Kyslá hornina

Kyslá hornina alebo acidná hornina svetlá vyvretá hornina relatívne bohatšia na SiO2, väčšinou nad 63 hmot. % resp. 65 hmot. % SiO2. Termín sa zvyčajne používa v zmysle geochemického zloženia určitej horniny. Termín blízky označeniu felzický, ktorý vyjadruje mineralogické zloženia; alebo kremitý. Typický príklad kyslých hornín sú granit alebo jeho vulkanický ekvivalent ryolit. Kyslé horniny majú najmenej 10% voľného kremeňa. Vplyvom vyššieho zastúpenia SiO2, je magma kyslých hornín viskóznejšia ako pri intermediárnych a bázických horninách. Jedným z dôsledkov je potom fakt, že sopky produkujúce kyslé lávy sa vyznačujú ničivejšími erupciami.

V praxi a najmä pri terénnom výskume nie je vždy možné bez časovo náročných a nezriedka drahých chemických analýz zistiť obsah SiO2 a tým pádom aj klasifikovať horninu týmto spôsobom, preto sa používajú klasifikácie mineralogické, kde sa vyvreté horniny delia na felzické a mafické.

Referencie 

Vyvreté horniny
Petrológia