Aprílová dohoda

Aprílová dohoda (oficiálne "Záznam o dohode Predsedníctva DS Slovenska") bola dohoda medzi predstaviteľmi Demokratickej strany (DS), ktorá bola dovtedy vnímaná ako protestantská strana a členmi jej katolíckej frakcie. Dohodu inicioval predseda strany Jozef Lettrich. Katolíci boli zastúpení kanoníkom Andrejom Cvinčekom, Milošom Bugárom, Jánom Kempným a Kornelom Fillom. Podpísaná bola 30. marca 1946 v Lettrichovom byte v Bratislave ale bola oznámená až 5. apríla, mesiac pred voľbami v roku 1946, v ktorých sa DS, aj vďaka tejto dohode, podarilo zvíťaziť. Pod nátlakom komunistov sa od dohody po viac ako roku, v novembri 1947, dištancovalo vedenie DS a prestala platiť v januári 1948. Komunistom sa napriek aprílovej dohode a prehre vo voľbách podarilo rozložiť a poraziť DS vo februárom prevrate 1948.

Podpísaní 
 Jozef Lettrich
 Ján Ursíny
 Jozef Styk
 Matej Josko
 Rudolf Fraštacký
 Samo Belluš
 Fedor Hodža

"katolíci":
 Andrej Cvinček 
 Kornel Fillo
 Ján Kempný
 Miloš Bugár

Obsah a význam 
Po vojne v roku 1945 boli na Slovensku povolené len dve politické strany Komunistická strana Slovenska (KSS) a Demokratická strana, ktoré medzi sebou veľmi ostro súperili o priazeň voličov pred parlamentnými voľbami, ktoré sa mali konať 26. mája 1946.

Aprílová dohoda ma približne dve strany rozdelené do 10 článkov. Dohoda je koncipovaná ako vnútrostranícky dokument zameraný na opatrenia strany pred voľbami. Dohoda programovo aj personálne (pomer 2:1 na kandidátke a v pomere 7:3 v orgánoch strany v prospech katolíkov) vyšla v ústrety požiadavkám katolíkov, ktorí nezaložili vlastnú stranu a tak do volieb išla DS ako jednotná strana so širokou podporou. Katolíci Kempný a Bugár sa stali členmi užšieho predsedníctva Demokratickej strany vo funkciách generálnych tajomníkov (ďalším bol evanjelik Fedor Hodža). 

Dohoda bola vnútrostraníckym dokumentom (oficiálne "Záznam o dohode Predsedníctva DS Slovenska") aj preto, že bola formálnym vyjadrením toho, čo bolo predtým dohodnuté ústne, že katolíci nezaložia vlastnú Kresťansko-republikánsku stranu a za to získajú väčší vplyv v DS. (Kempný a Bugár sa stali členmi užšieho predsedníctva a preto dohoda bola vlastne záznamom o rokovaní Predsedníctva DS). Dohoda obsahovala inštrukcie na zostavovanie kandidátskych listín (čl. III), obsadenie ústredného sekretariátu (čl.VI), doplnenie predsedníctva a zmeny v Zbore povereníkov a vo vláde (čl.VII) a preto nebola oficiálne zverejnená ale len spomenutá v letáku DS v apríli 1946.

Dohoda bola aj reakciou na založenie Strany slobody 1. marca 1946, ktorá vznikla za tichej podpory KSS (ktorá ovládala Národný front) a mala od DS odlákať katolícky orientovaných voličov.

Dopad a reakcia 
Dohoda, najmä v očiach verejnosti, prezentovala DS ako zjednotenú silu zastupujúcu záujmy všetkých veriacich a ako reálnu protiváhu komunistov. Aj vďaka tejto dohode DS v týchto voľbách na Slovensku zvíťazila, keď získala 62% a KSS len 31% hlasov. 

Po prehratých voľbách komunisti obviňovali DS z protištátneho sprisahania, o odhalení, ktorého informoval samotný predseda česko-slovenskej vlády V. Široký (28.11.1946). Aprílová dohoda bola komunistami označená ako "pakt s ľudáctvom, ktorý umožnil voľné šírenie myšlienok propagovaných ľudáckou emigráciou". Podstatou obvinenia bola takzvaná spolupráca so zahraničnou "protičeskoslovenskou" emigráciou. Tézu, že DS pripravuje "puč" a jej poslanci sú "sprisahanci", ktorí slúžia záujmom veľkostatkárov, fašistov atď. a ich cieľom je obnoviť "ľudáctvo" šikovne komunisti dostali do verejnej diskusie pred aj po voľbách. Napomáhalo im v tom utajovanie samotnej dohody DS aj po voľbách (zverejnil ju Slovák v Amerike 10. dec. 1946 a na Slovensku dr. Husák v marci 1947). Komunisti obvinili DS, že súčasťou dohody bol aj tajný dodatok (ktorý nikto nikdy nenašiel ani nepotvrdil) o milosti pre bývalého prezidenta Tisa. Ako dôkaz 10. júna 1947 prezentoval poslanec KSS Bacílek odvolanie z funkcie predsedu Najvyššieho súdu Igora Daxnera, ktorý vyniesol rozsudok nad Tisom a ktoré DS v hlasovaní SNR podporila. 11. júna 1947 predložila KSČ NF materiál o "podvratnej činnosti DS".

Na základe vykonštruovaných obvinení, bol z verejného života odstránený Ursíny a potom v politických motivovaných procesoch boli odsúdení Kempný aj Bugár.

Dohoda prakticky prestala platiť na II. zjazde DS v januári 1948. Komunistom sa napriek aprílovej dohode a prehre vo voľbách podarilo DS rozložiť a v konečnom dôsledku poraziť vo februárom prevrate roku 1948 a vedúcich predstaviteľov DS uväzniť alebo vyhnať do exilu.

Referencie

Externý odkaz 
 Štefan Šutaj: Slovenské občianske politické strany v dokumentoch (1944-1948), SAV, Košice 2002 http://www.svusav.sk/data/uploads/publikacie/sops.pdf

Iné projekty 

Dejiny Česko-Slovenska