Snehová kráľovná

Snehová kráľovná (dánsky Snedronningen) je pôvodná rozprávka dánskeho autora Hansa Christiana Andersena. Prvýkrát bola uverejnená 21. decembra 1844 v knihe Nové rozprávky. Prvý zväzok. Druhé vydanie ("Nye Eventyr. Første Bind. Anden Samling"). V centre príbehu je boj medzi dobrom a zlom, ktorý prežíva Gerda a jej priateľ Kai.

Príbeh je jedným z najdlhších a najoceňovanejších Andersenových príbehov. Pravidelne býva zaraďovaný do vybraných rozprávok a zbierok jeho diel a často sa opätovne vydáva v ilustrovaných vydaniach rozprávkových kníh pre deti.

Príbeh 

 
Diabol v podobe zlého trolla vytvoril čarovné zrkadlo, ktoré deformuje vzhľad všetkého, čo odráža. Čarovné zrkadlo neodráža dobré a krásne stránky ľudí a vecí a zväčšuje ich zlé a škaredé stránky. Diabol, ktorý je riaditeľom trollej školy, roznáša zrkadlo a jeho žiakov po celom svete a s potešením ho používa na skresľovanie všetkých a všetkého. Pokúšajú sa zrkadlo vyniesť do neba, aby si z anjelov a Boha urobili bláznov, ale čím vyššie ho dvíhajú, tým viac sa zrkadlo otriasa, ako sa smejú. Nakoniec sa im vyšmykne a padá späť na Zem, pričom sa roztriešti na miliardy kúskov, z ktorých niektoré nie sú väčšie ako zrnko piesku. Tieto črepiny vietor roznáša po celej Zemi a dostávajú sa ľuďom do sŕdc a očí, zmrazujú ich srdcia ako kusy ľadu a ich oči sú ako samotné trollie zrkadlo a vidia v ľuďoch a veciach len to zlé a škaredé. 

Dlhé roky žijú malý chlapec Kai (v prekladoch často písaný ako "Kay" alebo "Kaj") a dievčatko Gerda vedľa seba v podkroví dvoch susediacich budov s priľahlými strechami vo veľkom meste. Z domu jedného do domu druhého sa mohli dostať len tak, že prešli cez odkvapové rúry. Obe rodiny pestujú zeleninu a ruže v okenných debničkách umiestnených na odkvapových rúrach. Gerda a Kai majú okennú záhradu, v ktorej sa môžu hrať, a sú si oddaní ako kamaráti. Sú si takí blízki, akoby boli súrodenci.

Kaiova babička deťom rozpráva o Snehovej kráľovnej, ktorá vládne nad "snehovými včelami" - snehovými vločkami, ktoré vyzerajú ako včely. Tak ako včely majú kráľovnú, majú ju aj snehové včely a vidno ju tam, kde sa snehové vločky najviac zhlukujú. Keď sa Kai jednej zimy pozrie von zo svojho zamrznutého okna, uvidí Snehovú kráľovnú, ktorá ho vyzýva, aby išiel s ňou. Kai sa v strachu stiahne od okna.

Do nasledujúcej jari sa Gerda naučila pieseň, ktorú spieva Kaiovi: "V údolí kvitnú ruže / Tam počujeme rozprávku o Ježiškovi!" Pretože ruže zdobia záhradu v okne, pohľad na ruže Gerde vždy pripomína jej lásku ku Kaiovi.

Počas príjemného letného dňa sa do Kaiovho srdca a očí dostanú čriepky z trollieho zrkadla. Kai sa stáva krutým a agresívnym. Ničí ich záhradu s okennými truhlicami, vysmieva sa babičke a na Gerde mu už nezáleží, pretože všetci sa mu teraz zdajú zlí a škaredí. Jediné krásne a dokonalé veci sú preňho teraz drobné snehové vločky, ktoré vidí cez lupu.

Nasledujúcu zimu sa Kai vyberie so svojimi sánkami hrať na zasnežené trhovisko a zapriahne ich do zvláštneho bieleho koča, ktorý riadi Snehová kráľovná, ktorá sa zjavuje ako žena v bielom kožuchu. Za mestom sa ukáže Kaiovi a dvakrát ho pobozká: raz, aby ho otupila od zimy, a druhýkrát, aby zabudol na Gerdu a svoju rodinu; tretí bozk by ho už zabil. Odvezie Kaia na saniach do svojho paláca. Obyvatelia mesta usúdia, že Kai zomrel v neďalekej rieke. Gerda so zlomeným srdcom sa ho nasledujúce leto vydá hľadať a vypytuje sa všetkých a všetkého na Kaiovo miesto pobytu. Ponúka rieke svoje nové červené topánky výmenou za Kaia; tým, že najprv dar neprijme, jej rieka dáva najavo, že Kai sa neutopil. Gerda teda nasadne do člna a rieka ju odnesie, aby sa vydala na správnu cestu.

Gerda potom navštívi starú čarodejnicu s krásnou záhradou večného leta. Čarodejnica chce, aby Gerda zostala navždy s ňou, a tak spôsobí, že Gerda zabudne na Kaia, a spôsobí, že všetky ruže v jej záhrade klesnú pod zem, pretože vie, že pohľad na ne bude Gerde pripomínať jej priateľa. O chvíľu neskôr však Gerda pri hre v záhrade uvidí ružu na čarodejníčkinom klobúku, vtedy si spomenie na Kaia a začne plakať. Gerdine teplé slzy zdvihnú jeden krík nad zem a ten jej povie, že keď bol pod zemou, mohol vidieť všetkých mŕtvych a Kai medzi nimi nie je. Vypočuje teda ostatné kvety v záhrade, ale každý z nich pozná len jeden príbeh, ktorý jej zaspieva. Keď si Gerda uvedomí, že jej nemôžu pomôcť nájsť Kaia, utečie zo záhrady večného leta a zistí, že je už jeseň. Premárnila veľa času a nemá teplé oblečenie, ktoré by si mohla obliecť.

Gerda utečie a stretne vranu, ktorá jej povie, že Kai je v princezninom paláci. Gerda sa vyberie do paláca a stretne sa s princeznou a princom, ktorý nie je Kai, ale vyzerá ako on. Gerda im porozpráva svoj príbeh a oni jej poskytnú teplé oblečenie a krásny koč. Počas cesty v koči Gerdu chytia zbojníci a privedú ju na svoj hrad, kde sa spriatelí s malým zbojníckym dievčatkom. Jej holuby jej povedia, že videli Kaia, keď ho Snehová kráľovná unášala smerom do Laponska. Zajatý sob Bae jej povie, že vie, ako sa dostať do Laponska, keďže je to jeho domov. 

Lúpežnícke dievča oslobodí Gerdu a soby, aby mohli cestovať na sever do paláca Snehovej kráľovnej. Urobia dve zastávky, najprv v dome Laponcov a potom v dome Fínov. Fínska žena povie sobom, že tajomstvo Gerdinej jedinečnej moci zachrániť Kaia je v jej sladkom a nevinnom detskom srdci:

	
Keď Gerda dorazí do paláca Snehovej kráľovnej, zastavia ju snehové vločky, ktoré ho strážia. Pomodlí sa modlitbu Pána, ktorá spôsobí, že jej dych nadobudne podobu anjelov, ktorí sa vzoprú snehovým vločkám a umožnia Gerde vstúpiť do paláca. Gerda nájde Kaia osamoteného a takmer nehybného na zamrznutom jazere, ktoré Snehová kráľovná nazýva "Zrkadlo rozumu". Na ňom sedí jej trón. Kai sa venuje úlohe, ktorú mu dala Snehová kráľovná: musí z kúskov ľadu ako z tangramu skladať znaky a slová. Ak sa mu podarí vytvoriť slovo, ktoré mu Snehová kráľovná zadala na hláskovanie, oslobodí ho od svojej moci a dá mu korčule.

Gerda pribehne ku Kaiovi a pobozká ho a on je zachránený silou jej lásky: Gerda naňho vyplakáva teplé slzy, ktoré roztápajú jeho srdce a spaľujú v ňom trollovskú zrkadlovú triešť. V dôsledku toho Kaiovi vyhrknú slzy, ktoré mu vytlačia črepinu z oka, a stane sa opäť veselým a zdravým. Spomenie si na Gerdu a obaja sa roztancujú tak radostne, že do tanca zachytia aj ľadovú triešť, s ktorou sa Kai hral. Keď sa unavia tancom, úlomky spadnú a začaria vo vyskladanom slove "večnosť", čo je presne to slovo, ktoré sa Kai snažil poskladať. Kai a Gerda opúšťajú panstvo Snehovej kráľovnej s pomocou sobov, Fínky a Laponca. Stretnú sa s malou lúpežníčkou a odtiaľ kráčajú späť do svojho domova. Kai a Gerda zistia, že doma je všetko po starom a že to oni sa zmenili. Sú už veľkí a tešia sa aj z toho, že je leto.

Na konci babička prečíta úryvok z Biblie:

Postavy 
Gerda, hlavná hrdinka tejto rozprávky, ktorej sa podarí nájsť svojho priateľa Kaia a zachrániť ho pred Snehovou kráľovnou.

Kai (v dánčine a nórčine, v iných európskych jazykoch vrátane sa často píše Kay alebo Kaj), malý chlapec, ktorý žije vo veľkomeste, v podkroví domu oproti domu Gerdy, svojej kamarátky, ktorú má veľmi rád. Stane sa obeťou čriepkov trollieho zrkadla a zvodností Snehovej kráľovnej.

Snehová kráľovná (Snedronningen), kráľovná snehových vločiek alebo "snehových včiel", ktorá spolu so snehom putuje po celom svete. Jej palác a záhrady sa nachádzajú v krajinách večného ľadu, konkrétne na Špicbergoch. Do tohto paláca vezme Kaia po tom, čo sa stal obeťou úlomkov trollieho zrkadla. Sľúbi Kaiovi, že ho oslobodí, ak dokáže z čriepkov v jej paláci vyhláskovať slovo "večnosť".

Troll, ktorý vyrobí zlé zrkadlo skresľujúce realitu a ktoré sa neskôr rozbije a nakazí ľudí svojimi črepinami, ktoré deformujú zrak a zmrazujú srdcia. Niektoré anglické preklady Snehovej kráľovnej prekladajú túto postavu ako "sprite" alebo "hobgoblin".

Babička, Kaiova stará mama, ktorá jemu a Gerde rozpráva legendu o Snehovej kráľovnej. Niektoré babičkine činy sú podstatnými bodmi príbehu.

Stará pani, ktorá poznala kúzla, ktorá spravuje chalúpku na rieke so záhradou, ktorá je neustále v lete. Snaží sa Gerdu udržať u seba, ale Gerdina myšlienka na ruže (kvetinu, ktorú má najradšej ona a Kai) ju prebudí z kúzla starej ženy.

Vrana, ktorý si myslí, že novým princom jeho krajiny je Kai.

Skrotená vrana, ktorá je družkou poľnej vrany a má na starosti princeznin palác. Pri hľadaní Kaia vpustí Gerdu do kráľovskej komnaty.

Princezná, ktorá túži po princovi-spoločníkovi rovnako inteligentnom ako ona a ktorá Gerdu nájde vo svojom paláci. Pomáha Gerde pri hľadaní Kaia tým, že jej dá teplé a dobré šaty, služobníctvo a zlatý koč.

Princ, pôvodne chudobný mladík, ktorý prichádza do paláca a zloží skúšku, ktorú mu princezná stanovila, aby sa stal princom.

Stará lúpežníčka, žena medzi lúpežníkmi, ktorí Gerdu zajmú, keď cestuje ich krajom v zlatom koči.

Malá lúpežníčka, dcéra zbojníckej dievčiny. Tá si Gerdu vezme ako kamarátku k sebe, načo zajaté holubice a sob Bae povedia Gerde, že Kai je so Snehovou kráľovnou. Zbojnícke dievča potom pomôže Gerde pokračovať v ceste za Kaiom.

Bae, sob, ktorý nesie Gerdu do paláca Snehovej kráľovnej.

Laponská žena, poskytuje Gerde a Kaiovi prístrešie a ďalej na ceste do záhrad Snehovej kráľovnej napíše Fínke odkaz na sušenú tresku.

Fínska žena, ktorá žije len dve míle od záhrad a paláca Snehovej kráľovnej. Pozná tajomstvo Gerdinej moci zachrániť Kaia.

Zdroj 

Rozprávky
Rozprávkové postavy