Location: Hollola
VK: mutta toiset ne köyttivätter rekeeŋ kiinik köysieŋ kans ja , aukasvat kulkut ja laskivat , verem pois .
VK: näist mitää harjaksia , suutarit saat tän ‿ajan sijost .
VK: ni .
VK: ei se simola , ollu ,.
VK: siintt ‿on toineŋ kylä siit mut en enää muistan niit .
VK: se on ,.
VK: minä muistas seŋ kylän nimeä vaan sittem mikä se ‿ol siin , se on ‿ensimmäiŋ kylä vaan , luhtikyläst se o .
VK: ei niemeŋkylä uletus sinne ast , se jää taas sinnes sivuu .
VK: se ol niim mukavas mutkas se niemenkylä siele .
VK: ja useim mentiin toiseks yäks kaupuŋkii .
VK: mentiin täŋ kautta , orimattilaŋ kautta .
VK: kun ‿ensin on luhtikylä ja , ämmälä ja , sitten ‿ov virai .
VK: ja , mutta meitillet tul nim myähäin sitte , kaupuŋkiin ‿yritettiin yäks ja , ja tul siiŋ kirkoŋkyläs jo niim pimeä .
VK: mänie tot kujaa myälen tonnej ja sielt kientyy sitten , jojem päälles sano .
VK: taylyttiiŋ kaataav viitikkoa sielt , sivust että piestiin sielt läpitte .
VK: minä tiesin sen talon sitte , siel sentä .
VK: no etten tyä piesem maantiellem muuten sano .
VK: minä sitteŋ kerra , menin tonner rantaaŋ keväil , ne niit talojaav viel hajeksel , kalaaj ja , se on nyt talvikalastust .
VK: se on ‿aaretti kallellaam muurim päällä ja , kehuu että niin tul viiskymment tuhatta , vaan tällässestäkii talor riepäliest sano .
VK: kyllä aaretti paino otti mim puhie , sittev vartee , kyll ‿aaretti paino heti kau , ostamaan sit mut , se makso sittej jo , kyl se samal hinnal saa , olis saannum mut paljaal kullal .
VK: sai sil tapaa niiŋku toi , paimilam , peltola ja , ne ol ja , n ii siin ‿ol ja helpot talot , karjala ja , kuussataa , markkaa .
VK: siihä n se or ryynyselä , elikä komea talo ryynyi , vaikka siit ‿on se , mettä myyty , sille , toiseller ryynyselle , jok ‿on siel mettäs .
VK: ja toll ‿on , toll ‿on se mettä , joka kuålluhan se nyt ‿on anttilav väinöl .
VK: hyvä talo , se ryynäi .
VK: mut ‿eihän ne sit , konsta , ei jaksannup pitääk konstallehan se jäi sitten isäntye , se sai , kartanost kymmenentuhannen tyttären emännäks ja ,.
VK: ja sehän ‿ol vissiir rikas .
VK: mut sitten ne myyvät sen ylätalon , ryynäsel , konstallej ja , sitten ne sai ostaakseen ton uulentalon , niilt uulentalom pojilt .
VK: ja , sit tul vähäŋ käytyä , muuta kun , taarastis .
VK: muttei siij järim pal ‿arpia ollu .
VK: ja toinen ‿asuu , meeri asuu siin toises talos , niill ‿on sisärel ja veljel siin talot , sieväsil tuålt kutajoest kotosi .
VK: er pöytä , er pöytähän niil täyty olla .
VK: no ei se nyt pistännyn niiŋ kovaa sit sentä mut , pisti kuiteŋkin että läks loikkaamaa , joo .
VK: niill ‿ol toisil nii kuulemma nahkaa , ympyrijäin tälläi ,.
VK: muutehan se ol sellair roh , roina .
VK: nauro se joka noin , ol pajamiehenä taas sil .
VK: ehä se , oikeen ni , mikään tyä käynny yksi .
VK: kylhän ne vissiiŋ kaikki sai sev viikattiesien teräŋ kun ne vaav viitti .
VK: ja ne silloin ‿ajel ne hevoset , joka talos , ryästämäs ne , punaset .
VK: kysyv vihtoria että , missäs siel vihtor ‿o no meitill ‿on niim pitkä matka välijä sano minä en tieläm mis , mitä , mi , missä se oikeen ‿on sano mut ‿ei sit kehtaak katellakkan sano , missähään sit siel sattu niim pahast ‿että se on kaikki , sill ‿on niim paha pää sano .
VK: ja ennev vanhaan ‿ol sitten ‿että , ryypit antaa , sepälles silloiŋ kun noin , ens kerraŋ keŋkitetiev varsaa , nim minä veiŋ kallelles sitte ryypyt ku ma , ens kerran , keŋkityti , melkein iäs , ikänäiv varsaa , ja , sittej jokuu toinen ol viennyn ni , se asikkalam poliis ‿ol meinannuk kallea , sakottaas siit ‿että ottaa , etukätien , palkat .
VK: nii .
VK: ehä se hyppinnym mut se paino nim pal ‿että , mies lykisty alla .
VK: minä sanoŋ kyl sinä sev viimeseŋ kerran nyk keŋkität minä sano .
VK: mutt ‿ei ne sit siim paremmiŋ keŋkään saannu , kyl se siin sentä sai , rätkittyä .
VK: kyl sano , sano oŋkos se paha
VK: keŋkä , kavijat ol vestettum mutt ‿ei olluk keŋkät ‿alla .
VK: mut ee , ei se , ei yhtään nii , mutta löi niiŋku , puuhu , puuhum pölkym päähä .
VK: onhan niit täs keŋkitettys sano sepän sanonie .
VK: mut sit se pisti toiset suitterräimät , sielt kuålaimist sano ja pan tielt päälittej ja ristikol lautasille , ja siit tul pitkä na , hihna na , ales sinne , maaha , ja ku se sieppas sej jalan ‿ylös ja sen nahlun , sen hihnan ‿yhtäaikaa sano ni , voi paha se hevoi vapis seŋ käsis .
VK: joo .
VK: mitä jos mä ton otan sano .