François Hollande

François Hollande, celým menom François Gérard Georges Nicolas Hollande (* 12. august 1954, Rouen, Francúzsko) je francúzsky politik a bývalý prezident Francúzska a spoluknieža Andorry, v rokoch 19972008 prvý tajomník francúzskej socialistickej strany. Bol aj poslancom za departement Corrèze v Národnom zhromaždení Francúzska (19881993), starostom obce Tulle (20012008) a prezidentom generálnej rady Corrèze (od 2008). 16. októbra 2011 bol nominovaný „Socialistickou stranou“ a „Stranou ľavicových radikálov“ za kandidáta do prezidentských volieb v roku 2012. Jeho hlavným oponentom je jeho predchodca v úrade prezidenta,  Nicolas Sarkozy.

Mladosť 
Jeho otec, Georges Gustave Hollande (* 9. máj 1923) je lekárotorinolaryngológ, bol kandidát extrémnej pravice v mestských voľbách v Rouen v 1959 a 1965. Jeho matka, Nicole Frédérique Marguerite Tribert (* 7. septembra 1927, – † 2009), bola sociálna asistentka a blízka politickej ľavici. Figurovala na zozname Socialistickej strany v 2008 v mestských voľbách mesta Cannes.

Detstvo strávil v Bois-Guillaume, pri Rouene, bol žiakom v penzionáte Jean-Baptiste-de-La-Salle de Rouen (združená škola). V prvom trimestri 1968 jeho otec, priaznivec Algérie française, s blízkymi vzťahmi k Jean-Louis Tixier-Vignancourtovi a OAS, predal svoju kliniku, apartmány v Clos du Hamel, dom v Bois-Guillaume a presťahoval sa s rodinou do Neuilly-sur-Seine, kde začal podnikať v oblasti nehnuteľností.François, žiak lýcea Pasteura v Neuilly-sur-Seine, sa zapísal na fakultu práva v Paríži, kde získal bakalársky diplom. Potom študoval na „HEC“ v Paríži a na „Inštitúte politických vied“, kde vstúpil do UNEF-Renouveau, blízkej Komunistickej strane Francúzska. Nastúpil aj na ENA, v promočnom ročníku „Voltaire“.

V roku 1976 bol vylúčený z vojenskej služby, ale dosiahol anuláciu tohto rozhodnutia. Počas svojich štúdií na dôstojníckej škole v Coëtquidan v januári 1977 bol v izbe spolu so Jean-Pierre Jouyetom, Michelom Sapinom, Henrim de Castries a Jean-Michel Lambertom.

Má staršieho brata.

Súkromný život 
Na konci 70. rokov sa zoznámil so Ségolène Royalovou, neskoršou političkou, počas jedného soirée na „ENA“ (bola tiež z ročníka Voltaire). Pár Royal-Hollande vytvoril voľný zväzok a splodil štyri deti: Thomasa (1984, advokát), Clémence (1985, študovala medicínu), Juliena (1987, filmár) a Floru (1992, študentka psychológie). Ich rozchod bol oznámený v predvečer druhého kola volieb v roku 2007. V roku 2010 potvrdil svoj vzťah so žurnalistkou Valérie Trierweilerovou, ktorá bola jeho spoločníčkou od roku 2006. Vzťah zostal utajený až do volebnej kampane Ségolène Royalovej.

V júni 2022 sa oženil s Julie Gayetovou. Hollande má štyri deti z predchádzajúceho vzťahu so svojou dlhoročnou partnerkou Ségolene Royalovou.

Politická kariéra 
V roku 2012 bol kandidátom prezidentských volieb vo Francúzsku. François Hollande zvíťazil v druhom kole prezidentských volieb s 51,64% hlasov nad Nicolasom Sarkozym, dovtedajším prezidentom, o necelé 4 % hlasov. 

29. októbra 2013 sa uskutočnila plánovaná oficiálna jednodňová návšteva Françoisa Hollanda na Slovensku, pozri obrazová galéria z návštevy

29. decembra 2013 bola „Ústavnou radou“ schválená zvýšená daň 75% na príjmy najbohatších daňovníkov nad 1 mil. € vo Francúzsku, čo je splnenie jedného z bodov volebného programu F. Hollanda.

Mandáty 
 23. jún 19881. apríl 1993poslanec za Corrèze
 Od 12. júna 1997poslanec za Corrèze
 20. júl 199917. december 1999poslanec Európskeho parlamentu
 poslanec Národného zhromaždenia za Corrèze, člen ekonomickej komisie
 15. máj 2012Prezident Francúzskej republiky

Mandáty lokálne 
 14. marec 198316. marec 1989 : člen mestskej rady v obci Ussel.
 17. marec 198924. jún 1995 : zástupca starostu v Tulle.
 23. marec 199230. marec 1992 : regionálny radca v Limousin.
 25. jún 199518. marec 2001 : mestský radca v Tulle.
 16. marec 19982. apríl 2001 : regionálny radca v Limousin.
 19. marec 200117. marec 2008 : starosta Tulle.
 od 20 marca 2008: predseda všeobecnej rady v Corrèze.

Politické funkcie 
 19941995: tajomník Socialistickej strany, ekonomická sekcia
 19951997: hovorca, tajomník Socialistickej strany, sekcia tlače
 19972008: člen národného výboru a prvý tajomník Socialistickej strany

Autorské publikácie 
 La Gauche bouge, Ľavica sa hýbe, kolektívne dielo napísané pod pseudonymom Jean-François Trans, vydal Jean-Claude Lattès, 1985.
 L'Heure des choix. Pour une économie politique, avec Pierre Moscovici, „Hodina voľby. K politickej ekonómii" (s Pierre Moscovici), 1991, (ISBN 978-2-7381-0146-4).
 L'Idée socialiste aujourd'hui, Socialistická idea dnes, vydal Omnibus, 2001 (en collaboration) (ISBN 978-2-259-19584-3).
 Devoirs de vérité, entretiens avec Edwy Plenel, éd. Stock, 2007 (ISBN 978-2-234-05934-4).
 Droit d'inventaires, entretiens avec Pierre Favier, Le Seuil, 2009 (ISBN 978-2-02-097913-9).
 Le rêve français, "Francúzsky sen", Éditions Privat, août 2011 (ISBN 978-2-7089-4441-1).
 Un destin pour la France, "Osud Francúzska", Fayard, janvier 2012 (ISBN 978-2-213-66283-1).
 Changer de destin, "Zmeniť osud", Robert Laffont, 23 février 2012, (ISBN 978-2-221-13117-6), 180 pages.

Predhovory ku knihám 
 Le socialisme selon Léon Blum, "Socializmus podľa Léona Bluma", autor David Frapet, Créer, 2003.
 Le dernier Chirac, "Posledný Chirac", autori Bruno Dive, Jacob-Duvernet, 2009.
 Pourquoi pas le socialisme ?, "Prečo nie socializmus?", autor Gerald Cohen, L'Herne, 2010 (ISBN 978-2-85197-921-6).

Galéria

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Článok v Le Figaroapríl 2012, voľby 
 Národné zhromaždenie Francúzska - webová stránka poslanca 
 Články v Le Mondepredvolebná kampaň

Zdroj 

Francúzski politici
Prezidenti Francúzska
Francúzski socialisti
Francúzski ateisti
Osobnosti z Rouenu
Kandidáti na prezidenta Francúzskej republiky (2012)
Absolventi École nationale d’administration
Absolventi HEC Paris