Ilminizmus

Ilminizmus (, hanča: 民主義) bola juhokórejská pravicová politická ideológia, ktorá sa vyznačovala najmä etnickým nacionalizmom a antikomunizmom, pričom niekedy býva vnímaná ako juhokórejská obdoba fašizmu. Jej hlavným predstaviteľom bol prvý prezident Kórejskej republiky I Sung-man, ktorý vládol v rokoch 19481960.

Ideologické vymedzenie 
Ilminizmus sa zakladal na princípe ilmin („jeden ľud“), ktorý bol prakticky kórejským ekvivalentom nemeckého nacistického konceptu Herrenvolk („panský ľud“). Ten do Kórey priniesol a rozpracoval filozof An Ho-sang, ktorý študoval na Univerzite v Jene počas vzostupu nacizmu (pozri nacistické Nemecko) a v I Sung-manovej vláde pôsobil ako minister školstva. Napriek tomu, že I Sung-man bol prezentovaný ako „oficiálny tvorca“ ilminizmu, pôvodcom ideológie bol práve zmieňovaný An Ho-sang.

Ilminizmus deklaroval úsilie o vykorenenie straníckej politiky z kórejského nacionalizmu a o národnú obrodu, zjednotenie národa pod jediným politickým princípom. Odmietal komunizmus aj liberálnu demokraciu. Možno ho zhrnúť do štyroch programových bodov:
 odstránenie diskriminácie medzi nobilitou a masami („musíme si osvojiť ideológiu, že Boh stvoril ľudí sebe rovných, na ktorej Spojené štáty zakladajú demokraciu“),
 vyrovnanie nerovností medzi bohatými a chudobnými, a to prostredníctvom pozemkovej reformy,
 rovnosť pohlaví,
 odstránenie regionálnej diskriminácie medzi severnou a južnou časťou krajiny, hlavným mestom a provinciami.

Politická prax 
Ilminizmus sa stal základom kórejského nacionalistického hnutia reprezentovaného Národnou spoločnosťou a neskôr I Sung-manom založenou Liberálnou stranou, ktorá existovala v rokoch 19551970.

Napriek snahám o hlbšie teoretické rozpracovanie ostal ilmin nejasným konceptom, ktorý na jednu stranu podsúval víziu beztriednej spoločnosti, no na druhú stranu si zachovával štruktúry fašizoidného patriarchálneho, rodinného štátu, v ktorom prezident I Sung-man nahradil japonského cisára. Namiesto prekonania straníckej politiky ilminizmus len rozširoval, univerzalizoval stranícku politiku pravice na celý národ s cieľom vytvoriť jednotný národný antikomunistický front. Jeho vláda vykazovala čím ďalej, tým viac autoritársky charakter – zastrašovanie a potláčanie opozície (najmä komunistov), cenzúra, úplatky, mocenské manipulácie a dokonca aj atentáty. Po očividnej manipulácii prezidentských volieb v marci 1960 sa voči nemu zdvihla vlna odporu mestskej elity, najmä študentstva (Aprílová revolúcia), ktorá ho prinútila rezignovať.

Pozri aj 
 ču-čche

Poznámky

Referencie 

Politické ideológie
Dejiny Kórejskej republiky