Šinkansen série 0

Šinkansen série 0 () bol prvým typov vlakov Šinkansen, ktorý začínal prevádzku na vysokorýchlostnej trati Tōkaidō Shinkansen medzi Tokiom a Osakou v roku 1964. Posledné súpravy boli vyradené z prevádzky v roku 2008.

História
Séria 0 (pôvodne táto séria ani nebola nijak špeciálne označovaná, to nastalo až v súvislosti s nástupom neskorších sérií vlakov Šinaksnen) bola uvedená do prevádzky v októbri 1964. Jednotky boli vyhotovené v bielom nátere s modrými pruhmi okolo okien a na spodnej časti vozidla vrátane predného nárazníka.

Na rozdiel od predchádzajúcich vlakov v Japonsku, jednotky Šinkansen už boli konštruované na štandardný rozchod koľajníc 1435 mm. Všetky vozne v súprave boli hnacie, vybavené trakčnými motormi o výkone 185 kW. Maximálna rýchlosť bola 220 km/h.

Spočiatku boli jednotky prevádzkované ako 12-vozňové, niektoré boli neskôr predĺžené až na 16 vozňov. V posledných rokoch prevádzky sa objavili aj jednotky zložené zo šiestich alebo len štyroch vozňov. Výroba série 0 prebiehala od roku 1963 až do roku 1986.

Vlaky Šinkansen sú zväčša vyraďované po 1520 rokoch prevádzky. Posledné zostávajúce jednotky typu 0 boli 6-vozňové jednotky používané spoločnosťou JR-West na spojoch Kodama medzi stanicami Osaka a Hakata a na linke Hakata-Minami. Z prevádzky boli vyradené 30. novembra 2008.

Po vyradení z pravidelnej prevádzky organizovala spoločnosť JR-West ešte v decembri 2008 špeciálne jazdy vlakov série 0. Posledný vlak Hikari 361 vedený jednotkou R61 dorazil do stanice Hakata 14. decembra 2008 o 18:01 miestneho času čím definitívne skočila 44-ročná prevádzka jednotiek série 0.

Radenie jednotiek

Pôvodné 12-vozňové H/K/N/R/S súpravy

Pôvodná flotila, ktorá 1. októbra 1964 začínala prevádzku na trati Tōkaidō Shinkansen pozostávala z 30 12-vozňových súprav. Jednotky boli vyrobené rôznymi výrobcami. Šesť súprav H1H6 vyrobila spoločnosť Hitachi v období od apríla do augusta 1964, ďalších šesť K1K6 dodala firma Kisha (júlseptember 1964), šesť súprav N1N6 dodala firma Nippon Sharyo (marecseptember 1964), šesť súprav R1R6 firma Kawasaki Heavy Industries (júlseptember 1964)a šesť súprav S1S6 dodala aj firma Sharyo (aprílaugust 1964). Jednotky boli rozdelené medzi depá v Tokiu a Osake.

Ďalších 10 12-vozňových súprav (dve od každého výrobcu) boli dodané v období od apríla do júla 1965. Ďalších 5 jednotiek bolo dodaných ešte v júnijúli 1966 a posledných 5 jednotiek bolo dodaných v novembri 1966.

Pôvodné 12-vozňové jednotky obsahovali dva vozne prvej triedy (typy 15 a 16) a dva bufetové vozne (typ 35). Radenie je uvedené v tabuľke.

12-vozňové H/K/N/R/S/T Kodama súpravy
21 nových 12-vozňových jednotiek bolo dodaných medzi rokmi 19671969; tieto boli určené výhradne na spoje Kodama. Obsahovali len jeden vozeň prvej triedy. Vyrobila ich spoločnosť Tokyu Car Corporation.

Radenie týchto súprav:

16-vozňové H/K/N/R/S Hikari súpravy
30 pôvodných 12-vozňových vlakov bolo predĺžených na 16 vozňov od decembra 1969 do februára 1970 dodávkou nových vložených vozňov. Tieto vlaky boli určené pre rýchlejšie spoje Hikari, aby zvládli stále sa zvyšujúci počet cestujúcich, hlavne v súvislosti s výstavou Expo '70, ktorá sa konala v roku 1970 v Osake. Po otvorení trate Sanyo Shinkansen v roku 1972 boli prečíslované na H1H30.

16-vozňové K Kodama súpravy
Medzi rokmi 19721973 boli pôvodné 12-vozňové súpravy Kodama tiež predĺžené na 16 vozňov a súčasne prečíslované na K1K47.

16-vozňové H Hikari súpravy s reštauračným vozňom
Po otvorení trate Sanyo Shinkansen do mesta Hakata bola flotila 16-vozňových Hikari zrekonštruovaná a takisto boli dodané aj ďalšie nové súpravy, čím počet stúpol celkovo na 64 súprav. Namiesto pôvodných bufetových vozňov (typ 35) boli do nich zaradené nové reštauračné vozne (typ 36). Jednotky boli označené H1H64.

16-vozňové NH Hikari súpravy
Medzi rokmi 1977 a 1980 bolo dodaných 35 nových jednotiek (označované aj ako podtyp1000) ako náhrada pôvodných súprav H1H30. Po zaradení novších Šinkansenov sérii 100 a 300 postupne klesal počet vlakov série 0 používaných na spojoch Hikari. Spoločnosť JR-Centra ukončila nasadzovanie jednotiek série 0 v roku 1995. U spoločnosti JR-West ich bolo zopár používaných na posilové prázdninové Hikari spoje až do decembra 1999.

Súpravy NH mali dva vozne série Green (prvá trieda) a reštauračný vozeň namiesto bufetového vozňa. Využívanie reštauračných vozňov skončilo v polovici deväťdesiatych rokov.

16-vozňové YK súpravy
16-vozňové súpravy YK používala spoločnosť JR-Central na spojoch Kodama, ktoré stoja vo všetkých staniciach. Tieto jednotky mali upravené miestenkové sedadlá na usporiadanie 2+2 a dostali sedadlá po vzore série 100 ale len v triede Green (prvá trieda). Štandardne usporiadanie sedadiel bolo 3+2 v druhej a 2+2 v prvej triede.

Jednotky jazdili na trati Tokaido Shinkansen do 18. septembra 1999. Posledné dva mesiace mali na čelách nápisy "Arigatō 0 Series".

Interiér

12-vozňové SK súpravy
Tieto 12-vozňvé súpravy boli používané spoločnosťou JR-West na spojoch West Hikari medzi Osakou a Hakatou. Súpravy boli zložené z vylepšených podtypov 5000 a 7000 s vylepšenými sedadlami a zrekonštruovanými bufetovými vozňami. Všetky vozne druhej triedy mali usporiadanie sedadiel 2+2. Jednotky boli už z diaľky rozpoznateľné, lebo mali navyše úzky modrý pruh pod oknami, po vzore Šinkansenov série 100 a veľký nápis "West" pri dverách. Niektoré súpravy dokonca disponovali špeciálnymi vozňami s kinom, tieto dojazdili v roku 1996. Po skončení prevádzky spojov West Hikari 21. apríla 2000 boli jednotky transformované na 6-vozňové a nahradili pôvodné nezrekonštruované súpravy na spojoch Kodama na trati Sanyo Shinkansen.

4-vozňové Q súpravy

4-vozňové Q sety boli vytvorené na krátke Kodama spoje medzi mestami Hakata a Hirošima a takisto sa objavili aj na niektorých spojoch linky Hakata Minami. Tieto súpravy nemali žiadne vozne prvej triedy. Z prevádzky boli vyradené v septembri 2001.

6-vozňové R súpravy

6-vozňové jednotky bez vozňov prvej triedy boli prvýkrát predstavené v júni 1985 a boli používané spoločnosťou JR-West na spojoch Kodama medzi Osakou a Hakatou a na niektorých výkonoch linky Hakata Minami.

Tri vozne z jednotiek R2 a R24 boli prestavané na "Detský salón" s použitím pôvodných bufetov ako miest na hranie. Jednotky boli používané na prázdninových spojoch "Family Hikari". Od marca 1997 prebiehala na súpravách R rekonštrukcia, súpravy dostali nový interiér, otáčacie sedadlá a toalety. Súčasne na jednotky pribudol úzky modrý pruh pod oknami o vzore súprav SK a označenie "W" situované pri dverách.

Od apríla 2000 boli všetky nerekonštruované súpravy nahradené novými "WR", ktoré boli sformované z bývalých SK súprav. Číslované boli od R60. Obsahovali pôvodné usporiadanie sedadiel 2+2 z West Hikari a väčší bufet, ktorý, ale nebol používaný. Neskôr boli jednotky premaľované do novej farebnej schémy JR-West "Kodama". Pôvodne mali byť jednotky vyradené z prevádzky ešte v roku 2006, ale posledné tri súpravy (R61, R67 a R68) boli vyradené až 30. novembra 2008. Do júna 2008 boli prelakované do pôvodnej bielo-modrej farebnej schémy so sivou strechou.

Interiér

Zachované súpravy
Veľké množstvo vozňov zo série 0 je zachovaných v múzeách po celom Japonsku. Mimo Japonska sa nachádza len jeden vozeň a to v Britskom národnom železničnom múzeu v Yorku, ktorý bol múzeu darovaný v roku 2001 spoločnosťou JR-West.

Referencie 

 

Vysokorýchlostné vlaky