Samo Daxner

Samo Daxner (* 4. alebo 5. máj 1856, Banská Štiavnica† 27. apríl 1949, Tisovec) bol slovenský advokát a politik; poslanec Revolučného národného zhromaždenia, neskôr senátor za Republikánsku stranu poľnohospodárskeho a maloroľníckeho ľudu.

Životopis 
Narodil sa v rodine Juraja Daxnera a Márie rod. Rosiarovej, v Banskej Štiavnici, kde sa jeho mama dočasne zdržiavala. Študoval na gymnáziu v Revúcej. Pôvodne sa chcel po absolvovaní štúdia venovať národohospodárstvu, ale na nátlak matky sa stal advokátom. Navštevoval preto právne školy v Bratislave a v Budapešti. Po zložení advokátskej skúšky hospodáril na rodinnom statku v Tisovci a viedol advokátsku prax. Často sa zaoberal politickými kauzami ľudí z radov slovenských národovcov. V roku 1879 založil Samo Daxner v Tisovci hasičský zbor, roku 1877 tu tiež ustanovil spevácky spolok. Ovládal niekoľko jazykov a okrem iného do slovenčiny preložil Predanú nevestu od Bedřicha Smetanu a operu Viléma Blodeka V studni, ktoré v Tisovci potom zohrali miestni ochotníci. V roku 1904 v tejto obci organizoval prvý šachový turnaj na Slovensku. V okolí Tisovca zbieral ľudové piesne. Niektoré z nich vyšli v zbierke Slovenské zpevy II. (Martin, 1890).

V 90. rokoch 19. storočia patril medzi novo nastupujúcich politikov Slovenskej národnej strany. Vďaka priateľom udržiaval kontakt s dianím v českých krajinách. V novembri 1918 bol v Tisovci hlavnou postavou tunajšieho prevratu a viedol miestnu národnú radu.

Po roku 1918 zasadal v Revolučnom Národnom zhromaždení. Na post v tomto zákonodarnom zbore rezignoval v roku 1919. Bol profesiou advokátom. Čoskoro po vzniku ČSR bol menovaný Vavrom Šrobárom do funkcie župana Gemersko-malohontskej župy. Tu dohliadal na preberanie moci na jej území československými úradmi a armádou. V máji 1919 sa županského úradu vzdal.

Na začiatku 20. rokov bol členom Slovenskej národnej a roľníckej strany (SNaRS) a v marci 1920 sa uvádzalo, že za ňu bude kandidovať v parlamentných voľbách v roku 1920 do senátu. Zvolený nebol, ale senátorom Národného zhromaždenia bol potom v rokoch 19221925, pretože sem dodatočne nastúpil ako náhradník po tom, čo zomrel Ján Ružiak. Zastupoval Republikánsku stranu poľnohospodárskeho a maloroľníckeho ľudu, do ktorej sa roku 1922 SNaRS zlúčila.

Po roku 1948 mu bol odňatý jeho statok a hospodársky majetok.

Jeho synom bol právnik a dôstojník Vladimír Daxner.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Samo Daxner v Revolučnom národnom zhromaždení

Zdroj 

Slovenskí politici
Slovenskí advokáti
Slovenskí dirigenti
Poslanci česko-slovenského Národného zhromaždenia
Politici SNS (historickej)
Osobnosti z Banskej Štiavnice
Senátori Národného zhromaždenia (Česko-Slovensko, 1920 – 1939)