Názvoslovie anorganických zlúčenín

Názvoslovie anorganických zlúčenín je súbor pravidiel na tvorenie chemických vzorcov z názvov anorganických chemických zlúčenín a naopak. V slovenskom názvosloví sa názov zlúčeniny skladá z podstatného a prídavného mena. Podstatné meno je anión zlúčeniny a prídavné meno je katión. V tomto článku sú uvedené pravidlá ako správne vytvárať názvy.

Existujú rôzne metódy tvorenia názvov. Jednou z nich je použitie oxidačného čísla tak, že súčet oxidačných čísel aniónu a katiónu by mal byť nula. Ďalšou metódou je šípkové pravidlo, kedy sa presúva oxidačné číslo atómu na druhú stranu zlúčeniny. Pri bezkyslíkatých kyselinách sa vždy dáva prípona -ová. Pri iných existuje len systémový názov (napr. hydridy).

Rod prídavného mena vo vzorci 
Väčšinou je používaný mužský rod (napr. halogenidy, oxid, sulfidy, uhličitany). Ženský rod je používaný pri kyselinách (v bezkyslíkatých vždy s príponou -ová)

Rozdelenie vzorca/názvu 
Chemický vzorec má dve časti aniónovú a katiónovú (napr. Na|Cl). Podstatné meno vo vzorci je anión a stojí vždy prvé. Prídavné meno je katión a stojí druhé. Prídavné meno sa končí príponou podľa oxidačného čísla.

Oxidačné číslo 
Oxidačné číslo je číslo, ktoré vyjadruje skutočný náboj častice.

Pri tvorení vzorca je vždy potrebné poznať príponu oxidačného čísla.

Prípony oxidačných čísel sú nasledovné:

Súčet oxidačných čísel v elektroneutrálnej zlúčenine sa rovná nule.

Oxidačné číslo V 
Pri oxidačnom čísle V sa uvádzajú 2 koncovky -ičný, -ečný. Použitie druhej koncovky je len kvôli výslovnosti v katióne chlóru (chlorečný) a fosforu (fosforečný).

Typické oxidačné číslo 
Niektoré prvky majú typické oxidačné čísla (napr. vodík -I, I; kyslík -II).

Typické oxidačné čísla pre rôzne skupiny sú nasledovné:

Číslovkové predpony 

Číslovkové predpony sa používajú napríklad pri hydrátoch solí alebo pri anglickom názvosloví (napr. Dioxid - O2).

Číslovkové predpony od 1 - 10:

Halogenidy (Soli bezkyslíkatých kyselín) 
Halogenidy sú dvojprvkové zlúčeniny zložené z aniónu halogénu a katiónu kovu. Podstatné meno má príponu -id (napr. chlorid). Ich oxidačné číslo je  -I.

Z názvu vzorec 

Pri tvorení vzorca sa riadime tabuľkou (napr. chlorid uhličitý má oxidačné číslo IV, to je 1:4, takže vzorec je CCl4):

Tiež je možné použiť tzv. „šípkové pravidlo“ kde oxidačné číslo prvku je počet atómov druhého prvku. Je však potrebné dávať pozor na to, že z oxidačného čísla -I bude +1.

Zo vzorca názov 
Pri tvorení názvu sa riadime podobne ako pri vzorci tabuľkou (napr. SF6 je 1:6, takže oxidačné číslo je VI (-ový)). Aj tu je možné použiť šípkové pravidlo.

Oxidy a sulfidy 
Oxidy sú dvojprvkové zlúčeniny kyslíka a katiónu kovu. Anión kyslíka sa v zlúčenine nazýva oxid. Anión síry sa v zlúčenine nazýva sulfid. Oxidačné číslo kyslík v oxidoch je -II.

Z názvu vzorec 

Postupujte rovnako ako pri halogenidoch, pozor však na krátenie (napr. oxid uhličitý má oxidačné číslo IV, to je 2:4=1:2, takže vzorec je CO2).

Zo vzorca názov 
Pri tvorení názvu sa riaďte podobne ako pri vzorci tabuľkou (napr. SO3 je 1:3, takže oxidačné číslo je VI (-ový)).

Šípkové pravidlo 
Šípkové pravidlo sa použiť dá, no pozor na krátenie.

Kyseliny

Bezkyslíkaté kyseliny 

Bezkyslíkaté kyseliny sú zlúčeniny zložené z vodíka a aniónu. Názov tvorí podstatné meno (kyselina) a prídavné meno + ová.

Kyslíkaté kyseliny (Oxokyseliny) 
Oxokyseliny sú trojprvkové zlúčeniny zložené z vodíka, kyslíka a katiónu. Názov tvorí podstatné meno (kyselina) a prídavné meno + oxidačná prípona.

Maximálne oxidačné číslo oxokyselín je VII.

Z názvu vzorec 

Pri tvorení používajte tabuľku (napr. kyselina sírová má oxidačné číslo VI, to je 2:1:4, takže vzorec je H2SO4).

Zo vzorca názov 
Používajte tabuľku (napr. H2SO4 je 2:1:4, to je oxidačné číslo VI (-ová)).

Hydroxidy 
Hydroxidy sú trojprvkové zlúčeniny hydroxidového aniónu (vodíka a kyslíka) a katiónu kovu. Názov tvorí podstatné meno (hydroxid) a prídavné meno + oxidačná prípona.

Maximálne oxidačné číslo hydroxidov je IV.Oxidačné číslo hydroxidového aniónu získame sčítaním oxidačných čísel kyslíka a vodíka.     O -II H I → OH -I

Z názvu vzorec 

Použite tabuľku (napr. hydroxid hlinitý má oxidačné číslo III, to je 1:3, takže vzorec je Al(OH)3).

Zo vzorca názov 
Pri vytváraní použite tabuľku (napr. Al(OH)3  je 1:3, to je oxidačné číslo III (-itý)).

Soli (anorganické) 

Soli sú viacprvkové zlúčeniny katiónu kovového prvku (alebo amónneho katiónu - NH4) a aniónu zvyšku kyseliny, ktoré vznikajú neutralizáciou.

 ak soľ vznikla z bezkyslíkatej kyseliny - prípona aniónu je -id (napr. chlorid sodný)
 ak soľ vznikla z kyslíkatej kyseliny (oxokyseliny) - prípona aniónu je -an (napr. uhličitan vápenatý)

Soli kyslíkatých kyselín 
Maximálne oxidačné číslo solí kyslíkatých kyselín je IV.

Anión kyseliny bude mať oxidačné číslo rovnajúce sa počtu nahradených vodíkov v soli. Anión má oxidačné číslo -II, ak pôvodná kyselina mala oxidačné číslo II, IV, VI. Inak bude oxidačné číslo aniónu -I.
H2SO4 → 2HI + SO4-II →→→ SO4-II

Oxidačné číslo aniónu vynásobíme s počtom atómov aniónu, výsledok vynásobíme -1 a vydelíme počtom atómov katiónu.Cu|(SO4-II) → +2 | -2 → CuII|(SO4-II) → oxidačné číslo bude II → síran meďnatý

Hydratované soli 
Pri hydratovaných soliach sa za vzorec dáva . nH2O (napr . 7H2O).

Pred názov sa dáva číslovková predpona + hydrát (napr. heptahydrát).Heptahydrát síranu nikelnatého → NiSO4 .7H2O

Peroxidy (anorganické) 

Peroxidy sú zlúčeniny, ktoré obsahujú väzbu O-O. Ich názov tvorí podstatné meno (peroxid) a prídavné meno (katión). Značka peroxidového aniónu je O2-II. Všeobecný vzorec je R(O2)x.

Tabuľka 
Použitie je rovnaké ako pri predchádzajúcich príkladoch.

Niektoré peroxidy 
Peroxid vodíka - H2O2

Peroxid sodný - Na2O2

Peroxid vápenatý - CaO2

Peroxid bárnatý - BaO2

Hydridy 
Hydridy sú dvojprvkové zlúčeniny dvoch vodíkov s inými prvkami. Môžu byť aj organické. 

Niektoré sú uvedené v tabuľke:

Ďalšie metódy

Metóda 1 
 Rozdeľte si vzorec.
 Zapíšte značky prvkov a oxidačné číslo aniónu.
 Vynásobte počet atómov aniónov a oxidačné číslo aniónov, zapíšte.
 Doplníte číslo na katiónovú časť a vydeľte ho počtom atómov.
 Zapíšte oxidačné číslo a vytvorte vzorec.
Al2|O3 → Al2|O3-II → 6 | -6 → Al2III|O3-II → oxid hlinitý

 Zapíšte značky prvkov a oxidačné čísla katiónov a aniónov.
 Nájdite najmenší spoločný násobok čísel.
 Najmenší spoločný násobok zapíšte pod vzorec - kladný katión, záporný anión.
 Číslom pod katiónom vydeľte oxidačným číslom katiónu a zapíšeme ako počet atómov katiónu, to isté anión.
 Vzorec zapíšte.Oxid renistý → ReVII | O-II  → 14 | -14 → Re2VII | O7-II

Metóda 2 
 Zapíšte oxidačné číslo aniónu.
 Ak Oxidačné číslo aniónu po vynásobení -1 sa nerovná počtu atómov katiónu, tak neskôr vynásobte oxidačné číslo katiónu číslom, ktoré by upravilo predchádzajúcu rovnicu.
 Počet atómov aniónu zapíšeme ako oxidačné číslo katiónu.
 Vytvorte názov.

CO2 →  C | O2-II → CII*2 | O2-II → CIV | O2-II → oxid uhličitý

 Zapíšte značky prvkov a oxidačné číslo aniónu.
 Oxidačné číslo aniónu vynásobíme -1 a napíšeme ako počet atómov katiónu. 
 Zapíšte oxidačné číslo katiónu podľa prípony.
 Oxidačné číslo katiónu napíšeme ako počet atómov aniónu.
 Ak je to potrebné, upravte krátením.

Oxid osmičelý → Os | O-II  → Os2 | O-II → Os2VII | O-II → Os2VII | O8-II → OsVII | O4-II

Referencie

Pozri aj 
 Anorganická zlúčenina
 Názvoslovie organických zlúčenín

Chemické názvoslovie