Pavel Michajlovič Tretiakov

Pavel Michajlovič Tretiakov (; * 27. december 1832 [jul.: 15.12.], Moskva – † 16. december 1898 [jul.: 4.12.], Moskva) bol ruský podnikateľ, mecenáš, zberateľ umeleckých diel, zakladateľ a prvý riaditeľ Tretiakovskej galérie.

Mladosť a osobný život 
Narodil sa 27. decembra (15. decembra podľa starého kalendára) 1832 v Moskve v rodine kupca. Dostal iba domáce vzdelanie, svoju životnú dráhu začal v obchode svojho otca. Spolu s bratom Sergejom (rovnako vášnivým umeleckým zberateľom) veľmi úspešne rozvíjali otcov podnik.

V roku 1865 sa oženil s Vierou Nikolajevnou Mamontovovou, sestrou známeho mecenáša a podnikateľa S. I. Mamontova. Celkovo sa im spolu narodilo šesť detí (štyri dcéry a dvaja synovia).

Zberateľ a mecenáš umelcov 
Od päťdesiatych rokov sa datuje Tretiakovov záujem o ruské výtvarné umenie a zberateľstvo umeleckých diel. Základom jeho zbierky sa stali obrazy Pokušenie (1857) N. G. Siľdera a Potýčka s fínskymi pašerákmi (1853) V. G. Chudiakova. Ďalšími významnými prírastkami boli diela I. P. Trutneva, A. K. Savrasova, K. A. Trutovského, F. A. Bruniho a ďalších umelcov. Zberateľská vášeň ho priviedla na myšlienku zriadenia obrazárne, ktorá by zhromažďovala, uchovávala a vystavovala významné diela domácich autorov. Už začiatkom šesťdesiatych rokov Tretiakov napísal:

V nasledujúcich rokoch sa Tretiakovova zbierka rozširovala o ďalšie prírastky, napr. Odpočinok väzňov V. I. Jakobyho, Posledná jar M. P. Klodta a iné. Tretiakov vysoko hodnotil tvorbu realistu V. G. Perova, ktorého množstvo diel, napr. Dedinská krížová procesia na Veľkú noc, Trojka, Diletant, Nad synovým hrobom a ďalšie, dodnes tvoria významnú časť umeleckých zbierok Tretiakovskej galérie. Perovovou zásluhou sa Tretiakovova zbierka obohatila o kolekciu portrétov významných kultúrnych dejateľov.

V roku 1864 Tretiakov získal do svojej zbierky prvé dielo s historickou tematikou – Kňažná Tarakovova K. D. Flavického.

Tretiakovov hlavný cieľ – vytvorenie jedinečnej umeleckej kolekcie – naberalo jasné kontúry. Zberateľstvo ho priviedlo k priateľstvu s mnohými významnými umelcami, ktorí si považovali za česť byť jeho priateľmi a často ho pozývali do svojich ateliérov. Niektoré diela vznikali dokonca na Tretiakovovu priamu objednávku.

Zakladateľ galérie 
V roku 1874 sa rozhodol s výstavbou budovy, v ktorej by svoju zbierku zhromaždil. K svojmu domu dal Tretiakov pristavať dvojpodlažnú prístavbu, ktorú tvorili dve sály. Ďalších šesť sál bolo pristavených k domu v roku 1882, o tri roky nato sedem sál a v roku 1892 pribudlo šesť nových sál. V tesnej blízkosti rodinného sídla Tretiakovcov na Lavrušinskej ulici tak vznikol jedinečný komplex budov plne zodpovedajúci potrebám obrazovej galérie. 

V auguste 1892 Pavel Tretiakov listom oficiálne daroval mestu Moskva a jeho obyvateľom celú svoju zbierku, ako aj časť rodinného sídla, v ktorej bola zbierka umiestnená s podmienkou, že zbierka sa nerozpredá a bude prístupná širokej verejnosti. Moskovská mestská rada prijala dar 15. septembra 1892 a darovanej kolekcii dala názov Mestská umelecká galéria Pavla a Sergeja Tretiakovcov (Городская художественная галерея Павла и Сергея Михайловичей Третьяковых). Dar pozostával z 1287 obrazov, 518 kresieb a 9 sôch ruských majstrov a 75 obrazov a 8 kresieb európskych (predovšetkým nemeckých a francúzskych) maliarov druhej polovice 19. storočia. Tretiakov sa stal jej prvým riaditeľom a vďačné mesto mu udelilo titul Čestný občan Moskvy. Po smrti mladšieho brata Sergeja v lete toho istého roku sa podľa jeho závetu stali súčasťou zbierky Pavla Tretiakova aj ním zozbierané diela.

Tretiakov naďalej kupoval umelecké diela jednak z finančných prostriedkov, ktoré každoročne na tieto účely vyčleňovalo mesto (5000 rubľov), ako aj za vlastné peniaze, pričom zakúpené diela následne daroval galérii.

Pre širokú verejnosť bola galéria otvorená v auguste 1893 pod názvom Moskovská mestská umelecká galéria Pavla a Sergeja Tretiakovcov (Московская городская художественная галерея Павла и Сергея Третьяковых).

Na sklonku života bol Pavel Michajlovič Tretiakov členom Moskovského oddelenia Rady obchodu a manufaktúr a tiež aktívnym členom petrohradskej Akadémie výtvarných umení.

Po svojej smrti 4. (16.) decembra 1898 bol pochovaný na Danilovskom cintoríne vedľa svojich rodičov a brata Sergeja. O päťdesiat rokov neskôr (v roku 1948) boli telesné ostatky oboch bratov prevezené na Novodievčí cintorín.

Iné projekty

Zdroje 
 K. F. Antonovová, I. T. Rostovcevová, Gosudarstvennaja Treťjakovskaja galereja, Izdateľstvo Avrora, Leningrad, 1976
 

Osobnosti z Moskvy