Manon Lescaut (opera)

Manon Lescaut je opera Giacoma Pucciniho z roku 1893. Autormi libreta sú Luigi Illica a Domenico Oliva na motívy novely Abbé Prévosta.

Hlavné postavy 
 Manon (soprán)
 Des Grieux (tenor)
 Lescaut (barytón)
 Géront de Ravoir (bas)
 Edmont (tenor)

Obsah 

Manon Lescaut je opera v štyroch dejstvách. Odohráva sa v druhej polovici 18. storočia vo Francúzsku.

Prvé dejstvo 
Námestie neďaleko brán Paríža

Je večer a skupinka študentov a dievčat sa prechádza po námestí, ktoré je vychýrené dobrým pitím a hrami. Edmondo spieva o radostiach mladosti. Na scénu vstupuje Des Grieux, ktorý je však melancholický a k ostatným študentom sa nepridá. Ostatní si z neho preto robia posmešky. Prichádza kočiar z Arrasu a vystúpia z neho Manon, jej brat Lescaut a starší generál, Geronte de Ravoir. Des Grieux sa do Manon zaľúbi na prvý pohľad.

Z rozhovoru, ktorý vypočuje, sa dozvedá, že Manon je podľa priania svojho otca na ceste do kláštora. Des Grieux sa k nej priblíži a prosí ju o schôdzku . Manon neochotne súhlasí. Študenti sa smejú a ukazujú si na párik. Manon odchádza a Des Grieux spieva o svojich citoch k nej.

Vracajú sa Lescaut a Geronte, ktorý je tiež opantaný Manon. Myslí si, že Manon by bola v kláštore škoda a chystá sa ju preto uniesť do Paríža. Edmondo vypočuje jeho plány a okamžite všetko rozpovie Des Grieuxovi. Radí mu, aby Manon odprevadil v Gerontovom kočiari. Des Grieux vyzná Manon lásku a presvedčí ju, aby s ním odišla do Paríža. Na scénu sa vracajú Geronte a Lescaut. Ten sa rozhodne sledovať kočiar do Paríža.

Druhé dejstvo
Gerontov dom v Paríži

(Puccini vynecháva časť románu, v ktorej Manon a Des Grieux istý čas žijú spolu. Manon ho opúšťa, keď mu dôjdu peniaze).

Manon je Gerontovou milenkou. Do izby vstupuje jej brat Lescaut. Manon mu rozpráva o Gerontovi. Je podľa nej príliš starý a skazený a navyše ju nudí. Je smutná a myšlienkami sa vracia k Des Grieuxovi. Geronte zavolal hudobníkov, aby Manon zabávali. Takisto privádza tanečného majstra, ktorý ju učí tancovať menuet. Po tanci Geronte a hudobníci odchádzajú. 

Lescauta hnevá, že jeho sestra nie je s Gerontom šťastná a ide vyhľadať Des Grieuxa. Des Grieux prichádza do Gerontovho domu a s Manon si opäť padnú do náručia. Geronte sa však nečakane vracia a pripomína Manon, čo všetko pre ňu urobil. Manon odpovedá, že ho nedokáže ľúbiť. Geronte odchádza a Lescaut súri milencov, aby sa ponáhľali a čo najskôr opustili dom. Manon však váha, pretože nie je ochotná vzdať sa šperkov a pekných vecí. Lescaut jej opäť pripomína, že sa musia ponáhľať.

Manon uchopí svoje klenoty a beží ku dverám. Sú zamknuté na Gerontov príkaz. Vojaci prichádzajú Manon zatknúť. Tej pri pokuse o útek vypadnú šperky a spadnú priamo ku Gerontovým nohám. Manon odvádzajú preč a Des Grieux je nesmie nasledovať.

(Intermezzo: Cesta do  Le Havre)

Des Grieux sa všemožne snaží, aby Manon prepustili z väzenia, avšak bez úspechu. Odchádza preto do Le Havre.

Tretie dejstvo
Námestie neďaleko prístavu Le Havre

Manon sedí vo väznici spolu s ďalšími kurtizánami. Lescautovi sa podarí podplatiť stráže, aby Des Grieuxovi dovolili prehovoriť s Manon. Dozvedá sa, že ju majú deportovať do Louisiany. Pokúsia sa o útek, ten sa však nepodarí. Objavia sa stráže, ktoré odvádzajú skupinku žien, ktoré sa majú plaviť na tej istej lodi ako Manon. 

Des Grieux je pri myšlienke, že bude navždy odlúčený od Manon, zúfalý. Snaží sa ju odviesť preč, seržant ho však odsotí preč. Prosí o zľutovanie a keď kapitán vidí jeho žiaľ, dovolí mu nastúpiť na loď.

Štvrté dejstvo
Pustatina neďaleko New Orleans

Milenci prechádzajú púšťou v nádeji, že narazia na britskú osadu. Dochádza im voda a Manon už je úplne vyčerpaná. Padá na zem a už nevládze ísť ďalej. Des Grieuxa znepokojuje Manonin stav a odchádza hľadať vodu. Manon si medzitým spomína na minulosť a narieka nad svojím osudom.

Des Grieux sa vracia, ale vodu sa mu nepodarilo nájsť. Manon sa s ním lúči a umiera v jeho náručí. Des Grieux premožený žiaľom bezvládne padá mŕtvej Manon do náruče.

Iné projekty

Externé odkazy 
Libretto.
YouTube Video of the Love Duet (Tu, tu, amore? Tu? Sei tu) from Manon Lescaut Act II (with Renata Scotto, Plácido Domingo, Metropolitan Opera New York 1980, conductor James Levine).

Hudobné kompozície Giacoma Pucciniho
Opery