Location: Lapinlahti
TP: jo .
TP: soap se olla .
TP: tästä eijj ‿oos sitte tuonneppäe eikä tuonneppäe aaototietä .
TP: tuollako
TP: oes tuolla mut siitä oŋ kaheksansattoo metriä mut se on semmosta , kotteeiikkota .
TP: sieltä tuolta , lienethän nuo keksinä keänty tie o vasemmalle , moantie .
TP: siellä on sitä halolammäkke jä , lietessuom perukkata siellä on se lietessuo ni se on sitä uuwis asutusta .
TP: nhii .
TP: asutustiloja nii , ne on niissä sitä korttia pelannun ne toesista lähtöö ja toenev vieras tulloo , toahanniit tul toahem muuwaj jussi hakulinen tuohom mäen taa että eijj ‿ook kaaokana .
TP: heeinävveeltä .
TP: ja iso liutakunta seeihtemej jäläkeläestä .
TP: , tuo , halolammäe opettaja pelastu siinä olemaam paekalleeŋ ku , juonta jaahovat että vähhäem vaovvaen tähe , siirretään tuo kooulu tyhjäks .
TP: vaŋ kakssiis sakija tul semmosta joella oj ja , jäläkeläesiä niin ne , se jae opettaja siihe , ennallee .
TP: nii , niihän ne on tehny .
TP: se , sekkii , on sekkii , rullia ne ‿on sittä rullia , niin ne siinä meijän noapurista ol , eokko , ollun navetassa ja , se mökim mies ol vähä semmonev viinaam mänövä ni , se ol tulluk kottiisaj ja , navetasta tul vilahtanna .
TP: no e mittääs se ‿ol männät torrittanna navettaasak kahtommaan ni , siellä vieras akka tollottanna mut se ‿ol melek sokkee se akka .
TP: tä ompas se sinne osanna juutas tulla .
TP: mut se ol aatellus se u reeni pekka että tuta kun on niil luojavvaevane että eei neäkkä ä .
TP: akka peässys siinä , s , päläkäästä poes .
TP: ja meijännim mökillä lammaslykkyä , monastikkiit tekivät siellä lapillahella .
TP: ne nuinikkääŋ kerihti tämä ohtatuka , ja sittä , säkyhommasta ottivat vähä villoja ja laaotasesta .
TP: nuiŋ kerihtimillä , tuolla lailla .
TP: ja noapurin , varsalta , ens , ensimäestä kesseesäs se varsa ol elämässä ni , kerrassa kaikki , harjaŋ , kerinneet , ja ohtatukka tämä mikä on hevosella ohtatukka .
TP: mut see ol , hevossa ee sil , taennuk kukkaam mittä ä .
TP: ni sekkiik koerra herennä semmoseks että s ‿eijj ‿ollus sanona mittä ä .
TP: vieraat käynyv voan navetassa kujjeeilemassa .
TP: se ‿ol koerav vienynnä sinne , kartanon taaj ja tappanna että ku sin ‿et ossooh haaokkuak kerran ni , ja muute , äkäne immeeisille , ja muillek kääö päsi nuapurillej ja muille .
TP: niillä on täötisillä sittä semmoset kojjeet että eei koerakkaa , ruppeem mittäät tekemmä ä .
TP: ja ku se naveta ove , eessä ollus sillä koerallel laettanu sem makkuuj ja siiheŋ kiini .
TP: eikä meeiilläkkää oo , muute , lammas , kato on , tul luk ku om muuteh hävitetty , mut ee kaet niitä kuollunna , iteksee oeke , yhtä ä .
TP: tä missä tarkotuksessa ne liet tehny .
TP: että ee semmosia eläviä meeillä oo ollum milloŋkaa .
TP: nuo tytöt lööyti niitä tuppuloeta pitkiä , niiŋ kun ne roapii toesinnaal lehmmäe eosta sivottaan ni , siellä o , niitäp , punokkaeta .
TP: minäk kaet kannon ne tullee että , antaa palloo .
TP: eeikä tuost ‿ook kuulunna mittä ä .
TP: semmosta se on .
TP: olkos se meeiniŋk tällä reeissulla männä , ylössii , astip pohjollaa
TP: eeikö
TP: niim vähä liikeh
TP: njoo .
TP: niin , tässähän se onniit tuo moantie ja sitte kun tuohik keskikarttulae sittähän niitä on niitä puheliaeta ukkoja tuolla , sivulla .
TP: semmosija , vanahoja asukkaeta , jotka tiettää , seotuja .
TP: syvä nniemellä .
TP: en .
TP: en olleŋkaa .
TP: kum minull ‿eij ‿oo ollup pyssyväkkääk ku , par viikkoo minun nimissä .
TP: milloŋkkaa , minä oon sanona että minä säelym pyssytä .
TP: ja sekkiit tul kun , viina , kokilta , varastanneet , ottanneet , nuo , polliisit , pyssyj jä , sittä tuota , yhty lapillaheŋ kirkolla minnuu se viinaŋkokki ja sano että tuota , nimismies sano että jos lööywät semmosem miehej johoh häl luottaa ni , soat pyssys poes kahev viikom peästä , ja se maksaa se joka , ostaa sem pyssyn sulta .
TP: se tulloo ja minua alakkaa taluttoov voan sinnev vallesmannii ja sano että , lähes sinä se pyssy , kahtomaa ja ota , nimmiis , seehtemeŋkymmentäviis markkoo maksaa , haaolikko .
TP: minä ‿että em minä heitä tarvihtev voa , se kiusas kiusas voaj ja sittä sattu rahhookii että minä annon silles sej jä , nimismies sano että kahev viikom peästä soat tullah hakemmaaj ja , soat , ampumaluvat ja kantoluvat ja , ni se , soap tämä samppa , m , se ol samppa samppa mikähäl lie ollus sukusis se vuinaŋkeeiittäjä ni se vallesmanni sano että , tämä samppa soap ser rahasa että tältä eei määs se pyssy , valtijokkii ellää siltä , va , vahiŋŋota .
TP: niin ni se siinä tappaaoksessa tul ja , minä kun sittä hain sem pyssyj ja minä otin niitä tarpeeita sieltä , kirkolta matkaaj ja , ku se anto se ostoluva , sittä , meijän seowulla ol niitä mehtämiehiä kaksiip poekoo ni , ne sieppas sem pyssyj ja , kulettelivat mehtiä niiŋ kauvoŋ ku , sitte ne herkes ku amitsuonit loppu .
TP: n minä sano että ee , minä en ostat toesija .
TP: sittä tul semmonem poeka joŋka miel tek pyssyä nim minä sano että , sata markkoo ni annam männä .
TP: paam matkaas .
TP: eehän se semmonem , vetele että , niitt oes niitä amitsuonia nyttiiv vielä jos eeivät oes , poejat , kuletellunna .
TP: nämä poejat kansan ni , on nämä kääö nynnä , jänikse aena rommaaottamassa .
TP: niitä kuŋ kaks tulloo yhteen niin , ne oekkeen kyykyllääh hoastelloo toesillee että miteŋkä minä sihtasi .
TP: voe minä niille oom monasti , naaoranna että tuota , ne on sitte topakkana .
TP: ja märkee lunta sattool luhosti oekkeen että eij ‿ollup paljo , muuta , hyvä olla , toenem poeka pyssyŋ kansaj ja toeneŋ kun ne jäniksej jälet sanovat olleen siellä ni , minä neowon että ee kun niiŋ kaowal luhostaa voaŋ kävelläk kun se lööyttyy jä , sittä , vihentellöö ja rallattelloo että pyssyukko kuuloo .
TP: ja niihän ne ol tehnynnä jä , eei muuta kun jänön toevat pihhaa .
TP: minä kuulin senniiv vanahemmilta miehiltä että se sillo ensmäesillä lumilla ni se on niir raaokkee että , se eei pitkältil laaokkoo .
TP: siks voan että eei , soak kiini .
TP: nin , mut eehän sitä s , suliŋ käsin soa issoo jänistä , kiinim milloŋkaam muuta kum pyssymies kun on siellä ni , ja sille antaa sitä merkkiä että teällä ollaan .
TP: , ja se ku on se tuhma jussi niiŋkuj jänis että se kiekkaal laaokkoo .
TP: sehäm veis jos se lähtis suorraan ni koerat ja m , pelit kaikki toesseer reonaam moalimata .
TP: vaŋ ku , missä se makkoo voan ni se sitä seotua seärö , seärmee sittä tuota ku , koera sen siitä ottaa liikkelle oamusilla ni , yöllä se kyllä ei makkoo .
TP: se vuav virveltä ä .
TP: niin ne laellaa onnii .
TP: ja see om meleko uutterata hommoo että jänistäe elättä ä .
TP: se verveltää niiŋkuŋ kani , myötä ä sä , päevä llä .
TP: ja yöllä kahta kaaheemmastis s , sotkeottuu , ruuwat siitä kopista , kun se yöllä kurssii , nahkasa .
TP: päevällähän se syöp .
TP: karvakortehheeiinnee kuv viep nin soap viijän nim paljo ku koprassa soppii ni , eei tupakkata ennätäp pannak ku se on , syöty .
TP: se pannoo niin , s , saaterin sekävästi että jä ottaa uutta , ja uutta .
TP: ja sitte kykkiä sitä kuivvoo , nokareeita ni , raputtelloo tiputellav voa .
TP: nih hyvä läpkäätävä , sillä on .
TP: poejat , karsi puita , rasissa .
TP: ni , sieltä kun ne , sinnet tehnyj jänis .
TP: se ku eei piennä poekana muuta ku , mitä sitä voam peäsär risu allen noe .
TP: olokaar ruumis missä tahhaa .
TP: soap siitä kopatak kiini .
TP: kun se on jo , siellä , valollaa eehän sillä mitä , oos sitä hoeto , kykyvä jäniksellä kä ä .
TP: se ku risahtaa mikä niin sillähän sillol lähettääj ja silloj jeäp , vaaowat mehttä ä .
TP: toesena kevväänä toevat kaks ja sittä toesena kevväänä yhe .
TP: se ‿oh hirrmune syömmä ä .
TP: mut on se sitte lihavaej jo syksyllä .
TP: ja sittä kaks ku ol ni ne , sitähäm , pittää viijät täpettä myötääsä .
TP: ne kahttoo nii arastis sittä immeeiseej ja koerria kuŋ kulukoo ni , niitä ne , pelekkee .
TP: ee .
TP: ee siitä tiijäm mittääm minä luulen että jos irtip peästää ni , lämpimät jälet .
TP: em minä niistä soanum mittääh huohmiota siitä että ne kessyytys .
TP: mut orava on s , toesellaene .
TP: mut sekkiip perehtyy niiheŋ kotjooukkoesa että ee vieras , ee vierasta nih hyvväele .
TP: nim minä sieltä pellosta kuŋ kynnin nii lööysin niihe , ne ol jo otettu poes ne porkkanat , minä annon sinnek koppiim porkkanata ni , se talompoeka sano että , aakaseppas tuo koppi .
TP: no sano no ee se määk kuh hää , on tässä kerran .
TP: niin , se , seeiso siinä niin se , kuotas tuoho olokapeällek kahtomaaj ja , tirskutti , niiŋ ‿kus se tirskuttaa et sutelastako oot , ja se siinä män siinä kyijissä tuppaa .
TP: ni herraj jeeker ku se siellä karsel tuvassa ympäriisä , ja käv jokkaese olokapeällä , niihen talojjooukkoe .
TP: mut minut kierrätti nuiŋ , kerrassaa .
TP: ja se tunti , sano että ee se tulev vierraam peälle et ‿tarvihtep pelätä .
TP: mut sekkiis se on kun se ‿o , talor ruuwassa voan ni , se ‿o emä jutkalej ja lihava .
TP: sokeria , siitä tulloo pyörree pala ja se , sinne , koppelisan nurkkaan , tekköö kasa .
TP: se talompoeka sano että hää aena keäntää tuoŋ kasan että , alas syywä entisiä .
TP: ni ee se kuulun niitä nykäsevän silloŋ kuŋ kahttoo , mut sitte se kuul korjoovaŋ ne kum , poes männöö immeeine .
TP: e niistä oom mittääh hyötyä niihem pijosta , nykysisä ee soap pitteekkä ä .
TP: ne kuulu olovav vaŋkia .
TP: onniihan ne laellaav vaŋkia , eehän ne , mikkää oos semmonem muuta kun nuohan nuo on nuo riettalinnut ja kurki , kurki kum perehtyy mut sitä ee pikkutalossa jaksa elättee .
TP: se syöp niim paljo .
TP: siellä meeijän noapurissa kerram pitivät ni , muuvam kaaoppa , matkustaja jo , ol tullus sittä siihen ja , sanona että ettekö työ myöt tuota kurkkee
TP: se minuv velmies ol siellä se isäntä ni se ‿ol sanona että jo tok soaphan sem myywä , soat kaet sen , se ‿ol sanona että no , hääŋ kulukoo tuota , heeinahon tietä sanottaan sinne , rumpukkaan että , hän sitte tulloo silloj ja silloj ja hän tällee sitte siihe aekkaam mihin nyt sovittaan sen tulosa .
TP: se tuonne etellääm päej jonnekkik kuopijosta se he , ukko , herra .
TP: no ee heän teältä sitä soak ku ee peäse aaotolla lähellekkä ä .
TP: no , ne ‿ol polovimäessä sanonna että , kyl se männöö se ‿om pekka .
TP: see ol aena roŋkinna siellä metässä ehtiäm marjoo ja vaekka mitä , ne velmies ol huuwelluv voa että pekka , se ‿ol roouhahtanna aena ettee sinne etupuolelle .
TP: ja sitte suota ol sinnem männessä sinnem meäräpaekkamökkiin ni , sano heikki aatelleesa että kyllä se sinnes suollej jeäp kun siell ‿oŋ karpaloeta .
TP: eeij ‿olluj jeänys sinnekkääm muuta kum pekka tulluk kuh huutanna .
TP: ja ol se mies soanus sem matkaasas sittä .
TP: kerrassa mitä voam pannoo .
TP: se eijj ‿oon niipukas .
TP: van sekkiik kun se ol lihonna jo talor , ruuwassa niin , ee se oh hirvinnäl lähtee , minnekkä ä .
TP: se päsähtää puotam mihin sattuu semmonen se on niiŋku ilimalaevvae että , ylönsyönyt niin se eei kestä , sekki .
TP: sama ov variksella .
TP: se on niir riettalintu että se ee , karkook kuv vua , yhem mahantäöve antaa ku , kiini ottaä .
TP: ja harakka on sittä hirvee rosvo .
TP: eei tielusikat eeikä isot lusikat , kirkkaat niin n ‿ei säely yhtääj jos vua sev vallollaa on .
TP: harakka kun o .
TP: no mittee se kun se siitä käe alatet tulolo se koppoo sej ja se lähtöö jä , se viep sen , en tiet tiennöökö tuo sitte itekkääm mihiŋkä häv veei se .
TP: mut koera jos ottaa ni se tietää että mihiŋkä häv viep mut , ee se harakkakkaat tiijäm mitä ä siitä .
TP: meeiltä katos , kevväellä hyvä koera .
TP: lähti vitkuttelemmaav voaj juoksuu .
TP: kahiste ol lehellä eeikä lööytynnä .
TP: sillet tielleej jä i .
TP: on sev voinuj joku ottook koerakseeŋ , kesy ol , elis sittä ampunna , kuj justiisa ol sillo , kiini otto .
TP: voan se ku oj jooutunna tuonnep pitäjäällen ni onhan sev voinuj joku , ottook koerakseeŋ ku se ‿ol , kesy .
TP: oikkeeh hyvä mehtämies .
TP: jänikse ajaja ja hirvee , ukol luop pä e .
TP: semmonev viisas koeral luntta .
TP: voan suunnilleem paraskokone .
TP: ja kettua .
TP: hyvih hanakasti ajo .
TP: jos on niir reähkä immeeine ollu että oŋ kehanna ottoo .
TP: elit , tappoo .
TP: hyvällä syyllä se sekkiit tapahtuu .
TP: kun niit ‿on niitä pyssymmiehiä .
TP: tuommone ajokoera , oikkeen , ajokoeraks jota sanottaaj ja luppakorvat .
TP: mitähäl lier rotujaa , semmoset koerat , em minä ti , tiijäs sitä näijem , muuta nimmee .
TP: se toe se poeka yks poeka ov virtasalamella meillä , virmah hommissa ni , se toe se .
TP: monta kakkuahan se söe .
TP: pentuna jos sen , kit kit kie kit kitjettää , ihtesäh hoekaks hyvin , kuivaks ni sehän se eei tääovykkääs se on näläkäene aena .
TP: koera hyvästin niŋ kyllä se , kestää sittä ee se , syöp paljoo , emänä ennee .
TP: eee , eijj ‿oon näellä laetumilla , tietysti , muuta kun tuo rusak , ruskee kettu .
TP: kuuluhan niitä olovan semmosijjai .
TP: tulkettuko
TP: minä en tohis sannoom mittääm muuta kun ne kuuluu olovan nuitten ne tuolla , ruutikellarissa ja semmosissa , pittäävät niiŋkun nahka on sittä sitä kun sipasoo niin se kuulu väläkkävä , isosti .
TP: se nahka .
TP: mut se ‿or roato jo sittä .
TP: ruŋko ajettu pois nahkan sisä stä .
TP: sek ‿kait se silloj jos se ois elävänä ni , ois hyvinniv valosa .
TP: en minä sitä varmaan tiijä ‿että oŋk se totta .
TP: va oom minä kuullus sanottava että tulikettu .
TP: mut sinikettu on ja , näetä rusakoeta .
TP: sinikettujahan nen , parraastaa ‿o ‿ elätti tässä jäläkvuosina .
TP: se ‿or ruokoton tarha se kettutarha .
TP: niihen sonta haissoo niim pahalle että tuulee alati eei kehtook kulukee .
TP: kun ne kiusoo sitte niitä , kun ne karva , syksyllä kun karvvoo niihin tehhään ni , nälällä .
TP: ne ‿ei niille annak kun ne eei muunae aekana kettuvarmissa kääö k kettuillep pyhänseotuna kul laaovantaena herkiivä t ni , moanantaena männö ö vä t .
TP: nin sem pyhän soavat ollan nin ‿että pyhäiltapäevällä jo naokuuvat kummasti .
TP: ja niillä on semmoset pölökkyteltat voa he .
TP: vähä kupuraks , hakattu , vai liekkö talloja , siinä ne sittä makkoo päevät .
TP: ketut , niissä tarhossa .
TP: niin tuossa sitteskös se vasta otetaan ku se naaohottaa
TP: joo joo .
TP: ottakos tänä pänä muualla ottanna
TP: niij ja kum pittää syöttijä panna .
TP: nii .
TP: no sehhiis se on , m mikähäl lies siinä temppu .
TP: isävaenoo ol ollum metällä ja se ol mehtämies , ja se ‿ol oravata ampuat tellännä ja sittä tullu , toene ukko ja se ‿ol siihe ampunna melekee amitsuonisat tyhjäks , yksluotinem pyssy .
TP: ja se ‿ol , naaoranna se ukko joka tullus sel luo että , on siinä minulla mehtämies , ku ee puttoo orava , se kuŋ kynsistääj jeänyr ri ritvaan ni se voan siinä lekku .
TP: nin , se ‿ol se noapur ottanna sem pyssyj ja , entine orava sattunna olemaam pussissa nin se ‿ol se , sev verta voa , pannus siihel luotij ja , sem paeskanna sittä sinnep pyssyy , isäm pyssyy .
TP: ja sillon se ‿ol puonnus sittä kun se ‿ol ampunna , herennä naaokumasta .
TP: nii jä nee kuul olleen semmosia elehvaattoria ne ukot että kuŋ kuullu että tuota , varsinnij jos toesem moalla om metässä ja kuullu , että , ampu vaekka sen tuntis , kaaokana ampus , niij‿ jos eei nyt kuollun nin sitte se ‿ei kuolekkaa , ja se ‿ol sillä hyvä se ‿ol sillom mehtämies , viraton , vaekka ampus kuim paljo , ni eei mihtääv verestä .
TP: siell ‿ol yks heinaho semmonem paekka että , ne ku ol vuaŋ kuulluj ja se mehtäiŋ keskellä iso talo ol ni se ne ‿o , mehtämiehiä paljo ja , ne vähän niiŋkuŋ kieltäneettiim mut ‿eei nyt julukikieltänetkääm mut se että , vähäŋ kaes ‿se ‿että ollus se että syrjäeset käö p heijäm metällä ä , hm , niin nee ol ne ukojjuristit sanonna että , jos se ei nyt koatunna ni sittä se eei koavukkaat tuollem miehelle .
TP: ja se ‿ol olluv varma taksa .
TP: niin että s ‿eeijj ‿ok koatunna , eikä satu .
TP: moaniŋŋalla pyssyseppiä ne ‿ol ollum mittiä sukusin ni , ne ku ukko kävellät toŋŋotellut tuolla , m , missä tahhaam pel , pellolla ja niityllä ja tiellä , niiŋ ne kuul olleen semmosia pyssyseppiä ku enne , ol niitä savipiippuja että se ‿ol nui , yks mutka voa , ja se ku ukoh hampaessa on ni sennik ku ampunna tietymätä .
TP: ni se se ‿oj jo rohkeeta tekkoo .
TP: se mitti moaniŋŋam mitti nin se on tarkka ampuja .
TP: nee kuul ampunneem monastikkiis sen tehneet .
TP: niin se se oŋ kansap , pakko .
TP: ne on niitä vanahaŋ kansam , miehiä .
TP: että kum pyssyyn niiŋkur rihl la , yksluotiseem pyssyy , ee haalikkoon niiŋkun nyt , nykyaekana kun eei niitä ha , rihloja ookkaak ku , ne om , perästä laattavia nuo pyssyt , ni sinnek kuŋ keärmmee ajjaa .
TP: ne oŋ kummia .
TP: puhheeita , elit tekoja .
TP: ja kuulu männeeŋ kansa .
TP: no niihem mehtä , onniin taaotta , niih .
TP: niin , niim mehtäonniin taaotta että ne sittä o , pyssyt tarkkoja ja hyvijä ja tappaa elävät ja mitä ta mihin se , tarkataa .
TP: niihn ne on niitä , vanahaŋ kansa elehvaattorriim meeiniŋkiä .
TP: kajjaanista kerran tullu , sieltä lapillahelta meijän noapurim mies ja , se murtomäk , on se murtomäk on sieltä , kajjaanista tänneppäem , parkymmentä kilometria , niin , se kun siihem mökkii ajana , sieltä mäem peältä päej ja , ser reki vierähtännä niiŋ kovastis sen toese ukor rekkee että sepi katkenna , tä jalas , kerrassa poikki , ja ei ollus sitte mittääm muuta kum painunna mänemääm pakkoo ett ‿eei männym mökkiij ja hoastellu että , jotenniis sovittanna .
TP: niin ni , se ukko voan siellä jurnastellunna että kyyllä sem muistat ukko , määv vuav vaekka kuim paljo nin niim pahampieksettävä tul polosesta ett,ä , sittä viimeŋ kuol ‿ei kestännä vuotta , sitä leeikkiä .
TP: ne sannoo sitä sittä pahampieksettä vä ks .
TP: ja joŋkullaenem paha kaet se onniik ku se ‿ol , vettää niin ‿että , kovast suusta kuohhuu ja , sittä ku se sen , riemusap pittää ni sittä heeittä pikkuse aekkoo höllöttä ni , se o ukko ennollaa .
TP: ja se on sittä ‿t , mitä taowista on ni se oh hirveetä .
TP: kun se sieppoo kerrassa ja pannoo , semmoseen täräkkää immeese .
TP: että miteŋkä se , voipi ollas semmonem mahollista ku ei mittääs suuhu annat toiset sannoo että , suuhun sem pitäs soaha antoo .
TP: mut eei kaet se semmoneŋkaŋ kun niiŋ se samppa rissanennis s ‿ee ‿ov varmastis soanu eikä nähnys sitä ukkoo seŋ koommi , ku se ‿ei kerram männys sitä sovittammaa , sitä rekkee , paikam peällem muuta kul läks ajammaam pakkoov voan tänne iisalammee kohi .
TP: eikä se ‿os seŋ kummempoo tehny .
TP: ne oonhan ne niitä ennehän ne on soanun niitä aekkaam mut , em minä tiijä että tuota , em minä ossool lyywäl laemiŋkaa eŋkä uskookkaa että ihan soap niinikkää , semmosenniit taaowi immeeiseen se on sittä sem moalimal lopuŋ , kurjin taaoti , immeesessä .
TP: tokko oot sattunna näkemmää
TP: vähäm minäkii oon nähnyv voa oom minä siks ‿että ,.
TP: siellä , lapillahella .
TP: muutamaam poekkaan ni ol tullum mistä liet tullus siiheŋ keskeŋkasvuseem poekkaan , se ‿ol niitä meeijä , minu ikäsiä poekija voan , juoksupoekija ni , minä en sitä tienny että mistähäl lies siihen tullunna .
TP: niiŋ kerranniin nim , se tällä puolem minuŋ kävel ihan , siinä noapurim pihassa , niiŋ ku se vetäs kerrassa sen niiŋ kuivaks että , kovaks ‿että se seeiso ensip pikkuse aekkoo nyrkissa käet hirveestij ja , suusta alako , voaht kuohua .
TP: ja sittä koatu ja , siinä se sittä potki ja remmihti , käsillääj ja jalollaa ja , no ei se pahasti eännellynnä .
TP: ja suu ol vielä tääö nnä voahtee .
TP: että mikähäl lies sinnekkis sittä sitä osottanna tulemaa mu , myö ei laskettu myö monta pentua ni pöŋkitettii se saaonam porstua ovi ku , sissäämpäe ol aaokiiva ni , aekasas siinä sittä rumus ja sittä tul veljesä isompi vel , ja otti kaenalosta kiinij ja , vei kottiisa .
TP: ja järvveehän se jäekii .
TP: uimmaam männynnä ni laskeonna siitä pihastaav voan ni sinnehhän se ‿ol jeäny .
TP: johoŋka se lopettaa .
TP: ol muuwa , samppa eskelinem meeiläe ol työssä yhtenä kesänä heeinä aekana ni , se kun sitte yhäs sitä , pit lujilla ni se männii , muuwalla , se sittä ol muissa talossa , että se pit männäs seŋ kunnalliskottii .
TP: ni sennii ol koatanna siellä , niityllä , vesojjaa .
TP: no siihen tietyyhän tuoŋ ku , suulleeŋ kerran sattuu koatummaaj ja peppuroepessaaŋ keänttyhän se missä vettä on ni , se om pakko loppumine .
TP: siellä , salolla , ol muuwa , ja se ol ollus sittet kiini otettava .
TP: ja se , ol sanona sittä se , poeka joka ol siellä sem matkassa että , siellä eij ‿olluv vilu , karvasen nahkan sisässä , ja semmosta valakeeta voahtee se ‿ol syöttännä .
TP: se , haltia .
TP: ja se , jäe se vähä semmoseks , mökelöks se miesrukka .
TP: se kuul sano se ol sanona se mies sittä että , no , elhän se sittä mutta ei se hyviv vanahaks elänä että se anto sittä eri kyitiä , hänelle .
TP: vam miŋkä tä miteŋkä se lies sittä heeittännä sen että se ol piste aettaan sotkeunna , siitä ol soanum muuwah hyvir riski ukko , juoksemalla , kiini .
TP: ja sitä ol jahattu sitte .
TP: sitte viime olivat , tottapa s ‿eij ‿ook kehanna itev vanaha kehno elätteen ni se heeitti sen , mut valakeeta voahtee kuul sanonnee syöttän .
TP: ja semmoneŋ karvane , ryijy olluj joŋka sisässä moata .
TP: ja sillon ne kuul maittoo ottanneen , soanneeŋ ku akat kirroillul lehmiesäl luona .
TP: se poeka ol sanona .
TP: sillon sitä juottiim maittoo ku , akat noitu voal lehmiisä l luona .
TP: noapurriin tulluk kyllääv voaj ja , se jeänys siihem , portillej ja , se , mies , isäsäm männyp pihhaav voa .
TP: ja likellähän se o ollus sekkii , portti pihhoo , hyvil likellä .
TP: ja , se kun sieltä , männyp pihhaaj ja kohta läht kahtelemmaan ni , eei seŋ koommi ool lööytynnä mistä ä .
TP: nii eei jujäläkiä eikä mittää ja ei toeset lapsetkaa ollus sanonna että ei hyö , tiijjäm minnekkä mä n .
TP: niin se eei se o , eeij ‿ooh hukkuna mut se o ottana sev viijäkseeŋ ku , niihe ukki noitunna ku siellä ollum monta niitä vauwwoo että eei nuita viek kelekkä ä .
TP: niin see ol sev vieny .
TP: ja se on sillä reeisullaan tännäep päevä nä .
TP: ne on tenehottanna sitä vaikka kuka ja miten , eei se lööywy .
TP: se o ihan tietty asia .
TP: ja se eeijj ‿ook kaaonnum mehtää itestää eikä minnekkääk ku siin ‿eeijj ‿oo ollus sitä aekkoo ku , sev verran tuosta monjaehem metriim peästä kääynyv voan se ukko pihassa .
TP: ja sitte män kahtelemmaa että minnekkäs se poeka jooutu .
TP: poika o ollunna jo piilossa .
TP: nee on semmoset niitä , hirvee immeeisteh hommiia .
TP: ensin niitä hommattaaj ja sittä sillä lailla noijuttaaj ja telemettä ä .
TP: ja siellähä ol , rutakor reunolla ollus sittä ku , ne ‿ol vaihokkaaks sitä hoastanna .
TP: see ‿ol ollun niih hieno rimpula käet ja kaikki jalat ja , ruummista vähä olluk ku syöttänneet .
TP: se kuulu vaihokas ollee .
TP: ennev vanahaa .
TP: kerrassa niiŋ kum pilakuva muooltaanniij ja vaikka mite , ollunna , ja sitte s ‿eij ‿ollu yhtääp patvina ne käet muuta ku ol se niitä liikutellu .
TP: mut eei kävelly .
TP: muuta kun semmoner rivaltaja .
TP: on se elännä monjaeta vuosia .
TP: eei se oh hyviŋ kauwa elä nä .
TP: jos nuo liet tuon sievettä suuhum pannu .
TP: vaehokkaa .
TP: vae eeikö liep panneet .
TP: niih .
TP: nin ne värtieras kaet , reähkät että , kuolloo se kum pannoo , sievettä siihe , tul öljyä suuhu .
TP: kun syöp kerran , niellöö evästä .
TP: van ne on niitä vaehokkaeheh hommia .
TP: viholliseŋ kansat tekemisissä , kun on niim paljon ni , se sattuu nääö ttämään semmosennii .
TP: niiŋ kum mu muuhi immeeine .
TP: kerrassa , s ‿eij ‿ookkaav vanaha asia se ‿o iha , nykymualima asijoeta .
TP: se ku ol syntynnä nin se ol paekalla , suhkanna ja surahtanna säŋŋy alle .
TP: semmone elävä ku sisolisko .
TP: immeeisem , pyllystä tullu .
TP: se ol tuolla , rutakolla isalamen takana .
TP: että semmone elä vä tul .
TP: ja ne on sen , voan salavanna sittä loouttaaj ja laettanna helsiŋkkii .
TP: eei ne oos sitä tappanna eikä ites sitä pannum minnekkä ä .
TP: kyllä kaet ne ‿on siellä viskanna ser rikkaperjakolle .
TP: no jos hänestä nyt tulis kolomiseŋkymmentä vuotta eliv vähä enempi , noh , eei sieltä enemp tu , e p t , kykenep paljo olemmaa .
TP: niin se ‿ov vielä niiŋku , nykyaejah , hommia .
TP: ee
TP: kun semmone ‿ttä se ‿ol lähtennä ja suhkanna ja männys säŋŋy allej ja peä t suoraa .
TP: mut siinää o , hoastaavat että ukko on noetunna että , että sisoliskoja kun on nuita lapsia .
TP: no mittee hä ensim männöö akkaasak käsiks , tulloohan niitä sittä .
TP: ja sittä se on hurjan teko että niitä noetua .
TP: ja se ol siinä nähnys sen että se on nyt sisolisko .
TP: mut isomphan se o ollup paljo ku sisolisko ohan se siellä jooutanna kasvamaa .
TP: se on nyt se kätilö , kuolluv vähä aik monjaita vuosia , joka sitä hoasto .
TP: kuollus siellä ruutissa , siinä ruuwissa kotonaa , kääö mässä .
TP: alettu , alettu ihaŋ kaaohuna hoastoo että miŋkälaine elävä se o , männöö ja pakkooj ja suhkkaa .
TP: ni eei se o ennee , oikeeta peliä .
TP: ihav vihollisev vallossa jo koko homma .
TP: semmone .
TP: vai miltee tunttuu
TP: ee niitä kum monasti eei satu
TP: mut se eij ‿ool lösyä kun se o ihan totta kun se , kätilö , lyytine olliiv vielä kätilönä ni , mammaŋ kansak keskustellun ni , se ‿ol sanona että se ov varmoo totta että se on ja se on sej johosta ku ukko on noitunna hirveestin niitä , kakaroittaan että , nuita sisoliskoja tekköö myötääsä , niin se on tehnys sen sisoliskon sittä se akka .
TP: ja eeihän sitä kykenem miteŋkääm muute että ku siitä johostahan se ‿on sillä .
TP: kun se tul kerran semmone .
TP: sitte eei mittääm muuta kum peltiloota etitty ja siihen se ol se käestettty jä , laitettuna sittä pääkaupuŋkkiiŋ kateltavaks ja , ruukkoohan ne nyt semmoset jo laettooj ja ottoo , miŋkä lies siellä tehnee .
TP: onhan ne nyt nii utelijaeta että kyllähän ne kahttoo .
TP: van semmoneh homma niillä kuul ollee että looutaam pannaaj ja , olvat pannus sieltä ottanna se , eläti .
TP: ne on ne , ihmeitä semmoset teot .
TP: kun niitä sattuu .
TP: on se sekkii aro ollikaisvainoo ku , se ‿ol semmoneh hyvin sorakielinem mies ni , se ku huasto sitä sittä että miteŋkä se , isäntä hänelle , häntä kuletti .
TP: ol antanna mut muuna aekana semmosta , valakeeta kuhua vua , syöttä nnä .
TP: se ‿ol jo ennennioj juossus sem , jälestä .
TP: nin , se ‿ol sanonna että , kyllä se männöö niiŋ kovasti että e sitä tappoo , kiinni .
TP: mut kaikessa tappaaoksessa se oh heittännä sev vallollee , eehän sitt ‿ois , semmosten pelistä soanuj jos eeij ‿ois antanna .
TP: ois sillä olluv valta viijjäs sitä niiŋ kovastis sittä .
TP: vam pisteaejassa se ‿ol sittä soanus se , reessi , kum pannuk kaikkesa , holopinna jälestä .
TP: siellähän se ‿on semmosta , jokivarsniittyä , ollum missä se on , risto sitä jahanna ja , ja siellä on sekkiir ristkaŋŋas , taivalmäen takana mistä se ol lähtennä .
TP: siinä ollus se mökkitötterö .
TP: josta se pooejan sieppas matkaasa .
TP: eeihän niitä nykyaikana ihan satu , tuommosia .
TP: vaikka on niitä no oŋ kait niitä noitaherroja nyttii .
TP: nii .
TP: vaikka miŋkä laista .
TP: em minä oos sitä kuullunna .
TP: eij ‿oos sattunna semmossee .
TP: niim miste
TP: no em minä
TP: nii , niin no , onhan niitä ollus semmosiaki ennev vanahaan että ne o , ollunna sen , orja , orjana , jooo .
TP: ee ne , eem minä ossoos sitä nyt selitteek kum min ‿em muista oekkee , heitä mut hoastohan ne ennen niitä että eehän ne , ne rikkaukset oot tainnunna pysyvän ne oh hävinnä kerrassa talot joissa niitä om piettynä niitä , rosvoin tavaroita .
TP: minum mummu ol , olluk kotonnaa ja sittä ukko , se ‿ol ollus se , mummuuv vähä sukulaine se mies , kissannahkasäkki ollunna , hoppeerahhoo kultarahhoo täönnä .
TP: ja se ‿ollun nousemassa sinnem meijän talom , porstuam peälle .
TP: ni se mummu sanonna että mitä sinä sinnem määt
TP: no em mittääk kum meinasin että pikku kassan tien .
TP: niim mummu ol sanonu että elä ties sinnek kassoos viem minnet tahasa .
TP: että ei myö otetav vastaan teijän kassoja .
TP: ammattirosvo .
TP: noh , se ‿ol sanona että no , kun ei keleppoon ni , häl lähttö ö .
TP: no se ‿ol sittä vietynä si , vienys sinne , sanottaa hynyläks sinnel lapillahem , pohjukassa , iso rikas talo .
TP: siiheŋ kuul hukkunnee rosvoin tavarat .
TP: riihessä olleet kerraŋ kuivvoomassa rahojaan ne rosvot viis kuus miestä , ja niillä ollunna seteliä ja mut , kastunna , siellä ryömätessä .
TP: ni isäntä männy ovellej ja sanonna että nyt pooejat ottoo askel tuota , tulloo viis kuus laaotamiestä ja nimismies seeihtemmees .
TP: noh , nyt siinä o olluk kymmeniä vuosia siin ‿ei pysyk kukkaa .
TP: siinä talossa .
TP: vaikka pitäjääm parraita taloja .
TP: ne lähtöö vuan siitä poes .
TP: kyllä se , oes lyöttäönnä semmone , risti , viilekem meijännip perkunttaaj jos se mummu otti siltä sen , kissannahkasäki , rahhoo .
TP: meillä eijj ‿oor rosvoej jäläkiä , korjattavana meillä ov vielä vanaha perintö lapillahella se mökki siell ‿om pooeka akkonneej ja , asuvat töröttellöö neljättäkymmentä hehtaaria om moata .
TP: ni see eijj ‿oo , siin ‿eijj ‿oom mittääk kirroousta sillo ollunna tähän tullessa .
TP: ehän ne , ku o ollun niitä , kyttäriä ja , rosvoja , kaikki .
TP: no niillä eijj ‿oos siunausta ne ov varmastil lähtennä .
TP: kun sielläil lapillahella yks .