Bunardžik

Bunardžik (), často vyslovované ako Bunardžika (), prípadne Chălm na osvoboditelite () (oficiálny, ale takmer nepoužívaný názov) je jeden zo šiestich súčasných pahorkov v meste Plovdiv v Plovdivskej oblasti v južnom Bulharsku. Časť pahorku bola vyhlásená ako prírodná pamiatka.

Názvy 
Najčastejšie používaným názvom pre pamätník je názov Bunardžik (), často vyslovované ako Bunardžika (). Meno pochádza z tureckého výrazu bunar, teda v doslovnom preklade do slovenčiny studňa, aj keď v tomto prípade preberá skôr význam slova prameň a pahorok tak bol pomenovaný, pretože na jeho území vyviera niekoľko prameňov a rozvádzala sa odtiaľ voda do mesta.

Najstarším používaným názvom pre pahorok bol pravdepodobne trácky výraz Purd () a neskôr sa používal grécky výraz Krinis (). Podobne ako v prípade výrazu Bunardžik, aj tieto dve slová znamenajú v preklade do slovenčiny  prameň.

V období antiky bol pahorok známy ako Chălma na Cherkules (), teda v preklade do slovenčiny Herkulesov pahorok a to z dôvodu, že na jeho vrchole stávala socha tohto antického hrdinu.

Po druhej svetovej vojne pahorok na krátky čas niesol aj oficiálne meno Stalin ().

Oficiálny názov pahorku, ktorý znie Chălm na osvoboditelite (), teda v preklade z bulharčiny Pahorok osloboditeľov sa v podstate nepoužíva.

Bežne a často používaným názvom pre tento pahorok je Aľoša (). Tento názov je odvodený, od sochy, ktorá reprezentuje Pamätník sovietskej armády a pre ktorú sa tento výraz bežne používa.

Charakteristika 
Pahorok Bunardžik leží v centrálnej časti Plovdivu západne od jeho najstaršej historickej časti. So svojou nadmorskou výškou 234 m.n.m. je druhý najvyšší z plovdivských pahorkov. Jeho vrchol leží približne 108 metrov nad úrovňou mesta.

V roku  1881 bol na vrchole postavený takzvaný Ruský pamätník (). Tento pamätník bol venovaný padlým v Rusko-tureckej osloboditeľskej vojne, ktorá prebehla v roku 1878.
V roku 1901 bola na pahorku otvorená nekrytá reštaurácia, ktorá bola medzi obyvateľmi známa tým, že podávala ako svoju špecialitu žabie stehienka.
Po druhej svetovej vojne bol na vrchole pahorku postavený Pamätník Sovietskej armády (), ktorý je známy predovšetkým pod jeho miestnym názvom Aľoša (). Tento pamätník bol postavený v roku 1957.
V období socializmu bolo na území pahorku otvorené letné kino.

Pahorok je obľúbeným miestom pre oddych a je hojne navštevovaný. Z vrcholu pahorku sa rozprestierajú krasne výhľady na všetky svetové strany. Je možné vidiet celé mesto Plovdiv, pohoria Rodopy a Stará planina ako aj pomerne veľkú časť hornotráckej nížiny.

Veľká časť pahorku je od roku 1995 chránená ako prírodná pamiatka s výmerou 22 hektárov. Predmetom ochrany je zachovanie samotného pahorku z dôvodu jeho geomorfologickej jedinečnosti (skaly tvorí intermediárna vyvretá hornina syenit) a vysokej prírodno-náučnej ako aj estetickej hodnoty.

Pamiatky 
Na pahorku sa nenachádzajú významné historické stavby. V novších obdobiach tam však bolo postavených niekoľko pamätníkov. Sú to:

 Ruský pamätník
 Pamätník Sovietskej armády

Zaujímavosti 
 V období antiky stávala na vrchole pahorku socha Herkulesa.
 Socha vojaka, ktorý predstavuje Pamätník sovietskej armády je vyhotovená na základe skutočného živého vzoru, sovietskeho vojaka Alexeja Ivanoviča Skurlatova a odtiaľ aj pochádza jej názov Aľoša.
 Územie pahorku sa v minulosti využivalo aj na pohrebné účely. V období antiky tam stála rímska nekropola a neskôr v stredoveku počas obdobia osmanskej nadvlády turecký cintorín.

Galéria

Referencie 

Vrchy v Bulharsku
Bunardžik
Prírodné pamiatky v Bulharsku
Vrchy pod 1000 metrov v Bulharsku
Plovdiv (oblasť)