Psychedelický pop

Psychedelický pop  je psychedelický hudobný štýl inšpirovaný zvukom psychedelického folku a psychedelického rocku, ktorý je aplikovaný do hlavného prúdu pop music. Svoj vrchol popularity tento žáner dosiahol koncom 60. rokov 20. storočia, no začiatkom 70. rokov je popularita rýchlo upadla.

Stručná charakteristika 
Príčinou vzostupu popularity žánru a jeho aplikácie do stredného prúdu bolo zistenie hudobného priemyslu, že sa psychedélia stala komerčne atraktívna. Publiku sa preto začali do pop music podsúvať charakteristické znaky, ako sú texty piesní, v ktorých sú referencie zaoberajúce sa drogovou témou, kapely začali využívať zvuky sitar, rôzne skreslené gitary, ozveny a reverby. Do stredného prúdu sa dostala aj móda Hippies

Príkladom je skupina Beach Boys, ktorá pod vedením  Briana Wilsona vložila psychedelické prvky do ich albumu Pet Sounds (1966) (napríklad hit „Good Vibrations“). Pri kapele The Beatles by sa dal do žánru psychedelického popu zaradiť ich album Revolver, ktorý vydali v tom istom roku ako Beach Boys ich Pet Sounds. Za prototypy psychedelického popu sú považované aj singel s dvoma „A“ stranami od The Beatles z roku 1967: „Penny Lane“/„Strawberry Fields Forever“. Britskými príkladmi číslo jedna pre psychedelický pop sú aj prvé hitové single skupiny Pink Floyd: „Arnold Layne“ a „See Emily Play“. 

Tínedžerský popový ťahák americkej hudobnej scény 60. rokov nazývaný „bubblegum pop“ a ich predstavitelia ako napríklad The Monkees tiež využívali psychedelické postupy práce so zvukmi. Americkou popovou formáciou, ktorá nasledovala tento štýl bola napríklad aj The Mamas & the Papas.

Austrálska odpoveď na The Beatles, mainstreamová popová kapela The Easybeats zo Sydney nahrala v roku 1966 medzinárodne úspešný hit „Friday on My Mind“. Iná formácia z Brisbane, známa na celom svete ako Bee Gees nahrala v Londýne tri veľké hity na svoj album Bee Gees 1st z roku 1967 tri veľké hity s folkovými, rockovými a psychedelickými prvkami silne ovplyvnené hudbou The Beatles.

Koncom 60. rokov sa psychedelický pop a psychedelický folk zo stredného prúdu vytraácali. Veľ tých umelcov, ktorí tento úpadok ustáli dokázali to iba preto, lebo sa vrátili ku koreňom rocku, k žánru v USA nazývanom aj roots rock na tradičných základoch, folku, experimentálnom, či progresívnom rocku, alebo aj na rífoch založenom heavy rocku. Psychedelické vplyvy sa najdlhšie držali ešte v začiatkoch 70. rokov v tvorbe založenej na  bubblegum pope. Boli základnými prvkami, ktoré naznačili podstatu neo-psychedelie a prejavili sa v niektorých hudobných nahrávkach, aké v polovici 80. rokov vyprodukoval Prince, či neskôr Lenny Kravitz, The Stone Roses , či v začiatkoch britský Blur, alebo Oasis.

Významní predstavitelia psychedelického popu

Psychedelická éra

The Association
The Beach Boys
The Beatles
The Beau Brummels
Bee Gees
Blues Magoos
The Byrds
Donovan
The Electric Prunes
The End
The Flower Pot Men
The Grass Roots
The La De Das
The Left Banke
The Lemon Pipers
Love
The Lovin' Spoonful

The Monkees
The Move
The Neon Philharmonic
Pink Floyd
The Rolling Stones
The Small Faces
Strawberry Alarm Clock
Syd Barrett
The Twilights
The World of Oz
The Zombies

Ďalšie roky 
Animal Collective
Ducktails
Beachwood Sparks
The Dukes of Stratosphear
Robyn Hitchcock
Bell Gardens

Referencie

Zdroj 

Popové hudobné žánre
Psychedelická hudba