Ervín Schulhoff

Ervín (Erwin) Schulhoff (* 8. jún 1894, Praha† 18. august 1942, Wülzburg) bol česko-nemecký hudobný skladateľ a klavirista židovského pôvodu. Je otcom českého filmového režiséra Petra Schulhoffa.

Život 
Ervín Schulhoff pochádzal z nemecky hovoriacej hudobnej rodiny. Po matke bol vnukom husľového virtuóza Heinricha Wolfa (18131898) a jeho prastrýko bol žiak Václava Jana Tomáška hudobný skladateľ Julius Schulhoff (18251899). Na pražské konzervatórium bol prijatý už v desiatich rokoch na odporúčanie Antonína Dvořáka a stal sa žiakom Henricha Kaana. Potom pokračoval v štúdiu vo Viedni, Lipsku a v Kolíne nad Rýnom. Medzi jeho učiteľmi bol aj Max Reger. V devätnástich rokoch získal klavírnu cenu Felixa Mendelssohna-Bartholdyho a o päť rokov neskôr aj cenu za kompozíciu.

Za prvej svetovej vojny bojoval v radoch talianskych legionárov. Po vojne žil Schulhoff v rokoch 1919 až 1923 v Nemecku. Vojnová skúsenosť poznačila jeho pohľad na svet i na umenie, v Drážďanoch sa preto pripojil k nemeckej ľavicovej avantgarde a založil so svojimi priateľmi-umelcami skupinu „Werkstatt der Zeit“. Zaujímal sa o expresionizmus a atonality, inicioval koncerty predstavujúce tvorbu Druhej viedenskej školy. Potom sa pridal k berlínskemu dadaistickému hnutiu vedenému maliarmi Georgom Groszom a Ottom Dixom. Z tej doby pochádza tiež silné zaujatie džezom. Inšpirovalo ho aj dielo Igora Stravinského a po jeho vzore používal súčasne postupy impresionizmu, expresionizmu aj neoklasicizmu.

V roku 1923 sa vrátil do Čiech a venoval sa koncertnej činnosti a najmä propagácii najmodernejších skladateľských smerov. Spolupracoval s Aloisom Habom na rozvoji štvrťtónovej hudby. Stal sa klaviristom Československého rozhlasu v Prahe, Brne aj v Ostrave. Spolu s Oldřichom Letfusom vytvoril klavírne duo, ktoré sa zaoberalo prevažne interpretáciou súčasnej hudby. Okrem toho vyučoval na pražskom konzervatóriu skladbu.

Vo svojej tvorbe vychádzal z neskorého impresionizmu a expresionizmu, čoskoro však získala jeho tvorba experimentálny charakter. Jeho diela vynikajú pregnantnými rytmami a zvukovou farebnosťou. Do jeho tvorby sa premietlo aj povojnové opojenie džezom, ktorého prvky preniesol aj do svojich vážnych skladieb. Stal sa významným hosťom festivalov Medzinárodnej spoločnosti pre súdobú hudbu.

V tridsiatych rokoch sa Schulhoff pod vplyvom nastupujúceho nacizmu, ktorý kvôli jeho židovskému pôvodu spôsobil koniec jeho kariéry v Nemecku, stal vášnivým zástancom komunistických ideí. V roku 1932 zhudobnil Komunistický manifest a o rok neskôr odišiel do Sovietskeho zväzu, kde získal čestné občianstvo. S tým súvisí aj prerod umelecký. Odvrhol všetky experimentálne smery a snažil sa o hudbu všeobecne zrozumiteľnú. Výrazom toho je napr. Symfónia slobody z rokov 1940-41.

Neopustil však nikdy džez. V rokoch 1933 až 1935 hral v orchestri Jaroslava Ježka v Oslobodenom divadle v Prahe a až do roku 1939 aj v ostravskom rozhlase. Skomponoval dokonca džezové oratórium H.M.S. Royal Oak (1930) pre rozprávača, džezového speváka, zmiešaný zbor a orchester. Z tohto inšpiratívneho zdroja pochádza jeho zrejme najznámejšia skladba Hot Sonate (1930) pre altový saxofón a klavír.

Po okupácii zvyšku Česka v roku 1939 hodlal Schulhoff emigrovať do Sovietskeho zväzu. Počas čakania na vízum však bol v Prahe zatknutý a deportovaný do koncentračného tábora Wülzburg v Bavorsku, kde 18. augusta 1942 zomrel na tuberkulózu. Jeho dve posledné symfónie (č. 7 a 8), na ktorých začal pracovať vo väzení, zostali nedokončené.

Dielo 
 1. Symfónia, op. 50 (1925)
 2. Symfónia, op. 81 (1932)
 3. Symfónia, op. 85 (1935)
 4. Symfónia, op. 88 - Španielska (1936-37)
 5. Symfónia, op. 89 - À Romain Rolland (1938/ 39)
 6. Symfónia, op. 94 - Symfónia slobody (1940/ 41)
 7. Symfónia, op. 98 - Eroica (1941, klavírny skica)
 8. Symfónia, op. 99 (1942, skica)
 Plamene (opera) libreto: Karel Josef Beneš, 1932
 Bařtipán, hudba k divadelnej hre Molière: Měšťák šlechticem
 Ogelala, (balet)
 H.M.S. Royal Oak (džezové oratórium - 1930)
 Hot Sonate  (1930)
 Komunistický manifest, op. 82 (1932)
 2 klavírne koncerty
 Die Wolkenpumpe - piesňový cyklus na slová Hansa Arpa, Op. 40 (1922)
 Suita pre komorný orchester
 Divertissement pre hoboj, klarinet a fagot
 Sláčikové kvartetá a sláčikový sextet
 Bassnachtigall, tri skladby pre kontrafagot (1922)
 Sonata Erotica, pre trúbku (1919)
 Landschaften - symfónia pre mezosoprán a orchester, op. 26 (1912)
 Menschheit - symfónia pre alt a orchester, op. 28 (1919)

Referencie

Iné projekty

Literatúra 
 Josef Bek: Erwin Schulhoff: Leben und Werk (Hamburg, 1994), ISBN 3-928770-27-6
 Josef Bek: Erwin Schulhoff: Musik in Theresienstadt (Berlin, 1991)

Externé odkazy 
 Životopis na Czech Music.org 
 Heslo v Českom hudobnom slovníku 
 Životopis na stránkach Českého rozhlasu

Českí hudobní skladatelia
Českí klaviristi
Úmrtia na tuberkulózu
Hudobní skladatelia židovského pôvodu
Klaviristi židovského pôvodu
České osobnosti židovského pôvodu
Väzni nacistických koncentračných táborov
Osobnosti z Prahy