Nossis

Nossis  () bola grécka poetka v 3. storočí pred Kr.
 
Poetka Nossis pochádzala z Lokroi Epizefyrioi (Locri, býv. dórskej kolónie založenej v 7. stor. pred Kr.), mesta na pobreží Iónskeho mora južnej Itálie (Magna Graecia, na tomto území bolo v staroveku mnoho slávnych básnikov, ale zachovala sa len malá časť ich tvorby). Nossis patrila k najobdivovanejším poetkám, často ju porovnávali so Sapfó. Antipatros zo Solúna ju uviedol ako jednu z deviatich poetiek, ktoré „súperili s Múzami“  (Helléniké Anthologia 9.26 ), nazval ju „theoglóssous“ – „tá, ktorá hovorila ako božstvá“ (t. j. Múzy).

Z jej lyrickej poézie sa zachovalo 12 básní (viaceré sa týkajú ženských bohyní – Afrodity, Héry a Artemidy, v jednej sa porovnáva so Sapfó). Jedenásť jej autentických štvorverší, vyňatých z väčšej publikovanej zbierky, sa zachovalo len preto, že ich básnik Meleagros z Gadary v 1. stor. pred Kr. zahrnul vo svojej kompilácii epigramov s názvom Stefanos (Στέφανος, „veniec“), ktorá bola neskôr začlenená do existujúcej gréckej antológie epigramov (Anthologia Graeca). V básni č. 3 Nossis identifikuje svoju matku ako Theofilidu, dcéru Kleoché, a opisuje sa ako paid agama – „vznešené dieťa“  (uznáva tak úlohu, ktorú zohrala jej matka a stará mama pri odovzdávaní svojich vedomostí počas jej výchovy). Keďže epigram oslavuje Theofilidine zasvätenie tkaného rúcha Hére, bohyni manželstva, môže pripomínať Nossidinu vlastnú svadbu. Hoci jej básne (epigramy) v štýle miestami jasne čerpajú od Sapfó, existuje veľa kľúčových rozdielov, vďaka ktorým je Nossis jedinečná. Približný dátum jej pôsobenia je známy zo zmienky o sicílskom dramatikovi Rhinthónovi (báseň č. 10), ktorú napísala za vlády Ptolemaia I. Egyptského († 282 pred Kr.).

Nossis oslavovala lásku a ženskú krásu a považovala sa za nástupkyňu Sapfó.
 
Nič nie je sladšie ako láska
iné slasti sú na druhom mieste,
dokonca aj med vypľujem z úst.

Tak ja Nossis hovorím,
že ten, koho Láska (Cyperčanka, t. j. Afrodita zanedbala) nepoboskala
nemá nič, žiaden kvet, žiadnu slasť,
nevie, aké ruže sú kvety lásky.

Referencie a bibliografia 

 
Básnici starovekého Grécka