Vranovská partizánska skupina

Vranovská partizánska skupina známa aj pod názvom skupina Pučkov, bolo partizánske zoskupenie, ktoré vzniklo vo februári 1944 v Slánskych vrchoch z iniciatívy predstaviteľov miestneho domáceho odboja a jej členmi boli v prevažnej miere sovietski zajatci, ktorí utiekli z nemeckých zajateckých táborov. Skupina bola zlikvidovaná slovenskými represívnymi orgánmi v apríli 1944.

Vznik skupiny 
S rozbitím Česko-Slovenska a vznikom Slovenskej republiky v polovici marca 1939 sa mnoho ľudí nezmierilo. Jedni odchádzali do zahraničia, kde sa chceli zapojiť do odboja, ďalší sa voči novému štátu a jeho režimu začali vyhraňovať doma, t.j. na Slovensku. Vo Vranovskom okrese reprezentovali občiansky odpor voči režimu najmä dr. Cyril Daxner a  dr. Michal Beluš, predseda rozpustenej okresnej organizácie Československej strany ľudovej.

Intenzita odporu voči režimu a Nemcom zosilnela začiatkom roku 1943 po informáciách o nemeckých porážkach na východom fronte. Miestne bezpečnostné orgány preto z obavy z činnosti „protištátnych živlov“ vypracovali nové zoznamy podozrivých Vranovčanov.

Aj napriek tomu došlo v júli 1943 vo Vranovskom okrese ku zjednoteniu občianskeho a komunistického odboja na protifašistickej platforme. Vo Vranove nad Topľou vznikol Revolučný národný výbor. Jeho predsedom sa stal Emil Rigo a 1. podpredsedom Július Škott.

V priebehu zimy 19431944 organizovali členovia Revolučného národného výboru a ďalší Vranovčania pomoc sovietskym utečencom z nemeckých lágrov a ich začleňovaním do vznikajúcich partizánskych skupín na východom Slovensku. Napokon po partizánskej skupine Čapajev a oddiele Pugačov vznikla vo februári 1944 aj Vranovská partizánska skupina známa aj pod názvom Pučkov. O jej vznik sa za občiansky odboj zaslúžil Cyril Daxner, za komunistov Emil Rigo, Július Škott a ďalší.

Veliteľom Vranovskej partizánskej skupiny sa stal nadporučík sovietskej armády Stepan Alexandrovič Oštepkov, krycím menom Pučkov. Zástupcom veliteľa a náčelníkom štábu sa stal Ivan Kovaľov a funkciu komisára skupiny začal vykonávať Dimitrij Osnovin. Pri vzniku mala skupina 20 členov, koncom marca sa ku skupine pridalo niekoľko zbehov z trebišovskej vojenskej posádky, v apríli pribudlo sedem členov skupiny Pugačov a niekoľko ilegálnych odbojových pracovníkov z Vranova a okolia. Do mája 1944 narástol počet členov skupiny na 40.

Cyril Daxner a veliteľ skupiny Oštepkov sa v marci 1944 zúčastnili porady veliteľov partizánskych skupín so zástupcami oblastného vedenia ilegálnej Komunistickej strany Slovenska a zástupcami občianskeho odboja. Porada sa konala v Hanušovciach nad Topľou. Oštepkov sa neskôr v pamätiach vyjadril, že sa cítil byť skôr súčasťou oddielu Čapajev. K zlúčeniu jeho oddielu s čapajevovcami síce nedošlo, no súčinnosť štábov oboch skupín sa zlepšila.

Zánik skupiny 
V súvislosti so vznikom poľnej tzv. Východoslovenskej armády a príchodom jej jednotiek na východné Slovensko podnikla Ústredňa Štátnej bezpečnosti za pomoci miestnych politických a štátnych orgánov na východnom Slovensku rozsiahlu represívnu akciu proti partizánskym skupinám a odbojovým ilegálnym pracovníkom. Zatýkať sa začalo 19. apríla 1944, vo Vranove nad Topľou, kde bol ako prvý zatknutý Cyril Daxner a jeho manželka. Zatknutí boli aj Emil Rigo, Július Škott a ďalší podporovatelia odboja na východnom Slovensku, celkovo 48 osôb. Partizáni vranovskej skupiny boli v lese prepadnutí a po krátkej prestrelke rozprášení. Zadržaný bol celý štáb skupiny a niekoľko jej radových členov. Na konci mája bol v Prešove po zrade zadržaný aj veliteľ skupiny S. I. Oštepkov. Niekoľko príslušníkov skupiny sa pridalo ku partizánskej brigáde Čapajev.

Literatúra 

Partizánske jednotky počas Slovenského národného povstania
Vranov nad Topľou
Česko-slovenský odboj počas druhej svetovej vojny
Partizánske organizácie