Baby sitting

Baby sitting () je opatrovanie dieťaťa doma v čase neprítomnosti jeho rodičov, spravidla za úhradu. Osoba, ktoré dieťa alebo deti opatruje, sa nazýva babysitter/babysitterka/babysit (), opatrovateľ/opatrovateľka alebo varovkyňa.

Výraz baby sitting sa použival pôvodne len v Spojených štátoch, dnes sa používa aj v iných anglicky hovoriacich štátoch, v slovenčine, nemčine a iných jazykoch. V Spojenom kráľovstve sa pre pravidelnú varovkyňu používa ај výraz childminder.

Etymológia 
Baby sitting je anglicizmus, anglické slovesné podstatné meno odvodené od podstatného mena babysitter (písané tiež baby-sitter alebo baby sitter; z baby – dojča a sitter – niekto, kto strávi čas sedením, resp. v tomto konkrétnom použití dohliadaním). Výraz baby sitter podľa v tlači prvýkrát použil Charles Rumford Walker vo svojej knihe American City (1937) a prvé známe použitie výrazu babysitting bolo zaznamenané v roku 1947 (podľa Oxford English Dictionary pre tvar baby-sitting), pre výraz babysit v roku 1944 (podľa Merriam-Webster Dictionary).

V angličtine môže výraz baby sitting označovať aj opatrovanie a staranie sa v širšom zmysle (napr. staranie sa o zvieratá) a vo finančníckom slangu udržiavanie investície, ktorá relatívne dlhé obdobie stráca hodnotu, v nádeji, že jej hodnota napokon vzrastie.

História 
V Spojených štátoch sa táto forma práce uplatnila v medzivojnovom období, najmä v dôsledku nárastu pôrodnosti v 30. rokoch a počas druhej svetovej vojny. Vykonávali ju dospievajúce dievčatá, ktoré si dohliadaním na deti privyrábali, zatiaľ čo matky boli v zamestnaní, nakupovali alebo sa venovali voľnočasovým aktivitám.

Referencie

Literatúra 
 

Povolania