Klasicistická architektúra

Klasicistická architektúra je obdobie architektúry v 17. – 19. storočí. 

Kladie dôraz na symetriu, geometriu a pravidelnosť. Rovnako ako renesancia nadväzuje na antiku, najmä na architektúru antického Ríma. Stavby majú rovné línie, trojuholníkové štíty a antické stĺpy. 

Typické sú francúzske parky – symetrický, dômyselný systém cestičiek, altány, aleje, vodotrysky, kry a stromy zostrihané do geometrických tvarov. Všetko sa vyznačovalo prísnym rádom a pevnými pravidlami. Vo Francúzsku vznikol počas vlády Napoleona I. iný variant klasicizmu, štýl empírový. Klasicizmus druhej polovice 19. storočia sa u nás obvykle nazýva neoklasicizmus.

Príklady klasicistickej architektúry 
 jadro Petrohradu 
 kostol La Madeleine v Paríži, ktorý chcel Napoleon premeniť na Pamätník Veľkej armády
 Arc de Triomphe du Carrousel v Paríži
 Stavovské divadlo v Prahe
 Primaciálny palác v Bratislave

Príklady neoklasicistickej architektúry 
 Teatr Wielki vo Varšave
 Rudolfinum v Prahe

Literatúra 
 R. Huyghe (red.), Umění nové doby – Encyklopedie umění a lidstvo (Larousse). Praha: Odeon 1974

Pozri aj 
 Klasicizmus
 Empír
 Neoklasicizmus

Zdroj