Artificializmus

Artificializmus bol český výtvarný smer ovplyvnený poetizmom, ktorý v roku 1926 v Paríži založili Jindřich Štyrský a Toyen.  Prvá výstava artificialistických diel sa konala v roku 1926 v parížskom ateliéri Toyen a Štyrského v Montrouge a hneď po jej skončení ju preniesli do Galerie d´Art Contemporain. Artificializmus prejavuje záujem o nevedomé psychické procesy, psychoanalýzu a smeruje k maximálne imaginatívnej maľbe, znázorňujúcej biomorfné tvary v neutrálnom priestore.

Vývoj 
Na jeseň v roku 1925 sa Toyen presťahovala spolu s Jindřichom Štyrským do Paríža. Tu sa angažovali ako umelecká dvojica v novom výtvarnom smere, ktorému dali názov artificializmus. V princípe sa jednalo o druh poetického spracovania tém, založených na snových a fantazijných zážitkoch. Artificializmus sa považuje za smer zrodený v českom kultúrnom okruhu, ktorý je výsledkom prechodu od kubizmu k poetizmu. Tvorba v tomto štýle sa rozvíjala do roku 1931, kedy Toyen so Štyrským prešli k surrealistom. Príkladom artificiálnych diel sú:  Tobogán (1926, Národná galéria Praha), ktorý zobrazuje tendenciu ku geometrickej abstrakcii, obraz Fatamorgana (1926, Hluboká, Galéria Aleš), na ktorom je poznať oslobodenie od farieb, Cigaretový dym (1927), ktorý zobrazuje nemateriálny objekt, svetlá a tiene. Neskôr v rámci tohto štýlu Toyen prešla k hrubým vrstvám farieb, neurčitým textúram, geologickým témam, v ktorých hrala dôležitú úlohu voda (Le Marais, 1928) alebo Šero v pralese. V týchto artificiálnych dielach sú jej objektami na obrazoch osamotené predmety plávajúce v priestore pripomínajúcom nočné krajiny alebo prírodu pod vodou (Gobi, 1931, múzeum Hradec Králové). Počnúc rokom 1931 sa prejavujú v obrazoch od Toyen obsedantné témy a objekty. Od začiatku 30. rokov 20. storočia artificializmus zanikol, lebo jeho autori začali tvoriť podľa princípov surrealizmu.

Referencie

Zdroj

Umelecké smery
Umenie 20. storočia