Mostaj Kärim

Mostaj Kärim (aj: Mustaj Karim, vlastným menom Mustafa Safič Karimov (); * 20. október 1919, Keläš† 21. september 2005, Ufa) bol baškirský spisovateľ socialistického realizmu (básnik, prozaik a dramatik) a politik, nositeľ viacerých vyznamenaní a ocenení (mimo iné: Hrdina socialistickej práce, Leninova cena, Štátna cena ZSSR). V rokoch 19511962 bol predsedom Zväzu spisovateľov Baškirska a pôsobil aj vo Zväze spisovateľov RSFSR a ako poslanec oboch republík. Písal v baškirskom a ruskom jazyku. V roku 2019 bol na sté výročie jeho narodenia odhalený 6 metrov vysoký bronzový pamätník v Ufe, bola po ňom pomenovaná výletná loď MS Mustai Karim a Kärimova tvár bola zobrazená na ruských poštových známkach. Je po ňom taktiež pomenované baškirské národné mládežnícke divadlo a ulica v Ufe.

Životopis 
Mostaj Kärim sa narodil v meste Keläš do baškirskej roľníckej rodiny. Už pred druhou svetovou vojnou začal publikovať básne, svoju prvotinu vydal v roku 1938. V roku 1941 dokončil štúdium jazykov na učiteľskom inštitúte v Ufe a po vyškolení na Novočerkasskej Vyššej vojenskej veliteľskej škole spojov odišiel ako podporučík bojovať na front. Po zranení v roku 1942 strávil 6 mesiacov v nemocnici a následne pracoval ako korešpondent pre frontové noviny. Po vojne sa naplno venoval spisovateľskej činnosti, pôsobil vo Zväze spisovateľov Baškirska a v rokoch 1951 až 1962 bol jeho predsedom. V rokoch 1962 až 1984 pôsobil ako tajomník Zväzu spisovateľov Ruskej sovietskej federatívnej socialistickej republiky. Aktívny bol tiež v politike, od roku 1955 pôsobil ako poslanec Najvyššieho sovietu Baškirskej autonómnej republiky a RSFSR. 21. septembra 2005 zomrel v nemocnici po dvoch srdcových infarktoch. Pochovaný bol na moslimskom cintoríne v meste Ufa.

Dielo 
Napísal viac ako 100 diel. Publikovať začal už počas štúdií, jeho básnické prvotiny ako spoluautor vydal v roku 1938 v zbierke Oddiel sa pohol (bašk. Otriad kuzgaldy; ). Písal po baškirsky i rusky, niektoré jeho diela vyšli aj v slovenčine. Medzi významné diela patria:

Básnické zbierky:
 Jarné hlasy (Jazgy tauyštar; , 1941)

Próza
 Radosť nášho domu (bašk. Bezzen ejzen jeme; , 1951)
 Taganok (bašk. Es tagan; , 1962)
 Omilostenie ( bašk. Jarlykau; , 1986; po slovensky 1988)
 Dlhé, predlhé detstvo (bašk. Ozon-ozak bala sak; , 1976; po slovensky 1981), autobiografické dielo
 Vidiecki advokáti (, 1987)
 Večerná hostina (, 1994)

Divadelné hry
 Nedospievaná pieseň (, 1951)
 Únos nevesty (bašk. Kyz urlau; , 1958)
 Pri zatmení mesiaca (bašk. Aj totolgan tende; , 1963)
 Krajina Ajguľ (bašk. Ajgel ile; , 1967)
 Salavat. Sedem snov cez skutočnosť (bašk. Salauat. En aralaš ete teš; , 1971)
 Neodhadzuj oheň, Prometeus! (bašk. Tašlama utty, Prometej!; , 1975)
 Koňa pre diktátora! (bašk. Koňa Diktatoru!, 1980; po slovensky 1982) 
 Pešiak Mahmut (bašk. Jejeule Mechmut; , 1981)

Kniha spomienok Okamihy života ()

Referencie 

Pseudonymy
Baškirskí spisovatelia
Ruskí spisovatelia
Sovietski spisovatelia