Location: Hollola
VP: ennen ne ol yhtihiisiä , ennem muinoin ‿ollu , useampi talo yhles .
VP: mut nyt viimesill ‿ajol mut ne häve , ne kielsvät nuåtat täst vesjärvelt ny , n ‿on olluj jo , kolmattakymment vuåtta kielletty .
VP: nii , niin ne syä poikaset kun ne om pienijä .
VP: ain se pienenee viel sitten , kun , ruåka loppuu .
VP: kun ‿ei niit pyylystetä , tot särkeä ja , särkeä , ja noit , pienijä ahvenija .
VP: mut ne noukkii näiŋ keväil sitten noitem parempaiŋ kalaim poikaset , kun ne on tollassia , ne on sopivia , suupaloja .
VP: ennev velettiin nuåtal suvet ja talvet ja ne tek kauppaas , kun ‿ei kalaa tullut talvellakan ne söi ja nin ne söis nykkin suvel .
VP: se ol väärä ka , väärä pisto , kun ne sem päättivät .
VP: nyt ‿on jo joitakuita järviä myrkytettyp pieniä järviä että on saatun ne pienet pois .
VP: ja parin , vuålem piestä sittev voi hyvät kalat istuttaa .
VP: panvat myrkkyä niim paljo että ne kuålee ne kalat .
VP: on , hyvähän se on , sehän , se on tollai noin niŋkun neula .
VP: kyl se ma , kyl sit syä joŋkuuŋ kerram mielellää eikä siel ‿or ruåtie eikä mitään , siit pikkusen , kurkun alta vaa pistie sormens vaan nykäsie suålem pois .
VP: no em minä os saannuk kun noin , kymmeneŋ kilose hauve .
VP: eŋkä minä ok kuŋ kaks nähnykkäŋ kakstoistkiloist haukea , tuål toril .
VP: on niit suurempia tullum .
VP: ja lahna on ‿ollun noin , viis ja puål kiloi suurin .
VP: rysää .
VP: ol välil parikin minulla rysäm peräs .
VP: noin torillev vein nin niit ‿ol ko , ol neljä viis sellaist , seittemäŋ kaheksaŋ kilo haukea .
VP: kylhän se vaanhemmar rikkoo mutta kun ‿uus , uus rysä on , nin ei saas siin niŋ kovaa vauhtia .
VP: mut ‿ehän ne lykätäj jaksas sentä sit .
VP: ei , ei se purra osaa .
VP: juu pussi täytyy aina paatis ‿ol muuten se menie paatist poissa .
VP: että pistääp pussii , sehäl loikkaa nooŋ korkealle , eihä se siel paatis pysyj ja ei sit passaat tappaa , joka myy .
VP: se täytyy mennä elävänä noin torilles sitte .
VP: ehän sit heti saan näätteks myytyä .
VP: eihän se elävä mut ainakin , kun , sinä aamun se täytyy olla elävä kul lähtee .
VP: toiset tykkää hyviŋkii .
VP: ja jo jos se ol lyhkäin niin se om pehmeämplihain , mut jos se om pitkä roikko niin siin ‿oŋ kova liha .
VP: mahlottoman hyvä suålakala tulee kun sokeria sekaam panee viel , sellassest isost hauvest .
VP: ja , kyl se on hyvie pannuskin ne palat .
VP: suålaan .
VP: suålaan se laitetaan , useat sil taval noin , että antovat ollav viel suåmukseŋkiŋ kiini .
VP: kalaa ei silloiŋ kum perkaa sais koskaav veteeŋ kastaa , se eij ‿o hyvä juttu .
VP: nii .
VP: no aina paremp vaikkei niit toisijakan tellää .
VP: se on harva liha se vetää kauheast vettä kalal liha itteesä .
VP: ja se om pal helpompi noin , puhlistaan naheval rievul muuta kum pyhkäsie kun sil velel ja , sormellaal lykkii , naheva riepu se tuå kaikki roskam pois , muutamaŋ kerram pyhkäsie sisustaa , naheval rievul .
VP: silloin se om puhlas .
VP: no , minä muistaŋ ku , niit pieniä särkiä ennen siel kutajoes , niit saatiin nim paljo niil merrolla silloiŋ kulun ‿aikana , että hevosel tuåtiin aina sitten noin niit ylös , oikei .
VP: ja suur tiinu sittej ja vettä sinnej ja , kyläm muijat perkaamaan , sitten noi ja .
VP: ja sitten sielt maakansaŋ kylist ‿ol paljo noin , sitten sellassia kalan , hakijoit .
VP: niil ‿ol kahvit ja vehnäset ‿että saivat kalaa , noin , maakylist , silloin kurun aikona .
VP: nin noi , ne sai ja sitten ne , perkaajat sai kalaa taas noin ja , palakastaa .
VP: ja sitteŋ kun ne sualattin nin noi , kuukauteen ei niit tohtinnus syäläv viel ‿olleŋka eikä myylä , niit suålasia särkiä .
VP: nii hulluja ne ol , ja veteeni pavvat viel .
VP: eihän siiŋ kestäk kum pien ‿aika kuŋ kalaa veles pitää kun se pilaintuu .
VP: kilukset tulie valkeaks .
VP: mutta kun ‿ei ollu älyä .
VP: ähän se ny oike hienoa tullu .
VP: niim minä , puhun tän uulestaan tän asjan , se jäi kesken että kun minä tän ‿aamun suålaam minä voin sit huåmena syälä .
VP: mut ‿ei se ulkona tu eikä kellaris , se täytyy tuåla lämpyselle hellille yäks tuåla .
VP: vahva suåla , et se puree sen silloiŋ kypsäks kun se ol lämpysenä , paikas .
VP: se kestää taas pitemmän aikaa noiŋ kylmäs suålalintua .
VP: ei se nyt lämmittää mut kul lämpöses huånees vaikka , hellam päällä jossain ‿ei sit kuumentaat tarttem mut ‿että su , suåla sulaa .
VP: no ei tääl kuivattuj juur , ku jollaim paikal ne tietyst haukija kuivasvat mutta noin , ei ne täi paikal ‿ok kuivannu .
VP: m , kylhän siit sellain tulia kun noi livekkalat on se ka , kuivaa .
VP: no kyl ne sit , tekvät jo silloin .
VP: silloiŋ kun ne su , latoa hyvin tarkkaan noin ‿ettei sinnej jäär rakoja ja , sitteŋ kova paino päälle .
VP: jos yks , yks pien ‿osa on ni se härskinnyttää koko pytyn , siim pitää ollas se suålaves päällä .
VP: mut ku se paino pannaan sihik kova paino , suureŋ kiven ‿oikee .
VP: mutta panie lujaa ja sit suålaves tulie päälle ja sielt kun noukitaaj ja sin ne on silloi hyvijä .
VP: jos se pan , laitetaan nin ‿että saatas sualavesi päällej ja siel suures eihän sit kukaan suäs sihit täytys pannan niim pal suålaa , kattokaas .
VP: ja sioin se , silloiŋ kalast tulee aina hyvä .
VP: että saa astijam peittoo , on se astija nym miŋkä hyvia , laulam pala eli mikä hyviän ‿että .
VP: , nin ‿että suålaves tulie päälle , kyll ‿on silloŋ kala hyvä .
VP: olen .
VP: paljokin ‿olen saannun niit .
VP: nyt ‿ov vesjärvest taas loppu , kun ‿ei tuåvvat noit poikasia .
VP: se ol kerraj jo loppu mutta , sitten tuål lahles noin , lahles ne kokosvat , tuåttivat niit poikasia sitten tul monta vuåtta ol hyvin ‿aŋkerijoit taas .
VP: nyt ne ol loppu jo , keske .
VP: nii .
VP: ei ne kehityt tiel , näis vesis oleŋkan noi ne täytyy , ne , ne kehittyy merel .
VP: sit ‿ei tunnetav viel kun ‿yhles paikas a , aŋkerijaŋ kutupaikkaaka .
VP: kute , kute , se kutee useam , useammas paikas mut ‿ei tunnevvat .
VP: kotlannin saaren syrjäl se kutee salam metrin syvyyles .
VP: siin ‿on seŋ kutupaikka sen jo , noo , kalastusrohvessöörit tietää .
VP: ja koskaan tiel ‿eij ‿o olluv viel maitoaŋkerijaa .
VP: monet luulee että ne tiel kehittyy ei tuk kysymykseeŋkää .
VP: kattokais helssiŋkiskin ei ne ok kun tom mittasia kuusseittemänsataarammasia , kaupas siel , ni että saavat niet suomen , koskist .
VP: m minä olen saannuk kakskilosija , ne ol alljona , ne oj joutunnut tulien tännej ja eikä pääsevvät mereen , nin ne täytyy olla silloin niis vesis .
VP: kyhäm minä , kalastuskirja , käsikirja om mutta noin , sin ‿ei puhuta aŋkerijaŋ kasvust .
VP: täytyy ollav vahva rysä , hännällään se menee ei se päällääm me , hännällään se kiertää jos se kiertää .
VP: veihäm minä kerraŋkin ol , kakskymmentkaks kum mä vein , helssiŋkiin ne , kultamarkkojen aikana vie , jaa ei se enääŋ kulta , vai ky se tais ‿ollak kun minä markan , tiel makso markäŋ kilost niin siel minä saiŋ kaks , markkaa helssiŋkis .
VP: vein ‿ensin noin , vennijaam mut ‿ei ostanniet kuŋ kaks , mut kum minä meniŋ kemppiin ne olis ostannuv vaikka olis puålta enemp ‿ollu .
VP: ja kun ne näk siel pihaas noi ne , sen aŋkerijasuålan ne herrat , kun sielt tul herraa kun eij ‿ollun nähnyn niin suurija aŋkerijoit , koskaa , kun ne näk sielt ‿ikkunoista niit suurija aŋkerijoist kun ne punnitti si .
VP: se om pääkysymys , se om päkusumus sit rasvaa pois vaan saa , saa sit , enämp saa sit rasvaa pois käristetääŋ kuummal vaa , pannus ja sil taval .
VP: ja jos ‿on johkuun uuni ja jotain , jotain etti , jotain niiŋkuv varpuja alle ja , mut ‿eij ‿ettei nii ettei ne varvut palan ni sii , siin se puristuu se liika rasva pois .
VP: se on niir rasvaist .
VP: se pitäs ollam maalimaŋ kaikki ravinto , ravintorikkaampi , ruakaaine aŋkerijal liha .
VP: ni sin on niin suurta ravinto nin se kylläinnyttie jo .
VP: niin se , yletöin rasvamäärä .
VP: ja se ov vissiiv viel niiv voimmakast se rasva , verraten .
VP: heh .
VP: kylhän se pomppii vähän ‿aikaa mut kylhän se tules , tules noin , kuålee .
VP: mut om mul yks kysymys sentä aŋkerijast .
VP: ja mä vein tonnek kellariin nin toisem päivän hylky viel , häntääs liikutti , vaikka toinem puål ‿ol pois .
VP: se on tosi juttu .
VP: ja minä ilmetteliŋ kyl pää ol paikallaan niij ja se toiner ruŋko , mutta toinem puål ol pois sit ruaåtaa myäle , häntään astiv veletty .
VP: ja hännämpää viel nous , pystyy .
VP: mutta tosi se juttu o .
VP: niiv vuårokaulen se viel eli siel .
VP: mut an ta sen sim mennän noit kulkea elestakaist , nin se menie noim paljo noim paatil lailalle , palle .
VP: mutta hä , toinem pual put , om painavamp , nin se pysyy , mut jos se häntäs sa nin se on silmärräpäykses , silloi se kiertää ja silloi se om paatist pois .
VP: mut ‿ei se ties sit häntääs kun antaa ser rauhas ‿olla mut mänee hätöittämää ni silloin se heittää se häntäns pijaan , paatil lailalt ‿ov viimme , kerta .
VP: ei , eij ‿ei ne ostas sit , et se kuål , se pitää olla elävä .
VP: mut se elää kauva , kauvan noim maampäälläki ei se , ei se vähäl noin , kuåle .
VP: minäkin täält helsiŋkiiv vein niiŋ kaikki ne ol niin elossa viel ‿että .
VP: ne olis lähtenny uimaaŋ ku olis olluv vaav vettä .
VP: ne , toiset ‿ennen sano että se käy maallaki hernemmaassa mut , se , se ov valem minä meinaa ettei se nouse ittem maille , ei se nouse ittem maihin .
VP: mull ‿ol kerran sellaiŋ kokemus enne että myä kannettii se maallemme , kum minä tuålt rannast tulin tuål , tiev varres ol , vanhoja suurija savilokkija ja yks pikkuil lokki tollain noin ‿ol josta muuruåssavea ol jo , otettu .
VP: ja minä aatteli akkas pistän tohon em mä viittiv vieläk kotijan nys syätäväksen tohol lokkiin sen , sen , aŋkerijan .
VP: ja kun , minä katteliŋ kun se jäi , päiväv verran ol sit ‿ei ollukkaan sielä , sit aŋkerijast .
VP: kerran sitten ‿ol satannu ja , pilampäiv vähän vilahlin nim mitäs se savi o , että lokin sa , ves olkin saviist , sem pikku lokiv ves .
VP: se ol kaivannus sellassen uiton , ei sit näkynny , ma , kovaan saveen .
VP: no ehäm minää saa , saannut sit kepill ‿eŋkä millään noin , sielt , pois sielt ‿uitost eŋkä nähny .
VP: mut vanhanaika , enneŋ kun ‿ol ahrain , ku tuulal käytiin tollai tollai piikit .
VP: minä hajin sej ja pisteiin saveej ja yhleŋ kerrat kun sen häntääm pistin niin se ol heti ylähäl .
VP: niin se ei mem mihkääŋ kun ‿ei siit lokist isoom menny .
VP: kun tälläim matka olis ollup parempaan .
VP: että millä ihmeel se sev viens
VP: no , ne ol tollas tollasset raulat , sinnet tervaksia , ja pimeäl yällä sitteŋ kulettiim pitkin noin , järvem pintahan täyty ollat tyyni , ja kuŋ kalat , kala makas pohjas ni , tost lyätiin sitteŋ kalaa .
VP: ei se tullum mut noin , sit ku se paatti kulki noin , se makas ‿yällä rauhas , paikallaa .
VP: ja kun se valo valo tul ei se mennyk karkuuŋkaa , joskus meŋ karkuunki m ‿usein se katto vaan , makas siin yälevolla .
VP: mikäs siim muuta ah ahrain niskaa .
VP: ja se olki hauskaa tyätä , se tuulastamine .
VP: kyllä , siij jokuuv vikaintu .
VP: sittehän ne suurim piirtein oŋ kieltänniet sen .
VP: saapha sil vaikka neljäŋ kilo hauven , elli kuŋka ison sa , sattu saamaa , löytämää .
VP: mut ‿ei sit saannun niin suurta nostaat täyty painaas sittev vähän ‿aikaa , ahraint maata vaste .
VP: se olis potkassus sit ahraimem piikist ‿eroo , tollai iso .
VP: mutta kum paino maata vaste että se näinty .
VP: mutta kun tän , kahlen neljäŋkiŋ kilon nostaa ni , se repee jo ne , lihakin , ku se potkasia , ii , iso hauki .
VP: ja niit kulettiin noin rannolt ei niit syväl voi olla .
VP: voihan nyt , näin syväll ‿ollan nii , ja rantoja myäle .
VP: se ol liippi .
VP: sil pyylystetieŋ kaloja ja noin .
VP: sinnel laitetaaŋ kaikellaist , ryyniä ja kaikellaist , joko vehnäsem muruja ja kaikkea sihik koskelle , ja sitten ne pi kalat tulie syämä niit .
VP: kun se ol laskettup pohjaaj ja , sitteŋ kun ne kalat syä ni hiljaksiir ruvetaan nostaan ylös nin ne kalat jäakin sinnel liippiin .
VP: se on sellai vehe .
VP: no ensiŋ kutee noin niiŋku hauki .
VP: ja se kutee jo , monta kertaa nin ‿että oj jäitä viel , kun om myähäin , kevä .
VP: ja sittev viikoŋ kulues noin , säreŋ kulun jälkien noiv viikoŋ kulues noin , lahna , ja sit ,.
VP: keväil .
VP: niin se täytyy ja pitääv varollaav vähä sentä , eihän se niin , päiväm päälle o , tielä etukäteem mut täytyy , niiŋkul lahnaŋ kutuakin seurata , se eij ‿ok kum pari päivää ja korkeintaan , rannas ni , se voi mennä ettei niit saakkaan , kun ‿ei o aikonaan saatavil .
VP: kyl niit ‿on , vähä erilaatusia lahnoja , jokuu valkea lahna se o hyvi huåno , lahna ja sitten noin , sitten enempi kellertävä yks noin , se om paremp mut , yks , kolmas lahnalaatu on ihaŋ , niiŋkuŋ kupar .
VP: mut se on niin hävinny , että se on ihan sattuma enää , kun näkee , mut ‿ennem minä sain usein , usein sellaistakii .
VP: mut niit ol niiv vähän , ja se on hyvä , se lahnalaatu .
VP: ei se kulem mutta se tulee lämmittelemää rantoi , noit syä nnöksillie .
VP: vaikka noin , ennen ne luul ‿että se on tykkänieŋ kutu , mut se , käy syännöksillier rannos .
VP: nei , ja silloin ‿eteŋkiŋ kun , ruis vaalenee silloin se tulee rantoin .
VP: siika kutee , syksyl , tavalliisest se kutee , pyhäimpäivän aikona , pikemmij jälkeem pyhäimpäiväŋ kun ‿enne .
VP: ja madek , malek kutee siin ‿ennem mattija .
VP: nii , täälä vesjärves .
VP: kyl se syälään nykyäj jo suvellaki .
VP: se menee hyvi sy , kylymiin , se on arka lämpysellev velelle .
VP: niin , kyl se näil lämpösel ajal on ihlam melkei saamatoi , vaikka se olis kuŋka hyva arvo sil .
VP: on niit ‿olluv viiteeŋ kiloon , painavia .
VP: mutta ne nyt ‿on harvinaisija mutta , että on ollun nin isoja .
VP: nii ne rysiin ne menee ja , käyhän ne joskus verkkoim mut rysil niitä pyylyte pyylystetään .
VP: se on erinomaiŋ kauppakala .
VP: kun se vaan elävänä on nin noi , se tekee kauppansa .
VP: ja se on semmoiŋ kala että noin , se ei sais jäätyä milloiŋkaa .
VP: se ei o enää sem makuin .
VP: jos se jäätyy järv , om pitkä matka järvelt kotiat tuålan nin , se sa se ruåka tulee jo huånommaks elikka , se nahka käy mustaks kuŋ keittää .
VP: ja sen tähles se , on niin arvokas , että , se on elävänä kun se myylään , ettei se pääsej jäätymää .
VP: ol .
VP: mut ne ol sihi aikaan tentiin noin , sellassist , liisteist , puusta .
VP: sellassia liisteit , niiŋkum päreit ‿että pa pystyyj järvee ja siit suu se ol sur , ja sinnem mem paljo niit ja , sielt sai sitten haavil kootan niit .
VP: sielt peräst sitten siell ‿ol sellaset uitot noin , aina kun se men sit uittoa myälen vihlov viimen se men sinnep perää .
VP: ja sielt nii suurel haavil ne otti aina sielt peräst pois sai ollak koko suven .
VP: no se silottiin , silottiin sitten noin , joteŋkin ol , neljäv viilen , sentin , leveit liisteit , ja se silottiin sitten noin , joko rautlaŋkall ‿elli , elli , vittol noin aina yhtee , sellassia paloja , ja lyätiin , terävät päät ‿ol ne lyätiim maan sisään se , toinem pää .
VP: ja sit maam päällä sitten sit ‿ol noin , kuus seittemäŋkymment senttiä ettei ne pois , loikkineet pois hauvet sieltä .
VP: ja sihim men , aika hyviŋ kaloja .
VP: ja risust tekvät sellassem pitkän ailan sitten sihe eteev viäl , jota myälen ne men .
VP: laitettiir risust .
VP: no se ol koko , suven .
VP: talveksha ne täyty ottaap pois muutehan ne olis jäät hajottannu .
VP: mut ne o hävinnyj jo ihan tyystin , mut kyl minä viel muista hyvin niit .
VP: taitaa neljäkymment vuåtta ollak kun toi , pyhäniemen ervastil viel ‿ol viimiin tos rannas .
VP: se ol kalastajana ervasti elli , vuåkral noi pyhäniemev velet ja sill ‿ol sellaiŋ katitta viel tos .
VP: siell ‿on ne riuvvut viel jä roskat nykki , se aita .
VP: ei .
VP: tavalliisest noij jos , meetter korkeintaan ‿ol vettä elli , kaheksaŋkymment senttiä .
VP: se ol sur , sitten se perä .
VP: ei se ollup perim pikkuil laitos .
VP: m melkei , tä huånnieŋ kokoiŋ kaikkijaan .
VP: niin , pitkä aita ja se ol vaan , kuusej ja männy havust ja lepist laitettu , toin toisiem päällej ja , seipäät sitten siiv vaan ettei haj , tuul hajottannut niit hukkaa .
VP: ja se ol sitten nät tas seila in aita se ol erinomain sitteŋ kalolle muute , ne halus ollas sen ympäril .
VP: nii .
VP: kylhän ne ennen , oŋkmiehetkil laitto noin , syvemmällekkin ne laitto , kauheam paljo rehuja ja , kuusej ja männyn , lalvoja sellassia ja katajoita upottivat reunal , siin ‿ympärill ‿oŋkivat ne sai hyviŋ kaloja , ennev vanhaan ‿aikaa .
VP: kun ne kalat keräinty sen , niite havujen ympärille , nii siiv vähäm matkam päässä sai oŋkia .
VP: kyl ne jokskuu nym muistat tais niit jokskuuŋ kuttuam mut , sitten ne kiellettiil laittamasta .
VP: sit ettei , toisteŋ kala stajaiv verkot eikä muut , rysät mennyr rikki kul laskivat niihi .
VP: oli , kyl se ol hyvin yleist .
VP: juu ja ne o , osasvat silloi oŋkivat jo talvellaki .
VP: talvel .
VP: tinast valettu .
VP: ja sitten noin , viletyn , vaarikiŋ kävi oŋkel nin , ne ol noom pitkijä haukija kun se vetel .
VP: siin ol se kuvakin niŋ kauheen suur ja niim paksu se naru .
VP: koskaan sill ‿ollup pikkusija haukija .
VP: niin nii .
VP: tinast .
VP: ja laitettuk koukat ja siit kuumennettuj ja valettuj johkuuv vormuu , ja sitten silitetty .
VP: niihän ne on , on ja , ja koittaa oŋkmies mones paikas , missä joutuu kala kaloja löytymääm paremmi .
VP: mutta , hautojen syrjissä tavalliisesti oŋkimiehem paikka on .
VP: kun on sellain syvä vieru .
VP: kalat ‿om paljo noin siel , siel haulam pohjas siel syväs , mut ne tulee matalalles sitten syämääj ja , välil ja ruåkaa ravittem , hakemaan .
VP: se vesi ei paljo muutus siel syvä haulam pohjas se oj jo jokuun aste , kuv vesi muuttuu syväs .
VP: ja se on , samaten se on talvel , suvel , taas kylymää .
VP: jos raikast vettä kalamies tarttie niin sill ‿ov vaam pullo ja , pullo ja noin , korkki sitten tollai , että vetää pois kun ne laskie pohjaan niin sielt saa hyvän , raikkaav vele , kalamies .
VP: ja voi sem muukin u , urheilija saala .
VP: sil taval ne otti noin , oikeiŋ kylmä vettä kuumil .
VP: kyl ne tuntee tarkkaaj joka yksil paikol kalastaa .
VP: khylhän sev verkov voi laskeav vaikka kuŋka syvää .
VP: no joskus lasketaam mutta , enemmäkseen niiter reunolle , ja vähä hautaa .
VP: siit tulie kaikki paremmiŋ kaloja silloiŋ ku hauta noin , rupee kallistuun syvään .
VP: se kulkee se , kala siin niiŋkun , maantietä myäle elikä tietääm myälen enempi .
VP: vet , ja ne veti paljo ennen ‿uistinta , vanhaan ‿aikaa .
VP: voi ne souti päiväkausija , viel hyviŋkim myähään .
VP: no niit ‿ol niin monel laatusia että niit ‿o hyviv vaikea selittääkkä , uistimiekii , m .
VP: ei .
VP: osti ne .
VP: se oj jo vähäv vaikeamp kun , se oŋki tehlä .
VP: käytti käytti ne , hauvenkoukkuja .
VP: elävä kala siin täytyy olla .
VP: on .
VP: se on olluk kans paljo .
VP: käytettyp pitkäsiimma .
VP: noo pienemmis ruukaa ollan noi kaksataa ja , neljäsataa , vie taitaa aina viissataa koukkuakin ‿olla , kun ‿on iso luåla .
VP: ja , ei siit koskaaŋ kalataj jääs sil , vaikk ‿ei se aina nii häävijä se kala o .
VP: kyl sielt , kyl sielt noin , keitollep pääsee kun sel laskee .
VP: sielt ‿aina joŋkuullaist kalaa käy kii , välil hyvääki , useiŋ käy lahnojakin kii , nihik koukkui .
VP: noo se , se ov väsynnyj jo siel , järves ku se templaa niin noin , se väsyy ja , niihän toi haukikin ‿ei se kauvan , kun kou , talvel koukustaa kun noin sit , tanssittaa nin sc tulie ihan niiŋku olis kuållu , reijäst ‿ylös nosta , mutta jos sit ‿yhtä kyytiä , koittaa ylös niŋ kyl se melkeim mänee isomp hauki .
VP: sille ei saat tehläv väkivaltaa silloiku se menie täytyy antaas siimaa mukaa .
VP: pitää vähä , siimast kiin ‿että se vähä kiristää ni se väsyy aina paremmi .
VP: net , toiset käytti , käytti sellaist koukkaa .
VP: siin ‿ol noin , viiskymmcnt senttiä pitkä vars ja siin ‿ol käyristettyr rautaiŋ , koukka ja terävä pää ja , pistettii hauven alle ste , nyjästiin ni se , kävi sihik koukkaan nä i , ol hyvä nostaa , uistimmiehetkiŋ käytti ennen toiset sil taval .
VP: se tul sihip paattiel läheille , ja samatek hcukust .
VP: kun se tul noin , sihi avennollen ne pisti seŋ koukan , koukaŋ , kinuksiin ‿eli mihkä joutu , ja varmaam pit sitte .
VP: se ol niiv vahva .
VP: ei .
VP: mutta noin , käy se , kuwaan , pieneeŋ kuwaan .
VP: ne saa välil keväil hyvin siikoja , kuwa .
VP: on .
VP: se on mitä hienompia kaloja .
VP: siin ‿on niim pieni noi , sisustat ja ruålatki , että ostajakan ‿ei sim pal ‿e , sellaist tyhyjä tartte ostaa .
VP: ei .
VP: eij ‿o , eij ‿o .
VP: se on kummalliist vaikka tuål päijäntees on .
VP: kylhän niit aikonaan tännet tulla o , on tullum mutta noin ei , ei ne tiel ‿o onnistunnu .
VP: tarttis , jos ne tarttee virtoja , niŋkul lohiki , sellassia virtaavia paikkoja .
VP: niit ‿om päijänneel niit virtaavia salmia , kapeit salmia ne virtaa kovast niis salmis tuulijen aikana velet .
VP: tääll ‿eij ‿o .
VP: silhän ei tääll ‿o lohikan ‿onnistunnu , ennehän ne pääs kyl vapaastin noin , m m , vääksyj jojest , loheŋki , loheŋkim poikaset .
VP: eij ‿o .
VP: onhan ne tännet tietust sitä , järvilohta istuttannum mut ‿em minä tieläk kuŋka se onnistuu .
VP: on , säynäit ‿on , ja niit ‿oŋ koko hyvin säynäit .
VP: noiŋ keskiŋkertain .
VP: lihavat ‿o hyvijä mut ‿että se , ei or rasvanen niiŋkul lahna , toiset haluaa hyviŋki .
VP: ja ruuttanoit ‿on .
VP: ei kyl ne syö toiset mielellään niit .
VP: ei ne tiel suåmes syä , ki kiiskijä .
VP: sellane hyvä noin , ruuttana siit tulie hyvä puljoŋki , kuulema .
VP: keitetien oikeiŋ kovastiv vaan .
VP: nin ‿o kaikeshan se noin elää ku ei se jäälyv vaal läpitte .
VP: se makaa talven ni ei se tartter ruåkaa , mutas .
VP: no se , pist makaamaa .
VP: se on niiŋkuŋ karhun tavat vähän .
VP: ohan niit salakoit ja , nyk kivitassuja vaim mikskä ne niit , ne nyt ‿om pikkusija , kivijen ‿alla .
VP: mikäs se nyt ‿o em minä muista .
VP: oŋko se nyk kivennuålijaiv vai mikä se hylyky o .
VP: ei , mut salakkaahan ‿om paljo ja .
VP: mut se on ‿enempi sellaim puål ‿arvotoiŋ kala .
VP: e .
VP: nii , syä se välist ‿oŋkea .
VP: se kutee , missä e hyviŋ kiviir ranta .
VP: niiteŋ kivijem päällä , salakka .
VP: ja sit ‿om paljo silloi .
VP: minä , olen nähnyt tuål kutajoes , tuål pölkyn saarer ranta oŋ kiviij ja siiŋ kun ne kuti enne , ne ol tiuhoja verkkoja kun ne laski ne ol paljast salakkaa täys , sit pitkir rantaa noin .
VP: kyl ne enner ravusti jo mutta noi niit ‿ok kukaan ny enääŋ koittannukka , ni ehä sit tielä , kuŋka pal niit siel ‿olis .
VP: se on se merta noin sellaim pikkuin , komev vannetta ja , ja , oliskohan se nyv viistoist senttiä korkea ja sitten noin , se on se nielu alespäin , se reikä siel , sitte , siin nielus siiŋ keskel .
VP: sil taval se menee .
VP: särkijä ja , vaikka sammakor ro rois , koiveit ja kaikellaisija , kalaa .
VP: no o , em minä niit ‿op pylystännym mut kyl ne toisim paikon niit saa paljoŋki .
VP: ja toinen tapa on sitten niil ‿on sellain iso havi , ja sitten siin ‿on sellaiŋ keppi ja sihip pistetieŋ kala , laŋkast keikkumaaj ja haavia , allej ja , ja pistetiej ja pistetie aina välil siit nin siit saa paljo rapuja .
VP: nois jojis , eihän se järves käys semmoim peli .
VP: eij ‿o .
VP: siell ‿eij ‿oj jokea olleŋkaŋ kutajoen , siel kyläs sellaist juåksevaa isompaa , en tieläm mistä se sej joen nimen on saannu .
VP: ja se ol joka pyhä mentävä tul taikka ei .
VP: m niin ‿ol millä niit sai
VP: ol , hyvin ‿ol .
VP: täss ‿ol kauheaŋ kovast tos mäjes met , mettäksijä ennem mutta , nyt ne ampus ne sukupuuttoon .
VP: ei tarvinnuk kun tohom mäjen syrjääm mev vaan , illan suussa niŋ kyllä siel ‿aina mettäkset lentel .
VP: kyl mä niit kävim pylystämäskim mutta kun , minä pääsil läheil , vaikka ma oliŋki ampumahollil ähäm mä niit nähny , m silloim mettäs taas lähti , se ol sama joko minä olin taikka en .
VP: terrijä , ohan siin terrijä kuuluu nykkiŋ kuhertelevan .
VP: se , se ol lepänoksal kerraj ja mä , ampusin niin silloim pyy lähti , tul .
VP: laitto .
VP: kyl niit minullakin ‿ol .
VP: satin ol ett ‿ol kaks puuta rinnan , ja noit , ja sittel loukku ol vaaŋ kaks puuta alla ja päällä .
VP: mutta satimes ‿ol sitten ‿ettei siim maassa ollum mitään , puuta .
VP: nii , ja siiv varpa vaa .
VP: ne ol ylähäl ne kaks puuta .
VP: no vipuja ol paljo .
VP: no , joko on sei , sellaiŋ kataja elli sellain , mikä hyvie puu noin ni , taivutetaan näij ja , sittel laitetaal laŋka sihti , puukon , tollai ja , sittej joteŋkin tol , tol tollai näim pyäreä laŋka ja , veto oho , veto sitten ja , sittev varpa sinne , sinnen noin , sihik kaareej ja kun se li , lintu menee sit , sihiv varpaaŋ koskee nin silloin se , laukeaa ja nykäsie jalostaan sei linnun sinn ‿elli , ylös .
VP: kyl mie niit , muutamija sain , teerrijä noiv vivul .
VP: ja sittel laitetaan noin , puåloja ja , kauraitukkoa kahlem puålen että noin , niŋku vie , että se , tulee sinnel lähemmäks .
VP: sellain nappula ja halastaan ne päät ja siit pistetien sittej joko kaur , eikä , no tollassia kasvavia kauroja , elli puålan , nuput , varrest kiinis sihi että se on niiŋkuŋ kasvamas .
VP: lintu joutuu siil läheil olien ni se tulee maistamaaj ja sil taval sit vie , viettelvät sinne .
VP: mistäs sit ties noin siiv vivus ku ol , jos vei niiv vietynä ol .
VP: m mut kerram miŋ kävi kutajojes vähänä poikana meŋ karitta , ollilam mariŋ karitta , sill ‿ol ainoa lammaskij ja seŋ karitta mem miv vipuhuij ja kuål .
VP: mut ‿em minä puhunnum mitään , asijast tohtinnup puhua .