Zoznam panovníkov Kórey

Toto je zoznam kráľov a cisárov vládnucich na území Kórey.

Kočoson
Kočoson (?108 p. n. l.) bolo prvé kórejské kráľovstvo. Podľa legendy ho v roku 2333 p. n. l. založil Tangun. Archeologické dôkazy kočosonskej kultúry z bronzovej doby sa našli na severe Kórey a v provincii Liao-ning. Rôzne archeologické nálezy ukazujú, že medzi 9. až 4. storočím p. n. l. bol Kočoson prosperujúcim štátom a samozvaným kráľovstvom. Tangun aj Kiča sú obaja považovaní za mytologické postavy.

Prvotní mytologickí panovníci

Tangun Čoson

Kiča Čoson

Üiman Čoson

Pujo
Pujo (približne 2. storočie p. n. l.494 n. l.) bolo kráľovstvo, ktoré sa rozprestieralo na území dnešnej severovýchodnej Číny a severnej časti Kórey. Historických záznamov je síce málo a vzájomne si odporujú, no existujú dohady, že v 1. storočí p. n. l. sa od Puja oddelilo Východné Pujo a pôvodné kráľovstvo sa niekedy označuje ako Severné Pujo. V roku 494 boli jeho pozostatky pričlenené k susednému kráľovstvu Kogurjo.

Skoré Východné Pujo

Kalsa Pujo

Neskoré Severné Pujo

Kogurjo
Kogurjo (37 p. n. l.668 n. l.) bolo jedným z Troch kráľovstiev. Niektorí kogurjskí panovníci používali titul „tchäwang“ ().

Poznámky: 

 Niektoré kogurjské záznamy o kráľoch, najmä o Kwanggätchovi, používajú titul „tchäwang“ alebo „hotchäwang“, čo v preklade znamená „veľký kráľ“ alebo „najväčší kráľ“. Niektorí tvrdia, že by sa to malo prekladať ako „cisár“ (ekvivalent k čínskemu titulu „chuang-ti“ ()), ale vo všeobecnosti to akceptované nie je. Najúplnejšie a najstaršie existujúce texty o kórejskej histórii, Samguk sagi a Samguk jusa, ktoré boli napísané niekoľko storočí po zániku Kogurja, používajú titul „wang“ ().

 Králi Kogurja mali priezvisko Ko (výnimkou boli len králi Juri, Tämusin, Mindžung a Mobon, ktorých priezvisko bolo Hä). Všetci patrili do rovnakej patrilineárnej pokrvnej príbuznosti. Nie je jasné, či sú tieto dve priezviská rôznou transkripciou rovnakého mena, alebo dôkazom mocenského boja.  

 Samguk sagi, Samguk jusa a niekedy aj iné záznamy spomínajú „ďalšie mená“, „rodné mená“, „detské mená“ či „osobné mená“.

 Kráľovské mená sa vo všeobecnosti odvodzovali od miesta, kde bol kráľ pochovaný. Nemusí to nutne zodpovedať čínskemu poňatiu posmrtného mena (). 

 Mená a dátumy čolbonskej línie sú zo Samguk sagi. Wej-šu () ponúka tieto mená: Ču-mong (), Jo-dal (), Si-jo-hä (), Jo-jul () a Mang-nä (). Legendárna línia bola s istými variantmi vytvorená na začiatku 5. storočia, keď dal kráľ Čangsu vybudovať pomník svojmu otcovi a Kogurjo uzavrelo zmluvu so Severným Wejom. Na pomníku sú napísané tieto mená: Čchu-mo (), Ju-rju () a Tä-ču-rju (). Spojenia medzi týmito menami nie sú jasné.

Zdroje: Akadémia kórejských štúdií, Korea Britannica Corporation a Doopedia.

Rodokmeň

Päkče
Päkče (18 p. n. l.660 n. l.) bolo jedným z Troch kráľovstiev. Pokiaľ nie je uvedené inak, chrámové mená sa zhodovali s osobnými.

Rodokmeň

Silla

Silla (57 p. n. l.935 n. l.) bolo jedným z Troch kráľovstiev. Prví panovníci pochádzali z klanov Pak, Sok a Kim. Sillskí monarchovia mali rôzne tituly, napríklad „isagum“ () a „maripgan“ (), čo sú vlastne archaizmy slova vládca. Niektorí sillskí králi (rovnako ako niektorí z dynastie Päkčä) sa vyhlásili za cisárov.

Zjednotená Silla

Rodokmeň

Kaja
Konfederácia Kaja (42562) sa skladala z niekoľkých malých štátov. Všetci panovníci mali titul „wang“ ().

Kumgwan Kaja
Kumgwan Kaja bol mestský štát v rámci konfederácie Kaja.

Tägaja
Tägaja (42562) bol mestský štát v rámci konfederácie Kaja.

Palhä
Palhä (698926) bolo kráľovstvo, ktoré vzniklo po páde Kogurja. Rozprestieralo sa na južných častiach severovýchodnej Číny, Prímorskom kraji a severnej časti Kórejského polostrova.

Rodokmeň

Neskoré Päkče
Neskoré Päkče (900936) založil Kjon Hwon, ktorý bol v období úpadku Neskorej Silly generálom. Začala sa tak éra Neskorých Troch kráľovstiev. Neskoré Päkče zaniklo pričinením samotného Kjon Hwona, ktorý po boku kráľa Tchädža viedol korjskú armádu proti Singomovi, ktorý ho zradil.

Neskoré Kogurjo
Neskoré Kogurjo (901918), inak nazývané aj Tchäbong či Madžin, založil Kung Je. Pripojil sa k povstaniu generála Jang Kila, ktorého neskôr zavraždil a založil nové kráľovstvo. Kung Je sa ukázal ako tyran, čo viedlo k tomu, že ho nakoniec zvrhli vlastní generáli. Generálovi Wang Konovi sa tak otvorila cesta k založeniu Korja.

Korjo

Korjo (9181392) bolo kráľovstvo, ktorému vládli Wangovci. Chrámové meno prvého panovníka bolo Tchädžo () a znamenalo „veľký zakladateľ“. Rovnako sa volal aj zakladateľ Čosonu. Počnúc Kwangdžongom sa korjskí panovníci stavali do pozície cisára. Predchádzajúci traja králi dostali dodatočne tento titul po smrti. Po mongolskej invázii boli monarchovia opäť „degradovaní“ na kráľov.

23 kráľov po Tchädžovi je známych tiež podľa svojho chrámového mena, ktoré sa končilo slabikou „džong“ (). Počnúc Čchungrjolom mali všetci zvyšní korjskí králi v posmrtnom mene „wang“ ().

Rodokmeň
Prvý rodokmeň je zameraný na klan Wangovcov a druhý znázorňuje vzťahy medzi mongolskou dynastiou Jüan a korjskou kráľovskou rodinou.

Čoson

Čoson (13921910) bolo kráľovstvo, ktoré založil I Song-gje. V roku 1897 sa z neho stalo Kórejské cisárstvo a niektorí čosonskí králi boli po smrti povýšení na cisárov. Chrámové mená čosonských panovníkov sa končili slabikou „džo“ () alebo „džong“ (). Džo bolo v menách kráľov/cisárov, ktorí začínali novú líniu. Prvý čosonský kráľ mal špeciálne meno, ktoré znamenalo „veľký zakladateľ“. Všetci ostatní monarchovia mali v menách džong. Jonsangun a Kwanghägun po skončení svojej vlády chrámové meno nedostali.

Každý panovník mal posmrtné meno, ktoré obsahovalo aj titul „wang“ (), „hwangdže“ () alebo „däwang“ ().

* pozri sekciu Kórejské cisárstvo

Kórejské cisárstvo
V roku 1897 sa z Čosonu stalo Kórejské cisárstvo, ktoré trvalo do roku 1910. Technicky by sa mali cisári oslovovať svojimi dobovými menami, ale zvyčajne sa používajú ich chrámové mená.

Referencie

Pozri aj
 Zoznam prezidentov Kórejskej republiky

Literatúra

Externé odkazy
 Zoznamy vládcov

Zdroj

Vládcovia Kórey
Panovníci
Kórea