Abbás I. (Perzia)

Abbás I. alebo Abbás I. Veľký (perzsky: شاه عباس بزرگ; * 27. január 1571, Herat, Safíjovská ríša† 19. január 1629, Mazandaran, Safíjovská ríša) bol 5. safíjovským šáhom (kráľom) Iránu, a je všeobecne považovaný za jedného z najväčších vládcov iránskej histórie a dynastie Safíjovcov. Bol tretím synom šáha Muhammada Chodábendeho.

Hoci Abbás vládol počas vrcholu iránskej vojenskej, politickej a ekonomickej moci, na trón sa dostal v ťažkých časoch Safíjovskej ríše. Pod jeho neefektívnym otcom krajinu zachvátili nezhody medzi rôznymi frakciami armády Qizilbaš, ktorá zabila Abbásovu matku a staršieho brata. Medzitým iránski nepriatelia, Osmanská ríša a Uzbeci, využili tento politický chaos na to, aby sa zmocnili územia pre seba. V roku 1588 jeden z vodcov Qizilbašu, Muršid Qoli chán, prevratom zvrhol šáha Muhammeda a usadil na trón 16-ročného Abbása. Abbás sa však čoskoro chopil moci sám. 

Pod jeho vedením Irán vyvinul systém gilman, kde sa tisíce adygských, gruzínskych a arménskych otrokov pripojili k civilnej správe a armáde. S pomocou týchto novovytvorených vrstiev v iránskej spoločnosti (iniciovanej jeho predchodcami, ale počas jeho vlády sa výrazne rozšíril) sa Abbásovi podarilo zatieniť moc Qizilbašu v civilnej správe a armáde. Tieto akcie, ako aj jeho reformy iránskej armády, mu umožnili bojovať proti Osmanom a Uzbekom a znovu dobyť stratené iránske provincie vrátane Kachetie, ktorej ľud podrobil rozsiahlym masakrom a deportáciám. Na konci osmanskej vojny v rokoch 1603 - 1618 získal Abbás opäť vládu nad Zakaukazskom a Dagestanom, ako aj nad oblasťami východnej Anatólie a Mezopotámie. Vzal späť pôdu aj od Portugalcov a Mughalov a rozšíril iránsku vládu a vplyv na severnom Kaukaze, mimo tradičných území Dagestanu. 

Abbas bol veľký staviteľ a presťahoval hlavné mesto svojho kráľovstva z Kazvínu do Isfahánu, čím sa mesto stalo vrcholom safíjovskej architektúry. V neskorších rokoch, po súdnych intrigách, do ktorých bolo zapojených niekoľko popredných Čerkesov, Abbás začal byť podozrivý voči svojim vlastným synom a nechal ich zabiť alebo oslepiť.

Referencie

Zdroj 

Safíjovci