Adolf Jülicher

Adolf Jülicher (* 26. január 1857, Falkenberg-Berlín, Nemecko† 2. august 1938, Marburg, Nemecko) bol nemecký protestantský teológ. V centre jeho záujmu stáli cirkevné dejiny a Nový zákon.

Životopis 
Adolf Jülicher sa narodil 26. januára 1857 v berlínskej štvrti Falkenberg. Jeho otec, Friedrich Jülicher, bol učiteľom a presvedčeným stúpencom pietizmu.

V rokoch 1867 až 1875 bol Adolf Jülicher žiakom berlínského chlapčenského konviktu Paulinum. Následne študoval protestantskú teológiu na Friedrich-Wilhelms-Universität v Berlíne. K jeho učiteľom patrili o. i. aj August Dillmann, Otto Pfleiderer a Bernhard Weiß.

Adolf Jülicher promoval v roku 1880 na univerzite v Halle an der Saale. Jeho záverečná práca mala názov Die Quellen von Exodus I – VII, 7 [Pramene textu Exodus I – VII, 7].

Od roku 1882 pracoval Jülicher ako duchovný v sirotinci Friedrichs-Waisenhaus v berlínskej štvrti Rummelsburg. Zároveň sa však venoval aj písaniu novozákonnej exegetickej štúdie o Ježišových podobenstvách (Die Gleichnisreden Jesu). Na základe tejto práce mu berlínska teologická fakulta v roku 1886 udelila akademický titul lic. theol., ktorý mu otvoril dvere do univerzitného sveta.

Od roku 1887 bol už súkromným docentom berlínskej teologickej fakulty, pričom súčasne pracoval na svojej habilitačnej práci z cirkevných dejín.

Po úspešnej habilitácii sa Adolf Jülicher v roku 1888 stal mimoriadnym profesorom univerzity v Marburgu. O rok neskôr tu napokon získal miesto riadneho profesora Nového zákona a cirkevných dejín.

K najvýznamnejším dielam Adolfa Jülichera patrí Einleitung in das Neue Testament [Úvod do Nového zákona], ktorý sa na dlhé roky stal štandardnou učebnicou. Nemenej významnou zostala aj jeho práca Gleichnisreden Jesu [Ježišove podobenstvá].

Adolf Jülicher bol okrem toho aj autorom mnohých recenzií a takmer troch stoviek článkov z oblasti cirkevných dejín pre monumentálnu Paulys Realencyclopädie der classischen Altertumswissenschaft (RE) [Paulyho encyklopédia starovekých reálií].

Jülicher bol stúpencom historickej-kritickej exegetickej metódy. Významnou mierou sa zaslúžil o akceptáciu teológie ako vedy.

V roku 1923 bol emeritovaný. Napriek zhoršujúcim sa problémom so zrakom naďalej pracoval na rôznych teologických štúdiách. Podieľal sa aj na príprave nového prekladu Nového zákona.

Zomrel 2. augusta 1938 v Marburgu.

Výber z diela 
 Die Quellen von Exodus I – VII, 7. 1880.
 Die Gleichnisreden Jesu. 2 zväzky. 1886, 1899.
 Einleitung in das Neue Testament. 1894.
 Moderne Meinungsverschiedenheiten über Methode, Aufgabe und Ziele der Kirchengeschichte: Rede, gehalten beim Antritt des Rektorats am 13. Oktober 1901. 1901. (dostupné online)
 Neue Linen in der Kritik der evangelischen Uberlieferung. 1906.
 Die Religion Jesu und die Anfänge des Christentums bis zum Nicaenum. 1909.
 Lehrbuch der neutestamentlichen Theologie. 1911. (kolektív autorov: Adolf Jülicher, Heinrich Julius Holtzmann, Walter Bauer)
 Adolf Jülicher (ed.): Vincent Lerinský († 434/450 ?): Commonitorium pro catholicae fidei antiquitate et universitate adversus profanas omnium haereticorum novitates. 1925
 Adolf Jülicher (ed.): Itala. Das Neue Testament in altlateinischer Überlieferung nach den Handschriften. 4 zväzky. 1938. (v spolupráci s Walterom Matzkowom a Kurtom Alandom)

Literatúra 
 GUNDLACH, Franz. Catalogus Professorum Academiae Marburgensis. Die akademischen Lehrer der Philipps-Universität Marburg von 1527 bis 1910. Marburg: 1927. S. 52 f.
 HOHLWEIN, Hans. Jülicher, Adolf. In: Neue Deutsche Biographie. Band 10. Berlin: Duncker & Humblot, 1974. ISBN 3-428-00191-5. S. 643. (dostupné online)
 KLAUCK, Hans-Josef. Adolf Jülicher. In: Biographisch-Bibliographisches Kirchenlexikon. Band 3. Herzberg: Bautz, 1992. ISBN 3-88309-035-2. S. 772 – 773.

Referencie

Externé odkazy 
 https://de.wikisource.org
 https://portal.dnb.de
 http://www.bibelwissenschaft.de

Zdroj 

Nemeckí teológovia
Protestantskí teológovia
Nemeckí vysokoškolskí pedagógovia
Osobnosti z Berlína