Kokošník (architektúra)

Kokošník () je architektonický prvok ruskej architektúry, ktorý neskôr prebrala pravoslávna sakrálna architektúra východných Slovanov. Ide o polkruhový oblúk so stupňovitými bohato profilovanými, nad sebou radenými, ustupujúcimi, poprípade sa zmenšujúcimi štítmi v tvare polkruhového oblúka alebo oslieho chrbta. Bývajú umiestňované nad okenné rámy alebo na pyramidálne, kužeľovité či stanové hmoty centrálnej štruktúry chrámu okolo stredovej vežičky s nasadenou cibuľovitou prilbicou, kde plnia funkciu podpery tambura vežičky. Výraznejšie sa používal v ruskej architektúre od 16. storočia, obzvlášť populárny bol v 17. storočí, keď sa rozšíril na územia dnešnej Ukrajiny a Bieloruska.

Opis 
Kokošník vychádza zo zakomary, oblúkovitého zakončenia čelnej strany chrámu typického pre moskovskú architektúru. Pôvodne išlo o konštrukčný prvok zložený zo mnohých bohato stupňovito profilovaných, nad sebou radených, dozadu ustupujúcich, poprípade zmenšujúcich sa štítov v tvare polkruhovitých alebo špicatých oblúkov. Prvýkrát sa objavuje na starom Chráme Zosnutia presvätej Bohorodičky v Kolomne, ktorý bol vystavaný medzi rokmi 13791382. Ďalej tento prvok využíval Uspenský chrám v Zvenigorode postavený okolo roku 1400, Chrám Zvestovania v Moskve (14841489) a katolikon Ferapontského kláštora z roku 1490.

Kokošník neskôr zmenil charakter a nadobudol čisto dekoratívnu funkciu. Forma bohato farbeného a profilovaného polkruhového oblúka si získala veľkú obľubu už v 16. storočí v ruskej drevenej architektúre a v dekoratívnom umení. Menej často bol využívaný aj vo svetskej architektúre. V tradičnej drevenej ruskej architektúre sa kokošník objavuje na tzv. bočkovej streche (bočka), ktorá má tvar polvalca so zvýšenou alebo špicatou hornou časťou, ako napríklad kamenné brány v Kolomenskoje, Využívajú ho napríklad Chrám premenenia Pána (Spassko-preobraženskij sobor, nazývaný aj Letný chrám, okolo rokov 17131714) a Chrám ochrany presvätej Bohorodičky (Pokrovskij sobor, nazývaný aj Zimný chrám, okolo roku 1649) vystavaný na ostrove Kiži. Tento typ sa vo veľkej miere využíva v 17. až 18. storočí.

Mieru jeho popularity možno posúdiť podľa rozsiahleho použitia formy pri profilovaní hornej časti rámov ikon, diptychov a triptychov, baldachýnov, dámskych ozdôb do vlasov a pokrývok hláv (kokošník). Kokošník bol obzvlášť populárny v 17. storočí, keď sa umiestňoval nad okenné rámy alebo na pyramidálne, kužeľovité či stanovité centrálne štruktúry chrámu okolo stredovej vežičky s nasadenou cibuľovitou prilbicou. V tomto usporiadaní plnili funkciu podpier tambura vežičky, ako napríklad v Chráme Nanebovstúpenia Pána v Kolomenskoje či v Chrám Vasilija Blaženého a Chráme narodenia Matky Božej v Moskve. Neskôr sa kokošník rozšíril do ostatných východoslovanských krajín. V druhej polovici 17. storočia sa začína objavovať na zvoniciach s bohato profilovanými a ornamentálnymi reliéfmi či majolikou.

Na začiatku 18. storočia sa nastal útlm vo využívaní kokošníkov ako architektonických prvkov. Znovu sa začal využívať v architektonickom historizme od druhej polovice 19. storočia. Predstaviteľom z tohto obdobia je napríklad Chrám Krista Spasiteľa v Moskve.

Galéria

Referencie

Literatúra

Pozri aj 
 zakomara

Iné projekty

Externé odkazy 
 kokošník (po rusky)
 kokošník (po rusky)

Architektonické prvky
Náboženská architektúra
Kresťanská architektúra
Architektúra v Rusku