Hrad Beaumaris

Hrad Beaumaris (po walesky Castell Biwmares, po angl. Beaumaris Castle) je nedokončený waleský stredoveký hrad z prelomu 13. a 14. storočia ležiaci v meste Beaumaris (po walesky Biwmares) na ostrove Anglesey (po walesky Ynys Môn) v historickom regióne Gwynedd v severnom Walese.

Názov 
Názov hradu je odvodený od lokality na ktorej bol postavený. Jednalo sa o bažinatý terén a názov pochádza z normansko-francúzskeho výrazu „beau mareys“, alebo „beau marais“, ktorý sa dá preložiť ako „krásne bažiny“.

Charakteristika a dejiny  
Hrad bol postavený anglickým kráľom Eduardom I. v rámci jeho kampane dobývania Walesu, pod vedením jeho dvorného architekta Jamesa zo Saint George. Jedná sa o posledný hrad postavený Eduardom I. na území Walesu. Jedná sa zároveň o najväčší hrad vo Walese postavený Eduardom I..

Hrad sa vyznačuje takmer dokonale symetrickým tvarom. Areál bol obkolesený vodnou priekopou.

Obranná časť komplexu pozostáva z koncentrického obranného múru v ktorom sa nachádza šesť symetricky rozložených obranných veží a dve vrátnice.  Táto stavba je obkolesená nižším vonkajším osemuholníkovým obranným múrom, ktorého súčasťou je 12 cylindrických veží a ďalšie dve vrátnice. Na vonkajšom obrannom múre sa nachádzalo až 300 pozičných miest pre lukostrelcov. Priestor medzi vnútorným a vonkajším obranným múrom dosahuje šírky okolo 18 metrov. Vonkajšie múry pevnosti dosahovali hrúbky až 3,7 metra.

S plánovaním postavenia hradu sa začalo pravdepodobne v roku 1283, keď kráľ Eduard I. navštívil Anglesey a rozhodol, že neďaleké mesto Llanfaes bude jeho sídelným miestom na tomto ostrove. Výstavba sa začala v roku 1295. Zo začiatku výstavba napredovala veľmi rýchlo a účastnilo sa na nej až okolo 2600 robotníkov. V roku 1298 sa výstavba z dôvodu nedostatku financií značne spomalila. S výstavbou hradu sa ešte nejaký čas pokračovalo, ale veľmi pomalým tempom a okolo roku 1330 bola stavba úplne zastavená.

Nikdy sa tak úplne nedokončili vnútorné priestory pevnosti a ani hradné veže nedosahujú pôvodne plánovanej výšky. Najviac sa tento krok dotkol výstavba jednej z brán, tzv.  Llanfaes gate, ktorá  bola prerušená hneď na začiatku.

Paradoxne tak tento hrad nijak nezasiahol do vojnovej kampane proti Walesu vedenej Eduardom I., z dôvodu ktorej bol postavený. Vojnové udalosti sa ale hradu úplne nevyhli. V roku 1403 bol hrad zabraný waleským vojskom v priebehu povstania Owaina Glyndŵra, ale v roku 1405 bol znovu dobytý kráľovským vojskom.  Ďalších vojnových akcií bol hrad svedkom v priebehu Anglickej občianskej vojny, kedy bol v roku 1642 obsadený jednotkami vernými Karolovi I., ktoré hrad držali až do roku 1646.

Hrad je súčasťou svetového dedičstva UNESCO. Na zoznam svetového dedičstva UNESCO bol hrad zapísaný spolu s ďalšími hradmi vybudovanými Eduardom I. v rámci jeho kampane dobývania Walesu pod názvom „Castles and Town Walls of King Edward in Gwynedd“ v roku 1986.

Zaujímavosť  
 Je považovaný za jeden z najsofistikovanejších príkladov stredovekej vojnovej architektúry na území Spojeného kráľovstva.
 Celková suma použitá pri výstavbe dosiahla až 15000 libier, čo je astronomická čiastka, vzhľadom na fakt, že celkový príjem Spojeného kráľovstva dosahoval v tom čase približne 20000 libier za rok.

Galéria

Referencie  
 

Kultúrne pamiatky vo Walese 
Hrady a zámky vo Walese
Gwynedd
Lokality Svetového dedičstva v Spojenom kráľovstve
Architektúra z 1295