Fosfán

Fosfán (PH3) je hydrid fosforu. Molekula má tvar pyramídy s uhlom HPH = 93,5°. Čistý fosfán nie je samovznietivý ale v prítomnosti stôp difosfánu, P2H4, alebo pár bieleho fosforu, P4, sa vznecuje. Zapálený sa oxiduje vzduchom a môže tvoriť explózivné zmesi. Je veľmi jedovatý.

Chemické vlastnosti 
Na rozdiel od amoniaku, NH3, nie je v kvapalnom stave asociovaný a je len nepatrne rozpustný vo vode. Roztoky nie sú ani kyslé ani zásadité. Reaguje však s niektorými kyselinami za vzniku fosfoniových solí:

 PH3 + HI -> PH4I

Fosfán je tiež silným redukčným činidlom a reaguje s roztokmi mnohých kovových iónov za vzniku fosfidov. V zásaditom roztoku prebieha reakcia:

 P + 3 H2O + 3 e- -> PH3 + 3 OH-.

Čistý plyn je bez zápachu, typický zápach technického fosfánu po rybine alebo cesnaku je spôsobený nečistotami.

Toxicita 
Hlavná vstupná cesta do organizmu je vdychovanie plynného fosfánu. Pri požití kovových fosfidov (najmä hliníka a zinku) dochádza v tráviacom trakte k hydrolýze a uvoľneniu fosfánu. Vdychovanie plynu spôsobuje silné podráždenie pľúc, ich edém, srdcovú dysfunkciu, excitáciu CNS, kómu, prípadne smrť. Objavujú sa tiež zažívacie ťažkosti, poškodenie obličiek a leukopénia.

Po požití fosfidov sa objavuje podráždenie vedúce až ku krvácaniu, obehový kolaps, neuropsychiatrické problémy, zlyhanie dýchacích funkcií a obličiek. Neskôr sa môže objaviť poškodenie pečene. Bol publikovaný rad správ o vysokej mortalite (nad 50%) u otráv fosfidmi v Indii. Fosfid zinku sa skôr používal ako rodenticíd.

K smrti pri otrave dochádza obvykle do štyroch dní, ale môže k nej dôjsť za jeden alebo dva týždne. Posmrtné analýzy ukázali infiltráciu a nekrózu srdcového svalu, pľúcny edém a poškodenie malých ciev.

Chronická expozícia spôsobuje bolesti zubov, opuch až nekrózu čeľuste, slabosť, stratu váhy, anémiu a samovoľné zlomeniny.

Fosfán sa z tela vylučuje jednak nezmenený vo vydychovanom vzduchu, a ďalej tiež močom v podobe fosfornanov a fosforitanov. Oxidácia fosfánu v tele je pomalá. Denaturuje oxyhemoglobín a inhibuje radu enzýmov.

Boli zaznamenané prípady smrteľných otráv už pri koncentrácii fosfánu 1,2mg/m³. Pri požití fosfidu zinku nastala smrť už pri dávke 4,5g, naopak bolo hlásených prežitie i u dávky 50g.

U králikov sa pri koncentrácii 70 mg/m³ po dobu 10 minút neobjavili žiadne príznaky, ale expozícia koncentrácii 140 mg/m³ bola smrteľná počas 2,5 – 3 hodín a pri koncentrácii 700 mg/m³ nastala smrť za 25 – 30 minút. Pri podávaní fosfidu zinku potkanom uhynulo 1 z 12 zvierat pri 200 mg/kg a pri 500 mg/kg 10 z 12 zvierat. Dávka 100 mg/kg a menej nebola smrteľná, ale bol pozorovaný úbytok hemoglobínu a červených krviniek.

Referencie

Literatúra

Pozri aj 
 Amoniak
 Arzán
 Stibán
 Bismután
 Trimetylfosfán
 Trietylfosfán

Zdroj 

 
 
Hydridy
Fumiganty
Funkčné skupiny