Location: Lapinlahti
AH: niiŋ kum minä sanon tuohonnii että se tuokiih hävijää pois , eei se oou , niiŋkum minä sen mainihin tuhattiiv vuotta tahiv vähä allekkiij jo ennättää männä eei sitä oot tuota se on toas , tuommosii asijan siijjaan , se voipi ollav , veres , kone , , että ei tuontyyline .
AH: se puol kuŋ kulokoo , se ‿oŋ kulokenna ja kulokoo , etteenniippäe .
AH: minä kait oon sitä mieltä että se eijj ‿oom mittään niiŋkun tuosta lasista voaŋ katon , se ov voan nuinikkäästi .
AH: niiŋku om pyörree .
AH: se oŋ kaikki hyvästi antanna meille , mitä , myö tarvitaaj ja , hänen , elämäsä olossaan ni on ollunna se hyvä puol , se oŋ kaikki antanna meille , kuv voam myö osattassiin sem mukkaa olla , mut , meiss ‿on se pahhuus , että myö ei osata , olla , myö , juonitellaan , sitä hyvvee vastaa .
AH: mut , näiŋ kahtoin , kum minnäek kato aina ku aariŋko nousoo tuolta hyvi allaalta , elim männöö piiloo iltasilla , kyllä se paenuu , mut , sej juoksuaha ei tiijjetä , kummiŋko se tekköö , oŋko siinä moa pyörimässä vai aariŋkoko se ‿o .
AH: muuta kun sev voa että , liikkuu se kyllä , sem minä kyllä , sano aariŋko painuu , ja nousoo nuinikkäästit tuolta , mut , sanotaan nii että niin tekköö että se nousoo , kumpaneŋko siinä , kallisteleksen , kuu vae a , tuo tuo aariŋko vai moa , se , sitä perustetta eei taijja ollas kelläät , tietona , arvijoijjas soap , soap arvijjoijja , mut minä pan , vam pien sen asian nii että , ee taijjat tieteek kukkaak , kumpaneŋko siinä kallisteleikse , kuu tuo tuo aariŋko tahi , moa .
AH: se eei mut nyt ne pyörrii kun se oŋ kääö tännössä , samahan se on tällekim moalimalle , voipi olla että se soattaa tämä moapaikka , pyöriäj jos se o akselim peällä niiŋ kun ne sannoovat , immeiset puhhuessaa että se o akselim peällä että se , pyörrii , samotes se aariŋko jos se ois yhessä kohtit tuolla , niin se siitä voam pyörrii ja aariŋko on siellä yhessä kohtim mut , siinä se oŋ kyllä se o erreys siinä ee , em minä en sovin niitä , niitä nijommaa yhteem muuta kun , se ‿on tietymätön
AH: koska ne kertoovat , nuo immeiset jotka tuota , om peässyt tuota moalimassa , kulokemmaaj ja , ja toisilleen , tietoja siitä ottammaa että , se on semmosta , ja niihän se tulloo olemmaaŋ , kum meilläe on tuo niiŋ ku oikeem paljo uswaam männöö , semmone aikakaos kulokoo ilemassa , niin se on niin sakkeeta se sumu että ihan , ei tahot toistaan nähäv vieressä se on niin sakkeeta , nii , ku ne sannoo että siellä , muissa maissa ei meillä vaikka em minä tiijjä , tokko nuita meillä puolloo että se puttoo aina kun sattuu , tuolta ilimasta tuo pilevi aina jota pileveks sanotam meillä , että se puttoo moahan , että se , niitä puttoo tihheesee että se on niŋ kun tuo sammakoŋ kutu vuan semmosta , hytelmätä .
AH: siinä on semmone .
AH: se oŋ kansa ihan , mitev voam , sem myö , tässä tuhmassa peässä osataar rätnätä , ei siinä , perustetta ei tiijjetä
AH: usvoo , nii , usvoo
AH: kuta kuumemp sitä kovemp ilima , kuŋ kylymäks männöö ni , sitä vähemmä .
AH: no se , se kun , tultahan siinä oŋ kyllä .
AH: miteŋkä se siinä erottu
AH: on se piiloo sekkii asij ajjuoksu kun , äitiŋ kohtuuteel laps kuoloo ja , ukkonen sen tekköö ja , äitille ei tulem mittää , ohan tässä niil lähekkäiŋ kaks , immeistä että herra ihmej ja , sen ossoo erottoo , ja se ‿on tuolta .
AH: minä niitin siellä vesaikkoo .
AH: mut ei tehnym mittä ä .
AH: ollaan ,
AH: ee me ee e min ‿en oon nähny aariŋŋosta että sieltä oes , kirjutuksia , ee .
AH: soahaam myö arvijoijjam mut , se on , meillä niil lyhyttä se arvijointi sihenniis siihennii asijaa , että , kyllä tulloo vettä , kyllä minä sen oon nähnynnä että , hyvästik kur ruskottaa ni , kohta tulloo hyvästiv vettä .
AH: se syntyy siellä , siell ‿on nyttiit tuommone ilima , aariŋko jo sykki ku se joka on se , ylihoetaja , siihe asijaan ni , se antaa lämmintä , sillon se , männöö nuo kylymät poikkeen , sen eeistä , ja se siitä se voan , se ov voan siellä , se ‿l , niitä ee ,.
AH: ilimat oŋ kyllä , voe tokkii , voam myö ku ollaam pahakurisia eehäm myö osata olla , eei , muuta kun semmosia on sielt on ne laitteet tuota , meijä , se kun on tännem moam peällek kerta , immeiset pannunna ja tämäm moalima o antanna tulla , voan sitä ei tiijjetä , ne on ne on tietymättömiä , aprikoijjas soap mikähäm mitennii , että maa on näem meijä alla .
AH: niih .
AH: se eijj ‿oo antanna tääö sin .
AH: ne ov voa , itekkuhi , luonnom mukkaan ne oŋ kyllä kahtoneet , aariŋŋoŋ kulum mukkaan siitä ne o ottaneet sen , osviiton , ja sem mukkaan ne on sittä kahtoneet sitä aijaŋkulukua , ja se soppiihi kyllä , sen aariŋŋom mut , se on , siellä on toas se , se kuluku niin se on sitä kulukua kun ne on immeeiiset ottaneet , eijj ‿ollunna , ku ei ollunna kellojakkiik kum minnäis siitä nyt sanon kun se nyt männöö male melekein sammaa , ku eij ‿olluk kum pölökkyjä ol voan , pystyssä , nuinikkäästi , ja siinä ol se taaolu , ja siinä ol ne lumerot .
AH: niitä ol , melekeej joka mökissä ja joka talossa , semmoset kellot ol .
AH: voe onhan niitä huonojaik kesiä ollunna on on , että ee tulep paljov viljoo mittää , ja sittä , muutennii , se on , ja sillohan sitä ei tulev vilijoo kun se on huonona se , veskesät kovat kun sattuu tulemaan ni sillo ei tulem muuta kun , sitä vettä voa on , ei tuota hyviŋ kaova oo , hyvim montaek kymmentä vuotta ook ku ol se veskesä ol , heinäntekoaikana ku , heeinät tahto männä , veem matkassa , tuolla , missä ol niittyjä jä niitä , puroja ja kaikkia ni , vettä ku ol niim paljon ni se , veei ne heeinät , matkassaa , no sillohan ei tuv vilijookaa .