HAL Tédžas

HAL Tédžas je indické jednomotorové viacúčelové stíhacie lietadlo 4. generácie, vyvinuté spoločnosťami Aeronautical Development Agency (ADA) a Hindustan Aeronautics Limited (HAL). Vývoj trval Indii 32 rokov a ide o prvé ľahké stíhacie lietadlo domácej proveniencie. Celkové náklady na vývoj verzií, určených pre indické letectvo a námorníctvo, sa odhadujú na 300 mld. rupií.  

V indickom letectve má Tédžas nahradiť zastarané MiGy-21 a v indickom námorníctve majú doplniť lietadlá MiG-29K, ktorých India objednala celkovo 45.

Vznik a vývoj 

V roku 1983 bol spustený program vývoja nového bojového lietadla, ktoré malo nahradiť zastarané MiG-21. Do októbra 1985 zostavili Indické vzdušné sily technické požiadavky na toto nové lietadlo a v nasledujúcom roku vyčlenila indická vláda na financovanie programu 5,75 mld. rupií. Keďže India nemala v tej dobe príliš veľa skúseností s vývojom stíhacích lietadiel, v októbri 1987 boli prizvaní konzultanti zo  spoločnosti Dassault Aviation. Tento francúzsky producent lietadiel (napr. Mirage 2000 alebo Rafale) pomohol Indom zadefinovať celý projekt. Do roku 1990 bol vypracovaný návrh lietadla s delta krídlom a bez horizontálnych chvostových riadiacich plôch. V júni 1993 sa začali práce na výrobe technologického demonštrátora TD-1, ktorý bol predstavený verejnosti 17. novembra 1995. TD-1 absolvoval 4. januára 2001 svoj prvý let, čím otvoril novú éru v histórii indického letectva. Vtedajší indický premiér oficiálne pomenoval nové lietadlo Tédžas, čo sanskrite znamená „Žiara“. Letové testy pokračovali a v roku 2003 prekročil Tédžas prvýkrát rýchlosť zvuku. Dňa 25. októbra 2007 sa začalo s integráciou zbraní a prototyp, nazvaný PV-1, vystrelil prvýkrát raketu R-73. O dva mesiace neskôr úspešne otestoval druhý prototyp (PV-2) zameriavací kontajner LITENING, ktorý sa používa pri zhadzovaní laserom navádzaných bômb. V októbri 2009 ukončil Tédžas testovanie výzbroje typu vzduch-zem. 

Pre potreby testovania bolo celkovo vyrobených 15 lietadiel – 2 technologické demonštrátory, 3 stíhacie prototypy, 2 cvičné prototypy, 1 námorný prototyp a 7 strojov limitovanej sériovej produkcie. Do konca roka 2013 bola počiatočná testovacia fáza ukončená a 1. októbra 2014 sa vzniesol k oblohe prvý stroj zo sériovej produkcie. Dňa 1. júla 2016 boli Indickým vzdušným silám odovzdané prvé 2 sériovo vyrobené lietadlá, čím bol Tédžas oficiálne zaradený do služby.

Konštrukcia

Drak 
Tédžas je strednoplošník s delta krídlom s rozpätím , ktorý nemá žiadne horizontálne chvostové plochy. Trup, dlhý , je skonštruovaný z hliníka, lítia, zliatin titánu a viac ako 40% konštrukcie pozostáva z uhlíkových kompozitov. Použitie kompozitných materiálov umožnilo znížiť celkovú hmotnosť lietadla o 21% a zároveň zvýšiť jeho pevnosť.

Kokpit 
V kokpite sa nachádzajú 2 viacúčelové displeje s rozmermi  od firmy Bharat Electronics a head-up displej (HUD), vyvinutý štátnou spoločnosťou Central Scientific Instruments Organisation. Všetky tieto rozhrania sú kompatibilné s okuliarmi nočného videnia, ktorými je vybavený pilot. Aby sa minimalizoval reakčný čas pilota pri náročných bojových podmienkach, v kokpite je využitý koncept HOTAS (Hands-On-Throttle-And-Stick), t. j. najdôležitejšie ovládacie prvky sú umiestnené na plynovej a riadiacej páke. Bojové nasadenie výrazne uľahčuje taktiež prilba od izraelskej firmy Elbit System, ktorá zobrazuje pilotovi najdôležitejšie avionické a taktické informácie. Riadenie zabezpečuje elektronický systém fly-by-wire so štvornásobným zálohovaním. Pre núdzový únik posádky z lietadla slúžia vystreľovacie sedadlá od spoločnosti Martin Baker, majú parametre 0/0. To znamená, že piloti sa môžu katapultovať už pri nulovej výške a nulovej rýchlosti lietadla.

Avionika 
O navigáciu sa stará družicový systém GPS a inerciálny navigačný systém, ktorý obsahuje kruhový laserový gyroskop Sagem SIGMA 95N. Komunikáciu zabezpečuje rádiové spojenie typu VHF a UHF. Nenahraditeľným zariadením je zameriavací kontajner LITENING, ktorý sa používa pri zhadzovaní laserom navádzaných bômb a rakiet. Prvých 20 sériovo vyrobených stíhačiek verzie Tédžas Mark I bude vybavených pulzným dopplerovským rádiolokátorom EL/M-2032 od spoločnosti Elta. Lietadlá verzie Tédžas Mark IA by však už mali mať radar s aktívnym elektronickým vychylovaním lúča (AESA) ELM-2052, ktorý vznikne v spolupráci spoločnosti Elta s firmou HAL.

Motor 
Pohon lietadla zabezpečuje dvojprúdový motor F404-GE-IN20 s maximálnym ťahom 89.8 kN. Tento motor od americkej spoločnosti General Electric disponuje systémom FADEC (full authority digital engine control), vďaka ktorému má nad prevádzkovými parametrami motora plnú moc palubný počítač. Tédžas dosahuje vo výške  maximálnu rýchlosť /h. Vďaka vnútorným palivovým nádržiam, ktoré sa nachádzajú v krídlach a trupe, dokáže stíhačka preletieť . Tento dolet môže byť predĺžený s pomocou prídavných palivových nádrží s kapacitou do 4000 l alebo doplnením paliva počas letu prostredníctvom tankovacieho nadstavca.

Výzbroj 
Lietadlá Tédžas Mark I s počiatočnými operačnými spôsobilosťami sú vyzbrojené kanónom GŠ-23 kalibru , ruskými raketami vzduch-vzduch R-73, muníciou s laserovým navádzaním (strely Ch-59MK, bomby KAB-1500L a GBU-16 Paveway II) a voľne padajúcimi bombami.

V máji 2017 sa uskutočnili testy protilietadlovej strely Derby s aktívnym radarovým navádzaním. Táto raketa izraelskej proveniencie bola vystrelená v režime "lock-on after launch", t. j. informácie o polohe cieľa dostala až potom, čo bola vypustená zo závesníka stíhačky. Vzdušný cieľ bol zničený, čím sa potvrdila úspešnosť integrácie rakety do palubných systémov lietadla Tédžas.

Varianty 
Mark I: počiatočná produkčná verzia v objeme 20 lietadiel, ktorá sa začala vyrábať v roku 2014.
Mark IA: vylepšená verzia, ktorá by mala dostať nový rádiolokátor typu AESA (Active Electrically Scanned Array), súpravu pre rádioelektronický boj, vybavenie umožňujúce lietadlu tankovať počas letu a protilietadlové rakety na boj mimo vizuálny kontakt (Derby).
Mark II: verzia, ktorej výroba je plánovaná po roku 2021. Tieto lietadlá by mali mať predĺžený trup o  a pohon by mal zabezpečovať výkonnejší motor General Electric F414 s ťahom 98 kN.

Používatelia 
 India
Indické vzdušné sily: k septembru 2018 disponovali 9 strojmi vo verzii Mark I. V roku 2006 bolo objednaných 20 stíhačiek Mark I s počiatočným operačným vybavením, pričom majú byť dodané do roku 2018. Ďalších 20 lietadiel Mark I, tentoraz už s finálnym operačným vybavením, bolo objednaných v roku 2010, pričom dodávky majú začať v roku 2019. V novembri 2016 objednala India 83 stíhačiek vo verzii Mark IA.
 45. letka– základňa Bangalúr

Špecifikácie (Mark I)

Technické údaje 
 Posádka: 1
 Dĺžka: 
 Rozpätie: 
 Výška: 
 Plocha krídel: 
 Hmotnosť prázdneho lietadla: 
  Vzletová hmotnosť: 
 Maximálna vzletová hmotnosť: 
 Motor: 1 × dvojprúdový motor F404-GE-IN20 s prídavným spaľovaním 
 suchý ťah: 53.9 kN
 ťah s prídavným spaľovaním: 89.8 kN

Výkony 
 Maximálna rýchlosť: /h
 Dolet: 
 Dostup: 
 Plošné zaťaženie krídla: /m²
 Pomer ťah/hmotnosť: 1,07
 Preťaženie: +8/-3,5 g

Výzbroj 
 Hlavňová: kanón GŠ-23 kalibru  so zásobou munície 220 ks
 8 závesníkov s nosnosťou do 
 Strely vzduch-vzduch: 
 Derby
 Python-5
 R-77
 R-73
 Strely vzduch-zem: 
 DRDO protirádiolokačná strela
 Ch-59ME/MK
 Protilodné strely: 
 Ch-35
 Ch-31
 Bomby:
 KAB-1500L
 GBU-16 Paveway II
 FAB-250
 ODAB-500PM
 ZAB-250/350
 BetAB-500Šp
 FAB-500T
 OFAB-250-270
 OFAB-100-120
 RBK-500

Pozri aj 
 Saab JAS 39 Gripen
 General Dynamics F-16 Fighting Falcon
 Čcheng-tu J-10
 Micubiši F-2

Referencie 

Indické stíhacie lietadlá
Lietadlá HAL