Yekta Uzunoglu

Yekta Uzunoglu (kurdsky Yekta Geylanî, * 10. máj 1953, Silvan, provincia Diyarbakır, Turecko) je kurdský spisovateľ, prekladateľ, lekár a podnikateľ s kurdsko-arménskymi koreňmi. Mimo svojich profesií sa celoživotne angažuje ako bojovník v oblasti ľudských práv a kurdský aktivista.

Upozorňuje napr. na potláčanie kurdskej menšiny v Turecku, Iráne a Iraku. Je autorom prekladov, okrem iného častí Biblie a diel Karla Čapka z češtiny do kurdského jazyka a naopak kurdskej poézie aj prózy do češtiny a nemčiny.

Životopis 
Narodil sa na území Turecka v meste Silvan (kurdsky Farqin) ako tretie dieťa kurdského právnika Ahmeta Uzunoglu. V roku 1970 odišiel do Paríža študovať francúzštinu na Inštitút de Touraine. Po vojenskom puči v Turecku v marci 1971 získal štipendium na štúdium v Česko-Slovensku. Úspešne sa naučil po česky a v roku 1979 absolvoval Fakultu všeobecného lekárstva Karlovej univerzity v Prahe.

V roku 1978 bol spoluzakladateľom kurdského Polmesiaca, obdoby Červeného kríža v islamských krajinách.

V roku 1979 mu nebolo predĺžené vízum a bol vyhostený z ČSSR. V decembri 1979 bol prijatý predstaviteľmi Medzinárodného červeného kríža v Ženeve, a to spoločne s nemeckým právnikom profesorom Mönchom, ako predseda delegácie kurdského polmesiaca.

S podporou Asociácie Francúzsko - Kurdistan dostal štipendium na prestížnom Pasteurovom ústave v Paríži. Namiesto toho však v marci 1980 odišiel ako humanitárny pracovník organizácie Lekári bez hraníc do iránskeho a následne od októbra 1980 tiež do irackého Kurdistanu. V novembri toho istého roku mu turecká vláda za jeho angažmán odobrala cestovný pas. V roku 1981 získal štatút utečenca v Spolkovej republike Nemecko, kde spolupracoval s medzinárodnou humanitárnou organizáciou Amnesty International. O dva roky neskôr bol jedným zo zakladajúcich členov Institut Kurde de Paris a takisto kurdského inštitútu vo vtedajšom provizórnom hlavnom meste Západného Nemecka Bonne. Až do roku 1988 bol riaditeľom tohto inštitútu.

V roku 1986 ho Turecko definitívne zbavilo občianstva, od roku 1996 však má nemecké občianstvo. V súčasnosti je krajinou jeho trvalého pobytu Česko. V roku 2006 dostal cenu Františka Kriegla.

Štúdium a politické aktivity

Štúdium 
V roku 1971 prišiel do Paríža, kde študoval francúzštinu. Medzi rokmi 1973 a 1979 študoval medicínu na Karlovej univerzite v Prahe, a to vďaka štipendiu od posledného kurdského princa Celadeta Bedira Khana.

Počas štúdia sa priatelil s disidentmi a prenasledovanými ľuďmi najmä z radov adventistickej cirkvi, pre ktorú organizoval prednášky o Svätej zemi. S nimi tiež v roku 1976 založil ilegálne nakladateľstvo ARARAT (prvé kurdské nakladateľstvo vôbec), ktoré vydávalo samizdatové publikácie, o.i. aj jeho vlastné diela o Kurdoch a Kurdistane v českom jazyku.

Ešte o rok skôr, teda v roku 1975, na protest proti vydávaniu kurdských študentov komunistickým režimom v ČSSR do rúk režimu irackého diktátora Saddáma Husajna, spoločne s ďalšími kurdskými študentami nelegálne vnikol na pôdu švédskeho veľvyslanectva na pražskej Malej Strane, kde zorganizovali protestnú hladovku.

V roku 1979 absolvoval Fakultu všeobecného lekárstva Karlovej univerzity v Prahe.

Politické činnosti 
Po dokončení štúdií v Prahe mu nebolo predĺžené vízum v ČSSR, a preto odišiel opäť do Paríža. Vzdal sa výskumného štipendiá v prestížnom Pasteurovom ústave a odišiel ako dobrovoľník Lekárov bez hraníc zakladať poľné nemocnice do iránskeho Kurdistanu, kde práve prebiehalo povstanie proti novovzniknutej Islamskej republike Irán. Pre svoje angažmá v kurdskej otázke bol zbavený tureckého pasu. V roku 1981 získal štatút utečenca v Spolkovej republike Nemecko. O dva roky neskôr bol jedným zo zakladajúcich členov Institut Kurde de Paris (kurdského inštitútu v Paríži). Zároveň založil Kurdisches Inštitút v Bonne, ktorý až do roku 1988 viedol ako riaditeľ. V súčasnosti pôsobí ako zakladateľ a predseda spolku Pre Kurdistan v Česku.

V roku 1987 projektoval kurdské vysielanie rozhlasovej stanice RADIO MONTE CARLO, s počúvateľnosťou po celom svete. Tento projekt bol realizovaný za pomoci protestantskej cirkvi. Kurdčina bola v tej dobe v Turecku zakázaným jazykom. Prednášal dva roky po celej Európe o Kurdoch, o ľudských právach, o kultúrnych právach menšín, o právach Rómov, o nutnosti poskytovania psychoterapie osobám mučených v diktátorských krajinách a pod.

Od konca roka 1988 sa stal terčom útokov islamských fanatikov z Iránu a Turecka, tureckej fašistickej strany a zástancov Saddáma Husajna.

Krátko po Nežnej revolúcii sa vrátil do ČSFR, kde koncom roka 1990 založil pobočku svojej obchodnej spoločnosti. V roku 1990 podpísal zmluvu so spoločnosťou ŠKODA-Praha. Uzunoğluova spoločnosť sa podpisom tejto zmluvy stala výhradným zástupcom ŠKODA-Praha na celom Strednom východe.

V roku 1991 organizoval v Paláci kultúry v Prahe pravidelné medzinárodné semináre k ekonomickým reformám v ČSFR. Častým lektorom bol profesor Václav Klaus. Tieto akcie boli financované jeho vlastnými prostriedkami. Publikoval v tlači desiatky článkov o ochrane a obrane ľudských práv vo svete. O rok neskôr sa výrazne podieľal na podpise bilaterálnej zmluvy medzi ČSFR a Tureckou republikou o spolupráci v oblasti boja proti organizovanému zločinu. Je spoluautorom knihy „Ekonomické perspektivy České republiky“ (spoločne s radou významných ekonómov Česka). V roku 1993 založil ďalšie obchodno-výrobné spoločnosti, a to ako v Česku, tak aj v Nemecku a v Turecku.

V roku 1993 mohol po 23 rokoch prvýkrát navštíviť svoju rodinu v Turecku.

13. septembra 1994 bol zadržaný príslušníkmi Útvaru pre odhaľovanie organizovaného zločinu.

V októbri 2015 organizoval Uzunoglu návštevu europoslanca Jaromíra Štětinu v Kobane na pozvanie sýrskych kurdských ozbrojených síl YPG a YPJ. Spoločne prešli 800 km cez Rojavu (sýrskym Kurdistanom). Jaromír Štětina ako podpredseda parlamentného podvýboru pozval zástupcu sýrskych Kurdov a ich organizácií YPG a YP, aby prišli do Európskeho parlamentu na zasadnutí výboru informovať o situácii na mieste.

23. apríla 2016 navštívil Uzunoglu so skupinou českých novinárov frontovú líniu Kurdov v irackom Kurdistane.

Zadržanie a väzby

19941997: zatknutia, väzby 
V noci z 13. na 14. septembra 1994 bol Uzunoğlu spolu s tromi ďalšími Kurdami zadržaný príslušníkmi OBOZ pod osobným velením Josefa Opavy (neskôr odsúdeného ako člen takzvaného Berdychovho gangu) a až do uvalenia väzby o takmer 3 dni neskôr (s prekročením vtedajšej zákonnej lehoty 24 hodín, teda protiprávne) zadržiavaný.

16. septembra 1994 bola na Uzunoğlua uvalená väzba. Podľa tlačovej správy detektíva OBOZ, Jiřího Gregora, Uzunoğlu „obchodoval so zbraňami a drogami“. Oficiálne bol však o mesiac neskôr obvinený z „mučenia, prípravy trojnásobnej vraždy, nedovoleného ozbrojovania a podvodov v obchodnej činnosti“.

Do 10. apríla 1995 boli všetky časti obvinenia stiahnuté späť ako bezpredmetné, s výnimkou mučenia. Toho sa mal Uzunoğlu dopustiť v noci z 8. na 9. septembra na dvoch osobách (vrátane vlastného bratranca). V obidvoch prípadoch mali Uzunoğluovi asistovať ostatné tri zadržané osoby, z ktorých jedna je jeho synovcom - ten však bol podľa spisu zatknutý už dopoludnia, teda pred údajným mučením. Ani v tejto podobe však nebola obžaloba Mestským súdom v Prahe prijatá, rozhodnutie definitívne potvrdil 14. februára 1995 Vrchný súd v Prahe.

Medzitým bola šesťmesačná väzba celkom štyrikrát predĺžená, naposledy kvôli prekročeniu zákonnej hranice dvoch rokov dokonca Najvyšším súdom Českej republiky. V tom čase bol podľa vtedajšieho ministra vnútra Jána Rumla aj týraný.

V roku 1996 dostal nemecké občianstvo, ešte vo väzbe v bezpečnostnej cele bezpečnostného poschodia Väzobnej väznice Ruzyň.

12. marca 1997 bol Uzunoğlu prepustený z väzby a ihneď podal trestné oznámenie na Jiřího Gregora za „ohováranie a lživú správu poskytnutú ČTK“. V máji odišiel navštíviť rodinu do Turecka, odkiaľ mu v júni bolo zakázané odísť.

V tom čase bol naďalej stíhaný pre údajné obmedzovanie osobnej slobody a mučenie tureckého emigranta a obchodníka Otana Göksena. Toto meno bolo počas procesu obžalovaným preukázané ako falošné a dotyčný priznal, že v Česku žije už od 80. rokov na falošný pas. Začal tvrdiť, že sa volá Gurkan Gönena, ale aj pravosť tejto identity bola obžalovaným na súde spochybnená. Podľa správy Inšpekcie MV ČR pracoval Göksel Otan / Gürkan Gönen ako agent priamo pod kpt. Horákom, ktorý riadil zatknutie Uzunoğlua. Göksel Otal alias Gürkan Gönentiež bol dlhodobým konfidentom ŠTB.

2006: podpora, hladovka 
3. marca 2006 bol na Uzunogluovu podporu uverejnený otvorený list „Žalujeme“, ktorý podpísali významné osobnosti verejného života, konkrétne: Pavel Dostál, Táňa Fischerová, František Janouch, Karel Jech, Květa Jechová, Svatopluk Karásek, Jaroslav Kořán, Dana Němcová, Karel Schwarzenberg, Jiřina Šiklová, Věněk Šilhán, Libuše Šilhánová, Jaromír Štětina a Petruška Šustrová. 

V marci 2007 Uzunoglu zahájil na protest proti vlečúcemu sa procesu hladovku, ktorú po 11 dňoch ukončil, jednodennou hladovkou ho podporilo viacero ľudí, vrátane bývalého prezidenta Václav Havel.

Zatykač Turecka v roku 2019 
V roku 2015 navštívili na žiadosť poslanca Jaromíra Štetinu, podpredsedu Výboru pre bezpečnosť a obranu Európskeho parlamentu, Yekta Uzunoglu Sýriu (Rojava), aby sa presvedčili o situácii vo vojne proti ISIS. Po návrate z cesty Uzunoglu zdieľal niekoľko fotografií z ich návštevy na svojej stránke Twitter, ktoré boli rovnaké ako fotografie, čo zdieľal poslanec Jaromír Štětina na svojom osobnom účte Twitter a tieto fotografie možno nájsť aj na oficiálnej webovej stránke EP. V januári 2019 Turecko vydalo zatykač na Uzunoglu práve kvôli týmto fotografiám na jeho stránke Twitter. Aby sa zabránilo uväzneniu Uzunoğlu, ktorý je nemeckým občanom, v Česku a jeho vydanie do Turecka, Amnesty International, kurdský PEN klub a poslanci EP varovali nemeckú aj českú vládu pred týmto krokom.

Ocenenie 

V apríli 2006 dostal Cena Františka Kriegla, už udeľuje Nadácia Charty 77, a to "za dlhoročný a neohrozený boj za ľudské práva a ľudskú dôstojnosť ako za komunistického režimu (zakončený jeho vyhostením z Československa v roku 1979), ako aj po novembri 1989, kedy bol v roku 1994 zatknutý a celých 31 mesiacov väznený, a už skoro 12 rokov sa na českej ponovembrovej justíciou domáha spravodlivého procesu a očistenie svojho mena.

Publikácie 
 Siverek Kültür Gazetesi (Kultúrne noviny Siverek) - Spolu s významným kurdským právnikom pánom Necati Siyahkanem vydával kultúrny mesačník kurdského mesta Siverek, 1970
 Ronahi (Svetlo) - Súčinnosť v kurdskom časopise, 19711973
 Láska u Kurdů - Publikované v rokoch 19761979 samizdat, dostupné v knižnici Libri Prohibiti.
Země Kurdů - Publikované v rokoch 19761979 samizdat, dostupné v knižnici Libri Prohibiti.
Legenda o Kurdech - Publikované v rokoch 19761979 samizdat, dostupné v knižnici Libri Prohibiti.
 Le probleme Kurde (Kurdský Problém) - vo francúzštine - s pani Prof. Joyce Blau z University Sorbonne - Praha, 1977
 Kurdische Alphabet (Kurdská Abeceda) - Bonn, 1982
 Mehdi Zana Muss Gerettet Werden (Mehdi Zana musí byť zachránený) - O protiprávnom postupe vojenských súdov v Turecku po vojenskom prevrate v roku 1980
 Der kulturelle Völkermord an den Kurden in der Türkei (Kultúrna genocída Kurdov v Turecku) - Yekta Geylanî, Bonn, 1982
 Brochure Passion der Kurden (Umučenie Kurdov) - s Prof. Pfeipferom ako spolueditorom. Vydal University of Dortmund a Kurdský inštitút - Bonn, 1984
 Musîka Kurdî-Kurdische Musik (Kurdská hudba) - Kendal Nezan - Bonn, 1985
 Hey lê - bi kurdî binivîsîne. (Hej pani, prosím píšte kurdsky) - Bonn, 1985
 Kürdün Türküsü (Kurdská pieseň) - napísal İhsan Aksoy. Bonn, 1985
 Kniha alfabetizace pro kurdské ženy. Prvná alfabetizačná publikácia pre kurdské ženy v dejinách Kurdov vôbec. Vydavateľ: Kurdský inštitút, SRN
 Kovara Mizgîn - 1983/ 1984 / 1985 - (časopis Mizgin) - Časopis vydaný Yekta Uzunoglu - Bonn Kurdský inštitút
 Plandayîna Malbatê (Plánovanie rodiny) - Yekta Uzunoglu: autor a editor. Spoluautori: PRO FAMILIA, Nemecko a IOOD London, UK, Bonn, 1985
 Dokončenie Kurdsko-nemeckého a nemecko-kurdského slovníku
 Prvá pomoc na mieste nehody - autor, Vydavatelia: Kurdský inštitút SRN, nem. Červený kríž, Ministerstvo zdravotníctva, dopravy, obrany, práce, sociálnej starostlivosti, a ďalšie
 Poradca pre Kurdské ženy v SRN - autor dvojjazyčnej brožúrky ako poradca pre ženy migrantov. Vydavateľ: Kurdský inštitút a Ministerstvo práce a sociálnej starostlivosti vo Vestfálsku - Sev. Porýnie, SRN
 Wenn man ins Krankenhaus Musst (Keď už človek do nemocnice musí) - vydavateľ: nemecký Červený kríž a Kurdský inštitút.
 Antológia kurdskej hudby - vydal 8 hudobných kaziet, jednalo sa o autentickú kurdskú ľudovú hudbu a v tom čase sa jednalo o najväčšiu antológiu vôbec
 Kurdische Volksdichtung (Kurdské ľudové básne) - Thomas Bois: Kurdský inštitút, Bonn, 1986
 Kurdische Grammatik (Kurdská gramatika) - D.N. MacKenzie: Kurdský inštitút - Bonn, 1986
 Îsa Diçe Qudisê (Ježiš v Jeruzaleme) - Bonn, 1986
 Îsa Can Dide Mirîya (Ježiš vzkriesil mŕtvych) - Bonn, 1986
 Yûnis (Jonáš) - Bonn, 1986
 Kurdské príslovia - Ľudové noviny, S prológom Dr. Tomáš Vrba - Praha,1993
 Ekonomické perspektivy ČR - V.Klaus, I.Kočárník, K.Dyba, J.Zieleniec, J.Lux, Y. Uzunoglu and others: Vydavateľstvo Meridian - Praha, 1993
 Ein Kurde im Mahlwerk Des Übergangs. Ein Bericht aus Tschechien - Prológ Bernarda von Grünberg. S prezentáciou Františka Janoucha. 2007
 Výpověď -  Akropolis, Praha, ISBN 978-80-86903-56-9, 2008
 Islamistický trojský kůň v České republice - Ostrava: Česká expedice. ISBN 978-80-906487-2-2, 2017
 Zindandan Çığlıklar - Qirîna Zindanan (Výkriky zo žalára) - Kniha Yekta Uzunoglu, ktorá je prvou knihou, ktorú vydal v Turecku. İzan Publising House, 2021
 Apê Mûsa 100 Yaşında! (Musa Anter má 100 rokov!) - Kniha napísaná na pamiatku Musa Antera, ktorá spojila Yekta Uzunoglu a mnoho známych autorov, Aram Publishing House, 2020
Nataşa - Kniha kurdského básnika Necatiho Siyahkana, ktorá bola znovu vydaná s prológom Yektu Uzunoğlu, vydavateľstvo İzan, 202
Bîranîn - Kniha Yekta Uzunoğlu, ktorá je prvou kurdskou knihou, ktorú vydal v Turecku. Vydavateľstvo Sitav, 2021

Preklady do kurdčiny 
 Karel Čapek
 R.U.R. - Jeho preklad do kurdčiny dokončil Yekta Uzunoglu v roku 1977 počas štúdia medicíny na Karlovej univerzite
 Biela nemoc - Jeho preklad do kurdčiny dokončil Yekta Uzunoglu v roku 1977 počas štúdia medicíny na Karlovej univerzite
 Matka - Jeho preklad do kurdčiny dokončil Yekta Uzunoglu v roku 1977 počas štúdia medicíny na Karlovej univerzite
 Molière
 Le Mariage forcé (Sobáš z donútenia) - Jeho preklad do kurdčiny dokončil Yekta Uzunoglu v roku 1977 počas štúdia medicíny na Karlovej univerzite
 Evanjelium podľa Lukáša - Bonn, 1985
 Evanjelium podľa Marka - Bonn, 1987
 Genezis - Bonn, 1987
 Exodus (Biblia) - 1988

Preklady do češtiny 
 33 střel (33 kurşun) - Preklad a vydanie knihy Ahmed Arif do češtiny, 2014 - Vydáva PEN Klub.
 Touhou po tobě mi pouta zrezavěla (Hasretiden Prangalar Eskittim) - Ahmed Arif: prebásnil Václav Daněk, Nakladatelství Olga Krylova, Praha 2009, vyšlo ako 2. zväzok, Knihovnička Českého PEN klubu

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Osobný blog
 Zoznam publikácií a vydavateľských aktivít Yekta Uzunoğlu
 Zoznam napísaných diel - preložil Yekta Uzunoğlu v súbornom katalógu Českej republiky
 Blog iDNES

Tureckí podnikatelia
Tureckí prekladatelia
Tureckí lekári
Kurdi