Wakacuki (torpédoborec)

Wakacuki () bol šiesty torpédoborec triedy Akizuki imperiálneho loďstva počas druhej svetovej vojny. Aktívne sa zapájal do bojov v rokoch 1943 – 1944, nakoniec bol jeho osud spečatený 11. novembra 1944 americkými lietadlami z Task Force 38 v Ormockom zálive.

Opis 
Wakacuki bol špeciálne určený ako protilietadlové sprievodné plavidlo, s hlavnou výzbrojou ôsmich /65 typu 98 (4xII), ktoré sa mohli pýšiť skvelými balistickými vlastnosťami.

Lodný kýl bol položený na výstavbu 9. marca 1942 v lodenici Micubiši v Nagasaki, s výstavbou trupu sa začalo 24. novembra a hotová loď bola prijatá do služby 31. mája 1942. Bol postavený na základe plánu rozšírenia sprievodnej flotily z roku 1939, a sprvu mu bolo pridelené číslo 109. Názov, rovnako ako ostatné torpédoborce ​​v sérii, bol spájaný s Mesiacom a znamenal "Mesiac v prvej štvrťke."

Služba 
Wakacuki po uvedení do prevádzky a po náležitom školení posádky, v auguste 1943, dostal svojho veliteľa – bol ním komodor Jasuacu Suzuki a potom bol presunutý na Truk, hlavne kvôli plneniu eskortných úloh a potom 1. novembra bol nasadený do Rabaulu. V noci z 1. na 2. novembra 1943 sa zúčastnil bitky v zátoke cisárovnej Augusty pri ostrove Bougainville, ktorá skončila porážkou Japonska. 5. novembra, počas amerického náletu na Rabaul, bol Wakacuki ľahko poškodený radou blízkych výbuchov. 6. novembra mal dopraviť vojakov do mysu Torokina na Bougainville. Na konci novembra sa vrátil do Jokosuky v Japonsku kvôli opravám.

V dňoch od 6. do 13. februára 1944 sa podieľal na sprievode lietadlových lodí Šókaku a Zuikaku z Kure do Singapuru a potom od 28. marca do 4. apríla sprevádzal ďalšiu lietadlovú loď Taihó z Kure na Lingga Roads, v máji 1944 zase doprevádzal japonské loďstvo odtiaľ do kotviska v Tawitawi. 6. júna zachraňoval preživších z torpédoborca Minazuki. Neskôr sa zúčastnil leteckej námornej bitky vo Filipínskom mori 19. – 20. júna 1944, kde bol zaradený v 61. divízii 10. flotily torpédoborcov, sprevádzajúc lietadlové lode zväzu admirála Ozawu (spolu s Akizuki, Hacuzuki a Šimocuki). Prebral na palubu admirála Ozawu aj celý štáb z potápajúcej sa lietadlovej lode Taihó a dopravil ich na krížnik Haguro. Potom, čo Japonci prehrali bitku sa vrátil do japonských vôd. V júli, opäť sprevádzal transporty z Kure na Okinavu a do Manily.

Následne sa 25. októbra 1944 podieľal na bojoch pri myse Engano, ktoré tvorili časť bitky pri Leyte, kde bol znova v zväze lietadlových lodí admirála Ozawu.

Podieľal sa na sprievode konvojov TA č. 4, ktorý prišiel v noci z 9. na 10. novembra 1944 s dodávkou zásob do Ormockého zálivu pri Leyte a bezprostredne potom bol pripojený k sprievode konvoja TA č. 3 tiež v Ormockom zálive. 11. novembra 1944 bol Wakacuki, počas masívneho amerického leteckého útoku z TF 38 na konvoj, ktorý sprevádzal a spolu s ďalšími tromi torpédoborcami a veľkými stratami na posádke, vrátane kapitána (v oblasti západne od Leyte 10°50′N 124°35′E) potopený. Počet obetí nie je známy, ale zo Šimakaze a Wakacuki sa zachránilo celkom iba 131 osôb.

Zdroj 

Trieda Akizuki (1942)
Japonské torpédoborce