David Starr Jordan

David Starr Jordan, Ph.D.,LL.D. (* 19. január 1851, Wyoming County, New York, USA – † 19. september 1931, Stanford, Kalifornia) bol americký zoológ, ichtyológ, botanik, pedagóg, eugenik a mierový aktivista; žiak Louisa Agassiza. Zabýval sa systematickou zoológiou; jeho formálna botanická autorská skratka je D.S.Jord.. Bol prezidentom Indiana University a bol zakladajúcim prezidentom Stanfordovej univerzity.

Životopis 
Vyrástol na farme v rodine sedliaka v Gainesville vo Wyoming County, v severnej časti štátu New York. Jeho rodičia učinili neortodoxné rozhodnutie vzdelávať ho v miestnej dievčenskej škole. V roku 1866 odišiel ako študent na novo založenú Cornell University, kde aj v roku 1872 získal magisterský titul. Od začiatku roku 1870 tu prednášal v obore botaniky. Na Cornell University sa stal členom bratstva Delta Upsilon. Koncom roku 1872 sa presťahoval do Indianapolisu, kde získal v roku 1875 na Indiana Medical College doktorát z medicíny.  V roku 1878 získal na Butler University ďalší doktorát (PhD). Ten istý rok bol vymenovaný za profesora prírodných vied na Indiana University Bloomington v Indiane. V roku 1885 sa potom na tejto univerzite stal prezidentom. V roku 1891 sa stal prvým prezidentom na Stanfordovej univerzite. V roku 1913 prešiel na pozíciu univerzitného kancelára, kde mal viac času na svoje mierové aktivity. Jordan odišiel do dôchodku v roku 1916. 

Jeho prvá manželka Susan Bowen zomrela po 10 rokoch manželstva, s druhou manželkou, Jessie Knight, mali štyri deti.

Kariéra 
Jeho učiteľ a vzor Louis Agassiz ho inšpiroval ku štúdiu ichtyológie. Pred nástupom na fakultu prírodných vied na Indiana University Bloomington v roku 1879 učil prírodopis na niekoľkých malých stredozápadných školách. V roku 1885 bol vo veku 34 rokov menovaný prezidentom Indiana University, a stal sa tak najmladším univerzitným prezidentom a prvým prezidentom na tejto univerzite, ktorý nebol menovaný ministrom. Za jeho pôsobenia sa zlepšila ekonomická situácia a verejná imidž univerzity. Zdvojnásobil zápisné a zaviedol voliteľný systém, rovnaký ako na Cornell University, ktorý umožnil skoršie uplatnenie moderných osnov.

V marci 1891 ho oslovili Leland a Jane Stanfordovi, ktorí mu navrhli predsedníctvo na ich novo otvorenej Kalifornskej univerzite Leland Stanford Junior University. Jordana doporučil Stanfordovym prezident Cornellu, Andrew White. Jeho vzdelávacia filozofia bola zhodná s víziou Stanfordovcov. Po konzultácii s manželkou Jordan návrh prijal. V júni 1891 nastúpil na Stanford a okamžite sa pustil do náboru na fakultu, ktorej otvorenie bolo plánované na september toho roku. V krátkom čase vytvoril silný akademický tím s ktorým sa zoznámil v akademickom svete; z pätnástich zakladajúcich profesorov väčšina prišla z Indiana University alebo jeho alma mater – Cornellu. Počas svojho prvého roku na Stanford University  bol nápomocný vo vytváraní morskej univerzitnej stanice Hopkins v Pacific Grove. Na Stanforde pôsobil ako prezident do roku 1913, potom prešiel na funkciu kancelára na ktorej pôsobil až do svojho odchodu na dôchodok v roku 1916. Kancelár bol tiež zvolený prezidentom Národnej asociácie vzdelávania (NEA).

Okrem funkcie prezidenta Stanfordu bol známy tiež ako  mierový aktivista.Argumentoval oi. tým, že vojna škodí ľudskému duchu, pretože odstraňuje najsilnejšie organizmy z genofondu.
Bol prezidentom Svetovej nadácii pre mier (World Peace Foundation) (1910 – 1914) a prezidentom Svetovej mierovej konferencie (World Peace Conference) v roku 1915 a bol tiež proti americkej angažovanosti v prvej svetovej vojne.

V roku 1925 pôsobil ako expert obhajoby v Scopes Trial – tzv. Opičom procese. V tom istom roku sa stal členom Bohemian Club – (súkromného pánskeho klubu)a bol členom univerzitného klubu v San Franciscu. Od roku 1892 do roku 1903 pôsobil ako riaditeľ Sierra Clubu – (jedna z najstarších a najväčších základných ekologických organizácií v Spojených štátoch). 

Pôsobil ako člen predstavenstva prvej nadácie pre ľudské práva Human Betterment Foundation, eugenickej organizácie založenej v Pasadene v Kalifornii v roku 1928 „na konštruktívnu podporu a pomoc a pre vzdelávanie síl na ochranu a zlepšenie ľudského rodu v tele, mysli ,charaktere a občianstve". Slúžila predovšetkým pre kompiláciu a distribúciu informácií o nedobrovoľnej sterilizácii v legislatíve USA za účelom eugeniky.

Prípad Jane Stanfordovej 
V roku 1905 Jordan začal aktivity k zamaskovaniu údajnej vraždy otravou. Pani Stanfordová zomrela náhle počas dovolenky na Oahu, podľa miestneho koronera na otravu strychnínom. Jordan sa potom vydal na Havaj, najal lekára, aby prípad vyšetril a na záver vyhlásil, že v skutočnosti zomrela na zlyhanie srdca. Jeho aktivity v tejto záležitosti boli predmetom špekulácií. Napr. že sa snažil chrániť meno univerzity. Vzhľadom k tomu, že mal zložitý vzťah s Jane Stanfordovou a v tej dobe ho mala v pláne odstrániť z pozície na univerzite, bol osobný motív na jej smrti viac než podozrivý.

Dedičstvo a odkaz 
Jeho starší syn Eric Knight (* 1903 – † 1926) išiel v šľapajach svojho otca. Bol vo svete paleontológie považovaný za rastúcu hviezdu. Zomrel ale pri dopravnej nehode, čo bola pre jeho otca ťažká rana.

Jordanove písomnosti a dokumenty sú uložené na Stanfordovej univerzite. a Swarthmore College

Referencie

Literatúra 
 Alice N. Hays, David S. Jordan: Bibliografia spisy 1871-1931. Stanford, 1952.
 Appletonova encyklopédia americké biografie (Appelton's Cyclopedia of American Biography)
 Jordan, D. S. & amp; Hubbs, C. L .: Record of fishes obtained by David Starr Jordan in Japan, 1922. Mem. Carnegie Mus. (1925)
 Edward McNally Burns, David S. Jordan: Prophet of Freedom. Stanford, 1953.

Iné projekty

Externé odkazy 
 OAK: písomnosti v archíve univerzitných knižníc (1861-1964) na www.oac.cdlib.org
 Diela D.S. Jordana na gutenberg.org
 História a stav rýb v Kalifornii, (1871-1996).
 SN Museum of National History - Biography 
 Biografia na Stanford University

Zdroj 

Ichtyológovia
Herpetológovia
Zoológovia USA
Členovia American Philosophical Society