Pan Čao

Pan Čao (iné mená: Pan Ťi, Pan Chuej Pan, , , , , , ; * okolo 48† okolo 112) bola poetka, prvá čínska historička a uznávaná konfuciánka počas obdobia vlády dynastie východný Chan.

Narodila sa okolo roku 48. Jej otec bol historik Pan Piao a bratia (starší asi o 13 rokov) historik Pan Ku a politik Pan Čchao. V rámci svojej rodiny jej bolo umožnené široké vzdelanie. Asi okolo roku 70 sa vydala za Cchao Šoua, s ktorým mala jedného syna Cchao Čchenga. Manžel zomrel skoro, pravdepodobne v 80. rokoch 1. storočia. Pan Čao zostala verná jeho pamiatke ako vdova. V roku 92 po smrti Pan Kua s pomocou matematika Ma Süa začala pracovať a okolo roku 110 dokončila historické dielo svojho otca a brata Chan šu (Dejiny dynastie Chan).

Okrem literárnej činnosti bola niekoľkokrát povolaná ku dvoru cisára Che, kde bola tútorkou cisárovnej Teng a viedla konkubíny. V roku 101 napísala memorandum na obranu svojho brata Pan Čchaa, ktoré „do tej miery dojalo cisára Čanga, že povolil bratovi návrat z vyhnanstva v západných končinách ríše.“

Do dejín konfucianizmu sa dostala ako autorka diela Nü ťie, ktoré sa snažilo „definovať úlohu žien v domácom prostredí, pričom objasňovalo tri poslušnosti a štyri cnosti žien (san-cchung s’-te) v rodinnom živote.“ Šlo o prvé dielo o etike žien v dejinách Číny, počas dynastie Ming sa stalo súčasťou Nü s’ šu (Štyri knihy pre ženy).

Robert van Gulik o nej napísal: „Pani Pan by si zaslúžila označenie ‚prvá čínska feministka‘, keby však nebola napísala Nü-ťie (Ponaučenie ženám), jednu z najbigotnejších kníh v čínskej literatúre. Bola hlboko oddaná konfuciánskemu učeniu a hoci sa zastávala vzdelávania žien, trvala na tom, že má byť zamerané výhradne na učenie ženy jej podradenosti mužovi a všepovaniu absolútnej podriadenosti manželovi. Konfuciáni všetkých časov vyzdvihovali jej Ponaučenie ženám ako žiarivý príklad ženskosti. Inšpirovala neskoršie autorky k napísaniu podobných diel. Tie potom boli spoločne s Nü ťie nesmierne populárne medzi čínskymi, kórejskými a japonskými ortodoxnými učencami neskorších období, najmä za dynastie Čching.“

Referencie

Ďalšia literatúra

Iné projekty 

Čínski básnici
Čínski historici
Konfucianizmus