Jakub Baradai

Svätý Jakub Baradai (iné mená pozri nižšie; * asi 490/500, Tella† 30. júl/31. júl 578, Kasion) bol sýrsky mních, misionár, biskup (metropolita) v Edesse, prívrženec miafyzitizmu (nevhodne, no bežne stotožňovaný s monofyzitizmom). Jeho prívrženci sa nazývajú jakobiti. Orientálnymi cirkvami je považovaný za svätého a jeho sviatok pripadá na 31. júla/28. novembra. Mal blízko k cisárovnej Theodore, no i napriek tomu sa za vlády cisára Justiniána I. nevyhol prenasledovaniu, no nikdy nebol zajatý. Prezývku Baradaios si vyslúžil preto, že ako chodil ako žobravý mních a nosil oblečené iba otrhané handry (slovo pochádza z miestneho názvu pre hrubé odevy na kone). Dochovalo sa niekoľko sýrskych prekladov jeho listov pôvodne písaných v gréčtine. Pravdepodobne neprávom mu je priznávané aj autorstvo miafyzitského vyznania viery zachovaného v a eucharistickej modlitby (anafory).

Mená 
 Jakub Baradai, Jakub Baradáj, Jakub Baradé, al Baradaj, Jakub Burdeáná, Burdana, Baradáj
 Jakub Zanzalos
 , iný prepis: Jakobos Baradaios alebo len Baradaios
 , vedecký prepis: Yaʿqōḇ Būrdʿāyā
 iné prepisy zo sýrčiny: Ya'qōbh Burdə'āyā/Bardə'ānā

Životopis 
O jeho živote sa dozvedáme z dvoch životopisov. Pripisované bývali Jánovi z Efezu a Kyriakovi z Amidy.

Baradai sa narodil okolo roku 500 v meste Tella (dnešný Viranşehir) do rodiny kňaza Theofila bar-Manua. Následne študoval v monastieri Pesilta na hore Izlá neďaleko Nisibisu, kde sa oboznámil s gréckou a sýrskou literatúrou, ako aj s princípmi asketického života. V rokoch 527/528 odišiel na pozvanie cisárovnej Theodory do Konštantínopola. Cisárovná, ktorá sympatizovala s miafyzitmi sa s Baradaiom spriatelila a Baradai tak v Konštantínopole následne pobudol 15 rokov. Po tom, čo antiochijský patriarcha Efrém spustil tvrdé prenasledovanie miafyzitov, požiadala cisárovná Theodora alexandrijského miafyzitského patriarchu Theodosia I., aby vysvätil dvoch sýrskych biskupov, čím sa mal pomer síl v Sýrii vyrovnať. Spojencom Baradaia a miafyzitov v Sýrii bol aj arabský ghasánovský náčelník Hárith ibn Džabala (v gréckych prameňoch aj Arethas). Niekedy v rokoch 541543 tak Theodosios Jakuba vysvätil za biskupa v Edesse, druhým vysväteným biskupom bol Theodóros, biskup v Bostre. Jakub následne neúnavne cestoval po celej Sýrii a Malej Ázii a snažil sa šíriť svoju vieru. Po smrti patriarchu Theodosia na seba sám prevzal úlohy patriarchu a v jednotlivých mestách menoval nových biskupov (zväčša radov sýrskych mníchov), čím pokladal základy jakobitskej cirkvi. Celkovo vysvätil podľa dobových prameňov 27 biskupov a vyše 1000 kňazov. (iné zdroje deklarujú ešte omnoho väčšie čísla). Pre svoju "podzemnú" existenciu boli nazývaní aj akefaloi (bezhlaví). Vo svojich cestách prišiel a založil komunitu až v Efeze, či na ostrove Chios. Cisár Justinián sa Baradaia snažil chytiť, avšak nikdy sa mu to nepodarilo, pretože nenápadne oblečený biskup vždy unikol. Posledné roky svojho života sa snažil zmieriť rivalita medzi antiochijskou a alexandrijskou cirkvou. Zomrel v roku 578 na ceste do Alexandrie v meste Kasion v Egypte.

Referencie 

Biskupi Sýrskej ortodoxnej cirkvi
Úmrtia v 578
Narodenia v 5. storočí
Sýrski orientálni ortodoxní svätci
Byzantskí mnísi