Kronika Reginona

Kronika Reginona (latinsky Chronicon Abbatis Reginonis Prumiensis)  je najvplyvnejším dielom Regina z Prümu. Zachytáva históriu ľudstva od narodenia Ježiša Krista do roku 906 nášho letopočtu, s pokračovaním Continuator Reginionis do roku 967. Chronicon je históriou karolínskej ríše, ktorá spájala vzostup a pád karolínskej dynastie. Adresát diela nie je známy, ale mohol ním byť Ľudovít IV. (r.900-911) a bol venovaný Adalberonovi, biskupovi z Augsburgu (†909), osobne blízkemu kráľovi. V diele neskôr pokračoval a upravil ho Adalbert, mních v benediktínskom kláštore Saint Maximinus v Trevíri, možno Adalbert, arcibiskup z Magdeburgu. Prvá kniha obsahuje rozprávanie o osudoch panovníkov a cirkevných hodnostárov organizovaných podľa období panovania rímskych a byzantských cisárov a končí sa v roku 741 n.l. smrťou Karola Martela. Pozostáva z výňatkov prevzatých z diel Bedu Ctihodného, Paula Diaconia, Činov Dagoberta, Análov sancti Amandi a kroniky Liber Historiae Francorum. Z druhej knihy (741 – 906 n. l.) je prvá časť do roku 813 úryvkom Letopisov kráľovstva Frankov. Od roku 814 však dielo tvoria výpovede očitých svedkov, Paula Diaconia a vo vzťahu k udalostiam v Lotharingii , dielo Adventia, biskupa z Metz. 
Regino upravil a zmenil Bedehov systém datovania Anno Mundi na Anno Domini, aby odrážal východiskový bod narodenia Ježiša Krista a kronika je považovaná za prvú, ktorá konvenčne aplikovala datovací systém AD.

Reginova kronika je dôležitým zdrojom bulharských stredovekých dejín, pretože je jediným súčasným textom, ktorý naznačuje organizáciu Preslavského koncilu („... (Boris I.) zhromaždil celú svoju ríšu a dosadil svojho mladšieho syna (Simeona I) za knieža… "). Medzi historikov, ktorí využili Reginovu kroniku, patrí Kosmas z Prahy. Kronika bola prvýkrát vytlačená v Mainzi v roku 1521.

Kronika Reginona, Veľká Morava, České kniežatstvo a Panónia

Kronika Reginona obsahuje rad údajov o Veľkomoravskej ríši, staromaďarských kmeňoch a českom štáte.

Referencie 

Kroniky