Regionálna anestézia

Regionálna anestézia (staršie: regionálna anestéza) je anestézia, ktorá je vyvolaná pôsobením lokálnych anestetík na rôznych úrovniach vedenia nervových vzruchov od nervových zakončení až po miechové nervové korene. Na rozdiel od celkovej anestézie je pacient počas operácie pri vedomí. 

Výraz lokálna anestézia (iné názvy: miestna anestézia, staršie: lokálna/miestna anestéza) sa používa buď v širšom zmysle ako synonymum regionálnej anestézie resp. zvodnej anestézie, alebo v užšom zmysle na označenie pôsobenia lokálneho anestetika na voľné nervové zakončenia priamo na koži, sliznici či v rane.

Druhy regionálnej anestézie 

 Topická (povrchová) anestézia je vyvolaná aplikáciou anestetika na kožu alebo sliznicu, napríklad znecitlivenie oka alebo kože.
 Infiltračná anestézia sa dosahuje injekčným podaním anestetika do tkaniva alebo operačnej rany. Najviac sa používa pri ošetrení menších zranení a v stomatológii.
 Blokády nervov podaním anestetika do ich blízkosti sa používajú pri operáciach určitých oblastí končatín, hrudníka a v stomatológii.
 Blokády nervových pletencov sa používajú pri operáciach končatín, a to blokáda brachiálneho plexu pre hornú končatinu a lumbálneho a sakrálneho plexu pre dolnú končatinu.
 Centrálne blokády sa vykonávajú podaním anestetika do mozgomiešneho moku - subarachnoideálna blokáda, (spinálna anestézia) ) alebo do epidurálneho priestoru (ktorý je okolo miechy) - epidurálna anestézia. Dosahuje sa nimi znecitlivenie miešnych nervových koreňov. Znecitlivenie môže byť jednorazové, alebo pri kontinuálnom podávaní analgetickej zmesi do zavedeného katétra  aj dlhodobejšie. Centrálne blokády sa používajú napríklad pri pôrode a cisárskom reze, cievnych operáciach na dolných končatinách, operáciach maternice, močového mechúra, prostaty, trieslového pruhu.

Je možné kombinovať epidurálnu a celkovú anestéziu, čo sa využíva pri veľmi rozsiahlych a bolestivých výkonoch v oblasti brucha a hrudníka.

Lokálne anestetiká 
Účinok lokálnych anestetík je vyvolaný blokády receptoru sodíkového kanála bunkovej membrány. Delia sa na dve skupiny - amidy a estery.

Estery majú kratší účinok, nižšiu toxicitu, ale viac alergických reakcii. Používa sa z nich tetrakain, prípadne kokaín. 

Amidy sú síce toxickejšie, ale účinkujú dlhšie a menej alergizujú. Patrí sem mezokain a lidokain s kratším účinkom. Artikain má stredne dlhý účinok, bupivakain a ropivakain majú dlhý účinok.

Nežiadúce účinky lokálnych anestetík a komplikácie 
Medzi nežiadúcimi účinkami lokálnych anestetík je  toxické pôsobenie na centrálny nervový systém, tlmivé pôsobenie na srdcovú svalovinu, vo vysokých dávkach môžu spôsobiť zastavenie obehu a dýchania. Aj liečebne sa dá využiť ich účinok na hladkú svalovinu dýchacích ciest a tráviaceho traktu. Pri podávaní lokálneho anestetika môže dôjsť k poškodeniu nervu a krvácaniu z ciev v okolí, pri chybnej epidurálnej anestéze  rýchle preniknutie anestetika do mozgomiešneho moku  môže byť príčinou straty vedomia, poklesu krvného tlaku a zastavenia dýchania. Neskoršími komplikáciami centrálnych blokád je retencia moča, bolesti hlavy a infekčné komplikácie.

Zdroje 

 Vymazal, T., Filaun, M., et al.: Základy anesteziologie. KARIM 2.  LF UK a FN Motol, Praha, 2018. Dostupné online:  http://stary.lf2.cuni.cz/Projekty/mua/skripta.pdf
 
 
Anestéziológia