Slncovky (tradičný taxón)

Slncovky (lat. Heliozoa alebo Heliozoea) bol v starších systémoch taxón koreňonožcov (Rhizopoda) v širšom zmysle.

Systematika

Minulosť 
Slncovky boli v tradičných systémoch taxón (presnejšie spravidla trieda) patriaci do koreňonožcov (Rhizopoda) v širšom zmysle a v rámci nich prípadne presnejšie do nitkonožcov (Actinopoda). Tradičný taxón slncovky väčšinou zahŕňal prinajmenšom taxóny:
 centrohelidovce (Centrohelida) (v niektorých novších nazývané slncovky (Heliozoa) v užšom zmysle - porov. stránku slncovky)
 Actinophryida (v niektorých novších systémoch nazývané slncovky (Heliozoa) v užšom zmysle - porov. stránku slncovky)
 Desmothoracida
 Gymnosphaerida,
ale u niektorých autorov zahŕňal aj niektoré ďalšie taxóny, a to najmä niektoré z nasledujúcich či všetky nasledujúce taxóny: Taxopodida (=Sticholonche), Rotosphaerida, Dimorphida, Ciliophryida a Pedinellales.

Súčasnosť 
V súčasných systémoch sú všetky vyššie uvedené taxóny uvádzané ako samostatné taxóny na rôznych miestach (fylogenetického) systému, čiže nie sú chápané ako vzájomne príbuzné; tradičný taxón slncovky teda podľa súčasného stavu poznania nie je monofyletický. Konkrétne sú najdôležitejšie z vyššie uvedených taxónov dnes zaradené takto: 
 centrohelidovce dnes patria do taxónu Haptista (ktorý patrí do taxónu Diaphoretickes)
 Actinophryida dnes patria do taxónu stramenopily (ktorý patrí do taxónu SAR), 
 Desmothoracida dnes patria do taxónu cerkozoy (ktorý patrí do taxónu rizárie, ktoré patria do taxónu SAR)
 Gymnosphaerida dnes patria do taxónu rizárie (ktorý patrí do taxónu SAR)
 Taxopodida (=Sticholonche) dnes patria do taxónu mrežovce (ktorý patrí do taxónu rizárie, ktoré patria do taxónu SAR).

Charakteristika 
V. Franc uvádzal nasledujúcu charakteristiku slncoviek (Ide o tradičné chápanie slncoviek, ale v texte nie je upresnené, ktoré konkrétne taxóny z pohľadu autora do slncoviek patria či nepatria): 

Majú guľovité telo s koncentrickými axopódiami a filopódiami. Sú holé, niekedy s kremičitou schránkou alebo slizovým obalom. Rozmnožujú sa delením a pučaním, pohlavné rozmnožovanie nie je ešte dôkladne preskúmané, hoci boli zistené bičíkaté gaméty. U niektorých druhov splýva viac jedincov do tzv. materskej cysty, v nej zložitým delením vznikajú druhotné cysty a z nich izogaméty. Tie kopulujú a vzniká zygota, ktorá sa mení na nového jedinca. V sladkých vodách žijú napr. slncovka bublinatá (Actinosphaerium eichhorni) a slncovka obyčajná (Actinophrys sol), sú bez schránky. Zmienku si zaslúži aj Raphidiophrys elegans. Tvorí agregácie zo 4 až 32 jedincov, čo umožňuje uloviť väčšiu korisť – na panôžkach bola zistená látka príbuzná hypnotoxínu, a na povrchu bunky tráviace enzýmy (ide možno o „pokus o extracelulárne trávenie“ u prvokov).

Zdroje

Koreňonožce