Dewarova nádoba

Dewarova nádoba [výslovnosť: djúer-] je sklenená alebo kovová nádoba s dvojitými stenami, ktoré od seba oddeľuje vákuum, vďaka čomu sa medzi nimi minimalizuje tepelná výmena. Slúži na udržiavanie rôznych látok (predovšetkým kvapalín) na stálej teplote, ktorá teda môže byť vyššia alebo nižšia ako teplota okolia.

Vyvinul ju škótsky chemik James Dewar v roku 1892 pre potreby laboratórnej praxe. Sklenené Dewarové nádoby slúžia ako zásobníky chladív pri práci za nízkych teplôt, pričom ich steny bývajú postriebrené, zatiaľ čo tie kovové sa využívajú na prenos a uskladnenie kvapalín s nízkou teplotou varu (skvapalnených plynov) alebo ako zásobníky na suchý ľad.

Komerčne sa Dewarova nádoba uplatnila ako termoska (iné názvy: termosová fľaša, termosová nádoba) slúžiaca na udržiavanie obsahu (potravín) na stálej teplote. Názov pochádza z ochrannej známky „Thermos“, ktorú si dal zaregistrovať nemecký sklár Reinhold Burger v roku 1904. Ten v roku 1903 získal patent na nádobu fungujúcu na takomto princípe (J. Dewar si totiž svoju nádobu nedal včas patentovať a neskôr prehral súdny spor o patent) a v roku 1906 spolu s Albertom Aschenbrennerom a Gustavom Robertom Paalenom založil spoločnosť Thermos GmbH, ktorá začala ponúkať termosky pre širokú verejnosť.

Referencie

Externé odkazy 
 

Laboratórne vybavenie
Nádoby