Kozorožec pyrenejský

Kozorožec pyrenejský (iné názvy: kozorožec španielsky, kozorožec lýrorohý; lat. Capra pyrenaica) je druh z rodu koza (Capra). Niekedy sa považuje za poddruh kozorožca vrchovského, t.j. Capra ibex pyrenaica (po slovensky: kozorožec pyrenejský [alebo španielsky alebo lýrorohý] alebo kozorožec vrchovský pyrenejský [alebo španielsky alebo lýrorohý] alebo kozorožec horský pyrenejský [alebo španielsky alebo lýrorohý]).

Kozorožec pyrenejský je v užšom zmysle názov jedného z poddruhov druhu Capra pyrenaica - pozri nižšie.

Výskyt a počet 
Vyskytuje sa na Pyrenejskom polostrove. Divo žijúca populácia sa odhaduje na 50 000 jedincov.

Systematika 
Tradičný systém je nasledovný:
kozorožec pyrenejský (Capra pyrenaica):
 poddruh †Capra pyrenaica lusitanica - Portugalsko a severozápadné Španielsko; tento poddruh vyhynul v roku 1892
 poddruh Capra pyrenaica hispanica (Capra pyrenaica nowaki) - južné a východné Španielsko
 poddruh Capra pyrenaica cabrerae - Sierra Morena; tento (slabo zdokumentovaný) taxón sa často považuje za súčasť poddruhu Capra pyrenaica hispanica (ale tiež býva často omylom prehliadaný )
 poddruh Capra pyrenaica victoriae - severozápadné a stredozápadné Španielsko
 poddruh †kozorožec pyrenejský v užšom zmysle (Capra pyrenaica pyrenaica) - Pyreneje a Kantábrijské vrchy; tento poddruh vyhynul v roku 2000; v roku 2003 bol síce naklonovaný jedinec, ten však uhynul niekoľko minút po narodení

Viacerí autori (v minulosti aj dnes) neuznávajú v rámci druhu Capra pyrenaica žiadne poddruhy. Podľa zistení z roku 2018 každopádne platí, že (a) Capra pyrenaica pyrenaica je sesterský taxón všetkých ostatných poddruhov (možno s výnimkou poddruhu Capra pyrenaica lusitanica) a (b) taxóny Capra pyrenaica hispanica (pravdepodobne vrátane Capra pyrenaica cabrerae) a Capra pyrenaica victoriae sú geneticky od seba neodlíšiteľné (t.j. fakticky tvoria jeden poddruh).

Zdroje tejto kapitoly:Ureña, I., Ersmark, E., Samaniego, J. A., Galindo-Pellicena, M. A., Crégut-Bonnoure, E., Bolívar, H., … Valdiosera, C. E. (2018). Unraveling the genetic history of the European wild goats. Quaternary Science Reviews, 185, 189–198.

Opis 
Kozorožec pyrenejský v kohútiku meria od 65 do 75 cm a váži od 35 do 80 kg, dĺžka tela je od 100 do 140 cm. Chvost je dlhý 10 až 15 cm. Je charakteristický krátkymi končatinami a veľkými, flexibilnými kopytami, ktoré sú prispôsobené životu v strmých a skalnatých terénoch. Samce majú smerom dozadu sa stáčajúce rohy, ktoré merajú až do 75 cm, samice ich majú omnoho menšie. Sfarbenie srsti je hnedé až sivé.

Spôsob života a správanie 
Väčšinu potravy tvoria listy a žalude duba cezmínovitého. Živí sa tiež bylinami (5% potravy) a trávami (10% potravy), a to hlavne počas jari a skorého leta. Dospelé jedince nemajú okrem ľudí žiadnych predátorov. Predátormi mláďat sú orly a líšky. Je to spoločenský druh tvoriaci stáda, ktoré sú po väčšinu roka rozdelené do samostatných skupín samíc s mláďatami a skupín samcov. Mláďatá sa zvyčajne pohybujú v strede stáda, čo im poskytuje lepšiu ochranu pred predátormi.

Obdobie párenia prebieha od novembra do decembra. Počas ruje samce zvádzajú súboje o dominanciu, pri ktorých používajú svoje rohy a narážajú do seba hlavami.

Gravidita trvá od 161 do 168 dní. Samice sa rozmnožujú každý rok a rodia zvyčajne jedno alebo dve mláďatá. Pre pôrod si zvyknú hľadať tiché, ťažšie dostupné miesto, ako napríklad husté kríky. Samce i samice pohlavne dospievajú vo veku 1,5 až 3 rokov. V prírode sa kozorožec pyrenejský dožíva približne 12 až 16 rokov.

Rozšírenie 
Vyskytuje sa v Španielsku, do Portugalska bol reintrodukovaný. Vo Francúzsku, Andorre a Gibraltáre je vyhubený.

Obýva hornaté oblasti od nadmorskej výšky 800 metrov. Preferuje lesnatú krajinu so skalnými útvarmi, ihličnanmi a listnatými stromami akými sú duby cezmínovité. Počas poludňajších horúčav zabezpečujú stromy tieň.

Ohrozenie a ochrana 
Na červenom zozname IUCN je kozorožec pyrenejský zaradený medzi „najmenej ohrozené“ druhy. Nemá žiadne významné hrozby, aj keď určité populácie môžu byť negatívne ovplyvňované poľnohospodárstvom, lesníctvom, vypaľovaním porastov, rozvíjajúcou sa infraštruktúrou, lovom pre trofeje a občasnými epidémiami svrabu. Trend populácie je stúpajúci.

Vyhynutie poddruhu Capra pyrenaica pyrenaica spôsobil zrejme stáročia trvajúci lovecký tlak, príbuzenské kríženie, parazitické infekcie spôsobené domestikovaným dobytkom, meniace sa klimatické podmienky a pytliactvo.

Galéria

Referencie

Iné projekty 

Turovité