Centre national de la recherche scientifique

Národné vedecko-výskumné centrum (po fr. Centre National de la Recherche Scientifique), skratka CNRS, je štvrtou najväčšou výskumno-vývojovou organizáciou vo svete (po NASA a dvoch iných amerických organizáciách) a najväčšou v Európe (pred Inštitútom Maxa Plancka a CERN) so sídlom vo Francúzsku. Hlavné sídlo CNRS je v Paríži (La Défense), avšak výskumné strediská sú rozmiestnené po celom Francúzsku. 

V roku 2009 centrum zamestnávalo vyše 30 000 zamestnancov : 26 100 stálych zamestnancov (11 700 výskumných pracovníkov, 14 400 inžinierov, technikov a administratívnych pracovníkov) a jeho rozpočet sa pohybuje okolo 3,3 miliardy eur . 

Aktívna stratégia výmeny a spolupráce so zahraničnými špičkovými pracoviskami umožnila tejto štátnej organizácii cestu medzi svetovú elitu na poli výskumu. Medzinárodné zastupiteľstvá sídlia v Bonne, Bruseli, Johannesburgu, Moskve, Pekingu, Santiagu, Tokiu, Tunise, Washingtone a v Hanoji.

CNRS je vlastníkom veľkého množstva patentov a licencií. V oblasti zdravotníctva patrí k najdôležitejším licencia na vakcínu proti hepatitíde B, na „Diagnose-Kits“ proti HIV-vírusom, vyvinutá v spolupráci s Inštitútom L. Pasteura, alebo na nové cytostatikum Navelbine. V informatike ide o rôzny software, najzaujímavejší je slobodný softvér CeCILL.

Výskumné oblasti 
V súčasnosti je centrum tvorené desiatimi inštitúciami, medzi nimi:
 Národný inštitút pre jadrovú a časticovú fyziku
 Národný inštitút pre výskum vesmíru

Oblasti výskumu 
 matematika, informatika, fyzika, planéty a vesmír,
 chémia,
 biológia,
 sociálne vedy,
 životné prostredie a trvale udržateľný rozvoj,
 technické vedy.

Ocenenia 
Od roku 1954 centrum pravidelne udeľuje ocenenie pre najlepšieho francúzskeho vedca a mladého výskumníka. Zlatá medaila CNRS (Médaille d'or du CNRS) je najdôležitejším ocenením pre vedu a výskum, aké je možné vo Francúzsku získať. 

CNRS obdržalo hneď niekoľko Nobelových cien.
 Nobelova cena za fyziku
 1966 : Alfred Kastler
 1991 : Pierre-Gilles de Gennes
 1992 : Georges Charpak
 1997 : Claude Cohen-Tannoudji
 2007 : Albert Fert
 Nobelova cena za fyziológiu alebo medicínu 
 2008 : Luc Montagnier
 2011 : Jules Hoffmann

 Nobelova cena za chémiu
 1987 : Jean-Marie Lehn
 Nobelova cena za ekonómiu
 1988 : Maurice Allais

Fieldsova cena
 1950 : Laurent Schwartz
 1954 : Jean-Pierre Serre
 1958 : René Thom
 1966 : Alexandre Grothendieck
 1982 : Alain Connes
 1994 : Pierre-Louis Lions
 2002 : Laurent Lafforgue
 2006 : Wendelin Werner

Abelova cena
 2003 : Jean-Pierre Serre

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka

Vedecké organizácie
Organizácie vo Francúzsku
Veda a technika vo Francúzsku
Veda a technika v 1939