Juraj Buchholtz (1688)

Juraj Buchholtz (Georgius Buchholtz, Georg Buchholtz; * 3. november 1688, Kežmarok† 3. august 1737, Kežmarok), osobnosť UNESCO, syn Juraja Buchholtza (1643 – 1724) a jeho manželky Zuzany. Bol polyhistor, astronóm, ktorý pôsobil na evanjelickom lýceu v Kežmarku. Zasvätil svoj život výskumu sústav jaskýň na Slovensku a propagácii vedeckých poznatkov z výskumov v oblasti Vysokých Tatier. Prvý zakreslil panorámu Vysokých Tatier, cenné sú jeho speleologické a astronomické pozorovania a výskumy, člen vedeckých spoločností vo Vroclave a Lipsku.

Život a dielo 
Študoval v Rožňave a Kežmarku, v rokoch 1708  1713  absolvoval štúdium teológie v Gdansku, Greifswalde, Lipsku a Wittenbergu. Po ukončení štúdií roku 1714 sa stal Buchholtz rektorom ev.a.v. artikulárnej školy v Paludzi a v rokoch 17221728 bol rektorom ev.a v. školy v Kežmarku.  Pobyt v Kežmarku využil nielen na vzdelávanie detí, ale aj na skúmanie prírody. Autor viacerých štúdií o lososoch v rieke Poprad a v Dunajci, o liečivých prameňoch vo Vyšných Ružbachoch o Demänovských jaskyniach. Skúmal a zakreslil aj Silickú Ľadnicu, i Domicu. Mapu Demänovskej jaskyne urobil ako prvú na Slovensku. Matej Bel ju v roku 1723 uverejnil vo svojom diele Hungariae antiquae et novae prodromus (Posol starého a nového Uhorska). Napísal štúdiu o charaktere vetrov vo Vysokých Tatrách. Išiel v stopách svojho otca Juraja Buchholtza staršieho, uskutočňoval krátke i dlhšie vychádzky do Vysokých Tatier. Bádal spolu so študentmi po tajomstvách Zeleného plesa.  

Keď pôsobil v Paludzi, stal sa dobrým znalcom Západných Tatier. Bol to on, ktorý v najväčšej miere informoval Mateja Bela o týchto horách. So svojimi študentmi sa vybral v roku 1724 do Belianskych Tatier a k Zelenému plesu pod Jastrabou vežou. Túto vysokohorskú túru opísal v Relation von der Carpathischen Reise v Annales physico–medicorum, Breslau 1725. V archíve kežmarského lýcea je zoznam školských úloh, ktoré dal Buchholtz roku 1736 svojim žiakom. Mali opísať príčiny výstupov na tatranské štíty. Buchholtz je autorom prvej známej panorámy Tatier. Ide o ceruzkou kreslený pohľad na hory od Veľkej Lomnice z roku 1717 s podrobnou legendou.

Buchholtz sa venoval aj astronómii. Pozoroval slnečné a mesačné úkazy. Svoje poznatky uverejnil v rokoch 1723 – 1726 vo Vroclavských análoch Sammlung von Natur und Medizin - wie auch hierzu gehörigen Kunst und Literatur - Geschichten. Tu pravidelne uverejňoval svoje meteorologické pozorovania. Počas rokov 1723  1726  uverejnil  vo Vroclavských análoch vyše 50 článkov, s pozoruhodnými zaujímavosťami.  Napríklad, napísal, že 1. marca a 14. júna 1726 bolo v Kežmarku vidieť dve slnká, 29. januára 1724 bolo na  celom Spiši zemetrasenie s dvoma otrasmi. 

Bol aj literárne činný. Písal latinské, nemecké i slovenské verše, pre svojich študentov napísal divadelnú hru.  S manželkou Alžbetou Platty (Plathy) mal syna Pavla.

Po Buchholtzovi Uhorský karpatský spolok pomenoval Zbojnícke plesá. Po roku 1918 však názov zapadol do zabudnutia. Meno Juraja Buchholtza je zapísané na zozname osobností UNESCO.

Referencie

Externé odkazy 

 Juraj Buchholtz na kezmarok.com 
 Juraj Buchholtz 
 Záznam o narodení a krste v matrike – evanjelická farnosť

Slovenskí astronómovia
Osobnosti z Kežmarku
Slovenskí horolezci
Slovenskí vedci
Uhorské osobnosti
Slovenskí polyhistori
Príslušníci zemianskeho stavu
Osobnosti Evanjelického lýcea v Kežmarku