Mizantropia

Mizantropia (z gr. misos – nenávisť, anthropos – človek) je všeobecná nenávisť, alebo odpor voči ľudskému druhu, alebo ľudskej povahe – je opakom filantropie. Mizantropia býva výsledkom zmarených očakávaní, neprimerane naivného optimizmu a stratou viery v ľudí, nemusí sa nevyhnutne spájať s nehumánnym postojom voči ľuďom. Mizantropi sú často mylne označovaní za asociálov.

Immanuel Kant napísal, že je dôležité rozlišovať medzi filozofickým pesimizmom a mizantropiou: "Nenávisť k ľudstvu má dve formy, averziu voči ľuďom (antropofóbiu) a nepriateľstvo voči ľuďom. Stav nenávisti môže vzniknúť sčasti z nechuti a sčasti zo závisti."

Za mizantropické postoje bývajú kritizovaní aj niektorí environmentálni filozofi. "Správanie ľudstva v časoch populačnej explózie sa značne líši od čias, kedy bol človek ešte len riedko roztrúseným a vznešeným druhom. Ako môže byť niekto taký šialený a myslieť si, že bez ohľadu na to, koľko nás je, má ľudský život stále rovnakú cenu?" (Pentti Linkola)

Hnutia Gaia Liberation Front (GLF) a Cirkev eutanázie (CoE) dokonca agitujú za vymretie ľudského druhu, čím by, podľa ich ideológie, zachránili budúcnosť pre život na Zemi.

Literatúra 
 Akerma, Karim: Verebben der Menschheit? Neganthropie und Anthropodizee. Verlag Karl Alber, Freiburg/München 2000
 Matt Cartmill: Das Bambi-Syndrom. Jagdleidenschaft und Misanthropie in der Kulturgeschichte. Rowohlt, Reinbek 1995
 Friedrich-Karl Praetorius: Reisebuch für den Menschenfeind. Die Freuden der Misanthropie. Suhrkamp, Frankfurt am Main 1993
 Wendelin Schmidt-Dengler / Martin Huber (Hrsg.): Statt Bernhard. Über Misanthropie im Werk Thomas Bernhards. Verlag der Österreichischen Staatsdruckerei, Wien 1987
 Bernhard Sorg: Der Künstler als Misanthrop. Zur Genealogie einer Vorstellung. Niemeyer, Tübingen 1989, (zur Misanthropie als Motiv bei Shakespeare, Molière, Thomas Bernhard, Friedrich Schiller und Arno Schmidt)

Iné projekty 

Ľudské správanie
Sociálna psychológia