Stibán

Stibán (SbH3) alebo antimónovodík, starší názov stibín, je binárna zlúčenina antimónu s vodíkom. Za normálnych podmienok je to bezfarebný plyn z prenikavým oderom, trochu pripomínajúcí sulfán (sírovodík). Vo vode je prakticky nerozpustný. Ochladzovaním sa mení na bezfarebnú kvapalinu a ďalej potom na bielu kryštalickú látku, kryštalujúcu v ortombickej sústave. Molekula stibánu má tvar trojbokého ihlanu, s atómom antimónu na vrchole a s vodíkovými atómami v rohoch podstavy tvaru rovnostranného trojuholníka.

Príprava 
Stibán sa pripravuje redukciou zlúčenín trojmocného antimónu vodíkom v stave vzniku, napr.:

 SbCl3 + 6 H → SbH3 + 3 HCl

Takisto ho možno pripraviť rozkladom antimonidu zinočnatého alebo horečnatého pôsobením kyseliny chlorovodíkovej:

 Sb2Zn3 + 6 HCl → 2 SbH3 + 3 ZnCl2
 Sb2Mg3 + 6 HCl → 2 SbH3 + 3 MgCl2

Chemické reakcie 
Stibán je nestabilný, pomaly sa rozkladá na prvky už za laboratórnej teploty:

 2 SbH3 → 2 Sb + 3 H2

Pri 200 °C je rozklad veľmi rýchly, dekompozícia je autokatalytická a môže byť až explozívna.

Ľahko sa oxiduje na oxid antimonitý a vodu, zapálený horí modrozelenavým plameňom:

 2 SbH3 + 3 O2 → Sb2O3 + 3 H2O

Organické deriváty 
Stibán je základom organoantimonitých zlúčenín. Najjednoduchšími sú metylstibán CH3SbH2, dimetylstibán (CH3)2SbH a trimetylstibán (CH3)3Sb. Nemajú však väčší význam.

Stibán sa používa v elektrotechnickom priemysle pri výrobe mikroelektronických súčiastok na nanášanie stopových množstiev antimónu pomocou chemickej depozície z plynnej fázy.

Bezpečnosť 
Stibán je horľavý plyn, ktorý môže explodovať v zmesi so vzduchom. Je vysoko toxický.

Referencie

Literatúra

Pozri aj 
 amoniak
 arzán
 bizmután
 fosfán
 trifenylstibán

Iné projekty

Zdroj 

Zlúčeniny antimónu
Hydridy