Jadrová veľmoc

Jadrová veľmoc je štát, ktorý disponuje jadrovými zbraňami a je schopný ich vyrábať. Štaty patriace do tohto tzv. jadrového klubu tým typicky získavajú vyššiu prestíž a význam v medzinárodnej politike. Podľa zmluvy o nešírení jadrových zbraní (Nuclear Non-Proliferation Treaty, NPT) je v súčasnej dobe uznaných päť jadrových veľmocí: Spojené štáty americké, Rusko, Spojené kráľovstvo, Francúzsko a Čínska ľudová republika. Dva ďalšie štáty, India a Pakistan, ktoré neboli signatármi dohody o nešírení jadrových zbraní, vykonali jadrové testy - India v roku 1974 a Pakistan v deväťdesiatych rokoch. Severná Kórea odstúpila od dohody o jadrovom odzbrojení v roku 2003, následne vykonala vlastné jadrové testy. Z vlastníctva jadrových zbraní je podozrievaný Izrael, ktorý sa k tomu oficiálne nevyjadril a k dohode o jadrovom odzbrojení sa nepripojil. Jadrovú zbraň v minulosti vyvinula tiež Juhoafrická republika, ale vlastníctvo jadrových zbraní sa vzdala a všetky zásoby zničila. Zo snahy vyrobiť jadrové zbrane sú podozrievaní tiež Irán a Sýria.

Štáty podozrivé z vlastníctva jadrových zbraní 
V roku 1986 zverejnila britská tlač rozsiahle informácie o izraelskom jadrovom programe, ktoré získala od  Mordechaie Vanunu, ktorý v tomto programe pracoval ako technik. Izrael nie je signatárom NPT a oficiálne sa odmieta k vlastníctvu jadrových zbraní akokoľvek vyjadriť. Zvyčajne je však považovaný za de facto jadrovú veľmoc, podľa Federácie amerických vedcov vlastní zhruba 300-400 jadrových bômb.

Irán je signatárom NPT a označuje svoj jadrový program za rýdzo civilný. Západné štáty, hlavne USA, však Irán podozrievajú zo snahy o zbrojné využitie a v poslednej dobe sa objavujú aj špekulácie o možných dôraznejších prostriedkoch, ako Iránu vo vojenskom jadrovom programe zabrániť.

Štáty, ktoré vlastnili jadrové zbrane v minulosti 
Veľa štátov malo v histórii na svojom území dočasne umiestnené jadrové zbrane cudzích mocností, zvlášť v období studenej vojny. Krátko po nežnej revolúcii vykonala československá armáda merania na zistenie, či boli sovietske jadrové zbrane umiestnené aj na území ČSSR (na základe dohody, ktorú uzavreli ZSSR a ČSSR, v skladoch, ktoré boli pod správou sovietskych jednotiek). Toto meranie nič také nenaznačovalo, čo viedlo k záveru, že sa jadrové hlavice v Československu nenachádzali. V roku 2007 však historik Petr Luňák prišiel so štúdiou, podľa ktorej v skladoch jadrové zbrane boli. 

Tiež existovalo niekoľko štátov, ktoré sa dobrovoľne vzdali vlastníctva jadrových zbraní, ktoré mali pod svojou kontrolou. Najväčším takým prípadom je rozpad Sovietskeho zväzu v roku 1991, po ktorom zostalo na území Ukrajiny, Bieloruska a Kazachstanu veľké množstvo jadrových zbraní. Všetky tieto tri štáty zbrane odovzdali do roku 1996 Rusku; všetky sú tiež signatármi NPT.

V 80. rokoch vyvinula jadrové zbrane Juhoafrická republika, pričom existuje podozrenie, že v roku 1979, možno s Izraelom, uskutočnila jadrový pokus (pozri incident Vela). JAR sa, ako jediný štát, dobrovoľne štatútu jadrovej veľmoci zriekol a na začiatku 90. rokov všetky jadrové zbrane demontoval. 10. júla 1991 podpísal NPT.

Prehľad a počty jadrových hlavíc

Referencie

Zdroj 

Jadrové zbrane