9K33 Osa

9K33 Osa (; v kóde NATO: SA-8 Gecko) je sovietsky samohybný protilietadlový raketový komplet. Je určený na na likvidáciu vrtuľníkov, taktických lietadiel i iných strojov a križujúcich striel až do rýchlosti 1 800 km/h.

Vznik a vývoj 
Sovietska armáda požadovala vysoko mobilný systém, ktorý by mal integrované všetky svoje komponenty zahŕňajúce radar, komunikačné, navigačné prostriedky, kontrolné systémy, počítače a ďalšie zariadenia v jednom vozidle. Na systéme sa začalo pracovať v roku 1960. a projekt niesol kódové označenie "Osa". V úvode išli práce na vývoji veľmi pomaly a v roku 1962 sa projekt stále nachádzal ešte len v experimentálnej fáze. Najväčšou výzvou celého projektu bol vývoj rakiet, za ktorý bol zodpovedný Tušinský strojársky závod. Tento závod nedodržal stanovené termíny, preto bola vývojom v roku 1964 poverená konštrukčná kancelária OKB-2 pod vedením P.D. Grušina. OKB-2 dokázala dielo úspešne dokončiť do konca 60. rokov. Testy nového raketového systému prebiehali od marca 1970 do februára 1971 a dňa 4. októbra 1971 bola 9K33 Osa zavedená do služby.

Popis 

Protilietadlový systém 9K33 Osa pozostáva z:

1. bojového vozidla 9A33B s prostriedkami prieskumu, navádzania a odpaľovania, vybaveného štyrmi protilietadlovými riadenými strelami 9M33,

2. prepravno-nakladacieho vozidla 9T217B s ôsmimi raketami,

3. prostriedkov ovládania a údržby namontovaných na vozidlách.

Vozidlo 9A33B je trojnápravové a má hmotnosť 17,5 tony, je dlhé  a vysoké . Jeho posádku tvorí 5 vojakov. Pohon zaisťuje dieselový motor D20K300 s výkonom 300 koní. Mohlo vyvinúť maximálnu rýchlosť 80 km / h, operačný dosah predstavoval 500 km. Radar na detekciu cieľov, umiestnený na bojovom vozidle, dokázal zachytiť ​​dobové stíhacie lietadlo letiace vo výške 5000 m na vzdialenosť 40 km (vo výške 50 m len na 27 km). Na vozidle je ešte jeden radar, ktorý dokáže sledovať vzdušný cieľ vo výške 5000 m na vzdialenosť 23 km a vo výške 50 m na vzdialenosť 14 km. Komplex zabezpečuje ničenie cieľov letiacich rýchlosťou 300 m/s vo výškach 200-5000 m na vzdialenosť od 2,2-3,6 do 8,5-9 km. Pravdepodobnosť zasiahnutia cieľa typu F-4С jednou raketou, vypočítaná z výsledkov modelovania a bojových štartov rakiet, bola vo výške 50 m na úrovni 0,35-0,4 a pri nadmorskej výške viac ako 100 m sa zvýšila na 0,42-0,85. Vozidlo môže byť v ruskej armáde prepravované letecky pomocou lietadla Il-76 alebo po železnici.

Výzbroj tvorili rakety 9M33, 9M33M1, 9M33M2 alebo 9M33M3. Celkovo vyrobených 1 200 kusov tohto raketového kompletu.

Protilietadlový systém mal niekoľko verzií. Prvý modernizovaný variant 9K33M1 Osa bol zavedený v Sovietskom zväze v roku 1973. Bol vybavený 2-4 raketami M33 s minimálnym účinným dostrelom 1500 a maximálnym 12000 metrov. 

Ďalšiu verziu predstavovala 9K33M2 Osa-AK, zavedená do výzbroje o štyri roky neskôr. Bola vybavená radarom Land Roll, jeho výbavu tvorilo 6 rakiet, ktoré boli uložené vo vzduchotesných kontajneroch po troch.

Variant 9K33M3 Osa-AKM uzrel svetlo sveta na začiatku 80. rokov. Vychádza z predchádzajúcej verzie Osa-Ak, pričom na ňom bolo vykonaných niekoľko úprav.

Používatelia

Súčasní používatelia 
  Alžírsko
  Angola
  Arménsko
  Azerbajdžan
  Bielorusko
  Bulharsko
  Ekvádor
  Gruzínsko
  Grécko
  Kórejská ľudovodemokratická republika
  India
  Irán
  Jordánsko
  Kuba
  Líbya
  Maroko
  Poľsko 
  Rumunsko 
  Rusko – ruská armáda k decembru 2018 prevádzkovala maximálne 384 kompletov 9K33M3
  Saharská arabská demokratická republika
  Sýria
  Turkmenistan
  Ukrajina

Referencie 

Ruské vojenské vozidlá
Samohybné protilietadlové zbrane