Kujataa

Kujataa je kultúrna krajina na juhozápade Grónska, ktorá je historicky spoluutváraná ľudskou činnosťou. Tiahne sa v dĺžke približne 100 km pozdĺž členitého pobrežia ostrova na území kraja Kujalleq. 

Celá oblasť vydáva svedectvo o histórii a kultúre Severanov - lovcov, zberačov a poľnohospodárov, ktorí sem začali prichádzať z Islandu v 10. storočí a udržali sa tu do 15. storočia a inuitských komunít poľnohospodárov a lovcov, ktoré sa tu vyvinuli na konci 18. storočia. Napriek vzájomným rozdielom tieto dve kultúry vytvorili kultúrnu krajinu, ktorá je využívaná pre poľnohospodárstvo, pasenie dobytku, ale aj lov morských cicavcov. 
Kujataa predstavuje prvý príklad zavedenia poľnohospodárstva v sub-arktickom pásme a prvé severské osídlenie mimo Európu. 

V roku 2017 bolo zapísaných na zoznam svetového dedičstva UNESCO pod názvom "Kujataa v Grónsku: poľnohospodárstvo Severanov a Inuitov na okraji ľadovcového oblasti" päť lokalít v regióne, ktoré zahŕňajú okrem iného pozostatky obytných a hospodárskych budov, ale aj kostolov. Súhrnná plocha týchto archeologických lokalít je 34,9 ha.

Prehľad lokalít chránených UNESCOM 
 Qassiarsuk - nachádza sa pri fjorde Tunulliarfik, bývalá dedina založená Erikom Červeným. Nachádzajú sa tu pozostatky niekoľkých domov, hospodárskych budov a kostola.
 Igaliku - osadu založil v roku 1783 obchodník Anders Olson na mieste ruín obydlia z 12. storočia.
 Qaqortukulooq () - jedno z najvýznamnejších a najzachovalejších osídlení Severanov v južnom Grónsku, o čom svedčia ruiny obytných domov a kostola
 Sissarluttoq
 Tasikuluulik

Galéria

Externé odkazy 
 Kulturstyrelsens side om verdensarv 
 UNESCO

Zdroj 

Lokality Svetového dedičstva v Dánsku
Grónsko