Smernice o bezpečnostných opatreniach proti osobám nemeckej a maďarskej národnosti

Smernice o bezpečnostných opatreniach proti osobám nemeckej a maďarskej národnosti boli smernice Povereníctva Slovenskej národnej rady pre veci vnútorné vydané 23. júna 1945, ktoré upravovali spôsoby nakladania s príslušníkmi nemeckej a maďarskej národnostnej menšiny na Slovensku. Vychádzali z princípu kolektívnej viny Nemcov a Maďarov, programovo ukotveného v tzv. Košickom vládnom programe vyhlásenom 5. apríla 1945, v ktorom československá vláda deklarovala zámer vysídliť príslušníkov týchto národnostných menšín z územia Československa a pretvoriť republiku na – slovami prezidenta Edvarda Beneša – „štát Čechov a Slovákov a nikoho iného“.

Smernice ustanovovali, že všetkých príslušníkov nemeckej menšiny, okrem antifašitov a členov národnostne zmiešaných manželstiev, je potrebné internovať v pracovných táboroch a pracovných útvaroch, hoci ich zaisťovanie a internácia prebiehala už od konca apríla 1945. Internácia prebiehala bez legislatívneho podkladu (nariadenia Slovenskej národnej rady), len na základe pokynov orgánov štátnej moci.

K samotnému vysídleniu Nemcov došlo na základe rozhodnutia veľmocí na postupimskej konferencii (17. júl2. august 1945), avšak ešte pred prijatím záverečných ustanovení konferencie dochádzalo k tzv. divokému odsunu. Z územia Slovenska tak 18.20. júla 1945 odsunuli na územie Rakúska 383 osôb internovaných v táboroch I. a II. v Petržalke, na základe rozkazu Oblastného veliteľstva Národnej bezpečnosti Bratislava I. č. 4418/45 zo 17. júla 1945. Na rozdiel od českých krajín, na Slovensku absentovali živelné prejavy nenávisti voči Nemcom a nedochádzalo k násilnostiam. Naproti tomu časté boli prejavy súcitu a benevolentnosti zo strany Slovákov (niekedy i zo strany zainteresovaných orgánov), pričom časť slovenskej verejnosti neskrývala svoj rezervovaný postoj k protinemeckým opatreniam.

Poznámky

Referencie

Použitá literatúra 
 .
 .

Dejiny Slovenska