Árjabhata

Árjabhata (* 476, Ašmaka/Patna† asi 550) bol významný indický stredoveký matematik a astronóm. Dôležitý bol jeho prínos v algebre a geometrii.

Medzi jeho diela patrí magnum opus Árjabhatija (499), ktoré je najstaršou zachovanou indickou knihou o matematike. Tvrdil, že Mesiac a planéty svietia kvôli odrazenému slnečnému žiareniu. Správne vysvetlil rotáciu nebies prostredníctvom teórie axiálnej rotácie Zeme. To bolo v tom čase smiešne tvrdenie a neskorší prekladatelia v knihe text upravovali aby túto chybu napravili. Významný bol aj jeho opis eliptických dráh. Rozdiel medzi kruhovou a eliptickou dráhou dokázali potvrdiť až neskoršie európske výkonné ďalekohľady.

Vypočítal aj dĺžku siderického dňa a vymyslel originálny a presný spôsob pre tvorbu astronomických tabuliek. V matematike vyvinul metódy pre extrahovanie druhej odmocniny, sčítanie aritmetických radov a výpočtové hodnoty tetív. Použil hodnotu 3,1416 pre π.

Referencie

Pozri aj 
 Árjabhata (družica) – prvá indická družica

Iné projekty 

Narodenia v 476
Úmrtia v 50. rokoch 6. storočia
Indickí astronómovia
Indickí matematici
Stredovekí matematici
Stredovekí astronómovia