Haličsko-volynský letopis

Haličsko-volynský letopis alebo Haličsko-volynská kronika  (ukrajinsky: Гаицько-Волинський літопис, romanizované: Halycjko-Volynsjkyj litopys, tiež známa ako Halicz-Volynsjkyj litopys) je významné dielo starorusínskej literatúry a historiografie pokrývajúce roky 1201 – 1292 v dejinách Haličsko-volynského kniežatstva (na modernej Ukrajine).

Obsah
Historiografia Haličsko-volynský letopis tradične rozdeľovala na:
 Haličskú kroniku - Kroniku Daniela Romanoviča (1201–1264)
 Volynskú kroniku - do smrti Vladimíra Vasilkoviča (1289)
Poľský bádateľ Adrian Jusupovič, ktorý sa ako posledný zaoberal rozdelením kroniky, opísal základné narácie takto:
 Pochvala Romanovi Mstislavičovi (1189-1205)
 Kyjevský letopis Rostislavičovcov (1205-1228)
 Kronikárska kompilácia Daniela Romanoviča (1228-1245)
 Kronikárske zápisky (1245 - 1259)
 Kronikárska kompilácia Vladimíra Vasilkoviča (1259-1289)
 Kronika Mstislava Danieloviča (1289)

Opis udalostí týkajúcich sa Uhorska

Referencie

Ďalšia literatúra

Iné projekty 

Kroniky