Svojprávnosť

Svojprávnosť môže byť:

v práve:
v staršom občianskom práve: spôsobilosť k právnym činom alebo spôsobilosť na právne úkony, pozri pod spôsobilosť na právne úkony
vlastnosť byť „sui iuris“ (svojprávny, svojho práva, vlastného práva, s vlastným právom), čo je latinský výraz vyskytujúci sa v rôznych významoch v rímskom práve, kánonickom práve, Tripartite a podobne, pozri napr. persona sui iuris a cirkev svojprávneho obradu (Cirkev sui iuris)
všeobecne (o človeku, národe, literárnom útvare a podobne): schopnosť samostatne existovať či rozhodovať o sebe, samostatnosť, svojbytnosť

Referencie