Žralok býčí

Ľudovo sa ako žralok býčí označuje žralok belavý (Carcharhinus leucas), pozri žralok belavý.

Žralok býčí (iné názvy: žralok piesočný, žralok pieskový, piesočný žralok tigrovitý; lat. Carcharias taurus alebo staršie Odontaspis arenarius, ďalšie latinské názvy pozri nižšie) je veľký druh žraloka, zástupca čeľade Odontaspididae. 

Vyskytuje sa v pobrežných vodách po celom svete. Napriek svojmu hrôzostrašnému vzhľadu ide o pomerne pokojný a pomaly sa pohybujúci druh žraloka. Všeobecne sa nepovažuje za nebezpečného, ak nie je vyprovokovaný. Pre tieto rozporuplné vlastnosti a pre veľkú prispôsobivosť v zajatí sa považuje za najčastejšie chovaný veľký druh žraloka vo verejných akváriách.

Vedecké synonymá 
Odontaspis taurus Rafinesque 1810, Eugomphodus taurus Rafinesque 1810, Odontaspis americanus Mitchill 1815, Squalus americanus Mitchill 1815, Carcharias griseus Ayres 1843, Odontaspis arenarius Ogilby 1911, Carcharias arenarius Ogilby 1911, Odontaspis platensis Lahille 1928, Carcharius platensis Lahille 1928.

Anatómia a výzor 
Telo je silné, s dvoma veľkými chrbtovými plutvami. Chvost je pretiahnutý s dlhým horným lalokom. Obvykle dorastá do dĺžky 3,5 metra, v takom prípade váži 90 až . Maximálna, vierohodne doložená správa, hovorí o exemplári s váhou .

Žralok býčí má väčšinou sivý chrbát a biely spodok. V auguste 2007 bol v Austrálii vyfotografovaný albín.

Potrava 
Strava sa skladá z rýb, mladých žralokov a rají, chobotníc a kôrovcov.

Správanie 
Tieto žraloky sa obvykle zdržujú v pobrežných vodách v hĺbkach medzi 60 až 190 metrov, aj keď boli zaznamenané tiež vo väčších hĺbkach. Počas dňa často vyhľadávajú útočište v podmorských jaskyniach a medzi skaliskami a v noci vyrážajú na lov. Počas dňa vykazujú pomalšie správanie, aktívnejšími sa stávajú v noci. Žralok býčí je jediný známy druh žraloka, ktorý prehĺta vzduch a ukladá si ho v žalúdku, aby zachoval neutrálny vztlak pri plávaní.

Napriek tomu že sa všeobecne tvrdí, že tento druh žraloka nie je pre ľudí nebezpečný, databáza ISAF obsahuje 76 zaznamenaných útokov na ľudí, z ktorých 29 bolo klasifikovaných ako nevyprovokované. Dva z týchto nevyprovokovaných útokov viedli k úmrtiu.

Rozmnožovanie 
Tento druh je živorodý, jeho embryá sa však živia navzájom medzi sebou. Vo vnútri maternice sa mladé žraloky kŕmia živinami zo žĺtkového vrecka a potom aj jeden druhým, dokiaľ neostanú dva posledné jedince. Ak chce matka poskytnúť mladým ďalšiu potravu, produkuje ďalšie vajíčka, ktoré zostávajúce mladé konzumujú. Táto reprodukčná stratégia je známa tiež ako vnútromaternicový kanibalizmus. V dvoch rokoch sú mladé žraloky zhruba meter dlhé a plne schopné sa o sebe postarať

Referencie

Iné projekty 

Odontaspididae