Ernest Denis

Ernest Denis (* 3. január 1849, Nîmes, Francúzsko† 5. január 1925, Paríž) bol francúzsky slavista, historik a univerzitný profesor. Podporoval snahy o vyslobodenie Čechov a Slovákov z Rakúsko-Uhorska a vznik ich spoločného štátu.

Štúdium 
Vyštudoval zemepis a dejepis na pedagogickom École normale supérieure v Paríži (18671870). Zúčastnil a prusko-francúzskej vojny a obrany Paríža. V rokoch 18721875 absolvoval študijný pobyt v Prahe (češtinu ho učil Jaroslav Vrchlický). Zo slovanských jazykov ovládal ešte bulharčinu, ruštinu a poľštinu. Docentúru získal v roku 1878, profesúru v roku 1905 (profesor najnovších a súčasných dejín na Sorbonne).

Vedecké pôsobenie 
Jeho pôsobenie ako historika a slavistu začínalo bohemistikou. V duchu Palackého sa venoval českým dejinám po roku 1526, J. Husovi (Hus et la guerre des hussites). Viacero prác venoval predbhielohorskému a pobielohorskému obdobiu pričom objasňoval príčiny zániku českej štátnosti. Pri slovakistických prácach čerpal z českých pramenov, čo jeho pozície približovalo k čechoslovakizmu. Venoval sa dejinám južných Slovanov a Rusov. V roku 1920 založil doteraz existujúci slavistický ústav Institut d'études slaves. V šesťzväzkovom kolektívnom diele L’Histoire générale du IVe siècle à nos jours písal kapitoly o dejinách slovanských národov (od najstarších čias po 16. storočie), pričom využíval výsledky bádania slovanských vzdelancov.

Druhá oblasť jeho vedeckého záujmu boli dejiny Nemecka a francúzsko-nemeckých vzťahov. Vycházal pritom z francúzskych národných záujmov, hoci sa usiloval o mravné hodnotenie, psychologizáciu a biografický záber.

Bol konzultantom Heleny Turcerovej-Devečkovej pri jej dizertačnej práci o Ľudovítovi Štúrovi.

Vzťah k Čechom, Slovákom a vznik Česko-Slovenska 
Denis (spolu s inými francúzskymi vedcami ako Louis Léger a Louis Eisenmann) už pred prvou svetovou vojnou informoval západnú verejnosť o situácii Rakúsko-Uhorsku. Počas prvej svetovej vojny podporoval publicistickými príspevkami rozbitie Rakúsko-Uhorska a vznik česko-slovenského štátu (napr. v roku 1916 napísal: „Otázka Slovenska má tudiž význam evropský a zachránění slovenského kmene jest jednou z podmínek slobody světa, jedině jejich spojení s Čechy dovolí utvoření státu dosti silného, aby mohli zatarasiti cestu pangermánským choutkám.“). V roku 1915 svojimi kontaktami pomohol Edvardovi Benešovi k nadviazaniu stykov s členmi francúzskej vlády. Založil a niekoľko rokov editoval časopisy La Nation Tchèque a Le Monde Slave. Zúčastňoval sa diskusií o vymedzení hraníc budúceho Česko-Slovenska.

Ocenenia 
V roku 1903 sa stal rytierom Čestnej légie, v roku 1904 mu udelili zlatú záslužnú medailu Prahy.

Zdroje

Ďalšia literatúra

Iné projekty

Externé odkazy 
 Slovenská akadémia vied si pripomína 100 rokov od smrti Ernesta Denisa

Francúzski univerzitní profesori
Francúzski historici
Francúzski spisovatelia
Osobnosti z Nîmes
Slavisti
Absolventi École Normale Supérieure
Nositelia Radu čestnej légie