Olgus

Olgus (iné názvy: Oleg, Volcus, Holcus; *9. stor. Novgorod, Rus - ?967, Rus) bol údajný veľkomoravský kráľ približne v rokoch 925 - 945. Mal byť jedným z posledných alebo posledným kráľom Veľkej Moravy. Oficiálna historiografia jeho reálnu existenciu väčšinou neuznáva. 

Údaje o ňom pochádzajú z neskorej moravskej tradície (Tomáš Pešina z Čechorodu a Jan Jiří Středovský), podľa ktorej stal veľkomoravským kráľom so súhlasom pápežského stolca, bol z ruského rodu Rurikovcov, na Veľkej Morave vládol približne v rokoch 925-945. Na začiatku svojej vlády vraj sídlil vo Veligrade a neskôr v Olomouci.

Životopis 
Olgus sa údajne narodil kniežaťu Kyjevskej Rusi Olegovi, ktorý vládol v Novgorode a od roku 882 v Kyjeve. Olgus mal byť so svojou družinou vyhnaný z Rusi a mal nájsť pohostinstvo na dvore veľkomoravského kráľa Svätoboga. Tam mal prijať krst. 

Po korunovácií na Veligrade (925) nový veľkomoravský panovník Olgus najprv stratil Nitriansko, keď maďarské vojsko obsadilo územie na hraniciach Veľkomoravskej ríše. Mal čeliť maďarskému vojsku. Neskôr si pozval na pomoc ruské a poľské vojsko a spočiatku úspešne bojoval s Maďarmi. Na konci vojny však bol porazený a uchýlil sa do Olomouca. Zaviazal sa platiť Maďarom mierový tribút.

Po strate Vislianska, ktoré zrejme dobyl český knieža Boleslav I., Olgus odišiel so svojou družinou a s časťou duchovenstva do Poľska a pokračoval na Rus. Ku kresťanstvu mal priviesť kňažnú Kyjevskej Rusi Oľgu. Podľa povesti bol predkom moravského rodu Žerotínovcov.

Zdroje 
 

Vládcovia Veľkej Moravy