Jakov Michailovič Jurovskij

Jakov Michajlovič Jurovskij (; * 19. júngreg /7. júnjul 1878, Kujbyšev, Rusko – † 2. august 1938, Moskva, Rusko) bol boľševický revolucionár a sovietsky politik. Je známy ako väzniteľ a popravca cára Mikuláša II. a jeho rodiny.

Životopis

Mladosť 
Jakov Jurovskij sa narodil ako Jankel Chajmovič Jurovskij v židovskej rodine v Tomsku, kde býval jeho otec, keď si odpykával trest za krádež. Bol ôsme z desiatich detí. Jeho matka bola krajčírka. Krátko pred príklonom k marxizmu konvertoval Jurovskij k protestantstvu.

Jurovskij sa vyučil ako hodinár a roku 1904 odišiel do Nemecka. Do Ruska sa vrátil počas revolúcie v roku 1905 a po jej potlačení sa pripojil k boľševikom. Niekoľkokrát bol zatknutý a stretol sa s Jakovom Sverdlovovom.

V roku 1907 odišiel do USA, v roku 1910 sa však vrátil späť do Ruska. Po vypuknutí prvej svetovej vojny bol povolaný do armády a slúžil ako lekár v lazarete. Počas februárovej revolúcie sa Jurovskij stal členom Jekaterinburgského sovietu. Po októbrovej revolúcii bol tamojším komisárom pre justíciu a stal sa členom tajnej polície Čeky.

Zavraždenie cárskej rodiny 
V roku 1918 bol cár Mikuláš II. so svojou rodinou väznený v Jekaterinburgu v Ipatievovom dome. Jurovskij sa stal ich poručníkom.

Po tom čo sa v lete 1918 priblížili mestu protiboľševické sily rozhodol Uralský soviet (Gološčokin a Soloviov) cársku rodinu zlikvidovať. Ich likvidáciou bol poverený Jurovskij. V noci 17. júla 1918 odviedli strážcovia cársku rodinu do pivnice domu s vysvetlením, že sa idú skryť pred streľbou z ulice. Jurovskij rodinu sprevádzal. Rodina, ktorá do poslednej chvíle nič netušila bola postavená k stene a komando spustilo paľbu. Cár (toho zastrelil osobne Jurovskij) a cárovná Alexandra boli na mieste mŕtvi. Ich deti však paľbu prežili a pobehovali po miestnosti. Cároviča Alexeja, ktorý ležal na zemi, Jurovskij osobne strelil do hlavy. Cárske dcéry, ktoré prežili streľbu boli dobodané bajonetmi. Vrahovia neskôr zistili, že ich paľbu zbraní prežili preto, že mali v blúzkach všité drahokamy. Tie zabránili strelám spôsobiť smrteľné zranenia, preto prvú streľbu prežili.

Neskorší život 
Neskôr ďalej pracoval ako pracovník Čeky. V tom istom roku viedol Jurovskij vyšetrovanie Fanny Kaplanovej, ktorá sa neúspešne pokúsila zabiť (zastreliť) Lenina. 

Od roku 1921 pracoval ako šéf sovietskej štátnej pokladnice. Od rok 1928 viedol Moskovské Polytechnické múzeum.

Zomrel v roku 1938 v Kremeľskej nemocnici na žalúdočný vred.

Iné projekty

Zdroj 
 

Ruské osobnosti židovského pôvodu
Sovietski politici
Politici židovského pôvodu
Ruskí politici
Ruskí revolucionári
Narodenia v 1878
Narodenia 19. júna
Úmrtia v 1938
Úmrtia 2. augusta
Starí boľševici