Polohrúbka materiálu

Polohrúbka materiálu je hrúbka materiálu, ktorá zníži veľkosť prechádzajúceho ionizujúceho žiarenia práve o polovicu.  Jeden materiál má rôznu polohrúbku pre rôzne druhy žiarenia a ich energetické spektrá.

Tieniace vlastnosti  
Každé žiarenie má inú prenikavosť materiálom a iným spôsobom s ním interaguje. Preto neexistuje jediné univerzálne a optimálne riešenie.
Všeobecne najlepšiu tieniacu schopnosť majú ťažké prvky, ako napríklad olovo. Pri ťažkých prvkoch však môže vznikať sekundárne žiarenie. Napríklad žiarenie beta sa pri zastavení, alebo zbrzdení (napríklad olovom) môže meniť na brzdné žiarenie. Preto pre žiarenie beta môže byť vhodnejšie tienenie hliníkom, alebo látkami s vysokým obsahom vodíka - voda, polyetylén a pod.

Výpočet poklesu gama žiarenia  
Zoslabenie gama žiarenia  v látkach sa riadi exponenciálnym zákonom

𝐼=𝐼0

𝐼0 hustota prúdu častíc vstupujúca do materiálu
𝐼 hustota prúdu častíc vystupujúca z materiálu
𝜇 lineárny súčiniteľ zoslabenia (lineárny absorpčný koeficient)
𝑥 vzdialenosť (hrúbka)

Lineárny súčiniteľ zoslabenia 𝜇 [m-1]

Polohrúbky materiálov 
Polohrúbka pre úzky paralelný zväzok žiarenia gama:

Referencie 

Rádioaktivita