Wolf Gold

Wolf Gold (: זאב גולד, Zeev Gold, rodným menom Zeev Krawczynski) (* 31. január 1889 – † 8. apríl 1956) bol rabín, židovský aktivista a jeden zo signatárov izraelskej deklarácie nezávislosti.

Biografia 
Narodil sa v Szczuczyne (dnes v Poľsku) a z otcovej strany bol potomkom rodiny, v ktorej viac než osem generácií mužov boli rabíni. Jeho prvým učiteľom bol dedo z matkinej strany, rabi Jehošua Goldwasser. Neskôr študoval v ješive Mir pod rabi Elijahu Baruchom Kamejom. Následne sa presťahoval do Lidy, kde študoval na ješive Tora vo-Daas rabína Jicchaka Jaakova Reinesa, kde bolo štúdium Tóry kombinované so svetskými štúdiami. Ako sedemnásťročný sa stal rabínom a následne nahradil svojho tesťa, rabi Moše Reichlera, v pozícii rabína Juteky.

Ako osemnásťročný presídlil do Spojených štátov, kde pôsobil ako rabín v rade komunít, vrátane južného Chicaga, Scrantonu v Pensylvánii (do r. 1912), kongregácii Bejt Jaakov Ohev Šalom vo Williamsburgu v Brooklyne (1912–1919), San Franciscu (do r. 1924) a kongregácii Šomrej Emunah v brooklynskej štvrti Borough Park (1928-1935).

Patril medzi priekopníkov ortodoxného judaizmu v Spojených štátoch. V roku 1917 založil inštitúciu Williamsburg Talmud Tora a ješivu Tora Vo-daas. Založil aj nemocnicu Bejt Moše a sirotinec v Brooklyne a školu pre učiteľov hebrejčiny v San Franciscu.

V roku 1914 pozval Gold tajomníka hnutia Mizrachi rabi Meira Berlina do New Yorku, aby tu založil americkú pobočku hnutia. Ďalších 40 rokov Gold cestoval po Spojených štátoch a Kanade, organizoval miestne združenia hnutia a v roku 1932 sa stal prezidentom americkej časti hnutia.

V roku 1935 podnikol aliju do britskej mandátnej Palestíny, kde sa stal riaditeľom oddelenia výuky Tóry a kultúry pre diasporu. Z tejto pozície mal kľúčový vplyv na zakladanie nových vzdelávacích inštitúcií v rámci diaspory, venoval sa najmä vzdelávacím potrebám severoafrického židovstva.

Počas druhej svetovej vojny sa, podobne ako ostatní sionisti, postavil proti MacDonaldovej bielej knihe z roku 1939, ktorá obmedzovala emigráciu do mandátnej Palestíny, a pracoval na záchrane európskeho židovstva pred holokaustom. V roku 1943 odcestoval do Spojených štátov, kde sa ako hovorca európskeho židovstva zúčastnil na pochode rabínov vo Washingtone.

Bol aj členom výkonné rady Židovskej agentúry, stál na čele odboru rozvoja Jeruzalema.

Pôsobil ako podpredseda dočasnej štátnej rady a v máji 1948 sa stal jedným zo signatárov izraelskej deklarácie nezávislosti. Bol aj členom zakladajúcej komisie Bar-Ilanovej univerzity.

Zomrel 8. apríla 1956 v Jeruzaleme. Pochovali ho vedľa jeho dlhoročného priateľa rabi Meira Berlina. Dva roky po jeho smrti bol v Jeruzaleme otvorený seminár pre židovské učiteľky s názvom Machon Gold.

Referencie

Zdroj 
 

Narodenia v 1889
Úmrtia v 1956
Poľskí rabíni
Rabíni USA
Izraelskí rabíni
Signatári Izraelskej deklarácie nezávislosti