Železnorudská hornatina

Železnorudska hornatina je geomorfologický podcelok v severozápadnej časti Šumavy. Rozprestiera sa na ploche 200 km² a má priemernú nadmorskú výšku 893 m. Zo všetkých podcelkov Šumavy má najstrmšie svahy - stredný sklon dosahuje takmer 12°. Na západe susedí s Jezvineckou vrchovinou, na severe s Klatovskou kotlinou, Strážovskou a Svatoborskouá vrchovinou, na východe so Šumavským pláňami. Hornatina je na šumavské pomery značne členitá, rozdelená širokým pozdĺžnym údolím Úhlavy na dva približne rovnobežné chrbty, ktoré sa na juhovýchode spájajú. Je vrásno-zlomového pôvodu, vo vrcholových partiách sú menšie zvyšky zarovnaného povrchu a početné skalné útvary glaciálnej a periglaciálnej modelácie (Černé a Čertovo jazero, Ostrý, Špičák).

Geologická stavba 
Železnorudská hornatina je tvorená z biotitických a svorových rul a svorov moldanubika. V juhozápadnej časti je moldanubikum prestúpené menšími útržkami granodioritového masívu moldanubického plutónu.

Najvyššie vrcholy 
Celkom je v tomto geomorfologickom podcelku 27 tisícoviek. Najvyššími vrcholmi jednotlivých okrskov sú:
 Jezerní hora (1 343 m)
 Debrník (1 337 m)
 Můstek (1 234 m)

Geomorfologické okrsky 
Pláne sa členia na tri geomorfologické okrsky:
 Královský hvozd 
 Pancířský hřbet 
 Debrnická hornatina

Vodstvo 
V Železnorudskej hornatine pramení Úhlava a Křemelná (zdrojnica Otavy) a Řezná (Regen, prítok Dunaja). Pozostatkom ľadovcov sú Černé a Čertovo jazero.

Pozri aj 
 Národný park Šumava
 CHKO Šumava
 Geomorfologické členenie Šumavy

Referencie 

Pohoria v Česku
Okres Klatovy