Location: Ikaalinen
HA: nii .
HA: aho tää nyt ‿on .
HA: ja sitte ,.
HA: hilja vaa .
HA: kaippa se sitten niä , toi , vapaniämi oli .
HA: nii .
HA: minä en sitä muis , tiä muista .
HA: en
HA: em muistav vuatta .
HA: yhleksäŋkymmentä .
HA: täyttäny .
HA: vai mitä tä , mitä täyttäny
HA: kahleksaŋkymmentäkolome vuatta .
HA: ja nyn neljättä sitte , vähä aluus .
HA: mitä juhannuksesta on , mitä , ennej juhannuksem minä sitäkee muist ‿että kuiŋka paljo ennem mutt ‿ennej juhannusta kehuttiin ‿aina , että minä synnyi .
HA: niä , s ‿ollu , se vapaniämi .
HA: oh .
HA: minä en ‿oikeen tie ‿ttä oŋko ne muuttaneet sitten nua ,.
HA: ooŋ kyllä se juhtimäkee .
HA: niämelä .
HA: s ‿on nyn niämelänimine .
HA: nämä , uulet ‿asukkååt .
HA: oleh .
HA: koko ikäni olen , painellut töitä .
HA: äite ajo kaikki vaan ‿uitollekki että rahaa kokooj ja , minä teiŋ kaikki , suvitöyw , touwot .
HA: äjestim pellot ja ,.
HA: koksalo oli vaan stek kylvämäs ja .
HA: ja , kyntääkki vähä tartti .
HA: oli mutta ku , köyhiä oltii .
HA: ja äit ‿oli sitten niiŋ kova yrittään sitt ‿että , pinnallep päästää .
HA: mettäst ‿ei ollum mitäät turvaa siähen ‿aikaan .
HA: melekeiŋ kaskena oli koko mettä .
HA: ei me mettääm päässeet , kymmenii vuasii .
HA: että mettästä mitees saati .
HA: talavet tukkiajoh ja , keväät ‿uitolla ja ,.
HA: velii mull ‿oli semmonen ‿että , suvella pääsi ripillen nin talavella laskiassunnuntaina kuali .
HA: s ‿oli siä rippihkoulus niin hakattu , s ‿oli niiŋ kauheen , suuri ja väkevä ja riski ja .
HA: ja sittek ku , ne noim painiskeli .
HA: niiŋku ne painiskelee klopit .
HA: niin , sill ‿oli toinen toiseh käleh ja toinen toiseh käleh ja se heitteli vaan niitä ja , sittek koottiin semmonen , oli koonneet semmosen , meillä oli treŋki ja se reŋki oli koonnus semmoseŋ komppaniian että .
HA: sitte hakkasivat sej ja ,.
HA: ja sitte oli lyäty maantiän ojaaj ja , anttilah ne oli kauppalah korttiaria ja , ja sitte , yksi plikka sit ‿oli äilelles sitten niin toimittanu .
HA: lyätiim maantiän ojaaj ja sitte , anttilan ‿aukusti oli viä hypänny , kauppalas se , anttolian ‿aukusti ni hypännyv viä sem päälles sitte ja sotkenus sinne .
HA: eih
HA: ei pantu .
HA: niih .
HA: oli raukka liika väkevä .
HA: ku sakki otti kä käsitykseensä .
HA: meill ‿oli reŋki ja ne oli r , reŋŋiŋ kahki aina sittes semmosess ‿ettei ne , olleet sovinnolla ja , ei sem mitee auttanus sitten näiŋ kotoolois .
HA: ni siä kokos sitten niitä , toisia kloppia ja ,.
HA: mutta sen ‿oli kais se kuåleman ‿aika stes , ja stes semmonen sittes sillä lailla , kuu , ne jokka ser ristillä kuljetti ni se oli äilen sukuakis se , ämmä jurijärven ‿emäntä ni , oli sanonu äilell ‿ett‿ ei se sua vanhannak ku toi ristiltä .
HA: et ‿oli seŋ kai , niij jumala luanu että meni sillä laila .
HA: terves ‿oli kyllä ja , aika hyväh ruakoh ja , ja aika suuri , suurempia , koululaisia .
HA: kai niitä nyv vähä pisempiä voi ollam mtta , aika , aika hyvä oli .
HA: mtta oli se , kummi sittes sanonuk ku , tulivat sieltä ristiltä , ni äilell ‿ett‿ ei se sua vanhanna .
HA: totta siinä jokkim merkit sitte oli .
HA: ei teitiä vanhanna , sano äilelle .
HA: ei se teitiä vanhanna .
HA: eikö s ‿olluk kivåå
HA: se s ‿että ku kummi niin ‿osas , osas sitte , noin nähläs sen sittes siä ristitiällä .
HA: ja niiŋ kävi kans ‿ettei vanhantanu .
HA: oli niiŋ kova tyämiäs .
HA: ku me tuålta sylämmåltaki hajettiin , heiniä , kelekolla kirsikannolta niin se oli vähäm peestä vån ‿aina hännällänsä .
HA: kyä , meillä ittelläki oli äilellä sitä v , merkkiä vähä ku , se makah nukuksih niin ‿ain ‿oli silimät , ra , ravollansa .
HA: niih
HA: ei ollum miteem muuta .
HA: mtä se o , se kotona nähtiin ‿että sen ‿oli aina silimät rakosellåån ‿eikä mun ‿o ollu .
HA: n ‿että se , teräkin näky siält ‿oikein se silimän terä .
HA: ku häv vähän aikåå eli .
HA: em minä olen niin nähny , unia mutta niin , ittestäni minä näin ‿unen , viime talavena .
HA: että minä olen siittä päätelly että minä elän ‿yhleksäŋkymmentä vuatta täytee .
HA: jos hän step pitee paikkansa .
HA: oli niim mahlottoman suuri tiinu semmonen , oikeen suuri tiinu niiŋku lehmäje hauleppunttu ja ,.
HA: s ‿oli täynnä niin sotkettua , sitten niin , ruwisleipätaikinåå .
HA: ja se , oli niin täynn ‿että partaan tasalla sitte ihaj ja ,.
HA: sitten , ku se nousi , sittes se oli sotkettuna jo .
HA: ja se nousi sittej jo niin s ‿oli se nousu sittek korkeemmalla mitä ne lailat ‿oli .
HA: ja , minä meinasin sittes siittä lailasta vähä ryypätäm mutt ‿er rypännykkee .
HA: muv vaarillani oli , kolomet taikinapyttyä , semmosta vähäläntästä .
HA: ja kaksi oli sekotettuna valamiiksi jaa , sitten se yksi oli sekottamapuålih ja , ja sittee , se luuli että hän elee kolomatta vuatta .
HA: siittä minäkis sitten nyt ‿olen , pyttyäni aatellu ett ‿eŋkoham minä ny , josai , viikoh niin semmosta suurta lehmäjeh hauleppunttua ja s ‿oli täynnä sotkettuna ja , ja sittee , laitoja mye lö ihaj ja sittek ku s ‿oli jo sotkettuna valamiiksi niin ,.
HA: ku se nousi sittes se tahlas siinä niin se , ylitti ne lailat .
HA: ja mum piti siittä lailasta , ryypätä , joka oli niim partaan tasalla mutta er ryypännykkää .
HA: siittä m ‿oon ‿aatellu .
HA: jussi oli sanonus se isäntä että ni elätte kolomatta viikkoo .
HA: ja eli kolomatta viikkoo .
HA: ja , taata oli sittev vähä suutahtanu että pitähkö häneŋ kolomeh viikos sittek kolmep pytyllistä taikinaa syälä .
HA: ja söi kauniisti .
HA: mutta ku n ‿oli pieniä pyttyjä .
HA: mutta ku mull ‿oli niim mahlottoman suuri lehmäjen hauleppunttu .
HA: ja s ‿oli , sittek kukutellen niim minä aattelin ‿että niin , minä elän ‿yhleksäŋkymmentä täytee .
HA: mtta , mitä kul luaja on sitten niil luanun niin see , pitää sittep paikkansa .
HA: sitä elää ihminen sittes sem mit ‿elää ja sittek kualee .
HA: em minä siittä nim miälissäni olev vaikka ma , eläsikkääm mutta , olev vaan sitä unta aatellu että tailan ‿elää .
HA: m .
HA: minä em muistas sitä , sen ‿ikee eŋkä mummuŋkååk kylä kain ne , joteŋkis siinä seittemäŋkymmeneŋ kummiŋkim mutta em minä muistan niitten , oikeeta ikee .
HA: se on nim paljo aikåå .
HA: kakara minä olin silloiŋ ku ne kuali .
HA: muut ‿että ko se , sem mitä vanhemmap puhuu .
HA: taata kuali ennemmij ja mummu kuali sittev viimmeksi .
HA: siälä ne kuali sitten niämeläh mutta meillä ne hautaav vietii .
HA: luultiin ‿että , sieltä saa sittev vähä periä mutta kyä ne heikoo oli rahat ‿oli viäty ja ,.
HA: kyä niillä rahåå oli mutt ‿ei löytt ‿yhtäär rahåå ku ,.
HA: pualia me äileŋ kas siivosimme niin , siä pualiŋ kistun ‿alla oli kakskymmentäviis penniä .
HA: tuli niistä kamppeista sittes sev verran ‿että niin , hautauhkustit .
HA: eh
HA: minä käyny äite kävi .
HA: tillillä .
HA: nii
HA: se oli kova tietään .
HA: ku meiläl lehmäp pantiim pitkällel laitumelle , oli semmoneŋkit tiatomiäs ‿että neljättä voorokautt ‿oli , suvella niin tuas sylämmaalla lehmät , yätä , päivee .
HA: ja , äite kävi sittes siä tilliläh ja ,.
HA: tilli sitte , anto sille ,.
HA: ei se sillem mitee antanum muuta kun niin ‿eh , semmosen ‿yhlen ‿esineen ‿että jolsei sillem määrället tuus sittek ku se tälläh niin sittev viätte sen sinnek kolomeen tiänhååråå .
HA: ja , niiŋ kah kävi että , ei tulleet ja , äite vei sen sinnes sittek kolmeen tiänhååråån sinne , sylämmaallej ja .
HA: ja ne tuli niil lujåå sittek ku ne pääsi .
HA: ko , minä olin siä kuultelemas sittes siä seittemisih liki koveroo niiŋkum menee se harju niim pitkälle ja minä siä harjum päällä sittek kuultelij ja vahtasin ‿että koska ne tulee .
HA: eh
HA: em minä käynyt tillill ‿äite siä kävi .
HA: aurees tua , oŋko se vallan siä liki parkanor rajåå
HA: eikös aures ‿ot tällä puåla
HA: ja se ,.
HA: sem poika sitte .
HA: se vanha tilli on ‿ollu aikåå kuållunna on tainnu ,.
HA: s ‿oon niv vanhåå asiåå .
HA: ku , se vanha tilli kö kualemaansat teki niin ne oli käskenys sen , poikansan niiv viämään sen , mustarraamatun nij järvee .
HA: mtta se poik ‿ei viänykkää .
HA: se piti sen ‿itte ja siittä tuli toinen tilli .
HA: että kuiŋkaas , kuiŋkaah niitteŋkin , asiallaita sitten niillä ,.
HA: ei ne siältä lähteny .
HA: kylä se tiätää , tuala , tölli tua sylämmaalla jokihaaraŋ kustu .
HA: ja samppa oli toisena kuu , minä näin ‿ennemmin semmosen ‿unen .
HA: ku , sie oli , koivusuaŋ kohlalla niin , meiläŋ karjaveräjä ku sylämmaalla kävi lehmät ja , ja sitten niin , samppa hakkas sittes siähev veräjään niin , puita .
HA: kolomep puuta koato siältä mettästä unissani .
HA: niiŋ kolmep puuta koato mettästä ja , neljättä kaato .
HA: ja neljättä voorokautta juuri ne lehmät ‿oli siä mettäs .
HA: eikö ok kivaa
HA: sin ‿oli samppa yhleh juaneh kuhu hakkah niitä puita siähev veräjää .
HA: ja sittet toisena suwena niin tuli se haaran sonni tännej ja ,.
HA: koivusuan hilma tulee tännes sittej ja jokihaaran ‿iita ja .
HA: sitte haukkuvat siinä , mä oliŋ kotona sitte ja minä saon se ajo lehmiä niiŋ kauheest ‿että minä aattelin ‿että minä tuan sen nys sittes sinnek ku ma sail lehmät mettää .
HA: ja sittek ku minä sen sonnim päästin niiŋ koivusuan hilma sittes sano että , ei se nym miteem muuta tehny mutta sen se teki ett ‿ens suwena on taah lehmäp pitkällä laitumellaa .
HA: muuta veräjä käytiin aukasemas .
HA: kylä niitä noitia teelä oli tuala oli hulupoh noita ja ,.
HA: mtta s ‿oli semmonen noita vaan ‿että se teki ihmisillep pahåå .
HA: ei se , lehmiä tällänym mettee .
HA: mtta , piruk kais sen sittev vei .
HA: vanha hulppo tos ,.
HA: ku siältä maantiältä tullaan niin , siin ‿oli tölli sittet teelä laksos .
HA: s ‿oli kovah tuskis sittek kuåleman aikååj ja .
HA: plikka oli siinä sittes sen hulupom plikka ja se hoinsi sitä sittes sitä , iseensäj ja .
HA: oli väliin huutanu että , parannas sinä , riikka minä .
HA: mutta et sinä voim millää .
HA: tarttis ‿ollan ne rippikalut .
HA: ja , kolomep pappia kävi sen tykön ‿eikä mikee auttanu ja , kolomas ‿ei antanur rippiä mutta kaksi anto .
HA: ja käskenyv vaan häntä niiv väliiv viämääm pihallekkis sinnet tuŋkion ‿ailall ‿että , pirut hänen siältä viä , sitte , niin , enneŋku kuali .
HA: niim puheli semmosia .
HA: ei mikääs sitä teel ‿auttanu .
HA: mitä ostettiir rahalla niin ne eli .
HA: ja ,.
HA: joka sorttiij joka sorttiin ‿oli , ja nyt ‿on niir rauhat maah ja onnee kauheesti että , joka lai , menesty hyvi .
HA: mun ‿aikani jo ja , äileeŋki aika jo ku ne noilat rupeh loppuu .
HA: ei ot tullu , uusia .
HA: huluppo sitten noitu ne lapsensakkin ne , ne , ne osah kansan niill ‿oli parat ja kaikki , jokka ihmistel lehmät lypsi , rasvam pois ‿ettei le , lehmistä saatu muuta sininem maito eikö seki om mahlottomuus
HA: ja meiläŋki oli yhteen ‿aikååm mtta ,.
HA: se oli jo tua töllim puålella se para mutta , äilel lehmiin , ei pystynyp para ku , äilen ‿oli vihkisormus sormes .
HA: ja sev vihkisormukset läpittes se aina lypsi ne ensimmäiset tipat ä , ämpäriinsäm mtta .
HA: sittes se vihkisormuh rikku .
HA: niiŋku ne oli köyhillä semmosia huanoja ni ne rikku sitte ja , ja sit rupeh parat ‿imee .
HA: hilmalla meilän ‿oli , koturi oli meillä sie töllim puålella jaa , sittes sill ‿oli lehemä lehlommäestä , ruakkolehmä .
HA: ja se , lehlommäen ämm ‿oli kans piru .
HA: se vei kaikki rasvat siittä lehmästä sinnel lehlommäkee ja ,.
HA: ja se imi sen hilmal lehmäj ja , sen hilmam miäs sittek kalle , manas sitä hilimaa että mikä siin ‿oŋ ku tää maito tämmöstä on ‿että , ei tää kelpaa oikeen sye läkkää .
HA: eikä voita saanu yhtee .
HA: siä oli kans aika peto ku ,.
HA: ja ,.
HA: muv veljeni oli sie sittej jo semmonen ‿isohko poik ‿että ,.
HA: ku ihminen sialunsap panee meneen , sitten niin , kirkos .
HA: semmosta m ‿ooŋ kuullu .
HA: että kolomastet täytyy käylän niin , ripillä samana pyhänä niin sillä synnyttää sittes sem para .
HA: semmosta m ‿ooŋ kuullu .
HA: ja silloiŋ ku muv veljeni kävi rippikoulua ni yks plikka meinah mennäk kolomatta kertåå .
HA: s ‿oot saanuj jo kaks kertaa s ‿oot saanuj jo .
HA: huamaamatas sai sen toiseŋkik kerran ‿että pappi oli sitte huamannukkis sej jo mutta , oli keriinny antåå .
HA: ja kolmatta kertåå ei antanus se plikka ei saanup paråå .
HA: ku äite oli niin neuwonu .
HA: kyähä niit ‿oli , sisätöhki oli ennej ja , para kans ‿että ihmisistel lehmiä imi .
HA: se om mahlottomuus semmosen niiŋ kuullas sitä toleksi joka ei o ,.
HA: olettekoo ikänä kuullus semmosta
HA: niih .
HA: tää paikka on niiŋ kamalåå paikkåå olluj jo , sisätöm perää myälö .
HA: ihmisem muatone .
HA: kais sen tiätee .
HA: ku kolmek kertaa , käy yhtä mittaa sitter ripillä ja sittes si , sillä synnyttää sittes sem paran .
HA: nää , nää ihmiset niin , ku näilles semmosta toimittaa niin nee iham pyärty .
HA: ei nyt ‿enee om mitee , ei om mitee , et ‿yhtäät tälläkääp paikalla .
HA: mutta hulupon ‿oli ne plikakkik kansas semmosia jo että ,.
HA: kyä ne vähä taisi kansaj jotail laija tehelä .
HA: mtta , tekivakkö semmosta sitt ‿etteivät anteeksi saanu , enneŋ kuålemaansak ku ,.
HA: hulu .
HA: näkivät ‿isänsä miŋkämoinen se oli .
HA: oli niim paljo tehnyp pahåå .
HA: juu
HA: lampaak kerittiim meillä niim monta kertaa .
HA: ja huanoks tulivat syämään sittes seŋ kerittemisej jälä keej ja juamaaj ja .
HA: enneŋku sai pysyyn heŋŋis suveen ‿asti .
HA: ei niitä on nähty , trullia .
HA: sitä kerittemisen ‿aikåå .
HA: ja ne huusi huusi sitten ne lampaak ku , ei tahtoneet syäläm mitää eikä jualam mitää ja n ‿oli sittet tavallisia krääkkiä pihallel laskeis .
HA: niij ja ne vei lehmäjeŋki , ne vei lehmistäkik karvoja ne tud , tullikki , trullikkin niin , korvaj ja pääv välistä .
HA: no sitä vast ‿että lehmä huanonee ja , lampaat huanonee .
HA: luut ta nahka jäljellä ku , pihallel laskettii .
HA: kylä niit ‿oli , kylä niit ‿oli .
HA: nyt ‿ei om mitää , ei mitää o , mun tiätäkseni .
HA: ja , siä oli ollus sitte , niiŋku se hilmal lehmäŋki imi meillä , ku koturina oli ja toi siältä lehmän , ruakollen ni se imi seŋki .
HA: mt ‿äilel lehmist ‿ei saanum mitääk k ‿oli se vihkisormus sormes .
HA: mutt ‿e ne enääs sittek kauvaa ne , trullit ‿elänykkää , ja ne , parat .
HA: ... tarvitakkaa .
HA: niih .
HA: oikee miähisen ‿ihmisej ja vasempi vaimmoo .
HA: oikee korva , jos se soi niim miähisen ‿ihmiseŋ kuålemaa ja sittev vasempi jos se soi , piukeestin niin ,.
HA: niij jos harakka tulee piru ni , pihaan niin se om piru .
HA: se om paha lintu harakka .
HA: kyä se on niin nähty sittem mikä o .
HA: ja huaneem päällel lensivät ja ,.
HA: röyhiös
HA: alaojallem meni sitä , kujaa ku siinä pitäs ollak kuja niin , se meni alaojallep päin sittes se tonttu .
HA: ja niit ‿oli kaks miästä hevosella kun ajovat ja , muv vaarini siin ‿oli toisena .
HA: ja , se sano toisellem miähell ‿että kattoh tota .
HA: oli seisahtanus sittek kun ‿e sill ‿ok ku yks silimä ja yks jalaka .
HA: ja sittel lähtenym meneen sitä kujaa , näim mtta tosi se o .
HA: sano vanha kulumala ku oikei häjystiv valehteli ja toiset nauro ni ei mar tosi se o .
HA: yhle , hyppii .
HA: että , kaikkia , kaikkia niit ‿on ,.
HA: ja kylä se tosi asia on ‿ei sitä , taata valehlellu , eikä pruukannum miteev valehlella .
HA: tos , niämeläs , oli kai .
HA: niin ‿oli synnyntää ja , kasvo ja kuali sinä .
HA: kovastil lasketeitiij ja jual , juatiin sahtia ja , em minä muuta .
HA: niih .
HA: meiläŋkit tualta ku tua , iso pirtti oli tuala ennen tua liki rihtä .
HA: siin ‿oŋ kivikin nyt siinä , tällä pualen sem pirtin oli niin ,.
HA: siittä pirtin nurkalta sitten niil laskettelivat tonne ojalles s ‿oli aika ,.
HA: kylä siä moni mukkas .
HA: moni mukkah nii .
HA: ei huulettu mitää .
HA: ei .
HA: minä kuullum mitääm mtta joku mukkah kummiŋkis sinnep päällensäp pystyyn sinnek kiäppii .
HA: kais se auto jo menny o .
HA: siansorkkaa ja papusoppaa ja ,.
HA: leipää sitte ja , kakkoo sittek , jos ‿oli leivottuna .
HA: kyllä
HA: ja siä ei saisis sitt ‿yhtääp puhuak ku saunas ‿ov vihtoman ni ei sais ‿yhtääp puhua .
HA: taikka joh puhuu niin ‿oŋ kärpäsiä suvella niij ja mytiäisiä silimät täynnä .
HA: he .
HA: kyllä
HA: kyä toisiin ‿ihmisin tuli aina niim mytiäisiä ett ‿olivat ihan hätinä .
HA: ja ne oŋkip pahoja , mytiäiset , semmosep pikku elävät .
HA: hyttyset on taas semmosia pitkäkinttusia ja ,.
HA: hyvim piäni elävä , semmonen , vähä isompi ku kirppu .
HA: se menee silimiin set tuppaaki oikee .
HA: ja silmiin ne , tuppaa niiŋ kärpäsekki .
HA: nii .
HA: ko om pailah tua ihon sisällä .
HA: ihon ja pailav välis ‿ei ne ihon sisäl , ne oo ,.
HA: em minä tiäm mistä ne tulee kain ne lihah ja vereh kasvaa ko he , sinnep paitaan tulee .
HA: niin tulee
HA: kylä sill ‿oli niim paljo murett ‿etteiŋko ot toisella ihmisellä täh mailmas op , isompia taipaleita .
HA: sirkat ‿on tua huaneitten nurkih ja sirkuttavat si , siällä .
HA: pitkäsäärisiä ,.
HA: ku , meilän tännet tultii , jaa sittes sepull ‿oli täälä viälä , vehkeitä .
HA: ja sittes siä kamarih misä se seppu asu niin , silt ‿oli , jääny yksi kistu viä sinne , kamarii .
HA: ja ku niit ‿oli sitten niitä sirkkoja niin ‿että oikeen tuumåå paksu se kamaril laattia .
HA: ja äite sitten niiŋ , kaikki siivoh mitä se ikänä sai ja ajo kaikki ne sinnek kistuu .
HA: ja sirkat meni juhtimäkeen sitten niil lujaa että ku seppu tuli hakeen , kistunsan niin sirkat meni .
HA: ei sen ‿enempee ei kuultu eikä nähty sirkkoja .
HA: niim mutta ku piti saalakki ne sinnek kaikki sitte .
HA: mta kaippa ne toiset juåksi ulukopuålta sitte .
HA: ja se seppu kävi meiltä , tua töllim puålella niin , viljaa hakemah niin ,.
HA: ja sem pussi oli siinä puåliŋ kynnyksellä ja ,.
HA: ja ku seppu lähti meneen niin sirkka huutaa siä , puåliŋ kivillä ja , ja isä seipäh kouroo heti ja meni nappas sem pois .
HA: n ‿oom pirullisia eläviä kans .
HA: ku n ‿on niin suuria että ,.
HA: tom mittasia ainakij ja pitkä häntä ja pitkät jalååt .
HA: mm .
HA: ja ne pitää semmosta , ruikutosta .
HA: torakoit ‿oli sittek kanh nii herra siunakkoom meilläki sittet tääläki että , ovem pällystäkkik ku ovee aukasi niim päähän tuli ni että kropisi .
HA: ei ne , säŋŋys ‿o olleŋkaat tuala n ‿oov vaam muurih ja , tua nurkis .
HA: kylä niit ‿oli , tällä puålen .
HA: em minä muista että töllim puålell ‿oli mutta kylä siä sirkkoja oli ku ,.
HA: mummuŋ kolas , sill ‿oli eri kota ja eri navetto niin , siä , kolas ‿aamusin niin ‿oli se palam päällystä , sirkar reikiä täynnä ku n ‿oli , männeet vettä juamåå .
HA: nih
HA: luteita oli ja kirppuja oli ja täitä oli ja , ennem mailmas .
HA: mikä siin ‿oŋ kun ‿ei niitä nyt ‿o
HA: ihmiset ‿elee herkusti .
HA: mutta k ‿oli , semmosta vaivalloisuutta , niin niitä tuli sitte .
HA: mutta mikä siin ‿oŋkik kun ‿e niitä olk kain noita torakoitakåå enääm misee .
HA: mutta , nyt ‿on se ku , nyt ‿on niitä , saatavissa niitä myrkkyjäki ni niilläkin ne saa niitä tappåå .
HA: niim me noita kärpäsiäkit tapetaan .
HA: väinökit toi täh , niin , myrkkytö , toosaj ja mutta se loppu kaij jo ne , navetom myrkytti ja , kolat ja saunat ja , tänne .
HA: mutta uusia niiŋku tännekkit tulee niin , mulla on semmonen , plätkä tua kamarissa että minä plätkin ne , plätkällä päivisi .
HA: nii .
HA: muuriin ne tulee ja seinää .
HA: kylä se auto sylämmaallem meni mutta kellä , iaŋkaikkisella siälä on niiŋ komee auto .
HA: em minä tiä olihko se mikäät tyyrih mutta kaunih kattella .
HA: kauheeŋ kiiltävän sininee .
HA: nus se hiljan sinne , ilmestyny on .
HA: kyä se ov vissiiŋ koivusuam poijil , poijalla , semmonen ‿auto .
HA: herra siunakkooŋ ku ,.
HA: kerraŋ ku , tuålta , isäŋ kanh tulimme lehmiä hakemast ‿ehtoolla ja ku toh riihimäehkit tultiin niiv valakee oli , valakeena oli ihaŋ koko piha ja , aina löi aina löi vaan salamaa ja taah vettä .
HA: kylä mä oon niiŋ kovan ukonilman nähny että ,.
HA: ja se oŋkis sitte ensimmäinen , kerta ku minä niiŋ kovan näi herra siunakkoo .
HA: mutt ‿e se mitääp pahaa tees sittek kunn ‿e se tee .
HA: kyä se tappanu on ‿ihmisiä ja , elikoitakim mutta ,.
HA: se on niitteŋ kuålema .
HA: kylä oŋ kehuttu että salamastaki on syttyny taloja palaan .
HA: kyä nykki oli sanomah mutt ‿em minä tiäm mi , millä he olis , millä he om palaneet niin sanomas ‿oli että on tulipaloja kauheesti , ollum misä heit ‿on sitt ‿ollut tua parkanos taikka mis .
HA: lampulla .
HA: ja kynttilöillä .
HA: kattolampuk kattoon niiŋku toiki oŋ katos .
HA: navettooj ja , huaneisiij ja ,.
HA: kylä mum muistin ‿aikanani ollu o .
HA: em minä elemmäksi me , tolistaam mutta kylä , kylä mum muistin ‿aikanani töllim puålellakij jo lamput ‿oli .
HA: ja sitte , pirtiss ‿oli oikeij jo kattolamppu .
HA: siitä em minä , muistas sem puhuneem mitee .
HA: eikö vaarin ‿aikana mun , vaarini aikana jo sitte olisi ollu , vaarini aikana jo ollul lamppuja
HA: niii , kyllähää se eli muv vaarini ku minäki elij jo .
HA: kyllä sillä lamppu oli mutta oliko sen ‿isällä .
HA: ei sen ‿isä oli , sen , isä oli kotosin niir röyhiöstä .
HA: ja mummu oli sittes siittä , ja se tuli vävyk sinne .
HA: niiŋku toikit tuli hauskasta tänne .
HA: pettua söivät ja , siitä tekivät leipää ja ,.
HA: köyhyyttä oli kauheestij joka paikas .
HA: männystä otetaan sitä , hianoo kuarta ja , ja se kuivataaj ja , survotaaj ja jauhetaan sitte , jos ‿oj jyvää sinnes sekaan taikka muutej jauhetaaj ja jauhop pannaan erinänsät tohki menee pyärrämiäs
HA: eei kai .
HA: männystä .
HA: männyst ‿otetaan se hiano kuari , lalavast ‿alakaen sitä ohkasta kuarta ja ,.
HA: ja , sittek kuivataaj ja sittep piänennetääj ja jauhetaa .
HA: ja kehuvat että oŋki hyvee .
HA: niiŋku äite oli toivosella piikana niin ‿e , toivosella ei enees syäty pettua .
HA: äite kävi siä kyläh ja sittev vei murua kotionsas sinnet toivosellen niin , hyvää se oli ollu .
HA: ruihjauhoja sekaav vaaj ja ,.
HA: mutta sitä minä en tiä että happanutetaaŋko se taikka leivotaaŋko se sitt ‿oitih vaal , leiväksi ku hu , saalaaŋ kuntoon .
HA: sitä minä en ,.
HA: mutta pettua syätii .
HA: ei meillä syäty pettua , äilen ‿aikana .
HA: mutta minä ,.
HA: muistas sittep puhutuksi että söikö taata ja mummu pettua .
HA: s ‿oli ojalta koto , eei ku hakalasta kotosin , see , mun ‿isäni isä .
HA: röyhiöstä .
HA: kyllä
HA: mutt ‿ei om miteep pahåå tehneet muuta ku , muv vaariltani tappovat yhlel lehemän , ja toiser re , toista tappovak ku ,.
HA: ja sittee , sittek ku heräs , niiŋ kiiruusti ylöh ja oli sanonu nyt ‿om mentävä lehmiä kattoon ‿että hän näki semmosen ‿unen .
HA: no , se lähti , lähti kattoon sitte heti vaan siittä sinne , ku ne kävi sylämmåålla .
HA: virsta toista oli ensinnä enneŋku ne peesee olleŋkåås syämääl lehmät ja sittes siittä , vähä matkaa sittes sinnes sanottii hakakallioksi sitten siin ‿on neva sitte , ja , sitä sanottiin ste hakakalliok sitä kallioo ja siinä kallio , syrjäl , paikkeilla sittej jo , oli ne sulet ja , ja ne lehemät ja ta ,.
HA: ku taata pääsi siähen nin toisen ‿oli tappanu ja toista tappo .
HA: em min ‿os sem paremmin nähnys susia .
HA: eŋkä , eŋkä kuullukkaas sitte mutta ,.
HA: taatam muv vaarini aikana .
HA: taatalta tappo .
HA: ja vapaniämev vaari nosti ne sulet .
HA: siä oli niim paha vaari , ennev vapaniämeh kanssa .
HA: teki , teetti semmosta pahåå sitte ja ,.
HA: ja ku se , mun , mummuni ja taatani nin ne tuli hyvin ‿aikåån .
HA: siä vapaniämes ‿oli surkee nälä kä .
HA: jaa sitte , siä oli elikoita kauheestim mummull ‿aina ja , ja hyvät hevoset ja kaikki ja ,.
HA: ja tapettavaksi kais sekit tuli jota ne tappo ne sulet mutta niin toisen ne oli jo tappanu .
HA: ja unen näki
HA: ja siittä lähti meneen
HA: sitten sinne
HA: ja sulet ‿oli semmosej jo teheny .
HA: ja sitte oli jälä keempäim puhetta olluk ku , koveros ‿oli nähty ne sulek ku ne tuli tualta parkanosta päin .
HA: kak sutta .
HA: ja n ‿oli tullun niil lujaa s ‿oli pannun ne niil lujaa tuleen sitt ‿että vaht ‿oli juassun niitten suusta .
HA: ku ne koveron sivuttet tuli .
HA: em minä on nähnys sutta .
HA: mutta oŋ kais se suuri , kyä se isompi oŋ ku kettu .
HA: olek sää nähny
HA: no oŋko ne isoja
HA: ooŋ kain ne mutt ‿ei kain ne ny hevoseŋ kokosia oom mutta semmosia pualikokosia .
HA: eei
HA: mum muistin ‿aikanani em min ‿ok kuullu .
HA: eih .
HA: ei o .
HA: em min ‿ok kuullu että sulet ‿om mitääp pahaa tehneet muuta sen taatan , kaks lehmää ja se toisen tappo ja toinen ‿oli heŋkipyytelöksis .
HA: heŋkipyytelöksissä sanotaan sitt ‿että siin ‿oli viä vähä heŋkee siinä toisen lehemäs .
HA: mutta toisen tappo .
HA: em mi oos semmosta kuullu että lapsia olih viäny , tappanu .
HA: eikä niitä teeläpäin ollukkaas susia .
HA: mualta ne tuli , kihiniältä ja siältä päin ne oli , koveron sivutten nekik kaksi tulleet .
HA: ja sittel lujaa .
HA: repuilla .
HA: venäjältä , ne kuluki .
HA: ja reput täynnä tavaraa voi ku niit ‿oli neljä viis meillä kerran ni yhtä haavaa tua , töllim pualella ja .
HA: niill ‿oli sittej juttua joh juttua ja .
HA: äilell ‿oli kaŋŋastoolikkis siä niim mikä meni , kutomista vastes sinnej ja mikä meni kaŋŋastooliem päälle .
HA: ne piti sitten semmosta humuŋkia että ja ,.
HA: niistä tuppas sittek käymääm meillä hyvin ‿usei .
HA: niiŋ kauwaŋ ku saivat tyhjeneeŋ kaim mar ne tyhjeniki .
HA: kyä äiteki osti aina vähä .
HA: niit ‿oli yätä meillä sittek ku vaan täh likipaikala olivat niin niämelän ‿yäksi .
HA: karhuj jussiki , olekkos si , oletteko sitä kuullu
HA: karhujjusti van , se oli vanhahko miäh jo siehen ‿aikaaŋ ku ,.
HA: risti , risti , mikä se oli se yksi miäh ja , nimiäki tiäj ja jussit ja , ja sepot ja , joh joŋkillaisie .
HA: kyä niitä neljä kummiŋki oli silloin ‿yhlellä kertaa yhtä haavaa n ‿oli ko , silloin lauwantaiehtoona tulivat ja pyhän ‿olivat meillä ja ,.
HA: sittem maanantaina vasta lähtivät .
HA: oli mukava se isäkis sitten niitteŋ kanh jutustaaj ja se , aika meni sitte hyvi .
HA: nii
HA: kyä ne muutaki osas .
HA: mutta kylä ne osas suameekin n ‿oli niim paljo opetelleet jo ku he rupes sitä reppua kantaa , kyä niill ‿oli sittek kaŋkaita , joh joŋkimmoisie .
HA: minäkis sain ‿yhleltä , lahjaksi semmosen , keltasta oli se pohja ja sinisiä kukkasia .
HA: semmosen , tanttukaŋkaa .
HA: mä olim mestari niitteŋ kah ,.
HA: niiŋ ku ,.
HA: m ‿oliŋ kauheen hurja ollup piänenä .
HA: että ku , viaraita oli ni isä huhto , vyähihnaŋ ka , kans , pihalle .
HA: jaa ne ryssät
HA: ei .
HA: muuta venäjältä vaan sanottii .
HA: ei sitä sanottu että mistä päi .
HA: että m ‿olij jo iso , niiv viä kävi .
HA: ja se vaselli joo , tuppah mun säŋkyyni ja ,.
HA: ei ollu äite kotona silloij ja isäŋ kah juaskentelivak kaljaa ja ,.
HA: minä menim muariv viäreen sittes sinnes seinäm puålellej ja .
HA: tuikkii sinnes si , sormee ja .
HA: minä aina kirkasin .
HA: niin seinää vaste , minä menij ja ,.
HA: ei siltä lepoo olsi enääs saanus vaikka minä semmonen alta kymmeneŋ kakara olin .
HA: tuikkah viäkik kuiŋka se kirkas .
HA: eei , tällä puolem me silloij jo oltiiŋ kylä minä jo toisella kymmenell ‿oli .
HA: aika haasia sittekki .
HA: vaikk ‿em minä iso on nykkääm mutta .
HA: se oi loppunu aikaa .
HA: ei sittes , ku solat ‿oli niin , so , solat ‿oli nii ei sitte or reppuryssiä nähty .
HA: kyllä
HA: em minä tie .
HA: tiäkkö sinäkääm mistä ne oli ne salavurit
HA: salavurijussi se oli tua parkanoh päi .
HA: huhhuh
HA: ei niitä nyt ‿ok kulukenu enee .
HA: ai kain ne hevosten salvaajakkaam muutoŋ kulukenum muuta kuŋ käskettii .
HA: sitä minä ee ,.
HA: olihan niillä lääk , juatteita , annettiin , ahteekista tuatii .
HA: ja , mitä heitilles sitte annettii .
HA: ja jo , joka lehmälles sill ‿oli , ainetta kun , poikikin niin sittep poikimisem päälle .
HA: no peijakah minä sitä tiäm mitä sem pullos ‿oli .
HA: em minä om mitää antanum muuta sualaa ja vettä .
HA: jauhojuamaa .
HA: eikä ok kipeenä ollukkåå , lehmiä .
HA: ja ihimisen taas ‿eriksee .
HA: kyä sen takana niit ‿oli .
HA: pualikkaam pulloon se teki ,.
HA: ja eri lääkkeitähän ne kai oŋki ettei ne semmosia ok ku ihmistel lääkkeet .
HA: isä , nosti , lehmäm pääm pystyyj ja sitte , siittä kaato toisella kälellänsä .
HA: kyä se ,.
HA: ja sittes sen tarttee sem pullom mennäs sinnek kiälen , ei kiälem päällem mutta kiälen sivusta sinne , kurkul lukkuu , lukkua kohle .
HA: siittä se menee äkkiä .
HA: vähäv väinokik kai hevosille on ‿antanus sillä kuri .
HA: eei ne semmosia ota , eikä kattokkaak ku pullonensam menee että , meinaak siä sitä hänelle antaa .
HA: minä imehtelin ensiks ‿että mikä , mikä iaŋkaikkinen toi tos ‿om mutta s ‿ooŋ kuulovehejet .
HA: tota kuulovehejettä , tota