Ašot I. (kuropalat)

Svätý Ašot I. ( alebo ; * pred 786† 29. január 826/829/830, Doliskana) bol gruzínsky vojvodca (eristav) a vládca Tao-Klardžetsku, ktorému vládol ako vazal Byzantskej ríše s titulom kuropalat. Pochádzal z rodu Bagrationovcov.
 
Gruzínskou pravoslávnou cirkvou je uctievaný ako svätý a jeho liturgická spomienka pripadá na 29. januára.
 
Zahraničnou historiografiou býva niekedy zvaný aj ako DidiVeľký. Tento prívlastok však býva priznávaný aj jeho menovcovi Ašotovi I., ktorý ako kráľ vládol v Arménsku.

Život 
Ašot bol synom gruzínskeho vojvodcu Adarnesa I., ktorý vlastnil pôdu v Erušeti, no jeho vzdialenejší pôvod je nejasný. Podľa arménskeho historika Vardana Veľkého mal byť potomkom Vasaka z rodu arménskych Bagratovcov, podľa iného prameňa (Smbat Davitis-dze) bol potomkom Guarama I., iberského vládcu zo 6. storočia. Za rodný kraj Bagrationovcov býva tiež považovaný kraj Speri.
 
Ašot bol pôvodne (786809) vojvodcom (eristav) v Kartli, pričom jeho postavenie bolo uznané arabským kalifom, ktorému poskytol pomoc proti vzbúrenému emírovi Isma'ilovi z Tiflísu (dnešné Tbilisi). Postupne, snažiac sa oslobodiť ich obyvateľstvo od arabského jarma, rozšíril svoju moc do centrálnych oblastí Gruzínska. Sídlom Ašotovej moci bolo Bardavi (Partav, dnešný Azerbajdžan), Tbilisi a regióny okolo nich.
 
V prvej polovici 9. storočia bojoval proti Arabom, ktorí sa snažili rozšíriť svoju moc na Kaukaze. Po porážke sa presídlil do Tao-Klardžetska a uznal byzantskú nadvládu. Byzantský cisár Lev V. Ašotovi udelil titul kuropalata a podporil Ašotove snahy o založenie nového panstva so sídlom v Artanudži. Postupne sa Ašotove domény rozšírili na celý juhozápad Gruzínska. Podľa prameňov mal ovládať kraj od „od Klardžetska po Ksani“. Časť území pritom získal kúpou a časť vybojoval. Na svojom území mal podporovať činnosť cirkvi, obdarovával kláštory a založil kláštor Opiza.
 
Počas bojov bol zradcami zavraždený v kostole v Doliskane, kde hľadal útočisko. Po Ašotovej smrti sa gruzínske dŕžavy rozdelili medzi jeho deti, Adarnase II. získal Tao-Klardžetsko, Bagrat I. Karliu a Ibériu a tretí syn Guaram Džavachetiu a niektoré ďalšie menšie časti krajiny.

Referencie

Ďalšia literatúra

Pozri aj 
 Ašot

Bagrationovci
Gruzínski pravoslávni svätci
Vládcovia Gruzínska
Narodenia v 8. storočí
Úmrtia v 20. rokoch 9. storočia