Bobby McFerrin

Bobby Keith McFerrin (* 11. marca 1950, Manhattan, New York) je americký džezový a cappella spevák, skladateľ a dirigent. Je držiteľom mnohých ocenení, ale do povedomia širokej verejnosti sa najviac zapísal skladbou „Don’t Worry, Be Happy“.

Životopis 
Robert „Bobby“ McFerrin ml. sa narodil v New Yorku, jeho otec, Robert McFerrin st., bol prvým Afroameričanom,  ktorý spieval ako sólista a člen Newyorskej metropolitnej opery a preslávil sa tiež naspievaním role Porgyho (ktorého hral Sidney Poitier) vo filme Porgy a Bess. V roku 1958 sa kvôli tejto úlohe presťahovala celá rodina do Hollywoodu.

Prvý nástroj, na ktorom sa Bobby učil hrať bol klarinet, ale kvôli „zubnému strojčeku“ bol donútený nástroj zmeniť a pokračoval štúdiom hry na klavíri. Počas štúdií sa rozhodol pre kariéru muzikanta (potom, čo zavrhol povolanie kňaza) a ešte na strednej škole založil skupinu Bobby Mack Quartet.

V roku 1977 skončila jeho kariéra klaviristu a začal vystupovať ako spevák a multiinštrumentalista. Po vydaní albumu Simple Pleasures (1988), ktorý obsahoval aj pieseň „Don't Worry Be Happy" svet očakával, že pôjde na turné, lenže namiesto toho sa Bobby utiahol a trávil čas so svojou rodinou. Čoskoro sa začali šíriť nepodložené správy o jeho samovražde, avšak v tom čase mu učarovala klasická hudba, presnejšie dirigovanie. To bolo Bobbyho snom od útleho detstva, keď počúval a videl výkony svojho otca v opere.

Bobby následne účinkoval ako dirigent prakticky vo všetkých známejších orchestroch sveta. Avšak na publikum nezanevrel a koncertuje naďalej.

Hudobná tvorba 
Bobby McFerrin sa preslávil vďaka svojmu originálnemu štýlu a unikátnej technike spevu. Bobby dobre využíva svoj hlasový rozsah štyroch oktáv a dokáže vytvoriť ilúziu dvojhlasného aj viachlasového spevu 9. Jeho vystúpenia sú založené na improvizácii a zapojení publika. Ako prvý spevák vyšiel v roku 1983 na turné bez akéhokoľvek sprievodu a bez vopred pripraveného programu, v Európe zožal obrovský úspech a ešte niekoľkokrát sa do Európy vrátil.

Jeho ďalším výrazným zápisom do histórie bolo vydanie albumu The Voice v roku 1984 toto album vzniklo čiastočne z nahrávok európskeho turné a bolo to historicky prvý album, ktorý nahral sólovo spevák bez dabovania (všetky hlasy aj nástroje) a ukázal tak skutočné možnosti ľudského hlasu. V tej dobe tiež začal spolupracovať s inými umelcami a v roku 1985 vyhral svoju prvú Grammy za pieseň „Another Night in Tunisia“ (v spolupráci s Manhattan Transfer).

Najväčší úspech prišiel v roku 1988, keď Bobby vydal album Simple Pleasures a v ňom pieseň „Don't Worry Be Happy“, album bol nominovaný na Grammy a hit „Don't Worry Be Happy“ vyhral cenu za najlepšiu nahrávku roka a najlepšiu skladbu roka, navyše sa krátko po vydaní vyšvihol na prvé miesta skoro všetkých hitparád. Bobby o piesni neskôr povedal, že je mimoriadne jednoduchá, vznikla v zhone (za hodinu) len tak mimochodom a trochu ho mrzí, že to je práve to, prečo ho pozná celý svet.

Jeho tvorba však neskončila pri pesničke "Don't Worry, Be Happy" a dirigovaní, ale svoju hudobnú tvorbu rozšíril o spoluprácu s mnohými významnými osobnosťami, okrem iných to bol Chick Corea, Herbie Hanckock a čelistom Yo Yo Ma.

Diskografia 
Bobby McFerrin (1982)
The Voice (1984)
Spontaneous Inventions (1987)
Elephant's Child (1987)
Simple Pleasures (1988)
Don’t Worry, Be Happy (1988)
How the Rhino Got His Skin/How the Camel Got His Hump (1990)
Medicine Music (1990) 
Play, s Chick Corea, 1992
Hush, s Yo-Yo Ma, 1992
Many Faces of Bird (1991)
Sorrow Is Not Forever (1994)
Paper Music (1995, s St. Paul Chamber orchestra)
Bang! Zoom (1996)
The Mozart Sessions, s Chick Corea, 1996
Circlesongs (1997)
Mouth Music (2001)
Beyond Words (2002) - featuring Chick Corea, Cyro Baptista a Richard Bona
VOCAbuLarieS (2010)

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka

Džezoví speváci USA
Dirigenti USA
Džezoví hudobníci afroamerického pôvodu
Držitelia ceny Grammy
Osobnosti USA afroamerického pôvodu
Osobnosti z Manhattanu