Alicyklická zlúčenina

Alicyklické zlúčeniny sú organické zlúčeniny, ktoré obsahujú jeden alebo viac kruhov, ktoré sa skladajú len z uhlíkových atómov a sú nasýtené alebo nenasýtené, ale nie aromatické. Spolu s aromatickými uhľovodíkmi patria medzi cyklické uhľovodíky. Alicyklické zlúčeniny môžu mať jeden alebo viac alifatických bočných reťazcov.

Nobelovu cenu za chémiu v roku 1910 dostal Otto Wallach za jeho prácu týkajúcu sa alicyklických zlúčenín. Reakcie, v ktorých sa uzatvára kruh a vznikajú alicyklické zlúčeniny, popisujú Baldwinove pravidlá.

Delenie 
Alicyklické zlúčeniny majú jeden alebo viac kruhov a môžu mať jednoduché alebo násobné väzby, podľa čoho ich možno deliť na rôzne skupiny.

Podľa počtu kruhov 
Medzi najjednoduchšie alicyklické zlúčeniny patria monocyklické cykloalkány (cykloalkány s jedným kruhom): cyklopropán, cyklobután, cyklopentán a tak ďalej. Medzi polycyklické alicyklické zlúčeniny, ktoré majú aspoň dva kruhy, patrí napríklad kubán. Podkategóriou polycklických zlúčenín sú bicylické zlúčeniny (s dvomi kruhmi), medzi ktoré patrí napríklad dekalín alebo bicykloundekán. 

Spirocyklické zlúčeniny majú dva kruhy, ktoré sú spojené cez jeden uhlíkový atóm. Okrem toho môžu obsahovať ďalšie kruhy.

Podľa prítomných väzieb 

Ak zlúčenina obsahuje len jednoduché väzby, patrí medzi cykloalkány. 

Cykloalkény majú kruh a obsahujú aspoň jednu dvojitú väzbu. Medzi cykloalkény s jednou dvojitou väzbou patria napríklad cyklopropén, cyklobutén, cyklopentén a ďalšie. Umiestnenie dvojitej väzby v cykloalkénoch popisuje Bredtovo pravidlo. 

V prípade, že alicyklická zlúčenina obsahuje trojitä väzbu, nazýva sa cykloalkín. Medzi tie patrí napríklad cyklooktín.

Referencie

Zdroj 

Alicyklické uhľovodíky