Jozef Menšík

Jozef Menšík (* 19. november 1917, Skačany – † 22. apríl 1943, Swanton Morley) bol slovenský stíhací pilot, ktorý počas druhej svetovej vojny lietal v službách britskej RAF.

Životopis 
Jozef Menšík sa narodil 19. novembra 1917 v Skačanoch (okres Topoľčany) ako najstarší z piatich súrodencov.

V roku 1935 sa prihlásil k česko-slovenskému letectvu a v roku 1937 úspešne ukončil Vojenské letecké učilište v Prostějove. Po prevelení k I. peruti Leteckého pluku č. 2 v Olomouci absolvoval kurz nočného lietania. Onedlho bol povýšený do hodnosti čatár a následne lietal na dvojplošníkoch Letov Š.328. U tejto letky slúžil až do začiatku nemeckej okupácie dňa 15. marca 1939, kedy zaniklo Česko-Slovensko. Jozef Menšík sa vrátil na Slovensko. Rozhodol sa však pripojiť k zahraničnému odboju, a tak 1. decembra 1939 prekročil slovensko-maďarské hranice. Cez Maďarsko, Juhosláviu, Grécko a Turecko sa dostal do libanonského prístavu Bejrút, odkiaľ odplával do Francúzska. V Agde sa Menšík 27. apríla 1940 hlási k česko-slovenskej leteckej skupine. Čoskoro bol presunutý na letisko Bordeaux-Mérignac. Tu sa však k lietaniu nedostal, pretože 19. júna 1940 musel kapitulujúce Francúzsko opustiť. Z prístavu Bordeaux odplával do Veľkej Británie, do prístavu Falmouth, kde prišiel už po dvoch dňoch po odchode z Francúzska.

Dňa 2. augusta 1940 vstúpil do RAF (VR) (Royal Air Force Volunteer Reserve) v hodnosti Sergeant. Následne bol prevelený k 6. OTU (Operational Training Unit) v Sutton Bridge, kde sa preškolil na stíhačky Hawker Hurricane Mk.I. 28. októbra 1940, v posledných dňoch bitky o Britániu, bol Menšík pridelený k 312. česko-slovenskej stíhacej peruti RAF, ktorá bola v tom čase dislokovaná na letisku Speke (v grófstve Lancashire) a velil jej S/Ldr Ján Ambruš spolu s S/Ldr F. H. Tysonom. Na tomto letisku peruť zotrvala do 3. marca 1941, kedy sa premiestnila na letisko Valley na ostrove Anglesey (severný Wales). Avšak už 20. apríla sa peruť premiestnila na ostrov Man, na letisko Jurby. V tej dobe už dlhší čas peruti velil S/Ldr Evžen Čížek a piloti nacvičovali nočné lety, aby sa peruť mohla zapojiť do stíhania nemeckých bombardérov, ktoré vtedy operovali iba takmer v noci. Dňa 3. mája 1941, kedy sa Jozef Menšík vracal z nočnej hliadky, sa mu pristátie stalo takmer osudným. So svojím lietadlom Hurricane Mk.I (kódové písmená DU-Q, sériové číslo P3983) havaroval krátko po dosadnutí. Lietadlo bolo takmer zničené, avšak Menšík sa vďaka robustnej konštrukcii stroja zachránil so zranením.

Nočné lety peruť ukončila 16. mája 1941. Potom, čo sa piloti krátko oboznámili s lietadlami Hurricane Mk.II sa 29. mája peruť presunula na letisko Kenley (v grófstve Surrey). Stala sa tak súčasťou elitného Kenleyského krídla (Kenley Wing), ktorého súčasťou boli okrem 312. aj 1. stíhacia peruť a 258. stíhacia peruť. V rámci tohto krídla sa 312. česko-slovenská stíhacia peruť začala prezbrojovať na výkonnejšie stroje Hurricane Mk.IIB. V období od začiatku júna do konca júla roku 1941 lietadlá perute slúžili najmä ako sprievod bombardérov Bristol Blenheim a Short Stirling, ktoré útočili na strategicky významné ciele prevažne vo Francúzsku. Počas týchto bojových letov sa piloti 312. česko-slovenskej stíhacej perute pomerne často stretávali vo vzdušných súbojoch s nemeckými Messerschmittmi Bf 109 elitných letiek JG 2 „Richthofen“ a JG 26 Schlageter. Dňa 8. júla 1941 piloti 312. perute sprevádzali bombardéry Blenheim nad Lens. Na formáciu zaútočili Messerschmitty Bf 109E a Bf 109F letky I./JG 26. Do vzdušného súboja sa zapojil aj Jozef Menšík, ktorý letel na lietadle Hurricane Mk.IIB (sériové číslo Z3327). Menšíkovi sa síce podarilo na Messerschmitty niekoľkokrát vystreliť, avšak nakoniec ho nemeckí stíhači zostrelili. S ťažko poškodeným strojom sa mu podarilo núdzovo pristáť. Cez takmer celé Francúzsko sa mu podarilo ujsť až do Španielska, kde bol však chytený a zaradený do internačného tábora Miranda-Campo de prisonierre de Guerra. Po krátkom čase však začiatkom októbra 1941 vo vhodnej príležitosti utiekol. Podarilo sa mu dostať cez celé Španielsko až do britského Gibraltáru. Odtiaľto 22. októbra 1941 odletel transportným lietadlom do Veľkej Británie. Jozef Menšík sa stal prvým česko-slovenským letcom, ktorému sa tento čin podarilo uskutočniť.

Po návrate späť pôsobil od 17. novembra 1941 ako strelecký inštruktor. Za svoju statočnosť prejavenú v boji bol vyznamenaný čs. medailou Za statočnosť a čoskoro aj Čs. Vojnovým krížom 1939. Na vlastnú žiadosť prišiel v polovici septembra 1942 k 54. OTU (Operational Training Unit). Tu sa preškolil na nočné stíhacie lietadlá Bristol Beaufighter. Ako radarový operátor (RO) mu bol pridelený P/O Rudolf Slíva. Jozefovi Menšíkovi bolo 8. októbra 1942 udelené pochvalné uznanie 1. stupňa za neohrozenosť, húževnatosť a vytrvalosť preukázanú v službe. Dňa 28. októbra 1942 bol povýšený do čs. hodnosti podporučík. Preškolovací kurz úspešne ukončil v decembri 1942, a tak 22. decembra prichádza do Coltishallu (v grófstve Norfolk) k B (česko-slovenskej) letke 68. perute RAF. Dňa 8. januára 1943 bol povýšený do britskej hodnosti Flying Officer. V období od januára až do apríla 1943 odlietal niekoľko nočných letov, ale nedosiahol žiadny úspech.

Večer 22. apríla 1943 o 20:30 hod. vzlietol so svojím lietadlom Beaufighter Mk.VIF (kódové písmená WM-B, sériové číslo V8567) na zálet stíhačky pred nočnou operáciou (Night Flying Test) spolu s radarovým operátorom P/O Rudolfom Slívom. Menšík hlásil po štarte príjem. Dvakrát zakrúžil nad letiskom Coltishall a začal pod kurzom 270 stupňov stúpať do mrakov. Po necelých desiatich minútach od štartu vyletel Beaufighter Jozefa Menšíka nad letiskom Swanton Morley z mrakov. Motory lietadla bežali na zvýšené obrátky a následne prešlo do vývrtky. Začali sa z neho oddeľovať veľké predmety, napríklad ľavý motor, ľavá podvozková noha a ľavá krídelná palivová nádrž. Stroj dopadol na zem a explodoval. Obaja letci zahynuli. Vyšetrovanie nehody ukázalo, že pilot Jozef Menšík nenesie žiadnu zodpovednosť nad haváriou tohto stroja. Tri dni po nehode boli obaja letci pochovaní so všetkými vojenskými poctami na cintoríne v obci Scottow.

Zdroje 
 Caldwell D.: JG 26: Top Guns of the Luftwaffe, New York 1991.
 Priller J.: Stíhací eskadra JG 26, Plzeň 1995.
 Rajlich J., Sehnal J.: Stíhači nad kanálem, Praha 1993.
 Rajlich J., Sehnal J.: Kočičí oči, Praha 1993.
 Aero Plastic Kits Revue č. 53/96, Soukromé vydavatelství a nakladatelství MODEL HOBBY PRESS, str. 49, 50, 51.

Slovenské vojenské osobnosti
Slovenskí letci
Osobnosti česko-slovenského protifašistického odboja
Osobnosti zo Skačian