Location: Suomussalmi
OS: me kerraˀ , velipojaŋ kansam mentiiŋ kivijärveen .
OS: niin sannoo että tuota , ukoŋkuurohan se ‿on nousussa .
OS: minä sano ‿tta niihhän se pittää ollakkiˀ ˀetteihäm me muutel lähtisikkää .
OS: ja että ku ukoŋkuuro mennöö sivu nim mehäj jo justiiˀ ˀollaan siellä ja sillo oŋ kala justiir rannalla .
OS: ja sittä menimmä venneellä sissääj jä se oli niin täönnä se , ne ei mennys siiheŋ kierrosverkkooŋ kun s ‿oli paksu .
OS: nim me mentiin sivielä venneellä sissääj jä minä siihen hienolla verkolla sittä rupesin sieltä seasta ottamaan ni , toenem peästeli keolasta ja minä peästelim perästä jä niitä peästeltiin siinä , nin tuota , me venellasti kerrassaan , meill ‿oli kolomilaetanev venej jä siitä syywwettin telejolauwwat jo poes ja toeneŋ keolanokalla ja toenem peränokalla .
OS: ne sano ‿tta eei kun te ‿otta niiv vähä aekoa ollu ‿tta että te kerkiep peästelläm miteŋkä ä .
OS: minä että noˀ , kuhan , siitäpähän neättä kuham meettä neljä heŋkeä ni , no sitte neljä heŋkeä lähti jä sano ‿t ta neetä oli , nitä oli takka vielä miŋkä he jaksovat kantoa .
OS: ja , sittä toeseŋ kerram minä lähin alatalon tuomaaŋ kansas sittä .
OS: ja samalla laella ukoŋkuuron , nokkaal lähettii .
OS: me mentiij jä käestettiin ni , minä ensi , sissääm mentiin niiŋ kun , kortteikko heilluu ja me oomma sisässä jä , ja kaloja on ja ei soahav verk eikä eikä verkkoen tartu , muuta verkko heiluu sisässä vaen .
OS: minä sittä rupesin seoroamaa ‿tta mitä nämä on .
OS: näen että nämä oŋ kaekki niiˀ ˀisoja että eihän nämä tartum meijjäv verkkoon , mull ‿oli harvempi verkko sittä venneessä .
OS: minä sano ‿tta vaehetaahhan sisäverkkoa ni ruwetaan soamaan .
OS: no se sittä kum minä vaehon sev verkoj ja , ruwettiin soamaan ni , se kaveri sannoo että tämä eij ‿oˀ ˀenneä oekisuunta että ei otetaˀ ˀenneä ei oteta .
OS: minä että otetaahav vielä .
OS: sano ‿tta ei otetaˀ ˀenneä niit ‿on tässäek kum mikä me tarvittaa , ettei oteta .
OS: minä sano ‿tta niitä soahaan nyt kun tuota noussoo kaloja niiŋ kur raotettaav vaej ja , pistetääŋ kiinis sittä kun ne ‿on sisässä .
OS: niin se sano ‿tta vaen näet ‿oj ja tämm ‿eijj ‿ooˀ ˀenneä oekisuunta , tämä eij ‿oo , tämä eijj ‿ooˀ ˀenneä oekisuunta .
OS: ja eikä taepunuˀ ˀottamaaˀ ˀoekeem paljo sano ‿tta täm ‿eij ‿oˀ ˀoekisuunta että tällä laella kaloja soahaa .
OS: ja sittä tuota , minä meinasiˀ ˀettä tuota , ohhan niitä kylällä syöjjie .
OS: muil ‿oli sittä pikku nuotta , että minä nuotalla veän ne kerralla ne kalat siitä jä sitte tuota kyläläesilleˀ ˀannaˀ ˀettä syökkeä kaloja .
OS: ni , minä vein sen nuotaj jo ennemmij jä siin ‿oli asukkaat siinä lammir rannalla .
OS: no minä en , peässys sittä sillen nuotalle , minä menin siihen talloon .
OS: no mull ‿oli isäukko oli sillon toessa .
OS: se sannoo että siellä tulloo riita että ei ‿stä lähetä .
OS: minä sano ‿tta , me ‿umma oekealla puolella ni , kur riijjellööt nir riijjelköö .
OS: ni ˀettä se ‿on , se ‿oh heijjäˀ ˀassia .
OS: no minä menij jä kysyn nin , si sannoot että , vaen he kuˀ ˀoˀ ˀihmetelleet että kun nuo , venneet niiˀ ˀäkkie katosi että minnekkä ne joutuvat .
OS: no eihän siitä tullus sen selevemppeä .
OS: no sittä tuota , se kun tuo pirruus sittä tekköö siinä , vielä kun tuota se , niiŋ käöpi ohrasestiˀ ˀettä täötyy tyhjänä tullap poes .
OS: se , sitt ‿oli se tuomas kela , se aatami vaenoam poeka oli sittä mulla toessa kul lähettiiŋ , kerran ni , otettiiŋ kottoa verkko ja lähettiiŋ , meill ‿oli sittä siellä toenev vene , toas .
OS: niˀ , se oli vienyˀ ˀommaar rantaasas sev venneen .
OS: ni se tuomas kela sannoo mulleˀ ˀettä tuota , veitäämpä tuo antiv venem moalla .
OS: minä sano ‿tta mitä vaste .
OS: sano että s ‿ei jaksat työnteäs sittä vesillen ni , että on sillev vähäseh hommo .
OS: no ku , me veittiin ni ku se pyörähti kummooj ja ku se löe , lauwwat poes siitä venneestä jä pani lauwwan , emäpuun , laon seineä vastep pystyyn .
OS: minä sano että no nyt se kyllä aottaa että nyt se meijät tappaa kyllä tuosta hommasta .
OS: no minä menin sittä kum me verkot laskettiim minä meniŋ kokemaan niitä .
OS: nin sehän tuli rannallev vaŋ kuˀ ˀeij ‿olluv venettä millä lähteäs se oesik kyllä selekkääˀ ˀantanum minnuo van , eij ‿olluv venettä kum mullaham piti verkot hakkeap poes sieltä sitte ni .
OS: mulla ,.
OS: se teki se tuomas sen tempun ˀettä särki sev vennee .
OS: ja se oli kyllä veärä teko vaen että , ku se teki sen ni , omasta halustaan nim mitäpä siihen .
OS: ja mulla piti heitteäp poes se kalastus siellä puolen sittä , kerrassaa , eihän sinneˀ ˀolluh hyvä mennä .
OS: isäukko sitte jälestä yritti yheŋ kerran ni se ‿oli , sauwwomeŋ kansat tulluj ja , se oliˀ , sanonuk ku oli ruvennus sauwwomella lyömääm peähän , ni s ‿oli sanonu ˀettä nyt ov viimmenem päevä .
OS: niŋ ku se oli tuota , sotaväeŋ käönyj jä silloˀ ˀopettivat kivveärillä ‿ttä lyömällä pannaan ni , näeˀ ˀottamaaŋ ki ki , asseeŋ kätteen .
OS: niŋ ku se näki että se lyöpi ni se , se seŋ kohotti .
OS: nin se katkesi , ja tuosta noarmasi noarmij ja tähäˀ ˀolokapeähän se , se sauwwon .
OS: tuli hittaastiˀ ˀenneä kun se katkesi se aero .
OS: se se , aero , kun se aeron se oli pannu .
OS: no sitte tuota , se säekähti siitä kun tuota se sae toeneŋ kiinis sen sauwwomen siinä kun se olokapeähän tuli .
OS: se lähti pakkoon sittä .
OS: se oli niiˀ ˀäkänen seŋ kalaveim peältä .
OS: oum minä soarijärvest ä käestänyn nuita haokkie .
OS: samalla laella kun ne nousoo rannallen nin samalla laela verkko etteej ja sittä ajettaan .
OS: van siihen ei kannatap pannak kun , enintääŋ kaks verkkoa , taatusteˀ ˀettä jos niŋ kuˀ ˀisompi sattuu ja ensimäeser reppii niin sittä tuota , se toeseen , jo vähä vässyy nin toesesta sittä soapi .
OS: ni siin siinä soapi isojaeh haokie silla laella , se sotkeopi kun se mennöö ni , issoh haoki , meleko sakejaav verkkoo .
OS: että se soapi semmoseem pussiim mennä .
OS: se se on justiij joka houkutteloo ukoŋkuuro nin sinner rannalle , se .
OS: sitä ei soaˀ ˀei oŋŋella eikä millää .
OS: mulla oli semmoneˀ , vaem minä kaotin sem pikkunuotan , mull ‿oli semmonem pikkunuotta joss ‿oli , tavallinem perä , ja siin ‿oli nielulaŋŋat ja kaekki ja kivi sappamessa .
OS: se ‿oli harva perä ensinnä että min ‿en soanuk kuˀ ˀisoja kaloja .
OS: vam minä kaotin sem poes kun sittä kum minä panin sakkeammam perän nin tuota minä näe ‿ttä täm ‿om mahoton että , kaekki men , kaekki pienet kalatkihhan tällä lähtöö .
OS: nim minä saen sillä , yheksättä kilom paenossie haokiehi .
OS: ja säönässiehis saeˀ ˀisoja kolomatta kiloŋ k paenossie säönässie sillä , sillä nuotalla .
OS: ja sen näki kun , usseampie meni niitä isoja haokie sissään ni , kyllä se se perä nutisi ja vaen sielt ‿ei ollup puhettaap poestulosta muuta , o outav vaen , kyywvillä ajav vaer rannalle .
OS: yheŋ kerran sattu semmoneŋ kun että , haoki että kum minä ensin ˀalotin ni , pikku kivem panin sappamee , niiŋ kun se lähti sieltä työntämään nin työnti nurin , tuota , sen , rys nielun , ulospäej jä , tuli poes .
OS: ni sittä kun tuota , minä moallen nostatin , niˀ ˀei lähtenym millääp perrääˀ ˀenneä ei muuta kun se haokkasi likkoa sitä vettä jä yli vaen nuotta , ei milläl lähtenys sittä perrään .
OS: kyllä sillä järki seŋ käsitti että siellä on , siellä on , pe semmonen , mutka että sieltä ei peäsep poes .
OS: oon , oov veitty muikkuja ennevvanahhaan ˀoli kum min ‿oli alatalossa siin ‿oli nuotta nin sitä veittiin .
OS: veittiin nuotallae .
OS: ja me olimma poekossa niiŋ kum me tuota , poekosetkil lähettiin toesinaan nuotalleˀ ˀotettiin se nuotta että ei oltu paljo veittykään nuottoa niŋ kun se , toesinaan sattu sillaal laella että kuv veittiin niiŋ kun se , upposi nuotta syvvään ettei näkynyp perreä .
OS: nin toenen sano että , hället tuli jo venneeseem muuwwar rökäleˀ ˀettä tuota , me että , nyt se aottaa se veäntä se ‿oj jo perässä nyt perässä ni , venneessä oj jo perä jä eijj ‿ook kum mutka enneä jolla veitään .
OS: niiŋ kum me ei ai , aijjottu siitä kahtoakkaaˀ ˀettä niitä merkkie etta se yhtä , perä kulukkoo justiim perällä ni , se toesinaan tuli että tuota , toesellet tuli venä veneeseem perä jo .
OS: ni ei siitä tullum meillä poekossa appuo .
OS: joo .
OS: se on tuota , tähäˀ ˀaekaan nyt kevväällä .
OS: se kuˀ ˀeiˀ , sittä parviˀ ˀenneä myöhemmin se ‿on nyt justiil loppuu jo parvinta .
OS: tähäˀ ˀaekaaˀ ˀastil loppuu nyt parvinta .
OS: ni se ‿oˀ ˀiltasella tuossa aoriŋŋollaskuˀ ˀeillä se ‿on se nuotav veto , keväkkesästä .
OS: se ‿on , isossa parvissa .
OS: sitä yksistä apajoesta soattaa soahan nii , monta nelikkoahi .
OS: kun sattuu hyvä parvi .
OS: ja se hyvä parvi niin tuota , sen näkköö vaekka vähhään näkkyy .
OS: ni sek , sek kihowaa semmosie hienoja kihoja jeäpi veim peälle .
OS: joss ‿om paljo kaloja .
OS: jossa paljo on .
OS: van sittä jos siinä niˀ , kaikki näkkyy ni , siinä ei jeäk kihhoa peällej ja se eij ‿op pieni parvi va , on niitä sillonni , meleko paljo vaekka niis , siinä näkkyy meleko loajalta van ne kun näkkyy silloŋ kaekki kun se ei kihhoa .
OS: vaj jos se kihowaa nin sit ‿on syvemmässä sillom paljo ni että tuota , si , ne ottaa seŋ kihon .
OS: ni , s siiheŋ kun soapi nuotam pannan nin sen soapi arvatas sitte että tuota , nyt oŋ kaloja .
OS: van siinä moni sittä erehtyy että se , siinä , kun ˀalakaat likellet tullak kala , se hättäöpi , liijjaksi rupejjaa säekyttelemääŋ kalloa , ja kyllä se kalasa , kala reikäsäl löytää kun tuota , siinä , kolisemmaar ruvetaaj ja säekyttelemää .
OS: kyllä se , se kum pittää , jos perrääm päem pistetääm porkalla , nin tuota , soapi arvataˀ ˀettä nyt ne ‿oj jo porkissa kalat .
OS: se pittää pitteät tuota , ja syvvääm pitteäˀ ˀettä se ei alatem meej ja , ja hilijokseev vaeh heilutellaˀ ˀettä se raohassa oŋ kala .
OS: eikä kolistav venneessä .
OS: joka meinowaa isommalta ottoa , jos ˀisommalta oŋ kaloja ja ne säekähtää ni , ne , ne soattaa mennäp pijam , porkistael läpi .
OS: jos kuin tarppoo .
OS: neˀ , ker , ne käöpi siinä peräm mutkassa kun se perä on semmonem muikullel laetettu että , sek , alaneŋ kulukoo siellä puolivälissä perreä .
OS: se kun on , sillä ei tuota , isompie kaloja ei soaj jos ei poemuja paa .
OS: se kun sittä ruwetaan , sitä , perä kun tulloo likellen ni lappamaa .
OS: ja siitä seˀ , sittä kun se ki , veittään niitä kitoja ni , se isom isommasta kalasta yli veittään se kija ki , kija silloŋ ku se pitkä kija on niŋ ku se kohowaa jo , sieltä ennen ni , lijasta poes .
OS: niˀ , se veittääˀ ˀyli .
OS: ja jos ˀisompie kaloja meinowaa vetteän nim pittää poemuja tehäs siiher ryssään ˀet , tuota ki , siiheˀ ˀalaverkkoon että , se kulukkoo pohjoa myötes sitte niin tuota ihan , tarvontaaˀ ˀasti .
OS: ni , semmonen se on nuotah haŋkinta että se , se rakennus siinä on ˀiso os assie siinä nuotassa , miten se perä istutettaa .
OS: minä , oon , poekosesta astit tuota , niitä nuotamperrie , tervosessaekku oli nuotta ni , se piti kyllä mulla aenae , kerraˀ ˀiteˀ ˀistuttivat sem perän .
OS: no sanovat ˀettä tuota , he kun tuota , rupejaat vetämään niiŋ ku , likkoa tulloo niim paljo venneeseen , perrään että ei tuota , muikkuja näöˀ ˀei ˀyhtääj ja se ol likkoa täönnä se perä ettei soav venneisee .
OS: että se pittää , osatas se , laettoas se että se , se se kun on niim paljo jälellä seˀ , paola kulukoo että se ei otal likkoa .
OS: se peräm mutka sittä ottaa vaeŋ kiiniv va se ‿oˀ ˀylempänä pohjasta sitte .
OS: ni se ‿on nuotal laetanta semmosta että , jos ˀäkkinäenel laettaa ni ˀei sillä soas sillääk kyllä .
OS: ne vanahat ˀukot ˀoli laettaneet vaŋ kun se ne kuolivat ni , se oli minulla laetettava kun se minä aloj jo jeähäv vanahimaksi .
OS: nuoret ˀei osanneet .
OS: sitä ku ˀei tarkanneet kun ei tuota , vam minä nuoresta astik kun ˀoom pyytänyk kaloja aevan , poekosesta astik kum minä pyywviŋ kaloja , nin se minu minu minulla jo jäe kaekki mieleen se ja , ja minä tuota , järkeilin sitä että tuota , miten seˀ , on sen nuotam peräŋ kansaj ja , ja ja tarkkasiˀ ˀettä miŋkala , miten se on tehty , alakuperäsestiˀ ˀettä jos ˀaeka väl , välttää vanahemmista nin tuota sen näkköö .
OS: nim minä tarkkasin sen että miten se ‿oˀ ˀistutettu se perä .
OS: ja eikähän siitä muutem peäsej jälille .
OS: kuv vanahosta kerkijöö aeka loppuo , loppuos se neuwwontapuoli .
OS: no seˀ , muun nuotaˀ ˀosa siinä pittää olla , pitempi alaneŋ kun tavallisessa verkossa , ylleisesti .
OS: ja ylinen , pittää meleko läjjääm paolottoaj ja se kum pittää paolottoakkiˀ ˀeri laella se pittää paolottoaˀ ˀettä se ei juokses sinä paolassa se silimä , että se ei läjjään .
OS: se ‿on , eri laella solomittava kerrassaan tuo nuotam paola .
OS: ylinej jä alane .
OS: se ‿on , veittävä semmosella vetosolomulla ja siihen tehtävä solo että se ku se kuŋ kiristää nin se myötääv vettää kiinteämmällej ja kiinteämmälles sitä solomuo .
OS: niihhän se oli .
OS: ni se kun oli tavalliner rysä ni se eijj ‿olluk kun , niiŋ kun tavallisessa nuotassa että ei tarvinnun niiŋ kaokana ne ollan ne , alapaolat .
OS: van tavallisessa nuotassa jossa eijj ‿oˀ , kivveä perässä niˀ , se pittää ollak kaokana , se alapaola kulukkea , että se ei kulep perän tasalla .
OS: nin se kulukoo siellä peräŋ kup , alla vaen , se alapaola .
OS: oom minä pyytäny .
OS: se tuota , pittää ollas sev vertaˀ , pinnalla kun om muikku nin sev verta , uppeissa paola tuossa , parikymmentä senttie , pittää ollak kukkuja semmosie että ne pittää parikymmentä senttie nin tuota veim pinnasta alapuolella , se ei , se si sittä se mennöö .
OS: kuv vaem p , vesipinnallep pannoo .
OS: van sittä jos tuota , meinataan , käesteät tuolla tyynellä ilimalla , sittä pittää ollaj jo iham peällä että tuota , kak kaksi venettä kun on ni muikkuverkko otetaaj ja kun se , seläm peällä syvällä näkkyy ni , seˀ ˀympäri kierretääv verkko , ja sittä tuota , ei venneellä soas sissääm mennäm muuta kuˀ , ulukopuolelta syyteäk kivillä .
OS: ja se kuŋ kivi paenuu sinnes se kuŋ kihowaa se kivej jäläki ni , se kun , kihowaa ni se muikku nousoo peälle .
OS: ja seˀ sittä kun syywwetääˀ ˀenämpi nin se , ne mennöö verkkoon siinä pinnalla sittä kun ne lähtöö pakkoon nin ne mennöö verkkoon sittä .
OS: nii , ne nousoo iham pinnalles sittä kaekki .
OS: muikku , se kum , muu kalat , pittää nokalla .
OS: värin .
OS: muikku pistää sillä selekäevällä .
OS: niiŋ kum muikulla .
OS: muikku tekköö sillä selekäevällä .
OS: sittä kun ot , oekeen tulloo semmonen , joŋkullaeneˀ ˀilima tulloo , ni sittä pittää ni , pistää niim mu muikku että tuota ilimaannil lentää , käöpi ilimassaek kokonaannil lentää niˀ ˀilimaav va , sillon soapi arvataˀ ˀettä nyt tulloo myrskyt , kun se alakkaa ilimas ilimaal lennellä .
OS: ni sillon soapi arvata että tästä tulloo myrskyt vähäm peästä että nyt eij ‿ouk kauwwoˀ ˀenneŋ kun on tuuli ja myrskyt , kun se ilimaah hyppejää kiehikkoo .
OS: se tiettää .
OS: se ottaa , se ot , sillä on semmonen tieto siitä ilimam muutunnasta kun se , tietää vuorokaotta ennej jo tuota , ilima , tuuleŋ keännynnän .
OS: se oj jo vuorokaotta ennem mennöö tuota , tuulem peälle .
OS: enneŋ kun on tuuli keäntynykkää .
OS: ni se tietää jo sen .
OS: ja sittä tuota , perhoˀ ˀaekana aenuostaan ni , moni uistimmies erehtyy siinä kun tuota , rupejaa , tuulet , kun t ˀalakaa iltasella tyyntyöj ja se ‿oˀ ˀuistelemassa .
OS: ni uisteloo tuulem peältä , kun se alakkaa pikkusel loantuon niŋ kun tuota , perho kuoloo järvee , ja se tuuli kannattaa sitä , ni se ‿on siellä syvemmässä syomässä sitä , tuuleˀ ˀalla sitä , sitä , kuollutta perhoa ni , sitä ei näökkäs siellä mutta siellä se oo vaen niitä niitä syöpi niitä kuolleita perhoja kun ne ‿oŋ kuolleet ja se tuuli tuopi sinnet tuuleˀ ˀallen ni , se siellä onnik kala ja , moni uisteloo että tuulem peällä oŋ kun tyyntyy ni tuulem peällä uisteloo ja , ei arvoakkaam mennäˀ ˀettä tuuleˀ ˀalleˀ ˀettä tuollahan ne kalat on syömässä niitä nyt kun ne oŋ kuollu ve , järvee .
OS: siinä se tekköö joka ei lies seorannun ni se tekköö erreökse ‿ttä , siin ‿oŋ kalastuksessa siin ‿om paljo seoruuta nin tuota enneŋ kun sem perillep peäsöö .
OS: siinä , siinä soapi , siinä soapi järkeilläˀ ˀenneŋ kun sen , sem peäsöö perille että miten tämä on .
OS: vaen sitä kun ˀoˀ ˀaekoa ihmisellä se ku ei ooˀ ˀihmisen , elämä ni , yheˀ ˀihmisev varassa , nin sitä o , oˀ ˀaekoa miettiekkis siellä , ettei tarttet tyhjeä pyyteä .
OS: oom minä kevväellä pyytäny .
OS: no se pannaan semmoselleˀ , kutuaekana se pannaan tuota , parraasta pannaaj jos on semmonen , jyrkkä ranta ni , se pannaan , aetaverkko ja sen nennäär rysä .
OS: vaej jos on tuota , semmone että ne luhallep peäsöö , nin sittä pannaal luham puoleller rysä , ja aetaverkko selältä päen .
OS: kun se luhar raetoa kier , kiertää että mistä minä törmällep peäsen , nin nin se sitte mennöö ryssään siinä vae .
OS: jos oj jyrkkälaetanen törmä jä , että se ei peäseˀ ˀoekeem mielestääl lyhällen ni , törmään ˀettä jos se ei peäse , luhallen ni siitä lähteäˀ ˀaetaverkko laskemaaj ja sittä seläm puolelles semmosessa paekassa rysä .
OS: vaj jossa on törmässä on sittä kolo että eppäelöö että tuosta ne nousoo ni , siinä pittää jo moam puolellep panna , rysä .
OS: aetaverkosta , aetaverkko soapi ollat tyhjänä seläm puoli seläm puoliteˀ ˀei mees sillon .
OS: kuˀ ˀensimänä , kuuleˀ ˀensimänä kul lähettääŋ kutomaan tuosta , ensimäesten nieluŋ kannasta , kaksiŋ kerrom pannaal laŋka , ja sittä tuota , sillä kaksiŋkertasella laŋŋalla kuwottaan .
OS: ja sittä tuota , yhestä yhestä silimästä otetaaŋ kiini , ja siitä lähettääŋ kutomaar ruŋkkoa .
OS: ja sittä tuota kun sit ‿or ruŋkoa vähä matkoa kuwottu sittä lähetään to toesesta silimästä kutomaan nieluo .
OS: ja se kuvota , sittä kun on se nielu kuwottu että tuota siinä on ˀalakkaa ensimäenen nielum pituwelta .
OS: sittä vuolastaaŋ kalavoŋ kaetasemmaksi , että se lähtöö kapenemmaa , että ei kavennuksie tarvihteˀ ˀettä se suorana pyssyy siellä veissä .
OS: eikä kavennuksie , ei tarhtet tenä .
OS: ja sittä kun tulloo toenen nielu ajat että nyt on toenen nielu ni , samala laella kuwotaan , kaks laŋkoa pannaam mutkin , kävyllej jä , kuwotaaj ja samalla laella lähetääˀ ˀyhestä laŋŋasta kutomaan sittä ja samalla laella lähetääŋ kutomaan sitä nieluo siitä toesesta laŋŋasta jotka jäe jälelle .
OS: ja samalla laella vuolastaaŋ kalavoenta .
OS: ja sittä kuˀ ˀalakkaa , eppäelläˀ ˀettä nyt ov viimmenev vantteevväli menossa , sittä soapi jo kaventoa .
OS: ja siihen , se tuloo kapenemaan sittä kerralla .
OS: tasasesti .
OS: ja sittä tuota , kun se ‿oŋ kaks silimeä ku , mennyk kerralla sittä yheŋ kerraŋ kuwottaaj ja siihen sijottaan sitte nielulaŋka joka toeseen silimmään .
OS: sittä nielulaŋka .
OS: joka toeseen silimään nielulaŋka .
OS: ja hauwwillek ku hauwwillek kuwotaar rysä nim pittää ollap pitkät nielulaŋŋat ahvenellek kuŋ kuwotaar rysä nim pittää ollal lyhvet nielulaŋŋat se ei , haokirysästä ei soahaˀ ˀahventa .
OS: ja se hauwwillek kup pittää ollal löyhemmällä nielulaŋŋat jos se mennöö , että se hyvästis siitä nielulaŋŋat levijöö .
OS: ne pittää ollah hauwwillep pitkät nielulaŋŋat .
OS: no se katiska on semmonen että se tekköö liijjan tekköö tuota , tasasem perän , moni .
OS: liijjan tasasem perän tekköö .
OS: että tuota , se ei kala huohmoas sittä ku on tasanem perä ni .
OS: se ei huohmoas sitä että tuonnem mennöö soppi ja sieltä ei näöp perreä , ni se sinneˀ ˀisompaaˀ ˀaena mennöö .
OS: niin tuota , se pittää olla , meleko terävä se , se viimmenem perä .
OS: vaej jos se en tasallaan , niiŋ kun se soppii siinä näkemään tuota , kuppeesta näk , soppii näkemään sen nieluŋ kun se näeˀ ˀon se nielu .
OS: nin se teältä kuppeesta näkköö jo nieluŋ kun se soppii teältä kuppeelta kahtomaa .
OS: vaŋ kun se ‿on terävä ni , se kun ei tuota , kuppeelta käöpi pursto ja kala om purstosta arka .
OS: ni se kum pursto käöpi nin se , tormowaa sivu ja se mennöö toeseen , isompaaŋ kommeroon sillä .
OS: ja siitä , se ei se ei sittä kesäˀ ˀaekana helteeˀ ˀaekana pijäm mittää .
OS: muulloŋ kuŋ kutu ei sillä soam muulloŋ kuŋ kutuaekana .
OS: nii .
OS: vaej joka , niiŋ kuŋ kesällä pyytää kesäsyömmellä kyllä se pittää ollaˀ ˀerisorttine että se pittää varmastis sisuksesa .
OS: en oom minä jokipyyntie pitänyˀ ˀolleŋka .
OS: kum meillä eijj ‿ooj jokipyyntie ollu .
OS: oon ollun niitä , jota jotka om pärreistä tehty jä sittä niiŋ kul listeet nielut .
OS: no se kun tuota , niiŋ kul liisteet nijotaan , laŋŋalla yhteen .
OS: ja seˀ , kuwotaan niin että se ympäriisä , tuota tulloo se , ylt yltää siihe .
OS: ja siiheŋ kuwotaan samalla laella se nielu pärreistä .
OS: vaˀ ˀem minä oos siitä oekeen tulokseem peässys siitä pyywwöstä .
OS: ei kyllä se ‿on , rantapyynti kaik , kaikkeim paras .
OS: sitä kututaan , miksikä ne kuhtukaas sitä ennen , ei se ‿oˀ , mertakkaa ei kun tuo tuo , mikä koselo se oli , se oli niiˀ ˀouto se nimi nim min ‿em muistaˀ ˀenneä kun tuota , siit ‿on niiŋ kauwwaŋ kun niitä pijettii .
OS: no ne pyyti kummastae , järvistä jä joesta , eikä se jär joessa oekee ˀaotak kun se joki niiˀ ˀäkkie liitottaa .
OS: sehäv verkkooˀ ˀei aota , nin tuota , sakkea verkko ja kun , jokiverkko pittää , alakuperäsestikkiv verkko pittää paolottoa että tuota , se ‿oj justiin tasallaan silimä jolla virrassa pyywwetää .
OS: että , se ‿on yhempitunen , alanej ja , ei kun tuo ylineŋ kun silimät , kum mi mitataaŋ kymmenen silimeä .
OS: nin silimeä kun on verkossa näen silimät ni , kymmenel luetaan silimeä paololta .
OS: ja sittä mitataan , verkol liinaen , kymmenen silimeä , nin se ‿on sillon joki , virra , virtoa vastep pyyw pyywwetään .
OS: sittä kuŋ kuwotaan jär , järvessä kuwotaan ni , sillek kymmenellep pittää ni , yksi silimä nin tuota lissäötyö .
OS: pittää teältä , kul luwetaan , että ni , täss ‿oŋ kymmeneˀ ˀol liinalla ja ni pittää ollaˀ ˀykstoesta , ylisellä , ykstoesta silimeä .
OS: ja alasella pittää ollas sittä jo kakstoesta silimeä .
OS: ka iso kala kun tarttuu nin se sotkoo seˀ ˀalasej ja , se vettää kaekki , koko verkon silimät vettää vinoksi .
OS: nin siinä täötyy ollas sev verta pitempi alanen ˀettä se tuota pyssyy silimä kuvillaan .
OS: ni sem puolesta alanem pittää ollap pitempi , jos se ‿on , kiinteälle , kiinteällel lasketaan tuota semmonev verkko joss ‿oˀ ˀyhempituset alaset ja yliset ni , se ‿on , se ‿oŋ ku , niiŋ kuŋ köysi siin ‿eijj ‿ooˀ ˀyhtääs silimeä tasallaa .
OS: aoki .
OS: se ensiŋ kuwotaal luomus , kolomella si , kahella silimällä .
OS: siinä tulloo sittä tuota , ja sittä otetaan , yhestä laijjasta otetaan ne silimät narruun , narruuj ja toenej jeä , laeta jeäpi tuonneˀ ˀalas .
OS: ja sittä kun se ‿on , otettu narruun ni , se pistetääm puikkoon sittä se naru ja , ja sittä lähetää , siitä , laŋŋampeästä kutomaan sitä , jatkoa siihen , siinä ov valamiiksi laŋŋampeä jeänyj jo .
OS: siihen sijotaal laŋka ja lähetääŋ kutomaa .
OS: samalla kalavoemella millä ol luomukset kuwottu samammittasella kalavoemella .
OS: kävyllä , kävyllä , kävyllä ‿stä pistellää .
OS: kyllä se se käpy liikkuu niin että tuota , että tuota , sitä luulisiˀ ˀettä tuota ku se pistää silimästä että tuota , se ei heitäkkääˀ ˀirti , sormijaaŋ kävystä se ei kum pistellöö vaej ja tuota , se ei sormijaah heitäkkääˀ ˀirti .
OS: se mennöö niin nin niij joustavastik kun se , kun se tuota , toesella sormella kun se , tällä sormella pukkowaa , se näellä ottaa kiiniˀ ˀylipuolelta silimän ni , se mennöö niij joustavastiˀ ˀettä seˀ , se ei hörösteleˀ ˀolleŋkaak kun se pistelöö niim paljo kuŋ kerkijöö vaen .
OS: nin se ottaa peokalolla ja etusormella ottaa kiinis sel laŋŋan toeselta puolelta ja , ja se mennöö väkisellä .
OS: jos , sitt ‿ei tartteˀ ˀei ajatellakkaas se mennöö väkisellä ku enämpi aekoa kuttoo .
OS: se luonnostaam mennöö .
OS: ne minulla piti korjatam melekeeˀ ˀaenaa .
OS: niˀ , ja , ja monessa muussa paekassa mull ‿om pitänyˀ ˀolla .
OS: teälläep pärsämöllä om pitänyk käywwä , korjoamassa .
OS: ja kuttoav verkkoja .
OS: ka sillä kaet ne ‿oŋ kuhtuneetki .
OS: ja moni oŋ käönyk kysymässä nuorista miehistä nyt ˀettä tuota , miten se paolotettaav verkko , ja mulla pitänym mallit tehäj jä , näötteäs se kuwontamalli miten se tehhää .
OS: niit ‿om moni käönyk kysymässä .
OS: ne ku ov vana , ne kun on niij jo vanahae ukkoem , perillisie ja ne kun ne ne ‿on hoetaneet niitä verkkoja ja , vana vanahana päevänä .
OS: niiŋ kuˀ , minum poeka oli tuummannuk kun tuota , jokelassa oli sanoneet että kun ˀei soak kaloja , ni ˀoli sanonuˀ ˀettä , no isä niitä soapi kyllä kun se ‿oˀ ˀilimoseˀ ˀikäsän niijjeŋ kansaj jahannun ni , niitä se kyllä soapi .
OS: että se ‿oj jo ky kyllä koulut käönys siihen .
OS: ja minä kyllä oon soanum muita vaˀ , matikoeta minä en oos sisi sitä kum minä en oot tuota , sitä oekeen harrastanuk kun se ‿on ni , isotöestä se matikam pyywwäntä kun se on sillon , jeäseˀ ˀaekana ja pakkasteˀ ˀaekana niiŋ kun se ‿on ni , se avennoˀ ˀaokasu niiˀ ˀiso .
OS: ja kun se kylymmää niiŋ kovastik kun niitä pitkääm pijettään .
OS: niiŋ kun tuota , sehäŋ kyllä luonnostaal löytää silloŋ kuj jeät lähtöö , että se osowaa sem , os sem pyywwöl laettoak kun se matikka kuŋ kulukoo niiŋ kun se selältä lähtöö , se kun se hauwwasta lähtöö kuttuun nousemaan , niŋ kun se uipi pohjoa myöte .
OS: niiŋ kun seˀ , se tekköö sen , uran , uran ˀettä tuota , se kuˀ ˀuipi iham pohjoa myöten nin siitä lika jakkaopi kahta puolta , meleko loajalle , nuil loajalle .
OS: kun niitä uipi siitä kahakkätteen .
OS: nin tuota , se siinä on semmoneˀ ˀura .
OS: kuv vaeŋ kevväellä sillon seorowaa kuj jeät lähtöö järvestä että loytää jä merkihtöö .
OS: nin sen soapi kyllä justiin , tietoo .
OS: sem matikaŋ ku kutupaekan sillon .
OS: ka sitä , siitä ne , siitähän ne laettaa niitä patoja ja sillon van siin ‿ei tarhtep patowaaˀ ˀeikä mittääk kuŋ katiskam pannoo kun sem , hakkoo sen ,.
OS: olihan , viimme kesä kesänä minä panin ni , se sattu meleko paekolleeŋ kun nin tuota min ‿em pannup pattoa eŋkä mittään nim puotin ni , siinähäˀ ˀoli toestakymmentä ja kymmenie kerralla .
OS: vaekka minä niiŋ kum puottamalla panin ˀetten tehnyp pattoa vähejää .
OS: vaˀ ˀeik , min ‿eˀ , se ‿om minusta niiˀ ˀisotöestä että ,.
OS: ja sittä minn ‿oon sitä kokkeillut talavella nuin , talavisyöm , keskellä talavea ett ‿ooˀ ˀuittanuv verkoj jeäˀ ˀalle .
OS: van siitä eijj ‿oop paljo tuloksie mittää .
OS: ihaŋ keskellä talavea uittanuj jeäˀ ˀallev verkot .
OS: pannaan sittä , niim pitkä riuku että se ei tarttek kuˀ ˀyksi riuku pu , välillä olla .
OS: että se yltää verkom pituwelta .
OS: se kum pukataaj jeäˀ ˀalusta menemääj jä sitte tuota , se mitataan sillä riuwwulla että .
OS: että minneˀ ˀastis se ylttää .
OS: ja , jeäm peällä .
OS: ja sittä kun se uitto pannaaj jeäˀ ˀallen ni , sittä tuota se jeäm peältä mitattaan sittä että tuota , minneˀ ˀastis se ‿oˀ ˀyltäny .
OS: siihen tehhäär reikä jä , sittä tuota , jos om paksu jeä niim pittää tehä , koukka semmonen ˀettä tuota , kuŋ kirvesvarrell ‿ei ylläs sitä uittoa vetteän ni , ni ˀettä iillä koukalla vetteäs se uitto ja kun sen tietää jo että kuiŋka pitkä se ‿on ni , nennääˀ ˀastij ja sittä toas , reikä jä , siilon se ‿ov verkom pitus , pit pituus menny .
OS: niill ‿on semmoneŋ , kela joka on tuota , puu om pantu semmonen närep paenettu ja , ja siinä om puu sitte , ja sitä ei , sittä ei kun siitä pijetääv vaej ja näeh heilutellaaŋ kuŋ kelitään sitä , narruo sieltä kuv verkkoa lähetääv vetämää .
OS: van soattaa sitä yksinnäännik kahtoak kun tuota , vettää jä , sittä kun tuota oŋ kylymä ilima ni , että kylymmää verkoˀ ˀavennol laijjalle että , eppäellöö että s ‿ei kestäˀ , vetteäk kun se kylymettyy .
OS: niˀ , kun ˀei ooˀ ˀoekeen syvä ni , puottaa koko verkoˀ ˀaventoo , ja antaa ollas siellä pohjassa niiŋ kauwwaŋ kun se sullaa .
OS: sittä lähtöö vetämään nin se tulloo hyvästip pohjassa kun se ‿om pohjaam paenunut tasalleen nin se hyvästit tulloo sittä selevillään , niin tuota , sinnek , narun nennää , verkko tulloo siihem pistettään nar , voaja ja , pohjaaŋ kiini .
OS: niin se pittää tehä .
OS: semmosillev vesilleˀ ˀetteijj ‿ooh hakoja .
OS: ka ni samala laella se täötyy sillonnip panna , van silloˀ ˀoh hyvä pannak kun se , jäesellä pannaaŋ kun se näkkyy se salako siin ‿ei tarhtem mittääm muuta kuv verkolla mittowaa että mihen ˀastis sem , yltää se verkko ja , sittä siihen hakkowaa reijjäj jä salavoˀ ˀuittaa siiher reikään se kun näkkyy jeästä läpi .
OS: vaj jos kaksi heŋkeä on ni , sittä se kylläˀ , sattuu pi pikemmiv va yksinnääŋ ku on .
OS: se kuŋ kaksi heŋkeä on niiŋ kun toeneŋ kuunteloo siinä avennolla ‿tta kummam puolen se mennöö kun se kolisoo siinä niin sen , kuuloo ni se sannoo että , kummam puolem meni sittä pik ei tarhtek kum paljo , että , pikkuseŋ keänteäv vaen .
OS: nin se pijan sattuu siiloˀ ˀaventoov va , yksinääŋ ku on niŋ kuˀ ˀei tiijjäˀ ˀettä kummam puolen se meni .
OS: vaem pohjallahella kum pitivät ni , talavella kun ne pyyti siellä nuita , särkie pyytivät nokkasen täöksi , niill ‿oli oekeeˀ ˀiso luokki .
OS: paenettu ja se sittä kuivattu .
OS: ja ne sem paeno ja sillä kopeloevat kahta puolta että missä se ‿on se salako että tuota , se soahaan , sillä luo , sillä luokilla soahaan ˀaventoov vetteä .
OS: ni niill ‿oli semmone , ni siellä pohjallahella .
OS: ja niill ‿oli niim pitkä se salako että se ylti , siihen oli naololla lyötu niim pitkijä rimoja että tuota , se ylti koko verkom pituwelta .
OS: vaen se pitäsiˀ ˀot , ollaˀ ˀyhellä linjalla .
OS: van se ku on ˀoekeeh hyväksi naolattu ja suora linja ni , sehän kun soapi seleväŋ kuŋ kahtoo avennosta ja , etempeä kahtoo kum mennöö jälellep päej ja kahtoo että mitä ilimoa vastes se osottaa .
OS: jos se on ˀoekeen suora ja hyvaksi naolattu että se ‿oˀ ˀihan suora .
OS: se soattaa viijjäs sen nenän ni , paljoes sivu sittä .
OS: se pitäsiˀ ˀollas suora .
OS: kun talavella uitettaan .
OS: evakkoaekana .
OS: no ne kuŋ kalastelivat silla laella että , toeset oŋkivat .
OS: talavella .
OS: vaˀ , ne ne piti parraat ne koukulla pyytäjät .
OS: ne kun sae isoja kaloja semmosie että yheksäj jä , jä kymmeneŋ kilom paenosie haokijjaa .
OS: vaen se kesti , niillä ku ˀoli semmonem malli että tuota , se viihellel lapattiil laŋka .
OS: liika laŋka , niill ‿oli pitkät laŋŋat .
OS: ja se sittä , se , veittiiv vetosolomulles se viihti .
OS: ja se sittä puolivälliim pohjaj ja , ja tuota , jeän ni , tärjät , se tä täky tällättii .
OS: ja se ku , isompi kala , isompi kala sittä sattu siihen , täkkyyn , ja se , se sittä kun nykäsi nin se laokesi se viihti että se peäsi uimaan sittä jos kuil loajalla .
OS: ja sitä voe väsytteäs sittä että tuota , sen soapi talavella av , o , tuohoˀ aventoo .
OS: kum minulla mennyttalavena kum minä paniŋ koukuj ja samala laella panin tuota tuossa ruowassa .
OS: se lohi sattu .
OS: niiŋ ku , minä rupesiv vetämään niˀ , siiheˀ ˀaventoon niiŋ kun se oli kaer , kaerin , isoŋ kaerir reikä oli vaen ˀisonnettu vähäsen ˀettä se soppii jos isompi kala sattuu .
OS: niiŋ kum minä että no mikä kala se sattu kun se , kun se aena tulloo reijjäl luoksej ja kun se mennöö sivu että se ei annas sitä nokkowaan siiher reikää .
OS: minä että no uitteleha että kyllä minä tiijjän että kum mull ‿ol laŋkoa teällä nin tuota , kyllä sinä annat vielä lei , reikään nokkassii .
OS: no se ei sitte eneä uinuˀ ˀettei tarvinnuk kum pikkuseˀ ˀantoav vaen nin tuota , aena laŋkoa kun se väsy .
OS: no minä sittä , kiinnitij jo nokkoa kun se ei enneä reijjän suulta paljo likkunu .
OS: kun se ‿om py pystyssä kerraŋ kala , että se eijj ‿ooˀ ˀenneä pitkij jeätä .
OS: nim minä että nyt täötyy tullaj jo kalaŋ kun se on tuossa tilassa , ja niihhäm minä vein sem peälle .
OS: niiŋ kuˀ ˀahveneh hylyku oli nielly .
OS: kolomatta kilom paenonen ˀoli se lohi .
OS: ja sittä iso haoki sattu kerran .
OS: no sitä piti samalla laella uitellan niiŋ kauwaˀ ˀaekoa että se siihen , että se antaosi niin että se anto , pystyyv vetteäˀ ˀihtesäs siiher reikää , ei sitä , lappeallaa ˀei sit sitä soa , se reppii ihtesäˀ ˀirti sillon , se ei annas sitä nokkowaaˀ ˀisompi kala siihen , että se pystyyn , katohan .
OS: isompi kala .
OS: laaŋŋassa kun ˀon varroa niim miettii että no on tässä aekoa minullaaˀ ˀuitella .
OS: nin seˀ , haoki vaen nin se uitteli uitteli minä että no on sitä minullaaˀ ˀaekoa että uiskelehan tottapahan soat tarpeesi .
OS: ja see sae tarpeesas sittä ni , niihhän se tuli moalle .
OS: vaŋ kun tällä sattu , tällä , a lahentaokseˀ ˀaarnella ja , ja tällä , mikä se olikkaat tämä , keträl leonalla , sattu tuota , kuuwweŋ kilom paenoneh haoki .
OS: sano että seˀ , se se kesti uitellaˀ ˀenneŋ ku anto reikääm peäsä .
OS: vaen , poeshan ne veti sieltä sen jeäˀ ˀalta .
OS: se ov virkeä , se uipi meleko vinhastij jo yhellä aekoa , ennev väsymistään .
OS: sitä ei aotak kun on tu , eppäellöö että mull ‿ol lyhvi väsytyslaŋka ni , ei ‿stä aotaˀ ˀa , antoa , mennäˀ ˀaevaˀ , se pittää kiinnitelläm meleko lujastiˀ ˀettä se soapi uijjav väsyksii .
OS: että pittää kiinnitelläˀ ˀettä se pijav vässyy .
OS: että , mull ‿ol lyhvi laŋka .
OS: ja sittä kul loppusella kun näkköö että laŋka loppuu nim myötääŋ kiinnitteä että se on sillol lujempi vetteän nin se pyörähtää jo takasi , kun alakkaa raskaaksi mennäs se vetä , veäntä .
OS: ja se monastek kiertää että se syrjätik kiertää vaen nin tuota , sittä , ja sittä kun se alakaa vässyön ni , se myötääl lyhenöö se matka että ei tarhtek kum pikkusel löysätäs se heittää jo luonnostaan sittä jo uinnim poes kuv vaev vähäŋkääk kinteämmällä on .
OS: ja sittä se kun aevan , alakkaa mennän ni , se ei sitte enneä kehtoak kiskoakkaak kun se alakkaa uupuos siiheˀ ˀuintiisa .
OS: pittää .
OS: ja kun ne sannoo n nuiˀ ˀettä tuota , pitkällä siimalla katkoo kaekki nuo hauwwit laŋŋat .
OS: niin tuota , minulla eijj ‿ook , minä oon soanuh haokie ja minull ‿ei elläessääŋ katko .
OS: van sek , pittää tietää kun on , haoki on , tuntoo millon on haoki ja milloˀ ˀahven .
OS: ja ahvem panno silla laella tärryyttämällä .
OS: ni , se kun tuntoo mikä kala on nyt .
OS: niiŋ ku hauwwilla soapi viikelin taas soapi se laŋka , nin sittä kun ˀei kiinnitäm muulloŋ kun se ulospäen om menossa .
OS: nin silloŋ kiinnittää jä , että se ei , se viikelin takana pyssyy se laŋka että se ei rivveät tuota suupuolesta toesee .
OS: ja sittä kun tuota , se alakaa vässyön ni , etteempäeŋ kun on tulossa ni , ei kiinnitteäˀ ˀolleŋkaa , että se pyssyy sev viikelin takana .
OS: kun se alakaa vässyö .
OS: ja sittä tuota , kun se , pakkool lähtöö ni , sitä pittää hyvih heikostiˀ ˀettä se pyssyy sev viikelin takana .
OS: niiŋ kuv väsytysaekana , kuˀ ˀalatalon tuomaaŋ kansak kerran niiŋ kun sattu oekeeˀ ˀiso haoki ja sill ‿oli nuita ahveˀˀoŋkie pikku oŋkie .
OS: niiŋ kun se peällä hyppäsi yheŋ kerran , nin sannoo ‿tta , se ‿ov varma että me ei soahat tuota kun tuota , nuiˀ ˀiso kala oj ja häll ‿on niim pienet koukut meill ‿oli yhessä pitkässä siimat .
OS: minä vähä aekoa uittelin sitä ni , se siinä , sitte kun , minä uittelin se venneev viereeŋ köllähti .
OS: se tuli ja löe jä , minä sano ‿tta , no nostahav veneeseeˀ ˀei se enneä lähes siitä .
OS: ja siinä minn ‿ool lohta kun tarttuu monasten niim minn ‿ooŋ koettanus sillä laella että , kun nuin on että tuota , virkeänä lyömään .
OS: vaˀ , minn ‿ooˀ ˀyhtääl lohta kaks kertoa lyönyj jä ei noarmijjaaˀ ˀoos sattunuk kun eijj ‿oov väsyny .
OS: se kyllä , silloŋ kun rupejaa lyömään nin se ‿on niiŋ kuv västäräkki poes eistä .
OS: van sittä kuv vässyy ni , vässyy niiŋ kun sittä lyywwäl lossaottaa , sitte ei varoˀ ˀenneä vähejjää .
OS: se ov vilikas .
OS: ja säönänen ˀon semmonen että kun , tuota lieˀ , lippi matkassa .
OS: kun se ‿on tuota piilopaekkaah hyvä menemään .
OS: niiŋ kun se alakaa pikkusev vässyön niiŋ kun sill ‿ol löyhä nokka niiŋ kun sit ‿ei aotaˀ ˀoekeeŋ kiinnitellän ni , pikkuseˀ ˀalakkaa vässyön niiŋ kun , lipim paenaa vetteen ni , tuota , syvvään niŋ kun , sel lipiv viereev vettä niiŋ kun se sinnep pohjaan sukassoo piilloon .
OS: nin se ‿oh hyvä pannak kun se ites sukassoo sinne .
OS: se niiŋ kum piilooh hän sukaseisi .
OS: nin se ites sukassoo kul lipil laijjav vael luowuksi soapi nin se äkäsestim mennöö sinnep pohjaan .
OS: se ‿oh lipillä hyvä ottoa .
OS: em min ‿oos soanuk kuŋ kuuwweŋ kilom paenoseˀ ˀisoman .
OS: uistimella .
OS: si niitä minn ‿oon soanuk kolomekkis semmosta kuuwweŋ kilom paenosta .
OS: soapi .
OS: kerran tuossa soarikoskessa kun on tuota , sem , soarikoskeksi sanotaan sit , soarivirraksi .
OS: sanotaaj ja siinä oˀ ˀensinnä putowaa koski ja sittä puto , lähtöö heti toenen , pikkunel lorakko on siinä .
OS: siinä tarttu kuuwweŋ kilom paenonen , lohi kum minä , niityltä tulij ja yksinäni oliv venneessä .
OS: nim minä että no tässä se on nyt temppu että kun , pitäsiˀ ˀettä tuota ei koskellev viev venettä se ei lähet tästä poukamasta poes ja , ja mulla , mul , se viepi tuo , virta minuv venneen tuonnet toesellek koskellej ja sillon se ‿on , sillon se ‿om mennyttä että minä en , seˀ , katkassoo laŋŋaˀ ˀelikkä se mennöö kum minä lähev väkisellä vetämän .
OS: no minä tuota , siinä vähä aekoa uittelij ja , ja tuota , mull ‿oli meleko luja uistillaŋka nin seˀ , se koskenniskoa kuˀ ˀaena meni ja se lähti toesellek koskellep päeˀ ˀuimaan ni , minä aena pijil laŋŋasta sev verta kiinteällä että se veti aena keskellet tuota .
OS: sev venneen .
OS: kun se , kun se nil likellek koskenniskoa meni että tuota se eijj ‿oov vielä raskas vetteä .
OS: minä aena kiinnitin sev verta laŋkoa että se , veti minuv venneen sinnev vähä koskemm allej ja , sitte tuota , alako vässyöj jä ei eneä , jaksanuv vetteäkkää .
OS: minä että no miŋkä minä nyt tien tuollek kun se alakkaa vässyö .
OS: minä tuota , sittä lipim paenon siihen , järveej jä , ja toesella käellä piti ja toesella pijin sitä lippie .
OS: ja niil lähti uimaan sivu ja , sel lipim peällitel lähti uimaan minä saen siinä koapatas siinä ihaŋ koskellel lähtiissä siihel lippiin sen .
OS: se oli tarkalla siinä että tuota , vaŋ kyllä se sitte oesij jo mennyk koskellekkiv vaev van siinä koskella miten ˀoesis sattunuk kivellem menemään , itekseeŋ kun ei joutanu , venettä hallihtemmaa .
OS: nin siin ‿oli näverä paekka kyllä .
OS: no ensimäesel loheŋ kum minä saen niin tuota , min ‿olim pikku poekone , ja se oli , velipoeka oli , olimma käesteellä sillon .
OS: muuanna , päe päe päeväsyömmellä , helleppäevänä .
OS: ja meill ‿oli tytär kansas siellä matkassa .
OS: kum me olimma käestämässä kolomeh heŋŋen ni , tarttu semmoneŋ kuuwweŋ kilom paenonel lohi ja minä en ˀolluv vähä niˀ , vaen sen verta minä olij jo että minä osasin sev väsytteä .
OS: nim minä väsytin sel lohen sittä jä , sittä venneev viereev vein .
OS: ja meill ‿eijj ‿ollum mittääm muuta tuummoa eik ‿ollu , eikä älytty lyywwäs sitä lohta ei muuta kun , minä sanon että , kallistettaahhaŋ kolomeh heŋŋeŋ kun se tuossa makowwaa tuo lohi niin että tuota , vesi alakkaa tullav venneeseem minä nykäsen narusta , nein se ,.
OS: ja kun nykästiiv venneeseen narusta niiŋ kun se rupesi pomppoamaan nim pijam piti mahalleem peällem mennäj jä , kun ˀei älytty sittä vielä kun oltiim poekosie niin tappoa .
OS: kum meill ‿oli iso haokikoukku niiŋ kun se pantiin , leokaaj ja sittä piestimpiereen , laota otettiim poes ja sinne , koareem pantiiŋ kiinis se elävä , se lohi että se siinä hyppii .
OS: siitä minä saen soarijärvestä senni .
OS: kum me olimma sittä se la , sanna laeneˀ ˀoli tuota siinä soarijärvessä kun sill ‿oli sanna laenella se opettaja oli , sanna , laeneˀ ˀoli sukunimi .
OS: ja sill ‿oli mies .
OS: ja .
OS: se tahto minnuo oŋŋellen nim me lähettiiˀ ˀoŋŋelle .
OS: sillä tarttu iso säönäneˀ ˀoŋkee .
OS: vaen se kun suoritti mulles sitä vappoa että nyt tarttu iso kala että tuoss ‿ov vava , tuoss ‿ov vava minä että no pijähhäv vavastasi , kuŋ kalastasi ni , sano ei ei ja otahan tuo vapa .
OS: minä , kyssyy multa että , soahaaŋkoon sitä .
OS: minä että , se soahaaŋ kyllä nyt kun se oŋ kerraˀ ˀoŋŋessa .
OS: no minä uitteliˀ ˀuittelin sitä jä , meill ‿oli tuo , katiska , semmonen , kori venneessä .
OS: minä sanon että , kun seˀ , se alako vässyö , minä sano ‿tta , paenahan tuo kori tuota , pis , paap pistämällä tuolla korilla tuo kun se vässyy ni , allej ja nostav venneesee .
OS: ja niihhän se pani seŋ korij ja se pistämällä pani venneiseen sittä sen sillä korilla nosti venneisee .
OS: nin sano sittä tuota minull ‿oli isoja kaloja , muita soatiin ˀoŋŋella .
OS: nin sano että elä sanos sannalaeselleˀ ˀettä tuota , hän ˀoˀ ˀostanus sulta kalat muuta sano ‿tta , hän sae ja min ‿en soanum mittää .
OS: se oli niiŋ kunnieh himo , minä että joo hyvä on ˀettei minä sanoˀ ˀettä minä oon soanu .
OS: em minä oot täkyoŋŋella soanus seŋ kummempie säönäsej joŋkum minn ‿oon soanu .
OS: sit , oom minä soanuˀ , tuolla , sem minä saen , kaekkeim mitättömällä pyywwöllä tuossa kerälävvirrosta ison säönäsen .
OS: sem minä oon soanun nin täkyoŋŋella kaikkeeˀ ˀisoman .
OS: että se oli siinä kolomeŋ kilom paenonen .
OS: oekeem pikkusella perholla , meitä oli , tervav viennissä oltiin niiŋ kun tuota , meitä oli siinä monta heŋkeä .
OS: niiŋ kun tuota , sem minä , sen , liepar rannassa laski kovamatti laski siinä ka karille , ni , sitä venet , ka monta koarta katkesi poekki ja piti liepasta hakkear raotanaoloja ja raotapeltie ja siinä korjattiij ja ,.
OS: se ku oli niiŋ korkea se venek kun tuota se karillem meni ja meijjäv veneˀ ˀoli jälessä .
OS: van se ei mennyk kummooŋ kun syrjälleev vaem meni siiheŋ karrie vaste .
OS: nin sitä korjattiin siinä jä siin ‿oli talor rannassa perho ja oekeem pikku vene .
OS: nim minä siihem meniˀ ˀoŋŋellen niin kun , se säönänen tarttu siiheˀ ˀoŋkeej ja , min ‿oliv vielä poekonen ni .
OS: minä että , sanon että , nyt ˀoesiˀ iso kala oŋŋessa van tuota mitehhän käönöö tämän soanniŋ kansa .
OS: no sittä oli siinä toenem pikku venen ni , kovavvoaraŋ kustu sannoo että , hän lähtöö kahtomaan .
OS: minä että tulehan tulehaˀ ˀavuksi .
OS: kun ŋe oli vavassa nim minä uitin seŋ kohtaav vavalla ja , se oli väsynyj jä , se nosti siitä venneesee .
OS: ja se oli aevam mitätöm perho .
OS: ne ihmetteli että miten se , nuim pikku oŋki kesti .
OS: een se minä oos siiheˀ ˀoppinus siiheh harriˀ ˀoŋŋintaa .
OS: se kuˀ ˀon niin tarkkoa sehäˀ ˀoom minä kahtonu että se kun ei soas sen nuorar räekästäv vettee .
OS: se jos nuora räekäsöö vetteen se ei ota .
OS: sem minn ‿ooŋ kahtonuk kun ne , oŋkii että , siinä on , siinä om mallie kyllä tuossa hommassa kum minn ‿ooŋ kahtonuk kun ne oŋkii että , siinä ei soan nuoraŋ käöwä .
OS: se pittää niij justiin se vava pitteäs siellä ylläällä että se ei nuora räekäsev vetteen .
OS: se ‿ov vilikas .
OS: se ov vilikas kala .
OS: se or riski .
OS: ja löyhä leoka .
OS: sittä se harriv väsytys näky olovan semmosta että se , peä vaen nostetaav veim peälle .
OS: se purstollaaˀ ˀannetaal leputtoas siinä .
OS: niiŋ kauwwaŋ kun se vässyy , jä sittä ‿stä vasta ruwetaaˀ ˀottamaa .
OS: sitä ei an , uitellas siellä vein sisässä se kun nostetaan se peä justiiv veim peällej jä , ja sev verta nostettaaˀ ˀettä sillä peä oj justiiv veim peällä että se ei peäseˀ ˀuimaa .
OS: se siinä purstollaal leputtaa vähä aekoa ja sittä se vässyy .
OS: oom minä kahtonuk kyllä niijjem mallin ˀettä minä kyllä minä sem mallin tietäsin .
OS: van sem minn ‿ooŋ kahtonuˀ ˀettä sem mallin että miten ne oŋkii .
OS: jokkaenej joka seorowaa .
OS: että tuota , jos ˀyöllä om pouwwassa , ni , sittä sinä päevänä ei kuuluˀ ˀukkone .
OS: vaej jos pilivessä oˀ ˀyöj ja lämmiˀ ˀyö on , että se , ja ennestään on sähköä iltasella ilimassa .
OS: seoravaana päevänä kuuluu ukkone .
OS: vaej jos se , vaj jos poutaan selevijöö yöllä nin , ukoˀˀilimoa ei kuulu .
OS: se se , kun om pouwwassa ni seˀ , raevowaa ihan , raekkaaksi iliman että se on niir raekas että puhekkin ni , kuuluu p , paljo selevemmästiˀ , sinä päevänä kun om pouwwassa ollut tuon ˀyön .
OS: nin se , se raevowaa sen sähkön .
OS: niityllä oltiin nin to toevo se aena kysy multa että kuuluuko ukkone .
OS: ne oli poutaaijjat minä sano että ei kuulus soat hyvästikkil luokoa levitteä että ei kuulu .
OS: niim minä sanon että tuota , ratijo kuŋ kerram poutoa sannoo ni , ukoŋkuuroa ei tuleˀ ˀettei tarhtep pelätä .
OS: että sem , sem minä kyllä tiijjäm minä päevänä kuuluu ja minä päevänä ei .
OS: joo .
OS: nii se on se .
OS: van sillä on , johit tuota , siinä oj johim merkki se ottaa maasta elikkä se ottaa ilimasta .
OS: sen , sen sätteej josta se tietää .
OS: kun se vuorokaotta ennen tietää jo tuon tuuleŋ keännynnänni .
OS: no ukoŋkuuro tavallisesti , tavallisestin niin , vaekuttaa tuota , kaekkiin semmosiin särkynäesiiˀ ˀihmisiin .
OS: nin se kyllä vaekuttaa kaekkiin .
OS: joŋkuv verran , joka on , vähejääs särkyny , ja jolla on semmosie , kippeitä nin se vaekuttaa joŋkuv verran .
OS: vaekka tuota , siitä , siitä taevaammerkistä nin , minä em muusta tiijjäk kun sen että kun yöll ‿oesip pouwwassa niim päevällä ei kuulu .
OS: se ‿oˀ ˀisoˀ ˀosa siellä tuuleˀ ˀalla .
OS: ni seˀ , alta tuulen se nousoo tuo ukoŋkuuro .
OS: ei seˀ , harvon se tu , myötätuuleen tulloo .
OS: se tuuleŋ keäntää sittä mukanaaŋ kun se nousö .
OS: ni , sen , senhäŋ , kyllä tietää sitä ei tarhteˀ ˀouttoakkaat tuulta , tuulem peältä päeˀ ˀukoŋkuuroa .
OS: siitä minä en oom muute , muutem perillä muuta , sem mi , siitä minn ‿oom perillä nuin tuosta , tähistä .
OS: niistä minn ‿oom perillä että tuota , tähet millä ilimalla viliputtaa oekeen sakkeasti , siellä oŋ kova ilimavvirta .
OS: ja sillä puolej jos on tuuli justiin , nin sillon soapi sannoaˀ ˀettä , nyt ‿on tuisku , seoroavana päevänä .
OS: nin siinä ov varma merkki kyllä sittä .
OS: no siitä em , minä tiijjäm muusta kun siitä että tuota , se käöpi hiljokseel lähtöö jeähtymääj jä , jä tuota , poutaaekana ni sehän ˀon talavella pakkanen , muutev vaen että sen tuiskuŋ kyllä tietää kansa .
OS: se tähti viliputtaa .
OS: kun ˀoli savota tuossa , niiŋ kun ne puhuvat että tuota kunn ‿ei tiijjäm minä päevänä se on tuisku nin täötyy tyhjäänˀ ˀaoratat tietä .
OS: nim minä sanon silleˀ ˀukkoherralle että no , niiŋkö sinn ‿oot vähä ja oot olluj jo ukkoherrana niin seŋkö verta sinä tiijjät ˀettä tuota , et katot tähistä että miten ne viliputtaa että tuota , tietäähän sem millon ˀon , tuisku ja milloˀ ˀei jos tuuli on sillä puolella ni , elä aoroat tietä sittä sinä sinä yönä .
OS: heitäˀ ˀao , tukkoon tie sinä yönä , että elä aoroat tyhjän täheˀ ˀettä tuota se ‿on , yöllä lyöpi jo , kiinis sen .
OS: oamupuolee .
OS: se paenuu sittä alas ja se tulloo , moam pinnalle .
OS: se se virta justiin se ‿on jo , joka se tekköö sev viliputuksen .
OS: eihän tähti muutel liikuv van se näöttää että seˀ , vilikuttaa kahakkätteeŋ kun siell ‿oŋ kova ilimavvirta .