Giurо Michajlov

Giuro Michajlov (); * 1862, Rachmanlij, Osmanská ríša; dnešné Bulharsko† 25. december 1880, Plovdiv, Východná Rumélia; dnešné Bulharsko bol bulharský vojak, príslušník tretej roty Prvej plovdivskej družiny, bulharskej východorumelskej milície, ktorý zahynul, keď odmietol opustiť strážne stanovisko počas požiaru.  .

Život 
Giurо Michajlov sa narodil v roku 1862 v dedine Rachmanlij (), dochovanej v záznamoch aj ako Rachmanli (), alebo Rachmanlare () (dnešná dedina Rozovec v okrese Brezovo), ktorá leží na úpätí pohoria Sredna gora. Väčšinu svojho života do narukovania prežil v rodnej dedine, kde sa stal aj svedkom udalostí Aprílového povstania a oslobodzovania Bulharska v priebehu Rusko-tureckej osloboditeľskej vojny. Po dosiahnutí dospelosti a 6 mesačnej pravidelnej vojenskej službe bol pridelený do strážneho oddielu, tretej roty Prvej plovdivskej družiny, bulharskej východorumelskej milície, ktorý bol určený na ochranu Plovdivu.

Smrť 
25. decembra 1880 v 23:00 prepukol v budove, ktorú Michajlovova družina strážila požiar. Zdroje sa rôznia v tom, či išlo o miestnu pobočku banky, alebo finančné oddelenie posádky (štábna budova milície) pri ktorej Giuro Michajlov slúžil. Oheň sa rýchlo šíril a ostatní strážni začali opúšťať budovu. Giuro Michajlov však odmietol post opustiť a dokonca namieril pušku na jedného zo svojich druhov, ktorý sa ho snažil presvedčiť, nech odíde a zachráni sa so slovami, že ho môže z postu uvoľniť len jeho veliteľ. Jeho veliteľ, ktorý v tom čase už v budove nebol sa dopočul o tom, že jeho podriadený odmieta opustiť strážne stanovisko a rozhodol sa do budovy vrátiť, aby ho zachránil. V čase keď vstúpil do budovy, však došlo k jej kolapsu a Giurovov veliteľ zahynul v plameňoch. Giuro Michajlov odmietol opustiť stanovisko aj v momente, keď mu jeho druhovia oznámili, že jeho veliteľ je mŕtvy, a nemá ho kto odvolať. Krátko na to zahynul spolu so svojimi tromi druhmi aj on sám. Spolu s Giurom Michajlovom, tak zhoreli ďalší štyria ľudia a to jeho veliteľ Nikola Kostadinov z dediny Mărzian (dnes Benkovski) v Plovdivskej oblasti, Ilija Krăstev z mesta Goľamo Konare (dnes Săedinenie) v Plovdivskej oblasti,  Kostadin Argirov z dediny Dermen dere (dnes Părvenec) taktiež v Plovdivskej oblasti a Miťo Petkov z dediny Petrič v Sofijskej oblasti.

Vplyv na hovorovú bulharčinu a symbolika 
Meno Giura Michajlova sa v dôsledku jeho činu dostalo aj do bežnej hovorovej bulharčiny a fráz Bulharov. Bežne sa používajú frázy ako: Pozri na neho aký Giuro Michajlov (), Čo sa mi tu hráš na Giura Michajlova (), alebo ...ako Giurо Michajlov na poste ().

Symbolika je v tomto prípade dvojaká. Niektorí považujú jeho čin za príklad bezprecedentného hrdinstva, iní za príklad nezmyselnej úpornosti, zlého pochopenia zmyslu pre hrdinstvo až hlúposti.

Kultúrny odkaz 
V básni Pri grobăt (, doslova Pri hrobe) Giura Michajlova ospevuje významný bulharský spisovateľ Ivan Vazov.

Pamätníky 
V Bulharsku sa nachádza niekoľko pamätníkov venovaných pamiatke Giura Michajlova. Nachádzajú sa napríklad v Plovdive, ale aj v Michajlovovej rodnej dedine Rozovec. V Plovdive sa jedná v poradí už o tretí pamätník venovaný Giurovi Michajlovovi.

Galéria

Referencie 

Narodenia v 1862
Úmrtia v 1880
Úmrtia 25. decembra
Bulharské vojenské osobnosti
Úmrtia uhorením
Osobnosti z oblasti Plovdiv‎