McDonnell Douglas F/A-18 Hornet

McDonnell Douglas (teraz Boeing) F/A-18 Hornet je viacúčelové nadzvukové stíhacie lietadlo, schopné prevádzky z lietadlovej lode za každého počasia, určené pre vzdušné boje a tiež na pozemné útoky (F/A znamená Fighter/Attack). F/A-18 bol odvodený z lietadla YF-17 v roku 1970 pre použitie v Námorníctve USA a v Námornej pechote USA. Hornet je takisto používaný aj vzdušnými silami niekoľkých iných krajín.

Môže slúžiť ako sprievodná stíhačka, záchytný stíhač tiež na potlačenie protivzdušnej obrany nepriateľa (SEAD), boj proti pozemným cieľom, priamu leteckú podporu alebo vzdušný prieskum.

Vznik a vývoj 
Vznikol ďalším vývojom typu Northrop YF-17A. Po zaradení do služby mal nahradiť stroje A-7 Corsair II, slúžiace v námorníctve USA a F-4 Phantom II námornej pechoty. Pôvodne sa plánovali 2 rozdielne verzie: F-18 pre stíhacie úlohy a A-18 pre bojové úlohy, no nakoniec boli zlúčené do jedného konštrukčného návrhu. To sa odrazilo aj v jeho nezvyčajnom označení F/A-18. Po prvýkrát sa vzniesol v novembri 1978 a počas nasledujúcich letových skúšok bolo použitých 9 predsériových jednomiestnych F/A-18A a dve cvičné TF-18A. Prvé sériové stroje sa začali k námorníctvu dostávať v máji 1980. Prvou jednotkou, ktorá dosiahla operačnú spôsobilosť bola jednotka námornej pechoty VMFA-314, ktorá bola za operačne spôsobilú vyhlásená 7. januára 1983. Ukázalo sa, že lietadlo vyniká ako v stíhacej tak aj v útočnej úlohe, pre ktoré bol navrhnutý. K tomuto úspechu dopomohol aj radar AN/APG-65. Po vyrobení 371 ks F/A-18A a 40 ks F/A-18B sa výroba sústredila na produkciu vylepšených verzií F/A-18C, ktoré boli prvou verziou schopnou niesť rakety AIM-120 AMRAAM a protizemných striel AGM-65 Maverick. Spolu s novými F/A-18C boli obstarané aj F/A-18D - dvojmiestne verzie, ktoré mali nahradiť stroje A-6 Intruder. Neskoršie verzie F/A-18D mali schopnosť nasadenia na nočné útoky. Hlavnými nedostatkami prvých verzií F/A-18 bol malý dolet. Vývoj zväčšenej verzie, ktorá mala o 86 cm dlhší trup a 25% zvýšenú plochu krídel sa začal na začiatku 90. rokov 20. storočia. Bol označený ako F/A-18E Super Hornet (jednomiestny) a F/A-18F Super Hornet (dvojmiestny). Jeho úlohou je nahradiť staršie verzie F/A-18 a stroje F-14 Tomcat. Bola taktiež vyvinutá verzia pre elektronický boj, označená ako EA-18G Growler, pričom by mal nahradiť lietadlá EA-6B Prowler.

Používatelia 

 Austrália 
 Royal Australian Air Force
 Kanada 
 Royal Canadian Air Force
 Fínsko 
 Fínske vzdušné sily
 Kuvajt 
 Kuvajtské vzdušné sily
 Malajzia 
 Kráľovské malajzijské vzdušné sily
 Španielsko 
 Španielske vzdušné sily
 Švajčiarsko 
 Švajčiarske vzdušné sily
 Spojené štáty 
 United States Navy
 United States Marine Corps Aviation

Verzie 

 F/A-18A - prvá verzia, vyrábaná pre americké námorníctvo a námornú pechotu. 
 TF-18A - dvojmiestna cvičná verzia stroja F/A-18A, neskôr preznačená na F/A-18B
 F/A-18C - vylepšená jednomiestna verzia, ktorá mala rozšírené spektrum nesených zbraní, zlepšenú avioniku a neskoršie verzie disponovali schopnosťou viesť nočné útoky.
 F/A-18D - dvojmiestna bojová verzia vyvinutá pre námornú pechotu; neskoršie verzie disponovali schopnosťou viesť nočné útoky.
 F/A-18E Super Hornet - zväčšená verzia F/A-18, objednaná pre americké námorníctvo, kde má nahradiť staršie verzie F/A-18. 
 F/A-18F Super Hornet - dvojmiestna verzia odvodená od F/A-18E, ktorá nahradila stroje F-14 Tomcat. 
 EF/A-18G Growler - verzia pre elektronický boj.
 AF-18A - verzia odvodená od F/A-18A, určená pre Austráliu. 
 ATF-18A - verzie odvodená od F/A-18B, určená pre Austráliu.
 CF-18A - verzia odvodená od F/A-18A, určená pre Kanadu.
 CF-18B - verzia odvodená od F/A-18B, určená pre Kanadu.
 EF-18A - verzia odvodená od F/A-18A, určená pre Španielsko.
 EF-18B - verzia odvodená od F/A-18A, určená pre Španielsko.
 KAF-18C - verzia odvodená od F/A-18C, určená pre Kuvajt.
 KAF-18D - verzia odvodená od F/A-18D, určená pre Kuvajt.

Nehody 
 Dňa 13. júna 2008 sa F/A-18C Hornet zrazil so stíhacím lietadlom Northrop F-5F Tiger II nad severnou Nevadskou púšťou, pričom pilot F/A-18 zahynul. Obaja piloti F-5 boli zranení, ale podarilo sa im padákom dostať do bezpečia.
Dňa 8. decembra 2008 havaroval F/A-18D v obývanej oblasti San Diega, pričom sa pilot bezpečne katapultoval.
 Dňa 6. apríla 2012 sa stíhačka F/A-18 amerického námorníctva zrútila na domy v meste Virginia Beach, blízko svojej základne v Norfolku. Piloti sa úspešne katapultovali. Na zemi bol zranený jeden človek.

Špecifikácie (F/A-18C/D) 

U.S. Navy súbor faktov, Frawley Directory, Great Book

Technické údaje 
 Posádka: F/A-18C: 1, F/A-18D: 2 (pilot a operátor zbraňových systémov)
 Dĺžka: 17,1 m
 Rozpätie: 12,3 m
 Výška: 4,7 m
 Plocha krídel: 38,2 m² 
 Hmotnosť prázdneho lietadla: 10 400 kg
 Vzletová hmotnosť: 16 770 kg 
 Maximálna vzletová hmotnosť: 23 500 kg 
 Pohonná jednotka: 2 × dvojprúdový motor General Electric F404-GE-402
 Suchý ťah: 48,9 kN každý
 Ťah s forsážou: 79,2 kN každý

Výkony 
 Maximálna rýchlosť: 1 915 km/h (vo výške 12 190 m)
 Dolet: 2 000 km (iba s dvoma strelami AIM-9)
 Bojový dolet: 740 km
 Preletový dolet: 3 330 km
 Dostup: 15 240 m
 Stúpavosť: 254 m/s
 Plošné zaťaženie: 454 kg/m²
 Ťah/Hmotnosť: 0,96

Výzbroj 
 Kanóny: 1× kanón M61 Vulcan kalibru 20 mm so zásobou 578 striel
 Strely: 2× AIM-7 Sparrow, 4× AIM-9 Sidewinder

Pozri aj 
 Suchoj Su-24
 Panavia Tornado
 Suchoj Su-34
 Dassault Rafale
 Eurofighter Typhoon
 Grumman F-14 Tomcat
 Šen-jang J-15

Bibliografia 
 March, Peter R., Directory of military aircraft of the world, London : Cassel & Co, ISBN 1-85409-527-7
 Světová Encyklopedia letadel, Praha : IMP s.r.o; karta 91. ISBN 80-238-9373-4

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy
F/A-18 Hornet U.S. Navy fact file  a *F/A-18 Hornet Navy history page
F/A-18 Hornet page and F/A-18E/F Super Hornet page on Boeing.com

Stíhacie lietadlá USA
Lietadlá McDonnell Douglas
Lietadlá Boeing
Lietadlá Northrop
Palubné lietadlá USA