Grigor Narekaci

Svätý Grigor Narekaci (iné mená: Gregor Narecký,  Gregor z Nareku; ; * medzi 940951 † 1003 alebo 1110) bol arménsky básnik a filozof, považovaný za „najväčšieho lyrického básnika stredovekej a hlavnú osobnosť arménskej literatúry 10. storočia“ a najväčšiu osobnosť arménskej literatúry.

Život 
Informácií o živote Grigora je málo, sporný je už dátum narodenia. Tradične je uvádzaný rok 951, pravdepodobnejší je však interval 940951. Celkovo je o jeho živote známe iba málo.

Jeho otec bol Chosrov, ktorý pôsobil (po smrti Grigorovej matky) ako biskup v Andzewaciku. Kvôli osobným sporom s katolikosom bol daný do anatémy, zachovaná korešpondencia uvádza, že sa tak stalo kvôli osobným sporom. Chosrov je autor výkladu k (arménskej liturgii).

Grigor získal vzdelanie v kláštori v Nareku pri jazere Van, spolu so svojim bratom. Opátom kláštora bol jeho strýko Anania Narekaci. Tu pôsobil väčšinu svojho života ako kňaz a učiteľ. Bol vášnivý čitateľ, poznal diela gréckej (napr. Irenej z Lyonu, kapadócki otcovia, Ján Zlatoústy, Evagrius Ponticus, Pseudo-Dionýzios Areopagita), sýrskej (Efraim) a arménskej teológie a mystiky a rovnako aj gréckej filozofie (Platón, Aristoteles, novoplatonizmus).

Zomrel 7. októbra 1003 (tradičný dátum) alebo v roku 1010.

Dielo 
Grigor Narekaci napísal viacero diel, rané patria medzi menej známe. Z exegetických je to komentár k Piesni piesní, kde využíva alegorickú interpretáciu lásky medzi ženíchom (Kristus) a nevestou (cirkev), odlišnú od Gregora Nysského. Ako autor cirkevnej hymnografie vytvoril chválospevy (tagh) na rôzne sviatky.

Celkovo vytvoril (podľa súčasných poznatkov) 15 diel.

Kniha nárekov 
Kniha nárekov je vrcholné dielo Grigora, vzniklo „na prianie jeho spolubratov v kláštore v Nareku s úmyslom, aby slúžilo aj po autorovej smrti všetkým kresťanským nárokom ako univerzálna príručka ľútosti a pokánia.“ Predstavuje „najvyššie vyjadrenie arménskej mystickej poézie“.

Kniha nárekov je napísané v grabare, členená na 95 kapitol a obsahuje vyše 10 000 veršov. Zachovalo a viac ako 200 rukopisov (najstarší z roku 1172), po prvýkrát vyšla v tlačenej podobe v roku 1673 v Marseille.

Vplyv 
Prezývali ho „Pindaros Arménska“. Vo svojej tvorbe „prekonal meravosť, jednotvárnosť a viazanosť na liturgiu a zaviedol do nej tvárne folklórne prvky a jazykové neologizmy.“

V Arménskej apoštolskej cirkvi považovaný za svätca, jeho sviatok je 27. februára.

Mimoarménsky vplyv Grigora na teológiu či cirkev je slabý (podobne ako ostatných arménskych Otcov). Dňa 12. apríla 2015 (100. výročie arménskej genocídy) ho pápež František zaradil medzi učiteľov Cirkvi.

Zdroje

Ďalšia literatúra 
 
 
 
 

Arménski spisovatelia
Arménski básnici
Arménski orientálni ortodoxní svätci
Arménski katolícki svätci
Učitelia cirkvi
Narodenia v 951
Úmrtia v 1003