Elektrický rušeň 124

Elektrický rušeň 124 (predtým E 469.3030, továrenské označenie Škoda 57E) je rušeň pre jednosmernú napájaciu sústavu 3 kV používaný najmä pri testoch na skúšobnom okruhu pri Velimi. Vyrobila ho plzenská firma Škoda, vtedy nazývaná Závody V. I. Lenina, v roku 1971. Patrí k československých elektrickým rušňom tzv. I. generácie.

Vývoj 
Jediný rušeň dnešnej série 124 bol vyrobený ako posledný kus série strojov rady 123 a bol označený podľa vtedajšieho systému značenia ako E 469.3030, teraz 124.601-6. Od výroby však bol vybavený podvozkami nového typu, ktoré sa tu mali vyskúšať pre neskoršie rušne tzv. II. generácie.

Konštrukcia 
Rušeň sa z väčšej časti zhoduje s radom 123. Hlavné rozdiely sú: nový typ podvozku, motory s vyšším výkonom, iný prevodový pomer kvôli vyššej rýchlosti a odlišný brzdný systém. Čo sa týka vzhľadu, je rušeň poznateľný okrem odlišného náteru tiež bezpečnostnými mrežami na čelných oknách.

Prevádzka 
Rušeň v roku 1972 dosiahol na skúšobnom okruhu rýchlosť 219 km/h, čím dosiahol český rýchlostný rekord, ktorý prekonalo až v roku 2004 Pendolino. Ďalší rýchlostný rekord dosiahol na železničnej trati v ZSSR - 224 km/h, čo je rýchlostný rekord rušňov Škoda. Mimo tieto výnimočné prípady je rýchlosť rušňa obmedzená na 160 km/h. Vlastníkom rušňa je firma Výzkumný Ústav Železniční (VUZ).

Modernizácia 
Počas modernizácie rušňa v 2004 bol vymenený brzdič samočinnej tlakovej brzdy za novší typ DAKO BSE. Okrem výmeny brzdiča bol počas modernizácie do rušňa pridaný aj vlakový zabezpečovací systém ETCS L1.

Externé odkazy 
 Atlas lokomotív: Rušeň radu 124
 Rušeň radu 124 na stránkach zameraných na prototypy a unikátne stroje

Zdroj 

124
124