Zijárovci

Zijárovci bola menšia perzská panovnícka dynastia vládnuca zhruba v rokoch 9311090 na území Tabaristanu na južných brehoch Kaspického mora. Svoj pôvod odvodzovali od starovekých gílánských panovníkov.

V ranom období existencie svojho panstva boli Zijárovci schopní viesť relatívne nezávislú politiku, zakladateľ rodu, žoldniersky veliteľ Mardávidž ibn Zijár využil mocenské vákuum v Perzii a vytvoril vlastné panstvo. Dobyl Rajj, Kazvín a rozšíril svoje panstvo až po Hamadán, Dínavar a Esfahán, v roku 934 sa jeho vojská dostali do Ahvázu. Po jeho smrti v roku 935 Zijárovci prišli o južné územia, ktoré ovládli bývalí zijárovskí velitelia, bratia Bújovci. V druhej polovici 10. storočia, po smrti jeho brata Vušmgíra sa Zijárovci navyše priamo dostali pod striedavý vplyv Sámánovcov a Bújovcov umocnený spormi v rámci dynastie. Niekedy v rokoch 1011/2 sa stali vazalmi Ghaznovcov a okolo roku 1037 nakoniec vazalmi Seldžuckej ríše. O posledných 90 rokoch existencie vazalského zijárovského panstva sa historické zdroje zmieňujú pomenej, po vláde Manúčihra miznú aj zijárovské mince. Koniec dynastie je zahmlený, pravdepodobne sa datuje približne k roku 1090 a je spojený s rozvojom sekty assassínov.

Zoznam panovníkov
 Mardávídž ibn Zijár (928935), vyznával zoroastrizmus
 Vušmgír ibn Zijár (935967)
 Bísutún ibn Vušmgír (9671012)
 Manúčihr ibn Kábús (10121029)
 Anúširván ibn Manúčihr (10291049)
 Kábús ibn Dárá (10491069)
 Gílánšáh

Referencie 

Zijárovci
Panovnícke rody
Dejiny Iránu