AGM-88 HARM

AGM-88 HARM je riadená strela vzduch-zem, určená na ničenie rádiolokátorov, ktoré sú súčasťou systémov protivzdušnej obrany. Túto strelu stredného dosahu vyvinula a vyrába americká spoločnosť Texas Instruments. 

Strela môže byť nesená americkými lietadlami EA-6B, F/A-18 Hornet, F/A-18E/F Super Hornet, F-16C/J a F-15E. AGM-88 je tiež súčasťou výzbroje nemeckých a talianskych lietadiel Tornado IDS/ECR, pričom v budúcnosti by mala byť integrovaná aj do stealth stíhačiek F-35.

Vznik a vývoj 
Úvodné štúdie ohľadom vývoja novej protiradarovej strely sa začali v roku 1972, keď bolo zjavné, že na pôsobenie proti sovietskym systémom protivzdušnej obrany budú potrebné výkonnejšie rakety ako tie, ktoré boli v tej dobe vo výzbroji amerických lietadiel. V roku 1974 uzavrelo americké námorníctvu zmluvu o vývoji nových striel so spoločnosťou Texas Instruments. Prvé verzie AGM-88 HARM (A/B) boli odvodené z vtedajších protiradarových striel - AGM-45 Shrike a AGM-78 Standard ARM. Kombinovali najžiadanejšie funkcie každej z nich, pričom poskytovali ďalšie vlastnosti, ktoré zvýšili ich operačnú efektivitu. Celkové náklady na vývoj strely dosiahli 644,5 milióna dolárov.

Hromadná výroba rakiet AGM-88 bola schválená v marci 1983, pričom dodnes ich bolo vyrobených viac ako 23000 kusov. Jednotková cena najnovšej verzie AGM-88E je 994000 dolárov. Americké letectvo vybavilo ako prvé týmito strelami lietadlá F-4G. Raketa vznikla ako spoločný projekt amerického letectva a amerického námorníctva, ale sú ňou vyzbrojené aj stíhačky námornej pechoty.

K prvému bojovému nasadeniu došlo v roku 1986 v Líbyi pri nálete na Tripolis a Bengázi. Rakety dokázali úspešne potlačiť sovietske systémy S-75 Dvina, S-125 Neva a S-200. Počas vojny v Perzskom zálive v roku 1991 bolo vystrelených viac ako 2000 týchto rakiet proti irackým radarovým systémom.

Konštrukcia a vlastnosti 
Aj keď AGM-88 HARM a AGM-45 Shrike zdieľajú základnú podobnosť z hľadiska vzhľadu a určenia, AGM-88 je o viac ako meter dlhšia než AGM-45 a má mierne väčší priemer. Strela je dlhá  a má priemer . Letí rýchlosťou 2 Machy a jej dolet je . Celková hmotnosť rakety je 361 kg, pričom jej bojová časť váži 68 kg. 

Môže byť nesená viacerými typmi lietadiel na závesníku  LAU-118(V)1/A. Ešte pred vypustením dostane raketa súradnice cieľa od materského lietadla. Tieto parametre využíva v počiatočnej fáze letu a neskôr vyhľadáva požadovaný cieľ prostredníctvom pasívneho alebo aktívneho radarového systému.

Používatelia 
 Austrália 
Royal Australian Air Force
 Egypt
Egyptské vzdušné sily
 Nemecko
Luftwaffe
 Grécko
Grécke vzdušné sily
 Izrael
Izraelské vzdušné sily
 Kórejská republika
Vzdušné sily Kórejskej republiky
 Kuvajt
Kuvajtské vzdušné sily
 Maroko
Kráľovské marocké vzdušné sily
 Saudská Arábia
Kráľovské saudské vzdušné sily
 Španielsko
Španielske vzdušné sily
 Taiwan
Taiwanske vzdušné sily
 Taliansko
Talianske vzdušné sily
 Turecko
Turecké vzdušné sily
 USA
United States Air Force
United States Navy
United States Marine Corps

Pozri aj 
 ALARM
 Ch-31

Referencie 

Rakety vzduch-zem