Willi Marxsen

Willi Marxsen (* 1. september 1919, Kiel, Weimarská republika† 18. február 1993, Münster, Nemecko) bol nemecký protestantský teológ.

Životopis 
Willi Marxsen sa narodil 1. septembra 1919 v severonemeckom meste Kiel. V rokoch 1945 až 1948 študoval na Christian-Albrechts-Universität v Kieli protestantskú teológiu. Štúdium ukončil dizertačnou prácou na tému Die Einsetzungsberichte zum Abendmahl (Správy o ustanovení Večere Pánovej).

V rokoch 1949 až 1953 pôsobil ako vikár a neskôr ako pastor vo farnosti St. Aegidien v Lübecku. V rokoch 1953 až 1956 bol študijným inšpektorom postgraduálneho teologického vzdelávacieho inštitútu (Predigerseminar) v Preetzi.

Marxsen sa v roku 1954 habilitoval prácou s názvom Der Evangelist Markus. Studien zur Redaktionsgeschichte des Evangeliums (Evanjelista Marek. Štúdie k dejinám redakcie jeho evanjelia). V roku 1956 sa stal profesorom Nového zákona na Kirchliche Hochschule Bethel.

V roku 1961 prijal Marxsen profesorský post na Westfälische Wilhelms-Universität v Münsteri, stal sa vedúcim katedry novozákonnej propedeutiky a teológie. Pôsobil tu až do svojej emeritácie v roku 1984.

Willi Marxsen zomrel 18. februára 1993 v Münsteri.

Teológia 
Willi Marxsen je autorom pojmu Redaktionsgeschichte (slov. dejiny redakcie resp. kritika redakcie). Týmto termínom sa zvyčajne označuje štúdium jednotlivých redakčných vrstiev novozákonných textov. Podľa Marxsena je súčasná verzia novozákonných spisov dielom mnohých redaktorov, ktorí, vedení vlastnými teologickými názormi, komponovali, prepracovávali a doplňovali jednotlivé texty. Willi Marxsen, Hans Conzelmann (19151989) a Günther Bornkamm (19051990) sú právom považovaní za priekopníkov redakčnej kritiky v rámci novozákonnej historicko-kritickej exegézy.

Marxsenov postoj k tzv. „historickému Ježišovi“ (a teda aj k Leben-Jesu-Forschung ako takému) bol mimoriadne kritický. Marxsen totiž, na rozdiel od svojho učiteľa Rudolfa Bultmanna, tvrdil, že medzi predveľkonočnou vierou učeníkov v Ježiša a poveľkonočnou vierou prvých kresťanov v osláveného Pána a jeho ohlasovaním (tzv. kerygmou) je obsahová kontinuita. Ani texty, opisujúce predveľkonočné udalosti, nám nepredkladajú akéhosi „historického Ježiša“, ale „vierou prijatého Ježiša (Krista) a jeho posolstvo o Božom kráľovstve“. Koniec koncov, stretávame sa tu s najranejšími vyznaniami viery, ktoré zaznievajú z úst tých ľudí, ktorých sa bytostne dotklo Ježišovo hlásanie, a ktorí toto posolstvo odovzdávali ďalej.

Marxsen sa venoval aj analýze textov o Ježišovom vzkriesení. Pokúšal sa ich o odmytologizovanie a zároveň interpretáciu. Tvrdenie, že Ježiš bol fyzicky vzkriesený, je podľa Marxsena interpretácia svedkov, ktorí zažili akési „videnie“ a popri tom prebrali bežné dobové apokalyptické predstavy. Veľkonočné udalosti pre nich definitívne potvrdili Ježišovo posolstvo v tom zmysle, že ich predveľkonočná viera, ktorá stroskotala na kríži, dostala nový, zásadný impulz: Ježišova vec ide ďalej. Ale táto skutočnosť je opísaná dobovými výrazovými prostriedkami, obrazmi a predstavami, ktoré dnes už nemožno považovať za podstatný obsah viery. Marxsen bol za tieto svoje názory vystavený tvrdej kritike z radov konzervatívnych teológov.

Čestné doktoráty 
 1963 – D. theol. – Christian-Albrechts-Universität, Kiel
 1987 – Doctor of Divinity, Honorary Degree – University of Dubuque, Iowa (USA)

Výber z diela 
 Die Einsetzungsberichte zum Abendmahl. (dizertačná práca z roku 1948, publikovaná v roku 1952)
 Der Evangelist Markus. Studien zur Redaktionsgeschichte des Evangeliums. (habilitačná práca z roku 1954, publikovaná v roku 1956)
 Exegese und Verkündigung. Zwei Vorträge. In: Theologische Existenz heute. Neue Folge. Heft 59. 1957.
 Der „Frühkatholizismus“ im Neuen Testament. 1958.
 Anfangsprobleme der Christologie. 1960.
 Das Abendmahl als christologisches Problem. 1963.
 Einleitung in das Neue Testament. Eine Einführung in ihre Probleme. 1963.
 Die Auferstehung Jesu als historisches und als theologisches Problem. 1964.
 Der Streit um die Bibel. 1965.
 Das Neue Testament als Buch der Kirche. 1966.
 Der Exeget als Theologe. Vorträge zum Neuen Testament. 1968.
 Die Auferstehung Jesu von Nazareth. 1968.
 Darf man kleine Kinder taufen? Eine falsche Fragestellung. 1969.
 Predigten. 1969.
 Die Sache Jesu geht weiter. 1976.
 Christologie – praktisch. 1978.
 Einleitung in das Neue Testament. Eine Einführung in ihre Probleme. (4., prepracované vydanie 1978)
 Der 1. Thessalonicherbrief. 1979.
 Predigten mit neutestamentlichen Texten. 1980.
 Der 2. Thessalonicherbrief. 1982.
 „Christliche“ und christliche Ethik im Neuen Testament. 1989.
 Jesus and Easter. Did God Raise the Historical Jesus from the Dead? 1990.
 Jesus and the Church. The Beginnings of Christianity. 1992.

Literatúra 
 FREY, Hellmuth. Die Frage nach dem Zeugnis von Jesus Christus heute. Die christologische Konzeption Willi Marxsens und ihre weltanschauliche Bestimmtheit. Bad Salzuflen: MBK-Verlag, 1966.
 KOCH, Dietrich-Alex – SELLIN, Gerhard – LINDEMANN, Andreas. Jesu Rede von Gott und ihre Nachgeschichte im frühen Christentum. Beiträge zur Verkündigung Jesu und zum Kerygma der Kirche. Festschrift für Willi Marxsen zum 70. Geburtstag. Gütersloh, 1989
 SCHMITT, Christoph. Marxsen, Willi. In: Biographisch-Bibliographisches Kirchenlexikon. Band 18. Herzberg: Bautz, 2001. ISBN 3-88309-086-7>. s. 873 – 877.

Referencie

Externé odkazy 
 portal.dnb.de

Osobnosti z Kielu
Protestantskí teológovia
Nemeckí teológovia
Nemeckí vysokoškolskí pedagógovia