Sväté prijímanie

Sväté prijímanie je pojem, ktorým katolícka a pravoslávna cirkev označuje posvätený chlieb a víno​​, ktorý kresťania prijímajú pri slávení Eucharistie. Sväté prijímanie má pôvod v latinskom "communio" resp. v gréckom "κοινωνία" / "koinonia" (voľne preložiteľné napr. ako "zdieľanie spoločenstva" apod.). Podľa Nového zákona Ježiš ustanovil zdieľanie chleba a vína a prikázal konať tento akt svojim nasledovníkom ako srdce uctievania pri spoločnom schádzaní sa spoločenstva. (Pozri Lukáš 22:19 a 1. Korinťanom 11:23 – 26.) Pri slávení "zdieľania spoločenstva" si kresťania pripomínajú Ježišovu smrť, prijímajú Božiu milosť skrze spoločenstvo s Ním a medzi sebou navzájom a tešia sa na čas Jeho opätovného príchodu.

Základný význam 
Kresťanské slávenie "zdieľania spoločenstva" je spojené so "svätým prijímaním", ktoré väčšina kresťanov chápe ako sviatosť. Počas "svätého prijímania" ide o pripodobnenie Poslednej večere (Matúš 26:17 – 30, Marek 14:12 – 26, Lukáš 22:7-39 a Ján 13:1-17:26.), ktoré nadobudlo v kresťanských cirkvách a denomináciách rôzny liturgický charakter, podoby a pomenovania ako napr. slávenie eucharistie, omša svätá, božská liturgia, Večera Pánova, lámanie chleba apod. Prijímanie, v ktorom ide o prijímanie chleba (kvaseného alebo nekvaseného) a vína (resp. produktu hroznovej šťavy), je súčasťou slávenia. Preto sa v rámci jednoty tohto kontextu môže hovoriť rovnako o "slavení" ako aj o "prijímaní". Takto poňaté základné chápanie "svätého prijímania" je spoločné viac menej väčšine kresťanov.

Rozdiely chápania 
Medzi skupinami kresťanov existuje nesúhlas nad zmyslom "zdieľania spoločenstva", ktorý sa sústreďuje okolo dvoch otázok.
 Čo sa deje s chlebom a vínom?
 Čo sa stáva uctievajúcim?

Odpovede sa dajú rozčleniť podľa hlavných pohľadov:
 Katolícka cirkev verí v "transubstanciáciu" (premenu podstaty) – zázračnú premenu chleba a vína na Kristovo telo a krv. Sú uctievané zhromaždením a ponúkané ako obeta za hriechy živých a mŕtvych.
 Učenie Martina Luthera spočíva v koncepte sviatostného zjednotenia (mylne označovaného ako konsubstanciácia) – v prítomnosti osláveného tela a krvi Kristovej "v", "s" a "pod" spôsobom chleba a vína. Rozdiel oproti transubstanciácii je vo viere, že Kristovo telo a krv spoluexistujú v spojení s chlebom a vínom namiesto toho, aby ich nahrádzali. (Tento Lutherov postoj znamenal, že zamietal adoráciu Eucharistie.)
 Podľa Ulricha Zwingliho ide v prípade chleba a vína o symboly. Odmietol akýkoľvek koncept premeny, pretože Kristus je fyzicky prítomný v nebi, no počas obradu je prítomný svojím Duchom. Hlavným zmyslom symbolov je podľa Zwingliho umožniť uctievajúcim pripomenuť Ježišovu smrť. 
 Ján Kalvín zdôrazňoval, že prijímanie skutočne privádza veriacich do spoločenstva s Bohom. Chlieb a víno nie sú "prázdne" symboly. Naopak, umožňujú sýtiť sa Kristom a prijímať milosť duchovným spôsobom. Kalvín však odmietal vieru v reálnu prítomnosť Krista a namiesto toho veril že v chlebe a víne je prítomná spásonosná sila Tela a Krvi Kristovej. 
Pravoslávne, anglikánske a starokatolícke cirkvi veria že Kristus je skutočne prítomný v chlebe a víne, no odmietajú to špecifikovať ľudskými teologickými termínmi a veria že je to tajomstvo, ktoré ľudská myseľ nepochopí.

Referencie 

Kresťanstvo
Baptizmus
Eucharistia