Chronická traumatická encefalopatia

Chronická traumatická encefalopatia (CTE) je neurodegeneratívne ochorenie spojené s opakovaným poranením hlavy. Symptómy encefalopatie môžu zahŕňať problémy so správaním, problémy s náladou a problémy s myslením. Ochorenie sa často časom zhoršuje a môže vyústiť až do demencie.

Väčšina zdokumentovaných prípadov sa vyskytla u športovcov zapojených do bojových športov založených na úderoch, ako je box, kickbox, zmiešané bojové umenia a thajský box – odtiaľ jeho pôvodný názov dementia pugilistica (v latinčine znamená „boxerská demencia“) – a kontaktné športy, ako napríklad americký futbal, austrálsky futbal, profesionálny zápas, ľadový hokej, rugby a futbal, a vojenské bojové zbrojné povolania. Medzi ďalšie rizikové faktory patrí pobyt v armáde, predchádzajúce domáce násilie a opakované búchanie do hlavy. Presné množstvo traumy potrebné na to, aby sa tento stav objavil, nie je známe a od roku 2022 sa definitívna diagnóza môže vyskytnúť iba pri pitve. Ochorenie je klasifikované ako tauopatia.

Neexistuje žiadna špecifická liečba tejto choroby. Zistilo sa, že miera CTE je asi 30 % medzi pacientmi s viacnásobnými poraneniami hlavy v anamnéze; však počet obyvateľov je nejasný. Výskum poškodenia mozgu v dôsledku opakovaných poranení hlavy sa začal v 20. rokoch 20. storočia, vtedy bol tento stav známy ako demencia pugilistica alebo „boxerská demencia“, „boxerské šialenstvo“ alebo „syndróm opitého úderom“. Bolo navrhnuté, aby sa pravidlá niektorých športov zmenili ako prostriedok prevencie.

Príznaky a symptómy 
Príznaky CTE, ktoré sa vyskytujú v štyroch štádiách, sa vo všeobecnosti objavujú osem až desať rokov po tom, čo jednotlivec zažije opakujúce sa mierne traumatické poranenia mozgu.

Symptómy prvého štádia sú zmätenosť, dezorientácia, závraty a bolesti hlavy. Symptómy druhého štádia zahŕňajú stratu pamäti, sociálnu nestabilitu, impulzívne správanie a zlý úsudok. Tretie a štvrté štádium zahŕňa progresívnu demenciu, pohybové poruchy, hypomimiu, poruchy reči, poruchu zmyslového spracovania, tras, vertigo, hluchotu, depresiu a samovraždu.

Ďalšie symptómy zahŕňajú dyzartriu, dysfágiu, kognitívne poruchy, ako je amnézia, a očné abnormality, ako je ptóza. Tento stav sa prejavuje ako demencia alebo pokles duševných schopností, problémy s pamäťou, závraty alebo nedostatok rovnováhy až po krátkodobú neschopnosť kráčať vlastnou silou a/alebo parkinsonizmus, alebo tras a nedostatok koordinácie. Môže tiež spôsobiť problémy s rečou a neistú chôdzu . Pacienti s CTE môžu byť náchylní k nevhodnému alebo výbušnému správaniu a môžu prejavovať patologickú žiarlivosť alebo paranoju.

Väčšina zdokumentovaných prípadov sa vyskytla u športovcov s miernymi opakovanými nárazmi hlavy (RHI) počas dlhšieho časového obdobia. Dôkazy naznačujú, že opakované otrasy a subotrasy do hlavy spôsobujú CTE. Konkrétne kontaktné športy ako box, americký futbal, austrálsky futbal, zápasenie, zmiešané bojové umenia, ľadový hokej, rugby a asociačný futbal. V asociačnom futbale (futbal), či je to len spojené s plodnými hlavičkami alebo inými zraneniami, nie je od roku 2017 jasné. Medzi ďalšie potenciálne rizikové faktory patrí vojenský personál (opakované vystavenie výbušným náložiam alebo munície veľkého kalibru), domáce násilie a opakovaný zásah do hlavy. Presné množstvo traumy potrebné na to, aby sa tento stav objavil, nie je známe, hoci sa predpokladá, že vývoj môže trvať roky.

Neuropatologický vzhľad CTE sa odlišuje od iných tauopatií, ako je Alzheimerova choroba. Štyri klinické štádiá pozorovateľného postihnutia CTE korelovali s patológiou v mozgovom tkanive, v rozsahu závažnosti od fokálnych perivaskulárnych epicentier neurofibrilárnych spletí vo frontálnom neokortexe až po závažnú tauopatiu postihujúcu rozsiahle oblasti mozgu.

Primárne fyzické prejavy CTE zahŕňajú zníženie hmotnosti mozgu spojené s atrofiou frontálnej a temporálnej kôry a mediálneho temporálneho laloku . Bočné komory a tretia komora sú často zväčšené, so zriedkavými prípadmi dilatácie štvrtej komory. Ďalšie fyzické prejavy CTE zahŕňajú prednú dutinu septi pellucidi a zadné fenestrácie, bledosť čiernej hmoty a locus ceruleus a atrofiu čuchových bulbov, talamu, prsných teliesok, mozgového kmeňa a mozočka .  Ako CTE postupuje, môže dôjsť k výraznej atrofii hipokampu, entorinálnej kôry a amygdaly.

V mikroskopickom meradle patognomická CTE lézia zahŕňa agregáty p-tau v neurónoch, s alebo bez astrocytov v tvare tŕňov, v hĺbke kortikálneho sulku okolo malej krvnej cievy, hlboko v parenchýme a neobmedzuje sa len na subpiálnu a povrchovú oblasť sulcus; patognomická lézia musí zahŕňať p-tau v neurónoch, aby sa odlíšila CTE od ARTAG (Astrogliopatia súvisiaca s vekom). Podpornými znakmi CTE sú: povrchové neurofibrilárne klbká (NFT); p–tau v hipokampe CA2 a CA4; p-tau v: telieskach cicavcov, jadrách hypotalamu, amygdale, nucleus accumbens, talame, tegmente stredného mozgu, nucleus basalis Meynert, raphe nuclei, substantia nigra a locus coeruleus; p-tau tŕňovité astrocyty (TSA) v subpiálnej oblasti; p-tau bodkovité neurity. Čisto astrocytická perivaskulárna p-tau patológia predstavuje ARTAG a nespĺňa kritériá pre CTE.

Malá skupina jedincov s CTE má chronickú traumatickú encefalomyopatiu (CTEM), ktorá je charakterizovaná symptómami ochorenia motorických neurónov a ktorá napodobňuje amyotrofickú laterálnu sklerózu (ALS). Progresívna svalová slabosť a problémy s rovnováhou a chôdzou (problémy s chôdzou) sa zdajú byť skorými príznakmi CTEM.

Exozómové vezikuly vytvorené mozgom sú potenciálnymi biomarkermi TBI, vrátane CTE.

Na syndróme sa podieľa strata neurónov, zjazvenie mozgového tkaniva, nahromadenie bielkovinových senilných plakov, hydrocefalus, oslabenie corpus callosum, difúzne axonálne poškodenie, neurofibrilárne spletence a poškodenie cerebellum . Neurofibrilárne spleti sa našli v mozgoch pacientov s demenciou pugilistica, ale nie v takej distribúcii, ako sa zvyčajne vyskytuje u ľudí s Alzheimerovou chorobou. Jedna skupina skúmala plátky mozgu od pacientov, ktorí mali viacnásobné mierne traumatické poranenia mozgu a našla zmeny v cytoskeletoch buniek, o ktorých sa domnievali, že by mohli byť spôsobené poškodením mozgových krvných ciev.

Diagnóza 
Diagnózu CTE nie je možné stanoviť u žijúcich jedincov; jasná diagnóza je možná len pri pitve. Hoci existujú príznaky a symptómy, ktoré niektorí výskumníci spájajú s CTE, neexistuje žiadny definitívny test, ktorý by dokázal existenciu u živého človeka. Príznaky sú tiež veľmi podobné príznakom iných neurologických stavov, ako je Alzheimerova choroba.

Nedostatok odlišných biomarkerov je dôvodom, prečo CTE nemožno zvyčajne diagnostikovať, kým je človek nažive. Otrasy sú neštrukturálne poranenia a nevedú ku krvácaniu do mozgu, čo je dôvod, prečo väčšinu otrasov nemožno vidieť pri bežných neurozobrazovacích testoch, ako je CT alebo MRI. Príznaky akútneho otrasu mozgu (tie, ktoré sa objavia krátko po úraze) by sa nemali zamieňať s CTE. Rozlíšenie medzi predĺženým post-otrasovým syndrómom (PCS, kde symptómy začínajú krátko po otrase mozgu a trvajú týždne, mesiace a niekedy aj roky) a CTE symptómami môže byť náročné. Výskumné štúdie skúmajú, či neuroimaging dokáže odhaliť jemné zmeny v integrite axónov a štrukturálne lézie, ktoré sa môžu vyskytnúť pri CTE. Začiatkom roku 2010 sa dosiahol väčší pokrok v diagnostických technikách in vivo pre CTE pomocou zobrazovania DTI, fMRI, MRI a MRS; je však potrebné vykonať ďalší výskum, kým sa takéto techniky budú môcť overiť.

PET indikátory, ktoré sa špecificky viažu na tau proteín, sú potrebné na pomoc pri diagnostike CTE u žijúcich jedincov. Jedným z kandidátov je indikátor [18F]FDDNP, ktorý sa zadržiava v mozgu u jedincov s množstvom dementných porúch, ako je Alzheimerova choroba, Downov syndróm, progresívna supranukleárna obrna, kortikobazálna degenerácia, familiárna frontotemporálna demencia a Creutzfeldt-Jakobova choroba. V malej štúdii 5 bývalých hráčov NFL s kognitívnymi a náladovými symptómami PET skeny odhalili akumuláciu indikátora v ich mozgu. Avšak [18F]FDDNP sa viaže aj na beta-amyloid a iné proteíny. Okrem toho miesta v mozgu, kde bol indikátor zadržaný, neboli v súlade so známou neuropatológiou CTE. Sľubnejším kandidátom je indikátor [18F]-T807, ktorý sa viaže iba na tau. Testuje sa v niekoľkých klinických štúdiách.

Predpokladaný biomarker pre CTE je prítomnosť autoprotilátok proti mozgu v sére. Autoprotilátky boli zistené u futbalistov, ktorí zažili veľký počet úderov do hlavy, ale žiadne otrasy mozgu, čo naznačuje, že dokonca aj subotrasy môžu poškodiť mozog. Autoprotilátky môžu vstúpiť do mozgu prostredníctvom narušenej hematoencefalickej bariéry a napadnúť neurónové bunky, ktoré sú normálne chránené pred náporom imunity. Vzhľadom na veľký počet neurónov prítomných v mozgu (86 miliardy) a ak vezmeme do úvahy slabý prienik protilátok cez normálnu hematoencefalickú bariéru, medzi počiatočnými udalosťami (údery hlavy) a rozvojom akýchkoľvek príznakov alebo symptómov je dlhší časový úsek. Napriek tomu môžu autoimunitné zmeny v krvi hráčov predstavovať najskoršiu merateľnú udalosť predpovedajúcu CTE.

Podľa štúdie z roku 2017 o mozgoch zosnulých futbalových hráčov gridiron futbalu, 99 % testovaných mozgov hráčov NFL, 88 % hráčov CFL, 64 % poloprofesionálnych hráčov, 91 % vysokoškolských futbalistov a 21 % stredoškolských futbalistov. mali rôzne štádiá CTE. Hráči, ktorí sú stále nažive, nemôžu byť testovaní.

Hoci diagnózu CTE nemožno určiť zobrazovaním, účinky traumy hlavy možno pozorovať pomocou štrukturálneho zobrazovania. Zobrazovacie techniky zahŕňajú použitie magnetickej rezonancie, nukleárnej magnetickej rezonančnej spektroskopie, CT skenu, jednofotónovej emisnej počítačovej tomografie, difúznej MRI a pozitrónovej emisnej tomografie (PET). Jedným zo špecifických použití zobrazovania je použitie PET skenu na vyhodnotenie depozície tau, ktoré sa uskutočnilo na bývalých hráčoch NFL.

Prevencia 
Ako možné preventívne opatrenie bolo navrhnuté používanie prilieb a chráničov úst; hoci ani jeden z nich nemá významný výskum na podporu jeho použitia, ukázalo sa, že oba znižujú priame poranenie hlavy. Hoci neexistuje žiadny významný výskum, ktorý by podporil používanie prilieb na zníženie rizika otrasov mozgu, existujú dôkazy, ktoré podporujú, že používanie prilieb znižuje nárazové sily. Ukázalo sa, že chrániče úst znižujú zranenia zubov, ale opäť nepreukázali významný dôkaz na zníženie otrasov mozgu. Pretože sa predpokladá, že opakované dopady zvyšujú pravdepodobnosť rozvoja CTE, rastúcou oblasťou praxe je lepšie rozpoznávanie a liečba otrasov a iných poranení hlavy; vylúčenie z účasti na športe počas zotavovania sa z týchto traumatických zranení je nevyhnutné. Správny protokol návratu do hry po možných poraneniach mozgu je tiež dôležitý pri znižovaní významu budúcich dopadov.

Vyvíjajú sa snahy o zmenu pravidiel kontaktných športov, aby sa znížila frekvencia a závažnosť úderov do hlavy. Príkladom týchto zmien pravidiel je vývoj pravidiel techniky zdolávania v americkom futbale, ako je zákaz útočiska s prilbou a pridanie pravidiel na ochranu bezbranných hráčov. Podobne ďalšou rastúcou oblasťou diskusie je lepšia implementácia už zavedených pravidiel na ochranu športovcov.

Kvôli obavám, že box môže spôsobiť CTE, medzi zdravotníkmi existuje hnutie za zákaz tohto športu. Zdravotníci žiadali takýto zákaz už v 50. rokoch minulého storočia.

Neexistuje žiadny liek na CTE, a pretože sa nedá testovať, kým sa nevykoná pitva, ľudia nemôžu vedieť, či ho majú. Liečba je podporná ako pri iných formách demencie. Tí, ktorí majú symptómy súvisiace s CTE, môžu dostávať lieky a liečby nesúvisiace s liekmi.

Epidemiológia 
Profesionálni športovci sú najväčšou skupinou s CTE v dôsledku častých otrasov mozgu a subotrasov spôsobených hrou v kontaktnom športe. Medzi tieto kontaktné športy patrí americký futbal, austrálsky futbal podľa pravidiel, ľadový hokej, futbal rugby (rugby union a rugby league), box, kickbox, zmiešané bojové umenia, futbal, a zápasenie. V asociačnom futbale sú známe len časté hlavičky, ktoré vyvinuli CTE.

Podľa štúdie z roku 2017 o mozgoch zosnulých futbalových hráčov gridiron futbalu, 99 % testovaných mozgov hráčov NFL, 88 % hráčov CFL, 64 % poloprofesionálnych hráčov, 91 % vysokoškolských futbalistov a 21 % stredoškolských futbalistov, hráči mali rôzne štádiá CTE.

Iní jedinci s diagnózou CTE boli tí, ktorí boli vo vojenskej službe, mali v minulosti chronické záchvaty, boli týraní v domácom prostredí alebo boli zapojení do činností, ktoré viedli k opakovaným zrážkam hlavy.

História 
CTE bol pôvodne študovaný u boxerov v 20. rokoch minulého storočia ako „syndróm opitého úderom“. Syndróm opitosti bol prvýkrát opísaný v roku 1928 forenzným patológom Dr. Harrisonom Stanfordom Martlandom, ktorý bol hlavným súdnym lekárom v okrese Essex v Newarku v štáte New Jersey v článku Journal of the American Medical Association, v ktorom uviedol, tras, spomalený pohyb, zmätenosť a problémy s rečou typické pre tento stav. Termín „opitý údermi“ bol nahradený výrazom „demencia pugilistica“ v roku 1937 J.A. Millsbaughom, pretože mal pocit, že tento výraz bol k bývalým boxerom zhovievavý. Počiatočná diagnóza demencie pugilistica bola odvodená z latinského slova pre boxer pugil (podobné pugnus „päsť“, pugnāre „bojovať“).

Britský neurológ Macdonald Critchley napísal v roku 1949 dokument s názvom „Syndrómy opitého úderom: chronická traumatická encefalopatia boxerov“. Prvýkrát sa zistilo, že CTE postihuje jednotlivcov, ktorí utrpeli značné údery do hlavy, ale verilo sa, že sa obmedzuje na boxerov a nie na iných športovcov. Ako pribúdali dôkazy týkajúce sa klinických a neuropatologických dôsledkov opakovaných miernych poranení hlavy, bolo jasné, že tento vzorec neurodegenerácie sa neobmedzuje len na boxerov a termín chronická traumatická encefalopatia sa stal najpoužívanejším.

V októbri 2022 Národný inštitút zdravia Spojených štátov formálne uznal, že existuje príčinná súvislosť medzi opakovanými údermi do hlavy a CTE.

Výskum 
V roku 2005 forenzný patológ Bennet Omalu spolu s kolegami z Katedry patológie na University of Pittsburgh publikovali v časopise Neurosurgery článok „Chronická traumatická encefalopatia u hráča národnej futbalovej ligy“ na základe analýzy mozgu zosnulého bývaleho centra NFL Mike Webstera. Potom nasledoval dokument o druhom prípade v roku 2006, ktorý popisuje podobnú patológiu na základe nálezov v mozgu bývalého hráča NFL Terryho Longa.

V roku 2008 Centrum pre štúdium traumatickej encefalopatie na BU School of Medicine (teraz BU CTE Center) spustilo VA-BU-CLF Brain Bank v Bedford Veterans Administration Hospital na analýzu účinkov CTE a iných neurodegeneratívnych ochorení na mozog a miechu športovcov, vojenských veteránov a civilistov. K dnešnému dňu je VA-BU-CLF Brain Bank najväčším úložiskom tkanív CTE na svete s viac ako 1000 darcami mozgu.

Dňa 21. decembra 2009 Národná asociácia hráčov futbalovej ligy oznámila, že bude spolupracovať s centrom BU CTE na podpore štúdie centra o opakovaných mozgových traumách u športovcov. Okrem toho v roku 2010 dala National Football League BU CTE Center 1 miliónový dar bez viazanosti. V roku 2008 sa dvanásť žijúcich športovcov (aktívnych aj dôchodcov), vrátane hokejistov Pata LaFontaina a Noaha Welcha, ako aj bývalej hviezdy NFL Teda Johnsona, zaviazalo po svojej smrti darovať svoje mozgy VA-BU-CLF Brain Bank. V roku 2009 sa NFL Pro Bowlers Matt Birk, Lofa Tatupu a Sean Morey zaviazali darovať svoje mozgy banke mozgov VA-BU-CLF.

V roku 2010 sa ďalších 20 hráčov a bývalých hráčov NFL zaviazalo pripojiť sa k registru darcovstva mozgov VA-BU-CLF, vrátane linebackera Chicago Bears Huntera Hillenmeyera, člena Siene slávy Mikea Haynesa, Pro Bowlers Zacha Thomasa, Kylea Turleyho a Conrada Doblera, šampióna Super Bowl Dona Hasselbecka a bývalých profesionálnych hráčov Lewa Carpentera a Todda Hendricksa. V roku 2010 sa profesionálni zápasníci Mick Foley, Booker T a Matt Morgan tiež dohodli, že darujú svoje mozgy po ich smrti. Aj v roku 2010 hráč MLS Taylor Twellman, ktorý musel odísť z New England Revolution kvôli symptómom po otrase mozgu, súhlasil s darovaním svojho mozgu po jeho smrti. Od roku 2010 obsahuje register darcov mozgu VA-BU-CLF viac ako 250 súčasných a bývalých športovcov.

V roku 2011 sa bývalý hráč North Queensland Cowboys Shaun Valentine stal prvým hráčom austrálskej National Rugby League, ktorý súhlasil s darovaním svojho mozgu po jeho smrti, v reakcii na nedávne obavy z účinkov otrasov na hráčov Rugby League, ktorí nepoužívajú prilby. Aj v roku 2011 boxer Micky Ward, ktorého kariéra inšpirovala film The Fighter, súhlasil s darovaním mozgu po jeho smrti. V roku 2018 sa jazdec NASCAR Dale Earnhardt Jr., ktorý v roku 2017 odišiel do dôchodku z dôvodu viacerých otrasov mozgu, stal prvým pretekárom v automobilových pretekoch, ktorý súhlasil s darovaním mozgu pri jeho smrti.

V rámci súvisiaceho výskumu Center for the Study of Retired Athletes, ktoré je súčasťou Katedry cvičenia a športovej vedy na Univerzite v Severnej Karolíne v Chapel Hill, vykonáva výskum financovaný charitatívnou organizáciou National Football League Charities s cieľom „študovať bývalých futbalových hráčov, populáciu s vysokou prevalenciou vystavenia predchádzajúcemu miernemu traumatickému poraneniu mozgu (MTBI) a subotrasným vplyvom, aby sa preskúmala súvislosť medzi zvýšenou expozíciou futbalu a rekurentným MTBI a neurodegeneratívnymi poruchami, ako sú kognitívne poruchy a Alzheimerova choroba (AD)“.

Vo februári 2011 spáchal bývalý hráč NFL Dave Duerson samovraždu výstrelom do hrude, čím zostal jeho mozog nedotknutý. Duerson nechal svojim blízkym textové správy, v ktorých žiadal, aby jeho mozog bol darovaný na výskum CTE. Rodina sa spojila so zástupcami centra Bostonskej univerzity, ktorí študovali tento stav, povedal Robert Stern, spoluriaditeľ výskumnej skupiny. Stern povedal, že Duersonov dar bol prvýkrát, kedy si bol vedomý toho, že takúto žiadosť podal niekto, kto spáchal samovraždu, ktorá je potenciálne spojená s CTE. Stern a jeho kolegovia našli vysoké hladiny proteínu tau v Duersonovom mozgu. Tieto zvýšené hladiny, ktoré boli abnormálne zhlukované a zhromaždené pozdĺž mozgových sulci, svedčia o CTE.

V júli 2010 zomrel hráč NHL Bob Probert na zlyhanie srdca. Pred svojou smrťou požiadal svoju manželku, aby darovala svoj mozog na výskum CTE, pretože sa zistilo, že Probert vo svojich 40 rokoch zažil mentálny úpadok. V marci 2011 vedci z Bostonskej univerzity dospeli k záveru, že Probert mal CTE na základe analýzy mozgového tkaniva, ktoré daroval. Bol druhým hráčom NHL z programu v BU CTE Center, ktorému posmrtne diagnostikovali CTE.

Centrum BU CTE tiež našlo náznaky súvislostí medzi amyotrofickou laterálnou sklerózou (ALS) a CTE u športovcov, ktorí sa zúčastnili kontaktných športov. Tkanivo pre štúdiu darovalo dvanásť športovcov a ich rodiny VA-BU-CLF Brain Bank v Bedforde, Massachusetts VA Medical Center.

V roku 2013 prezident Barack Obama oznámil vytvorenie Chronic Effects of Neurotrauma Consortium alebo CENC, federálne financovaný výskumný projekt navrhnutý na riešenie dlhodobých účinkov mierneho traumatického poranenia mozgu u vojenského personálu (SM) a veteránov. CENC je multicentrická spolupráca spájajúca popredných výskumníkov v oblasti základnej vedy, translácie a klinickej neurovedy z DoD, VA, akademických univerzít a súkromných výskumných ústavov s cieľom efektívne riešiť vedecké, diagnostické a terapeutické dôsledky miernej TBI a jej dlhodobých účinkov.

Takmer 20 % z viac ako 2,5 milióna amerických príslušníkov (SM) nasadených od roku 2003 do operácie Enduring Freedom (OEF) a operácie Iracká sloboda (OIF) utrpelo najmenej jedno traumatické poranenie mozgu (TBI), prevažne mierne TBI (mTBI). a takmer 8 % všetkých veteránov OEF/OIF vykazuje pretrvávajúce symptómy po TBI viac ako šesť mesiacov po poranení. Na rozdiel od zranení hlavy, ktoré sa vyskytli pri väčšine športových podujatí, sú nedávne vojenské zranenia hlavy najčastejšie výsledkom vystavenia tlakovej vlne.

Po súťažnom procese podávania žiadostí získalo konzorcium pod vedením Virginia Commonwealth University finančné prostriedky na štúdium poranení mozgu u vojenských veteránov. Hlavným riešiteľom projektu pre CENC je David Cifu, predseda a profesor Herman J. Flax z Katedry telesnej medicíny a rehabilitácie (PM&R) na Virginia Commonwealth University (VCU) v Richmonde vo Virgínii, spolu s hlavným vyšetrovateľom Ramonom Diaz-Arrastiom, profesorom neurológie, Uniformed Services University of the Health Sciences  a Rickom L. Williamsom, štatistikom RTI International.

V roku 2017 Aaron Hernandez, bývalý profesionálny futbalista a odsúdený vrah, spáchal vo väzení samovraždu vo veku 27 rokov. Jeho rodina darovala jeho mozog Centru BU CTE. Ann McKee, vedúca centra, dospela k záveru, že „Hernandez mal štádium 3 CTE, ktoré vedci nikdy nevideli v mozgu mladšom ako 46 rokov“.

V roku 2022 zomrel bývalý hráč a tréner NRL Paul Green samovraždou vo veku 49 rokov. Greenov mozog bol darovaný Australian Sports Brain Bank (Austrálska športové banka mozgov), pričom jeho rodina zverejnila na webovej stránke „Na pamiatku nášho milovaného Paula vás žiadame, aby ste podporili priekopnícku prácu Austrálskej športovej mozgovej banky“ s cieľom získať peniaze na ďalšie porozumenie CTE. Pitva odhalila, že Green trpel jednou z „najzávažnejších foriem“ CTE. Profesor Michael Buckland povedal, že Green má „organické ochorenie mozgu, ktoré ho pripravilo o jeho rozhodovanie a kontrolu impulzov“. Dodal, že Green by bol pravdepodobne „istý čas symptomatický“.

Výskum genetickej zložky CTE sa vyvíja a je dobre zhrnutý v nedávnom prehľade. Je zaujímavé, že sa zistilo, že menšia alela TMEM106B je spojená s ochranným fenotypom.

V roku 2023 sa austrálska futbalistka Heather Andersonová stala prvou športovkyňou, ktorej bola diagnostikovaná CTE po jej samovražde 13. novembra 2022 vo veku 28 rokov. Jej mozog bol darovaný Austrálskej športovej banke mozgov a ich zistenia boli publikované v Springer Medical Journal. Lekár, ktorý sa pozrel na jej mozog, povedal, že sú tam lézie a abnormality v celej mozgovej kôre.

Pozri aj 
 Poškodenie mozgu
 Traumatické poranenie mozgu

Referencie 

Neurologické choroby
Telovýchovné lekárstvo