Location: Jurva
ML: eikä ollu enää kummiŋkaas sitten , niŋkun asioota tännep päi .
ML: jaa , jotta s ‿oon ollus sellaaner rikollinen jottei sit ‿ooh haurattu .
ML: ei varmahaŋ kukaa ota , kantaaksensa .
ML: n ‿on niiksi pitkä väli tämä tuanne hautalaa , rämäkällen tuannep päähän oikeen nii .
ML: ei mitää oot tarvinnu eikä mitää ook karonnu , korijata .
ML: eikä niil ‿ollun niil ‿oli kuules soran aikana nii hyvivvointi siälä jotta ,.
ML: nii , niiltä miähiltä mä kysyy .
ML: no he kehuu otta , kyllä ne tääl ‿om mutta n ‿oon niim paljo , päähnyv varoohinsas soran aikana jotta niin , ei niit ‿enää , ei ne o enää repalehis .
ML: tottahan niillä tyätä oli sillooŋki
ML: ta , elikkä leheres ov vishin nyt ‿ollu .
ML: hallij janneer rautikko ravas kuarisverej jäällä .
ML: ja nin , vahtas siällä sittek kun sai , siltä vähä rahaa .
ML: e .
ML: oli jukkakin siinä sitte se , se hanssij jukka se oli jota sa tarkootat .
ML: tä hänem pitääh löytääs sellaaseŋ kortteeripaika .
ML: kyllä niitä aina sitten niin , jokiŋ koittaa mutta , ei ne , taharom menestyä .
ML: myy hevoosensa , ja , oli jokin tekijä sittem markinool ‿oŋ kaikkia .
ML: mutta vanha sekir ruakotoo on tuo kello .
ML: ju , on .
ML: ne maalaautti niitä kaappia siihen aikahan uuresta .
ML: ja meiräm piti aina hakiak koko kesäl lehemiä .
ML: muta olisko ne jotta olis jokin hevoosen , erellä lähti mutta kun n ‿oli niin tottunu hevoosihiŋkin sittej ja , kaikkihim muihin eläämihij jotta , kyllä mä vähä uskon tuohoŋkiij jotta jos on olluj jotakiv vanhanaikaasta taikaa niin , kyllä , kyllä mä ooŋ ku , kuullum mutta , e , sem mä tiäräv varmahan otta siitä mull ‿on synti , syntiä jotta mä oon siin uskoh otta meiräl lehemät se ämmä pyärrytti .
ML: kun ne tuli aina niin aiva juasteŋ kotiaj ja , silloŋ kuluki kaikkiel lehemät mettäs .
ML: myä mutta , olisko sillä sitte o , jotakiŋ katehutta .
ML: sit ‿ei toi , sit ‿ei tohoris sanuas se on nyk kuallukkin se ämmä ja , ja nii sit ‿ei tohori oikeen sanuam miksikääm minä en tiäräk kyllä niillä piti ollav vähäj jotakiv vanhoja taikoja mutta , ne piti ne nii salaskij jotta , kun ‿ei meirän , aikana enää .
ML: ja lehemä meni jotta häntä pystyh mutta , se kehuu otta se että , oli niiŋ kiusallinen ‿äijjä jotta vanha miäs oli mut , niŋ kiusallinen ‿äijjä oli jotta aina se pirätti ja sitte , oli hyvä ollak kuu , lehemä pyärii ja eikä menny ei mihiŋkhä .
ML: mutta sitä mä täs toimitiv viälä klopikoollen yhten ‿ehtoona otta kuu , ennev vanahaan ‿oli , tualla , koskiloukolla täälä jurvas kum mennähn tuanne , niämeŋkylähän täältä kirkoŋkyläŋ kautta kiärtää se maantiä ni , niin siäl ‿oo , jokuu , sanotahaŋ koivu , silta .
ML: s ‿otti veittej ja kun rupes tulohon sellaahi pieniä äijjiä .
ML: ja niiŋ kum m ‿oisin oikeem puhunu , jotta meek kamarihin siskoo makas kamaris .
ML: aikka rapakakkaraa , rapa , rapaa oli , monta kertaa ‿tt ‿oli niŋkum piäntä , jotaki , puujjuurta .
ML: kyllä .
ML: niin , kuka ensimmäähn ‿ennätti kotias sittej joulukirkosta niin sen tyät oli tehty , ensimmäähnä .
ML: kun s ‿oli sitten niv varma jotta , joka kerkiää kotian nin sen on tyät ‿ensimmäähnä tehtynä .
ML: nii , äitee tapas , nyppiän nii ,.
ML: ja niin ne huuti kuulej ja s ‿oon totta , lehemäp piti vaikk ‿oli kymmeniä lehemäjoukkoja nin ne piti omaŋ kellojoukkonsa .
ML: mutta silloov vasta kello kyllä pantihiŋ kum pä , pihalle ajettihi .
ML: mutta sitte ne tuli .
ML: se kehuu otta hää havaatti ja hää rupes kirvamahan niŋ kovaa sillen ämmälle jotta , se , ekkös oos sitä kaikkinensam myyny jotta pitääkö suŋ kuules siitä viäl osan ‿ottaa .
ML: laitav vair ruakaa vaikkei tiäräm missä annetaha haukutahav vai .
ML: nim me sanooma meill ‿oli aikuunem poika nim me sanoma mes sä väinö antamahaa , tallilarosta .
ML: äijjä tuli toiseŋ kerra hakohon .
ML: varaasti multa kokonaaseŋ kaffipöntön tuålta takanottalta kun ,.
ML: ei se tiänny yhtää , et mikä ämmä s ‿oo .
ML: mut s ‿oli jo , s ‿oli jo naapuris sitte , ollu , vailla jotta jos sais keittääk kaffia .
ML: on se sellaasta että , elään niireŋkim pitääm mutta kyllähän nill ‿on , huallot samooŋ kuŋ kaikilla meikälääsilläkiŋ kyllähä , huallot nyt ‿oŋ , joka pualella .
ML: mitäs siinä nyv viälä .
ML: nin nuam mä ymmärrän em m ‿oot tuallasta kertoonu eŋkä hoksannu ajatellam mutta , tuallaasen heŋŋem min ‿oon saanu .
ML: kum po , siitä mä tiäräŋ kum poika , si meill ‿oli kaks poikaa ja kun ne vai , pani häjystit tyänsät tek , äkkiä menhöj ja , ja , ei tenenyn niŋkun ois pitäny .
ML: muta m ‿olimma kaanh vähä rehevää sittes sen aijjan nuaret jo jotta , ei niistä vanhoosta hualittu kysyä .
ML: mutta ne oŋ kulukenut tualla , hämehem puales kaupalla ja .
ML: ne oli ne jauhiŋkivet sellaaset jokka pyärii ittelläänsäm melekeen niŋkun tua .