Strapačka zlatožltá

Strapačka zlatožltá (staršie strapačka zlatá, do roku 1954: kuriatka zlatožlté; ) je jedlá huba z čeľade  lievikovcovité (Gomphaceae).

Opis 
Plodnice strapačky zlatožltej sú 612 cm široké a približne rovnako vysoké. Krátky, 25 cm hrubý, mäsitý bazálny kmeň plodnice sa rozkonáruje na väčšie množstvo konárov a konárikov, ktoré bývajú na koncoch vidlicovité alebo zúbkaté. Celá huba okrem bledoružovej bázy je za mladi lososoružová až oranžová, na končekoch citrónovožltá a v dospelosti od výtrusov celá žltookrová. Dužina je špinavokrémová, mäkká, chuť a vôňu má príjemnú. Výtrusy sú elipsoidné, trochu drsné, bledookrové so škoricovohnedým odtieňom, 1118 × 46 μm veľké. Výtrusný prach je žltookrový.

Výskyt 
Strapačka zlatožltá rastie od augusta do októbra v ihličnatých lesoch, najmä pod smrekmi alebo v listnatých lesoch pod bukmi. Rozšírená je v celom miernom pásme severnej pologule. U nás je miestami dosť rozšírená, najmä v podhorských oblastiach.

Praktický význam 
Je to jedlá huba priemernej chuťovej kvality (niekedy sa uvádza ako nejedlá), vhodná najmä do polievok. Na jedenie sú však dobré len mladé plodnice (mladé plodnice, ktoré majú na reze ešte zreteľné vodnaté mramorovanie). Pri kuchynskej úprave treba konce konárikov zrezať, pretože bývajú horkasté. Dužina je ľahšie stráviteľná, ak sa zomelie. Avšak rozlišovanie jedlých a nejedlých strapačiek je neľahké, preto ani jedlé druhy nemožno odporúčať na konzum.

Možnosť zámeny 
Okrem s inými nejedlými druhmi strapačiek je zámena možná aj s mierne jedovatou strapačkou úhľadnou, ktorá zapríčiňuje žalúdočné ťažkosti a hnačky (tento druh strapačky má dužinu bielu, na reze červenejúcu, horkastú, pri varení väčšmi horknúcu).

Galéria

Referencie

Iné projekty 

Jedlé huby
Lievikovcovité