Mikuláš Gallicus

Mikuláš Gallicus (iné mená pozri nižšie; * asi koniec 13. storočia, Siena† asi druhá polovica 14. storočia, asi Spišská Nová Ves) bol sienský rytec a zlatník pôsobiaci na neapolskom a medzi rokmi 13181343 na uhorskom kráľovskom dvore. Za verné služby mu uhorský kráľ Karol I. Róbert daroval obec Spišské Hanušovce a v roku 1336 bol menovaný do úradu vicekapitána a kapitána Spišského hradu. Po smrti staršieho brata Petra zastával úrad spišského podžupana, vicekastelána Spišského a Ľubovnianskeho hradu i spišského grófa. Pre farský Kostol nanebovzatia Panny Márie v Spišskej Novej Vsi zhotovil pacifikál, ktorý je považovaný za najstaršiu zlatnícku prácu na území dnešného Slovenska.

Mená 
 V odbornej literatúre býva Mikuláš Gallicus spolu s jeho bratom označovaný titulom magister, čo môže naznačovať univerzitné vzdelanie.
 V Uhorskom prostredí výraz Gallicus alebo Latinus označoval ľudí románskeho pôvodu, najmä do 15. storočia sa vzťahoval na valónske alebo severofrancúzske a neskôr na talianske etnikum.
 V slovenskej odbornej literatúre sa možno stretnúť aj s inými formami mena: Mikuláš Gallicus zo Sieny, Mikuláš zo Sieny, Mikuláš Gálik a Mikuláš Latinus. V niektorých prípadoch sa možno stretnúť s latinským tvarom: Nicolaus Gallicus
 
 , Niccolò di Simone da Siena, Niccolo Gallico alebo Nicola Gallico

Život 
Mikulášov život pred príchodom na neapolský kráľovsky dvor nie je veľmi známy. Okrem toho, že pochádzal zo Sieny a bol talentovaný zlatnícky majster (aurifaber). Jeho otec Šimon Gallicus a rovnako starší brat Peter Gallicus boli zo sienskej zlatníckej rodiny Gallici. V roku 1318 sa spomína jeho činnosť na neapolskom kráľovskom dvore. Niekedy po roku 1318 prišiel spolu so starším bratom Petrom do Uhorska. Obaja bratia sa pravdepodobne najprv usídlili v Spišskom Podhradí a neskôr pracovali v Spišskej Novej Vsi. Medzi rokmi 13301340 Mikuláš zhotovil paficikál pre farský Kostol nanebovzatia Panny Márie v Spišskej Novej Vsi. V roku 1330 uhorský kráľ Karol I. Róbert daroval Mikulášovi za jeho verné služby obec Spišské Hanušovce a prijal ho medzi svojich familiárov. Mikuláš bol neskôr v službách Drugetovcov. Vďaka osobnému príhovoru Viliama Drugeta získal Mikuláš do vlastníctva obec Hadušovce (dnes časť Spišských Tomášoviec). V roku 1336 ho Karol I. Róbert menoval do úradu vicekapitána a neskôr kapitána Spišského hradu. Po smrti Petra Gallica zdedili obec Jamník brat Mikuláš a sestra Johana. Medzi súrodencami došlo k sporom, pretože Mikuláš odmietal sestre vydať polovicu majetku a ročnú pozemkovú daň. Spor vyriešila v roku 1349 uhorská kráľovná Alžbeta. V roku 1341 bol Mikuláš menovaný do úradu spišského podžupana, vicekastelána Spišského a Ľubovnianskeho hradu a v roku 1342 do úradu spišského grófa. Okolo roku 1360 Mikuláš Gallicus zhotovil cibórium pre farský Kostol svätej Kataríny Alexandrijskej v Spišskom Hrušove. Mikuláš pravdepodobne zomrel v druhej polovici 14. storočia v Spišskej Novej Vsi. Po Mikulášovej smrti sa jediným pánom Spišský Hanušoviec, Hadušoviec a Jamníka stal jeho jediný syn Ladislav.

Dielo 

Za prvú známu prácu na území Uhorska od majstra Mikuláša sa tradične považuje pacifikál zo Spišskej Novej Vsi, kde uplatnil techniku basse-tailletransparentný smalt na rytom podklade. Táto technika sa objavuje v práci jeho staršieho brata Petra Gallica a neskôr sa stala charakteristikou črtou pre uhorské devocionálie 14. a 15. storočia. Ďalšou Mikulášovou prácou bolo cibórium zo Spišského Hrušova. Majstrovi Mikulášovi sa prisudzuje niekoľko liturgických predmetov v Sedmohradsku alebo Aachene. Patria sem prevažne strieborné tácky zdobené erbom uhorského kráľa Ľudovíta I. Veľkého. Pravdepodobne šlo o dar od kráľa Ľudovíta I. Veľkého pre Uhorsku kaplnku v Aachene.

Pacifikál zo Spišskej Novej Vsi 

Pacifikál bol menší ozdobný kríž so schránkou na relikvie vyrobený pre farský Kostol nanebovzatia Panny Márie v Spišskej Novej Vsi medzi rokmi 13301340. Ide o najstaršiu gotickú zlatnícku prácu na území dnešného Slovenska. Relikviárový kríž bol pravdepodobne zhotovený sienským zlatníkom Mikulášom Gallicom z tepaných plátkov striebra, pozlátených častí a vygravírovaných reliéfov pokrytými transparentným emailom. V súčasnosti sa nachádza v pokladnici Kostola nanebovzatia Panny Márie v Spišskej Novej Vsi.

Cibórium zo Spišského Hrušova 
Ide o najstaršie gotické cibórium na území dnešného Slovenska. Autorstvo sa všeobecne pripisuje Mikulášovi Gallicovi. Cibórium bolo vyrobené okolo roku 1360 ako kráľovská respektíve biskupská objednávka pre farský Kostol svätej Kataríny Alexandrijskej v Spišskom Hrušove, ktorý založil uhorský kráľ Ľudovít I. Veľký. Skladá sa z ihlanovitej kupy a hexagonálnej pyxidy stojacej na hexagonálnom drieku so štyrmi hrotitými výbežkami nodusu. Cibórium je zhotovené z pozlátenej medi. Jeho celková výška je 39 cm. Bočné plochy pyxidy sú zdobené gravírovaným christologickým cyklom ako: Zvestovanie, Kristus na Olivovej hore, Judášov bozk, Kristus pred Pilátom, Bičovanie Krista a Ukrižovanie Ježiša Krista. Na kupe sa nachádzajú postavy svätého Petra a Pavla a štyroch evanjelistov. Na vrchole cibória je kríž s rozširujúcimi ramenami z pozláteného strieborného plátu so strieborným korpusom. Kríž pravdepodobne nie je pôvodný a súvisí s opravou cibória v priebehu 16. a 17. storočia, čo potvrdzuje odlišný materiál a nápisová páska. Krucifix bol pravdepodobne kópiou pôvodného kríža. Cibórium reprezentuje kombináciu talianskeho a stredoeurópskeho lineárneho štýlu. Najbližšiu formálnu a proporčnú paralelu predstavuje cibórium z Kostola svätého Michala v Cisnădioara (Rumunsko). Cibórium sa v roku 1916 dostalo do zbierok Maďarského národného múzea v Budapešti. Pôvodne cibórium bolo vo farskom kostole v Spišskom Hrušove okolo roku 1916 nahradené vernou kópiou.

Poznámky

Referencie

Literatúra

Pozri aj 
 Kostol nanebovzatia Panny Márie (Spišská Nová Ves)

Iné projekty

Externé odkazy 
 Poštová známka relikviárový kríž v Spišskej Novej Vsi
 Cibórium zo Spišského Hrušova (po maďarsky)

Osoby s neistým dátumom narodenia
Narodenia v 13. storočí
Osoby s neistým dátumom úmrtia
Úmrtia v 14. storočí
Talianski zlatníci
Rytci
Osobnosti zo Sieny
Spišská Nová Ves