Štefan Molnár

Štefan Molnár (, * 20. august 1825, Parchovany† 19. február 1907, Nové Mesto pod Šiatrom) bol hlavný župan Zemplínskej župy, poslanec uhorského snemu šľachtického pôvodu s prídomkom Molnár de Parnó.

Životopis 
Narodil sa v rodine statkára Štefana Molnára a jeho manželky Anny Vitézovej. Stredoškolské štúdiá absolvoval v Košiciach a vysokoškolské právnické v Pešti. V roku 1847 sa stal čestným notárom Zemplínskej župy. Počas uhorskej revolúcie v roku 1848 ako dobrovoľník vstúpil do honvédskeho vojska, v ktorom dosiahol hodnosť kapitána. Po porážke revolúcie utiekol do Turecka. V roku 1850 sa však vrátil a bol odvedený ako bežný vojak do armády. Po prepustení z armády žil a hospodáril v Kľačanoch.

Po rakúsko-uhorskom vyrovnaní, v čase vzniku uhorských ministerstiev bol vymenovaný za poradcu Ministerstva náboženstva a ľudového školstva. V roku 1873 bol povýšený na ministerského radcu na Ministerstve národnej obrany. V roku 1869 bol zvolený v trebišovskom volebnom okrsku za poslanca uhorského snemu. V roku 1882 bol vymenovaný za hlavného župana Zemplínskej župy, ktorým bol do roku 1901. Následne bol vymenovaný za riadneho člena hornej (panskej) komory snemu.

Oženil sa v roku 1855 s Leonou Nyékyovou, s ktorou mal dve deti: dcéru Gizellu (ktorú si za manželku vzal Alexander Wekerle, neskorší uhorský premiér) a syna Viktora (ktorý bol poslancom uhorského snemu, županom Temešskej župy a bol povýšený do barónskeho stavu).

Referencie

Iné projekty

Zdroj 

Osobnosti z Parchovian
Uhorskí právnici
Uhorskí politici
Slovenskí notári
Župani
Poslanci uhorského snemu narodení na území dnešného Slovenska
Slovenskí šľachtici
Uhorskí šľachtici
Príslušníci zemianskeho stavu