Daniel Pixiades

Daniel Pixiades (, * 5. júl 1931, Kysáč, Srbsko) je vojvodinský, čiernohorský a chorvátsky exilový básnik slovenského pôvodu.

Základnú školu navštevoval v rodisku, v Kysáči a Gymnázium v Báčskom Petrovci. Učiteľskú školu skončil v Sombore v roku 1950. Prvé pracovisko Daniela Pixiadesa ako učiteľa bola Seleuša, neskôr Veliko Gradište, Kulpín, Sriemske Karlovce, jeden rok pracoval aj ako úradník v Novom Sade a neskôr odišiel do Čiernej Hory, kde pracoval v Starom Bore a Sutomori.

Život v Kanade 
Koncom septembra roku 1974 sa presťahoval s rodinou do Kanady, kde v mestečku Thunder Bay v štáte Ontario našli svoj nový domov. Aj v ďalekej Kanade sa rýchlo zapája ako pisateľ, konkrétnejšie bol spolupracovník, neskôr (v rokoch 19771988) aj redaktor chorvátskeho periodika Naše novine. Ako redaktor tohto časopisu začal spolupracovať s československými novinami Ľudové zvesti a pracoval v lokálnom juhoslovanskom rozhlase. Je členom tamojšieho Literárneho združenia Desanky Maksimovićovej.

Publikačná činnosť 

V Juhoslávii písal básne po slovensky a srbochorvátsky, ktoré uverejňoval zväčša vo vojvodinských časopisoch. Po slovensky vydal zbierku básní Vlny kotvy vlny (1973). Počas pobytu v Čiernej Hore začal písať básne v čiernohorskej variante srbochorvátského jazyka a uverejňoval ich v tamojších literárnych časopisoch. Všetky tieto básnické texty uverejnil neskôr (19741976) v periodiku Naše novine v Kanade a roku 1976 ich zhrnul do knihy Byť pomimo (), ktorá bola roku 2003 vydaná vo Vydavateľstve Kultúra v Báčskom Petrovci. V tom istom vydavateľstve vydal roku 2005 aj knihu K srdcu zeme () a o rok neskôr aj zbierku Zovšadiaľ sever (, 2006).

V Kanade vydal rad básní, poviedok, esejí a článkov v srbochorvátskej a československej emigračnej tlači, ale uverejňoval aj v bývalej Juhoslávii, najmä v časopisoch Delo, Zadarska revija a v emigrantských antológiach vydávaných najmä v Chorvátsku. Jeho poviedka Cez rieku bola zaradená do jednej srbskej čítanky vo Vojvodine, ale tiež aj do antológie prózy juhoslovanských Slovákov Hlboké koľaje, ktorá vo výbere Michala Harpáňa roku 1988 vyšla v Bratislave a v tom istom roku aj do výberu z prózy juhoslovanských Slovákov pre 7. ročník základnej školy Prameň a počiatok, tiež vo výbere M. Harpáňa.

V rukopise má niekoľko zbierok básní pre deti a dospelých po slovensky i po chorvátsky, knihu esejí v chorvátčine a memoáre po slovensky. 
Pre deti vydal zbierku básní Morská ríša v Slovenskom vydavateľskom centre (2009). Je to jeho prvá kniha pre deti a autor ju napísal ešte počas pobytu v Čiernej Hore.

Literatúra

Zbierky poézie v slovenskom jazyku 

 Vlny kotvy vlny – Talasi sidra talasi „Obzor“, Novi Sad, 1974.
 Úlet za srdcom – Uzlet za srcem, SVC, Bačsky Petrovec, 2011.
 Zbrazdene nebo – Poorano nebo, SVC, Bačsky Petrovec, 2014.
 Toky – Tokovi, SVC, 2016.
 Klaniam sa trsu – Klanjam se mladicama, SVC, 2017.
 Kaleidoskop, SVC, 2017.
 Zápisky Bez poradia – Zapisi bez redosleda (першая кніга ўспамінаў), Artprint, Novi Sad, 2018.

Zbierky poézie pre deti v slovenskom jazyku 

 Morska Riša – Morsko carstvo, SVC, 2009.
 Slávnosť – Svečanost, SVC, 2017.
 Slneční pútnici – Sunčani putnici, SVC, 2017.
 Rybka Žiara – Ribica Žiška, SVC, 2015.

Životopisy v srbskom jazyku 

 Zapisi bez redosleda (druga knjiga memoara), Prometej, Novi Sad, 2015.
 Sunčani putnici, SVC, 2018.

Zbierky poézie v srbskom jazyku 

 Svečanost vode, Beograd, Alma, 2017.
 Putokaz ka zvijezdi, Beograd, Alma, 2017.
 Putnici na jug, Beograd, Alma, 2017.
 Prvijenci i ostaci, Beograd, Alma, 2017.

Zbierky poézie v anglickom jazyku 

 Interlude-Pauza, Emerson Street Printing, Thunder Bay, 2011.
 Road sign toward the stars – Putokaz ka zvijezdi, LULU Press, 2017.
 Celebration of water – Proslava voda, LULU Press, 2017.
 Road sign toward the star – Putokaz ka zvijezdi, AMAZON, 2019.
 Celebration of water – Proslava voda, AMAZON, 2019.

Srbskí básnici
Srbské osobnosti slovenského pôvodu