Location: Lapinlahti
TP: kalliita kojjeeita nuo .
TP: nii on .
TP: se aatellu että no mitäs se severi on nyt navetassa yöllä .
TP: ja laittaa semmosen sanan että eei tule eeikä laitam miesttä ä .
TP: ja noapurissahan ne sitte tuossa vihtor tissasessas ne jo suurej joev , korvalla ol se vihtor tissanen ni , kun se laetto suureŋ koerannii nuita paemeŋkoerria , kun ne , siinä , tuommosia paloja , lehmästä , pirut leikellynnä , sehän or , roeston tekkoo jo , että elävästä leeikattaan semmosia nahkapaekkoja voan nui , terävällä veeitellä .
TP: sitten näetä lutterilaesia , ja niilläe or rukkoushuones siinä vanahaŋ kirkol luona ja sittä on tuolla syvänniemellä oekkee , isompi kirkko , ja siellä om pappikkii ja lukkar .
TP: ni jo sen minä oov voam pyssymiessä ollunna .
TP: että hirvenniik koataavat ja , sitten niitä syywwä ä .
TP: se tääö ttyy siihennii ollat tottumusta .
TP: ja halu tulla , oekkee mehtämies ni se e eei joouwa eei moata .
TP: mehtuuaekana .
TP: kyllä minä , oon elättännä kolome jänistä jä , nykysisä eei soa ottookkaa elätiks .
TP: poe, poekassa .
TP: ee se , oon niir riprakka hyppimääŋ ku , metässä ollessaa .
TP: siellä monijaassa mökissä ol nim minä syksyllä oliŋ kyntämässä siellä ni , se ‿ol sittä oekee ahnep porkkanoelles se orava .
TP: minä sanon no se männöö sillom mehtä ä .
TP: voe kaaheeta tätä syönti , elloo miŋkä se , i se iso roppa paljo tarvihtoo .
TP: vaekka hiirtä oes ja sammakkota ja , leepee ja piimee , nehän nyt on , ehottomia .
TP: meeillä ol sekkii yheŋ kerran niityllet toevat kahvia ni , minä jo sa sanon että nyt , pitteete , lusikat tallessa .
TP: pari päivvee ol vielä voa irtiolo aekkoö .
TP: eeikä se ees , ollu er iso .
TP: voan , see om männyj ja , eei se tule ennee , kottii .
TP: va eei se koerakaas syöp paljoo ku , ee laehaks annam männä , pentuna .
TP: see jos oikkee hoejetaaŋ .
TP: nuissa tarhossa .
TP: vielä ellä ä .
TP: mikäs se siinä on syynä että tuota t toesta immeeistä ruppee retkuttammaaŋ kun ne ‿o enne , jota mitä ilikeöttä tekköö .
TP: no myö sittä voam mänttiim pakkoon sinnen noapurin saaonnaam meit ‿ol muitaep pentuja , nulikoita nin , sinnek kur rupes tulemmaa .
TP: totta vissii .
TP: ja niihän ne see kuulu olleen sillä taowilla semmonev vika että se turp , turppoo vettee elit tullee .
TP: immeeisen
TP: on se muuwa akkait tehäl lätkääyttännä sisoliskon .
TP: sisliskoja tulloo ni , liika paljo .
TP: eei lähellekkä ä .
TP: on se , on se kummallinej juttu .
TP: jos eeivät ois nämä itev vieny , järven syvvyyttee .
TP: ja sittä maettoo ku akat voaŋ kirroil , lypsyllä .
TP: mut se ‿ol sittä nimestää yk risto reessi semmonem pitkä ukoŋ korsto .
TP: no sillom , peräoveŋ kaaotta , taaepaleelle , ja ukko hoamimmaam sillon seteliä kokkoo ja , piiloosa , viemmä ä .
TP: ne ei siinä tulet toimee .
TP: van se on sinnem männyj ja sinnehhän se on soanum männä , tietäähän toe eeihän niitä rosvoj jäläkiä piem männäk korjoomaa , joka älyssääv voa o .
TP: mileppähän sittä etteempäem miŋkälaine tahasa .
TP: va onhan niitä enne ollup paljoin niitä , semmosia kirrooukse alasia ja ohan niitä nyttii , ni hienosittaiv vuan suuret rikkaat nuo nuinikkään ne lähtöö kottoosaj ja ne , jeäp sinnem muille , immeeisille , jaettavaks .