Rudolf Krivoš

Rudolf Krivoš (* 16. november 1933, Tisovec – † 18. október 2020) bol slovenský akademický maliar.

Život 
V rokoch 19511956 absolvoval štúdium na Vysokej škole výtvarných umení v Bratislave na Oddelení figurálnej maľby u profesora Jána Mudrocha. Za študijné výsledky a diplomovú prácu Vo vinárni (1956, olej) získal Cenu školy. V tom istom roku bol prijatý za člena Zväzu slovenských výtvarných umelcov. V rokoch 19561957 absolvoval tzv. čestný rok na VŠVU. Bol spoluzakladateľom Skupiny Mikuláša Galandu (1957) a zúčastnil sa na všetkých jej výstavách.

Tvorba 
Krivošova tvorba predstavuje ďalšiu osobitú modifikáciu skupinového programu „galandovcov“. V prvých prácach z obdobia po skončení školy rátal umelec s expresívnym pôsobením temperamentne členeného rukopisu, ktorý iskrí v ťaživej poézii jeho obrazov. Rudolf Krivoš upozornil na seba už na bratislavskej výstave mladých (1957), kde vystavoval portréty a autoportréty, v ktorých prehodnocoval mechanickú víziu optickej skutočnosti. Najmä v autoportrétoch sa prejavovala jednota konštruktívneho princípu skladby tvarov a proces abstrahovania poučený syntetickým kubizmom. Na začiatku 60. rokov skúmal v nadväznosti na dielo Dubuffeta nosnosť netradičných materiálov. Obrazy dostali vlastnú priestorovosť reliéfnou modeláciou sadrového podkladu v podmaľbe. Tvary expresívne deformovaných postáv sú modelované zo zrnitej štruktúry, pozadie je nerozlíšené. Kompozícia Bremeno, s dvojicou mužov priam zrastených so svojím nákladom do jednoliateho útvaru, vypätého protikladnými silami cez celú plochu plátna, dokladá kryštalickú podobu týchto snáh. Práca s figurálnym motívom poukazovala na sochárske cítenie tvaru a sklon k výrazovej skratke (Tehotná, 1960). Jednotlivé postavy i bloky figúr, ktoré monumentálne vystupujú z plochy pozadia, sú budované na pevnej geometrickej osnove.

Od roku 1961 experimentoval so sadrovým podkladom pre reliéfne stvárnenie figúr a polfigúr, od roku 1962 využíval kombinácie techník na sololite, ako aj techniky s kolážou. Po r. 1962 R. Krivoš opustil kompaktný, konštruktívne cítený tvar a sústredil sa na civilistické témy – všeobecnejšie otázky vzťahu človeka a sveta. Farebná škála jeho obrazov akceptuje iba niekoľko tónov tmavých farieb, ale kombináciou netradičných materiálov a technologických postupov (využíval koláž, nitrolaky, nanášanie piesku pod farebnú hmotu, vrstvenie lazúr) sa mu podarilo dosiahnuť štrukturálne diferencované povrchové efekty (Ľudia s býkom, 1963).

Tvorba Rudolfa Krivoša smerovala predovšetkým k hľadaniu a nachádzaniu identity človeka. Vyrovnával sa s napätím v rôznych oblastiach a na rôznych úrovniach života, ale viedla ho viera v autenticitu človeka. Návraty tém, konfliktov, napätí a rozporov prinášali novú kryštalizáciu ľudských a prírodných vzťahov. Časom sa jednotlivé spracovania stupňujú alebo zintenzívňujú, ale zostávajú svedectvom o otvorenom postoji tvorivého človeka o existencii. Maliar hľadal odpovede v málokedy zažitej, konfliktnej a rozporuplnej jednote súčasnosti a minulosti, civilizácie a prírody, modernosti a tradície. V duchu galandovcov sa programovo snažil o autentickosť kultúrnych prameňov v najširšom zmysle slova v nových životných situáciách, ako aj o ich emotívne prežívanie. Jeho farebnosť poukazuje na blízkosť prírody, či už ide o monochrómne zemité farby, alebo červené a tmavočerveno-hnedé, ktoré pripomínajú čerstvú alebo zaschnutú krv. Brutalita vyžarujúca z figúr, bytostí akoby stiahnutých z kože, a drsnosť podčiarknutá tvarmi, reliéfnym podkladom alebo stekajúcimi farbami sa stávajú stálou charakteristikou jeho tvorby. Jeho „princíp kontrastu“ neustále stupňuje napätie medzi organickým a anorganickým, medzi kultúrou a prírodou. Postavy sú deformované pod ťarchou života a sú vydané napospas priestoru a času. Priestor je takmer vždy neistý, neurčený, človek je doň „vrhnutý“, čas je plynúci, zanikajúci.

V jeho tvorbe vyniká niekoľko aktov. Nie je to len motív súčasného obdobia. Zjavuje sa vo všetkých etapách. Maliar ho neprikrášľuje, neidealizuje. Pre mladú maľbu má toto poňatie napokon ďaleko väčší význam než obdiv a oslava fyzickej krásy. Jeho postavy sa najväčšmi zo všetkých približujú dobovej predstave krásy. Reprodukovaný akt z roku 1962 zapĺňa v duchu súčasného maliarskeho vyznania väčšinu formátu. Jasne sa vyčleňuje z pozadia. Strohú väzbu častí oživuje štruktúra plôch, ktorá sa na rozdiel od kompozície Bremeno zjavuje i v pozadí. Obnažený človek sa dostáva do ťaživej samoty. Zdanlivá nezrovnalosť proporcií je výrazom skutočných vnútorných konfliktov. V polovici 60. rokov sa aj on priklonil k maliarskym princípom novej figurácie. Námety jeho kompozícií sa sústreďujú na človeka a jeho základné vzťahy. Postupujúce a prehlbujúce sa zaujatie problémom odcudzenia v obrazoch prechádza napokon v rokoch 1966 – 1967 do obrazov hrôzostrašných stretaní biologického a technického. Rudolf Krivoš je obdivovaný a zatracovaný autor, ktorý sa stal nositeľom tradícií a zároveň najpokrokovejších tendencií v slovenskom výtvarnom umení, plný rozporov a tvorivých tenzií.

Výstavy

Samostatné výstavy 
 19631964 – Obrazy, Bratislava, Mestská galéria
 1967 – Obrazy, Budapešť, Československé kultúrne stredisko
 1980 – Obrazy, Trenčín,Galéria M.A. Bazovského
 1983 – Obrazy, Bratislava, Výstavná sieň ZSVU, Dostojevského rad
 1984 – Obrazy, Norimberg, Galéria Groll
 1986 – Návraty, Praha, Dům slovenské kultúry
 1989 – Obrazy, Košice, Výstavná sieň ZSVU
 1990 – Bratislava, Štúdio S
 1992 – Obrazy, keramika s V. Krivošovou, Košice, Galéria Júliusa Jakobyho
 1994 – Obrazy, keramika s V. Krivošovou, Devín, Art Galery
 1996 – Obrazy, keramika s V. Krivošovou, Žilina, Galéria Klasik
 1997 – Bratislava, SNG

Kolektívne výstavy 
 1957 – I. výstava Skupiny Mikuláša Galandu, Praha, Mladé slovenské umenie
 1958 – Umění mladých výtvarníků Československa, Brno
 1961 – Paríž, Bienále mladých
 1963 – Praha, Jízdárna Pražského hradu
 1963 – Súčasné slovenské výtvarné umenie, São Paulo, VII. Bienale
 1964 – Havana, Čs. kultúrne stredisko
 1965 – Čs. umenie dneška, Baden-Baden, Mestská galéria umenia
 1966 – Současné umění Československa, Mexico, Múzeum moderného umenia
 1967 – Obrazy ´67, Brno, MG
 19691970 – I. bienále maľby, Košice, Východoslovenská galéria
 1970 – Slovenské výtvarné umenie 19651970, Praha, Brno a Hluboká
 1976 – Komorná tvorba, Trenčín, Galéria M.A.Bazovského
 1977 – Umenie po roku 1945, Zvolen, SNG
 1983 – Monumentálna tvorba na Slovensku, Bratislava, DK
 1985 – Žena vo výtvarnom umení, Bratislava, Dom techniky
 1986 – Interart, Poznaň
 1988 – IX. Medzinárodné bienále maľby, Košice
 19881989 – 2. trienále portrétnej tvorby, Liptovský Mikuláš, Galéria P. M. Bohúňa
 1991 – Zem- nebo- človek, Lučenec, Novohradská galéria
 1992 – Umenie z Bratislavy, Zürich
 1995 – Bratislava, Slovenský rozhlas
 1995 – Výstava UBS, Bratislava
 1995 – Pocta Mikulášovi Galandovi, Výstava Spolku výtvarníkov Slovenska, Bratislava, DK
 19951996 – Šesťdesiate roky v slovenskom výtvarnom umení, Bratislava, SNG
 1998 – Súčasná slovenská maľba, Bratislava, DK
 2000 – Slovenské vizuálne umenie v 20. storočí, Bratislava, SNG
 2004 – Perfect Tense –Praha, Art Gallery
 2007 – Slovenské maliarstvo 20. storočia zo zbierok SSG, Banská Bystrica,Stredoslovenská galéria
 2008 – České a slovenské výtvarné umenie šesťdesiatych rokov 20. storočia, Zlín, Dům umění
 2008 – České a slovenské výtvarné umenie šesťdesiatych rokov 20. storočia, Trenčín, Galéria M. A. Bazovského
 2009 – Galéria M. A. Bazovského 19692009, Trenčín, Galéria M. A. Bazovského
 2011 – Galandovci- Legendy slovenskej moderny 19691989, Galéria mesta Bratislavy, Bratislava

Zbierky

Zastúpenie v zbierkach 
 Slovenská národná galéria v Bratislave
 Galéria mesta Bratislavy
 Galéria M. A. Bazovského v Trenčíne
 Oravská galéria v Dolnom Kubíne
 Liptovská galéria Petra Michala Bohúňa
 Národná galéria v Prahe

Diela (výber) 
 Tehotná, olej (1960)
 Akt, kombinovaná technika (1961)
 Bremeno, olej (1962)
 Vzdor, olej (1962)
 Milenci, olej (1963)
 Ľudia, olej (1963)
 Ľudia s býkom, olej (1963)
 Vzťahy, kombinovaná technika (1964)
 Rozhovor, kombinovaná technika (1964)
 Ľahostajnosť, kombinovaná technika (1964)
 Ramená, olej (1966)
 Smútok, kombinovaná technika (1966)
 Kompozícia s guľami, olej (1967)
 Havária, olej (1967)
 Preniknutie, olej (1967)
 Lis, olej (1967)
 Nebezpečenstvo, olej (1967)

Realizácie (výber) 
 1959 – Deliaca stena, vitráž, hotel Grand, Sliač
 1960 – Fasáda, sgrafito, ZDŠ, Lehnice
 1962 – Supraporta, mozaika, Dom odborov, Žilina
 1963 – Dekoratívna stena, kombinovaná technika, Informačné stredisko Spofa, Bratislava
 1965 – Drevená intarzia, hotel Európa, Košice
 1967 – Tapiséria, obradná sieň, Tisovec
 1972 – Tapiséria, Dom smútku, Liptovský Mikuláš
 1975 – Drevené reliéfy, vládny salón, letisko, Bratislava
 1976 – Nástenná maľba, liečebný ústav Helios, Štrbské Pleso
 1977 – Drevený reliéf, obradná miestnosť, Nedožery-Brezany
 1979 – Maľované drevené reliéfy, hotel, Nová Dubnica
 1980 – Drevený paraván, zasadacia miestnosť, Kerametal, Bratislava
 1982 – Maľba na dreve, reliéf, mreže, drevo svadobná miestnosť, Brusno

Knižné ilustrácie (výber) 
 Rúfus, M.: Až dozrieme. Slovenský spisovateľ, Bratislava 1958
 Mulatuli, M.: Max Havelaar. SVKL, Bratislava 1960
 Gorkij, M.: Matka. SVKL, Bratislava 1961
 Balzac, H.: Rozmarné poviedky. Slovenský spisovateľ, Bratislava 1963
 Desnos, R.: Od mramorovej ruže k ruži železnej. Slovenský spisovateľ, Bratislava 1965
 Pasolini, P.P.: Rímske večery. Slovenský spisovateľ, Bratislava 1965
 Sandburg, C.: Dobré ráno, Amerika. Slovenský spisovateľ, Bratislava 1966
 Szymborská, W.: Volanie na Yetiho. Slovenský spisovateľ, Bratislava 1966
 Celan, P.: Piesok z urien. Slovenský spisovateľ, Bratislava 1966

Bibliografia 
 Kubíková, Klára; Cesty a osudy maliarstva v rokoch 1938 – 1965 in: Rusinová, Zora (ed.); Dejiny slovenského výtvarného umenia 20. storočia, Bratislava 2000
 KISS-SZEMÁN, Zsófia – OBUCHOVÁ, Viera – PAŠKO, Peter: Galéria Nedbalka. Slovenské moderné umenie. Bratislava: Calder s. r. o., 2012
 Matuštík, Radislav: Moderné slovenské maliarstvo 1945-1963. SVKL, Bratislava 1965
 Vaškovičová-Petrová, Hana: Obraz človeka v slovenskom maliarstve po roku 1948. VEDA vydavateľstvo Slovenskej akadémie vied, Bratislava 1989, s. 36. ISBN 80-224-0013-0

Články (výber) 
 Mojžiš, J: O Prichádzajúcich Rudolfa Krivoša a niečo aj o hviezdnom čase Skupiny Mikuláša Galandu / Juraj Mojžiš, Romboid. – Roč. XLV, č. 2 (2010), s. 62 – 74. ISSN 0231-6714
 Petraško, Ľudovít : Slovom a štetcom/ Ľudovít Petraško, Knižná revue. – Roč. 10, č. 1 (2000), s. 5. ISSN 1210 – 1982
 Krivoš, Rudolf: Zo zápisníkov / Rudolf Krivoš, Slovenské pohľady. – Č. 4 (1993), s. 100 – 105
 Jarošová, Zuzana: Maľba ako magma / Zuzana Jarošová ; Rudolf Krivoš, Slovensko. – Roč. 16, č. 1 (1992), s. 52 – 53
 Kočík, Tibor: Vyznavač tvaru a figúry : O košickej výstave akademického maliara Rudolfa Krivoša / Tibor Kočík, Pravda. – Roč. 70, č. 197 (22. 8. 1989), s. 5

Ocenenia 
 1956 – Cena VŠVU za diplomovú prácu
 1963 – 1. cena za maľbu na výstave Jánošíkovské tradície vo výtvarnom umení
 1969 – Cena Cypriána Majerníka
 1969 – Cena ZSVU za individuálnu výstavu na I. bienále maľby v Košiciach
 1987 – 1. cena za maľbu v súťaži k 70. výročiu VŘSR

Referencie

Externé odkazy 
 
 Rudolf Krivoš na webe Artfacts
 Rudolf Krivoš v archíve výtvarného umenia abART

Slovenskí maliari
Absolventi Vysokej školy výtvarných umení v Bratislave
Osobnosti z Tisovca
Laureáti Pribinovho kríža I. triedy