Burdur Gölü

Burdur Gölü alebo len Burdur je slané jazero tektonického pôvodu v juhozápadnej časti polostrova Malá Ázia. S plochou približne 250 km² je siedmym najväčším jazerom v Turecku. Väčšiu plochu si udržuje v zime. Nachádza sa v blízkosti rovnomenného mesta Burdur.
 
Jazero odvodňuje plochu 6150 km². Jeho priemerná hĺbka je 45 m, v najhlbších bodoch však dosahuje hĺbku až 100 m, vďaka čomu patrí k najhlbším v Turecku. Do jazera sú vypúšťané odpadové vody z mesta Burdur a z viacerých tovární, v dôsledku čoho dosiahlo znečistenie vody kritickej úrovne. Voda v jazere preto nie je vhodná na žiadne užívanie. V zime nezamŕza.
 
Ide o oblasť ochrany voľne žijúcich živočíchov podľa Ramsarského dohovoru a archeologicky významnú oblasť s nálezmi zo staroveku.

Ekosystém 
Jazero tvorí oblasť ochrany voľne žijúcich živočíchov podľa Ramsarského dohovoru. Súčasťou lokality je delta pobrežnej nížiny a slané močiare. Samotné jazero je pre svoju salinitu a chemické zloženie vody obývané v zásade len odolnejšími druhmi fauny a flóry.
 
Na miestach, kde sa riečne prítoky miešajú s jazerom, sa vyskytuje malá rybka Aphanius burduricus typická pre jazero. Endemickým je aj zooplanktón Arctodioptomus burduricus.
 

V oblasti prebýva, zimuje alebo hniezdi množstvo druhov vodného vtáctva. Na jeseň a v zime je bežne domovom pre viac ako 100 000 vtákov, pričom niektoré roky toto číslo dosahuje až počet 300 000 jedincov. Pri jazere zimuje 70 % svetovej populácie ohrozeného druhu potápnica bielohlavá (Oxyura leucocephala), ako aj veľké množstvo druhov kačíc. Plytké oblasti v juhozápadnej a severovýchodnej časti jazera a bahnité pláne pri brehoch poskytujú vtákom bohatú potravu.
 

Pri jazere žije tiež bohatá komunita plazov, obojživelníkov a niekoľkých druhov cicavcov. Z plazov napríklad: korytnačka žltohnedá (Testudo graeca), jašterica smaragdová (Lacerta trilineata), jašterica hadooká (Ophisops elegans) či niekoľko druho hadov vrátane vretenice horskej (Montvipera xanthina). Hlavné cicavce vyskytujúce sa v tejto oblasti sú: jež Erinaceus concolor, zajac poľný (Lepus europaeus), vlk dravý (Canis lupus), šakal zlatý (Canis aureus) a líška hrdzavá (Vulpes vulpes).
 
Vodné rastliny v jazere pre značné množstvo arzénu, síranu sodného a chlóru vo vode takmer nežijú. Možno ich vidieť iba na juhu, medzi dedinami Yazıkent a Karakent, kde sa s jazerom mieša voda z rieky a slanosť vody je menšia. V oblasti flóry je dominantných 6 druhov z čeľade šachorovité (Cyperace) a 2 druhy z čeľade sitinovité (Juncaceae) a z čeľade pálkovité (Typaceae). Okolo jazera sa nachádzajú kopce pokryté lesom a kríkmi. Vo vysokej nadmorskej výške, ktorá prevláda na severe jazera, tvorí rastlinný kryt borovica čierna (Pinus nigra).

Galéria

Referencie 

 
Jazerá v Turecku
Ramsarské lokality
Slané jazerá