Location: Pielisjarvi
LR: ne kun sittä riihheen ahettiin , kuivammaan nin , se eij ‿olt niŋ kuŋ konneesseen työnnettääŋ k ,.
LR: ne sillään närtteestä jos närtteessä oesin ,.
LR: vaen eipä ny nykyjjään ee närtetäk kun ne viikatteella otettaaj ja eekä sijotaˀ ˀeekä ollak .
LR: ne kepillä kuivattaaj ja ,.
LR: van enneŋ kunn ‿eij ‿ollut sitä yhttääs semmosta .
LR: niin , kaikistahan ne piti tehäk kuhillaat .
LR: ja sittä jos ‿oli semmonen satteinen , kesä nim pitihän niitä aena joskus tehäs semmosilleh huasijoellej jotta , riuvut latjatas semmossiim pielipuihev välliij ja siihem pannah huasiillej ja siinä , kuivatak .
LR: piti niitä sillääk keenon toesinnaan tehäk , niitä suvitouvov viljoja .
LR: oliham meillääk kun , oli sittä ,.
LR: sittä mänivät joensuuhuj ja , siel käyt meilä jäe ruk otrrii pellolleŋ kuivvii otrrii isä sano jotta saesikkoon , teillä ne närtteesseen myö sittä ,.
LR: ja vielä sanottiij jotta tahikka , kekkooŋ kumppaav vaen .
LR: minä sanov velimiehellej jotta ei myö kekkoon suahan niiŋkkääv vaem myö närtteesseem pannaam myö närtettiim pihapeltoloelta .
LR: mitä myö olttiiv vielä keskeŋkasvussii semmossii .
LR: kumppiihhan n nuorempi minnuu vielä .
LR: vam minullaaˀ ˀee vellii ollukkaak kun se yksi aenuva vaen , elossa .
LR: muuta kun , nuin ‿ikkään , ketä sattu soammaan , jos millon tarvihti nin , niitä päeväläessii jotka , päevälukkuul leikkasivat , ja lyhellukkuuhhan ne leikkasi rukkiita ja ,.
LR: meillä kun oli siinä paljo niitä , sillon eij ‿ollunna niitä omituissii kot , kotija niillä joutokansalla , niitä piti pitteek kuka suojissaam piti .
LR: meill ‿oli joka nurkassa tuvassaak , olijoeta eri , eri , perekkunttoo aena .
LR: jotta eij ‿ollunna mittääk , omituista suojjoo eikä muuta tekivät siellä , niitä vaen , kuka mittäät töetä .
LR: ee ollun niitä tehastöetä eikä muita ne ‿oli ,.
LR: eikä niin suurrii savotoetakkaak kun nykysiˀ ˀon ‿ollunna .
LR: ne ‿oli sielä mikä missääv vaen teki aena niitä talompoekkaen töetä ja , sillä keinon niitä sakijjaan elättivät .
LR: niin .
LR: vain ei niitä koko kylällä ollunna muilla , niim paljon niitä joku ko , joku pereˀ ˀoli ja , meillähän niitä oli joka nurkassa ihan .
LR: niŋ kun nyt ˀon ˀollunna ,.
LR: nythän nuo poes nuilta mökkilöelttääŋ kul lähttööt, .
LR: on ollunna ,.
LR: sittä oli mökkijä itek kullaan niitä eij ‿ollut niitä joutoperreitä niim paljo .
LR: nykyjjääv van , nythän nuo lähttöö tuonnem muuannem moalimmaan , kaopuntiloehej ja ,.
LR: ja meillääs siinä voarassa kun ‿oli silloŋ kun ei vielä iteˀ ˀoltuna ni ne talavet olliiˀ ˀihan niihen , niihen vain niihen , perekkunttiin , huostassa sittä , ne tuvat .
LR: sittä , kesäksi vaen tulttiin sinnen ni van ne ‿oli kesätkis siinä niŋ kun talavetki .
LR: jotta leikattiin sitte , talakkoossa sitte syötettiij ja juotettiin se päeväsäk .
LR: ka mitä nyt voan sae , miten vaen sae millonnih hyvät ruuvat .
LR: toesinnaan , kun ennel lamppaeta piettiil lammas loahattiij ja , kalloo siihen ja , jokssiis sortiksi ja , maejosta ja ,.
LR: eikähän sitä kukkaaˀ ˀilimottanna talakkoita jos ei ollum millä syötteej ja juottok .
LR: ee muuta jos kaljoo ja maettoo ja ,.
LR: niin , nin tehttiin , sitä ruokakaljjoo itej ja , sittä maettoo ja .
LR: ka sillon teki itek kuhis sitä loavullaan taes .
LR: meijän ei kun ei meijän tehtynä häntä paljo milloŋkkak .
LR: vaen ne , tekivät aena ne meijän ne , ne ne jotka olivat siinä asumassa nin ne aena tekivät itelleen sitä .
LR: ne vaen imellyttivät jaahoja vähä ja , jotenniir ruskkeeks sem paestovat ja sittä sem panivat , vettä ja siiheh hiivoo ja se kuh happani ni , sitte sokerrii .
LR: kellä oli sokerrii vae ˀeipä sitä siihen ‿aekkaan ollut sitäkkääs sokerrii liijon niiŋ kun nyt on , nykyjjään ollut .
LR: söevät ja joevat sem päeväsäˀ ˀolivat .
LR: oamusilla tulivat ja , iltasilla läks kuka läks ja kuka oli yötä ja , loitommaiset yötähän nuo olivat .
LR: no eeikähän ne pyytännäkkääk .
LR: itek kuhiv vuorollaam pitivät niitä talakkoeta vae .
LR: piettihän ne meijänniˀ ˀennen siellääh huuhilla aena talakkoot ‿ta .
LR: van sitte sitä palavelusväkkeehäm meillä oli , kaksi naespalavelliita oli aena ja , sittä , miespalavelijoeta oli kansat toesinnaaŋ kaks , vanterampi yks ja toenen ‿oli sittä poekanen .
LR: sitt ‿oli minum mummo meillääh hoejettava vielä silloŋ kun äettiis saerasti .
LR: se viimestä vuottaan eli sattaam männessä .
LR: minä oon niim pitkäikästä , ikästä sukkuu .
LR: lääkärriis sano männäkesänä jotta , kuŋ kävil lääkärissä nin sano jotta , saatatta elleem mummonuˀ ˀijäŋ kuŋ kysy jotta oŋko meillä ollut pitkäikässii sukulaessii minä hanon oli varsinniˀ ˀisän äeti , jotta yrtti saan täötteek .
LR: mullen sano vielä jotta , soatatta täötteet työhik kun ootta niiˀ ˀollunna jotta , että oov vielä saeraalasakaap päevveekkääˀ ˀollunna .
LR: ka sittä piti puijaj ja , kuka ne jaaho käsikivellä sittä niitä , leiväksseen ni .
LR: sittä paŋkakoskella tuolla oli yksi mylly , ja epä sitä muuvalla ollut sittä myllyjä teällä nie .
LR: ka se piti puijak , se ahos piti puijaˀ ˀoamusilla noustaˀ ˀaekasseej ja puijaj ja , pannaˀ ˀuuvet sissään sittä kum pui entiset poes sieltä .
LR: ka ne ‿oli vaen semmoset , hirsiset tehty niiŋ kun , niiŋ kun tupa vaen , ja sittä oli ne parret ylläänä joehen ahettiin ne , viljat .
LR: ne pysttyyn sinnep parsillen ahettiij ja , sieltä sitte laskettiin ‿aena siihel lattiilen niitä , se latajaksesaj ja se puittiij ja , sittä , kun siitä soattiim poes ne olet nin sittä , toeneŋ kerta laskettiij ja .
LR: uuni oli .
LR: uunihan sitä , lämmitti .
LR: uunniin otettiin , näreppuutahan nuo pitivät usseempi ja , vähä ne lehtipuuta käöttivät .
LR: ne ei , ensiŋkkääk käötettynä koevvuu ku se , tervansavu oesit tullut sittä koevu , nuista tuohista .
LR: muutenhan se ois sama ollut koevvuuv van .
LR: ja e ee toas petäjjee käötettynä närreellä lämmitetti .
LR: ka se ‿oli paras siitä , jotta tuota , se ei ollut niiŋ kun tämä petäjäpuu on tervanen .
LR: sillon sotaaekana .
LR: eeeihän ne harvathan ne muutti .
LR: tälttääk kylältä läksivät , kummasttaat talosta nin , toasta , ihan varsin ne likekkäen ne talot , nin niisttään ne tytöt mänivät poekkeen sillon ennen .
LR: toesesta mäni pietarriij ja toesesta mänivät sittä tuonnek kuopijjooj ja minneh hyö liem männeet .
LR: ja kuolleet on tietystin nyt jo , nehik , jotta ee ennee oˀ ˀelossa .
LR: liekkö perillissii heilen tullut .
LR: ooolihan se .
LR: vam minnääv van , miehennik kuolttuun nim minä kävin , päeväselttään ‿aena ja , asijoellani .
LR: kääävellen .
LR: van siihennik kun ne ee ottanna , siit ‿oes , tehttaalta piti sieltä väliltä , männäk kum miel , peästäk .
LR: ka venneellä kulettiin nuista , tässä oli noarajoella ,.
LR: siitä kulettiiv venneellä , nuin ‿ikkään immeissii ‿ttä oli siinä tuo semmonem puulaotta , jolla kulettivat jos niiŋ kun hevossii sattuvat kulettammaan tahi ,.
LR: van ei muuta ollut siinä .
LR: sitte tuosta paŋkajärvestä niiŋ kun tuossa puttaansalamella on nyt nuo lossit , paŋkajärvestä sinnep paŋkakosken niskkaaŋ kulettiiv venneellä .
LR: siitä tulloo aeka pitkä venemmatka .
LR: siinä jos sattu myrsky nii siinä oli ihan , huono , kuntoneh he , hättee kärsimässä .
LR: se kun on nii soarinen ni siinä nousi ne , aallot niim monimutkaset .
LR: eehän sitä ollunna ,.
LR: ei peässyt liekssaan , teältä ruunnaaŋ kylältä .
LR: piti venneellä männäk .
LR: ka olihan niitä soettaak , mitä koallook .
LR: tuossa ollii , paljo tuossa noarajoej ja kalliolahev välillä .
LR: hyväthän niissä aekonnaan on sillat ollunna , e nuij jalaka kulukkee .
LR: eihän niissä kyvennä hevosilla paljoŋkkak .
LR: no teällä sittä kylällä , kyläŋ kesken ei teällä sittä ollunna niitä semmossii nämä enemmän on , semmosilla voarolla teällä ee paljoŋkkaa ˀollun niitä , välimaela siltoja muuta kum mitkä oli nuo pienet purot ja , notkot ja , van ei muita semmossii suuremppii toa , soeta .
LR: ka ne oli sitte ne pitkospuut jotka panttiiv van , kaksi puuta rinnakkaen näen ‿ikkään suolla ja sittä , vestettiin ne peällyspuolet , nin ne ‿oli ne pitkospuut .
LR: joeta myötej jalakamieskim peäsi nuin ‿ikkää .
LR: tässääv valtio tiettihän se toannekkik , tuonnek , tuohon noarajokkeen se tuonnek kum pisttää , tuonner rekusseen ne tiettivät sinnek , meijäm miehethän tuola kävi tekemässä , ne pitkospuut .
LR: kun , männään toasta sinne , nij josta meejännis se poeka läksi ni , sillä , välillä on suo toassa .
LR: se vaeˀ ˀettä nyt eij ‿oon niiv vetineŋ kun tässä oli enneŋ kun nuo , kaevattivat nuo , ojat tuonnen nuo , tapio .
LR: ja sittä se tuosta lammista toas läksi se puro nin , se tuo lampi kuivi vähän nin se , suo mäni kuivemmaksi .
LR: peässöö siitä nyt hyvästij jo .
LR: jostako läksi
LR: se oli noarvoara .
LR: nir rekuneŋko
LR: sittä on niitä koskkii teällä , monta koskkee .
LR: mm .
LR: oom minä niilä kosket kaikki kulukenna läpi , iham paŋkakosken niskkan .
LR: enne ˀisävaennoonnik kansas sieltä , voaran alta lähettiin ‿ihav veneellä ja kulettiin ‿iham paŋkakosken niskkan , venneellä .
LR: siiheˀ ˀei isä ottanna sano jotta on nii , kovakuohunen nin , pelottannoov vielä keskem mänön .
LR: vaekka ei minnuu oesip pelottanna , minä olin siksi lujapäenen .
LR: ka teällä on , teällä kierttäissä nin teällä oj jo , montakos koskkee niit ‿on
LR: kaksi , kolome , neljä , viisi , seihtemeŋ koskkee kun teältä päem männääŋ kunnekka peästtään tuonne , siikajärvelle .
LR: ja sittä toas on , kul lähettään noarajoelta tuonneˀ ˀalaspäen ni , sittä siel , lähän niitä on niitä koskkii , onhan niitä siellääk , neljäkö vae viis heitä liennöön .
LR: viis siellä taettaa olla .
LR: no eehän nuo taenna särkkyk .
LR: em minä muista ‿tta oes särkynnä vaen hukkunnahan niihen ‿on , monta heŋkkee minunnit teällä ollessa .
LR: toonen noarajoesta kun lähettään tuonnep päen ni siihen , hukku tuo , yksi heikki leinonem poekinnee .
LR: minä eŋ kyllä siinä koskessa ollunnakkaak , kun isännik kansam mänttiim minä , kulin sielä kosker ranttoo siinä koskessa ja katom mil , millee kyyvillä se isä tulloo , kosken allet täätim männäkseni .
LR: vaen sitte se minum miesvaennoo kun oli venneehentekkii ni , se kun teki sillov venneitä paljo aena yhtenä vuonna , nin niitä sittäk souvettiin tuonnep paŋkakosken niskkaam myö teältä .
LR: toassa oŋ kaksi , kilometrrii on tuohol lammillem meiltä , nii siitä lähttiin sinnes sitte souvettiin , paŋkakosken niskkaan aena .
LR: tytöt ee tohtinna lähtteem minum piti lähtteeˀ ˀaena .
LR: sittä koulussa kun oli tuohim meijän tuo , joka nyt ‿on toassa tuo vanahim poeka , ni se ‿oli koulussa rippikoulussa ni , sitä minum piti lähttee , niitä venneitä rahattiim monta ja monta .
LR: minä sanoŋ ka nyt se mäni .
LR: nyt sitt ‿ei ennee nähäk .
LR: myö kum mänttiin nin siell ‿oli kosken alla joella .
LR: hyvin oli peässyt .
LR: niin .
LR: tekkööhän se toahim mies toa mikä on toa hänem poekasa .
LR: van tämä kun ‿ei ooj joutanna tekemmääŋkkääˀ ˀom männyt tässä , muussa hommassa .
LR: ehän se oesih heäŋkkääj joutanna van , se oli siihen ‿aekkaav vähä niiŋ kum pakosta jouttok .
LR: yöt teki , näetä moatöettääj ja päevät teki venneitä .
LR: sillä keenom piti joukkoo elätteek kun oli iso joukko .
LR: ka ne tehttiiv van , tehttiiv van tuota se emäpuu kum panttin ni , sittä panttiiv vaen siihen naa , laejat naolattiij ja , höylättiij ja naolattiij ja .
LR: sillon ennem panivat koaretkin nythän nuo ee näöp panovan nykyjjään nuiheŋ kaikkiiŋ koarija .
LR: petäjästähän ne teki .
LR: ja sillon sahattiiŋ käsil laovat ei ollunna si , sillon nuita sirkkelijä eekä , käsil l , laovat sahatti venellaovat , ne piti ollah hienot .
LR: meejännis sinnääv vuonna kun ‿oli se petäjävuosi kum petäjjee syöttiiŋ koko talavi , ja kessäähhän tuota uutisseen ‿astis syöttin nin , sillonniis sinä kevännä kun , niitä venellaotoja sahattiin ni sitten ne silikit syöttiin , siitä soattiil leivät .
LR: minäpä em muistas sitä vuosilukkuu mikä se oli .
LR: ne kun on , nyt e jälemmäˀ ˀolleita nin , niitä ei muistak .
LR: nii .
LR: ihaŋ koko talavi meijännis syötti .
LR: minnääv vaen oli , ee nuita , siemerrukkiiksi heitettyjä rukkiita niitä jaohon aena , ja muutamel leiväm paeston nuorimalleni , kun oli kolomannella vuolla ollii yksi ja sittä vajjoov vuov vanaha oli toenen ni , silleŋ kolomannella vuolla olliillen ni , sitä leippee tein sillä keenon .
LR: muut söe petäjjee .
LR: ka se kisko , se vaen se si , vuolttiin se silikki siitä poes otettiiŋ koarna ja , se silikki otettiin siitä ja , kuivattij ja , survottiin esinnääk , huhmaressa ja , kuoriraovalla ja , sittä jaahettin .
LR: nin , niistähäˀ ˀe hyvim paljo kun seolottiin nin niist ‿ei hyvim paljo sitä muuta jaohhoo tullut sitä jäe , kuŋ kivi , käsikivellä jaahettiij ja , niimpä nuo ‿oli nehim myllyjaohot mitä annettiij jaohonnaak .
LR: niistä jäe sitä akannoo voan .
LR: van söehän tuoh hyvän särpimeŋ kansan niin ‿ikkään ni , ihan , ei se näläkkee pit , kuiteŋkkaaˀ ˀollunna .
LR: meillääˀ ˀoli siksi särvintä hyvästik , meill ‿oli paljo lihhoo loahattiin niim paljo ja sittä , lehmät lypsivät koko talaven saemma voeŋ kirnutap pihassa ja , piimäj jä ,.
LR: niin se tehttiin vähä semmosestir rie , ei sitä hapatettuna se tehttiin enemmän semmosestik , limppuloiks hienoksi limppuloiksi ja ne piti ne limput , tehäˀ ˀaeka hienot ja sittä , semmosessa jotta ee voam palasiˀ ˀuunissa , totta van ne , paestusip parraaksi .
LR: kyllä niillä vaen tuli toemmeen .
LR: söehän ne teällään ne söe monellaesta evästä van em minä muusta , tehnynnä kum petäjästä .
LR: meijän toassaan noapurissa koettelivat , suolaheinän , siemenistä tehäj ja , ja nuista , olista ja ei se ollut sekkääm minä maestelin niitä ei se ollut minä sano ‿tta , kyllä minä en tien näestä .
LR: vaeŋ kaeslajjuurestaham minä yheŋ kerraŋ kokkeilin .
LR: niistä tuli leipä kul leipä , jaohoŋ kansav van , ja se oli hyviv valakkeeta ja kuohkkeeta voan .
LR: ei muuta .
LR: kaekkihan ne ‿on soanut kokkeellak .
LR: meillääˀ ˀoli lapssii vielä kolome oli jotk ‿oesik kansakoulluun ‿ollum mänövät .
LR: opettajat kävi sanomassa jotta min ‿om suuttunna heilleŋ kun ee muka lapssii laetetak kouluun .
LR: minum miesvaennoo sano sittä käökkäät koulluu kun , seleväl leivän soavat syyväkseen , jotta heän ei nyt laetak .
LR: jotta heän ei kielläk kouluŋ käönnistä soapi ne käöväk koulun , vaen ei heän nyt petäjän aekana laetak .
LR: yheŋ kerram minä tein , pikkusen ˀo , olokkii paniŋ kun ne , nyt niitä sit kehuvat jotta niistä se tulloo hyvä , ei kelleŋkkääk kelevanna meijän sakissa .
LR: minä möen ne leipäni sitte , oli ostaja nim minä möen .
LR: minä sano ‿tta em minä kehtook kiusatak kun , petäjjee oŋ kuitennij ja , valtijom mehtä ov vielä meillä tässä syötävänä ni .
LR: mitä se meillääˀ ˀiso joukko , toestakymmentä heŋkkee oli ni , pitihän siinä ollap pöttyyhik .
LR: ka miŋkälaeneh hirsi sattu sattu olemmaan , paksu hirsi ni ˀolihhaan siinä .
LR: vaen sitte kesällä kun se ei ollut sekkääˀ ˀoekkeen se silikki se oli tuota , vähän semmosellem pihkallen , talavellahan se ‿oli paremppoo .
LR: kuuleˀ ˀannaˀ ˀollaˀ ˀovi kiinik
LR: poekahan se on siellä , ei siellä oom muita kum poeka tuo .
LR: no ei niij jotta petäjjee ois syötynä onhan niitä olluˀ ˀaena niitä huonoppiihit talavvii jotta e ,.
LR: van silloŋ kun , sitte nykyvuosina kun on soanunna , ostamalla , van sillon ei soanunna .
LR: ka se kun ruosteˀ ˀesinnääˀ ˀoli ja sittem mikä tuli kellennin , ni sittä kun ne jakovat ne , vielä sittä , meilttää ˀoesham meijän tullunna jotta oes soatuna ies enempi pannas sem petäjän sekkaav van , ne kun sittä jaettiin , niileŋ kellä ee ollunna .
LR: nii sitä ei jeänyt sitte itelleŋkkäk .
LR: meijännis sittä , sano jotta heän ei siemennii annaj jakkook kelleŋkkäk , jotta siemenet pittää ollak , ensi vuoksi .
LR: no olihan niitä kylymmiihij ja , ja muuteŋ kansak .
LR: min ‿em muista ‿tta oliko se niin satteinen se kesä sen ennemmäenev vae oliko se niim pouta .
LR: en sitä varmmaam muistak .
LR: mummovaennoohan se muisti siitä , ne kun on sillov vennäähällehhän ne ‿on täöttännä sillom männäkssee , teältä .
LR: meillääˀ ˀoli niitä kakssiip perettä jotka tulivat sieltä vennääjältä poekkeen sitte , ne ‿on olt siellä ihan siellä , missä lieh hyö olleet siellä petroskoella ja ,.
LR: ka mitä lieh hyö töennään tehnneet em minä sitä , tiijäv van , siellä kuulu olleen sitte se ,.
LR: siellä kuuluttiin ˀyksi kerta päevässä kuuluttiin annetun ihan ilimaner ruoka , niillej ja si
LR: kyyyllä teällähän niitä kuollunnaaˀ ˀom paljon sillonniik kun ne oj jäkällee syönyt ja mitä vaen ni sielä , jäkälä ee oˀ ˀollut tervveellistä .
LR: syö ...
LR: ei sillon syötynä , kun sillom petäjävuonna kum myö syöttiim petäjjee , ei sillon syötynä teälä .
LR: eŋkä minä luulis siitä tulovaŋkkaak kunnollista sehäh haessoo iham moalle , se jäkälä .
LR: enne ˀelävillen nostihan ne sitä .
LR: meijä , meijännin nostettiihhan sitä ˀelävillen , sillon toalla voarassa , ku sit ‿oli vähä sitä muuta ruokkoo , kyllä ne söe elävät ihan , h himoksseen niitä , kuv vaen suollo , suolaveillä kasteli ja ruumenta pani sekkaan nin se söe ihan .
LR: ja lamppaathan sitä söehih hyvin .
LR: no kyllähän se sy , syön e kun söevät nii saehan siitä maettohik .
LR: olokke .
LR: olokkee ja lehttee .
LR: lehttii taetetiiŋ kerpuksi ja riivittiij ja , sitä lehtteehän sitä syötettiim paljon .
LR: lehethän ne ee aevan huononta , ruokko oukkak .
LR: van nykyjjääŋ kun ee taetetan niitä lehttii .
LR: ee oom meijäŋkkääk kuŋ kerral lamppaat hävittivät nin eijj ‿ok .
LR: ennen niitä kun taitettiin niim paljo ja riivittiij ja , sitä lehttiihir ruvettiir riipimmääŋ kuv vuan alako koevussa ne , sitä pihkalehttee riivittiin niim paljo ja , ja se oli hyvvee lehmillel lypsätteek .
LR: se pihkalehti , koevusta .
LR: silloŋ kuŋ koevuun tulloo se lehti ja eijj ‿oov vielä täösiaekanen nin se on sillon semmonem pihkane .
LR: se puuttuu kässiinnir riippiissä tahtoo , van siitä tuli hyvä juominel lehmillej ja ne söe sitä vahottomastik
LR: ka ne kun , veitellä katkottiin nin , kun , kerran saha tuo , koivu hakattiin tahih hoapa nin , sittä ne kuv veitellä katkottiil lyhemmäksi nii sitten ne sijottiiv van semmoseksi , semmoseksi vaeŋ kerpuksi .
LR: niiŋ kuv vasta tahikka , ei , ei tyvestä muuta kun , keskeltä ne , sijottiiv van .
LR: sittä ne hoassiillem panttiin ne kerput kuivammaaj ja , ne siellä kuivi hyvästit talavella haettiin sitte .
LR: jotta ei nii siihen , riuvuŋ kohallem muuvalleˀ ˀeepä se käänynnäkkääs sitte se , saen niihen .
LR: se mikä vähäŋ kävi niihen , nin , se valu poekkennik .
LR: ka kuivattiihhan niitä muittaan niiŋ kun , elojjaaˀ ˀaena saekkesinä ja , ja heinniihik kuivattiin hoassiilla kun , ennen ei ollut sitä , seiväspellii eikä , ne oesiˀ ˀentiset heinät pysynnäkkääs seippäällä kun ne , e ei olluna sitä kylyvyheinnee .
LR: ne ‿oli sitä lyhyttä , mitä jussimparttoo mitä mittääk .
LR: no se on semmosta , semmosta vael lyhyttä heinnee kovvoo heinnee .
LR: sitähän ne huonot nurmet kasvvaa voan .
LR: ee paremmat nurmet .
LR: kun ‿on viikomman ‿aekkoon nämä pellotkiv van , nytkin nykyjjääj jotta ee tuota , niitä muokataj ja , laetataˀ ˀuu uuvesttaav väetetäk , niv vaekka niihen apulanttoo kylyvettääv van niihen tulloo sittej jo niitä jussimpartatyppyjä .
LR: ja niitä ee lehmä syös sieltä tuorreena .
LR: meillääˀ ˀon tuossa karjaaettuus ei siinä syöl lehmät niitä .
LR: ka olihan siinä kun , mikä sirpillä leikattiin no , viikatteela , eikähän se ollut kivikoesta ei se ollut sekkääk , niittopeli hyvij joutusso .
LR: ja kaikki kun ne ei osanna niitteekkääs sitte etennin naeset ee kaikki osanneet .
LR: sillä keinon ne enneŋ kuivattiin .
LR: ei niiŋ kun nyt , nykyjjääŋ kuivattaan .
LR: aholta leikattiij ja niihin tuli paljo sittä sitä , aholta niŋ kul leikattiin niihin tuli paljo sitä , puuŋkasvvaenta niŋ kun , hoappoo ja raettoo ja .
LR: hyvviihän ne ne tulivat .
LR: ka eepä sitä muuvalla ollunna lei , leikattavvoo heinnee kun aholoella .
LR: ne sittä mitä oli siellä nurmilla niiv viikatteella .
LR: ja niittihän ne sielttääv viikatteellaak .
LR: äetivaennoohin niitti siellä ihan , pikkuviikatteella , niitä aholta niitä semmossii kohttii joss ‿eij ‿olt niim paljo kivvii ja kantoja .
LR: van niiŋ kun , nämä ov voarat kaikki kivikoeta niin ‿on tässään niiŋ kun siellääˀ ˀoli .
LR: tässään näkköö nuo pientaret jotta ne oŋ kivikoeta .
LR: oolihan sitä rantaheinneehiv van , eej ‿ollut voaraj joella kellää , kun muut , vuokrattiin , valtijolta nii sitte sae häntä van ne ‿oli ettäällä .
LR: meillä oli nyt tässä niin tässä oli tuola siikajärvellä , van eijj ‿oon nyt sottiij jäläkkeen , heinätettynä kuŋ kahtenako kesänä liev vaen .
LR: meill ‿oli tuola , siikajärver rannalla ja sittä oli tuola , höpöttäjär rannalla ja , tämä lammin ympärys oli tässä ja ,.
LR: järvviiŋ kun noussoo vesi nii siell ‿om paha ryppees sitte .
LR: ka ne vaen , ne vael leikattiiv viikatteella ja sittä , sieltä haravoettiij ja panttiim pielekseen , ei niitä kuivattuna niitä , ne kuivivat sittä kun hyvästip pielesti .
LR: pani van tuki , pylyvväetä enemmän nin , ne sittä kuivi hyvästik .
LR: ka se oŋ kuŋ kouttaam pannaan näin ‿ikkään , m kaksi puuta pannaan a , vastakkaen tulemmaan näin ‿ikkääj ja sitte siihev välliil luuvvaan .
LR: sitte mitem monta , semmosta vällii tehhään siihem pieleksse ,.
LR: pohjallem pannaan esinnääk korollel laetettaa se pohja jotta ee , moahaŋ kääk .
LR: sillä keinom pielestettää .
LR: niin se sittä kuivu siinä niin , ei sitä tarvinna , kuivatak .
LR: ja hyvin ne söe nuin ‿ikkääŋ kun ˀaekasseev vaen teki rantaheinän niiŋ kyllä ne söevät ne , hyvästik .
LR: viimmeksi meijännit tuolta heinätettiiŋ kun oli vielä pihassa se , keskimäenem poeka meijän nin , ne kun erillään , ˀolivat tässä jo nin , ne kul lehmmii pitivät kaksi lehmee hyö pitivät nin , ne kävivät siellä rannalla heenättämässä ja , taa ismo oli meijän ‿ismo , siellä kolomantena heillä .
LR: van nyt kun on tuolttaak kaikki ne eläjät poes hävinnä nin nyt ei ook kukkaah heinättännä .
LR: piti tuota yhtenä kesänä ollat toalla kun , heinätettiim meijännit toalla myöhäh heinätettiinnij jo , tuossaal lammir rannalla nin , siellä kum miehet niittivät ne oˀ ˀihaŋ kaenaloettaam myöteŋ koalo siellä ja niitti , nim myö sittä venneeŋ kansav veittiin niitä kaŋkkaal laettaj ja sinnek kaŋkkaallen sitte pielestettin .
LR: sillä keinon sillon heinätettin .
LR: erilaestahan se on teällä näellä kivikoella elämät mitä sittä tuollaak , jossa eijj ‿oon ne kivettömät pellot .
LR: ka eeihän sitä soehen taap peässynnä hevosella enneŋ kunnekka , nuin ‿ikkään talavella heinniikkääh hakemmaan enneŋ kuŋ kylymi suot ja niitä käättiim polokemassa jotta ne kylymmäät .
LR: sillä keinov veitti .
LR: siell ‿oli isot alat .
LR: ja siell ‿ov vähäm mehtteehij ja , sittä kalavettähän siell ‿oesiv vaŋ kun on ettäällä kalattook .
LR: ka millom minnillaessii heinnii oli siinähän se riippuu , hyvät heinät kun on niv vähempihän sitä niitä tarvihettaan .
LR: vam paljo nuita näkkyy mänövän em minä heijäŋ kuormalukkuusat tiijän nykyjjäännik kun ,.
LR: sillon enneŋ kunn ‿ei ollut niitä , vielä meiläkkäät tuotakkaas suota kuv vähä ala vaen , viljelyksessä kun ˀoli minullaas se mies elossa , ni , sillom myö ei piettynä , hyvim paljjoo karjjoo kaikistellen
LR: seihtemennelleŋ kuullej jäe nuorin lapsi kun , mies kuoli .
LR: sittähän toa tuo poeka alako tuo vanahim poeka ni tämä oli sillon sotapalaveluksessa , sen ennemmäessä vuonna kun sitte isäsäk kuoli .
LR: toenen ‿oli sittä vasta kolomentoesta vanaha , se joka nym mäni helsiŋkkin .
LR: siitt ‿ei vielä ollunna hyvin ,.
LR: pihassahan se teki niitä miŋkä teki ja ,.
LR: ni siihen tuli syöpä .
LR: maksasyöpä ja se sittä levisi , sillon ei teällä , mittään nämä lieksal lääkärit , oekkeen siitä , kun teäll ‿ei ollukkaak kun yksi lääkäri vaen .
LR: sano vaen niin ‿ikkää ‿ttä sitä , kun ei voem makssoo leikatak .
LR: se sittä levisi se mäni , heŋkitorvveej ja , mahalaakkuuj ja ,.
LR: vielähän se oe olevinnaan teki niitä hommii vaen ne oli vaen semmossi .
LR: minä sanoj jospa ne oŋ käet männynnä semmoseks jott ‿ei oukkaat teräasseehel liikuttelliita .
LR: sano eikö mitä
LR: minä sanon no kyllä se minusta niin näöttää ‿ttä ne oŋ käestä männyt ne voemat jotta , eijj ‿ook , käsillä kunttoo ennee kirvestä eikä , veistä eikä höylee heiluttook .
LR: koessa .
LR: johan nuita sittä tuli , kaksi jo sillon tuli sitte , kesällä ja , nythän nuita on ollunna , neljjäät toalla lieksassa .
LR: se va että tuola mätäsvoarassa käöpi sitte se yksi lääkäri ri , aena taettaaj ja , ja sitte se yksi lääkäri taettaa enemmännit toalla koululoella aena käöväj ja ,.
LR: ka en nyt tiijäm mikä liem missääk käänynnä ja , ee oom mahtanna kaikki pikkussiiv vaevvoesat taotta kääväm missääk .
LR: minä yheŋ kerraŋ kävin joensuussa .
LR: sinnekkö joensuuhu
LR: ka , lieksasta vaen , sittä , hevosella kum mänttiin sillon talavella kum minä kävin .
LR: hevosella mänttiin sinnek , liekssaaj ja sittä , junassa siitä .
LR: minä olin silloj junalla ensi kerraŋ kun tuota , liekssaaj juna ens kerran tuli .
LR: empä sitä muistam miŋkälaeneh heän oli .
LR: muuta kun sev vaem muista ‿tta iso laevahan tuo oli .
LR: se kun oli kaikista ihmes salon eläjistä ku sitt ‿ei olluk käynym milloŋkkaan ni , sinnek kokkootu siell ‿oli niim mahottomastik , sakkii jotta .
LR: niiinhän ne enemmän olivat ne ‿oli ne , mitä , mitkä olivat semmossii huonomppii lääkäreitä ei ne , parraat lääkärit tännet tul , tulleet .
LR: niihän tuo joensuussa silloŋ kum minnääm mänin nin , sillon , sehij joinsuul lääkäri minullev viisasteli jotta onhan teillä etevä lääkäri .
LR: minä sanon empä minä tiijäh hänen etevvyyttään .
LR: sano ettäkös työ ook käänynä
LR: minä sanon no oonham minä joskus käänynnä van , em minä tiijäk , miŋkälaenel liem millennik .
LR: se ‿oli hakulinen .
LR: ei .
LR: ei kettääk .
LR: kah , ku , itek kuhip pitivät vaen niitä vaevojjaan .
LR: itek kuhiˀ ˀottivat apteekista mitä sattuvat soammaaj ja mitä sattu mielleej juohtummaan .
LR: eipä ne olluˀ ˀapteekissäkään nyky , nykyssiin nähen ne , lääkkeet niiŋ kun , nyt on nykyjjään .
LR: ne ‿oli vuan , niitä kamweritippoja ja , mikstuuratippoja ja sen semmossii .
LR: syyhysalavoja ja ,.
LR: hmm .
LR: no eepä ollunna muuta kun , niitä hierojjii ja kuppoojjiihan niitä oli ja sittä sen suonellaskijoeta ja .
LR: sillon saevat hammasvaevasaj ja kaikki pitteeˀ ˀihan , ihan niiŋ kaovaŋ kun heitä piisasi .
LR: niin oom pitännä minnään ne taovit .
LR: oon ollut hamppaatoˀ ˀihan ikäni .
LR: ka , semmone ˀoli suonikirves jolla vael löevät suonneej ja , minullaaˀ ˀon näessä , näesssääˀ ˀoŋ kummassaak käessä ja , kaalassa oj ja .
LR: ja lyötij ja seŋ kovemmin e op pakottanum minuh hamppaetani .
LR: vaeŋ kuŋ kerkisivät männä , liijan , pitkällen nin .
LR: ka , kielen alapuolelta vael lyöttiin .
LR: kun hamppaehesav välliiŋ kielem pani kaksiŋ kerroj ja siitä lyötti .
LR: ja sillo ˀee se lyöjä antanna lähttees siitä ku hyvim pikkusem pelekäsi jotta minä pyörryj ja ,.
LR: minä kum pihhaan tulij ja , tottaham minä sillä vähäsem mitel lienel liikkaattanna hamppaaŋ kouhllooj ja , se kur ratkesi vuotammaan se vuoti niiŋ kaovaŋ kum piisasi verta ja , ja sittä mäni ihav valakkeeksi se kiel ja oli , pari vuotta ‿tta ei se , oli niiŋ kuv vieras kappale suussa .
LR: minä sittä vasta sanom miehelleni jotta , tuommoseksikkoon tuo jäe , ijäksseen tuo kieli vaekka pitkänniˀ ˀijän elännöön .
LR: sano niin om pitännä männäl lyöttämmääm minä sanoŋ ka , se on semmosta kun , pakottaa yötä päevvee ja lapset ol ympärillä ni , se om pakko sehit tehäk .
LR: jotta millä vaeh heittee .
LR: sehän se mieheni veli löehis se ‿oli , suonellyöjä nii se löehik .
LR: ka se ‿oli semmonev vaej jossa oli semmonev vipu , se ‿oli pikkuner raota vaen , jossa oli se vipu sittä , peässä niin sillä vaen napsattiin ei se koskenna eikä , siihev van tuli se pikkuner reikä .
LR: vaŋ kun ne tukkesivat sem poes .
LR: kyllä minnääˀ ˀem mahtasit tässä koko kokottooj jos minä en oesin niim paljo suon , verrii otattanna .
LR: ka sarvilla vaev vetivät ja , sillä kassuurauvallaaŋ kassasivat siihen sa sen , sarven sijaj ja , sarvilla vetivät .
LR: saanassa .
LR: van nyt ei oot tiälläkkäät tällä kylällä yhttääs seŋkkääv virkasta , ne oj jo hävinnä .
LR: oooli .
LR: tiällääˀ ˀoli monta ja , ja monta .
LR: mitte
LR: itek kuhit tais paranttok kuka millä sattu .
LR: ei niillä ollum mittääk , entisaekkaan .
LR: no ei niim paljjoo ollunna kun nykysik .
LR: minä sano ‿tta tottahan sitä nykysis syö , syötettään tätä paremppoo ruokkoo niim paljo jotta niihen tulloo niitä saeraaksii .
LR: makuja kaikkii ja ,.
LR: van enneŋ kunn ‿ei ollut mittään nin , ne vaen oli niillä , moantuotteilla .
LR: no eepä mittääm muuta kun , nuin ‿ikkään sattu niiŋ kun , joskus poekimissaeraaksista
LR: van niiŋ kun nyt on nuita , millom mittääk .
LR: niŋ kun tännäät talavena kulukihan niissä si , elukoessa kuulu , kulukenneen toallaan , kävihän tuo , sortiksi meijännik , elävissä muutamissa , semmonen , jotta , löysäsi mahat ja ,.
LR: ka ˀen tiäm mikähäl lies sehiˀ ˀee ennen ollut sitä elävissä meillä , milloŋkkaa ˀem minä kuullunnakkaaˀ ˀenne .
LR: oooli .
LR: ennem piettiin härkä joka talossa .
LR: se piettiin sittääv varroo jotta sitte itellel loahattiin se syksyllä .
LR: ja ne pitivät vielä sillä keinon härät teällä jotta , oli , nuori härkä oli kasvamassa toeseksi vuoksi ja , se vanahempi härkä , loahattiin .
LR: se oli ennen semmosta .
LR: ka ee kun se , kolommee vuotta , se ‿oli harvoj jos neljä vuotta piettin .
LR: enneŋ kunn ‿eij ‿ollut mittääs sitä jotta sitä , voisis sinnek , teorasaotollej ja muillev vietynä , elävvii .
LR: mm .
LR: nythäm myywwään niitä , meejänniˀ ˀon tännääv vuonna myötynä neljä härkkee .
LR: ka kesällä yhessä aettuuksessahan ne olivat toalla va .
LR: yksi tuo jo myöttiin se vanahin härkä , m , syksystä ihan , van sittä kolome myöttiin talavella .
LR: eiii , ne kävivät , siellä missä vaen tykkäsivät .
LR: ee ollut kellääs sillon aettuukssii .
LR: nythän ne kun ee soak kääväk .
LR: valtijo ee annam maellaaŋ kääväk .
LR: pittää itek kunnip pitteek omallaan .
LR: no ne kävi pitkälläät toesinnaan , toeset lehmät .
LR: järver rannolla ja ,.
LR: ja teällä kun ei ollunnakkaas sitten niitä ahomoalimoeta teällä , kun näm ‿oli valtijom mehttii nin , teäll ‿oli vaen se havumehtä ehän ne teällä soanu , niir ruokkoo .
LR: ne palasti sinnej järver rannolle .
LR: ne ee ollut teällä meillä paementa .
LR: siellä ennen siellä voarassa meillä siellä aennaap piti paemem pitteek .
LR: tuli se kun sattu , siitä huolimatak .
LR: van harvemmihhan se kuitennik .
LR: ka miŋkäpähän teki muuta kun ajo lehmät poes pihhaan , ei muuta .
LR: mitäpähän , se semmonen , kun ne ‿oli van niitä poekassii , ne paemenet .
LR: no haarvemmin tytöt kävi .
LR: kävim minä yhev viikkokaovej ja , äeti sittä sano kum min ‿en syönyt eŋkä , min ‿en suanut , yöllä moataˀ ˀeŋkä syönynnä ni ˀäiti sano ‿tta ei tulem mittää ‿ttä poes pittää tuon , kiussuu heitteej ja pittää vaekka mistä ehttii paemen .
LR: äeti oli männyp päevällä sittä kyllääj ja oli soanut siellä paemenen .
LR: se aennaa ˀyöt kuulu minullel lehmmäeŋ kello korvvii ja min ‿en soan nukkuuk .
LR: eŋkä minä syönyt pihasta lähttiissä eŋkä tultuu eŋkä minä syönyt sielä metässä minä olin ihan syömätäk .
LR: siee nii , paemenella oli eväs metässä .
LR: paemenellaham piti hyvä eväs pitteem metässä , jotta se ee siellä , soaˀ ˀolla ,.
LR: ka , maejot panttiij ja voeleivät ja , millompaham mittääk , kalat paestettiij ja .
LR: ka , kontti oli voan selässä pieni kontti jossa se kuletti .
LR: taesivat nuohis soahas suon , viimek , viimenik .
LR: niin nuohim meejäm miehet taes suon soahav viimeŋkip panttuu .
LR: tulivat pihhaan .
LR: ka sillon itek kirnuttiiv vaen se voeksi ja , sitte se liika voe myöttiin .
LR: mikä syönniltä jäe .
LR: ka kellä oli semmosev veivillä veännettävä puukirnu ja kellä oli sittä , semmonem pystykirnu vaij jossa , sillä männällä , kirnuttiin .
LR: kuŋ kerman sillä varroo laetto jotta , jotta ee ollut tuiki mahottomaŋ kylymmee tae , tae sittä varrii .
LR: e ka millom mitennik .
LR: ehän sillä ollut mittääm meärre , millom mitenni , seästi ja , sae aena kaapaksi puottiij ja .
LR: sev verran oli kaappoja .
LR: eij ‿oon ny nniiŋ kun nyt nykyjjään on ihan ,.
LR: ne keŋŋät tietettiim pihassa ja , itek kuhim melekkeen joka talossa teki tarvitaksseen niitä keŋkkii .
LR: ka sieltä ostettiin sitä kahvvii ja , sokerrii ja .
LR: ja jonniv verran sitä riisryynnii ja , miŋkä mittääk .
LR: ta ostihan ne aena sitä , olihan siellä jonniv verrav voatetta ostihan ne aena voatettak , kuka osti .