Rudolf Šiška

Rudolf Šiška (* 26. október 1929, Čeľadince† 24. júl 2015) bol významný jazykovedec, bájkar, autor a pedagóg. Medzi jeho najvýznamnejšie diela patria Veršované vybrané slová, Rozprávkové šibalstvá, veršované bájky Ezopa, Krylova, Lessingova, La Fontaina.

Životopis 
Rudolf Šiška sa narodil 26. októbra 1929 v Čeľadinciach v okrese Topoľčany Štefanovi Šiškovi a Anne, rodenej Krošlákovej. Vyrastal spolu so sestrou Paulínou v Čeľadinciach, kde vychodil ľudovú školu, neskôr maturoval na gymnáziu v Topoľčanoch. Jeho snom bola učiteľská práca, a tomu venoval svoje celoživotné úsilie.

V roku 1949 po maturite nastúpil učiť na základné školy v Solčanoch, Preseľanoch a Bošanoch, kde pracoval ako učiteľ a zástupca riaditeľa školy. Slovenčinu učil aj v Oponiciach. Popri učiteľskej práci aktívne publikoval a zároveň študoval na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave - slovenský a ruský jazyk. Spromoval v roku 1961. V čase štúdia sa zapojil do honorovanej súťaže o názov regionálnych novín v Topoľčanoch. Podal návrh Náš dnešok, vďaka čomu súťaž vyhral. A hoci na podnet okresného tajomníka sa však názov novín zmenil na Socialistický dnešok, Rudolf Šiška získal honorár päťdesiat korún.

Za katedrou bol šťastný a v roku 1965 dostal Rudolf Šiška ponuku rozdávať svoje skúsenosti z vyučovania slovenského jazyka a gramatiky na Pedagogickej fakulte. Túto ponuku prijal a s rodinou sa presťahoval do Nitry. Učil, písal, publikoval v odborných časopisoch aj regionálnych novinách, robil výskumy metodiky vyučovania gramaticky na viacerých školách, a to až do roku 1972, kedy musel z kádrových dôvodov svoju milovanú prácu a svojich žiakov opustiť.

Prežíval veľmi ťažké životné obdobie. Pracoval ako nočný strážnik v Družstve invalidov a v ďalších podnikoch. V tomto období vytvoril väčšinu svojej básnickej tvorby a učil sa cudzie jazyky. Zveršoval bájky Ezopa, preložil a zveršoval Krylovove, Lessingove, La Fontainove bájky, písal vlastné bájky, glosy. A hoci ho postihol aj zákaz publikovať, tvoriť neprestal a venoval sa aj odbornej tvorbe a metodike. Na Univerzitu Konštantína Filozofa sa vrátil opäť až po 20 rokoch vďaka politickej rehabilitácii. Zas pokračoval vo svojej pedagogickej, vedecko-výskumnej a publikačnej práci, aktívne roky za katedrou mu však v tomto období už uplynuli veľmi rýchlo. V roku 1996 odišiel do dôchodku.

V roku 1957 sa Rudolf Šiška oženil s Jolanou Šiškovou, rodenou Krošlákovou. V manželstve sa im narodili dve dcéry - Ľudmila a Janka. Podľa možností viedol aktívny život, chodil do divadla, na spoločenské akcie súvisiace s mestom a Nitrianskymi novinami, v ktorých od roku 1992 pôsobil ako prvý korektor a odborný konzultant pravopisných javov. Aktívne sledoval aj spoločenské a športové dianie. Okrem toho sa vo voľnom čase venoval svojej záhradke. Mal aj priateľov, ktorí ho nesklamali ani v ťažkých časoch po roku 1968. Celý život sa tešil z dlhoročnej úcty svojich žiakov.

V posledných rokoch života mu už ubúdalo síl, ale tvorivý zostal aj na sklonku života. V roku 2012 vyšla jeho posledná knižka Rozprávkové šibalstvá, ktorú minulý rok poslal do povodňami postihnutej Vojvodiny ako súčasť zbierky humanitárnej pomoci.

Rudolf Šiška zomrel 24. júla 2015.

Zdroj 
www.juls.savba.sk
www.ukf.sk
www.sme.sk

Slovenskí jazykovedci
Slovenskí univerzitní profesori
Osobnosti z Čeľadiniec