Svetový kongres esperanta

Svetový kongres esperanta (, skratka UK) je medzinárodné esperantské stretnutie s najdlhšou tradíciou. Je označovaný za najväčšiu ročnú manifestáciu esperantského hnutia. Prebiehajú každoročne od roku 1905, s výnimkou prvej a druhej svetovej vojny. Od 20. rokov 20. storočia ich organizuje Svetový esperantský zväz (UEA).

Kongresy sa organizujú každý rok na inom mieste a navštevuje ich v priemere 2000 účastníkov (od druhej svetovej vojny sa toto číslo pohybuje medzi 800 a 6000, v závislosti na mieste konania). Priemerný počet zastúpených krajín je 60. V rámci svetových kongresov i nezávisle od nich sa tiež organizujú výročné stretnutie niektorých odborných organizácií esperantistov, ktoré navštevujú rádovo stovky účastníkov. Svetový kongres sa zvyčajne koná v poslednom júlovom alebo prvom augustovom týždni a začína aj končí v sobotu (celkom teda trvá 8 dní).

V roku 2016 sa 101. svetový kongres esperanta uskutočnil v Nitre.

História

Prvý kongres 
Prvý esperantský kongres sa konal od 5. do 13. augusta 1905 v Boulogne-sur-Mer vo Francúzsku. Prihlásených bolo 688 účastníkov z 20 krajín vrátane zakladateľa jazyka Ludwika Lejzera Zamenhofa. Kongres mal neobyčajný úspech. Boli vyriešené dôležité problémy, ako deklarácia o esperante, bol založený Jazykový výbor a Organizačný výbor. Účastníkmi kongresu bola prijatá Boulonská deklarácia definujúca princípy esperantizmu.

Ďalší vývoj 
Úspešný výsledok kongresu položil základy k rozsiahlemu rozkvetu hnutia. Nasledovali ďalšie kongresy. V roku 1906 v Ženeve, v roku 1907 v Cambridge, v roku 1908 v Drážďanoch. 10. kongres v Paríži sa nekonal, pretože vypukla vojna. Na tento kongres sa prihlásilo takmer 4000 ľudí. Hlavným vedúcim hnutia vo Francúzsku sa stal Louis de Beaufront (1855 až 1932). Bol autorom úspešných učebníc, vydavateľom časopisu L'Espérantiste, vtedajšieho najlepšieho, najzaujímavejšieho a najúčinnejšieho orgánu hnutia. Beaufront založil Spoločnosť pre propagáciu esperanta, dokázal priniesť do hnutia vplyvné osobnosti, autority, podporovateľov i zväzy. Pri propagácii Beaufront dôsledne užíval moderných reklamných metód, veľmi autoritatívne aj diktátorsky prerokúval otázky jazykové a organizačné, veľmi dôrazne bojoval proti akýmkoľvek reformám. V roku 1907 však anonymne predložil svoj projekt reforiem v esperante pod pseudonymom Ido a tak sa stal hlavným vedúcim samostatného idistického hnutia.

Dnešný stav 
Aj v súčasnosti sú každoročne usporadúvané svetové kongresy ako manifestácia esperantského hnutia. Vedenie UEA rozhoduje o mieste a čase na základe prijatých návrhov a po rokovaniach s príslušnou krajinou. Pozvanie musí podoprieť štátna alebo mestská inštancia alebo iná významná organizácia. Kongres trvá osem dní - od soboty do soboty. Hlavné časti kongresu sú: zoznamovací večer, slávnostné otvorenie, výročné schôdze, zasadnutia sekcií, zasadnutie výboru UEA, umelecké večery, kultúrne večery, kongresová univerzita, divadelné predstavenia, medzinárodný ples, návšteva mesta, zájazdy, prijatie účastníkov na radnici, prijatie zástupcov na veľvyslanectvách atď. Otvorenia sú impozantne slávnostné, zúčastňujú sa ich oficiálni zástupcovia mnohých štátov, zvyčajne veľvyslanci, zvláštne splnomocnenci, ministri a podobne. Tieto kongresy sa usporadúvajú vždy pod záštitou hlavy štátu alebo predsedu vlády príslušnej krajiny.

Zoznam kongresov

Referencie

Pozri aj 
 Svetový esperantský zväz (UEA) - organizátor
 Medzinárodný mládežnícky kongres (IJK)

Iné projekty

Externé odkazy 
 Zoznam Svetových kongresov esperanta

Zdroj 

Esperantské stretnutia
Dejiny esperanta