Location: Saarijarvi
IM: niŋ kaova että ne tul pikkuse itusuulle .
IM: ne pantiim pohjalle , iham pohjalle .
IM: niitä puita .
IM: se ol imelätä ja väkevätä jä , .
IM: ni pantii , oikeem puhtaeta , pellavan tahel liinan tappuroita puhtaita .
IM: no , min ‿e oikeem muista että miteŋkä se laetto sen ne , sen alakuum miteŋkä , miteŋkä ne oikeen tek sen , raŋkin sen nyt sen , kun tuota mutta , sen voa muistan ‿että sano ni että , suuremmat talot että keitettii ni ihan ni monta vuorokautta het yöm päiväŋ kanssa , hyö ol keittämässä sitä viinoa .
IM: joo .
IM: nii , mutta sitä , se sano voa että se ol , se ol ihmeellistä että kunn ‿ei juopuneita nähny olleŋkaa .
IM: no , s ‿ei tullu että minulta tulluk kysy että kuiŋka kallista se sitte ol .
IM: sano sitä ruismäskiä tul sittem palijo .
IM: joo .
IM: tarvisviinat .
IM: n ‿ei tahtonna uskoas sitä , viinakuormoasak kaikille .
IM: ne om , tukkipuita .
IM: paljon niitä ol ollu .
IM: niim pitkä jono niitä aina .
IM: ol , iha lapsuuwessa sitte rupesin tulemaaj jo pare , paremmiˀ ˀaekaihmisek sittehän ne , sitten se peäisäntä ihaŋ kuol jo itep poes sittej joutu se vel siihen se ol aenaki neljäkymmentä vuotta .
IM: nii .
IM: joo kyllä se oli kaikki kirkolla .
IM: kyllähän se ol ne kulutki , kun ‿ol ,.
IM: nii sillä laella männää .
IM: enneŋkö se ol koko päevä rahattu ja soatu hautaa .
IM: mutta se nyt oj jo toista sattoa vuotta pitkästik kun ‿ol semmone että ruumis tuotiin tuppaa .
IM: ja , sitteŋ kun tuota lähettii viemään sitä ruumista poes , ni , sitteŋ koattiin rahit peŋkit tuolit kaikkii , suurella romilalla alas , syrjällee .
IM: no häneŋ kanssaal lähtöö heŋŋet poes ettei se koskaa enneä kummittele .
IM: kyllä se ol harva joka papiŋ kottiisat toe eei .
IM: ja , sitte , sitten tuota nii , monhan sai iha voa ni että , mikä juoks minnekki piiloon niŋkum muilta ihmisiltä ett ‿o ihmisiä kun ‿ol yks ainua tupa ja , miltä tul navettaa ja mikä miŋki .
IM: ja laps sylissä että , sielä sitten .
IM: nii .
IM: että , sen aikasie ni kyllä se ol ku yks lähti teältä muittariŋkik kylältä , mänemään tuonnep pylykömmaer rajale asti viis kilometriä matkoa .
IM: ja sinnem mökkiim män ja , laps parahti itkee ku män mökkiij jä , emäntä sielä , siinä mökissä säikähti niŋ kauheasti ˀettä , voe yhtä kaekki , mitä hänem pittää nähä .
IM: nii oos luul mut siitä kasvoi kunnoˀ ˀihmine .
IM: sitte yks sae heinäpellolle .
IM: mutta mäntii sitä , .
IM: pylykömmäellä ee olluk kirkkoa ni sieltä tulivat ni , pylykömmäeltä sitten ni tänner rantakylälle olivat yötä ja , mänemääŋ kirkkoo .
IM: niŋku rukkoushuone ja , rahikaeseŋko se kehu ollee ensimmäise , siellä joka se ol kansakouluopettaja sano se soarnas .
IM: minä olij jo kahennellatoesta sitteŋ ku yhteisiä lehtiä tul .
IM: nii ˀei sitä olleŋkaa .
IM: joo .
IM: ja nä , katon sitte mut se ol semmone , s ‿ei ollut tämmöne olleŋkaan se auto .
IM: sitte oliŋ kaheŋkymmenev vanha kun tul ni , tuo , niittokone , ja , kahennellatoesta minä olin silloŋ kun tuota nii tul meijjar , niihin taloloehi .
IM: no se ol jouskarhi .
IM: nyt ‿on sitten ni , ol sitten , seppänä joka kuol nyt sitte nämä nyt iha lopulla tuo , tuo pikkula , vanhim poeka ja , nii .
IM: voe paekkas miŋkälaesie
IM: se täyty vähäl lyhempi ollak kyllä se ‿ol joka päeväki hirveäm pitkä mutta tuota , ol vähäm , mutta se juhlaleniŋki ol semmone .
IM: se oli het yhtä silonen teältä ylläältä ja niitä tökittii voa sitten sillä , hakasilla kiini .
IM: mutta joka nyt ihaˀ ˀar , o arkivoatteeks ‿ol tehty ni täyty ne välijemmät vähä olla ne pantii niiŋ kiinteät ni että , enneŋkö ne hakaset ol eissä ni se leniŋŋin ni sehäm pit , kinnatan ni että niŋku voimia ol , enneŋko ne soatii että se , ihmisev vet ni hienoks .
IM: ool jo itelläkkii nuoruuwessa .
IM: se ol jo pitkälle männynnä , aeka .
IM: kivjalakapaijat .
IM: ja kaenalotilikku ja sitte , leikattu , eos ni , nii semmoseks avonaeseks .
IM: sitte , jokkuu käv markkinoilla ja otti paltot itellee juutalaesilta ja niiltä nii .
IM: sitte että saevat paltot ja ,.
IM: sitten tul vasta nyt , nyt sitten nii ne om pysynä sitte ne villatakit .
IM: joo .
IM: ne , tuota , olha niitä nyt reätälieki että tek mutta paljo ne kuto , tek itellee ja se ol vähän semmosta ylypeyttä ku , ne nauro piaj ja sano ‿että kun ‿ei itellee tiev , leniŋkie eikä itelleev voatteita , kyllä nyt itellee .
IM: paljom pit ollat täkkilöitä ja nahkasie ja tyynyjä , kapijota tekivät kovasti .
IM: ja , sitten tuota vielä olla , mummullej ja voarillem paijat ja , puhemmiehe ˀemännällem paeta ja , lenikkaŋŋas mummulle ja makkuuvoatteet mummullej ja ,.
IM: nii sukulaisille .