Aero A.100

Aero A.100 (v niektorých zdrojoch označovaný ako A 100 alebo A-100) bol diaľkový prieskumný a bombardovací dvojplošník, skonštruovaný firmou Aero v 30. rokoch 20. storočia.

Vznik a vývoj 
Prudko sa zhoršujúca medzinárodná politická situácia v tridsiatych rokoch 20. storočia donútila k modernizácii svojho leteckého parku aj československú armádu. V súlade s touto situáciou bol v roku 1932 ministerstvom národnej obrany vyhlásený tender na nový moderný diaľkový prieskumný a bombardovací stroj, tzv. „jednotného typu“, ktorý by nahradil zastarané lietadlá A.11, Š.16 a AP.32. Dokumentáciu odoslali 4 firmy: Aero, Praga, Letov a Avia, podľa nej boli na stavbu prototypov vybrané Aero A.100 a E.36 (BH.36). Keďže stroj  firmy Praga nebol dokončený včas, konkurz vyhrala firma Aero.

V dobe svojho vzniku bolo Aero A.100 rýchle dvojplošné lietadlo aerodynamického tvaru. Na verejnosti bol dvojplošník po prvýkrát predvedený 10. septembra 1933 na leteckom dni v Prahe, pilotovaný firemným pilotom Vnukom. V čase svojho predstavenia na leteckej prehliadke prebiehali záverečné vojskové skúšky, trvajúce od mája 1933 do októbra 1933. 
Medzi hlavné problémy nového lietadla patrili vibrácie trupu a to hlavne chvostových plôch a koncov krídel. Problémy spôsobovali aj letové vlastnosti po inštalácii vojenského vybavenia. Preto vydalo ministerstvo pokyn prepracovať stroj, pričom boli prekonštruované konce krídel, chvostových plôch, bola predĺžená predná časť trupu a iné úpravy.

Prvú objednávku od ministerstva dostala firma Aero 18. októbra 1933 v počte 11 lietadiel A.100, pričom armáda ich preberala od júla do októbra 1934. Druhá objednávka v počte 33 ks bola prebraná armádou medzi januárom a májom 1935.

Operačné nasadenie 

Kvôli svojej rýchlosti bol A.100 používaný hlavne na prieskumné účely a tak najčastejšie tvoril výzbroj prieskumných letiek. Prieskumná verzia mohla vo vzduchu vydržať až 5 hodín. Lietadlo v bombardovacej verzii unieslo  bômb. Pod trupom boli 4 závesníky pre bomby od  do , pričom v trupovej bombovnici mohli byť umiestnené bomby do hmotnosti až . Lietadlá sa zúčastnili mobilizácie v roku 1938 a slúžili na výcvik aj vo Vojenskom leteckom učilišti v Prostějove.

Typ Aero A.101, totožný s A.100, až na motor Asso, bol predaný v počte približne 50 ks do republikánskeho Španielska, kde bojoval v Španielskej občianskej vojne.

Používatelia 
 Česko-Slovensko
 Česko-slovenské vzdušné sily

 Slovensko
 Slovenské vzdušné zbrane používali po rozpade Česko-Slovenska v roku 1939 celkovo 14 kusov A.100, ktoré boli používané na výcvik pilotov.

 Nemecko
 Luftwaffe

 Španielsko 
 Španielske vzdušné sily

Technické údaje 
Stroj A.100 bol dvojmiestny diaľkový prieskumný a bombardovací dvojplošník zmiešanej konštrukcie s pevným podvozkom. Trup priehradovej konštrukcie bol zvarený z oceľových rúrok, na tieto konštrukcii bola upevnená tvarová karoséria s eliptickým prierezom. Prednú časť trupu kryli duralové panely a zvyšok bol potiahnutý plátnom. Krídla boli dvojnosníkové, klasickej drevenej konštrukcie, potiahnuté plátnom. Vyvážené krídelka kovovej konštrukcie a pláteným poťahom boli umiestnené len na hornom krídle. Medzikrídelné vzpery boli tvorené oceľovými rúrkami s profilovaným zákrytom. Vnútorné výstuhy krídel tvorili dvojité profilované laná, neskôr profilované drôty firmy Avia. Chvostové plochy mali kostru zvarenú z oceľových rúrok a boli potiahnuté plátnom. Podvozok s kolesami s priemerom 800 x  bol vybavený brzdami Dunlop. Ostrohu tvorila oceľová rúrka s vymeniteľnou pätkou. Pohonnou jednotkou bol vodou chladený dvanásťvalec Avia Hispano Suiza Vr-36, ktorý mal objem 36, 05 l a výkon 544 kW pri 2 100 ot./min. Motor bol vybavený reduktorom na vrtuli s prevodom 1:2. Palivo tvorila zmes benzínu a benzolu v pomere 70:30. Okovaná vrtuľa Aero mala priemer . 
V diaľkovej prieskumnej verzii bolo lietadlo vyzbrojené 4 guľometmi. Za motorom na oboch stranách trupu boli 2 synchronizované guľomety vz. 29, kalibru , ovládané pilotom. Pozorovateľ ovládal dvojitý otočný guľomet vz. 30, kalibru , ktorý bol inštalovaný na vysúvateľnej guľometnej lafete Šu-31, firmy Škoda. Každý guľomet mal zásobu nábojov vo ôsmich zásobníkoch po 70 ks.

 Posádka: 2
 Dĺžka: 
 Rozpätie: 
 Výška: 
 Plocha krídel: 
 Hmotnosť prázdneho lietadla: 
 Vzletová hmotnosť: 
 Maximálna vzletová hmotnosť: 
 Pohonná jednotka: 1 × vodou chladený dvanásťvalec Avia Hispano Suiza Vr-36, s objemom 36,05 l a výkonom 478 kW (544 kW pri 2 100 ot./min.)

Výkony 
 Maximálna rýchlosť: /h
 Cestovná rýchlosť: /h
 Dolet: 
 Dostup: 
 Stúpavosť: /s
 Plošné zaťaženie: /m²

Výzbroj 
 2 × guľomet vz. 29 kalibru 
 dvojitý guľomet vz. 30 kalibru 

 Bomby:

Zdroje 
 

Česko-slovenské bombardovacie lietadlá
Česko-slovenské prieskumné lietadlá
Lietadlá Aero
Lietadlá druhej svetovej vojny