Elektrická indukcia

Elektrická indukcia je vektorová fyzikálna veličina charakterizujúca elektrické pole bez započítania vplyvu el. nábojov viazaných v prostredí – dielektriku, ale iba na základe "vonkajších" zdrojov poľa, teda voľných elektrických nábojov. 

Tiež sa dá stretnúť s označením dielektrický posun alebo dielektrické posunutie, čo je zastaraný názov tejto veličiny.

Značenie a jednotky
 Symbol veličiny: 
 Jednotka SI:

Základné vzťahy 
Elektrická indukcia je definovaná vzťahom
,
kde  je permitivita vákua, E je intenzita elektrického poľa a P je elektrická polarizácia.

Pre lineárne dielektrikum je elektrická polarizácia lineárne závislá na intenzite elektrického poľa a môžeme ju zapísať
,
kde  označuje elektrickú susceptibilitu.

Odtiaľ platí, že
,
kde  označuje relatívnu permitivitu a   (absolútnu) permitivitu.

Elektrickú indukciu v lineárnom dielektriku je teda možné určovať z rovnakých vzťahov ako intenzitu elektrického poľa s tým, že sa príslušný vzťah vynásobí koeficientom , prípadne .

Jedným zo základných vzťahov je vyjadrenie Gaussovho zákona elektrostatiky pomocou elektrickej indukcie (3. Maxwellova rovnica):
,
kde S je uzavrená, von orientovaná plocha (Gaussova plocha) obklopujúca voľný elektrický náboj Q.
V diferenciálnom tvare potom tento zákon vyzerá nasledovne:
,
kde  je objemová hustota voľných nábojov.

Súvisiace články 
 Indukčnosť
 Elektrická intenzita
 Elektrická polarizácia
 Elektrický náboj
 Maxwellove rovnice

Elektromagnetizmus
Fyzikálne veličiny