Londýnska zmluva (1915)

Londýnska zmluva z roku 1915 (, ) bola podpísaná v Londýne 26. apríla 1915 medzi Talianskym kráľovstvom a krajinami Trojdohody (Spojeným kráľovstvom, Francúzskom a Ruskom).

Obsah zmluvy 
Talianske kráľovstvo 26. apríla 1915 podpísalo, a tým aj sľúbilo, že opustí Trojspolok, vstúpi do Trojdohody a že do mesiaca sa zapojí do bojov v prvej svetovej vojne. Taliansko muselo vyhlásiť vojnu Rakúsko-Uhorsku a Nemecku, čo sa uskutočnilo 23. mája 1915. Trojdohoda mnohým spojencom sľúbila odmeny v podobe nových území.

Sľuby Trojdohody

Sľuby Talianskemu kráľovstvu 
Talianskemu kráľovstvu mali byť podľa zmluvy pridelené územia ako:

 Terst
 Trento
 Bolzano – Horná Adiža
 Gorica (a menšiu oblasť obývanú Slovincami)
 Istria
 Rijeka
 Zadar
 Dodekanisa
 Vlorë
 časť Dalmácie
 Sazan
 rozdelenie nemeckých kolónii v Afrike medzi Francúzskom, Spojeným kráľovstvom
 a taktiež im sľúbili, že v prípade výhry sa môžu angažovať o časť územia Osmanskej ríše.

Sľuby Srbskému kráľovstvu 
Srbskému kráľovstvu mali byť podľa zmluvy pridelené územia ako:

 Split
 Pelješac
 ostrov Krk
 južnú časť Dalmácie
 územie Bosny a Hercegoviny
 Báčka
 Slavónsko
 neurčitú časť Albánska

Sľuby Čiernej Hore 
Čiernej Hore mali byť podľa zmluvy pridelené územia ako:
 Dubrovník
 Shëngjin

„Tajná zmluva“ 

Londýnska zmluva z roku 1915 mala byť po celý priebeh vojny tajná. Vedeli o nej len krajiny Trojdohody (Francúzsko, Spojené kráľovstvo, Rusko) a Taliansko. Tieto štyri krajiny neoznámili obsah zmluvy ani svojim spojencom, ako bolo Srbsko, či Čierna Hora. Zmluva bola tajná najmä preto, lebo Srbsko a Taliansko mali v niektorých oblastiach rovnaké požiadavky, teda nechceli medzi týmito dvomi spojeneckými krajinami vyvolať konflikt. Keď Talianske kráľovstvo vyhlásilo vojnu Nemecku a Rakúsko-Uhorsku, Trojdohoda uprednostnila Srbsko, čo sa preukázalo po vojne, keď Srbsku pridelili celú Dalmáciu, Zadar a Goricu.

Prvýkrát sa o tejto dohode na verejnosti dozvedeli v Rusku počas Októbrovom prevrate v roku 1917, keď ruské noviny Izvestija zverejnila obsah zmluvy.

Následky 
Po podpísaní Versaillskej zmluvy sa stala Londýnska zmluva neplatná, totižto Thomas Woodrow Wilson, vtedajší americký prezident, trval na uznaní nových krajín, aké bolo napríklad aj Česko-Slovensko.

Talianske kráľovstvo napokon nedostalo všetky sľúbené územia, ale len časť z nich. Hranice tejto krajiny sa nezmenili až do roku 1947, do skončenia druhej svetovej vojny.

Referencie

Literatúra 
 HOWARD, Christopher: "The Treaty of London, 1915" (1941), Dostupné online
 RENZI, William A: In the Shadow of the Sword: Italy's Neutrality and Entrance into the Great War, 1914-1915, (1987)

Medzinárodné zmluvy
Prvá svetová vojna