Organický peroxid

Organické peroxidy sú organické zlúčeniny obsahujúce peroxidovú funkčnú skupinu (ROOR'). Ak je R' vodík, zlúčenina sa nazýva organický hydroperoxid. Perestery majú všeobecnú štruktúru RC(O)OOR.

Väzba O–O sa ľahko rozpadá a tvorí voľné radikály v podobe RO•. Preto sú organické peroxidy užitočné ako iniciátory niektorých druhov polymerizácie, napríklad u epoxidových živíc použitých na sklolamináty. Na tento účel sa zvyčajne používajú MEKP a benzoylperoxid. Uvedené vlastnosti však tiež znamenajú, že organické peroxidy môžu zámerne alebo nechtiac iniciovať explozívnu polymerizáciu látok s nenasýtenými chemickými väzbami - tento proces sa využíva vo výbušninách.

Väčšina organických peroxidov sú vysoko horľavé a výbušné látky, často reaktívne a prchavé. Už 5 mg dietyléterperoxidu môže roztrieštiť sklenenú chemickú súpravu. Organické peroxidy, podobne ako ich anorganické obdoby, sú účinnými bielidlami.

Syntéza 
Peroxidy je možné syntetizovať v laboratóriu radom rôznych ciest:
 peroxykyseliny oxidáciou karboxylových kyselín peroxidom vodíka
 peroxokyseliny oxidáciou a hydrolýzou Grignardových reagencií
 peroxidy fotooxidáciou diénov
 peroxidy oxymerkuráciou alkénov s následnou reakciou s hydroperoxidmi
 peroxykyseliny reakciou alkylhalogenidov s peroxidom vodíka

Reakcia 
Niektoré peroxidové reakcie sú:
 organická redukcia na alkoholy hydridom lítia a hliníka alebo estermi kyseliny fosforitej
 štiepenie na ketóny a alkoholy v zásadou katalyzovanom Kornblum-DeLaMareovom prešmyku

Pozri aj 
 Peroxid
 Peroxokyselina

Zdroj 

 
Funkčné skupiny