Marica

Marica (, , ) je rieka v Bulharsku, Grécku a Turecku. Ide o najdlhšiu rieku Balkánskeho polostrova. Pramení v pohorí Rila, následne prechádza bulharským územím smerom na východ a juhovýchod. Na úseku 16 kilometrov tvorí bulharsko-grécku hranicu a následne ďalších 185 km grécko-tureckú hranicu. V Edirne mení smer na juh a potom na juhozápad. Vlieva sa do Egejského mora. Hlavné prítoky sú Arda, Strjama, Topolnica a Tundža. Rozloha jej povodia je približne 53 000 metrov štvorcových. Rieka je splavná minimálne po Edirne.

Iné názvy

Historické názvy 
Najstarším známym menom rieky je názov Euros () približne zo 7.6. stor. pred Kristom. Indoeurópske ewru a starogrécke εύρύs (eurus) v preklade znamenali široký. Pôvodný kmeň slova sa postupom času premenil na br (βρ) a rieka preto niesla v staroveku a stredoveku názov Hébros (, iný prepis: Hebros) alebo . Dochoval sa aj spis neznámeho autora z obdobia antiky, ktorý spomína, že sa rieka v minulosti ešte pred tým sa nazývala Rombos. V rímskej cestovnej mape zo 4. storočia je zapísaná pod názvom Ebrus a v roku 1154 ju vo svojej práci spomenul arabský geograf pod názvom Marizo. Meno môže pochádzať z názvu hory nachádzajúcej sa neďaleko ústia rieky známej v staroveku ako , po latinsky Merit(h).

Názov v hornej časti toku 
V hornej časti toku je rieka Marica známa pod názvom Goľama Marica (, doslova Veľká Marica). Názov Marica rieka prijíma potom, čo sa do nej na území Východnej Rily pri horskej chate Marica v nadmorskej výške  vleje jej prítok Prava Marica ().

Priebeh toku 
Rieka pramení v bulharskom pohorí Rila (), v oblasti karu Mariški cirkus () pod vrchom Mančo ()  pri skupine vysokohorských jazier Maričini ezera () 5 km východne od Musaly v nadmorskej výške  a tečie sprvu severným smerom, kde najskôr v hornej časti toku preteká najskôr hlbokou úzkou dolinou husto zarastenou ihličnatým lesom a neskôr pri meste Dolna Baňa pretína podlhovastú kotlinu Kostenecko-Dolnobaňska kotlovina. Neskôr vytvára prielom Momina klisura () a pri meste Belovo opúšťa pohorie Rila a pokračuje na dlhom úseku východným smerom Hornotráckou nížinou. Ešte na území pohoria Rila preteká mestami Dolna Baňa, Kostenec a Belovo, neskôr aj mestami Pazardžik, Stambolijski, Plovdiv, Dimitrovgrad, Simeonovgrad, Ľubimec a Svilengrad. Okrem miest sa na toku nachádza aj veľký počet dedín. Vytvára bulharsko-grécku hranicu a pri dedine Kapitan Andreevo () opúšťa bulharské územie. Následne vytvára grécko-tureckú hranicu a popri Edirne pokračuje južným smerom k Egejskému moru, kde vytvára rozsiahlu deltu a v blízkosti mesta Alexandrupoli ústi.

Opis 
Je najdlhšou riekou Balkánskeho polostrova. V hornej časti toku tečie hlbokou úzkou dolinou a neskôr vytvára aj roklinu Momina klisura. V rámci jej prietoku Hornotráckou nížinou tečie na väčšej časti toku širokým korytom s dvomi zúženiamipri dedine Skobelevo a pri meste Charmanli, kde vytvára prielom pod názvom Charmanlijski prolom ().

Je dlhá  a odvodňuje územie s rozlohou , z toho 2/3 v Bulharsku, 27,5% v Turecku a 6,5% v Grécku. Odvodňuje severnú a východnú časť pohoria Rila, takmer celé Rodopy (okrem južných a juhovýchodných častí), takmer celé pohorie Sredna gora (okrem západných a severných svahov podcelku Ichtimanska Sredna gora), väčšiu časť južných svahov Strednej a Východnej Starej planiny ako aj nížiny (tzv. Podbalkánske kotliny) a pahorkatiny (Tundžanská oblasť) v povodí toku. Predstavuje centrálnu a západnú časť východoegejského vodozberného povodia.

Vodné stavy sú veľmi premenlivé; v zime a na jar dosahujú až do 240 m³/s, v letnom období výrazne klesá a dosahuje priemerne len 19 m³/s. Najvodnatejšími mesiacmi sú marec a apríl, najmenej vody preteká korytom rieky v auguste. Priemerný ročný prietok pri meste Svilengrad je približne 110 m³/s. Prietok znižuje aj odber vody na zavlažovanie, ktoré má veľký význam pre hospodárstvo v Hornotráckej nížine. Povodie rieky Marica je totiž významným poľnohospodárskym regiónom, kde sa pestuje predovšetkým vinič, zelenina, ovocie, tabak a bavlna, ale aj iné poľnohospodárske kultúry. Teplota vody kolíše od 0,5°C v zime po maximálne 27,5°C v letnom období. V minulosti bola Marica často využívaná na splavovanie tovaru na pltiach. V súčasnosti je na mnohých miestach koryto rieky umelo korigované. V doline Marice popri rieke vedie jedna z hlavných dopravných trásako železničná tak aj cestnácez Balkánsky poloostrov, ktorá spája mestá Belehrad, Sofia a Istanbul.

Hlavné prítoky

Pravé 
 Jadenica ()
 Čepinska reka ()
 Văča ()
 Asenica ()
 Charmanlijska reka ()
 Arda ()

Ľavé 
 Topolnica ()
 Luda Jana ()
 Strjama ()
 Sazlijka ()
 Tundža ()

Celkovo sa do Marice vlieva viac ako sto prítokov a to prevážne riek z pohorí Stará planina, Rodopy a Sredna gora.

Zaujímavosti 
 Na území Bulharska dosahuje dĺžka toku Marice 321 km a má zo všetkých bulharských riek najrozsiahlejšie povodie. Je jednou z najvodnatejších riek Bulharska.
 Rieka v minulosti niekoľkokrát spôsobila veľké záplavy. Najväčšie povodne zasiahli oblasti povodia Marice v rokoch 1858, 1876, 1897, 1900 a 1957. Naopak napríklad v rokoch 1944, 1952 a 1953 koryto rieky v letných mesiacoch takmer vyschlo.
 V roku 1205 rieka zmietla vojská križiackeho veliteľa Henricha Flámskeho, ktorý obľahol byzantské mesto Didymoteichon
 Bulharský vládca Kalojan sa o rok neskôr v snahe o dobytie mesta Didymoteichon pokúsil tok rieky odkloniť
 V roku 1371 sa pri rieke odohrala bitka medzi Osmanmi a vojskami protitureckej koalície

Galéria

Referencie

Iné projekty 

Rieky v Bulharsku
Rieky v Grécku
Rieky v Turecku
Rieky v Hornotráckej nížine
Rieky v Plovdive
Rieky v Rile