Tulipánová revolúcia

Tulipánová revolúcia je označenie udalostí, ktoré nastali v roku 2005 v Kirgizsku po vyhlásení výsledkov druhého kola tamojších parlamentných volieb. Hlavnou postavou udalostí sa stal Kurmanbek Bakijev, predseda Ľudového hnutia Kirgizska, koalície opozičných politických strán kandidujúcej v parlamentných voľbách v roku 2005. Počas tulipánovej revolúcie bol zvrhnutý autoritársky režim prezidenta Askara Akajeva. Symbolom pádu Akajevovho režimu sa tiež stalo prepustenie Felixa Kulova z väzenia. 

Tulipánová revolúcia sa radí medzi tzv. farebné revolúcie.

Protestujúci si ako symboly osvojili ružové a žlté farby. Revolúciu podporovalo študentské hnutie odporu KelKel (voľne prekladané ako renesancia a svit boží).

Priebeh 
Po vyhlásení výsledkov druhého kola parlamentných volieb z 13. marca 2005 vypukli v mestách Džalalabád a Oš protivládne demonštrácie, ktorých účastníci obvinili vládnu stranu zo zmanipulovania volieb a požadovali odstúpenie prezidenta Akajeva. Prezident sa 20. marca pokúsil demonštrácie brutálne rozohnať zásahom polície a špeciálnych jednotiek. Pri zásahu bolo podľa prvých správ zabitých 14 ľudí (neskôr bola táto informácia dementovaná), nepokoje však neskončili. Následujúceho dňa začal prezident ustupovať - prostredníctvom svojho hovorcu odkázal, že je ochotný s opozíciou rokovať a prisľúbil prešetrenie údajných volebných podvodov.

Keď sa demonštrácie 24. marca presunuli aj do kirgizského hlavného mesta Biškeku, po útoku demonštrantov na vládny palác utiekol Akajev s rodinou z krajiny. O deň neskôr parlament vymenoval za premiéra vodcu opozície Bakijeva a poveril ho aj funkciou prezidenta. Askar Akajev oficiálne rezignoval 3. apríla v Moskve. Prechodné obdobie ukončili predčasné prezidentské voľby 26. júna 2005, ktoré vo funkcii potvrdili Kurmanbeka Bakijeva.

Následný vývoj 
Do Bakijeva obyvatelia Kirgizska vkladali veľké nádeje a spojovali s jeho menom lepšiu budúcnosť. Bakijev však začal postupne budovať systém osobnej moci a na kľúčové mocenské miesta dosadzoval príslušníkov svojej vlastnej rodiny. Po piatich rokoch svojej vlády bol podľa všetkého rovnako nenávidený ako jeho predchodca. 7. apríla 2010 bola pri krvavých nepokojoch jeho vláda zosadená.

Hodnotenie 
„Navonok udalosti v Kirgisku pripomínali gruzínsku ružovú revolúciu či ukrajinskú oranžovú revolúciu. … Na  rozdiel od vyššie zmienených krajín však nové vedenie v Kirgisku nebolo legitímne: moc bola zvrhnutá silou a legitímne zvolený nový prezident musel utiecť zo štátu. V Kirgisku nešlo o moc medzi doterajším režimom a opozíciou … [šlo] o boj medzi regionálnymi politickými klanmi. … Spoločný charakteristický rys všetkých troch tzv. revolúcii bola určitá úloha západných neziskoviek. … v Kirgisku … tieto nadácie objektívne podkopávali stabilitu štátu.“

Referencie

Zdroj 
 

Dejiny Kirgizska
Farebné revolúcie