Ivan Žabota

Ivan Žabota (* 15. december 1877† 27. december 1939) bol maliar slovinského pôvodu, pôsobiaci prevažne na Slovensku.

Životopis 
Študoval na reálke v Gradci a na pražskej Akadémii výtvarných umení. Neskôr sa presťahoval do Viedne, kde študoval za finančnej podpory svojich rodákov. Od roku 1915 sa zdržiaval v Budapešti, kde maľoval portréty v tamojších slovenských rodinách. Bol jedným z prvých výtvarníkov, ktorý prišli po vzniku ČSR do Bratislavy. Tu sa aktívne zúčastňoval diskusií o smerovaní slovenského výtvarného umenia. V roku 1919 bol jedným zo spoluzakladateľov Spolku slovenských umelcov. V Bratislave sa stal neodmysliteľnou súčasťou vtedajšej bohémy. Po svojom príchode si založil ateliér v budove Slovenskej banky na rohu Hurbanovho námestia a Suchého mýta. Venoval sa maľovaniu portrétov no žil v materiálnom nedostatku. V 30. rokoch sa oženil s dobre situovanou manželkou Pavlou Smolkovou, čím sa výrazne zmenilo jeho materiálne postavenie. Vzťah však nevydržal dlho a Žabota sa vrátil k svojmu bohémskemu spôsobu života pričom upadal do dlhov. Jeho smrť prišla náhle a nečakane.

Tvorba 
Žabota sa venoval prevažne maľbe portrétov. Známe sú jeho obrazy tanečníc a detí. Bol zástancom realizmu a odporcom moderny. Tvoril v štýle salónno-meštiackehého portrétu z konca 19. storočia. Maľoval aj významné osobnosti politického a kultúrneho života. Spolu s Martinom Benkom, Jankom Alexym sa predstavili v roku 1920 na výstave Slovenského Mája. Známou sa stala jeho maľba P. O. Hviezdoslava (1921). Pre jeho portréty je charakteristická priamosť a realita videnia, no postupne v nich začal prevládať romantizujúci a idealizujúci prvok.

Referencie

Iné projekty 

Slovinskí maliari