Streľba v Bratislave (1919)

Streľba v Bratislave (Krvavá streda) bola vyústením zrážok medzi nemeckým a maďarským obyvateľstvom Bratislavy a česko-slovenskými legionármi v ranej etape formovania česko-slovenského štátu. 

V tom čase boli Slováci v meste menšinou a k ČSR bolo pripojené, aby boli zabezpečené jeho hospodárske záujmy. 3. februára 1919, deň pred príchodom vlády Vavra Šrobára, vypukol v Bratislave rozsiahly štrajk poštárov a železničiarov, ku ktorému sa neskôr pripojili aj zamestnanci elektrární aj iných závodov. Štrajk začal kvôli sociálnym požiadavkám, bol však rýchlo spolitizovaný a spojený s požiadavkami národnostného charakteru. 12. februára sa štrajk rozšíril do Nitry, Nových Zámkov, Komárna, Lučenca a Zvolena.  Ochromenie zásobovania a infraštruktúry malo podnietiť nepokoje proti formujúcemu sa štátu a zlikvidovať ho už v jeho zárodku. Protesty vyvrcholili 12. februára 1919, keď sa maďarskí nacionalisti pokúsili ovládnuť zhromaždenie zvolané Robotníckou radou. Okrem národnostných prejavov - vyvesovanie maďarských zástav a vyhlásenia o skorom znovuobsadení mesta maďarskou armádou, sprevádzala protesty streľba z oblokov a dav aktívne napadol legionárov kameňmi. Napadol aj talianskeho veliteľa posádky Riccardo Bareccu načo vypukol chaos a legionári rozohnali dav streľbou.  Po streľbe zostalo na mieste 6 mŕtvych a 13 ťažko ranených, z ktorých traja na zranenia neskôr podľahli. Tragédiu pripomína hrob na cintoríne v Slávičom údolí.

Zoznam obetí 
Karol Albrecht (†21)
František Heringes (†37)
Karol Hubert (†14)
Juraj Kováts (†28)
Viliam Kubesch (†17)
Gustáv Luntzer (†19)
Angela Soósová (†37)
Jozef Skoda
Július Záborszký (†37)

Referencie

Zdroje 

Dejiny Česko-Slovenska
Dejiny Slovenska
Udalosti na Slovensku