Cabinda

Cabinda je historická oblasť v juhozápadnej Afrike. Na severe má Cabinda 201 km dlhú hranicu s Kongom. Z juhu je od zvyšku Angoly, ku ktorej administratívne patrí, oddelená územím Konžskej demokratickej republiky (do r. 1997 Zair), tvorí tak tzv. exklávu. Na západe je ohraničená Atlantickým oceánom, v ktorého šelfe sa pri pobreží Cabindy nachádzajú jedny z najväčších svetových nálezísk ropy. Boli objavené v roku 1954, ťažené sú od roku 1968. Špecifická politicko-geografická poloha v spojení s prírodným bohatstvom je v oblasti dlhodobým zdrojom napätia.

Základné údaje 
 Rozloha: 7 283 km²
 Počet obyvateľov: 300 000, z čoho tvoria približne 1/3 utečenci z Konžskej demokratickej republiky
 Správne členenie: 3 hlavné správne celky - Belize, Cacongo a Buco Zau + špecifické postavenie hlavného mesta Cabinda

Hospodárstvo 
Cabinda je oblasťou veľmi bohatou na prírodné zdroje. Z pobrežného šelfu sa v súčasnosti ťaží okolo 700 tisíc barelov ropy denne, čo zodpovedá takmer 1/10 množstva vyťaženého Saudskou Arábiou. 40% ropy ťaží angolská štátna firma Sonangol; najväčšou súkromnou ťažobnou firmou v oblasti je taliansky koncern Agip. V Cabinde je tiež rozšírená ťažba kvalitných drevín, úrodná delta rieky Kongo poskytuje skvelé podmienky pre pestovanie kávy a kakaa.

História 
Cabinda ako samostatný správny celok vznikla spojením troch kráľovstiev: N'Goyo, Loango a Kacongo. Tie do polovice 15. storočia ovládal Manikongo, konžský kráľ. Od 16. storočia si Portugalci, Holanďania a Angličania zakladali v Cabinde svoje obchodné stanice.

V roku 1885 bol zmluvou zo Simulambuco ustanovený nad Cabindou portugalský protektorát. Bola nezávislá na Angole, dokonca s ňou nakrátko mala priamu hranicu tvorenú riekou Kongo. Ešte v tom istom roku bolo na Berlínskej konferencii o Afrike rozšírené územie Konga až do ústia rovnomennej rieky, čím bola Cabinda oddelená od Angoly.

Proti portugalskej koloniálnej nadvláde sa v 60. rokoch 20. storočia založila ozbrojená separatistická organizácia FLEC (Front for the Liberation of the Enclave of Cabinda). V jej čele stáli Nzita Henriques Tiago a Antonio Bento Bemba. Cabinda bola od Portugalska oddelená 11. novembra 1975 súčasne so zvyškom Angoly tzv. Alvorskou dohodou. Tá však bola odmietnutá kompletnou Cabindskou politickou reprezentáciou, FLEC kontinuálne prešiel na ozbrojený boj proti štátu Angola, bol pri tom podporovaný Zairom. Vytvorila sa tiež exilová vláda Cabindy v Paríži.

Od tej doby prebiehala na území Cabindy občianska vojna, Angola sa stala členom východného bloku a MPLA, významnej organizácie bojujúcej so separatistami (a dodnes vládnucej angolskej politickej strany), ktorá bola zložená okrem iného aj z kubánskych vojakov. V roku 2003 bola zriadená komisia OSN, ktorá konštatovala porušovanie ľudských práv a násilie na civilistoch v Cabinde. Značná časť FLEC je už zdecimovaná (aj v súvislosti s vývojom v Kongu) a guerillové boje ustávajú.

Súčasný vývoj 
Dňa 12. júla 2006 oznámil Antonio Bento Bembo, že FLEC sa chystá zložiť zbrane a rokovať o nezávislosti mierovou cestou. Pre tieto účely založil Cabindské fórum za dialóg, ktoré má za cieľ dohodnúť s Angolou podmienky autonómie Cabindy. Väčšina členov FLEC-u však zastáva názor, že k týmto krokom Bemba nemá mandát. Ďalší vývoj v oblasti možno preto ťažko predvídať.

Zdroj 

Angola