Location: Salla
EL: no minä menen tuota sinne ni , no karhuj jäljethän nämä ovat , min ‿että , no , pitää se kattella mis , minnek käsi se oŋ kulukenut tuota siitä jä .
EL: no eihän sitä nyt nii äkkiä ku siihen ny meni ni eihän ‿stä nyt hom , hoksinut tuota että se tuossa on nuil lähellä tuota että , asunnu että se oo , saattanu mennä minne lie ‿ttä mitäpä nyt pyssylä teen että , se oŋ ku , voinnu mennä mihil lieneekähäj jä .
EL: ja , no sehäl lähti minum perähän se karhu laukkomaha ja , ja minä pyörähin tuota siitä , ja sivalim pyssyn tuota , sinä vähäm matkam päässä , kätehenin , että minä ammuu sitä .
EL: ja se ampu siinä toeseŋ kerran tuota ja eikä sattunnu ja , ja minull ‿ole , ei oles sen vertaa , reikää että minä saesi ampuos siitä sitä , karhuå , vaikka se on niil likellä mutta niin sa sakeikko semmone .
EL: no minähä meni sinne ei se hel ees ja laski ja nii minä nakkasi reppunim pää pois nii silles sitte sille , pyssymiehelle ja sivali sem pistoolil ja , se anto minules sem pistoolij ja sano että paenu nyt tuota , ja se matti , ka , kaveriksi mutta eihän se sil , ka sill ‿oli kannantakaset suksissa ja messiŋkipäläät siihen aikahaa , nii .
EL: ja , se jäi sinne , kaatu sinnet tuota ja , parantamaaa sustaaj ja minä , painum perähäj ja se meni , yli järven , lahen tuota kortakkojärvel la lahen ylit tuota laokko ja koerat , haokuttaa kahta puolta mutta eivät tohi ottaak kiini , eivät tohik kiini ottaa ei ku haokuttavat vaii .
EL: ja niim mennää sinne minä sano ‿tta , minä lasken tuon jäŋŋän toeselep puole että tuosta jäŋkää se ‿om mennys sinnet tunturriin tuota että se ‿o aivav varma että siitä ne ‿o enneŋki kulukenneek karhut .
EL: ja minä sauvvat haŋŋelle nakkasin tuota ja sivali sen pistoolin tuota käteheni ja , minä sanom matillet tuota n ‿että tulehal , rinnalle
EL: ja no minähää siitä perräö siitä haŋkia myöte mutta , että se jos se vielä ampuu minnuuŋ ku se oo , pökkerössä sielä , no jo kääntää kääntää ja nostaa polovesam peäällep pyssyj jä .
EL: no jo se jämähytti
EL: minä että no ethän sinä osanuk ku karvoja , karvoihiv vain että sinähä ammut yli vaikka nui lähellä , no se inttämään että ei se olet totta että kyllä se sattu .
EL: no mikäpä siinä ja se oli se kolmaas mies se laukkumies se tuli sitte siiheŋ kaans tuota , vähäm päästä ja , siinähää sitä sittä juteltii ja o , oltihi , päiväsyväntä ja , ja maattii siinä jä , jä nylijettihii se karhu ja .
EL: eikä ne ‿ole joutanukkahan se , se ‿oo , se ‿o , tulluk ku se ol , kar , karannu ni se o hetis siinä , oltu niskassa kans , me oltii siksi rivakoja suksimiehiä että .
EL: ja sehä minä sitä , velttasij ja , se ei syönyp purujakahan ne , se oli , pilttaotettu kaikkihi ettei syöttiäkään ei syönny , joo .
EL: ja s , se ‿o menny minu laustaki yli .
EL: niii , se sitten tuota , minä aamulla lähee sitten tuota ja , se oli sillo aa , yöllä koa tuuli , ja se tuota , mutta se oli maisemamaa sakija maa siinä joho minä pani ne rauvvat ja , ja sitte ne , pyyhe , eetuvainaja , oli sielä , lintuja pyytännyt tuota ja , ja se ‿oli sittet tu , tullus sillej jälijelle .
EL: minä , että no , hyvästippä se lä , onnistaa että kyllähä se ov varma että tuota , nyt o oppi jo minulla .
EL: nii .
EL: no minä katton min ‿että , mutteŋ karilallep puhunu mitähää minä ‿ttä , minä että , saukko on tullut tänne
EL: no minä hii , minä sinä sanon ‿että hihaha hihahaŋ kovasti että tavattais noo , se hihto hihto minä näi ettei tästä tule mitähän nyt jo on niiŋ ku lämpimissään että , että kyllä tuo , ei kannatte no minähän tormasi siitä el , yli , etehen tuota ja .
EL: ja tuokos minua naoratti että siinä se siinä se nyt ‿on se ketumpyytäjä se kehu että hän ‿oŋ ketumpyytäjä että hän ‿o , ja vala , valehteli että niij ja niim paljo hän on saanu , kettuja ja , ja eikä tunne , jälistäkaaŋ kun ‿or raotoihin tarttunu ja sittä kun on lumem päällä sittä vasta rupijaa tuota että mikä tämä on , ei tämä olekkaa , saokko
EL: no kyllä se naoratti minua mutta minä purin tupakkaa ja käänim päätänim poes tuota että , että ei , jouvvuk kaoheisii .
EL: niij , ja sitte se lähti se meni laajemmalles sitte se pyytö jä , ja , kyllä niitä vaen , kettuja lähti .
EL: minä em muistat tuota että olis kettu pyytä tuota kiertänym minu panemat rauvvat tuota .
EL: ja se tuota teki ja , sittä tuli , sihem meill ‿oli liitto sitte sielä , aavalla että tuota tullaa yhte että hän sinä oottaa tuota .
EL: ja , no mitä siinä minähän sitte , ei muuta ku hih otiŋ kiinis seŋ ketun tuota ja , ja samat rauvat josta aamulla saij ja , ei muuta ku voiteliv vain tuota ja , sillä hyvä , ja vei uuvvesta no se toineŋ kettu samana pä ivä nä .
EL: nii , yhen talaven saaliiksi .
EL: mutta niit ‿on sitte nii nii jo , niin tuota niin ei ne nyt niim paljoo kerra , olet tuota , se se ‿o isoin saalis ‿ollu , mutta siitä alaskäsin se ‿on sitte , niitä ei , niitä ei , jaksa muistaa ne ‿on siksi jo , eikaa , kon niit ‿ei olek kirjalep pannu .
EL: no minä nousen siitä , sivallan , sukseni ja niin nousen sinne ylipuolille , minä kuuntelen ni , jo , sielä kaivaa .
EL: ja ne on saokot noussus sinne ylös sitä ojaa myötöj jä , ja se ha , pä , päiväjälli tuumaa että mistä ne tietää tuota jään ‿all ‿että missä ne ‿on että kyllä se om parasta että lähetähäm poes , se alapi että sit , koeratham meil ‿on jokka tietää tuota , että missä ne ‿on .
EL: niit ‿oli kolomes saokkova .