Posluch (medicína)

Posluch (iné názvy: auskultácia, auskultovanie (z  - načúvanie), načúvanie, počúvanie, lekársky/-e posluch/načúvanie/počúvanie, vyšetrenie posluchom/počúvaním/načúvaním/sluchom) je jedna z častí fyzikálneho vyšetrenia. V širšom zmysle posudzuje všetky zvukové fenomény vydávané ľudským telom - dýchanie, reč, peristaltiku, tok krvi tepnami, tlkot srdca. V praxi sa takto označuje len vyšetrenie fonendoskopom.

Posluch pľúc 
Pri posluchu pľúc sa ich zvukové fenomény označujú ako dýchacie šelesty. Tie sa rozdeľujú na:
 hlavné alebo vlastné
 vezikulárne dýchanie - vzniká kolapsom a rozpínaním alveol (pľúcnych mechúrikov) pri dýchaní, šelest v nádychu (inspíriu) je 3-krát dlhší ako vo výdychu (expíriu)
 trubicové dýchanie - vzniká v centrálnych častiach dolných ciest dýchacích prechodom a rezonanciou vzduchu cez hlasivky, priedušnicu a väčšie priedušky; za normálnych okolností je počuteľné iba na miestach, kde sú tesne pod hrudnou stenou dýchacie cesty veľkého kalibru; vymizne po tracheostómii a laryngektómii
 vedľajšie (vždy patologické)
 pleurálny trecí šelest - vzniká trením listov pohrudnice, pokrytých fibrínovým povlakom (pri jej zápale)
 suché chrapoty (piskoty, vrzgoty, rachoty) - príčinou je väzký sekrét v dýchacích cestách
 vlhké chrapoty (prízvučné, neprízvučné) - príčinou je tekutina v drobných prieduškách
 krepitácia alebo krepitus - drobné praskanie spôsobené oddeľovaním zlepených stien alveol a drobných priedušiek

Posluch srdca 
Posluch srdca poskytuje základnú informáciu o jeho stave a funkcii. Skúsený lekár dokáže pozorným posluchom veľmi presne identifikovať najrôznejšie chlopňové chyby i poruchy rytmu, v súčasnosti sa však vysoká úroveň tejto schopnosti pomaly vytráca pre prístupnosť vyšetrovacích metód ako je EKG a echokardiografia.

Srdce sa posluchom vyšetruje v tichej miestnosti. Fonendoskop sa prikladá na miesta, kde sú na hrudníku ozvy chlopní najlepšie počuteľné, nie na miesta ich anatomického priemetu na stenu hrudníka:
 mitrálna chlopňa - oblasť hrotu srdca
 aortálna chlopňa - druhé medzirebrie vpravo
 trikuspidálna chlopňa - dolný okraj sterna
 pulmonálna chlopňa - druhé medzirebrie vľavo od sterna

Srdcové ozvy 
U dospelého zdravého človeka sú počuteľné dve ozvy - systolická a diastolická. Systolickú od diastolickej oddeľujú dve desatiny sekundy, diastolickú od systolickej cca päť desatín - hovoríme o systolickej a diastolickej pauze. U detí pravidelne a u mladých dospelých pomerne často možno počuť tri, zriedkavejšie až štyri ozvy. 

Zvuk systolickej ozvy tvorí najmä rozkmitanie uzatvorenej mitrálnej chlopne. Zvuk diastolickej ozvy tvorí otvorenie a uzatvorenie pulmonálnej a aortálnej chlopne. Podklad akustického fenoménu tretej ozvy nie je celkom jasný, predpokladá sa, že ju spôsobujú vibrácie svaloviny srdca pri jeho rozpätí a náraz vtekajúcej krvi na začiatku diastoly. Štvrtá ozva vzniká rozkmitaním svaloviny ľavej komory srdca na konci diastoly.

Patologické zmeny zvukových oziev sa nazývajú srdcové šelesty.

Zdroje 

Interná propedeutika
Kardiológia
Pneumológia