Location: Jaala
TU: ja nytkö
TU: jaa että se tulee tarkallet tehtäväks
TU: nii mettäst alakai .
TU: nii no kuuleppa nyt .
TU: se on tehtävä nii että se on nostettava ne kannot syksyllä ens metästä ylös , ja siit kun ne nostetaa sieltä ylös ja sit ne pilokotaa , ja puhlistetaa .
TU: ja viis hautaa mä männä kesän tussautin nyt tulee toista hautaa ei nyt rohlip pannaj juhannuksen elel palamaa kun se , oŋ kuule toi ,.
TU: ja kum minä tervvaa olen antannu ruhan ‿isäntäkii vei täält nii se kehu että ei tarvis sillon sontaa ostaa kun sult saap tervvaa sano näi ruha minulle , nii .
TU: toissa kesäv vei minult , kymmenel litraŋ kanisterin .
TU: ei talompojan tarvittep pitääm maata , kyl se olis saatava , läpi kasvamaa kaikki paikka , ei kannatam maksaav veroo ‿k , se on , huonoo pelii .
TU: ne täytyis saalak kaikki tuottamaa .
TU: ja tän talom mettä on nyt nii säännettyy mettää kun ‿oŋkii ,.
TU: työ näätten tuol , alahall ‿on , .
TU: miä olen saannuk kunniakirjat ja hoitamisest ja sit tapion neularetku on tuos liepehes .
TU: joŋka ne on antaneet sit ,.
TU: kum min ‿olev viiteekymmenee vuotee sit hommaa ja , jyllännyt tuot mettää .
TU: ja aina melekei siel ‿että , .
TU: vähemmäst päästä , .
TU: monest muuval nii .
TU: ennen täyty ollap pellollakii mut nyt noi , .
TU: kun ‿on toiset miehet nii , vanha ukko joutaapa kävelläm metäs vaikkei siel jaksais enää nii pal tehläkkääm mu ,.
TU: ei sielt joulap pois ‿olemaa , ei .
TU: ja kylyvöksetkii ne on uusittava ,.
TU: ei ne ol hyvät ‿että yhleŋ kerram mies kylyvää .
TU: työ näättem mä neuvom paikaŋ kum mänetten nyt sinnet takasiŋkos työ mänettej jaalaa päi
TU: nii nyk kun työ mänetten täält , sanotaa mustalaismäjeks , hartolast vähäm matkaa männää sinne , .
TU: kuiva kesä hävittää nääthää noi vaikka kylyvetää ni , .
TU: ni raikas vaino sit täyty kolomek kertaa sii , .
TU: ja nyt ‿on tiuhaa .
TU: nyt näätten sen kuika tiuhaa on .
TU: muistattev vaa vilahtaa , se on , .
TU: ahvenistoj järvi on sil kohtaa siel to , toisela puolej ja talo , missä on se , .
TU: kylvös ‿on ‿enää jälel , ne sai siirtolaiset ne vanhat mettät mut se , .
TU: eihä se taimisto kelpa kuulekka jok ‿ov vasta toista metrii pitkää nii .
TU: sil taval tapahtuu siim mettäh hoilos .
TU: viis kertaa täyty hakatak kaskii kuule enneŋko sai täält talos ja , .
TU: pellolta leivän , ne ihmettel et ‿on kaskempolttoo ja että kuika se nyt ‿on , .
TU: ni kyl mä sen tielän ‿ennen ‿t , huhlasjärvel kuŋ kynnettii niikii suurii kun siltasten ‿isäntä vanha isäntä , kylyvi kymmenen tynnyrii rukihii , palomaaha .
TU: ja nyt ne oŋ kaunihil mettäl ne jälet .
TU: nyt nykyi kansa nauttii siit , vanhan ‿ukon teoksest , nii on .
TU: ja nyt ‿ei enää kaskii kun ‿ei hakatakkaa ensiŋkää , ja ,.
TU: sekii on tervehellist hommaa paikkakunnal että se saap joskus haikuu .
TU: nii .
TU: enneŋ kun näät joka paikas kaski palo ni ,.
TU: ei niit kaikennäkösii itiäisii ollukkaa , ei .
TU: haiku tappaa niit .
TU: nythäm meitill ‿on neulam pistäjäiset tääl ja .
TU: nii , tulisko se nyt se vierula , niit , .
TU: horssi muuraamaa .
TU: s , kymin herrakii näk ja , öylön sano minulles siel jaalah häissä että noi ,.
TU: siel ‿om pistijäisii .
TU: n , näihäm minäkii , toss ‿on tos , .
TU: istutettul lehtikuusii ni minä , .
TU: nokkosis siit ta , sen huomaa että ,.
TU: ootteks työ nähny niit
TU: pienii matosii niit vois männäv vaik hakijat tuohop pöylällek ku ne muut , mutittelee jo , nokkosii .
TU: ja puun ‿oksiihik ku ne tulee ,.
TU: meillä söi kerta , .
TU: se on tuol muorinniemes .
TU: mut ‿ei se mettä kuollu , kun se ‿ol , .
TU: mettä ol muutev vahva pohjaltaa , ja kasvo hyvin .
TU: minä että ‿v , jaa jaa jos nuoret herratkii huomaa että noi , ne tulee ,.
TU: kuv vasta jaalam miehet huomasvattej ja että kun , .
TU: ne , maa , myy , rottii tul , oikei palijon .
TU: ne huomas vasta vuosiem päästä , minä näin ne saman syksyŋ ko ne oikee tähäp paikkaa ilmestynä tänne jaalaa , .
TU: kun , tuos kaatovatten ropsii miehet tuos , pellol lailas .
TU: nii niit ‿ol niip palijo jo tääl sillon .
TU: ne vasta kyröm miehet toisev vuonna , huomas ku ne , pellolle mänvätten .
TU: ei , ei kyl ne täytyy ,.
TU: kattellan ne , asiat jo , hyvin tarkallee , joka maata , .
TU: kattelee .
TU: toi mettäh hoito on nyt , kautta suomen , se oŋ käytännössä , teknikoi meitiill ‿om palijom palijoj joka pitäjäss ‿on yks taikka kaks ‿ainaki .
TU: ja minä vanha äijä en ‿om missää koulus muuta olluk kum minult kysy tapioj johtaja tuol missä olet kouluŋ käyn .
TU: minull ‿on iso mettätietet tuol , ostannu olen ‿ennen .
TU: min ‿em muista enää maksokohaa se sen ‿aikaist rahaa neljä vai viissataa .
TU: ja siell ‿om muileŋkii mailen neuvoi eikä ainuvastaa näilen suomalaisten .
TU: siel ‿om muista maista ja .
TU: ja siit siell ‿on ,.
TU: sääntölakii joŋkuu verran , mittaukset ja kaikki .
TU: se on , hyvä kirja olemas mut , ei raattivat ‿ostaa ukot pojillee , se on siin vikan .
TU: sitt ‿on toineŋ kirja olis toho , puutavara , alallet taas , .
TU: jossa sanotaa miehelle että , miŋkäläist tavaraa valmistetaa , noi suomem puusta , mull ‿on se kirja ja tuol .
TU: nii .
TU: siint ‿olis ja hyvä tietää , .
TU: katos kun toss ‿on noi ovet .
TU: suomalaiset kyllästyy ,.
TU: jos mies ‿ostaa kuulkai huonov venehe .
TU: toista ei se enää ostas sano naapurim poika minulle yhtem päiväŋ kun ol ostannu ,.
TU: kuŋ kauppiaat myypvätten sellasii venehii , jossa ei ok kaaretkaa muuta kun ainuvastaa tehty vaa , sahalistast .
TU: nii poika sano ettei enää vissii toista osta , kun ‿ei se kestäk kääntääk kumoo eikä oikiaa se vene .
TU: se on tos mikkolan talos mä kattelin sit .
TU: ja poika ens kittas .
TU: mut tää vanha ainet tää tervva pitää paremmiŋ kuulek kun se painel hienoo töppyy niihi , aukonaisii saumoihik ku se ol hyvi huonos naulauksessaki .
TU: nii , se lipsahtelee kitti pois ‿ihkan ensimmäiseŋ kesän ‿a .
TU: kaikellaisii temppui tääll ‿on .
TU: toi mettäh hoito on , mones paikas että kun ‿ol kaks vanhaa miestä ja se ‿ol kouvolal lehles , männä talven ,.
TU: vai toissa talveha se jo ‿ol .
TU: että kattoppas että kun noi , .
TU: hyviŋkääm paikal katko , lum puita oikei palijon .
TU: no siell ‿oŋ kaks minuv vanhaa tunnettuu setää .
TU: helssiŋŋiss ‿on toinej ja toinel lahles .
TU: lahless ‿on nyt , se halvaintu ,.
TU: lahlen se , heinäi , nyt männä talven .
TU: ja sit , minäkii pääsim mettämiesteŋ kirjoi kun rahaa tarvittii kun sillen noi täyty ostaaj joku vehe .
TU: ni sillom pantii pitkä lista tännek , minullekkii tulee , uus herra siel lahlest tänne , meillek käymää , sen nimii ei ollukkaa , siel listas .
TU: minä sanon näi että no miksei tääl , sun nimiäis nym mainita .
TU: ol viisas mies , se sano nappas minullen näi että noi , ei siihip pantukkaa kuv vanhemmat mettämiehet vaa se tulee niileŋkii jo ,.
TU: kolehlil saamaa sem mitä hyö om mei , ne mitä ne meinaakii .
TU: minä sanon sillet taas näi puolestan ‿että , oliskos siih hampahasak kattont pe , että se olis jo ikikakysymys tullu , ei se mitää muuta ku , tau taukos mikää puhumast minulles se aattel ‿että nyt om paha paikka .
TU: ni nyt se sai sem minullel lähetettii tieto että kaikki tul mitä pyylettiikii nii .
TU: kattokaippas että kum ma sen selitäm mitä min ‿oon , .
TU: tuntom siihi ja , taitom antaa mukaa .
TU: mä selitän sej juur perusteellisest miten siin ‿olem mänetelly .
TU: ensikseekii on se että kun tuntisvatten ne pojat , tom maam pinnan , olon , miŋkäläi se on , niilen täytyis käylän nii korkia kuulkai teknillii ylopisto että ,.
TU: kyl herrat kouluu käyp .
TU: mut ne jääp vähä kesken .
TU: se täytyis tietääs se että miŋkäläisellem maallem miki puu , .
TU: pistetää kasvamaa .
TU: pitääkö ollan nyt kuika vahvaa maata , .
TU: ja koivu om mitä minä olen tutkinu , .
TU: kihiläss ‿on nii hyvät koivikot , se ov valokuvattul läpitte , justham mä sain siit , kunniakirjan ensimmäisem palakinnon siel kilipailus kun , oltii .
TU: no nyt s ‿on nii että mä olen seh huomannut tääll ‿että kun ‿on , hyvää , mettämpohjaa tuol noi alaŋkomaat eteŋkii , koivuu kasvaa koko hyvin .
TU: ja kuusta pökkää kuulkaippas kuj jättää sinnes se suurii siemmeŋkuusii , nii että jos mä vien teitit mettää ni , .
TU: sanon , mäŋkäis tost suoraa , tot noi kohtaa ni ettempä pääsek kunnollisest läp mänee , on nii tiuhaa .
TU: se lyöp nii tiuhaa yks , .
TU: herrat käski minuu kum mä neljätoisttuhatta kuusentainta ennen ‿istuti .
TU: ne olis antannuv viel sillon lisää kun se tapioj jo mies käy kattomas noit , mettätöitä kun sen neulavvaivai tul .
TU: no hyvänen ‿aika noi ,.
TU: minä sanon niille että lähtekäippäs työ kattoom minä voih herroille antaan nyt .
TU: se ‿ol niskai tää , itähämeem mettälautakunnas se toinem mies , toinen ‿ol se helanterim poika , sellai nuor poika .
TU: poikaahaa minä olisiv viennyv vaikka mihkä päim mettäs mut , se pahattu se niskai , aina ehtii kiusaa toisap päi kääntämää .
TU: että kuulek kun ‿on nuor poika , viel eikä ollup palijo tuntenu , mettäs puita .
TU: nii jos minä otiv vaikka noi ,.
TU: kysymyksen että nyt ‿on toi ja toi , olevinaa , kun ‿on soikkeva kataja nii , olisiv väittänny ei tää on uulenaikai kuus , nii olis pojat kattellup pitkää ku se kysy ,.
TU: on istutettuk kuusii suolle , kynnetyllem maalle .
TU: se oj ja teknikkaa se .
TU: se panee miehelles sen , päähä että noi , se pitää ollat tieto siint jos maa kynnetää , ja vilijellää , että se on ihlaŋ kum pelto .
TU: sit mies mänee ja , .
TU: nappaapa siihik kuusentaimet ‿istuttaa siihi , nii kum myö tehtii .
TU: myö pistettii siihi istuttamal kuusentain .
TU: ja nyt kun ne herrat kattel sit se on tuol kallijojärvel se mettä on nyt jo isoo mettää .
TU: nii , se valitti siit minull ‿että , .
TU: kuusen , taimet nyt .
TU: minä sanom mitä vasteh helssiŋŋis toisen neitin huulet om punaset ja toinen ei op punai .
TU: ni eikös tääl mettäs os samal viissii .
TU: sit ,.
TU: min täyty kuiteŋkii se selittää että , niskaikii katto pitkää että , nää on noussuk kuuleppas poika , nää on noussuk keväisel nää , jotka hallistunnuv vähän ‿on neula nii ne on noustun , ne nousee maasta ylös .
TU: se rokahuttuu kuj ja , maa jäätyy .
TU: nii sen takia ne ,.
TU: hallahuntuu vähän ne neulat .
TU: muk kun ne , täytyy käyläs siit sillon ramppomas ne takasik kiinni .
TU: nii täyty tuossakii omenapuu kun noi ,.
TU: myyrät söi juuret sillon kun niit nyt oikei pal ilmesty yhten syksyn ni tääl ‿ol t , kouvolan , .
TU: lehlen toimittaja käymäs ni , kuulkaippas kum mikompäivän ‿aikaŋ kukki tos ikkunan ‿alla omenapuu .
TU: ni se pan ne ihmehtelemää .
TU: että se kukki mikompäivän .
TU: mut se ei ollum mikää ihmek kum puu meinas kuivamaa ruvetam mut sit , .
TU: minullev valittivat ‿että , nyt toi , kaivopuu rupiaa , .
TU: lehlet kämmer , kuivamaa .
TU: het ku heilutin tunsiham mä että sen ‿om myyrät syönny juuret , minä oikei ramppasij ja laitoin ‿aina joka päivä melekei ,.
TU: haalestettuu vettä tiinust siihi .
TU: em minä kaivost ottan , mä otiv vaa sielt tiinust aina vettä .
TU: ja sit laiton siihi , .
TU: no sit se rupes kukkimaa .
TU: ja sill ‿ol kaks mettämiestä ja mukan sil kouvolal lehlen toimittajal .
TU: ja varmmast ne mettiss ‿on käynnyn ne miehet ja ,.
TU: tuntee puita .
TU: minä aukasin ‿ikkunan aukki ja aattelin ‿et kun työ mettämiehii oletten ‿e , viittinyl lähtät tonnem mettällek kävelemää isommast ni mä tutkin teittii täst ‿ikkunast nyt ensimmäiseks ‿että , kuika tarkkoi poikii oletten , ol nuorii miehii neki .
TU: ne kattel kauvan ‿aikaa kynsilläi ikkunast siihip paistoo , eikä kumpaikaa voim mitää sanova , nii eikä näi .
TU: ja se oinala katto tost ‿ikkunast tonne ulos päi .
TU: ja kattoppas kun se vilaht se pappi .
TU: nii .
TU: mikäh pensas se nyt liennö , minä sen toin tuolt , .
TU: vuojärven rantapuolelt toin toho , kun ‿ei mitää kasvii viel olluk kun talo on tehtys sylämmaahan ni mä toin sielt sellasem pensahaŋ ku mä näin ‿et toss ‿oj joku paisto .
TU: tääl kaivost vähäm matkaa tännen nurkallep päi .
TU: näkyykös tääl , seinäv vieres se pensas
TU: mitä
TU: eikös nävy
TU: tonne alaikkunoi se hyvin näkyy ni , se on näät sil taval vaa että kun se noi ,.
TU: kasvo siin se pensas , nii se oŋ kuulkai taikinamarjapensahaks nimitetää , suomeŋ kielel sit pen .
TU: ittep pensas se kasvo tos nii suureks min täyty sit pienentääs se rie , riehu riehumistaa , isommaks ja isommaks vaa .
TU: ja nyt sit ‿ov vietyn näköjää to , kuka liev viennyt tonnet toiseekii kohtee sit samaa sukua .
TU: mut kun tänne on tullu , kuulkaippas pojat kun tänne on tullu , teurasist ‿astikka , tännek kihiläm mettälle ,.
TU: ja minä huomasin ne vasta jo , monta vuotta jälä keepäi , teurasteŋ kartanost jok ‿ol likel elimmäeŋ kirkkoo .
TU: työ , .
TU: tielättehää työ vissii sen , paikan
TU: teurasteŋ kartano .
TU: se ‿ol likel elimmäeŋ kirkkoo .
TU: nii .
TU: ei niit korppi ot tuonnu eikä haukka mut miehet ne toi .
TU: se tapahtu nii että kun ne niittel heinii ne , .
TU: teurasten , paikalt niit , miehii ja se on täält , vähä sukuu tän talon , entisen torpam miehen noi , .
TU: jälä keläisii ol yks mies niist se , ee noi .
TU: ja olko se nyt , hautataavin sisärempoika vai mikähää se olis se ollus se kolomaas mies kaks ‿ol siit muuta ,.
TU: e , niit ‿elimmäem miestä .
TU: täält tulvat halonajoo ennen tänne .
TU: ne män tuonnev viilammäelle ja siit ne pavvatteh hevoset noi , .
TU: puihik kiinni ja heinii etee .
TU: siihiv valtatiel laitaa .
TU: se on , .
TU: nyt minä tuu , oleŋ kaks kertaa niit sielt tuonnun noit likat ‿istuttaa tänner raittillet tos portil luona on ne istutti ne nii köyhää maahan ni , ei jaksak kukkija .
TU: mut nyt minä toin taas ‿että om melekeim metrin , korkusii nyt ne , ruusut jo .
TU: mut ‿ei niissäkää viel ‿ollus siel mettässäkää nyv viel ne ei olluv viel ehtinnyk kukkia .
TU: ni on se näät kumma että nii pitkäst matkast heinis kulokee .
TU: ne oh hevosthen ‿eteem pavvatteh heinii tietyst ni , se näkyy se on se , .
TU: valtatiel lailass ‿ollun ne hevoset kiinni , ni siin niit ‿om muuvvall ‿ei o .
TU: ei , siin näkee .
TU: ja siel kukkii näij juhannuksen ‿aikam miä oom männys sen talon ‿ohitte , elimmäeŋ kirkkoo täält kuuksoŋ kyläst , se mänee justii se tie sen , kartanon , mailel läpitte ja sem pihan ‿ohitte ihkan .
TU: mikä mänee täält kuuksost .
TU: ni , se kukki juhannuksen ‿aikan nii kon , tääl kukki ennen orjantappura .
TU: tääl kukki ennen ‿orjantappuraa ja. , tuol meiläŋkii tuol , vuojärver rannoil mut ‿ei tääl nyt enää nävy , mihkä ne lieh hävinny em mä tielä .
TU: mut ‿ennen ol .
TU: melekei ku , tek samallaiseŋ kukaŋ ku ruusu .
TU: toi mettäh hoito on nyt sellai temppu että nii kom ma jo sit selittelin nii että noi , .
TU: kum , puul laatu kun se joutuu kuivillek kaŋkahillet toi kuus , ku mä tänäi selitin , kun ‿ov vesannost , .
TU: männää pohjosii päin ni sil välill ‿on ‿yks pitäjä enneŋ ku karstulam pitäjä tulee , nii voi onnetoŋ kum maantietä kahta puolta ni ei ne vesannom miehetkäät oikeit tiennys selittääm mulle että kuiŋka se asia on mut , on ‿onnetont seutukuntaa kun , on tollasii että justii heinäseipääm mettäst saap .
TU: nii se tuppaa tääl kihilässäkim minä vesasin tuol rantaa mäntäes , .
TU: tien toiselt puolelt pois ja toiselt puolelt sais vesata , minä olen toivonnu että kun tulis , sotilaspojat kun ne , tuppaa vohkimall ‿otellak kuusii sielt ja täält nii kon yhten talven että , täälthää nii ,.
TU: minä ainakii , .
TU: mielestäin ‿antasiŋ kaikki mitä tuol kaŋkahill ‿on .
TU: niit tulis monta autokuormaa , ku ne tuppaa väärää kyökkii .
TU: ei ne sais männä .
TU: sit meillä on ‿yks ,.
TU: noi , puol hehtaarin ‿alaa sysmäm miehem mettää missä noi , .
TU: heinäi tukkaasar repi ja sysmäm mies kun ne kattel kum mettä ei sikihynny .
TU: on sit kihilässäki , on .
TU: minä jätin sen , .
TU: ja se on ‿ol jo monta vuotta tuol , koverrokses se paikka .
TU: ja , sille ei voim mitää .
TU: noi , aattel ma sille olis tehtävä töitä .
TU: minä kaivon siihit toissa kesän sit ojan ‿ei tiev ves nyk kiusaa .
TU: mut se tekee pahaŋ kiusaŋ kattokaippas kum maa on sellaist ‿että se pökkää oikei kovan , laukaheinän , taikka minkä heinän tahaa vaa muuŋkii heinän .
TU: no siinn ‿on kyl , valtavat suuret kuuset jotka pitäis antaa siemmen , ja nii kun sanon se antaa yks kuus yks valehtelel , yhleŋ kuusen antavan , koko pitäjäälle .
TU: no mut hyvänen ‿aika jos oŋkii piem pitäjäs ja iso kuus nii tääl sen näkee , nii kon nyt tääl meilläkii nii , ei om montaakaa kuusta tarvinnu ollak kunn ‿om monta hehtaarin ‿alaa mänee. , nii sakiaa ettei tahlom mies sisää sopia kuusikkoo , nyt ‿oj jo isoi toiset .
TU: täytyy jo ropsitaj jo , toisim pai .
TU: nii se on sellai temppu se kuusel leviämii että kun se antaa nii paljo sit siemment ni ,.
TU: tähäs sysmäm miehem mettää vaikka panis säkis ni , ei että noi oikei pak , mitä siit tekis sit ‿en tielä .
TU: mut ei , ei otak kun ‿ei pääsen näät , .
TU: sen ‿t , heinän takii se ei pääse , .
TU: kun se heinää jääp näät sihin nii .
TU: se ei pääses sinnej juuree , ei .
TU: mut toi pääsee toi voikukka kum ma nyk kattelin toijalaa astikka ni , koko eteläsuomem pellot ‿on nii että kyl ne tarvvis nyt pannak kesannoks .
TU: kyntääs syvää ja , antaa rauhottuvan näi nyt juhannusaattoviikkoo .
TU: sit ‿ei sais männäp pöyhimää sit kynnöst ‿ennem , ei .
TU: se täytyis ‿antaa ollan nii kauwan ‿että , .
TU: nii kon ennem meillä tääl tehtii että juhannusaattoviikol vasta velettii haral , .
TU: kun syksyl kynnettii kesanto syvää .
TU: ja puhtahan ne pysy .
TU: sit jos sinne ilimestyy siit kun ‿ottaa sem pois nii sitt ‿ei sinnet tum mitää .
TU: se om puhlas pelto .
TU: ja tääll ‿ov viel nyt noi heinät ja vilijat ni tääll ‿ov viel ,.
TU: ja nää mettät suojii .
TU: se olis muuteh huhlasjärvelt tännet tullum mut ‿on noi ,.
TU: huhlasjärvell ‿ol täylestää iiskolam pelto jo toissa kesän ja minä sanon ‿että , paha tauti on teitil ,.
TU: kauppias sano , ei se meitillep pienvil , ei se mitää haittaa .
TU: minä sanoŋ kauppiaalles see kyl se sinullep patruuna on oikei iso haitta vaikka seisot tiskin takaan ni .
TU: ei ei sult , talommiehet voit tulla ostamaa kun ‿ei ne saa ehles elukan ruokaa .
TU: s ‿ei ol enää mitää syotävää toi voikukka .
TU: ei .
TU: ei sit syö talavell ‿elävät ei .
TU: ne ov vääräss ‿uskos ne ihmiset jotk ‿ei tarkkaa sitäkää katto .
TU: hylykää ne sen .
TU: ei ne syö .
TU: ei huoli .
TU: kun ‿ei siin ‿om muuta kun se , .
TU: nii .
TU: se näytti ensimmäisel lentokonehem malliŋ kuulkaippas pojat kun se nääthää ,.
TU: katteletteŋ kun tuulee .
TU: se , se kiepoo sil taval siltä se kulokee , .
TU: koska se iiskolam pellolt tul miv vastai toissa kesän , .
TU: sinne , manninsillaks sanotaa siltasten talon ‿yläpuolel mikä häkälää mänee se tie siel sillal , minä huomasin ‿että nyt ‿om pahaa tautii huhlasjärvel koska , tot naamaa sataa , kun niit höyhenii läks tulemaa .
TU: voinnus suojata , ne tul vaa sinnes sillallej ja siel ‿ol palijo peltoo mum minä kävin nyt häkäläs toisel viikol ni , ei se os sinnekkää viel sentääs nii pal männy että huomais ‿että nii kon ‿on jaalaŋ kirkoŋkyläs , poterin senjam pelto .
TU: siik kirkost vähäm matkaa tonnek kauppaa päi .
TU: sivul vähän ‿on ni kun , että siint saalaa heinii .
TU: se o hienoo .
TU: se häviää se muu heinä .
TU: meiläm pihass ‿ei kasvannu tanskalai nurmmi ja , muuta kun ‿yhleŋ kesän .
TU: mä kielsin älä kä paŋkas sit sii .
TU: ne laitto vaa .
TU: kattok kun se , .
TU: no ei siin nyt ‿ollus se mullitus muuta mut ‿että se nurmmi kasvo siit se tanskalai siemmen , joŋkuu aikaa , .
TU: mut nytpäs ‿ei tullukkaa tänä kesän enää näyttää naamaasa ensiŋkää , kun ‿ei se jaksas suomes , ei ei .
TU: ei kestä .
TU: ei meitil pitäs ollam muuta kum meitin täytys aina tietää , mitä ostaa , noi kaupoist että , .
TU: heinänsäkin su , siemmensäkin suus se , itäväisyys ja puhtaus rosentti .
TU: se ‿o huono usko uskovan niihi ,.
TU: kun talommiehell ‿ittellää jos ‿on ‿omal pellol ni ottakaat sielt sen siemmene .
TU: kihiläss ‿on kuulkai yhlel loholl ‿ostettuk kaupast kyl mä nään sen , se on tuol joel .
TU: on niittylätkäsiä siel seas .
TU: nii se joka kukkii keltaist kukkaa .
TU: nii .
TU: ei nävyt tuos pellollakaa että yhtäkää että viittais ‿että se on tollai se heinä .
TU: se oŋ konu heinä .
TU: ei siin ‿ok ku ne , vanikat vaa ja sit se nu , kukka , ja monhaarai se , latva .
TU: se on sellai lätkä .
TU: ja se oj ja sellai elävä , sit ‿ei ja elävät ‿ei syö .
TU: ni sit sit myylää ,.
TU: ja siit nii kun nyt , .
TU: sanotaa noi , osuuskaupat pitäis ‿ollas suomes , kaikki kauppias ‿oŋ kauppias se kauppias täytyy , taikinavantehest pitääk kiinnik kuulkaippas pojat siin ‿ei om mitää seŋ kummempaa .
TU: on se yksityi kauppias taikka osuuskauppa , kyl ne yhtä ne palavellat täytyy ne palavelee kuule , kumpaikii , omaa liikettää .
TU: ja reŋkihää ne onvatten osuuskaupoissakii ne johtajat nii ne on reŋkipoikii .
TU: niilen täytyy huolta pitää että jos suuremp ‿isäntä ,.
TU: jos huolimattomaks oikee jättää eikä tiek kauppoi oikei kohtuullisest ni , takapuolellep piam potku annetaa .
TU: nii se teke , tapahtuu nii .
TU: siltä se tää kaupaŋkäynti ni ,.
TU: ja noi konehien ‿ostot .
TU: voi voi kuiŋka suomes kärsi ensimmäiset miehet siit .
TU: nyt näytettii valakialas ruottulaŋ kyläs , taas uusii vehkehii .
TU: harmmittaa varmmast niit jotka osti vanhoi ,.
TU: nyt raktorii saap peräätii nyt ja noit , äkehii .
TU: nyt kehu lehlet siit ‿että nyt uus malli mut s ‿on teknikkaa sekii katto , .
TU: taas jos pannaa kymmenev vuotta aikaa eteepäi , taas on ruottulaŋ kyläs nää uulet ni , ne taas kääntää lehlen taas joksiki toiseks että , .
TU: sit tekee kuulkaippas sit täytyy tehlä , .
TU: ne , suuret haŋkkijat ja , rauta , kauppaliikkeet ja sellaset , tehtaat ni , jos ‿ei ne sais mallii muuttumaa , ja , tavaraa , sej jälkee aina kaupattuu uutta ja uutta ni , niillet tulis piaŋ koŋkurssi .
TU: mut nyt täs tapaukses kun ‿on , politiikka iso , ni se , se viep eteepäi aina .
TU: ei siim mitää seŋ kummempaa tapahlu .
TU: se on se , .
TU: vehkee mut ‿ennen ‿aikanaa kun ‿ei ollum muuta ku , sellaitii , .
TU: maaherra , hermanni veikkam kuŋ kynt huhlasjärvelt kun tulitten tänneppäi ol se jyrkkä mäk , se ol loukummäk ja , se kynt siiŋ kivihist peltoo .
TU: no maaherra ajo tietä myölen ni , se kysy siit silt ‿että miksikä sit sanotaa sit vehettä millä se pe , pappa kynti .
TU: jolla kynnettii ennem paloi .
TU: no se sano että no , maaherra ei malttannum männä ohitte , kun se näk ‿että toi mies ‿om palijon kyntännyt tol , vehkehel .
TU: ja palijohaa se ja kynt kun se kynt niikii että jalat turpos ‿ettei enää tahtonnuk kävelemää kum paloo kynt .
TU: ja äite kuŋ kysy kun tul kotiin siit että miten sä viel kynnit .
TU: no se sano vaa että no hyvä ol hevoi se vei ku häm pitel , kuresta kii .
TU: no nyt s ‿ol näi että kum maaherra seisoo , vaihtaa hevosej ja , se läks sillen näyttää että kyllä näi vako aukenee ja nii tek mus sitt ‿ol erittää ne , peltoarrat meillä ov viel tuol alatuval lakas sellasetkii jolla pel , joita sanottii peltoarraks joka ol , tehtys sellaitii että ne , kulk noi , loivaa ne , raulat siel , maata vasten .
TU: ja sitt ‿ol , pitkät ne , puuaisat kahta puolta että se pantii täält , rahkehisev vaa , noi , niil rahkehil millä , luokiŋ kanskii ajeltii , niil silottii se peltoarra siit ja sil lähtii peltoo kyntämää siit siin ‿ol sellai rautai luotikai , joka kääns .
TU: nii , minä oleŋki , riitannun nytkii että se ‿olis palijoŋ köykäsemp kertaellap peltoi kun nää vältit .
TU: ja se tek hyvän työn .
TU: kun siin ‿ol nys siivet nääthää jo , ni se löi sem mullal levälle , männes ja tek s , laajoi vakoi .
TU: ja sil kynnetti enne huhlasjärvel palijon sil peltoarral sellasel , koivusta tehty vaa .
TU: nii , ei sillä pystys kuule mus seŋ kantturaarran täyty ollan näät pystys joka kantojen ylittem mä .
TU: myö väiteltii tos , huhlasjärvelt vähäm matkaa tänneppäi ,.
TU: ol ‿yks metsähoitaja hersta nimellii , ja se on täylem mettäteknikan se mies käyny , no siitt ‿ol mettäpäivät sillon siit , käytii usiammas paikas ,.
TU: ja joulutten siin ‿on nyt sellai torppa se on sellai käyrä mäk joŋka , päällä on se torppa siim mäjem päällä kun täält männää jaalaa päi .
TU: justii siin ‿ol sellai kases nys siit , mäntii siihik kaseksee .
TU: no , yks puhu yhtä toinen toista , .
TU: kun sit kaskii ei annettu , oikei kunnoŋ kelvoh hakata yhtee aikaa .
TU: pantii kova vastaa .
TU: no nyt minä sanon sille että nii ne vastustaa tän , tällasen , hyväm mettän nousuu nykyi suomel laki ja , toiset äijät jotk ‿ei tät ‿asiaa ymmärrä .
TU: ja mieshää huomaski että jaa mut toi taitaa toi mies tietään näit kaskimaita miteŋkä ne mettittyy .
TU: montako vuotta siim mänee aikaa kun se taas tulee uulestaa hakattavaks .
TU: ja s ‿ei viivyk kuulkai kuŋ kakskymment vuotta kun saap kasketan noi , uulestaam , mettän .
TU: että kahleskymmenes vuoles tulee taas jo nii hyvä mettä jos maa ov vaa hyvä että se , taas sais jo hakata .
TU: ihlan tiŋkimätäj jotk ‿ei kasvak kul lepän ränää ja , pajuu kum muut paremmat puut ‿om pois hävitetty .
TU: meilläkii yhteŋ kesän olis ‿olluk kynnettävä tuol joel viel paloo , ei kuka sihir ruvennu .
TU: täytyy pannak kolomeh hevoist suurem piikin ‿etee , kun ‿ol kiväselt se maa .
TU: ja se ‿olis ‿ollup paloarroil kynnettävä ja vietii ne sinne .
TU: kun ‿ei kutkaa miehet ei osaa eikä kykenes siihi enä toi , luukka mies tavotti siit , vähä rassaellaj jok ‿ol vähä tehny , mut se on näät kum pantii ne kolomeh hevoist sen suurem piikin ‿etee joka ol nyk kolmii hevoist vastem pellolle ostettu sill ‿ajettii .
TU: no se paino siint kun ‿ol saupohja se maa ni , se paino kuulkai ne , kannotkii täyty männän nuriŋ ku hevostev voimal ,.
TU: minä pelekäsin että jos se heittää ylpyllyy hevostej jalol ni oj jo jalat poikki mu , ei sentä heittänny vaikka se välist tölmi koko korkeallen noi .
TU: sil taval tehtii , sillon kun ‿ei enää mut , ensimmäisiv vuosiŋ kun täyty hakata , viis kertaa enneŋkö tuolt pelloilt rupes leipää saamaa .
TU: nyt ‿on tuos pellon takaj jo mettä nii iso että kas mikä toi joka ol ‿ensimmäisii hakkauksii .
TU: neljätoist ol kum ma kylyvim montakos vuotta män ‿aikaa .
TU: kun täyttää kymmenen tuumaa .
TU: nii .
TU: kauram päällem mä kylyvin .
TU: ja se on se , puuŋ kasvu nii , se , maasta riippuu jos ‿oh hyvä maa , huonol maallahaa se kituu kauvan ‿enneŋko sanotaa saalaa tukkipuu .
TU: salapausseläm päällä kum mä kattelen ni saapko siint mies ‿ikänää , tukkii .
TU: em mä usko .
TU: mones kohles .
TU: herra tohtor harventaa ja mettää kun ‿oj joka komentaa .
TU: minä lähin näyttää mallii että näi sitä tehää että ja oliv vähän ‿aikaa seŋ kans ja ,.
TU: se om paha laki se .
TU: se , kutistaa tot mettä , työtä vähä pahast se , sellai sääntö .
TU: mut ‿ei se malttannuk kuulek ku se pääs , sellasen työn ‿alakuu ja näk mitä se vaikuttaa .
TU: ni , se viel , kauvan ‿aikaa jälä keepäi siel yksin nutikoit .
TU: vehkeet ‿ol nii huonos kunnos , em mä sellasil vehkehil noi , viittinnyt tehlän noi , sit työtä .
TU: minä , vähän , tulin niiŋkum mustasukkaseks minä puhun siit asiast että ei ei että no kyl se hak vesoimeŋkii .
TU: muk kun ne tekee niit ja nyt nykyvehee ‿ni , niist puuttuu se pystyväisyys , n ‿ei okkaa enää nii terävii kun ‿ennen sepät kun ne tekvätteŋ ku joilla kaski vesattii ni , nehäm pysty puuhu .
TU: nää ov vaa kuvia vaikka lyöt kuika no se luikuvaa vaa eikä oikial taval pysty .
TU: nää oh hevoseŋkeŋkäteräksest kuulkais pojat tehtyn nää nykyset , mettävesaimet .
TU: ei ne ol ‿oikeev , ensiŋkää ruottalaist ja hyvää teräst ‿ei o .
TU: jos siint tehlää noi , oikee nii kon nyt , tehlää noi , ruottalaisest ni ,.
TU: teräksest mikä tahasakki nii siit tulee se terä hyvä jos ‿oŋ kunnollii , joŋkiilai seppä .
TU: ne ‿on ‿ohkasii .
TU: ne ‿on nii ko höylänteräm paksuist se , levy .
TU: mut minä pyysin toiseks päiväks sit jalmarii lähtee tuonnek koivikkoo oksimaa koivui nyt , vetää , alas ‿oksii .
TU: ei lähtenny enää .
TU: se sano että mänevää tupakkaa palijo ku se on tupakampolttomies mut kum pisti tupakaks ja pit tehlät töitä .
TU: no ku se oksa tul sielt vetämäls, alas se vei aina tupakan tuonne , maaha .
TU: no silt mäm palijo päiväs sit tupakkaaki .
TU: mut se tyo ei ol ja oikee mukavaa , minähää sit teim monta päivää .
TU: jos sit pannaa tuohot tekemää , sellai mies joka on nyv vähäm pehmiäkätehii mies ja muutel luonteeltaa , ei se sit järim monta päivää ja pitkält ‿ei se pitää ollas sisukas mies , kyl ne hyvin , hyvät terät minä sain niihiv vehkehii ja kun se ‿ol ‿ohkai ni , tavallii oksa putovaa aina ku se kun , yhleŋ kerran nykäsee .
TU: minä yletyn ‿aina oksia siit tost tiel lailast tos kellarin ‿et , näytin nyt noille kylämiehiille vesannom miehillet tän ‿aamuŋkii , kummallekkii veljekselle siin ‿on oksittuu koivikkoo tos .
TU: parvio haukku minuu olevah huonoh hoilon tos mettäs .
TU: minä sano että noh , nii kylhää se nii om mut noi , ei ehlij joka paikkaam minä sanon että , herra ei huoma sit ‿että meillä hoiletaa mettää noi , sellases palstois , ja sit ‿oh hyvä hoitaak kum , jako on ‿ollun näät kyläs ni , pitään ne paaslinjat ne rajanaa .
TU: ni aina ottaa ne osastot käsii nii , sel , linjojev välin .
TU: ne sano minullen näi .
TU: ja minä olem paha vastaamaa taas niihi asioihi , mä sanon näi .
TU: minä sanon että jaa .
TU: voiphaa herrat paljo kouluu käyläm mum minä taas ihmehtelen sit ‿että mihkä se koulu om männyk kun ‿ei herras yhtää nävy .
TU: että kun tuntee kun ‿ei se , ne ymmärrä oikee mettäh hoitoo , minä kattelen , paljo olleŋkaa .
TU: tollai herra joka noi puhuu .
TU: ei ymmärrys , minun ,.
TU: minä luulen ‿että , .
TU: minä olev viiteekymmenee vuoteen , hoilellun noit mettii mut minä viel ‿oleŋ kur rippikoulupoika em mä viel tieläp paljom mä tieläh hyviv vähäm minä sanon ‿et , em mä vetovas siihi , isoo tietoo se on nii vaikiaa tehlä että sii täytyy tietää , kohlim paljo enneŋko luomakunnast saap , miŋkäälaist ku , oikee täyttä kuvaa .
TU: siell ‿on takav viel jotai sellaist jot ‿ei ensiŋkää , huomaakkaa että jaa a .
TU: vasta oppii kuulkaippas kum pannaa monta kymment vuotta aikaa ni , oppii näkemää että ahaa , siel ‿oŋkii viel tollaikii täi , tuol noi , joka tulee nyt vastaa nii .
TU: nii sielt tulee .
TU: ja nyt ov viel sellasii vanhoi jotka näyttää ,.
TU: nii kum meiläm mettäl viel näkee kilphoŋŋaŋkii näkee sev vie .
TU: ei sit ‿enää mones paikas nää .
TU: mut ‿om , piilos pysyneet tuol ja minä olin ‿onnellii minä puhun niillep puille , kun ne tul miv vastahai tänäkii kesän siel , tiuhas kuusikos .
TU: olopas noi kuuset teitih hyvät suojat ne ‿olis muuteŋ kaatunnuk kuulkai tukillem mut , ne ol piilos , ne ol kuusiev välis kasvamas tuol viilammäel ja siit siel ‿on sellasii asukkahii ollu ennen ‿että , .
TU: eversti haalper käy tääl jänistämäs helssiŋ ŋist ‿astikka tul .
TU: tänne .
TU: ku se tul , .
TU: sano et siit ku se tul tännej jänistämää no , s ‿ei männym mettää se herra muutem mut täyty min ‿olla aina mukan , taikka siit toi eeeemi .
TU: ei se lähtenny yksiŋ kävelemää muilem miesteŋ kans , se täyty ollat talom mies aina .
TU: viemäs sit ‿everstii ja , lappakoskem maister seuras siit ja .
TU: no myö männää sinnem mäjelle , sielt tul sellai paikka miss ‿ol saunaraunio nyt ja siinn ‿oŋ kallio .
TU: ja siell ‿ei ov vilijelysmaata likeelläkää .
TU: kun ‿ol se saun .
TU: minä vein ne herrat sihik kalliolle , ja män ,.
TU: sattumalt män ‿itte .
TU: se rupes potkii sammaletta se ol siint tietohii että siell ‿on ‿asuttu siim paikas kauvan ‿aikaa .
TU: potki sit sammaletta , sit sano näi että , täss ‿on sen tählen emäntä töissä olluk kun se oj jauhannun noi , tät kallioo vasten kiveŋ kans niit jyväsii mitä ne rovios kasvatti .
TU: se eversti .
TU: no siit tultiin sielt mettästä pois .
TU: tännek kotii .
TU: minä mänin tupaa niit herroi ol täynnä tuol alahal toi , kammarpuol , pöylän ‿ympär ‿istu .
TU: no lappakoskem maister miil ‿ol ‿isäntän siit siin jänisjahliss ‿aina , tääl ‿ol palijo suurii suomen herroi , helssiŋŋist ‿ol kaks , .
TU: sellai ko hevosiikii ja , välskäil se sama mies .
TU: se ‿ol sielt ja ne puhu siit everstille että , siel ‿on hyvä jänistelläs siel ‿om mettä puhlistettu .
TU: nii kon tääl olikii se ‿ol läpitte enne raivattu roska pois .
TU: ja ojat kaivettu ja nii pois .
TU: käykkö se muistaaksei kolomev vai neljä kertaa se ,.
TU: minä mänin tupaa istuu kum mettäst tultii pois mut sit se laittokii sel lappakoskem maisterim minuu hakemaa tuvast tänne , miesten sakkii , sinnek kammarii .
TU: no minä sanom mitäs ne minuu siel tekee teiŋkös myö tänäi mitä tuhmuuksii siel mettäs teitille että minä sinnev vielää , ei maister sit voinnus selittää .
TU: minä tulin sinne sakkii nin se otti ‿t , nous ‿ittet tuolilt seisomaa ja laitto min täl taval nii kun työ nyt tähät tuolillem mil laitotten ‿istuma .
TU: istuppas tuohos sano minulles se eversti .
TU: minä aattelim mitähää nyt lähtee tulee että tulko tehtyy mikä sellai köpsö temppu nyt tuol mettäs noileh herrojel ,.
TU: ne ‿k , tahto tietääm miteŋkä mänee se eteepäi se sellai homma .
TU: no ol akronoomi passikii ol sillon siin sakis ja ikä .
TU: ja sill ‿ol kartano tuol viiturilla .
TU: ja se tavottiv , jotai hehtaarin ‿alaa vuoles eikä saannu ylö .
TU: minä annon niilles siit niillet tielon siint ‿asiast miteŋkä saalaa ,.
TU: työ eteepäim mänemää ja minä takaav vielläkii että jos pannaa joku tollai iso työ , ja pannaa siihis sellai mies sit johtamaaj joka tahtoo sen työv vielä eteepäi .
TU: se pitää männän nii lentojalakaa viel nykysessäkii maailmas ei siint puutuk kuulkai työmiehet .
TU: jos se mies ‿osaa käyttääs sit hyväksee ni ‿että se saap ne uskollisest tekee työtä .
TU: nii niit tul kuulkai ni ‿ettei niit ‿ettimää tarvinnum männä .
TU: ni herrat ‿ymmärs ‿että sil taval ,.
TU: no sit kum makso sem palakan niil , .
TU: voi kun ne ‿ol mielissää .
TU: ja ne tek nii kovast työtä. , tuoss ‿om pelto kattokaippas jossa oŋ kaivettu oja .
TU: ku , missäs ‿oletten nähny että miehet pistää sataviistoist syltä , päiväs savisee maaha ojaa mut tos pellol se ‿ol tapahtunu , .
TU: toinem mies ‿ov viel heŋŋis joka ol miŋ kanssai .
TU: sen tapaattev voikaan , .
TU: tehtaallek kum mänee yks jalamar pulukka .
TU: joka ol miŋ kanssai nii , .
TU: myö päiväss ‿alotettii tuolt alapäästä tultii yläpääle , .
TU: ko kaks kolomem mettätek , tot peltoteknikkaa om mittonnu toss ‿oŋ kartta .
TU: ni , se tekee sataviistoist syltä noi ojat pituutta .
TU: jotka myö ra , raakaa maahas savisee maahap pistettii ,.
TU: noi , sellaset nyt reilut peltoojat nii kun ne kuuluu , nii .
TU: mut silloin , pystyy kihvel jo kun ‿on , sit työtä ja palijo tehny , nii se pystyy nii yks mies tul ja kysy että mistä isäntä on saannun noi vahvam pojan , joka nostaa toŋ keskiturpehej ja hään ‿ei tahlon no , jaksaan nostaak kahlel kälel .
TU: minä huomautin sille ukolle minä että lählek kattelmaa , eihää myö sit turvetta nostetakkaa ensiŋkää .
TU: no ukko ihmehtel miteŋkä ,.
TU: ne otetaa siit ojast se pois .
TU: no se tul kattelmaa toisem päiväŋ kum me toisii ojia , .
TU: a , alettii tuol , .
TU: ja sit näi vaa se kun , nitkahutti .
TU: no katto kun se ‿ol kanttikas lyöty se turve .
TU: ja se läks , kanttillaa pyörimää , se mäŋ kauvaks astikka ei se ‿ollul likeilläkää ojal laitaa ja se , .
TU: kauvaks sit ihmehtel se äijä siit että miten työ sej jaksatten sinne astikka , nyt muka kihvelis viskaa kunn ‿e hään ‿ei jaksa sit , nostaak käsil .
TU: minä selitin sit että ei ja , tavallii mies ol se y , kolomaas mies joka kaivo kolomatta ojaa sillon tos meitir rinnallana , kuulkaippas kun silt män kolomep päivää , enneŋko se pääs tonne ‿p , yläpäähä .
TU: eikös se ‿ol ammattitaito mikä siinäkii oŋ kysymykses .
TU: ojaŋkaivos .
TU: se ‿on ‿ihlan ammattityotä ja .
TU: nii , niim minä sen tunsin ‿että sil taval jos tehlää nyp pidemmäm miehet tekee ni , kyl se tottuu ne vehkehee laittamaa ja sen työn tekemää ni ‿että , se ei livot turhii siin työssä se mänee niin , nätist ‿aina silloŋ ku se ottaa keskiturpehen , nii sit kun se lailoist taas lähtee ottamaan se ei tarvittem mitää lipomist se näkee sen ‿että se pistää sen , kihvelin nii , yhtä suorast sel lailan ‿että se on nättii viel se oja .
TU: ja , jos se viŋŋertelee ne , lailat ja nii , se on tasasel siljäl pellol ruma .
TU: ojaŋkaivu on ‿ammattityotä .
TU: ja nii oŋ kaikki , nii se on toi halontekokii ja sama tukinteko ja kaikki homma .
TU: ja toi on nii kon nyt toi mettätyö niit täytyy ,.
TU: kiittää niit min täytyy noit mettätyomiehii , niit vanhan ‿ajam mettätyomiehii jotka tek nii kon nyt ennev vanahaa miehet toruves tek mettäs tyotä .
TU: nii ne tek sen työn , ja ne sai siint palakan , ihkan niillet täytyy sanova että ne saip koval työllä sem palakan .
TU: ei se tul niille ihka köykäsemp se kaik kurjemp ‿oŋ kun nyt kulkee noit , .
TU: no piruhii .
TU: viinal .
TU: no nyt ne saap ‿ostaa , nii pal kun niil pussis rahaa piisaa ku se mänee kuulkai , monopoolikaupast ulkopuolel , pyörähtää sisää , se saap ostaa toiseŋkii sa , taas ja , käyläk kaikem päivää .
TU: ha
TU: mitäs tuumaa nuoret herrat siihi
TU: oŋko meitiv valtiolliset lait ‿oikei , nyv vähäŋkää , käytännös hyvii
TU: kyl minä ainakii olen sit mieltä ettei minull ‿ok korttia em mä pääsek koko kauppoihi , ei ei .
TU: ei saat tehlä .
TU: vaikka sanotaa että ,.
TU: talouves tarvittis nyn nii kon ‿elukoit vastej ja ja sen sellaistakii mut , sit ‿ei saa .
TU: mut ‿em mä tielä em mä ok kysynnym meiläv vävymiehelt olisko sil noim mu , ei minull ‿ok koskaa ollu ja näi vanahahaa mä olen .
TU: nii .
TU: mut sit minä oleŋ kattellun nii kul lahlem monopoolikauppaa siit ‿oj jo monta vuotta takaperin tulee ,.
TU: ja sem minä ainakii tuomittet ‿että alaikäi toi likka oŋ ku se tuppas kauppaa ja kaks vahtimiestä ei tahlol lastal likkaa ka .
TU: no likka kuŋ kovast vaa väittää että kattokai hampahaast hänt ‿että kyllä hän on minuu na , alko naurattaa .
TU: että viisaspas olet likka .
TU: kun ‿osaat puolees pitää .
TU: ja ne täyty lastas sel likan ‿ostamaa .
TU: ei voineetten jahlatap pois , ei .
TU: eihän ne nyv voinnul lääkärii sille hakea ja tarkastaas sit , oikei perusteellisest ja oŋko likka jo , siin ijäs .
TU: mut sil kun ‿ol pas , oikeus saatu nii , mäj ja osti vaa .
TU: ja nyt kun nää kulkee täält pitkiist matkoist kouvolaa ja ,.
TU: johaa sit saap kuusaassaki .
TU: ja siit , kulekeevat noit mettii myölen nii .
TU: se ov vähä surullii temppu mies tekee kovast tyotä .
TU: ja kun se ov viinaŋ kiihkohii .
TU: ei ne helepol sit saas sielt mettäst vallollee , ja kun ne kehtaa puolet voittoo melekeen ‿ottaa .
TU: nii .
TU: ja sit kun se pontikam piruhii viel palaa .
TU: nii sit palaa toisis paikois että kun nyt ol lehlessäkii ni , oikei näät , laŋkkii myöleŋ kulk veletkii niilen tehtaasee .
TU: minä monta pontikkatehlast ‿oleh hävittännym mu , hyvä haisti kun ‿on nii , perhana minä olen aina huomaŋ ku tuol mettis , ei tahtonnuv vallismannit vaa pystyvä aina ehäm minä niit männyh hätistelmää , tuttui miehii .
TU: jota rouva , .
TU: tääll ‿ol ennej jaalas nimismiehen tää joka on orimm .
TU: kolomen neljä kertaa ne täyty sinnem männäv vaikka minä sen niillek kuika tarkkaa piirsin ‿et enneŋko ne osu mut eikö ne halunnum männä em mä tielä .
TU: ne ehti polttaak kuulet toisen rivij jo en , siit sattuvat mänee että ne sai ne , polttajat ja ‿k , yht ‿aikaa kekkerii nii .
TU: on nii likeel tuol vaahterin taloi että mä arvelin ‿että olisko ne ollun niilen talom miehieŋ kans yhteyes ne ,.
TU: että ne sai niilt noi , ne käy siel talois syomäs välil .
TU: minä kauwan ‿aikaa ,.
TU: minähää läksin taas , leimaa mettää nii kom minä mettäleimauk siss ‿aina kävelin noi nyt palijo .
TU: minä juhannuksej jälä kee sytytän tuoss ‿ov valamihiks laitettun nyt hauta .
TU: viittinteŋkös työ lähtäk kattomaa sit teost
TU: se näkyy nyt miten se tehlää se .
TU: no joham mä sit selitin ‿että se tehlää nii että kannot nostetaa ja pilokotaa siit ja siit , sit laitetaa siit se hautaa ,.
TU: ja ne ol lalottava lujast .
TU: siinn ‿ei kuules siin ‿ei käy , muuta kun siinn ‿on oltava nii kovat kälet ‿että niit ‿ei saah hanskal , niit pilkkoi siih hautaa .
TU: ne pitää tullal lujillek kuulen ne , puumpilakat näi , kun ne , .
TU: lalotaa näi pitkim päi .
TU: nii , se tuppaa hyppyset hellentämää kun n ‿oon näät teräviihää ne on ne särpäleet puun .
TU: ni , minä paljahal kälel nyt n , nyt sihil laloj ja siit sihit täytyy laittaa , .
TU: noi , mettäst sammalehii pannaa siit niilen , pilikkojen näi peitteeks sinnep päälleppäi .
TU: ja siit sihip pannaa vasta siit minä panin nyt , yhlem paperin .
TU: mut , tois , kesäŋ kun tul , ei männä kesän se tul ensimmäiselleh haulallet tos huhlasjärvelt sellai terveyystäti .
TU: kun ‿ei ,.
TU: vahvemmil ruisolil voip ‿ennem peittääk kun ne varstal hakattiim , pehmoseks nii , niil ja aina näätte on näi pitkim päi passas nihis saumoi .
TU: ni , niil , peitti nii se pit mullah hyvin .
TU: mut se täti pitel kuulkaippas se pitel ‿aina säkkii kiinnik kulmast kun ne sano minulle että , no , eihää sinnet tarvim mitää kulettaas sammalii eikä pehkui kun ‿on , palijo noit , .
TU: apulantasäkkii .
TU: nii kun niit nyt joka taloo tuppaa tulee niit apulantasäkkii , niit ‿ol tuol , puimahuonehe .
TU: ne savvat ‿että pentti tuop sinneh hevoseeŋ kans .
TU: no se pitelee ‿s , kulmast säkkii kiim minä puukoll ‿aina velän säkij ja kattokai ku se säkki on neljiŋkertai .
TU: noo , myö pannaakii siit ,.
TU: näi sivuillen ne , neljiŋkertasest ja samal taval päälle .
TU: ja siit , minä paniŋ kovast mullam päälle , ja sytytin siit sielt yläpäästä sit palamaa .
TU: muk kuuleppas kun niit ‿ol neljiŋkertaset ne , paperit nii n ‿ei lassukkaa ittiää mänee sinnep pilikkojen , välii ensiŋkää nyt näi .
TU: ei .
TU: ne jäikii se valakia pääs , luistamaa kuulkai ja , se tuppas palamaa sielt päästä mistä se pit sit , tervvaa antaman .
TU: no vaikka minä veiŋ kuika monta siŋkkii vettä sinne eihää se tauonnu .
TU: min ‿ei muuta vaikka minä kaiket ‿yötä kävelii retkuttelin .
TU: ja veiv vettä sinne , siŋkil tuolt kaivost alakaivost paljon .
TU: mä huomasin ‿ettei sit nyt saas sammuu , min täyty pannas se tukkeihik koko hauta .
TU: ja antaa yks päivä se sammuvas sil viisil tykkänäi ja , min ‿ol kuulep purettava se maita myöliŋ koko laitos .
TU: nii se pilas sit hautaa nii pahast ‿että , min täyty maita myölin , purkaak koko se , ensimmäi hauta siit ja , ja sit minä vastas ‿aattelin että ei piläk kaikkii tuhmuuksii tehlän nyt minä paniŋ kuulkai niilen sammalten ,.
TU: hyväst mänemää että se mänee lujil .
TU: silloŋ ku se sytytetää sielt toisesta päästä .
TU: nii sellaitii on se , tervvampoltto sit sinnet täytyy pannam metästä tuolat tuohet pannas sinne ale .
TU: tuoh ‿ei näät huolit tervvaa .
TU: mut jos se pantais kyl siin ny om poltettu jo monta vuotta tol haulal ni , sit ku se oikee pikehyntyy se ,.
TU: ni sik ku se pikehyntyy oikee että se kiiltämää rupiaa sillon ‿ei se enää tarvit tuohii mum minä viel pistin tuohet kum mettäs halkoi tehlään , .
TU: minä kävim mettää leimaamas tullessain toiv viel kannan tuohii jotka oŋ kauttahaltaa siel ‿alla .
TU: nii .
TU: ja nyt se pitää jälä kee juhannuksen siit , sytyttää jos mä sytyttäsin sen nyt , kun ne sano että perjantakin ‿oj jo juhannusaatto , ni sano noi tytöt kum min ‿e , kun ‿ei ne ne , .
TU: allakkaa ei nävy .
TU: no ehä mä niit juhlii ol nii tarkkaa laske , aattel ‿että jos se olis , olluk koko viikko , että e , olis nii pitkält aikaa ollus siit se olis ehtinnyp palaa muk kun se on , toista metrii nyp paksu se hauta .
TU: nii sit täytyy polttaas sen tählev vähä hilijempää että se ehtii , palaas sil taval että se hautuhuntuu , palaessaa ne , tervvat ja muut ‿että , jos , hyvin , kovast poltetaa , että äkkii pitää tervva lentääp pois sielt haulast , nii se tervva ei tuun nii hyvää .
TU: se tulee vaa sellaist hallavaa se tervva .
TU: mut kun se s , tehlää sil taval että annetaa rauhallisest sem palaaj ja hautomal tehlää ni , kattokai se on , kohlim mustaa .
TU: ja siit se on nii hyvää nii kon ruhan ‿isäntäkii sano et , ku sinult saap tervvaa ostaa ni ei ostas sontaa .
TU: nii pappa tuumi .
TU: se oŋ karttanon ‿isäntä iso se ruhan ‿isäntä mut mitä minä sit ‿ymmärrän ni , se minuu käytti ja koko mettäsäk kattomas toissa syksyŋko se nyt ‿ol nii ol .
TU: ja tov vallismanni rouvvinee ,.
TU: mäntii sinne .
TU: papall ‿oŋ kolmessataa hehtaarin ‿alaa mettää ja , läpittes se sen ramppoitti , ja arvosteloo pyys ‿että , mitä se nyt on , muilem mielest se hänem mettä .
TU: min täyty silles sanova että , kuka ol laittana ruham mettän näi ykstasasen , ja puhlistannun näi hyväks että se oj joka paikka melekei hyvih hoilettu .
TU: ja se ‿on ‿ittes sen tehny .
TU: ja sill ‿ol meijerit ja se iso talous muuteh hoilettava ni , vaikka se ol kartanoh herra , nii se mies ‿om palijo ja tehny .
TU: se näkyy siint ‿ukost ‿ittest .
TU: mut siin ‿on se malli vaa nyt ni että , kun työ ja oppisitten noi tekemää .
TU: äläkäi koskaa astukam mettäs noi loukkaham pohjaa jalakanna .
TU: kattokai aina mättähäm päähä .
TU: ni sillom matka joutui .
TU: ja se on ‿iso asia se .
TU: jos loukkaham pohjii myölel lähtee mies mettäs kuleksimaa ni , ei se pitkält mänekkää eteepäi .
TU: se o hitahaist .
TU: muk kun se kattoo aina jalalles seŋ korkiaammam paika ,.
TU: nii ja nii tek .
TU: siit kun tul , .
TU: poislählön ‿elel tultii ni minä siit sille esitin näi että , min mielestäin ‿ainakii tän olis , se oŋ kuusikkomettää , tehtävä jokuu sun viel , noihih harvempii paikkoi sellai aukkohakkaus ja , vuovattava petäjii .
TU: ja se tek nii .
TU: se on tehty nyt se työ taas .
TU: taas nyt se on ukko kovast kipiä , minä taas a arvelen sit ‿että nyt kun se on tehty se työ , siel ja ne lähtee ne ,.
TU: kyl se mih hakee kuulkai ja taas kattomaa , töitääsä että kuika ne nyt on .
TU: se on niin justii ja tos mettän ,.
TU: mull ‿on tuol nyt pussi siemment , suusta kiinni , petäjä siemmenii otettu nytkii .
TU: sillev varallek kun tohtor ruŋkreem pitäs tullak kylyvää mettää , tännem maalle sill ‿on tos ,.
TU: mettämaata .
TU: ja hakattu on , aukkopaikka minä männä kesän ‿yksinäi kävin sit k kylyvöst alakamas .
TU: no nyt minä sanon sille että kuulet tohtor ‿että , kum mä olen sellaitiip pappa mä voisim pannav väkisteŋ kylyvämää äijäm mettää kum mä olen näit mettähallituksen ‿äijii .
TU: että mut , siemme net ‿olis tuol , minuu käskettii kyll ‿että otas sielt mie , muk kun tohtor ittekkii kuulet tahtos , nähläj ja opetella , mettäŋ kylyvöö .
TU: siement ‿yks pullo .
TU: ja sil pullol kylyvetää hehtaarin ‿ala .
TU: nii .
TU: niit voip vähä noit ‿ihmisii jahlata ,.
TU: kum mä jahtasin suojeluskuntapattahii tääl jaalas ja puhlistamaa ni , se minuu vähän aattelutti ja vähän niiku harmmittaa , kuika sentäm meitij jaala on , sin asias vähä nii pois jälel , että tuppaa nii , nuor polvi olee ja miehet kum määrättii hoitamaa nii kom mäkelääkii , kyl mä muistan ne .
TU: muk kattok kun ne om männyt täm maakamaram päältä pois ne miehet , miŋkäs sillet tekee .
TU: nii len ‿on ‿ollul lähtävä kun ‿oŋ käsky tullu .
TU: ol huhlasjärven ‿iiskolast ‿ol ilmarvaino , siltasist ‿ol paavovaino , ne on siel nyt , turpeen ‿alla ne miehet .
TU: siel solas kaatu .
TU: ja nyt sanoppas kun , mitä nyt ‿om miehii jälel .
TU: ni , ei ei ei ei , nii kom mäkeläŋkii patas se oŋ kuŋ käännytteŋ kylää ni , kolomen neljä metrii maantiestä kun ‿on , pantu kivem päähä .
TU: kiv .
TU: no sit , sanotaa minä puhun siit antersseenillek kuusaan ‿että jos tulisit joskus nim mäntäis ‿yhles ja , puhlistuta .
TU: no lupas .
TU: ja sit soitettii minullen näi että män nyt mäkelää siel ‿on antersseeni .
TU: minä mänem mäkelää .
TU: s ‿ool jo kuusaalla sev verran se välitti siint ‿asiasta .
TU: no mi , minä aattelin että haa , näi tät nym meinataa tehläj ja nenästä minuu velellä .
TU: minä aattelim mut ei minuu nenäst velelläp pitkält mä olen sen , tählen tehnym monennäköist muutakii pahaa .
TU: ja tiempä toŋkii minä aattelin ‿että jos nyt ei kukaa lählet tuonne , tot patast raivaamaa em mä kuta pelekää nii minä mänev vaikka yksij ja raivam mu , noi ei se saa olla .
TU: jos ‿ei kyläm miehet lählej jakka mä tulen ‿uulestaa tännek kylää nii , etteŋkohaa työ sentä lähle .
TU: no minä kum mänej joŋkuu ajam päästä sit taas ‿uulestaa sinnek kylää mänin sipiläh hiltal luos sel leskej ja sano et , hyppäippäs nois naapuris sanomas niillen nyt tännet tul taas se ilkijä paha mies joka komennoksellep pitää , että , nyt se tahtoo lähtemää tot patast puhlistamaa teittii kaikkii kyläm miehii .
TU: ja nehää ol nii höytii poikii siit sentäl lähtemää , kun ‿ei ne kutaa pelännyk kum minäkii siell ‿oli .
TU: sano näi minulles se läks ,.
TU: mäm puolaa , se ihmii , kontte ol selässä .
TU: veurosit sinä kävellät tääl et sinä mitää tailap pelätäs sano , siltähää myö tot patast ei rohlittur ruvetap puhlistamaa sano että , kum myö pelättii , selitti minulles sit ‿asiaa .
TU: minuu tuppas ens naurattamaa että isot ‿ihmiset nyt viel pelekää , komui muka niij ja ei kun ei koko kyläss ‿ok kum min tielossai kun ‿yks ainua kituva , kuoleva , yks eemel kousa joka sotaväest läks karkuu nyt ‿ymmärrätten ‿että se oŋ komu .
TU: nii minä aattelin ‿että no voi nyt hyvänen ‿aika ja selitin sille ihmisel että , äläkä veikkoi viittikäs sellaist tehlän nym minä käviŋ kolomek kertaa jaalas .
TU: taas se ,.
TU: nykyset herrat juhlii nyt , ne on sotilaspattahii jotka oŋ käskysthää ne on täytynnyn ne miehet männä .
TU: nää on suojeluskuntalaisii jotka vapaaehtosest mäŋ kahleksantoist .
TU: mun nää on suojeluskuntapatas eik ‿ok kuŋ köyhii torpam poikii jaalas , ja yks ‿on täält meilän naapurist , metsäpellom matti siint ja , kiw meinaa männäk kuulkai näi päin .
TU: ja tullas sielt kaatuak kuŋka porvarij jaloillet tahaa ja , hänt ‿ei kukaa , ei hollaa .
TU: sit minullev velottii näi kum minä pyysin vanhaa vartiaa , jo männä syksyn sit laittaa .
TU: se sano vaa lupas ens .
TU: no minä kun taas mänen sanoo no miksetten työ ot tot patast tällännyn nyt .
TU: no ne oj jaalaŋ kunta ottannuh hoitohoo sano minullen näi .
TU: taas , että noi , molemmat pattaat , punasten sekä lahtariem pat , molemmat ‿oŋ kunta ottanu .
TU: työ nym mänettej ja , pesetten se ja oikasetten seŋ kive .
TU: ja nyt ‿ol kuulet tehtyn nii silloŋ ko mä läksin sinnet toijalaa , ei olluv viel tehty .
TU: nyt ‿ol tehtyk kum mä mänin ‿öylön sihi , ja kattelin nii , nyt näkyy niilen nimet ja se asia mitä se hakee takaa , ja näkyy että kiw pysyy nyp pystys .