä .
VA: nii ne tul , ne , noit karjalaisii , kun ne ajovatten , kaik kaupan tavaraa nii , piatarist , ja aina yksin turkuu ast veivä t .
VA: nii siit , se ‿ol pimiää nii , se ‿ol tuas kaitjärvem missä nyt ‿oŋ kaitjärven ‿asema , nii sihin ‿ast saatto , mut sit ‿eivätten tiänneet siit ne matkamiähet ja ne rahtmiähet ‿että , mitem monta niit ‿ol , niit susii .
VA: nii sit , hevosmiähii seurasivatten , tuan , tuaŋ kaitjärvelle , taikka ennen ‿ol , kiurik sanovat .
VA: siin ‿ol kaks taloo siim maantiäv viäres , kiurin talot .
VA: siin ‿as saatto .
VA: pimiäl sanovatten , tsilmät ja kiilu .
VA: mut , siint ‿ei tiänneet siit ‿että mitem monta ol mut sanovat silloo ne aina pelästy kun , tulta raamas .
VA: sanovat siit ne vähä niikun syrjäs .
VA: ja taas , kun ‿oj jo pimiä nii , taas sinne liki .
VA: ne vaani vaani ja ne ‿ol niin näläss ‿että , hevoist
VA: ja siinn ‿ol siin kiurin talot , mitkä on nii , siinn ‿ol , siinn ‿ol siit nii , noit , matkamiähii ja hevosmiähii , yätä .
VA: ja yhlen , miähen hevoin ‿ol ihlan tuas , seinäv viäres , ja toisii hevosii siäl äärel ja , sen tappo
VA: se ‿ol heŋki pois
VA: kulkut poikki
VA: ja siit se toinen to , asukas ‿ol vähä kaukempaaj ja siinn ‿ol taas luannonoja , virtaa .
VA: nii , siinn ‿ol ‿ollu siit , venään harjumiäs , venään harjumiäs , ja siit ‿ol , ee , ha , harjumiäs siinn ‿ol ja , ja sotamiähii , niit venään sotamiähii et ne ,.
VA: ja siit ‿on ‿ollu näit , matkamiähii , suamem matkamiähii , niit rahtmiähii .
VA: no san ‿etta silt silt , harjumiähelt hukku siin , torpas nii saksit .
VA: ja se päätti niit , hevosmiähii näit suamalaisii hevosmiähii .
VA: sanovatte ne läks tänne ja , olik se siit täs meillä nii , siit se viäl sano että niille , niille suamalaisille hevosmiähille että , antaat pois
VA: tyä varastitte minun saksit
VA: ne sano että ei myä varastettu , sinun saksii
VA: kyl tyä varastitten , se että antaat pois
VA: mut ‿arvelivatten ne voi olla ne , venään sotamiähet , että ne pisti sen , kauppiaan saksit .
VA: no siit se , taas se hevosmiähet läks ajaa ja ne jäi , siihen , kiurii yäks .
VA: kaitjärvev vähä aseman tual pualee ne talot , nii ne jäi sihin siit ‿yäks .
VA: ja siit se , harjumiäs ‿ol sanon ‿että sinä muistat viäl minuu
VA: ja sinä yänä tappo , sus seh hevosen .
VA: ja sanovat ihlan seinäv viäress ‿ol hevoin , tuvan seinäv viäres , ja toisii vähä kaukempaan siäl ja .
VA: niihän se ‿ol niikuj jokuu noita , se äijjä
VA: nii ne , nii ne ainakii sano että , vaikka nytnykyjää ne sanottas ni , ei mitää ne , noilal , noitumisel voi , mut kukas sit tiätä .
VA: ol
VA: ol kyl minä uskon .
VA: mut voihaa se olla ne toiset tialot ja sellaisii , leikkipuhehii .
VA: kun sanovatteŋ kelkall ‿ol , kelkan , kyläss ‿ol , taikka se ‿on enäjärveŋ kylää mut se ‿on , er , paikassaas .
VA: että siäll ‿oll ‿ollu noita ja saaramaalla no , toinen noita ja , ne laitto siit karhuj ja nii tekemää pahaa toise , toisen tal , toisel , lehmii , että tappamaa .
VA: mut siiŋ ku ol kaks noitaa ov vastakkain ne pisti kumpakii ja samaa karhuu ja karhu kum pääs ‿aina likemmä siŋ kylään , sen täyty , kääntyy ympär takasi .
VA: no taas kum pääs kelkalle sen ‿ol taas käännyttä vä että sen , saaramaal lehmii tappaa .
VA: ja niiŋ kauvvan se kävel siiŋ kun se viimmiselt kual .
VA: em minä o , osa sanoo ja että se , pätevä on , mut kyl nii ne sa vanhat haastaa sit .
VA: kyl , ni eiväthää ne kaikkii ,.
VA: eikhää siihen ‿aikaa ollu sellais totiis kansaa ettei ne nyt , sellais lorupuhetta , selvitä .
VA: no , kylhää ne kaikkii on , kertom mut ‿ehää niit , oikeem muis , jäänny , miälee .
VA: tääll ‿ol kuulemma ennen , hyvä , tiatomiäs se , ristiinan , pöyriŋ kaisa .
VA: oletteŋk kuullu sit
VA: nii .
VA: miälevvika tul .
VA: no se ‿ol kotoon , toi naapurim matti viäl selvitti .
VA: se ‿ol sanonnu siit se , veljä että pitääkös minun sinne huaram pu puhehille nyt mennä
VA: mut se oli , tää veljä nii , koiruuvellaa vissiin tään sano lähtiessä ä .
VA: se ‿ol sellain , kova suustaa , moluaa kaikkii .
VA: no , se men , ja se ‿ol si , se men se isäntä siit , taikka se veljä sinne .
VA: no mitäs asiaa se sano että , rupes selvittä ä .
VA: no se , vissii pyytel ‿et , älä pilä mitäähn ja , anteeksi
VA: no siit se ‿ol , se , ruvennu selvittää sit veljää kun se miä ,.
VA: sano ett ‿et , tää om pilattu , ja sano ‿tt‿ eikä häv voi sillem mitä .
VA: nii mik , kuka sen tialov viäp sinne
VA: kyl .
VA: tual naapuri , kyläst ja että , että siält , siäl pit pilaantuu se .
VA: ja se ‿ol häitä kuakkimas siä l .
VA: niiŋkuv virolahlel ‿ol , sanotaa kuakkamiäheks jok ‿ei ol , käsketty si .
VA: mut kyl , kylhä se ‿on ja minust , sellaij joka pi , toiselt viäp , terveyen ni , mitätöin ‿äijjä
VA: eihää nyt sellaist , niin , tuhmaa pitäis ‿olla että toiselt ‿otetaa terveys .
VA: ja se ‿on ihlan sellanem miäs , jok ‿on , järki pois , niikuj jokuu elukka .
VA: ol .
VA: niiŋ kauvvaŋ kun ‿eli nii ,.
VA: se ‿ol silviis se tul täm meillekii , yhten syksym myähä ä .
VA: ja myä oltii tual pellol töissä kun se menee tänne , se joka se pilaan , tuan , miä , miälevvika tul .
VA: ja siit , ehäm minä tu , muulloo oi nähny .
VA: mikä miä , muistu miälee
VA: no se kävelee tuall ‿asemal ‿eikä osa siit ‿enää lähtä mihkää ja syksy pimiä ol .
VA: ja siit , ehää se tää pöytä ol mut tälläim pitkä pöytä nii se ‿ol tuas .
VA: ja siit sellaiset verhot ‿ol tual ‿ikkunal jotk ‿ol noim pualee ikkunaa vaan , et kahlem pualen , levitetty ja vetää , kiinne .
VA: minä istun tälviisii täs .
VA: minä tälviisii katton .
VA: minä sanon kukas siäll ‿oŋ ku , näin ‿että , ihmisen sormethaa tuass ‿on .
VA: sano että laskaa yäks
VA: sanotti , sanottii että , ovet ‿on ‿aukki , seŋkun , menet , tuanne rapuille ja tulet tänne
VA: se ‿olkii se sama , miälevvikane .
VA: myä sanottii että missäs sinä kävit
VA: no hääŋ kävi , tupakanostos .
VA: sano että , siäll ‿ol sellaim paksu iso , vaŋkka lihava miäs , ja sano että me , men tuanne töyryn ‿eliakselle yäks
VA: no siit kun tääll ‿ol valot oltii ylähäl ni , se nappaskii tuas t ‿ikkunaa .
VA: minä ens ‿että oikee noiŋ kum putkaht ‿että mitä että , no ihmiinhä se ‿oŋ kun , sormet näkyy siä l .
VA: siit se tul , tul sihij ja , myä sanottii mikäs , mi , mitä sää , kävelet ja siit niikun sanon tupakanostos , sano se .
VA: ja se ‿ol ka , kauppias se porval ‿esa , sukunimi ja , enäjärvelt ‿oikee kotosin .
VA: nii se ‿ol toimittannu .
VA: ja sen , se , mihin toimitti nii se osas mennä sinne .
VA: nin täss ‿ol .
VA: siit myä sanottii että , oŋkos sinul , aamul ‿että oŋk sinul nälkä
VA: mut minä muista vai illalk ne kysy .
VA: se söi ja aamul , eväst viäl .
VA: siit kun se men tuan saarekseŋ kyläl läpi , no tunshaa ne siäl sen .
VA: no mistä se tuamas tulee
VA: tuleŋ kestist
VA: kun sai syäläksee , se ‿ol ke , kestis
VA: ei se mitääm pahaa tehny .
VA: ja sanovatten töitähä se tek kunn ‿ol vaan siin toisii miähii että miten , mitä tiät .
VA: se ‿ol se veljä joka se kävi siit ‿ottamas siäl , ristiinas tiatoo ja että missä se ‿om pilattu ja , havui kasaamas nii se , veljä tekee vaan nippui ja , se , miälevvikaneŋ kanto siit ‿aina , havukasaa ne .
VA: jaa , sit ‿en ‿ol kuullu .
VA: ja .
VA: jaa mut ‿ol , ol ne jos , ei , ei passannu ottaa nii , kyll ‿ol eri tiätäjä sekii
VA: ol tuas s ‿ol ennen sellain , piän torppa tuast vallimmäelt kuŋ kattoo miss ‿on nyt se yks , mut siinn ‿ol enneŋ kaks , nii siinn ‿ol , se ‿ol räätäl .
VA: kävi viäl nii tual , si hirveläs nii , räätälin , räätälinopin .
VA: em muista nyt , nyt sit , sit räätälin , mestarii .
VA: jos jokuu sattuis sanoo nii , minä sanon se ‿on se rä , räätäl .
VA: nii si , siinn ‿ol maahaŋkaatuvatauti .
VA: tää oi kelkka .
VA: nii isä .
VA: se , se , siinn ‿ol maahaŋkaatuvatauti .
VA: se tul siin nii sen , räätälmestarin isä , kual , ja ser ruummis kantovat aittaa .
VA: ja täl räätälill ‿olis kun se viäl se ruummis ‿ol kotoon ni , sen ‿oli , sen to , olis , taikka men ‿ottaa nii jotaan , jotaan nyv , vaatetta nii siält ‿aitast , seinält .
VA: ja siinn ‿ol , arkku ihlan siin seinäv viäres .
VA: sen ‿olis näin , täytynny ottaa sen , ja ottikii sen , arkun , tai , sev vainajan , yli siint .
VA: no se kul läks niikum pois nii , siinn ‿ol näät naula , naula lyäty tälviisii .
VA: se ‿ol , vanha käytettyl lautoihin .
VA: ja se tarttukii pöksyihiŋ kii .
VA: no se pelästy niiŋ kovast ‿että , etä nyt se vainaja otti kii .
VA: ja sem p , seŋ kerram päälle rupes kaatuulee .
VA: m .
VA: se , se itte ol sanonnu että siint hään sai .
VA: liika , pahast kum pelästyy ja nii , se tekee joŋkuu , kaatuvataulij ja .
VA: no se ‿ol tuas , luumäell ‿ol ‿yks , vanha emäntä , ja tuttu meilläkii kävi monta kertaa , nii sano että olis tullu hänel , hänel lua , sano että nii kyll ‿olis päässy
VA: ja tuall ‿ol tual , luumäel toinem mut se ‿ol nyt nuaremp taas , kun se , jok ‿ol täs vainosel , nii siäll ‿oli , siäll ‿ol ja tuat , sellanen ‿emäntä että , siin taloss ‿ol sisarukset veljäksil , emäntä n .
VA: ja se toinen ‿ol sellain , sellaim parantaja ja että se parans , sellasii .
VA: siinn ‿ol siit sen toisen sisaren , poika , maahaŋkaatuvatauti .
VA: ja se päästi .
VA: mut siit sano tät räätälii että kun ‿on niiv vanha , vanha vika siij jo , kun ‿et olis tullu samas , san ‿että nii kyllä olis , parannu .
VA: mut se ‿ol sellain se räätäl ‿ettei se hään ‿usko , sellaisii .
VA: rää , mut , uskopas se meni sit läkärii ja eikä parantun .
VA: lääkäris kävi ja , lääkkehii anto mut ‿e , mut ‿oŋk , vaikkei uskos mut sanoisi tä kokeellaa .
VA: siit minä uskoj jos paranen , että jotaan ne tiätä ä .
VA: se ‿ol seŋ kapinaj jälkeen .
VA: minä muista että , että se olik se sinäs syksyn , luumäem miäs tähän tul ja se ‿ol ja pö pi , kun se kevääl loppu kapina vai olik se siit seuraavaan syksyn .
VA: täss ‿ol tualt asemalt , sanotaa loŋŋav vihtoor , ol met , metsästelemäs , ja siit toi taavilam matti vainaja .
VA: ne ‿on nyt kumpakii kuallu , vihtoor ku , kaatu , ja , uppos järvee , mut taavilam matti nii , se kual nyt jo niikuv vanhuuttaakii ja koti .
VA: ja se ‿ol tuas , tuas , liki tual mettäs .
VA: no minä kattelen samas , toi ei olekkaa kunnom miä s .
VA: kyl se ‿ol sinä kesääŋ kun , se kapina loppu , kevääl ja syksyl .
VA: no siit ne ilmootti , tuahom poliisille ja että siäll ‿on sellaim miä s .
VA: ja , mistäs ne saikii niin ‿äkkii tiatoo ja ‿s , samaan , iltaan se tulikii sen isä tähä n .
VA: ja , se ‿ol täält , täält somerharju , mik ‿on nii siint ‿on , siint ‿on talo , siit , noin niikun tuanne etelääpäin ni , se ‿ol siält , ok , oliko se okkolan , viäl sen , sukunimi .
VA: ja siit se isä haasto mite , miten se sai vian .
VA: silloo kun ne taavetis tappelivat , se , punakaartti ja ne val , paikkakunnam miähet ne valkoset .
VA: ja somerharjuun , jättivät aseva , lastin .
VA: ehä ne kauvvaŋ ku hiata siäl kahnaa nii , rasvat , rupiaa palaa .
VA: ja siäl , ei muuta kun se tyhjensivät sev vaunum miähis , ja hevosii sinne veivät taloist ja .
VA: ja siit se alko siin , se , tappelu , valkoset ja punaset .
VA: ja muuall ‿ei ollu viäl , jos ‿ei pohjammaalla ollu .
VA: no siit , siit se okkolam miä , okkolan isäntä sano täss ‿että , tä , mut minvä em muista sen nimee , joka se sip pilaantu .
VA: se että lähtää kat , myähäm mennää kattoo taavetist , oŋk siint viis kilometrii matkaa taavetin ‿asemalle , että mitä siäll ‿on , on tapahtunnu .
VA: mut ‿en tiä myä tiälä että viäläk ne ‿ol , sen talom miähet koko , asial siäl sit , aseva , lastii sit tyhjentä mä s .
VA: nii se , tulikii , me , men se poika sinne , taikka aikamiäs .
VA: ja se otti silviis ‿että se ‿ov veljä in
VA: näät siint , siint äänest .
VA: ja sit kuulu pamahus .
VA: no se sano ett‿ ei häär rohli lähtä , etä meev vaaj jalkasin
VA: mut minä en tiälä että syättik ne siit tät , täs vai pyysik se , ensiŋkä .
VA: no se men sinne ja sanovat se isäntä että ei siint tiännä mitää mut heinäaikaan , oltii heinä l .
VA: san ‿että se vähäm päästä istu .
VA: sano että ja se ‿ol sellain syŋkkämiäliin .
VA: se viimmiselt tul pois .
VA: kun näk ‿että se ‿om menny karkuu ja näkivät että missä sej jälet ‿on , tuahon , veivät seŋ koiran .
VA: no koira läks
VA: ja vartuttii että , milloo se rupiaa haukkuu , mut kun ‿on oma miäs ni ehää ne , oma koira nii , omii , ihmisii hauku .
VA: no siit kun se , isäntä täs , ol yätä , nöyräst se , aamul rekee kävi siit sev veljä tul , hakee hevoseŋ kans .
VA: myä siit neuvvottii .
VA: siäll ‿om mettätalo sanotaa lamminsaaren talo , vaikka venäläis , venäläin se ‿on sukunimi , mut taloo sanovat lamminsaareks , että siäll ‿on ‿emäntä .
VA: mut ‿ehää myä tiäletä viäläk se tälle nyt mitä ä rualaa , mut käykää siinnä
VA: sitten ‿ei se tiänny missä se ‿o , myä neuvvotti .
VA: et metsom portilt , siinn ‿on , tää , ylikäytä vä , että siint ku lähletten sit kannuskosem myllylle ni , siit siinn ‿on , siäll ‿oj joki , silta kyl siinn ‿on silta ja vähäm matkaa ajatten siint ja , noin niikuv vastamaata , siint mene , oikialle kälelle met , niikum mettätiä .
VA: siint ‿ajatte se viäp taloo .
VA: no se isäntä kävi , jälkeepäin tä s .
VA: käytettii mut , sit ‿ei ollu koton .
VA: sano että no , se olkii näät liki jo siäl .
VA: siint somerharjust , läk sinne , okkolan taloo tiä .
VA: se men , sano että , se ‿ol siäl sano että nii , hyä löyskii sen , emännän siä lt .
VA: hyä selvitti .
VA: se sano et no , ei hän täŋ kerram muuta tiälä mut sano että nyt kun , menette , ajatten , sano ei silloo hual mitä ä virkkaa .
VA: se ‿oŋ kolme kertaa , lähletten siint , ehkä juaksetten tuam mettä ä .
VA: sano että kyl se rauhottuu .
VA: sanovat seŋ kerram päälle s ‿ei tupannu karkuu .
VA: olipas sill ‿emännäl tiato