Nikomachos (maliar)

Nikomachos  () bol grécky maliar v 4. storočí pred Kr.
 
Nikomachos, maliar z Téb, pôsobiaci približne v polovici 4. stor. pred Kr., bol syn a žiak Aristóna (možno bol vnuk Aristeida). Podľa antických písomných správ patril k najvýznamnejším maliarom svojej doby.
 
Plínius uvádza, že medzi jeho žiakov patrili Filoxenos z Eretrie a Koroibos. Podľa Plínia maliari až do prahu helenistického obdobia poznali iba štyri základné farby (bielu, žltú, červenú, čiernu) a že aj napriek tomu umelci ako Apelles, Echión, Melanthios a Nikomachos dokázali vytvoriť nesmrteľné diela. Cicero naopak zaradil Nikomacha medzi maliarov, ktorí už používali všetky farby.
 
Medzi Nikomachove umelecké diela, z ktorých niektoré boli prevezené do Ríma, podľa Plínia patrili: Únos Persefony bohom podsvetia Hádom (prevezené do Ríma na Kapitol, vo svätyni 
Minervy, nad kaplnkou Iuventas), obraz bohyne Niké vezúcej sa do neba na kvadrige (štvorzáprahu), obraz božstiev Apolóna a Artemis, Kybelé (Magna Mater) sediaca na levovi, Mainády (bakchantky) a Satyrovia a obraz morskej obludy Skylly. Plínius tiež uvádza, že Nikomachovi sa pripisuje aj prvé zobrazenie Odysea v čiapke pileus a že žiadny iný maliar nebol od neho rýchlejší a uviedol príklad keď prijal objednávku od tyrana Aristrata zo Sikyónu, aby v určenom čase dokončil maliarsku prácu na pomníku, ktorý dal postaviť pre básnika Telesta, a keď Nikomachos prišiel krátko pred uplynutím tohto času, nahnevaný tyran mu pohrozil, že ho potrestá, ale on za niekoľko dní prácu s obdivuhodnou rýchlosťou a s vysokou umeleckou kvalitou dokončil. Plutarchos zaznamenal, že Nikomachos bol aj maliarom ženských portrétov, ktoré, ako sa zdá, maľoval nemenej zručne a uviedol tiež, že obrazy Nikomacha a verše Homéra majú okrem všeobecnej sily a krásy zvláštne čaro, lebo sa zdajú byť zhotovené dokonale s ľahkosťou a pohotovo.

Podľa antických zdrojov namaľoval aj portrét Antipatra (zrejme keď bol miestodržiteľom Macedónie, v rokoch 336 – 323 pred Kr.). Nikomachos údajne v krátkom čase namaľoval jeho portrét a vyžiadal si od neho vysokú sumu. Na klientove sťažnosti: „dostal si viac za tvoj obraz, keďže si ho namaľoval za pár dní“, Nikomachos odpovedal: „nenamaľoval som ho za štyridsať dní, kráľu, ale pracoval som na ňom štyridsať rokov, pretože som sa tak dlho učil, aby som mohol kedykoľvek rýchlo a s ľahkosťou maľovať“. 
 
Grécky archeológ Manolis Andronikos v roku 1977 vo Vergine objavil tri hrobky, ktoré dostali názvy Hrobka Persefony, Hrobka princa a Hrobka Filipa II.  Obsah „hrobky Persefony“ bol v minulosti vykradnutý, ale na bočných a zadných stenách pohrebnej komory sa zachovala nádherná séria nástenných malieb znázorňujúcich únos Persefony bohom Hádom. Maľba z „Persefoninej hrobky“ je niektorými znalcami považovaná za dielo Nikomacha. Zdá sa ale nepravdepodobné, že by maliar takého postavenia prišiel do Macedónie a maľoval tam obraz v relatívne malej hrobke, ale je celkom možné, že tieto maľby skutočne prezrádzajú vplyv Nikomachovho štýlu. Datovanie maľby do roku približne 340 pred Kr. zapadá do obdobia pôsobenia tohto umelca.

Referencie a bibliografia 

Maliari starovekého Grécka