Pulzný oxymeter

Pulzný oxymeter je medicínsky prístroj, ktorý neinvazívne meria saturáciu kapilárnej krvi kyslíkom.

Modernú verziu pulzného oxymetra vyvinul Takuo Aoyagi v roku 1974 pre japonskú spoločnosť Nihon Kohden.

Princíp fungovania 
Pulzný oxymeter je pohodlné neinvazívne meracie zariadenie, ktoré ukazuje percento krvi, ktorá obsahuje kyslík. Presnejšie povedané, ukazuje percento arteriálneho hemoglobínu v oxyhemoglobíne (proteín prenášajúci kyslík v krvi). Bežne prijateľné rozsahy pre pacientov bez pľúcneho ochorenia sú 95 až 99 percent.
Typický pulzný oxymeter používa mikroprocesor s párom malých svetelných diód (LED) zameraných na fotodiódu, ktorá vysiela impulzy. Zariadenie sa zvyčajne aplikuje na oblasť s povrchovým krvným obehom, ako je prst alebo ušný lalok. Jedna LED má vlnovú dĺžku 660 nm (červená) a druhá má vlnovú dĺžku 940 nm (infračervená).

Absorpcia svetla pri týchto vlnových dĺžkach je výrazne odlišná pre okysličenú a o kyslík ochudobnenú krv:

 Oxidovaný hemoglobín pohltí viac infračerveného žiarenia a prepustí viac červeného svetla – 940 nm.
 Deoxygenovaný hemoglobín pohltí viac červeného svetla a prepustí viac infračerveného žiarenia – 660 nm.

Obmedzenia 

 Pulzný oxymeter neumožňuje zistiť, s ktorou molekulou je hemoglobín spojený, preto by sa nemal používať v prípade otravy oxidom uhoľnatým;
 Presnosť merania prístroja je ovplyvnená hypotenziou, nízkou telesnou teplotou, fyzickou aktivitou;
 Metylénová modrá v krvi môže skresliť výsledky a znížiť hodnoty;
 Čierny, modrý a zelený lak na nechty ovplyvňuje vlnovú dĺžku zariadenia.

Referencie 

Medicínske prístroje