Štefan Onderko

Štefan Onderko (* 22. január 1916, Humenné – † 6. júl 2006, Košice) bol slovenský rímskokatolícky duchovný. V rokoch 19621990 bol ordinárom košickej diecézy.

Kňazskú vysviacku prijal v roku 1939 z rúk spišského biskupa Jána Vojtaššáka. Po viacerých kaplánskych miestach sa stal farárom v Lenartove a od roku 1952 pôsobil ako dekan a farár v Bardejove. V januári 1954 ho košický biskup Jozef Čársky vymenoval za svojho generálneho vikára. Po jeho smrti v roku 1962 ho katedrálna kapitula zvolila za kapitulného vikára. Túto pozíciu zastával až do roku 1990, kedy bol po 38 rokoch vymenovaný za nového biskupa Alojz Tkáč.

Štefan Onderko bol za komunistického režimu jednou z čelných postáv kolaborantského Združenie Pacem in terris (ZKD-PiT), ktoré pomáhal zakladať na začiatku 70-tych rokov 20. storočia ako predseda prípravného výboru. Neskôr bol jeho členom a funkcionárom a ako košický ordinár združenie silno podporoval a to aj potom, čo Svätá stolica vydala dekrét Quidam episcopi, ktorý zakazoval kňazom členstvo v takýchto združeniach.

Štefan Onderko si spoločne s niekoľkými ďalšími predstaviteľmi ZKD-PiT nechal udeliť čestný doktorát z teológie na bratislavskej bohosloveckej fakulte. Proti tomu protestoval u česko-slovenských úradov veľký kancelár fakulty, biskup Július Gábriš, ktorý sa obrátil so sťažnosťou v tejto veci na Svätú stolicu. Tá vyhlásila tieto čestné doktoráty za neplatné (rovnako ako ďalšie čestné doktoráty udelené z donútenia kolaborujúcim duchovným, ako boli Josef Plojhar, Jozef Feranec, Gejza Navrátil, Alexandr Horák, Josef Vrana).

Referencie

Zdroj 

Slovenskí rímskokatolícki kňazi
Arcibiskupstvo Košice
Osobnosti z Humenného