Litovská sovietska socialistická republika

Litovská sovietska socialistická republika (skrátene Litovská SSR; , ) bola jednou z pätnástich republík Sovietskeho zväzu, obývaná dominantne Litovcami. Jestvovala od roku 1940 do roku 1990. V rokoch 1941 – 1944 de facto neexistovala, keďže jej územie bolo obsadené nacistickým Nemeckom (Litva bola vtedy súčasťou Ríšskeho komisariátu Ostland). 

Litva bola prvou zväzovou republikou ZSSR, ktorá vyhlásila nezávislosť. Väčšina štátov uznala jej nezávislosť v roku 1991, ústredná vláda ZSSR 6. septembra 1991. Vďaka tomu, že Litva bola orientovaná skôr na poľnohospodárstvo, nebol potrebný prísun nových pracovných síl a Sovietsky zväz tak nevykonával v Litve podobnú politiku masovej imigrácie Rusov a ďalších národov ZSSR ako v Lotyšsku či Estónsku. Preto je podiel Litovcov na obyvateľstve omnoho vyšší ako v týchto dvoch pobaltských krajinách (napriek prítomnosti poľskej menšiny, najmä na juhovýchode Litvy).

Počas druhej svetovej vojny 
Litva bola v medzivojnovom období nezávislým štátom. 16. júla 1940 územie obsadil ZSSR, ktorý si predtým v upravení paktu Molotov-Ribbentrop (september 1939) vyrokoval, aby Litva bola súčasťou jeho sféry vplyvu (podľa samotného paktu z 23. augusta 1939 mala Litva patriť do nemeckej sféry vplyvu, ale za sovietske územné ústupky v Poľsku sa Nemecko nároku na Litvu vzdalo). 21. júla bola zriadená Litovská SSR. Po vpáde vojsk Osi do ZSSR bolo územie Litvy obsadené a stalo sa súčasťou Ríšskeho komisariátu Ostland. Počas nemeckej okupácie bolo židovské obyvateľstvo Litvy Nemcami vyhladené, pričom podiel Litovcov na týchto zločinoch je predmetom diskusií. Následkom Pobaltskej ofenzívy Červenej armády (júl 1944) bola sovietska vláda nad Litvou obnovená. Po okupácii v roku 1940 a aj po oslobodení Litvy v lete 1944 Sovietskym zväzom nastali v Litve presuny obyvateľstva a masové deportácie do gulagov.

Galéria

Iné projekty

Zdroj 

Dejiny Litvy
Republiky Sovietskeho zväzu