Poľský podzemný štát

Poľský podzemný štát existoval v rokoch 1939 až 1945 na území Poľska ktoré okupovalo Nacistické Nemecko a Sovietsky zväz. Bol fenoménom vo vojnou zničenej Európe. Jeho počiatkom bolo zriadenie Služby poľského víťazstva 27. septembra 1939 ktorá sa potom transformovala na Zväz ozbrojených síl a nakoniec do Zemskej armády. Poľský podzemný štát riadili poľské exilové úrady: prezident, vláda a najvyšší veliteľ a ich národné zastupiteľské úrady.

Podzemný parlament reprezentujúci najväčšie politické strany: Roľnícku stranu, Poľskú socialistickú stranu, Národnú stranu a Robotnícku stranu bol v rokoch 19401943 politickým koordinačným výborom, od roku 1943 do roku 1944 Národnou politickou radou a od roku 1944 až do konca vojny Radou národnej jednoty.

Dejiny 
Začiatky poľského vojenského sprisahania siahajú do začiatku invázie do Poľska. Vo Varšave bola 27. septembra 1939 zriadená Služba pre víťazstvo Poľska (SZP), ktorej predsedá generál Michał Karaszewicz-Tokarzewski. Vedúcim SZP bol plk. Stefan Rowecki. Organizácia mala pôsobiť na nemeckých a sovietskych okupovaných územiach a mobilizovať odpor spoločnosti. SZP však necítila plnú dôveru poľských úradov v exile (predovšetkým gen. Sikorskiho), ktorí verili, že sa v ňom sústreďuje príliš veľa Piłsudských ľudí. Preto v novembri 1939, predseda Výboru ministrov pre záležitosti krajiny vo Francúzsku, generál Kazimierz Sosnkowski, stál v čele novej vojenskej organizácie, ktorá prevzala názov Únia ozbrojených bojov (ZWZ). Predpokladalo sa, že ide o jednotnú organizáciu pôsobiacu v celej okupovanej krajine. Rowecki bol veliteľom na okupovaných územiach Nemcov, gen. Karaszewicz-Tokarzewski v oblasti sovietskej okupácie, ktorá bola čoskoro zatknutá NKVD. ZWZ získala vo svojich radoch 24 000 členov SZP a zlúčili sa s množstvom ďalších menších organizácií. Na jar 1940 mala ZWZ v čele s Roweckim 81 000 členov.

Počas prvého obdobia okupácie úzko súviseli politické štruktúry a vojenské podzemie. Až do konca februára 1940 boli v ZWZ zriadené Politické výbory, ktoré slúžili ako politické zastúpenie štyroch frakcií. Sikorski sa však rozhodol jasnejšie oddeliť civilné a vojenské divízie, ale nebolo to bez kompetenčných sporov. Nakoniec však bola vytvorená vládna delegácia v krajine, ktorá bola politickým zastúpením vlády v okupovanej krajine. V decembri 1940 sa prvým delegátom poľskej vlády v Poľsku stal líder robotníckej strany Cyryl Ratajski. Potom od leta 1942 až do zatknutia Nemcami vo februári 1943 bol zástupcom Jan Piekałkiewicz a neskôr do marca 1945 (keď ho zatkli Sovieti) Jan Stanisław Jankowski a nakoniec na jar 1945 bol nahradený Ludwigom Stefanom Korbonskim. Od roku 1944 bol delegát v pozícii podpredsedu vlády poľskej vlády v exile. Jeho traja poslanci sa stali ministrami a spoločne vytvorili Národnú radu ministrov.

Referencie 

Dejiny Poľska