Peter Bu

Peter Bu (* 26. máj 1940, Bratislava – † 24. marec 2022, Poissy) bol slovenský divadelný kritik, teoretik a organizátor divadelných festivalov. Bol členom francúzskej strany zelených a slobodomurárskeho rádu Veľký Orient Francúzska. V roku 1993 obnovil slobodné murárstvo na Slovensku, konkrétne lóžu Humanizmus.

Životopis 
Peter Bu sa narodil 26. mája v Bratislave. Vyštudoval dramaturgiu na Vysokej škole múzických umení v Bratislave. Neskôr pôsobil ako divadelný kritik a teoretik. Od roku 1963 do roku 1968 bol zamestnancom Slovenskej akadémie vied. Titul kandidáta vied získal v decembri 1968.

V rokoch 19681972 pokračoval v štúdiu na Parížskej univerzite, kde sa zameral na dejiny sovietskej politiky. V neprítomnosti bol v Česko-Slovensku odsúdený na dva roky väzenia za „nenavrátenie zo zahraničia“. V roku 1975 získal francúzske občianstvo.

V mene Francúzskeho inštitútu režíroval divadelné podujatia vo Francúzsku, Nemecku, Holandsku, Belgicku, Tunisku, Maroku a v bývalom Česko-Slovensku. Na Avignonskom festivale v roku 1977 mal na starosti programovú sekciu mímov a klaunov. Bol umeleckým riaditeľom ďalších festivalov pantomímy, pouličných predstavení a predstavení pre deti.

V rokoch 1987 až 2002 bol riaditeľom Medzinárodného festivalu pantomímy v Périgueux – Mimos.

V rokoch 19722007 bol usporiadateľom divadelných zájazdov a početných festivalov vo Francúzsku a v iných európskych mestách, venovaných najmä pohybovému divadlu, umeniu pre deti, alebo predstaveniam vo verejných priestoroch: ulice, ale aj továrenské haly, nádražia a pod.

Rok 2007 ho spája s marseillskou kandidatúrou o titul „Hlavné európske kultúrne mesto 2013“, za ktorého slovenskú časť zodpovedal.

Zomrel 24. marca 2022 vo francúzskom meste Poissy vo veku 81 rokov.

Slobodné murárstvo 
Slobodomurárstvo bolo v Česko-Slovensku zakázané v rokoch 1938 až 1945 a opäť po komunistickom prevrate v roku 1948. Od roku 1989 Veľký Orient Francúzska pracoval na obnove slobodomurárstva v krajinách strednej a východnej Európy. V roku 1993 sa Peter Bu na žiadosť Jacquesa Oreficea, hodnostára Veľkého Orientu Francúzska, podieľal na znovuzavedení slobodomurárstva na Slovensku a bol jedným zo zakladateľov lóže Humanizmus.

Publikácie

Články a štúdie 
Stanislavský, In: Slovenské Divadlo, SAV, Bratislava, 10/1962.

O pantomime, In: Slovenské Divadlo, SAV, Bratislava, 1965.

Stanislavský 19501954 v URSS a v Československu, doktorská práca, SAV, Bratislava, 1968. Resumé: «Le Siècle Stanislavski», éd. Bouffonneries n°18, Lecouture, 1989.

Mimovia, klauni a XXe storočie In: Gestus, Wien 1982, Mime Journal, Ed. Pomona College Theatre Departement, Claremont, 91711 California, 1983, Slovenské divadlo, SAV Bratislava, roč. 39, 1991, č. 3

Nenásilná obrana: sen alebo stratégia?: Pour compléter la gamme des moyens défensifs: Non-violence, rêve ou stratégie? In: Revue Militaire Générale, Editions Berger-Levrault, Paris, 1971 (skrátena verzia), In: Wehrkunde, Verlag Europaïsche Wehrkunde GmbH, München, 7/1971.

Les langages de signes, de symboles et de l'art, Humanisme, suivi de L'art – territoire de liberté, La Chaîne d’Union, éditions Edimaf, Paris, 2000, 2003 a 2007.

O nevyhnutnosti odovzdávania poznatkov, In: Slovenské divadlo, SAV, Bratislava, 2013.

Knihy 
Otravné (?) myšlienky o ženách – a mužoch

Referencie

Iné projekty 

Osobnosti z Bratislavy
Slovenskí divadelní kritici
Slobodomurári
Pracovníci Slovenskej akadémie vied
Absolventi Vysokej školy múzických umení