Slovenská krajina (1938 – 1939)

Slovenská krajina bolo autonómne územie Česko-slovenskej republiky (tzv. druhej republiky) ustanovené ústavným zákonom č. 299/1938 Zb. z. a n. zo dňa 22. novembra 1938 o autonómii Slovenskej krajiny. V praxi autonómnu vládnu a výkonnú moc na tomto území vykonávala Slovenská krajinská vláda už od 7. októbra 1938.

Dejiny 
Hlinkova slovenská ľudová strana (HSĽS) využila zložitú medzinárodnú situáciu, v ktorej sa Česko-Slovensko ocitlo na jeseň 1938 na vystupňovanie svojich autonomistických požiadaviek. Necelý týždeň po Mníchovskej dohode (29., resp. 30. september) sa v Žiline stretol výkonný výbor HSĽS spolu s pozvanými predstaviteľmi politických strán pôsobiacich na Slovensku. Na schôdzi prijali vyhlásenie (tzv. Žilinskú dohodu), ktorým zúčastnení postavili za návrh ústavného zákona o autonómii Slovenska z júna 1938, ktorý poslanci HSĽS 17. augusta 1938 predložili Národnému zhromaždeniu. Zároveň bol prijatý Manifest slovenského národa, idúci nad rámec ústavného zákona o autonómii, o ktorom ale členovia ostatných strán predpokladali, že v súlade s prísľubom ľudákov nebude zverejnený. Avšak tlačový orgán HSĽS Slovák 7. októbra nezverejnil text vyhlásenia, len oznámil prijatie dohody o autonómnom postavení Slovenska v Česko-Slovensku, no v plnom znení zverejnil text manifestu.

Pražská vláda 7. októbra vymenovala prvú vládu autonómnej Slovenskej krajiny. Na jej čele stál Jozef Tiso. 

Už 9. októbra sa slovenská vláda musela zúčastniť na rokovaniach, ktoré vyústili do Viedenskej arbitráže, v dôsledku ktorej bolo územie Slovenskej krajiny zmenšené o južné pohraničie. 10. októbra okrem toho Nemci obsadili Petržalku. 

22. novembra 1938 (po schválení parlamentom v Prahe) nadobudol platnosť Ústavný zákon o autonómii Slovenskej krajiny, ktorý definoval nové, pomerne rozsiahle právomoci slovenských orgánov v rámci Česko-Slovenska. Okrem iného bol vytvorený a zvolený aj Snem Slovenskej krajiny, ktorého prvé zasadnutie sa uskutočnilo 18. januára 1939. 

9. marca 1939 prezident Česko-Slovenska nečakane odvolal vládu Slovenskej krajiny a dosadil svojho človeka. Zároveň pražská vláda na Slovensku vyhlásila stanné právo a dala odvliecť do Česka 250 popredných slovenských činiteľov (vrátane poslancov). 11. marca 1939 prezident Česko-Slovenska vymenoval na návrh predsedníctva Snemu Slovenskej krajiny novú vládu na čele s Karolom Sidorom. 

14. marca 1939 bola na území Slovenskej krajiny vyhlásená prvá slovenská republika, podrobnosti pozri v článku Vznik prvej slovenskej republiky. Krajinské zriadenie však ešte zvyškovo pokračovalo do 31. decembra 1939, potom bolo nahradené župami.

Zdroj 
 

Dejiny Slovenska