Typ písma (jazykoveda)

Typ písma (iné názvy: písmo, písmový/písomný systém, písmová/písomná sústava, sústava/systém písma, písacia sústava/písací systém) je písmo vymedzené z hľadiska spôsobu, ktorým sa sústava tvorená písmovými znakmi a konvenciami na ich používanie vzťahuje na jazykový systém (resp. pri najstarších typoch z hľadiska spôsobu, ktorým sa vzťahuje na systém myslenia alebo z hľadiska materiálu písmových znakov).

Zjednodušený úvod k tomuto článku si možno prečítať aj v článku písmo (jazykoveda); ďalšie vysvetlenia sú v článkoch o jednotlivých typoch písma.

Zhrnutie klasifikácií 
Konkrétne klasifikácie a označenia typov písma sa v literatúre značne rôznia. Konkrétne klasifikácie sú uvedené v nasledujúcom podnadpise, tu nasleduje ich celkové zhrnutie.

Vysvetlivky: Lomka oddeľuje čisto jazykové synonymá, v zátvorkách sú uvedené ostatné synonymá. Veľké písmená A, B, C... označujú jednotlivé rôzne významy toho istého názvu (pre názvy oddelené lomkou platí spoločne veľké písmeno uvedené za názvom uvedeným za poslednou lomkou).

Písmo v najširšom zmysle:
dymové signály, svetelné signály a pod. – zaraďované pod písmo len veľmi zriedkavo
predmetné písmo A – písmo je tvorené fyzickými predmetmi, napr. rováše, juhoamerické kipu, severoamerické wampumy, predmety na špagáte kmeňa Ewe, mušle kmeňa Jorubov. zaslanie symbolických fyzických predmetov adresátovi správy a pod.
piktografické písmo/piktografia A (obrázkové písmo A, primitívne obrázkové písmo, frazeografické písmo, vetné písmo, deskriptívne písmo, obrázkovo-syntetické písmo) – jedna definícia: znak je obrázok a vyjadruje vetu či text, druhá definícia: znak je obrázok a priamo vyjadruje konkrétnu vec (napríklad obrázok nohy vyjadruje nohu), tretia definícia: znak je (ozastný) obrázok a vyjadruje priamo myšlienky
logopiktografické písmo/slovno-obrázkové písmo/obrázkovo-slovné písmo – zmes piktografického písma A a logografického písma (napr. andské písmo, aljašské písma)
ideografické písmo/ideografia A – znak (často obrázok) reprezentuje (nielen zobrazovaný objekt alebo dej, ale aj súvisiaci) pojem/skupinu pojmov (napr. jeden  znak pre noha – ísť – chodenie – krok), a teda písmo ešte nie je viazané na jazyk (resp. je naň viazané len veľmi voľne), tento typ písma je len hypotetický
logografické písmo/logografia/slovné písmo A (ideografické písmo/ideografia B) – znak reprezentuje slovo alebo morfému, a teda písmo je už pevne viazané na jazyk, hoci ešte nie na zvukovú stránku jazyka (napr. pre slovenské slová mať (=vlastniť) a mať (=matka) by v takomto písme boli dva rôzne znaky, hoci sú slová po zvukovej stránke rovnaké):
logografické písmo/logografia/slovné písmo B (ideografické písmo/ideografia C) – znak reprezentuje slovo (presnejšie: jazykový význam slova, ešte presnejšie: jazykový význam lexémy)
morfémografické písmo/morfémické písmo/morfografické písmo (logografické písmo/logografia/slovné písmo C, ideografické písmo/ideografia D) – znak reprezentuje morfému
logomorfémografické písmo/slovno-morfematické písmo/morfémologografické písmo – kombinácia predchádzajúcich dvoch (čínske písmo)
logografické písmo/logografia/slovné písmo D (ideografické písmo/ideografia E, logoideografické písmo, ideologografické písmo) – kombinácia ideografického písma A a logografického písma A
fonografické písmo/fonografia A (lingvografia, fonetické písmo A) – písmo, ktoré vyjadruje aj alebo len zvuky
logofonetické písmo/slovno-fonetické písmo (logografické písmo/logografia/slovné písmo C, analytické prechodné písmo, logofonografické písmo, sémantofonetické písmo) – kombinácia logografického písma A/D a fonetických znakov:
logosylabické písmo/slovno-slabičné písmo/slovno-slabikové písmo/logograficko-sylabické písmo/logosylabár(ium) (morfosylabické písmo, sylabologografické písmo) – fonetické znaky logofonetického písma reprezentujú slabiky; zaraďované aj pod slabičné písmo A
logokonsonantické písmo/slovno-spoluhláskové písmo/logograficko-konsonantické písmo (morfokonsonantické písmo) – fonetické znaky logofonetického písma reprezentujú spoluhlásky; zaraďované aj pod spoluhláskové písmo A
fonetické písmo B (čisto fonetické písmo, fonografické písmo/fonografia B, fonémické písmo/fonematické písmo A, abecedné písmo/alfabetické písmo/abeceda A, hláskové písmo A) – písmo, ktoré vyjadruje len zvuky
slabičné písmo/slabikové písmo/sylabické písmo/sylabografické písmo/sylabografia/sylabár(ium) A (slabičné abecedné písmo/slabičné alfabetické písmo/slabičná abeceda/slabikové.../sylabické.../sylabografické... A, polyfonémické písmo/polyfonematické písmo) 
slabičné písmo/slabikové písmo/sylabické písmo/sylabografické písmo/sylabografia/sylabár(ium) B, (slabičné abecedné písmo/slabičné alfabetické písmo/slabičná abeceda/slabikové.../sylabické.../sylabografické... B, fonetické písmo C, fonetické abecedné písmo/fonetické alfabetické písmo/fonetická abeceda A) – znak reprezentuje slabiku
slabičné písmo/slabikové písmo/sylabické písmo/sylabografické písmo/sylabografia/sylabár(ium) C – existujú znaky pre všetky existujúce slabiky
jadrovoslabičné písmo/jadrovoslabikové písmo (mórové písmo, otvorené slabičné písmo/otvorené slabikové písmo/otvorené sylabické písmo/otvorené sylabografické písmo/otvorená sylabografia/otvorený sylabár(ium)) – existujú len znaky pre slabiky typu "samohláska" alebo "spoluhláska-samohláska"
abugida ((?)neoslabičné písmo/(?)neoslabikové písmo/neosylabické písmo/neosylabár(ium), pseudoabecedné písmo/pseudoalfabetické písmo/pseudoabeceda, alfasylabické písmo A, slabičné abecedné písmo/slabičné alfabetické písmo/slabičná abeceda /slabikové.../sylabické.../sylabografické...  C,  alfasylabár(ium) A, abecedno-slabičné písmo/alfabetosylabické písmo A, poloslabičné písmo/poloslabikové písmo/semisylabické písmo A, sylaboalfabetické písmo/(?)slabično-abecedné písmo A, rozšírené spoluhláskové písmo/rozšírené konsonantické písmo A) – znak reprezentuje len slabiku, ktorá pozostáva zo spoluhlásky a nemennej samohlásky (napr. “a”), a keď sa chce vyjadriť iná samohláska, musí sa k znaku pridať špeciálna značka; zaraďované aj pod hláskové písmo B alebo pod pravé hláskové písmo 
hláskové písmo B (fonetické písmo D, fonetické abecedné písmo/fonetické alfabetické písmo/fonetická abeceda B, fonografické písmo/fonografia C, fonémické písmo/fonematické písmo B, abecedné písmo/alfabetické písmo/abeceda B, segmentálne písmo, segmentálne abecedné písmo/segmentálne alfabetické písmo/segmentálna abeceda A, písmenovo-zvukové písmo A) – znak reprezentuje len jednotlivú (aj keď nie nevyhnutne každú) hlásku
spoluhláskové písmo/konsonantické písmo A (čiastočné fonémické písmo/čiastočné fonematické písmo A, kváziabecedné písmo/kvázialfabetické písmo/kváziabeceda A, spoluhláskové abecedné písmo/spoluhláskové alfabetické písmo/spoluhlásková abeceda/konsonantické... A, abgad A , abdžad A, konsonanticko-zvukové písmo, konsonantno-fonetická abeceda) – znak reprezentuje (primárne) len spoluhlásku; zaraďované aj pod slabičné písmo
spoluhláskové písmo/konsonantické písmo B – existujú znaky vždy len pre jednu spoluhlásku
viacspoluhláskové písmo/polykonsonantické písmo – existujú aj znaky pre skupiny viacerých spoluhlások
pravé hláskové písmo A (úplné hláskové písmo A, hláskové písmo C, fonémické písmo/fonematické písmo C, fonémické abecedné písmo/fonémické alfabetické písmo/fonémická abeceda/fonematické... A, monofonémické písmo/monofonematické písmo A, abecedné písmo/alfabetické písmo/abeceda C, písmenovo-zvukové písmo B, alfabeticko-fonetická abeceda A, úplné abecedné písmo/úplné alfabetické písmo/úplná abeceda A, segmentálne abecedné písmo/segmentálne alfabetické písmo/segmentálna abeceda B, fonografické písmo/fonografia D) – znak reprezentuje spoluhlásku a iný znak zas samohlásku, reprezentované sú teda všetky hlásky
morfofonémické písmo/morfofonematické písmo (morfofonémické abecedné písmo/morfofonémické alfabetické písmo/morfonematické..., morfofonémická abeceda/morfofonematická abeceda) – pravé hláskové písmo, v ktorom sa hláskové alternácie ignorujú a každá morféma je vždy reprezentovaná rovnako
fonémické písmo/fonematické písmo D (čisto fonémické písmo/čisto fonematické písmo, fonémické abecedné písmo/fonémické alfabetické písmo/fonémická abeceda/fonematické... B) – pravé hláskové písmo, ktoré verne vyjadruje fonologické alternácie, alebo v ktorom reprezentovaná fonológia takmer nemá alternácie
fonetické písmo E (fonetické abecedné písmo/fonetické alfabetické písmo/fonetická abeceda C) – prakticky len  IPA; zaraďované aj mimo pravého hláskového písma ako pojem na rovnakej úrovni s pojmami glotografia a semaziografia
”featural writing“ – znak odráža artikulačnú črtu („feature“), na ktorej je založená fonéma; tento špecifický typ písma sa z prehľadov často úplne vynecháva
rozšírený abdžad/rozšírený abgad – abdžad, ktorý obsahuje aj slabičné znaky; zaraďované aj pod spoluhláskové písmo A
rozšírené abecedné písmo/rozšírené alfabetické písmo/rozšírená abeceda – pravé hláskové písmo, ktoré obsahuje aj slabičné znaky; zaraďované aj pod pravé hláskové písmo A

Ďalšie termíny, ktoré sa vyššie nedajú prehľadne zobraziť:
písmo = a) všetky položky (písmo v najširšom zmysle), b) položky počnúc predmetným písmom nadol, c) položky-počnúc piktografickým písmom A nadol, d) položky počnúc ideografickým písmom A resp. logografickým písmom A nadol, e) položky počnúc logofonetickým písmom nadol
úplné písmo = a) fonografické písmo A, b) fonografické písmo A + logografické písmo A
protopísmo = a) predmetné písmo A + piktografické písmo A (+ dymové signály atď.), b) piktografické písmo A [vo všeobecnosti je slovo protopísmo zrejme myslené ako opak písma, teda použitie termínu závisí od presnej definície termínu písmo]
piktografické písmo B (obrázkové písmo B) = a) piktografické písmo A + ideografické písmo A, b) piktografické písmo A + ideografické písmo A + logografické písmo A/D
predmetné písmo B = znakové písmo, ktoré zobrazuje celé objekty (predmety), teda nelogografické znakové písmo
analytické písmo (ideografické písmo/ideografia F, logografické písmo/logografia/slovné písmo E) = logografické písmo A/D + logofonetické písmo
slabičné písmo/sylabografické písmo/sylabografia/sylabár(ium) D (slabičné abecedné písmo/slabičné alfabetické písmo/slabičná abeceda/slabikové.../sylabické.../sylabografické... D) = slabičné písmo A + spoluhláskové písmo A
slabičné písmo/slabikové písmo/sylabické písmo/sylabografické písmo/sylabografia/sylabár(ium) E (slabičné abecedné písmo/slabičné alfabetické písmo/slabičná abeceda/slabikové.../sylabické.../sylabografické... E) = slabičné písmo A + logosylabické písmo
alfasylabické písmo B (slabičné abecedné písmo/slabičné alfabetické písmo/slabičná abeceda /slabikové.../sylabické.../sylabografické...  F,  alfasylabár(ium) B, sylaboalfabetické písmo/(?)slabično-abecedné písmo B, abecedno-slabičné písmo/alfabetosylabické písmo B, poloslabičné písmo/poloslabikové písmo/semisylabické písmo B, rozšírené spoluhláskové písmo/rozšírené konsonantické písmo B) = akékoľvek písmo majúce znaky aj pravého hláskového písma (?aj spoluhláskového písma) aj slabičného písma, teda najmä abugida + rozšírené abecedné písmo (?+rozšírený abdžad) + napríklad písmo hangul
abecedné slabičné písmo/abecedné slabikové písmo/abecedné sylabické písmo/alfabetické sylabické písmo/abecedný sylabár(ium)/alfabetický sylabár(ium) = a) hangul (myslené ako skupina existujúca popri abugide), b) alfasylabické písmo (najmä abugida)
spoluhláskové písmo/konsonantické písmo C = spoluhláskové písmo A + logokonsonantické písmo
spoluhláskové písmo/konsonantické písmo D (čiastočné fonémické písmo/čiastočné fonematické písmo B, kváziabecedné písmo/kvázialfabetické písmo/kváziabeceda B, spoluhláskové abecedné písmo/spoluhláskové alfabetické písmo/spoluhlásková abeceda/konsonantické... B, abgad B, abdžad B) – spoluhláskové písmo A + rozšírený abdžad
abecedné písmo/alfabetické písmo/abeceda D = abugida + hláskové písmo B
abecedné písmo/alfabetické písmo/abeceda E = abugida + pravé hláskové písmo
pravé hláskové písmo B (úplné hláskové písmo B, hláskové písmo D, fonémické písmo/fonematické písmo E, fonémické abecedné písmo/fonémické alfabetické písmo/fonémická abeceda/fonematické... C, monofonémické písmo/monofonematické písmo B, abecedné písmo/alfabetické písmo/abeceda F, písmenovo-zvukové písmo C, alfabeticko-fonetická abeceda B, úplné abecedné písmo/úplné alfabetické písmo/úplná abeceda B, segmentálne abecedné písmo/segmentálne alfabetické písmo/segmentálna abeceda C, fonografické písmo/fonografia E) = pravé hláskové písmo A + rozšírené abecedné písmo
syntetické písmo (mýtografické písmo) = a) predmetné písmo A + piktografické písmo A, b) piktografické písmo A
semaziografia/semaziografické písmo (myšlienkové písmo, ideové písmo, písmo predstáv, predstavové písmo, neglotické písmo, sémantické písmo, ideografické písmo/ideografia G) = a) piktografické písmo A, b) predmetné písmo A + piktografické písmo A, c) ako bod b + ideografické písmo A, c) ako bod c + logografické písmo A/D
glotografia/glotografické písmo/glotické písmo = fonografické písmo A + logografické písmo A/D
pleremické písmo = (približne) logografické  písmo A/D + logofonetické písmo
kenemické písmo = (približne) fonografické písmo bez logofonetického písma
znakové písmo = a) logografické písmo (akýkoľvek význam), b) písmo, v ktorom znak nevyjadruje zvukovú ale významovú jednotku [prípadne a a b splývajú], c) hieroglyfické písmo, d) neabecedné písmo
pojmové písmo = a) semaziografia b) ideografické písmo (akýkoľvek význam), c) logografické písmo (akýkoľvek význam) [pôvodne termín znamenal to, čo dnes označujeme ako semaziografia; spojenie s termínom ideografia je cez slovo "idea" – myšlienka (pojem); spojenie s termínom logografia je cez "logos", čo znamená buď slovo alebo pojem] 
limitované písmo = piktografické písmo A + ideografické písmo A (+ predmetné písmo A)
komplexné písmo = položky počnúc logografickým písmom A nadol
morfofonické písmo (morfonické písmo) = morfosylabické + morfokonsonantické + morfofonémické písmo
zvukové písmo = zastarané synonymum pre fonetické písmo (najmä vo význame B)
písmenové písmo = zastarané synonymum pre abecedné písmo (najmä vo význame hláskové písmo B)
hieroglyfické písmo/hieroglyfy – pozri samostatný článok

Príklady klasifikácií 
Vysvetlivky:
"D" znamená definícia, "P" znamená príklad (y)
názov v okrúhlych zátvorkách znamená synonymum
text v hranatých zátvorkách znamená buď poznámku, ktorá nie je v origináli uvedená, alebo v rámci okrúhlych zátvoriek doplnenie kontextu, v ktorom je synonymum uvedené v origináli

Texty sú zoradené nie podľa ich významu, ale približne podľa roku vydania

Slovenské a české texty

Gazda, J. 2007  

Vývojové stupne písma:
piktografia/piktografické písmo (obrázkové písmo) – D: opis schematickým obrázkom (piktogramom)
ideografia (logografia)/ ideografické písmo (pojmové písmo, logografické písmo, znakové písmo [„pojmové“ patrí „ideografické“, „znakové“ patrí k „logografické“]) – D: znaky označujú jednotlivé slová, ale znak sa neviaže k zvukovej podobe slova, ale k idei, P: egyptské, mayské, chetitské hieroglyfy
sylabografia / sylabografické písmo (slabičné písmo) – D: schematické znaky označujú slabiky. P: sumersko-asýrsky klinopis, staroperzský klinopis, fenické písmo, drávidské písma, indické písma, katakana, hiragana; z fenického písma vzniklo arabské, hebrejské, sýrske, mongolské a indické písmo [t. j. podľa tohto autora slabičné písmo zahŕňa aj abugidu a aj spoluhláskové písmo !]
fonografia / fonografické písmo (hláskové písmo, abeceda) – D: znaky označujú hlásky, P: grécke,  latinské, arménske, gruzínske, koptské písmo, hlaholika, cyrilika

Dějiny knižní kultury 
protopísmo- D: nezachytáva celý text, je priestor pre interpretáciu, P: aztécke, kipu, písmo sibírskych Jukagerov
slovné písmo (logografické písmo) – D: znak zodpovedá morféme, P: sumerské, čínske, protoindické písmo
logofonetické písmo – D: obsahuje znaky pre morfémy aj pre zvuky, P: akkadské, japonské, olmécke, zapotécke písmo, hieroglyfy
slabičné písmo – D: väčšina znakov má zvukovú hodnotu a zodpovedá slabikám, P: Byblos, staroperzské písmo, lineárne písmo A, B, cyperské písmo
slabičné abecedné písmo – D: znak pre každú spoluhlásku, pričom ku každému znaku je pridaná rovnaká samohláska, na rozlíšenie samohlások sa používajú špeciálne znaky, P: tibetské, etiópske písmo
spoluhláskové abecedné písmo – D: nepoužíva samohlásky
abecedné písmo – D: znak pre každú spoluhlásku a samohlásku, P: latinka, aramejské písmo. grécke písmo, hlaholika, cyrilika, azbuka

x 
semaziografia – D: nástenné kresby z paleolitu a rytiny do kostí, dreva a menších kameňov (napríklad rováše, vytýčenia trás v lese, vlastnícke značky), farby na tvári, (?) prvky odevu hovoriace o príslušnosti či spoločenskom statuse v komunite, (?) magické značky, ide o počiatok alebo predstupeň písma
logografia (slovné písmo)/ logografy – D: základnou jednotkou písma je slovo, súvislosť medzi znakmi a fonetickou rečou nie je ešte explicitná, 4 typy logografov:
piktogramy – D: obrázok zastupujúci označovaný objekt alebo dej
ideogramy – D: piktogram, ktorý reprezentuje prenesený význam
diagramy – D: geometrický symbol zobrazujúci abstraktné slová
sémantický komplement (determinat (?)) – D: spresňuje nejednoznačnosť významov niektorých slov
(?)fonetický komplement – D: upresňuje správnu výslovnosť, napr. v čínskom písme
rébus
slabičné písmo (sylabárium) 
spoluhláskové písmo – P: hebrejské, arabské, fenické, aramejské písmo
alfabeta (abeceda) – P: grécke písmo

Brečka 200x  
limitované písmo – D: bez pevného vzťahu medzi znakom a významom (jazykom), čiže výklad písma nie je závislý od jazyka; takéto písmo sú najmä piktogramy, ideogramy a mnemotechnické pomôcky
komplexné písmo – D: so stabilným vzťahom medzi znakom a významom (slovom, slabikou, hláskou, teda jazykom aj keď nie nevyhnutne len jedným jazykom):
logografické písmo (slovné písmo, znakové písmo)
slabičné písmo (slabičné písmo)
abecedné písmo (alfabetické písmo)

Vaňo 2005 
Dejiny nášho písma: 
klinové písmo
egyptské písma
konsonantno-fonetická abeceda [jazykovo správne by malo byť konsonanticko-fonetická abeceda ] – D: znak len pre spoluhlásky, P: Feničania
alfabeticko-fonetická abeceda – D: znak pre každú hlásku, P: grécke písmo, latinské písmo

Mistrík 1999 
predchodcovia písma: zvukové signály (napr. bubny), optické signály (dymové signály, určité zdvihnutie rúk atď.), odkazy zostavené z kameňov, konárov atď., zárezy, uzlové písmo, petroglyfy, totemy
obrázkové písmo:
primitívne obrázkové písmo (piktografické písmo, frazeografické písmo, vetné písmo) – D: jednotlivé kresby v jaskyniach a na sklách vyjadrujú celé vety, výpovede, ba aj texty; poznali ho len kúzelníci, kňazi a špeciálni pisári, P: za pôvodcov sa považujú Sumeri
prechod medzi primitívnym obrázkovým a ideografickým písmom – P: pokročilé systémy krétskeho, japonského a čínskeho písma
ideografické písmo (slovné písmo, logografické písmo; v Egypte sa volá aj: hieroglyfické písmo) – D: znak vyjadruje slovo, P: Egypt 5000 rokov (?) pred Kr.
lineárne ideografické písmo
klinové ideografické písmo
morfémografické písmo – D: ideografické písmo zlepšené v tom zmysle, že sa v ňom viac používajú (namiesto determinatívov ideografického písma) na bližšie určovanie významov pomocné znaky pre morfémy 
sylabografické písmo (slabičné písmo) – D: znak vyjadruje slabiku, a to bez ohľadu na to, či sa slabiky zhodujú s morfémami
fonografické písmo (hláskové písmo) – D: osobitný znak pre každú hlásku
spoluhláskové písmo – P: egyptské písmo, fenické písmo
(spoluhláskové) písmo, v ktorom sa pomocou niektorých spoluhláskových znakov značia samohlásky
písmo so znakmi pre spoluhlásky aj samohlásky – P: grécke písmo, latinské písmo, runy, hlaholika, cyrilika

Encyklopédia jazykovedy 1993
obrázkové písmo (piktografické písmo) –D: záznam udalostí nezávislý od akustickej reči, pojmy sa označujú obrázkami nezávisle od toho, ako sa pojmy pomenúvajú, P: egyptské hieroglyfy, niektoré austrálske, indiánske a iné kmene v novoveku
ideografické písmo – D: znaky sa vzťahujú na slová bez ohľadu na ich gramatický tvar; môžu korelovať aj s množinou pojmov, s ktorými sa daný znak spája; znaky zahŕňajú jednak zjednodušené piktografické znaky a jednak arbitrárne grafické symboly; P: ideografickou fázou nevyhnutne prešli klinové p., staroegyptské p., čín. p., krét. p., protoindické p.. p. Velkonočného ostr.
slovno-fonetické písmo ([v zátvorke sú – bez uvedenia či ide o synonymá alebo podtypy – uvedené názvy:] slovno-morfematické písmo, slovno-slabičné písmo) – D: ideografické písmo kombinované so znakmi majúcimi fonetickú hodnotu a často sa uplatňuje rébusový princíp; P: sumerské, egyptské, elamské, protoindické písmo (z Harappy a Mohendžo Dara), krétske, čínske, mayské písmo, písmo Veľkonočného ostrova; všetky zanikli okrem čínskeho
čisto fonetické písmo – tu možno už hovoriť o abecede:
slabičné písmo – D: znaky označuje slabiku ale môže ísť aj o inú sekvenciu hlások; P: krétske lineárne písmo, japonská hiragana a katakana, etiópske písmo, indické písma (dévanágari), písma juhovýchodnej Ázie (Mjanmarsko, Thajko, Laos, Kambodža, v minulosti aj Filipíny a Indonézia)
hláskové písmo:
spoluhláskové písmo (konsonantické písmo) – D: označujú sa len spoluhlásky, P: ugaritské, fenické, arabské, aramejské, hebrejské písmo
pravé hláskové písmo – D: znaky pre spoluhlásky aj pre samohlásky, P: východogrécke písmo, klasické grécke písmo, koptské písmo, gótske písmo, hlaholika, cyrilika, západogrécke písmo, etruské písmo, latinka, germánske runy

Krupa- Genzor 1989 
Písma sveta
semaziografia  (piktografia v širšom zmysle, ?myšlienkové písmo v širšom zmysle, ?písmo predstáv v širšom zmysle, ?obrázkové písmo v širšom zmysle) – D: [definícia semaziografie:] písmo odráža len myšlienkovú (teda obsahovú/významovú) stránku rečových jednotiek, teda jazyka (najčastejšie na úrovni celých slovných komplexov, viet, ale aj jednotlivých slov), nie ich fonetickú stránku; [definícia piktografie vzadu v knihe:] písmo, ktorého obrázkové znaky nie sú štandardizované a nevzťahujú sa na rečové jednotky, ale zachytávajú udalosti, vlastníkov rozličných predmetov, ich výrobcov a podobne
predmetné písmo – P: rováše, juhoamerické kipu, severoamerické wampumy, predmety na špagáte kmeňa Ewe, mušle kmeňa Jorubov. zaslanie fyzických predmetov (ako Skýti kráľovi Dáreiovi)
piktografia (myšlienkové písmo, písmo predstáv, obrázkové písmo, syntetické písmo [„syntetické“ lebo piktografický celok je graficky nerozčlenený]) – D: zahŕňa: petrogramy, petroglyfy, piktogramy na inom materiáli, piktografické listy, P: Jukagirovia, Eskimáci, austr. domorodci 
prechod k písmu v užšom zmysle – P: písma Mayov, Aztékov atď. v tejto fáze ustrnuli:
identifikačno-mnemonické záznamy (mnemogramy) – P:. vlastnícke značky
začiatky rébusového princípu 
písmo v užšom zmysle (fonografia [v širšom zmysle?], lingvografia) – D:. písmo zachytávajúce zvuky:
logografia (logografické písmo) – D: teoreticky písmo, ktorého znaky zodpovedajú slovám, ale označenie nie je celkom výstižné, lebo v skutočnosti obsahuje jednak ideografické logogramy (=ideogramy) a jednak fonetické logogramy (=fonetiká); „nie je to už pojmové písmo, ale pojmovo-fonetické písmo“, P: ani jedno zo známych písem neustrnulo vo fáze logografie“
logomorfemografické písmo – D: skladá sa z logogramov a znakov vzťahujúcich sa na morfémy, P: čínske písmo
slovno-slabičné písmo [str. 39 (ale na str. 27 – 29 nie je výslovne uvedené, takže možno tam patrí pod logografiu)]– D: skladá sa z logogramov, sylabogramov a pomocných znakov, P: napr. sumerské p.
slabičné písmo (sylabografia) – D: vzniklo zmiznutím logogramov zo slovno-slabičného písma [str. 40], P: Mezopotámia, Egypt, Malá Ázia, egejská oblasť
hláskové písmo (fonografické písmo [v užšom zmysle? – str. 42])
spoluhláskové písmo (konsonantické písmo) – D: písmo, v ktorom sa neoznačujú osobitnými písmenami samohlásky, alebo sa označujú len diakritickými znamienkami, ale nedôsledne, P: fenické písmo [na str. 41 sa nejasne píše, že sem asi patria aj: semitské a indické písma (t. j. tie, kde sú pre samohlásky len pomocné znaky), pričom autori dodávajú, že etiópske písmo a indické písma sa  niekedy uvádzajú ako osobitný typ lebo samohláskové znaky splývajú so spoluhláskovými do jedného znaku príp. sa samohlásky značia obmenou znaku spoluhlásky]
úplné hláskové písmo – D: písmo označuje všetky fonémy (spoluhlásky aj samohlásky), P: grécke písmo, latinka

V špeciálnej kapitole „Písmo budúcnosti a mimoriadne druhy zápisu“ sú uvedené:
Visible Speech
Unalphabetic Notation
systém K. Pikeho
Isotype
lexivízia
dopravné značky, reklamy, notácie v jednotlivých vedných disciplínach
telegrafický kód – napr. morzeovka
slepecké písmo – napr. Braillovo písmo
stenografia
hudobné noty
číslice

Poznámky:
Systém v tejto knihe uvedený sa pre primitívnejšie písma očividne zhruba drží systému podľa Gelba 1963
 Ideografia je vzadu v knihe definovaná nasledovne: písmo, ktorého znaky zachytávajú význam jazykových jednotiek (slov, morfém) a nevšímajú si ich hláskovú podobu.

Encyklopédia archeológie 1986 
obrázkové písmo (figuratívne písmo) 
piktografické písmo/ (písmové) piktogramy – D: písmo, v ktorom obrázok (prípadne štylizovaný) vyjadruje predmet; P: dodnes u Eskimákov, Indiánov a v Polynézii
ideografické písmo (pojmové písmo) / ideogramy – D: písmo, v ktorom obrázok (prípadne štylizovaný) vyjadruje myšlienku, čiže písmo nezobrazuje iba konkrétne predmety, ale znaky v ňom nadobúdajú abstraktný zmysel, vyjadrujú vlastnosti s týmito predmetmi spojené, sú symbolom, P: staroperzské, asýrsko-babylonské, staroegyptské písmo, dnešné čínske písmo
slabikové písmo (sylabické písmo) – D: písmo má znaky pre slabiky, P: krétske lineárne písmo A, B, cyperské písma
fonetické písmo – D: písmo, ktoré vzniklo zo slabikového písma tým, že určitým značkám sa dala trvalá hodnota spoluhlásky
staroegyptské 24-písmenové, fenické písmo
úplné hláskové písmo – P: grécke písmo

Kéki 1984 
predstupne písma
vlastnícke značky vypálené na dobytku – P: v minulosti v Európe a Ázii
vrúbovaná palica – P: Anglicko do 18. stor., východná Európa do 19. stor., Čína
spravodajská palica – P: austrálski domorodci, kedysi v Nórsku, Švédsku, u starých Maďarov
uzlové značky – P: staroveká Čína, kipu, Šalamúnové ostrovy, západná Afrika
reťazce mušlí – P: západná Afrika (tzv. aroko), severoamerickí Indiáni (tzv. vampum)
jaskynné kresby – P: Altamira, Lascaux
domové znamenia (t. j. značky staviteľa alebo prvého majiteľa domu na dome) – P: severná Európa, Malá Ázia
vývesné štíty na domoch (t. j. značka remesla obyvateľa domu v stredoveku)
písma, ktorých znaky nie sú úzko späté so slovami istého jazyka:
obrázkové písmo (piktografia) – D: najdôležitejším rysom je zobrazovanie konkrétnych (hmatateľných či viditeľných) predmetov, ktoré znamenajú slovo (presnejšie význam slova) alebo celú vetu, ale nie sú obmedzené na slovnú zásobu určitého jazyka, P: jaskynné kresby mezolitu a neolitu, severoamerickí Indiáni, rongo-rongo (charakter tohto písma je ale sporný), pôvodne písmo Číňanov, Mixtékov a pod.
pojmové písmo (ideografia, znaky sa volajú ideogramy) – D: obrázkové písmo, v ktorom je značný počet znakov so symbolickou platnosťou (napr. obrázok slnka neznamená len slnko, ale aj teplo a podobne), P: sumerské klinové písmo bolo najprv obrázkové a pojmové, potom slovné a nakoniec na kombináciu slovného a slabičného písma
slovné písmo – D:  znak (obrázok) vyjadruje zvukovú (a nie len významovú) stránku slova
slabičné písmo – D: vzniklo zapisovaním viacslabičných slov znakmi pre jednoslabičné slová, spočiatku bolo založené na rébusovom princípe
akrofónia – D: písanie viacerých znakov za sebou, pričom ich začiatočné hlásky spolu dávajú žiadané slovo (používa sa, keď pre veci, ktorú chceme vyjadriť neexistuje zatiaľ znak)
hláskové písmo – D: každý znak predstavuje jednu hlásku

Pyramída  
ešte nie písmo: kipu, vampum a podobne
deskriptívne písmo / piktografia– D: piktogramy, ešte nemá súvis s konkrétnymi formami jazyka a informácie sú veľmi jednoduché
pojmové písmo / ideografia –D: písmo, ktoré označuje predmet ako pojem, obrázkové znaky už nevyjadrujú priamo vec, ale jej funkciu alebo zmysel jej používania, okrem priameho významu majú aj prenesený, konvenčný význam, toto písmo sa realizovalo zväčša pomocou tzv. hieroglyfov, P: staroeg. hieroglyfy, dodnes čínske písmo (aj dnešné chemické vzorce a číslice sú ideografické znaky)
zjednodušenie ideografického písma (smerom k lexike alebo smerom ku gramatike jazyka) – napr. hieroglyfy doplnené hieroglyfmi označujúcimi prípony
fonografické písmo – týmto písmom sa fixoval jazyk  nielen v gramatickej, ale aj vo fonetickej rovine:
fonografické slabičné písmo – D: jeden hieroglyf predstavoval jednu slabiku, P: egyptské, asýrske, babylonské písmo, dévanágarí
konsonantické písmo – D: písmenami sa zaznamenávajú spoluhlásky označujúce koreň slova, samohlásky sa neoznačujú alebo sa označujú diakritickými znakmi, P: hebrejské p., fenické p.
fonematické písmo – D: osobitné znaky nielen pre spoluhlásky, ale aj pre samohlásky, je to už „abecedná sústava“, P: grécke, staroslovienske, latinské písmo, azbuka

Ottův slovník naučný (1888 – 1909) 
nezohľadňuje sa slovný výraz – odznaky, symboly a rôzne znamenia, ktoré nahrádzali písmo – P: označovanie hraníc kameňmi, palice s vrubmi, mešce so zrnami, značenie majetku zvláštnou značkou, viazanie uzlov, uzlové písmo (najmä kipu), vampuny, maľovanie tela, tetovanie
obrázkové písmo – D: prechod k skutočnému písmu, použitie obrazov predmetov na označenie pojmov, okrem obrazov predmetov sa vyskytujú aj symbolické obrazy, P: Sibír, severoindiánske, aztécke, chetitské, mayské písmo, najstaršie egyptské písmo, najstaršie klinové písmo
skutočné písmo:
slovné písmo – D: každé slovo sa pokladá za celok nielen určitého významu, ale aj slovného výrazu, P: čínske písmo, staršie egyptské hieroglyfické písmo, staršie klinové písmo
slabičné písmo –  P: japonské písmo, neskoršie egyptské hieroglyfické písmo, neskoršie klinové písmo
prechod od slabičného písma k abecednému písmu – D: občasné označovanie samohlások v slabikách (pretože v slabikách sa samohlásky často neoznačovali) [nie je celkom jasné, či autor myslí abugidy alebo spoluhláskové písma alebo oboje]
abecedné písmo (alfabetické písmo)

Hanuš 1864 

prirodzené písmo (prirodzené výrazy) – P: výrazy pocitov na ľudskej tvári, znaky hluchonemých, pantomimické znaky
písmo v užšom zmysle – viditeľné znaky slúžiace nejakej trvalej „pamiatke“ 
ľubovoľný pomník, plot, ďalej prekrížené meče ako znak bitky a pod.
písmo v najužšom zmysle
obrázkové písmo (Bilderschrift) – P: egyptské hieroglyfy, pamätné knihy starých „Amerikáncov“, značky v českom kalendári
[základný poddtyp] 
alegorické písmo – P: obrázok hada vinúceho sa v kruhu znamená večnosť
symbolické písmo (odznakové písmo)  – P: obrázok orla  znamená boha Dia, starec napájajúci hadov znamená lekárnikov
predstavové písmo (Ideenschrift [ideové/myšlienkové písmo], Gedankenschrift [myšlienkové písmo]) – D. každá významnejšia predstava sa značí nejakým znamením, P: hudobné noty, cifry, matematické znaky, uzlové písmo Indiánov, čínske písmo
hláskové písmo (Lautschrift) – D: písomné znamienka naznačujú hlásky

Ostatné texty

ISO 15924  
ISO 15924 z roku 2004 (posledná novelizácia vo feb. 2012)

ideografické písmo (kód 5xx) – patrí sem len: čínske písmo, džürčenské písmo, tangutské písmo, Blissove symboly a Braillovo písmo
hieroglyfické a klinové písma (kód 0xx) – patrí sem len: sumersko-akkadské klinové písmo, egyptské hieroglyfy, egyptské démotické, egyptské hieratické písmo, mayské hieroglyfy, anatólske hieroglyfy (luvijské hieroglyfy, chetitské hieroglyfy), staroperzské písmo, ugaritské písmo, SignWriting
slabičné písma (kód 4xx) – patrí sem len: lineárne písmo A a B, cyperské písmo, japonské písma, na-si ke-pa, etiópske písmo, bamumské písmo, kpelle, loma (toma), mendské písmo, afaka, zjednotené kanadské aborigénne slabičné písmo, čerokézske písmo, pahawh hmong, ioské písmo (loloské písmo), vajské písmo, woleai (karolínske písmo) a nü-šu
alfasylabické písma (kód 3xx) – patrí sem len: bráhmí, kharóšthí, ghurmukhí, dévanágarí (nágarí), silhetské nágarí, kaithí, „khudawadi“ („khudabadi“, t. j. sindhské písmo), šáradá, gudžarátske písmo, tákrí, chodžkí, bengálske písmo, maithilí, orijské písmo, tibetské písmo, pagva, lepčianske písmo, limbu, manípurské písmo (meithei majek), telugské písmo, grantha, sauráštrí, kannadské písmo, tamilské písmo, malajálamské písmo, sinhalské písmo, čakma, mjanmarské písmo (barmské písmo), tham, thajské písmo, „tai le“, nové lüské písmo, khmérske písmo, laoské písmo, „kayah li“, čamské písmo, „tai viet“, balijské písmo, jávske písmo, sundské písmo, rejangské písmo, batacké písmo, bugiské písmo, tagalské písmo, hanunoo (písmo Mangianov), „buhid“, tagbanua, sora sompeng, li-su (Fraserova abeceda) [Poznámka: tu je zaujímavé, že medzi alfasylabické písmo nie sú zaradené etiópske písmo a zjednotené kanadské aborigénne slabičné písmo, ktoré sa štandardne považujú za abugidy/alfasylabické písma]
abecedné písma – vrátane spoluhláskových písmen a kórejčiny; patrí sem veľa písiem
abecedné písma písané sprava doľava (kód 1xx)
abecedné písma písané zľava doprava (kód 2xx)
nerozlúštené písma (kódy 6xx) – patria sem len harappské písmo a rongorongo (písmo Veľkonočného ostrova)
stenografia a iné notácie (kód 7xx)

Poznámka: Názvy v úvodzovkách sú uvedené v angličtine (slovenský názov sa nepodarilo zistiť).

Scriptsource 
logosylabár(ium) – D: symboly primárne reprezentujú slová alebo morfémy, ale často majú sekundárnu fonetickú úlohu; okrem toho sa prípadne používajú aj determinatívy, P: egyptské hieroglyfické písmo, loloské písmo
sylabár(ium) – D: symboly reprezentujú slabiky, na rozdiel od abugidy znaky obsahujúce napr. rovnakú spoluhlásku obyčajne nie sú vzájomne podobné, P: vajské písmo, katakana, čerokézske písmo
abugida – D: písmový systém založený na spoluhláskach, pričom sa povinne ale sekundárne zapisujú aj samohlásky, P: bugiské písmo, zjednotené aborigénne kanadské slabičné písmo, mendské písmo
abdžad – D: symboly reprezentujú jednotlivé zvuky, pričom samohlásky sa vynechávajú alebo je len povolené ich zapisovať, P: sýrske písmo, hebrejské písmo, arabské písmo
abeceda – D: symboly reprezentujú jednotlivé zvuky, pričom sa zapisujú aj samohlásky ako samostatné písmená, P: latinské písmo, n'ko

Omniglot 
sémantofonetické písmo ([„tieto písma by sa tiež mohli nazvať“] logofonetické písmo, morfofonémické písmo, logografické písmo, logosylabické písmo) – D: znaky reprezentujú aj význam aj zvuk, takéto písmo môže zahŕňať nasledujúce typy znakov (a) piktogramy (piktografy) a logogramy, (b) ideogramy, (c) zložené znaky, P: v súčasnosti: čínske písmo, japonské nihongo, písmo naxi, v minulosti: sumerské písmo, akkadské písmo, staroegyptské písma, mayské písmo...
slabičné písmo (sylabár(ium)) – D: fonetické písmo, kde znaky reprezentujú slabiky, P: v súčasnosti: čerokézske, inuktitutské písmo, kríjske písmo, hiragana, katakana..., v minulosti: cyperské, iberské písmo...
[implicitne:] abeceda [v širšom zmysle]:
slabičná abeceda (alfasylabické písmo, abugida) – D: znaky pre spoluhlásku spojenú s inherentnou samohláskou (napr. a), pričom táto samohláska sa mení pomocou diakritiky, P: v súčasnosti: dévanágarí, bengálske, barmské, gudžarátske, thajské, tibetské, khmérske písmo.., v minulosti: bráhmí, staroperzské klinové...
spoluhlásková abeceda (abdžad) – D: znaky len pre spoluhlásky, ale samohlásky sa môžu označiť diakritikou a/alebo niektorými znakmi pre spoluhlásky, P: v súčasnosti: arabské písmo, hebrejské písmo, sýrske písmo, v minulosti: aramajské, staroberberské, protosinajské, ugaritské, partské, fenické, stredoperzské písmo
abeceda [v užšom zmysle] (fonémická abeceda) – D: znaky pre spoluhlásky aj pre samohlásky, P: v súčasnosti: arménske, cyrilské, grécke, latinské písmo, kórejské, mongolské, gruzínske, koptské, germánske runy, tifinag, rýchlopis, (?) IPA, v minulosti: lýdske, staroitalské, gótske, hlaholské, etruské, ujgurské, frýgske, orchonské...
špeciálne:
komunikačné systémy založené na jazyku – morzeovka, komunikácia vlajkami na diaľku a pod.
Braillovo písmo, rýchlopis atď.
fonetická abeceda – IPA, Visual Speech

Ancient Scripts (2002 – 2012)  
logografické písmo – D: znak reprezentuje morfému (teda slovo alebo časť slova), P: čínske písmo, niektoré ďalšie písma z oblasti Číny, mixtécke písmo...
logofonetické písmo – D: logografické písmo doplnené o fonetické znaky
logosylabické písmo – D: fonetické znaky logofonetického písma označujú slabiky, P:  sumerské, akkadské, klinové, chetitské, krétske hieroglyfické, zapotécke, aztécke, mayské písmo...
logofonetické písmo, v ktorom fonetické znaky označujú spoluhlásky – P: egyptské písmo
slabičné písmo – D: znaky vyjadrujú zvuk slabiky, P: cyperské, etiópske, čerokézske, staroperzské plus všetky slabičné abecedy (pozri nižšie)
abeceda:
slabičná abeceda (abugida) – D: zmes abecedy a slabičného písma, znak pozostáva zo spoluhlásky a nemennej samohlásky (napr. “a”) a keď sa chce vyjadriť iná samohláska, musí sa k znaku pridať špeciálna značka, P: bengálske písmo, bráhmí, barmské písmo, dévanágarí, jávske, kašmírske, laoské, tibetské, thajské písmo…
spoluhlásková abeceda (abdžad) – D: zapisujú sa buď len spoluhlásky alebo spoluhlásky doplnené o sekundárne naznačené/naznačiteľné samohlásky, P: arabské, aramejské, berberské, hebrejské, fenické, protosinajské, sýrske, ugaritské písmo, tifinag...
segmentálna abeceda [v staršej verzii stránky názov znel „spoluhlásková a samohlásková abeceda“ – „C and V alphabetic script“]- D: znaky pre spoluhlásky aj pre samohlásky, P: arménske, koptské, cyrilské, etruské, gruzínske, hlaholské, grécke, kórejské, latinské, umbrijské...

Staršia verzia (rok 2002) je napr. tu: https://web.archive.org/web/20020806133007/http://www.ancientscripts.com/ws_types.html
Autor tam jednak má trochu iné názvy typov jazykov (napríklad neuvádza synonymá abugida a abdžad), jednak má ako ďalší typ písma uvedené protopísmo (ktorého položky v novšej verzii presunul pod logografické písmo) a jednak tam aj kritizuje pojem ideografické písmo, pričom túto sekciu v novších verziách stránky úplne vynechal.

Weingarten, R. 
písmo vzťahujúce sa na obsahovú stránku jazyka – D: znaky sa vzťahujú (primárne) na koncepty (pojmy), P: čínske písmo, staroegyptské písmo, mayské písmo
písmo vzťahujúce sa na výrazovú stránku jazyka
písmo vzťahujúce sa na fonologickú štruktúru jazyka
a to na segmentálne jednotky hláskovej štruktúry (v praxi len fonémickej namiesto vyslovene hláskovej štruktúry):
spoluhláskové písmo – D: znaky pre len časť inventára foném, P: arabčina, hebrejčina
abecedné písmo – D: znaky pre všetky fonémy
a to na suprasegmentálne jednotky hláskovej štruktúry:
slabičné písmo – D: znaky pre slabiky, P: katakana, hiragana, kríjske, algonkinské, inuktitutské písmo...
písmo kódujúce tónovú výšku (a podobne) – P: vietnamské písmo
písmo vzťahujúce sa na gramatickú štruktúru jazyka:
morfofonémické písmo – D: znaky vyjadrujú napr. vzor flexie, takéto písmo sa vyskytuje len ako doplnok abecedného písma, P: nemčina, francúzština
syntaktické písmo – D: znaky vyjadrujú gramatickú štruktúru vety v jazyku s voľnejším slovosledom, takéto písmo sa vyskytuje len ako doplnok iného typu písma, P: nemčina, interpunčné znamienka

Wagner K. H.
Vývojové fázy písma:
predchodcovia písma – P: hlinené značky, hlinené tabuľky s ekonomickými informáciami, rováše, uzlové šnúrky
semaziografia – piktografia
glotografia:
logografické písmo
logosylabické písmo
slabičné písmo
spoluhláskové písmo
abecedné písmo

Encyclopaedia Britannica online 
písmo založené na význame:
predchodca pravého písma: obrázkové znaky – D: znak reprezentuje akt reči, P: značky na medzinárodnom letisku
logografické písmo – D:  znak reprezentuje slovo (ako významovú jednotku) alebo morfému, dve slová – aj keď zvukovo znejú úplne rovnako – sú reprezentované dvom rozdielnymi znakmi, P: čínske písmo
písmo založené na zvuku:
slabičné písmo (sylabár(ium)) – D: buď znak pre každú slabiku alebo len spoluhláskové znaky ktoré zahŕňajú inherentnú samohlásku, P: lineárne písmo A, lineárne písmo B, rôzne indické a klinové písma
spoluhláskové písmo (nevokalizované slabičné písmo) – D: znak reprezentuje segment slabiky (teda spoluhláskovú hodnotu slabiky), P: semitské písma
abecedné písmo– D: znak reprezentuje fonému (alebo fónu – potom to je tzv. fonetická abeceda, napr. IPA), teda spoluhlásky a samohlásky
”featural writing” – D: založené na artikulačných črtách („features“), z ktorých vychádza fonéma, P: kórejské písmo

Encyc. Larousse online  
syntetické písmo (mýtografické písmo, protopísmo [„pré-écriture“]) – D: všetky manifestácie vôle priestorovej komunikácie, P: piktografia (t. j. používanie piktogramov), kipu, zaslanie fyzických predmetov a podobne
analytické písmo ([paradoxne nazývané aj] ideografické písmo) – D: znak nereprezentuje ideu (myšlienku), ale lingvistický prvok (slovo alebo morfému); v čistej podobe však nikde neexistuje, lebo vždy obsahuje aj fonetické znaky, P: sumersko-akkadské klinové písmo, egyptské hieroglyfy, čínske písmo
fonetické písmo – D: znaky stratili akýkoľvek sémantický význam a sú už len vyjadrením zvuku alebo skupiny zvukov:
slabičné písmo – P: cyperské písmo, krétske písmo (lineárne A a B), etiópske písmo, bráhmí (z bráhmí pochádzajú všetky moderné indické písma)
abeceda:
spoluhlásková abeceda – P: fenické písmo, aramejské písmo (z neho sa vyvinulo hebrejské písmo, arabské písmo, sýrske písmo...)
abeceda zachytávajúca spoluhlásky aj samohlásky – P: grécke písmo, latinské písmo, cyrilské písmo, arménske písmo, gruzínske písmo

Bibliothèque nationale de France 
ideografické písmo – D: každý znak reprezentuje objekt (potom sa volá piktogram) alebo myšlienku (potom sa volá ideogram); písmo má tisíce znakov
slabičné písmo – D: každý znak reprezentuje zvuk; písmo má 80 až 120 znakov
abecedné písmo – D: každý znak reprezentuje rozložený zvuk; písmo má asi 30 znakov
kombinácie – napr. rébusový princíp v ideografickom písme alebo grafické rozlišovanie významov rovnakých zvukov v abecednom písme pomocou (napr. vo fr. vert, vers, verre, vair sa vyslovujú rovnako, ale majú rôzne významy)

Lehman 2007 – 2012  

piktografia (obrázkové písmo) – D: jeden obrázkový znak (piktogram) reprezentuje celú myšlienku; jazykový tvar sa nevyjadruje, P: čínske písmo
prechod medzi piktografiou a logografiou – P:  kedysi sumerské a čínske písmo
logografia (pojmové písmo) – D: jeden pojmový znak (logogram) reprezentuje pojem (potom sa nazýva aj ideogram a písmo nie je viazané na konkrétny jazyk) alebo lexému (potom je písmo viazané na konkrétny jazyk); fonológia a morfológia sa nevyjadrujú, ale jednotlivý znak písma zodpovedá jednej forme slova a poradie týchto znakov zodpovedá syntaxe, P: staročínske písmo
logofonografia – D: prechod medzi logografiou a fonografiou, teda písmo obsahuje aj logogramy aj fonogramy a niektoré znaky majú súčasne funkciu logogramu aj fonogramu; v praxi je to väčšinou prechod medzi logografiou a sylabografiou (tzv.logosylabické písmo) – napr. 
použitie determinatívov (dodatočných znakov poukazujúcich na hláskovú podobu slova) 
použitie rébusového princípu
fonografia (hláskové písmo; znaky takéhoto písma sa volajú fonogramy, t. j. buď slabičné znaky alebo písmená) :
sylabografia (slabičné písmo) – D: jeden slabičný znak reprezentuje slabiku hovoreného jazyka; miera vyjadrenia fonológie a morfológie závisí od jazyka, P: akkadské klinové písmo, japonská kana
prechod medzi sylabografiou a abecedným písmom [t. j. alfysylabické písmo] – napr. 
niektoré znaky reprezentujú viacero slabík odlišujúcich sa len samohláskou 
niektoré znaky reprezentujú samohlásky 
spoluhláskové písmo – D: samohlásky v slabikách začínajúcich sa na spoluhlásku sa nezapisujú, napr. hebrejské písmo
abecedné písmo – D: jedno písmeno reprezentuje hlásku; gramatika sa vyjadruje presne, fonológia v závislosti od jazyka
morfofonémické písmo – D: hláskové alternácie sa ignorujú a každá morféma je vždy reprezentovaná rovnako; P: nemecké písmo
fonémické písmo – D: písmo, ktoré verne vyjadruje fonologické alternácie, alebo v ktorom reprezentovaná fonológia takmer nemá alternácie; P: fínske písmo, španielske písmo
fonetické písmo – len IPA

Trask – Stockwell 2007 
predchodcovia písma – D: vhodné iba na zápis istých typov informácií, napr. splatných daní
(pravé) písmo – D: dokáže adekvátne zaznamenať akýkoľvek prehovor daného jazyka
písmo so znakom pre každé jednotlivé slovo v každom jednotlivom jeho tvare- hypotetické
logografické písmo ([správnejšie] morfémografické písmo) – D: písmo so znakom pre každú morfému, P: čínština
sylabár(ium) – D: písmo so znakom pre každú slabiku
defektívny – D: napr. znak označuje len začiatok (dlhšej) slabiky, P: lineárne písmo B
úplný – P: japonské písmo
abeceda (abecedné písmo) – D: písmo so znakom pre každú fonému
defektívna – D: napr. znak označuje len spoluhlásky, P: staré semitské písma
úplná abeceda – D: znaky pre samohlásky aj spoluhlásky, P: grécke písmo, (s výhradami) anglické písmo

Eifring – Theil 2005  

logografické písmo – D: každý znak reprezentuje významový prvok ako je slovo alebo morféma, P: čínske písmo
fonografické písmo – D: každý znak reprezentuje fonetický alebo fonologický prvok bez vzťahu k významu
slabičné písmo – D: každý znak reprezentuje slabiku (alebo aspoň móru), P: hiragana, katakana
poloslabičné písmo – D: kombinuje vlastnosti slabičného a fonémického písma, P: dévanágarí a väčšina ostatných indických písiem
fonémické písmo – D: každý znak reprezentuje fonému, P: latinka, hangul
spoluhláskové písmo – P: semitské písma
fonémické písmo v užšom zmysle – P: latinka, hangul

Comrie 2005 
logografické písmo – D: znak reprezentuje morfému, teda gramaticko-lexikálnu jednotku, P: čínske písmo
zmiešané logografické a slabičné písmo – P: japonské písmo (lexikálne morfémy sa vyjadrujú logografmi, gramatické morfémy sa vyjadrujú slabičným písmom hiragana) 
slabičné písmo (sylabár(ium)) – D: znak reprezentuje slabiku alebo móru, P: japonská hiragana
alfasylabické písmo (alfasylabár(ium)) – D: „spadá medzi abecedné a slabičné typy, v doložených alfasylabických písmových systémoch základná graféma udáva spoluhlásku a pridané diakritické znamienko alebo iná transformácia udáva samohlásku“, na rozdiel od spoluhláskového písma sa správna samohláska musí vyznačiť, lebo ak sa nevyznačí, tak sa po spoluhláske obyčajne musí vysloviť určitá „inherentná“ samohláska, P: thajské písmo
spoluhláskové písmo – D: variant abecedného písma v tom zmysle, že sa vyznačujú len spoluhlásky (samohlásky sa obyčajne môžu vyznačiť tiež), P: hebrejské písmo
abecedné písmo – D: zobrazujú sa fonémy, P: latinská abeceda

Rogers 2005 
sémantické písmo(vé systémy) (semaziografické písmo(vé systémy)) – D: prepisuje priamo myšlienky; sporné či existuje (ale patrí sem určite prinajmenšom Blissov systém); zahŕňa obrázkové písmo (alebo je s ním zhodné ?)
glotografické písmo(vé systémy) – D: zaznamenáva lingvistické jednotky určitého jazyka, teda zaznamenáva jazykový prehovor určitého jazyka
slabičné písmo(vé systémy) 
s nízkym podielom morfografie – P: moderné ioské (loloské) písmo
s vysokým podielom morfografie –P: čínske písmo
mórové písmo(vé systémy) [t. j. Sproutovo jadrovoslabičné písmo]
s nízkym podielom morfografie – P: lineárne písmo B, čerokézske písmo
s vysokým podielom morfografie – P: mayské, japonské písmo
abugida – P: dévanágarí, barmské písmo, tibetské písmo
abdžad  [t. j. Sproutovo spoluhláskové písmo + polykonsonantického písma]
s nízkym podielom logografie – P: západosemitské písmo, 
s vysokým podielom logografie – P: perzoaramejské písmo, egyptské písmo
abecedné písmo(ové systémy)  [bez abugidy]
s nízkym podielom morfografie– P: grécke, fínske, bieloruské, kórejské, ruské, škótskogaelské písmo
s vysokým podielom morfografie – P: anglické písmo
prechodné písma:
písmo pahawh hmong – prechod medzi abecedným a abugidou
sumerské písmo – prechod medzi mórovým písmom s vysokým podielom morfografie a slabičným písmom
fonetické písmo(vé systémy) – D: písmo na prepis zvukov všetkých jazykov, P: len IPA

Iné, jednoduchšie delenie glotografického písma je na:
morfografické písmo(vé systémy) – D. graféma sa vzťahuje na morfému, P: čínske, sumerské písmo
fonografické písmo(vé systémy)
mórové písmo(vé systémy) – D: graféma vyjadruje móru, P: japonská kana, čerokézske písmo
fonémické písmo(vé systémy) – D: graféma vyjadruje fonologický segment, teda spoluhlásku alebo samohlásku
kombinácia morfografického a fonografického písma – P: egyptské, mayské písmo

K termínu „ideografický“ autor píše, že sa často vyskytuje v najrozličnejších, často málo premyslených, významoch, pričom sa raz vzťahuje na morfogramy, inokedy zas na sémantické jednotky. Z dôvodu veľkého rizika zámeny odporúča termín vôbec nepoužívať.

Harris 2000 
neglotické písmo – D: nevzťahujúce sa na jazyk, P: matematická notácia, hudobná notácia
glotické písmo („glottic writing“) – D: vzťahujúce sa na jazyk

Sprout 2000 

(úplné) slabičné písmo – D: existuje symbol pre každú slabiku jazyka
s nízkym podielom logografie – P: moderné ioské (loloské) písmo
s vysokým podielom logografie –P: čínske písmo
jadrovoslabičné písmo [Fischer to nazýva otvorené slabičné písmo ] – D: existuje symbol len pre slabiky typu V, KV a prípadne aj KGV (kde G = tzv. „onglide“)
s nízkym podielom logografie – P: lineárne písmo B
s vysokým podielom logografie – P: sumerské, mayské, japonské písmo (japonské písmo by sa mohlo nazvať aj mórové písmo)
spoluhláskové písmo
s nízkym podielom logografie – P: západosemitské písmo, perzoaramejské písmo
s vysokým podielom logografie
polykonsonantické písmo – D: existujú aj znaky pre skupinu viacero spoluhlások, P: egyptské písmo
abecedné písmo  – P: grécke, anglické, kórejské písmo, dévanágarí
[nevhodné meno:] demisylabické písmo – písmo pahawh hmong (medzi abecedným a jadrovoslabičným písmom)

Fischer 2000 

neúplné písmo – D: písmo, ktoré spĺňa len jednu z troch podmienok uvedených v definícii uvedenej v článku písmo (jazykoveda)
úplné písmo
logografia (slovné písmo) – D: grafémy alebo písmové znaky reprezentujú slová [a autor tým, zdá sa, myslí zvukovú stránku slova]
sylabografia (slabičné písmo) –  D: grafémy reprezentujú slabiky
abeceda – D: písmená reprezentujú spoluhlásky alebo spoluhlásky aj samohlásky
spoluhlásková abeceda – P: arabské, hebrejské písmo
úplná abeceda – P: grécke, latinské písmo
rôzne kombinácie

Coulmas 1996 
pleremické písmo – D: grafémy označujú predovšetkým morfémy (alebo dokonca celé slová)
logografické písmo – P: chetitské hieroglyfy
morfosylabické písmo – P: čínske písmo
kenemické písmo – D: grafémy označujú fonémy alebo slabiky
slabičné písmo
abecedné písmo
slabičné – D: grafémy majú vnútornú štruktúru, ktorá zodpovedá štruktúre reprezentovanej slabiky, P: dévanágárí
spoluhláskové – D: písmená len pre spoluhlásky, P: arabské písmo
úplné  – D: písmená pre spoluhlásky aj samohlásky, P: nemecké písmo

Taylor 1995  

písma založené na význame
logografické písmo – D: znak zobrazuje primárne význam morfémy a sekundárne (v niektorých prípadoch) aj zvuk morfémy; P: čínske písmo
písma založené na zvuku/fonetické písmo:
slabičné písmo (sylabár(ium))
P: japonská kana
D: točením znaku pre spoluhlásku sa mení vyslovovaná samohláska slabiky, P: odžibvejské písmo, kríjske písmo
abecedné slabičné písmo (abecedný sylabár(ium)) – D: abeceda, ale skupiny spoluhlások a samohlások sa spájajú do slabičných blokov, P: hangul
slabičná abeceda (sylaboalfabetické písmo) – P: dévanágarí, kharóštrí
spoluhlásková abeceda – P: fenické, arabské, urdské, hebrejské písmo
abeceda – P: grécke, latinské (anglické, španielske…) písmo
iné – P: Braillovo písmo

Poznámka: Prehľad uvádza iba písma preberané v knihe.

Faber 1992 

logografické písmo – D: kóduje najmä morfémy, P: čínske, staroegyptské písmo
fonografické písmo – D: kóduje hláskové jednotky  bez vlastného významu
sylabicky lineárne písmo – D: priestorové usporiadanie grafém síce zobrazuje poriadok slabík, ale interná, segmentálna štruktúra slabiky sa nezobrazuje alebo sa nezobrazuje lineárne:
sylabicky kódované – P: akkadské, japonské písmo
segmentálne kódované – P: hebrejské, arabské písmo, etiópske, sýrske, amhárske p., hangul, dévanágarí
segmentálne lineárne písmo– D: priestorové usporiadanie znakov vo všeobecnosti zodpovedá usporiadaniu segmentov (súčastí slabík, fonémov)
defektívne – P: fenické, starohebrejské, ugaritské, aramejské, staré juhoarabské písmo
úplné (t. j. abeceda)– grécko-latinské, cyrilské písmo

Daniels 1996; 1990 
A) Daniels 1996 
logografické písmo – D: znak reprezentuje morfému, P: čínske písmo
slabičné písmo – D: znak reprezentuje slabiku alebo móru, P: japonská kana
abugida – D: znak reprezentuje spoluhlásku spojenú so samohláskou, P: dévanágarí
abdžad – D: znak reprezentuje spoluhlásku, P: arabské písmo
abecedné písmo – D: znak reprezentuje spoluhlásku alebo samohlásku, P: latinská abeceda
“featural writing“ – D: znak reprezentuje fonetickú „feature“, P: hangul

B) Daniels 1990 

logografické písmo – D: znak reprezentuje morfému (obyčajne slovo), P: starosumerské písmo?
logosylabické písmo – D: logogramy sa používajú na sémantické aj fonetické účely, P: sumerské písmo, čínske písmo
sylabografia (sylabár(ium)) – D: znak reprezentuje každú možnú slabiku, P: vai
neosylabár(ium) (pseudoabeceda, [autor navrhuje nový názov:] abugida) – D: znak reprezentuje spoluhlásku spojenú so samohláskou, pričom modifikácie znaku systematicky označujú zmenu alebo absenciu samohlásky, P: etiópske písmo, písma Indie
[autor navrhuje nový názov:] abdžad ([A. Corré navrhuje výslovnosť] abgad) – D: znak reprezentuje spoluhlásku, P: západosemitské písma (napr. fenické písmo)
rozšírený abdžad („augmented abjad“) – D: abdžad, ktorý obsahuje aj sylabogramy, P: ugaritské písmo
abeceda – D: znak reprezentuje segment (spoluhlásku alebo samohlásku), P: gréčtina, vokalizovaná hebrejčina
rozšírená abeceda („augmented alphabet“) – abeceda, ktorá obsahuje aj sylabogramy; P: koptské písmo

Lingvističeskij encyklopedičeskij slovar 1990 / Boľšaja sovetskaja enciklopedija 1979  

ešte nie písmo: piktografia
ideografické písmo – D: každý znak môže značiť ktorékoľvek slovo v ktoromkoľvek gramatickom tvare v rozsahu okruhu pojmových asociácií, buď priamo vyvolávaných zobrazením tvoriacim daný znak alebo konvenčných; asociácie môžu zahŕňať aj rébusový princíp, P: hospodárske zápisy (napr. v Sumeri), rituálne zápisy, možno sem patrí písm ostrova Paschi a čukotské písmo (tieto dve mohli byť ale aj slovno-slabičné)
slovno-slabičné písmo (logograficko-sylabické písmo) – D: aj tu sa používajú ideogramy, ale konkrétna väzba znaku vždy k určitému slovu sa uskutočňuje pridaním rébusových znakov, ktoré vyjadrujú čisto zvukové prvky buď celého slova alebo jeho časti, a znakmi „determinatívami“, ktoré upresňujú okruh pojmov, ku ktorým sa dané slovo vzťahuje; ideografický znak pripojený (pevne priradený) k určitému slovu sa nazýva logogram P: staroegyptské písmo, sumerské písmo, elamské písmo, protoindické písmo, krétske písmo, čínske písmo, mayské písmo (ostatné centrálnoamerické písma boli zrejme ideografické alebo piktografické)
[nepresný názov:] fonetické písmo:
slabičné písmo – D: každý znak vyjadruje len nejakú postupnosť zvukov ako takú (konkrétne KV, VK, KVK, KKV alebo KVKV, kde K = spoluhláska, V = samohláska) a nie slovo; existujú aj znaky pre samostatné samohlásky, P: cyperské písmo, brahmí, etiópske písmo, Japonsko (kana), Kórea, písma Indie a juhovýchodnej Ázie pochádzajúce z brahmí
spoluhláskové písmo (kváziabecedné písmo, písmenové spoluhláskové písmo) [toto zaraďuje primárne pod slabičné písmo, ale miestami to vyzerá, akoby bolo radené pod abecedné písmo] – D: každý znak vyjadruje jednu určitú spoluhlásku (teda slabiku typu KV), po ktorej nasleduje ľubovoľná alebo nulová samohláska, P: ugaritské, fenické, etiópske, indické [týmto teda opakuje niektoré uvedené ako slabičné], starohebrejské, aramejské, arabské písmo
abecedné písmo (písmenovo-zvukové písmo) – D: jeden znak spravidla vyjadruje jeden zvuk; môže to byť fonéma alebo alofóna alebo ktorákoľvek fonéma v rozsahu niektorej skupiny akusticky zhodných zvukov; niekedy skupina znakov vyjadruje jednu fonému (napr. nemecké sch či tsch): P: grécke, latinské, cyrilské atď.

DeFrancis 1989 

nepísmo – P: jaskynné maľby, symbolizácia Uruk IV, jukagirské piktografy, indiánske piktografy
písmo:
začiatky používania rébusového princípu
slabičné písmo:
čisto slabičné písmo – P: lineárne písmo B, japonská kana, čerokézske písmo, ioské písmo (loloské písmo)
morfosylabické písmo („významovo-zvukové“ slabičné písmo) – P: sumerské, čínske, mayské písmo
spoluhláskové písmo:
čisto spoluhláskové písmo – P: fenické, hebrejské, arabské písmo
morfokonsonantické písmo („významovo-zvukové“ konsonantické písmo) – P: egyptské písmo
abecedné písmo:
čisto fonémické písmo – P: grécke, latinské, fínske písmo
morfofonémické písmo („významovo-zvukové“ fonemické písmo) – P: anglické, francúzske, kórejské písmo

Poznámka: Súhrnný názov pre morfosylabické + morfokonsonantické + morfofonémické písmo znie morfofonické písmo (morfonické písmo).

Sampson 1985  
semaziografické systémy – D: systémy viditeľnej komunikácie podobné jukagirskému, ktorý priamo indikuje myšlienky; zaradenie tejto skupiny pod písmo je sporné
glotografické systémy – D: poskytujú viditeľné reprezentácie prehovorov hovoreného jazyka
logografické písmo [autor odporúča vyhýbať sa tu termínu ideografické písmo]
morfémické písmo – P: čínske písmo
písmo s zvláštnym znakom pre každú polymorfemickú jednotku (napr. slovo)  – toto je len hypotetické písmo
fonografické písmo:
slabičné písmo – P: lineárne písmo B, japonská kana
segmentálne písmo – D:  t. j. konsonantické aj vokalicko-konsonantické p., P: fenické, hebrejské, arabské, grécke, latinské, anglické, francúzske p.
“featural writing“ – P: kórejské
zmiešané typy – P: štandardné japonské písmo, egyptské písmo, sumerské písmo

Hill 1967 

diskurzný systém
ikonický diskurzný systém – P: indiánske p.
konvenčný diskurzný systém – P: kipu
morfémické písmo – P: egyptské hieroglyfy, sumerské, mayské, čínske p.
fonémické písmo
čiastočné fonémické písmo – D: jednotlivé symboly reprezentujú jednotlivé spoluhlásky a len spoluhlásky, P: egyptské démotické, hebrejské, arabské p.
polyfonémické písmo – P: lineárne p. B, japonská kana, čerokézske p.
monofonémické písmo – D: existujú oddelené symboly pre jednotlivé fonémy:
fonémická abeceda – P: staroegyptské p., staroanglické p., grécke p., fínske p.
morfofonémická abeceda – P: nemecké p., moderné anglické p., kórejské p.

Gelb 1963 

nepísmo – umelecké obrázky
predchodcovia písma/semaziografia 
deskriptívno-reprezentačné záznamy („descriptive-representational device“) – D: prostriedky komunikácie podobné umeleckým obrázkom; nemeckí autori túto fázu písma nazývajú Gedankenschrift (myšlienkové písmo), Vostellungsschrift (písmo predstáv) alebo Inhaltsschrift (obsahové písmo), iní ju nazývajú piktografia či obrázkové písmo (čo je podľa autora zavádzajúce, lebo „obrázkové“ sú aj vyspelejšie písma ako egyptské či sumerské) alebo ideografia (termín, ktorý autor odporúča nepoužívať, lebo sa v literatúre používa rôzne, napr. orientalisti ho používajú (aj) na logogramy); P: obrázky amerických Indiánov
identifikačno-mnemonické záznamy („identifying-mnemonic device“) –P: kresby rôznych zvierat nad hlavami Indiánov, pričom zvieratá špecifikujú ich mená [porov. delenie podľa knihy Písma sveta]
limitované písma – P: aztécke písmo
úplné písmo/fonografia/úplné písmo
slovno-slabičné písmo–P:  sumerské, egyptské, chetitské, čínske písmo [Autor uvádza, že podľa neho čisto logografické písmo nikdy neexistovalo, vždy bolo aspoň slovno-slabičné alebo inak limitované, „najlogografickejšie“ písmo je čínske písmo]
slabičné písmo – P: elamské, churritské, fenické, nevokalizované hebrejské, nevokalizované aramejské, arabské, lineárne B, cyperské, japonská kana, čerokézske písmo
abeceda – P: grécke, latinské, fínske, anglické, francúzske písmo, vokalizované aramejské písmo, vokalizované hebrejské písmo, indické písmo

Diringer 1962  

piktografia (obrázkové písmo) – P: praveké národy
ideografické písmo – D: obrázok (tzv. ideogram) už vyjadruje nielen samotný predmet ktorý zobrazuje, ale aj súvisiace idey a koncepcie, P: Indiáni, domorodí Austrálčania, domorodí Afričania, Polynéziania
analytické prechodné písmo – D: prechod medzi ideografickým a fonetickým písmom; niektoré ideogramy majú aj fonetický význam; „analytické“ znamená, že základná jednotka písma je slovo, P: staroveké písma Mezopotámie, Egypta, Kréty, Chetitov
fonetické písmo v širšom zmysle – D: písmo viazané na reč (teda jazyk ako zvuk)
fonetické písmo v užšom zmysle (slabičné písmo) – D: jeden symbol reprezentuje jednu slabiku
abecedné písmo (abeceda) – D: písmená reprezentujú jednotlivé zvuky (a nie slabiky alebo idey), P: všetky moderné semitské, indické, grécke, latinské, slovanské a moderné západné písma

Istrin 1961 
obrázkovo-syntetické písmo (piktografické písmo, piktografia, znaky sa volajú piktogramy) – D: obrázok samostatne tlmočí (a nie ilustruje) ľubovoľnú celú správu, obyčajne odráža len obsah reči a nie jazykové formy, okrem toho sú nestabilného charakteru (práve kvôli tejto neusporiadanosti nemôže byť piktogr. písmo považované za „systém písma“), treba dodať, že iní autori termín „piktografické písmo“ definujú inak: podľa nich nezobrazuje obsah reči (teda reč), ale len myšlienky, myslenie a pod. (s čím autor rozhodne nesúhlasí), ďalší ju zas definujú tak, že zobrazuje len konkrétne(jšie) veci a nie abstraktné (len pri takejto definícii sa dá podľa autora povedať, že tým pádom toto písmo zobrazuje kvázi len myšlienky); autor dodáva, že niektoré piktogramy môžu mať aj konvenčný charakter (teda byť schematizované); autor navrhuje ako nový termín „obrázkovo-syntetické písmo“; P: písma Indiánov, písma národov Ďalekého severu
logografické písmo (logografia, ideografické písmo, ideografia; znaky sa volajú logogramy alebo ideogramy, pre matematické znaky a pod. aj termínogramy) – D: znak vyjadruje buď jednotlivé slovo alebo jeho významnú časť (napr. isté morfémy), pričom ale moderné vedecké a pod. logogramy (t. j. znaky tohto typu písma, staršie nazývané ideogramy) vyjadrujú aj slovné spojenia; v dôsledku toho je toto písmo aj stabilnejšie než obrázkovo-syntetické; iní autori udávajú, že sa „ideografické písmo“ od „piktografického písma“ odlišuje najmä tým, že znaky majú len konvenčnú (schematickú) formu a nie formu „zobrazovaco“-(či „podobizňovo“)-obrazovú (autor s touto definíciou dôrazne nesúhlasí); ďalší autori definujú „ideografické písmo“ tak, že vraj zobrazuje pojmy a nie slová (ani s týmto autor nesúhlasí); autor navrhuje pred termínom ideografické písmo uprednostňovať termín logografické písmo; logogramy sa delia na  logogramy priamo zviazané s významom slov (nazývané: ideografické logogramy, ideogramy v užšom zmysle, ideografické hieroglyfy, významové určovatele, determinatívy (posledné dva v užšom zmysle znamenajú len ideografické logogramy pomocného charakteru), kľúčové znaky a pod.) a na logogramy zviazané so zvukovou stránkou slov (nazývané fonetické logogramy, fonogramy, fonetiká, fonetické hieroglyfy a pod.) ; P: najstaršie sumerské, najstaršie čínske znaky, číslovky, matematické, chemické atď. znaky
[základný typ logografického písma]
morfémologografické písmo (znaky sa volajú morfogramy) – D: najdokonalejší druh logografického písma, znak neoznačujú slová ale oddelené morfémy, P: súčasná čínština
slabičné písmo – D: znaky označujú slabiky a slabikotvorné zvuky (napr. hlásky), autor zdôrazňuje, že niektorí autori nesprávne pod slabičné písmo zahŕňajú čínske písmo, niektoré znaky staroegyptského písma (patria pod logografické písmo) a kórejské písmo (patrí pod písmenovo-zvukové písmo, vhodný termín pre kór. písmo by bol „ligatúrovo-zvukové písmo“); P: indické písma, japonská kana
písmenovo-zvukové písmo (zvukové písmo) – D: znaky označujú jednotlivé zvuky reči alebo fonémy:
konsonanticko-zvukové písmo („konsonantno-zvukovoe sistemy“) – D: znaky označujú spoluhlásky, prípadne doplnené pomocou tzv. matres lectionis alebo špeciálnych znakov na vyjadrenie samohlások; niektorí autori toto písmo považujú za poddruh slabičného písma ;P: fenické, ugaritské, staroegyptské, aramejské, arabské písmo
vokalizovano-zvukové písmo („vokalizovanno-zvukovoe sistemy“) – D: znaky označujú rovnakou mierou tak spoluhlásky, ako aj samohlásky, P: grécke, latinské, ruské písmo
prechodné typy písiem:
písmo obsahujúce v dôsledku vnútorného vývoja znaky dvoch typov písma:
písmo obsahujúce aj logografické aj slabičné znaky – P: asýrsko-babylonské klinové písmo
písmo obsahujúce aj logografické aj konsonanticko-zvukové znaky – P: egyptské hieroglyfické znaky
písmo umelo spájajúce dva rôzne systémy písma, a to:
logografické písmo so slabičným písmom  – P: japonské písmo kombinujúce čínske hieroglyfy s japonskými slabičnými znakmi kana
logografické písmo s písmenovo-zvukovými znakmi – P: kórejské písmo kombinujúce [čínske?] hieroglyfy s kórejskými ligatúrovo-zvukovými znakmi

Poznámky:
Podľa autora viacerí autori (napr. Jensen) navrhujú nazývať obrázkovo-syntetické písmo „syntetické písmo“ (t. j. písmo graficky nerozčlenené na jednotlivé slová), logografické písmo nazývať „slovné písmo“ a termín piktografické písmo aplikovať všeobecne na obrázkovú formu znakov bez ohľadu na ich význam.
Podľa autora termín hieroglyfické písmo (hieroglyfika, hieroglyfy) sa síce v literatúre používa dosť chaoticky, ale správne by mal znamenať písmo, ktorého znaky sú hlavne logografického významu a (hoc aj čiastočne) si zachovávajú „podobizňovú“ formu [teda obrázkový charakter].
Podľa autora viacerí autori označujú písmenovo-zvukové písmo ako abeceda, ale je vhodnejšie termín abeceda používať na označenie súhrnu znakov toho alebo iného systému písma v istom tradičnom usporiadaní a takéto usporiadanie mávajú aj slabičné písma
Podľa autora viacerí autori označujú písmenovo-zvukové písmo ako „fonetické písmo“ ako opak logografického písma, ktoré vyjadruje podľa nich len významový obsah reči. To podľa autora nie je správne, pretože časť logogramov logografického písma vyjadruje zvuky a nie len významy.

Smith 1922 
Vývojové fázy písma:
fáza obrázkové písmo – D: znaky reprezentujú priamo objekty alebo idey alebo objektovú a ideové situácie
mnemonická fáza  – D: znak slúži najmä na pripomínanie. P: hrubé kresby, kipu, vampum, rováš
piktografická fáza [ piktografické písmo ] – D: znak priamo zastupuje objekt alebo objektovú situáciu (ale piktografy sú často – nevyhnutne – sprevádzané aspoň zopár ideografmi), P: obrázkové písmo amerických indiánov
ideografická fáza [ ideografické písmo ] – D: znak priamo zastupuje ideu alebo ideovú situáciu, P: obrázkové písmo amerických indiánov
prechodná fáza medzi obrázkovým a fonetickým písmom – D: znak sa vzťahuje nielen na objekt alebo ideu, ale aj na meno objektu alebo idey; ďalej v texte je ale definícia implicitne rozšírená – prechodná fáza vraj zahŕňa:
použitie determinatívov – P: čínske, mayské, mexické, egyptské písmo
na ten istý objekt sa už používal vždy presne ten istý znak
znaky začali byť značne štylizované/zjednodušené
použitie obrázkov objektov na označenie osobných mien alebo ich častí (u Indiánov)
použitie rébusového princípu
fonetická fáza [fonetické písmo] – D: znak sa vzťahuje na zvuky alebo hovorené symboly bez ohľadu na ich význam
verbálna fáza (verbálne fonogramy) [ logografické písmo ] – D: znak zastupuje celé slovo, P: čínske písmo [autor teda považuje logografické písmo za formu fonetického písma]
sylabická fáza (sylabický fonogram)  [ slabičné písmo ] – D: znak zastupuje slabiku, P: katakana, egyptské písmo, babylonské písmo, asýrske písmo
abecedná fáza (fonogram nazývaný písmeno) [ abeceda ] – D: znak zastupuje elementárny zvuk, P: perzské písmo, neskoršie egyptské písmo, [možno] mykénske písmo, fenické písmo, grécke písmo, latinské písmo

Pierer's Universal-Lexikon (1857 – 1865)
pojmové písmo („Begriffsschrift“, ideografické písmo – „ideographische Schrift“) – D: predmety sú zobrazované celé a prostredníctvom obrazu alebo určitých značiek a písmo pôsobí priamo na rozum, obrázky sú buď úplné alebo štylizované
vlastné pojmové písmo (kyriologické písmo) – D: zobrazuje len hmotné vnímateľmé predmety
symbolické písmo – obrázkami viditeľných predmetov sa pomocou podobnosti označujú abstraktné nehmotné predmety alebo pojmy vnímateľných predmetov [veta je v origináli trochu defektívne formulovaná], P: hieroglyfy Egypťanov, Aztékov, staré čínske písmo, možno aj runy Škandinávcov; text dodáva, že znakové písmo [termín nie je definovaný] môže byť:
objektové písmo („Objektenschrift“) (predmetné písmo) [v inom článku uvedené ako synonymum symbolického písma] – D: znakové písmo, ktoré zobrazuje celé objekty (predmety) [a nie slová] 
slovné písmo („Wortschrift“) – D: znakové písmo, ktoré namiesto naznačovania objektov (predmetov), o ktorých sa hovorí, zobrazuje zvuky celých slov [t. j. nie jednotlivých hlások] alebo pojmov (jednoduchými alebo zloženými znakmi), P: nové čínske písmo
”šnúrové” a uzlové písmo Peruáncov (kipu)
?iné
zvukové písmo („Tonschrift“) (fonetické písmo) – D: znak zobrazuje hlásku 
sylabické písmo – D: znak zobrazuje slabiku
pravé sylabické písmo – D: nedá sa rozložiť na písmená, P: japonské písmo
nepravé sylabické písmo – D: na znakoch sa dá rozpoznať zloženie z písmen, P: etiópske písmo
písmenové písmo (hláskové písmo) – D. znak pre každú jednu hlásku

Referencie

Iné externé odkazy 
 https://docs.google.com/viewer?a=v&q=cache:fDBPZ5qy9vIJ:217.115.252.254:1572/Dokumenty%2520pro%2520studenty/Masa%25C5%2599ov%25C3%25A1%2520Kl%25C3%25A1ra/2M_1112/Z%25C3%25A1kladn%25C3%25AD%2520pojmy%2520propagace%2520a%2520komunikace.ppt+&hl=sk&gl=sk&pid=bl&srcid=ADGEESj-qLX_7pf_1IY5YDC2_fZYGwJ1xMk_X921umoRNdDEs8Xa9X3blySmW_4fXf4-4OeGRkviCBtojyhLcOgeM_iGJknl73-0R4AkxUYA2X0SmQwEJcl1sUf0IiTVrM3J2QxYBqPS&sig=AHIEtbQDmZtIWjWHkS-VbbwWMQPA6g5t7Q
 http://www.fask.uni-mainz.de/inst/iaspk/Linguistik/Phonetik/Schriftarten.html 
 http://www.tuninst.net/Linguistics/script/script.htm 
 http://www.grsampson.net/AWsy.html
 http://www.grsampson.net/ACsa.html
 http://is.muni.cz/th/109156/ff_m/Magisterska_diplomova_prace.doc
 http://www.uvp5.univ-paris5.fr/TFL/Ac/AffFicheT.asp?CleFiche=1315&Org=QUTH 
 http://www.risk-management.cz/index.php?clanek=1002&cat2=3&lang= 
 http://www.cslu.ogi.edu/~sproatr/newindex/indic.pdf

Písmo