Maxim Grek

Maxim Grek alebo Maxim Grék (,  alebo vlastným menom Micha(i)l Trivolis, ; * asi 1470, Arta, Grécko - † 1555/1556, Sergijev Posad, Rusko) bol grécky teológ a jeden z najvýznamnejších prekladateľov a mysliteľov starej Rusi. V roku 1988 ho svätorečila ruská pravoslávna cirkev.

Životopis

Mladosť 
Maxim Grek sa narodil ako Michail Trivolis v meste Arta (pozn. bývalé hlavné mesto Epirského despotátu) v Grécku okolo roku 1470. Pochádzal z aristokratickej rodiny. Patril medzi prvých Grékov, ktorí vycestovali mimo Osmanskú ríšu za vzdelaním. Študoval v Paríži, neskôr vo Florencii a Padove. Pod vplyvom náboženského reformátora Savonarolu vstúpil v roku 1502 do rádu dominikánov (kláštor svätého Marka vo Florencii).

Athos 
Po necelých dvoch rokov však z Talianska odchádza na Horu Athos a tu vstúpil v roku 1505 do Vatopedského kláštora. Tu sa zaslúžil o zachovanie vzdelanosti, pracoval ako knihovník. V roku 1516 alebo 1518 ruské knieža Vasilij III. požiadal konštantínopolského patriarchu Theoliptosa I. o vzdelanca, ktorý by pracoval na nových prekladoch boloslužobných kníh. Patriarcha zvolil Maxima, ktorý bol pre svoje rozsiahle vedomosti vhodný pre túto náročnú úlohu, hoci v tom čase nevedel po rusky.

Moskovská Rus 
Delegácia z Athosu dorazila do Moskvy v roky 1518. Maxim sa po rusky sa učil prostredníctvom kníh v latinčine, nie v gréčtine až v Moskve. Okrem iného usporiadal kniežaciu knižnicu a najmä sa venoval prekladateľskej práci a opravám chýb v bohoslužobných knihách.
Zastával spoločné idey ako Vassian Kossoj, ktorý sa poznal s Nilom Sorským a patril k jeho nasledovníkom. Maxim sa teda pridal k tzv. nesťažateľom (odmietali rozsiahle kláštorné majetky a zasahovanie štátu do cirkvi). Búrlivé spory vtedajších časov o pripravili o priazeň kniežaťa a bol dvakrát (synody v rokoch 1525 a 1531) (niektoré zdroje uvádzajú trikrát) súdený pre domnelé heretické názory. Roky 1525 až 1551 strávil v mníšskych väzniciach kde stále tvoril, návrat na Athos mu povolený nebol. Zomrel v roku 1555 alebo 1556.

Dielo 
Z obdobia života v Taliansku a Athosa je zachovaných pomerne málo diel, väčšia časť vznikla počas pôsobenia v Rusku, ide okolo 150 titulov. Najväčší význam majú jeho preklady: preklady Biblie, diel cirkevných otcov a hagiografií Šimona Metafrasta. Pri prekladaní nekládol dôraz na význam jednotlivých slov, ale zmysel pôvodného textu a snažil sa o zblíženie s hovorovým jazykom.

Vo svojich dielach je zreteľné jeho pôvodne humanistické vzdelanie. Publicistická tvorba je precítená, plná meditácii a alegorických príbehov o múdrosti a moci. Pôvodné diela sú napr.: náboženské polemické spisy (proti katolicizmu, bohatstvu kláštorov, astrológii a poverám), spisy o filológii, politické úvahy.

V Maximovi Grekovi sa pre Rusko objavila a znova stratila šanca na vzkriesenie pravoslávnej kultúry z neexistujúcej Byzancie, „odsúdenia Maxima predstavovalo a dokazovalo odklon od byzantského nasledovníctva, odmietnutie jeho konštruktívneho pokračovania“.

Poznámky

Referencie

Ďalšia literatúra 
 
 MAXIM GREK. In: 
 MAXIM GREK. In:

Pozri aj 
 Nil Sorskij
 Josif Volockij
 Vassian Kossoj
 Daniil

Iné projekty

Externé odkazy 
 blog o Maximovi Grekovi

Narodenia v 70. rokoch 15. storočia
Úmrtia v 50. rokoch 16. storočia
Pravoslávni svätci