Korvety triedy Bujan-M (Projekt 21631)

Bujan-M (Projekt 21631) je trieda raketových korviet ruského námorníctva, ktoré sú určené na ochranu pobrežných vôd a ničenie námorných alebo pozemných cieľov. Ruské námorníctvo má v súčasnosti 5 lodí triedy Bujan-M, ktoré súžia v Kaspickej a Čiernomorskej flotile. Ďalšie štyri korvety sú vo výrobe a mali by byť zaradené do služby do roku 2019.

Stavba 
Korvety triedy Bujan-M vychádzajú konštrukčne z lodí triedy Bujan (Projekt 21630) a sú v podstate ich modernizovanou verziou. Začiatok vývoja tak siaha až do augusta 2002, kedy bolo v rámci programu modernizácie Kaspickej flotily vydané rozhodnutie o spustení projektu 21630. V rámci tohto projektu postavili Zelenodoľské lodenice 3 korvety triedy Bujan (Astrachaň, Volgadonsk, Machačkala). 

Dňa 17. mája 2010 vyhrali Zelenodoľské lodenice výberové konanie aj na výstavbu korviet projektu 21631 a dňa 26. mája 2010 podpísali s ministerstvom obrany zmluvu na výrobu prvých piatich korviet triedy Bujan-M. Hlavným konštruktérom projektu sa stal Jakov Kušnir, ktorý dostal za úlohu naprojektovať lode, obtiažne detegovateľné radarom a schopné plavby aj v plytčinách Kaspického mora. 

Výstavba prvej korvety triedy Bujan-M, Grad Svijažsk, sa začala 27. augusta 2010. O necelé tri roky bola spustená na vodu a dňa 27. júla 2014 bola zaradená do služby v Kaspickej flotile.

Dňa 7. septembra 2016 podpísali Zelenodoľské lodenice s ruským ministerstvom obrany zmluvu v hodnote 27 mld. rubľov na výrobu ďalších troch korviet projektu 21631. Ruské námorníctvo by tak malo v budúcnosti disponovať celkovo 12 korvetami triedy Bujan-M.

Konštrukcia 
Korvety triedy Bujan-M sú zväčšenou verziou lodí projektu 21630 – sú dlhé 75 m a široké 11 m. Ich bojový výtlak je 950 ton, čo je o 400 ton viac, ako majú ich predchodkyne. Posádku korviet Bujan-M tvorí 52 mužov. 

Pohon zabezpečujú štyri 16-valcové dieselové motory 16V4000M90 od nemeckej spoločnosti MTU, každý s výkonom 3700 koní (2720 kW). Týmito motormi je však vybavených len prvých päť korviet, keďže spoločnosť MTU pozastavila dodávky zvyšných motorov z dôvodu sankcií, zavedených Európskou úniou voči Rusku v roku 2014. Ďalšie štyri lode (s výrobnými číslami 636 - 639) by mali byť poháňané 20-valcovými dieselovými motormi CHD622V20 s výkonom 3200 kW, ktoré vyrába čínska spoločnosť Henan Diesel Engine Industry Co. V súčasnosti dokážu korvety vyvinúť maximálnu rýchlosť 25 uzlov. Pri rýchlosti 12 uzlov sú schopné preplávať 2300 námorných míľ a na mori vydržia 10 dní.

Korvety sú vybavené rádiolokátorom Pozitiv-M, určeným na detekciu vzdušných a hladinových cieľov. K ďalšiemu senzorovému vybaveniu patrí navigačný radar MR-231 a radarový systém riadenia paľby 5P-10 Laska. Pre zvýšenie vlastnej obranyschopnosti sú plavidlá vybavené systémom elektronického boja PK-10. Ten je namontovaný na oboch stranách lode a môže vystreliť až desať návnad na oklamanie prichádzajúcich protilodných rakiet.

Hlavnú výzbroj korvety zastupuje raketový systém Kalibr-NK, schopný ničiť hladinové ciele na vzdialenosť väčšiu ako  alebo zasahovať pozemné ciele až na vzdialenosť . Protiliedadlovú výzbroj, ktorá slúži pre vlastnú ochranu lode, predstavujú dva raketové systémy Komar, umiestnené v prednej a zadnej časti lode. Každý zo systémov pozostáva zo štyroch rakiet Igla s infra-červeným navádzaním, schopných zasiahnuť vzdušný cieľ do výšky . Ochranu pred riadenými protilodnými strelami poskytuje 6-hlavňový rotačný guľomet AK-630 kalibru , ktorý sa nachádza v zadnej časti korvety. Ten je možné použiť aj proti lietadlám, lodiam, pobrežným cieľom alebo plávajúcim mínam. Dominantným prvkom v prednej časti lode je  kanón A-190 s kadenciou 80 výstrelov za minútu a dostrelom viac ako . Pomocnú výzbroj predstavujú 2 guľomety KPV kalibru , ktoré môžu byť použité na ničenie člnov do vzdialenosti  alebo nízkoletiacich vzdušných cieľov (do výšky ). Posledným prvkom výzbroje sú 3 guľomety PK kalibru .

Služba 

Ruská intervencia v Sýrii proti odporcom režimu Bašára al-Assada

Dňa 7. októbra 2015 spustili tri korvety Bujan-M (Grad Svijažsk, Uglič a Velikyj Usťug) spolu s fregatou Dagestan útok na pozemné ciele Islamského štátu v Sýrii. Lode, nachádzajúce sa v Kaspickom mori, vystrelili na 11 cieľov 26 riadených striel Kalibr. Mohutný raketový útok, vedený na vzdialenosť , zničil továrne na výrobu granátov a výbušných zariadení, veliteľské stanovištia, sklady streliva, zbraní, pohonných hmôt a mazív, ako aj teroristické výcvikové tábory. 

Dňa 20.novembra 2015 zaútočili znovu tie isté lode 18 raketami Kalibr. Z vôd Kaspického mora zničili sedem teroristických pozícií v sýrskych provinciách Rakka, Idlib a Aleppo.

Dňa 19. augusta vystrelili korvety Bujan-M zo Stredozemného mora rakety Kalibr na pozície teroristickej skupiny Front an-Nusra v Sýrii. Útok zrealizovali dve lode ruskej Čiernomorskej flotily (Zeljonyj dol a Serpuchov), pričom zničili veliteľské stanovište a základňu teroristov v oblasti obce Dar-Taaza, ako aj továreň na výrobu mínometnej munície a veľké skladisko zbraní v provincii Aleppo.

Korvety

Referencie 

Ruské vojnové lode