Mikrofyziometria

Mikrofyziometria je in vitro meranie funkcií a činností života alebo živej hmoty (ako orgánov, tkanív alebo buniek) a príslušných fyzikálnych a chemických javov vo veľmi malom (mikrometrovom) meradle. Pojem mikrofyziometria sa objavil vo vedeckej literatúre koncom 80. rokov 20. storočia.

Medzi základné parametre hodnotené v rámci mikrofyziometrie patria pH a koncentrácia rozpusteného kyslíka, glukózy a kyseliny mliečnej, pričom dôraz sa kladie na prvé dva. Experimentálne meranie týchto parametrov v kombinácii s fluidným systémom na udržiavanie bunkovej kultúry a definovanou aplikáciou liečiv alebo toxínov poskytuje kvantitatívne výstupné parametre rýchlosti extracelulárnej acidifikácie (EAR), rýchlosti spotreby kyslíka (OUR) a rýchlosti spotreby glukózy alebo uvoľňovania laktátu na charakterizovanie metabolickej situácie.

Vďaka bezznačkovej povahe meraní založených na senzoroch je možné dynamické monitorovanie buniek alebo tkanív počas niekoľkých dní alebo dokonca dlhšie. V dlhšom časovom horizonte môže dynamická analýza metabolickej reakcie bunky na experimentálnu liečbu rozlíšiť akútne účinky (napr. hodinu po liečbe), skoré účinky (napr. o 24 hodín) a oneskorené, chronické reakcie (napr. o 96 hodín). Ako uvádza Alajoki a kol. "Koncept spočíva v tom, že je možné zistiť aktiváciu receptorov a iné fyziologické zmeny v živých bunkách monitorovaním aktivity energetického metabolizmu".

Referencie 

Biotechnológia
Mikrotechnológia