Bezpečnostná päťka

Bezpečnostná päťka () alebo krajská bezpečnostná päťka (skratka KB-5, čes. krajská bezpečnostní pětka) bolo označenie pre bezpečnostné komisie, ktoré pôsobili pri krajských národných výboroch v ČSR v rokoch 19491951 za účelom dohliadania na z „politického hľadiska“ dôležitú bezpečnostnú a trestnú agendu. Prostredníctvom nich boli krajské správne a stranícke štruktúry prepojené na najvyššie vedenie Komunistickej strany Československa (KSČ). Ich úlohou bol najmä dohľad nad prípravou politických procesov celokrajského významu a dôležitými okresnými procesmi. Tvoril ju krajský politický tajomník KSČ, bezpečnostný referent krajského národného výboru, krajský veliteľ Štátnej (ŠtB) a Verejnej bezpečnosti a krajský bezpečnostný tajomník KSČ.

Ústredná bezpečnostná päťka 
Ako Bezpečnostná päťka Ústredného výboru Komunistickej strany Československa sa od roku 1946 označoval ústredný orgán KSČ, ktorý riadil bezpečnostnú politiku strany, zameranú na úplné ovládnutie bezpečnostného aparátu štátu. Jeho členmi boli generálny tajomník KSČ Rudolf Slánský, minister vnútra Václav Nosek, vedúci bezpečnostného oddelenia Ústredného výboru (ÚV) KSČ Karel Šváb, stranícki funkcionári a neskôr poprední predstavitelia ŠtB Jindřich Veselý a Josef Pavel. Pod termínom ústredná bezpečnostná päťka (skratka B5) sa označovala Bezpečnostná komisia ÚV KSČ, ktorá sa etablovala ako mocenské centrum v štáte po monopolizácii štátnej moci KSČ v roku 1948 (pozri Februárový prevrat). Tvoril ju generálny tajomník KSČ Rudolf Slánsky, vedúci bezpečnostného oddelenia ÚV KSČ Karel Šváb, veliteľ ŠtB Jindřich Veselý, vedúci kádrového odboru ÚV KSČ Ladislav Kopřiva, minister národnej obrany Alexej Čepička.

Referencie

Použitá literatúra 
 
 
 

Dejiny Česko-Slovenska
Komunistická strana Česko-Slovenska