Peter Pázmaň

Peter Pázmaň (v staršej literatúre aj Peter Pázmány, , ; * 4. október 1570, Oradea, Uhorsko – † 19. marec 1637, Bratislava, Uhorsko) bol uhorský rímskokatolícky biskup a kardinál, rehoľník – jezuita, arcibiskup ostrihomský a prímas uhorský, turčiansky prepošt, filozof, teológ, pedagóg, náboženský spisovateľ a politik. Významný predstaviteľ protireformácie v Habsburskej monarchii, najmä v Uhorsku. Zohral dôležitú úlohu pri vytváraní maďarského literárneho jazyka. Veľkú časť života strávil na území dnešného Slovenska, kde sa zaslúžil predovšetkým o rozvoj Trnavy a Bratislavy, kde je aj pochovaný v Katedrále sv. Martina.

Doba 
Ostrihomské arcibiskupstvo bolo založené roku 1000 a boli mu podriadené všetky ostatné biskupstvá Uhorska. Ani po vzniku nového, Kaločského, arcibiskupstva nestratil Ostrihom svoje postavenie. V roku 1279 získavajú ostrihomskí arcibiskupi titul Primas Hungariæ (prímas Uhorska), čiže hlava katolíckej cirkvi v Uhorsku. Ostrihomské arcibiskupstvo zaberalo skoro celé územie dnešného Slovenska. Od 13. storočia boli ostrihomskí arcibiskupi aj dedičnými županmi Ostrihomskej stolice, ktorá zaberala aj časť dnešného južného Slovenska. Po bitke pri Moháči (1526) bolo v roku 1543, v dôsledku tureckého nebezpečenstva sídlo arcidiecézy a kapituly prenesené z Ostrihomu do Trnavy. Neskôr arcibiskup, vzhľadom na to, že plnil aj štátne povinnosti, sídlil v hlavnom meste Bratislave. Preto Peter Pázmaň  ako uhorský rímskokatolícky biskup a dlhoročný arcibiskup ostrihomský a prímas uhorský je zviazaný s územím dnešného Slovenska. (Nazad do Ostrihomu sa sídlo arcibiskupstva a kapituly vrátilo až v roku 1820.)

Život 
Narodil sa v rodine kalvínskeho šľachtica. Po smrti matky sa vzdelával u jezuitov na gymnáziu v Kluži. Ako trinásťročný roku 1583 prestúpil na katolícku vieru, čiastočne pod vplyvom nevlastnej matky. V r. 1587 vstúpil do jezuitskej rehole. Skúšobnú dobu strávil v Krakove, akademický titul získal vo Viedni, teológiu študoval v Ríme a svoje akademické vzdelanie ukončil v Jezuitskom kolégiu v Štajerskom Hradci. 

 1597 – 1598 prednášal na jezuitskom kolégiu 
 1598 – 1603; 1603 – 06 prednášal logiku, morálku a prírodné vedy na univerzite v Štajerskom Hradci 
 1601 – 1602 misijný kazateľ, Šaľa a Košice 
 1607 – 1616 v službách ostrihomského arcibiskupa Františka Forgáča (Forgách) v Trnave 
 1616 – 1637 ostrihomský arcibiskup so sídlom v Trnave a prepošt turčiansky
 marec 1617 - kráľovský vyslanec na rokovaní so sedmohradskými vyslancami 
 jún 1617 - rokuje v Trnave so Šimonom Péčim, vyslancom Gabriela Betlena
 1. júl 1618 - v Bratislave korunuje Ferdinanda II. Habsburského 
 1626 - v Bratislave zakladá Collegium Posoniense (dnes Gymnázium, Grösslingová 18)
 1629 sa stal kardinálom
 1635 – založil Trnavskú univerzitu (v r. 1777 premiestnenú do Budína)

Zomrel v Bratislave 19. marca 1637, pochovaný je v Katedrále sv. Martina. Pri exhumácii jeho pozostatkov 12. septembra 1859  nad zachovalou, no zoschnutou pokožkou na tvári bez nosa a pier bol zachovalý jeho jezuitský klobúk, hranaté kvadrátum a pod ním sčasti zachované vlasy, na tvári brada i fúzy. Oblečený bol v červenej damaskovej reverende s jednoduchými koženými topánkami na nohách..

Dielo 
 V r. 1601 ho rád vyslal do jezuitského zariadenia v Šali, kde pomocou svojej výrečnosti a presvedčivosti získal stovky poslucháčov pre katolícku vieru, vrátane mnohých príslušníkov šľachtických rodín (o.i. princa Mikuláša Esterháziho a Pavla Rákociho). 
 V roku 1607 uviedol do Bratislavy jezuitov a okrem misijnej činnosti im zveril aj výchovu mládeže na jezuitskom gymnáziu.
 1616 založil v Trnave výchovný šľachtický spolok (Burzu)
 jar 1617 Pázmaň ako kráľovský vyslanec na rokovaní so sedmohradskými vyslancami a so Šimonom Péčim, vyslancom Gabriela Betlena
 1. júl 1618 Pázmaň v Bratislave korunuje Ferdinanda II.
 1619 postavil na Kapitulskej ulici v Trnave prvú budovu šľachtického konviktu, ktorá slúžila ako šľachtický študentský výchovný ústav.
 1619 vydal v Bratislave Falsae originis mottum Hungariorum succincta Referatio Anni Christi (polemika proti reformácii).
 1623 založil internát – rímskokatolícky seminár - pre chudobných uhorských študentov vo Viedni, známe Pázmaneum. (výchova dorastu rímskokatolíckej cirkvi vrátane desiatok slovenských vlasteneckých katolíckych kňazov angažovaných v slovenskom národnom a kultúrnom živote). 
 1623 v Bratislave založil druhú tlačiareň pre jezuitov v Uhorsku (po r. 1646 prevezená do Trnavy, ako základ Akademickej tlačiarne trnavskej univerzity). 
 1631 dal postaviť v Žiari nad Hronom kaštieľ. Je to renesančno-baroková stavba s neskoršou klasicistickou prestavbou. Nachádza sa tu pamätná izba dr. Štefana Moysesa, prvého predsedu Matice slovenskej. 
 23. januára 1632 v striebornej rakve slávnostne preniesli ostatky alexandrijského patriarchu sv. Jána Almužníka (podľa tradície dar tureckého sultána Bajazida II. kráľovi Matejovi Korvínovi z roku 1489) do mramorového náhrobku v presbytériu katedrály sv. Martina v Bratislave, ktorý dal postaviť  arcibiskup Peter Pázmaň. 
 V r.1633 dal opraviť kostol v Nových Zámkoch a daroval mu striebornú monštranciu z čias kráľa Mateja, ktorú dostal ako dar od satmárskeho kapitána Ladislava Kuna.
 12. mája 1635 zriadenie Trnavskej univerzity - vychovala desiatky katolíckych kňazov, ktorí sa neskôr zaslúžili o rozvoj slovenského jazyka a literatúry. Roku 1777 ju na pokyn Márie Terézie presťahovali do Budína. 
 V roku 1635 dal arcibiskup Peter Pázmaň previezť ostatky košických mučeníkov umučených 7. sept. 1619 (Marek Križin, Melichar Grodecki, Štefan Pongrác) z Hertníka pri Bardejove do Trnavy, umiestnili ich v kláštore klarisiek. V júni 1995 mučeníkov kanonizoval v Košiciach pápež Ján Pavol II. 
 Bol mecénom mesta Trnava. S jeho menom sa spája výstavba viacerých sakrálnych i svetských stavieb. 
 V Nových Zámkoch dal postaviť veľký trinásťkolesový mlyn s kapacitou vyše 60-tisíc meríc múky a šrotu. 
 1637 bol vysvätený Kostol sv. Jána Krstiteľa (nazývaný aj univerzitný), postavený z iniciatívy arcibiskupa Pázmaňa – prvý ranobarokový kostol na Slovensku (slúžil aj pre potreby univerzity – dišputy, divadelné predstavenia, promócie a podobne).

Galéria

Publikácie 
Polemické dielo ("Odpoveď") proti Maďarimu napísané v rezidencii Františka Forgáča v Radošine (Felelet az Magyari István sárvári prédikátornak az ország romlása okairul írt könyvére (Trnava, 1603)
Štyri knihy Tomáša Kempenského  o nasledovaní Krista (maďarský preklad, Viedeň 1604) 
Kresťanský modlitebník (Štajerský Hradec, 1606)
Božia spravodlivosť - sprievodca (Bratislava, 1613, 1623, 1637)
Triumf pravdy (maďarsky, Bratislava, 1614)
Diatribe theologica de visible Christi in terris ecclesia (Štajerský Hradec, 1615)
Vindiciae ecclesiasticae (Viedeň, 1620);
Kázne na každú nedeľu  v roku (maďarsky, Bratislava, 1636)

Referencie

Iné projekty

Literatúra 
 Käfer, István: Peter Pázmaň a protestanti. In: Trnava a rozvoj kultúry. Trnava, Mesto 1998, s. 97-100. 
 Pázmaň, Peter: A Romai Anyaszentegyház Predikacziok Posonban, MDCXXXVI. /=1636/. 2°. /XXX/ - 1248 s. (Čaplovič, záznam č. 311). 
 Pázmány, Peter: Imádságos könyv Pozsomban, MDCXXV (1625)  8°. /XLVIII/  -  571  -  /IX/ s. (Čaplovič: Bibliografia tlačí vydaných na Slovensku do roku 1700. Martin: Matica slovenská, 1972. 1. zv., záznam č. 298).

Externé odkazy 
 Floridská univerzita : Katolíci kardináli 
 Floridská univerzita : Kardinál Peter Pázmaň
 ADSUM - časopis seminaristov : Peter Pázmaň

Jezuiti
Arcibiskupi Ostrihomskej arcidiecézy do roku 1918
Uhorskí kardináli
Uhorskí šľachtici
Slovenskí šľachtici