Koloman Belopotocký

Ján Nepomuk Koloman Belopotocký (staršie Belopotoczky, v literatúre niekedy aj ako Belepotoczky; pokrstený ako János Kálman Bielopoloczky) (* 6. február 1845, Ružomberok  † 15. december 1914 Veľký Varadín (Oradea), dnešné Rumunsko) bol rímskokatolícky duchovný, poľný vikár rakúsko-uhorskej armády.

Životopis 
Narodil sa v rodine Ľudovíta Belopotockého a jeho manželky Eufrozíny rod. Malarčékovej. Gymnaziálne štúdia absolvoval v Ružomberku a Levoči. Teológiu študoval na univerzite v Innsbrucku ako bohoslovec spišskej diecézy. 14. júna 1860 ho vysvätili na kňaza v tirolskom Brixene (dnes Taliansko). Na viedenskej univerzite pokračoval v teologickom štúdiu a v roku 1872 tam získal titul doktor teológie. Následne pôsobil ako profesor teológie a rektor v seminári na Spišskej Kapitule. V roku 1876 ho ostrihomský arcibiskup Ján Šimor povolal za rektora do centrálneho seminára v Budapešti. Od roku 1882 pôsobil vo Viedni na Frintaneu (Augustineu) a zároveň bol dvorným kaplánom rakúskeho cisára.

6. júna 1890 ho František Jozef I. vymenoval za apoštolského poľného vikára, t.j. najvyššieho duchovného rakúsko-uhorských ozbrojených síl. Apoštolský poľný vikár bol fakticky biskup personálnej diecézy, ktorá zahŕňala celú ríšu a do jej jurisdikcie patrili všetci príslušníci rakúsko-uhorskej armády, námorníctva a žandárstva, ako aj ich rodiny. Toto menovanie bolo potvrdené svätou stolicou 22. júla 1890 a bol menovaný za titulárneho biskupa trikalského. Biskupské svätenie prijal z rúk spišského biskupa Juraja Čásku v katedrále sv. Martina v Spišskom Podhradí. V tom istom roku sa stal aj kanonikom latinskej katedrálnej kapituly vo Veľkom Varadíne. 

V pozícii poľného vikára pôsobil 21 rokov, tejto funkcie sa vzdal 1. júna 1911. Následne pôsobil ako veľprepošt katedrálnej kapituly vo Veľkom Varadíne, kde aj v roku 1914 zomrel.

Udelené biskupské svätenia

Hlavný svätiteľ 
 Anton Fetser, 1906, pomocný biskup veľkovaradínsky, neskôr biskup rábsky (Győr) 
 Imrich Bjelik, 1913, Belopotockého nástupca vo funkcii poľného vikára

Hlavný spolusvätiteľ 
 Wolfgang Radnai, 1902, pomocný biskup veľkovaradínsky, neskôr biskup banskobystrický 
 Mikuláš Széchenyi de Sárvár et Felsővidék, 1902, biskup rábsky a neskôr biskup veľkovaradínsky 
 Augustín Fischer-Colbrie, 1905, pomocný biskup-koadjútor a neskôr sídelný biskup košický
 Hermann Zschokke, 1910, pomocný biskup viedenský

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy

Zdroj 

Slovenskí rímskokatolícki biskupi
Rakúski rímskokatolícki biskupi
Osobnosti z Ružomberka