Josef Ludvík Fischer

Prof. PhDr. Josef Ludvík Fischer (* 6. november 1894, Praha - † 17. február 1973, Olomouc) bol významný český filozof a sociológ, predstaviteľ filozofického štrukturalizmu.

Život 
Po štúdiách na klasických gymnáziách v Českých Budějoviciach a v Třeboni (maturita roku 1912) absolvoval na Filozofickej fakulte pražskej univerzity češtinu, nemčinu a filozofiu. Doktorom filozofie bol promovaný roku 1919 (dizertácia Arthur Schopenhauer. Genese díla). V rokoch 1921-1923 pracoval v pražských knižniciach, potom bol preložený do Študijnej knižnice v Košiciach, kde bol zamestnaný až do roku 1933. V roku 1927 sa prácou Saint-Simon a Auguste Comte habilitoval na Masarykovej univerzite v Brne ako docent pre odbor sociológia, v roku 1930 i pre odbor filozofia . Na prelome 20. a 30. rokov spolu s Bedřichom Václavkom a Jiřím Mahenom redigoval Index (1929-1939), s Inocentom Arnoštom Bláhom a Emanuelom Chalupným založil a viedol Sociologickú revue (1930-40, 1945-48). V rokoch 1933-35 bol zamestnancom univerzitnej knižnice v Brne, mimoriadnym profesorom Masarykovej univerzity pre odbory sociológie a dejiny filozofie sa stal v roku 1935. Po nacistickej okupácii Československa sa až do konca vojny skrýval v Holandsku. Po návrate do Brna bol v októbri 1945 menovaný riadnym profesorom Filozofickej fakulty Masarykovej univerzity, v školskom roku 1945-46 zastával funkciu jej dekana. Zároveň sa podieľal na obnovení olomouckej Palackého univerzity, na ktorej v rokoch 1946-49 vykonával funkciu rektora. V 50. rokoch bol nútený stiahnuť sa z verejného života, ojedinele vyučoval v Brne a v Košiciach, penzionovaný bol roku 1960. Do výučby bol na Palackého univerzite znovu povolaný v rokoch 1968-70, definitívny odchod do penzie nasledoval v roku 1970.

Jeho dcéra Viola bola známou poetkou a prekladateľkou.

Filozofia 
Kritické vyrovnanie s filozofiou pozitivizmu a pragmatizmu Fischera viedlo k vypracovaniu vlastného filozofického systému, ktorý nazýval „skladobnou filozofiou“. Tá mala nadväzovať na štrukturálne metódy v jednotlivých vedách, ktoré preferujú celok pred jednotlivými časťami. Pojem celku Fischer v Základech poznání (1931) definoval pomocou pojmu funkcie a vytvoril tak pôvodný systém funkcionálneho štrukturalizmu, ktorý v Krizi demokracie (1933) uplatnil pri rozbore sociálnej skutočnosti. Kríza demokracie bola Fischerovi súčasťou všeobecnejšej kultúrnej krízy, ktorú spájal s kvantitatívnym a mechanistickým poňatím skutočnosti. Štruktúrne podobnosti medzi jednotlivými prvkami kultúry (napr. medzi vedou, ekonomikou a politikou) schematizoval pomocou pojmu kultúrneho prototypu. Predvídal tak niektoré neskoršie kulturologické problémy (porovnaj Foucaultov pojem epistéma). Východisko z krízy videl v ontologickej rehabilitácii kvality, na ktorej prepracovanie sa spolu s ďalšími kategóriami funkcie a štruktúry vrátil v súbore Filosofických studií (1968).

Spisy 
Arthur Schopenhauer. Genese díla (Příspěvek k psychologii tvorby) (1921)
O vědomí (1922)
Hovory a zpovědi. Dvě knihy neklidu a hledání. Kniha první (1922)
Filosofie, její podstata a problémy (1922)
Saint Simon a Auguste Comte. Příspěvek k dějinám sociologického racionalismu (1925)
Glosy k české otázce (1926)
O pravdách a filosofech (1926)
Útěk před starou filosofií (1927)
Budoucnost evropské kultury. Vstupní čtení na Masarykově univerzitě 17. 10. 1927 (1928)
Über die Zukunft der europäischen Kultur (1929)
Kultura a regionalismus (1929)
O neklidu dneška (1930)
Základy poznání. Soustava skladebné filosofie na podkladě zkušenosti I (1931)
Třetí říše. Úvodem do současného politického stavu (1932)
Tyrš a sokolstvo. Historický a kritický rozbor sokolské ideologie (1932)
Zrcadlo doby. Abeceda skoro filosofická (1932)
Řád kapitalistický a skladebný (1933)
Krize demokracie. I. Svoboda, II. Řád (1933)
Věčný a časový úkol filosofie (1935)
Národní tradice a česká filosofie. Úkoly a výzvy (1939)
Den po válce (1946)
Na cestu. Hrst proslovů děkanových (1946)
Politika a stranictví (1947)
Únor 1948. Slovo k vychovatelům (1948)
Tři stupně. Filosofický vějíř (1948)
Uvedení do vědy (1961)
Sokrates nelegendární (1965)
Dějiny filosofie. Řecká filosofie (1968)
Filosofické studie (1968)
Proti Mnichovu (1968)
Listy o druhých a o sobě (2005)

Výbory 
Výbor z díla I (2007)
Výbor z díla II (2009)

Literatúra 
 
 
 
 Urbášek Pavel, Josef Ludvík Fischer - rektor zakladateľ, Žurnál UP, roč. 14 (2004/05), č 4, s 6.
 Danihelková E. (2011). KAREL Englis A JOSEF LUDVÍK FISCHER Paralelné životopisy. Bakalárska práca, Univerzita Palackého v Olomouci, Filozofická fakulta, 47 pp.

Pozri aj 
 Štrukturalizmus

Externé odkazy 
 Josef Ludvík Fischer  na webe Univerzity Palackého
 Slovník slovenských filozofov

Zdroj 

Českí filozofi
Českí prekladatelia
Českí univerzitní profesori
Absolventi Filozofickej fakulty Karlovej univerzity
Vyučujúci na Filozofickej fakulte Masarykovej univerzity v Brne
Dekani Filozofickej fakulty Masarykovej univerzity
Vyučujúci na Univerzite Palackého v Olomouci
Rektori Univerzity Palackého v Olomouci