Hossius z Cordoby

Svätý Hossius z Cordoby (iné mená nižšie; * 256, možno Córdoba† 357/358/359, Córdoba) bol hispánsky biskup v meste Cordóba, poradca rímskeho cisára Konštantína I., jeden z hlavných obhajcov kresťanskej ortodoxie proti donatizmu a arianizmu. Predsedal niekoľkým synodám a Prvému nicejskému koncilu.

Pravoslávnymi cirkvami a východnými katolíckymi cirkvami je uctievaný ako svätý, v západných martyrológiách sa nespomína. Pravoslávna cirkev a Gréckokatolícka cirkev si jeho pamiatku pripomínajú 27. augusta.

Mená 
 Hossius z Cordoby, Hosius z Cordoby Hosius z Córdoby, Hosius z Corduby alebo Ossius z Cordoby, Osius z Córdoby, Ossius z Córdoby, Ossius z Corduby, Hosios Kordóbsky, Hossius Kordóbsky Hossios Kordóbsky, Oziáš Kordóbsky, Ozeáš Kordobský, Osija Kordobský, Hosius Vyznávač (- v latinčine Baronius: „Osius confessor“)

Životopis 
O Hossiovom ranom živote neexistujú zmienky. Za biskupa bol vysvätený niekedy okolo roku 295. Za vlády Maximiána alebo (podľa niektorých zdrojov menej pravdepodobne) Diokleciána bol prenasledovaný (vyznávačconfessor). Zúčastnil sa (a podľa niektorých prameňov predsedal) miestnej synode v Elvíre, ktorá sa uskutočnila niekedy okolo roku 300. Následne správy o ňom na vyše 12 rokov miznú. V rokoch 312 až 326 pôsobil ako poradca cisára Konštantína I. v cirkevných záležitostiach (napríklad vo vzťahu k donatizmu). O tom, ako sa s cisárom spoznal sa nič nevie.

V roku 324 vyslal cisár Konštantín Hossia na Východ, aby urovnal spor s ariánmi. V Alexandrii zvolal Hossius synodu, kde egyptský klér odsúdil Ariovo učenie a následne podobnú synodu/koncil zvolal aj v Antiochii (325), kde obdobne arianizmus odsúdil sýrsky klér. Keďže sa však spor nepodarilo urovnať, navrhol Hossius cisárovi Konštantínovi, aby zvolal veľký cirkevný koncil, ktorý mal spor raz a navždy rozhodnúť. Výsledkom snáh bol prvý ekumenický koncil v Nicai (325). Hossius koncilu spolu s rímskymi kňazmi predsedal, a zohral významnú úlohu pri presadení protiariánskej vierouky - mal koncilu predložiť termín homoúsios. Po koncile sa vrátil do Hispánie. 

V roku 342/343 predsedal synode v Sardike (Sofii). Na synode sa mimo iné prijal kánon o možnosti odvolať sa so sporom k pápežovi, ako k poslednej inštancii. Následne správy o ňom na desať rokov miznú a ďalšiu zmienku o ňom poskytuje až list pápeža Libéria (okolo 353). Po nástupe ariánskeho cisára Konštantia II. na trón sa Hossius dostal do opozície voči vládnej moci. Po tom, čo cisár od západného kléru žiadal odsúdenie veľkého odporcu arianizmu biskupa Atanáza, Hossius výrazne pokarhal cisára za jeho zasahovanie do cirkevných záležitostí a dokonca aj priamo pred cisárom v Miláne odmietol Atanáza odsúdiť. V roku 356 bol Hossius povolaný na synodu do Sirmia, kde bol uväznený, a pod hrozbou represií v roku 357 ako storočný prinútený podpísať ariánsku formulu (tzv. druhá sriemská formula). Pred svojou smrťou svoj podpis (podľa Atanáza Alexandrijského stiahol, no západné pramene tento údaj neposkytujú.

Dielo 
Okrem toho, že sa podieľal na tvorbe kánonov viacerých cirkevných koncilov (resp. synod), zachoval sa jeho list pápežovi Júliovi I. a úlomok z listu cisárovi Konštantínovi I. Stratené sú jeho listy Chvála panenstva a O význame kňazského rúcha (starozákonného veľkňaza).

Je možné, že je adresátom Chalcidiovho (aj Calcidius a Chalkidos, novoplatonik) prekladu a komentára na Platónov spis Tímaios. Iné názory tvrdia, že mohlo ísť o milánskeho patricija Ossia.

Referencie

Ďalšia literatúra 
 
 

Narodenia v 256
Úmrtia v 4. storočí
Biskupi Córdobskej diecézy
Španielski biskupi
Storoční ľudia