Levočská pätka

Levočská pätka je ojedinelý architektonický prvok gotickej architektúry, vyskytujúci sa len v Levoči, na Spiši.  Ide o charakteristickú ostrohovitú pätku ukončenú päťnásobnou podkrúženou alebo rozštiepenou konzolou. 

Levočská pätka je pravdepodobne odvodená z architektonického tvaroslovia mendikantských stavieb podunajského prostredia z raného 14. storočia, akými sú napríklad chór dominikánskeho kostola v Kremži (Krems an der Donau, prvá štvrtina 14. storočia), chór bývalého minoritského kostola v Stein an der Donau (okolo roku 1320), bývalý klariský kostol v Sankt Veit an der Glan (druhá štvrtina 14. storočia) či Kaplnka svätej Kataríny v Bratislave (pred rokom 1325). Podľa Juraja Źáryho sa ostrohovito podkrúžované skrátené prípory používali na prelome 13. a 14. storočia, ako napríklad v klariskom kláštore v Dürnsteine (12891304) alebo v cisterciánskom kláštore Zlatá Koruna (1300). Neskôr sa stali súčasťou tvaroslovného repertoáru cisterciánských stavebných hút v nemeckom prostredí.

Rôzne variácie levočskej pätky sa nachádzajú najmä v presbytériu Starého minoritského kostola, ambite a vo východnom krídle bývalého Minoritského kláštora v Levoči. Ďalej v Bazilike svätého Jakuba a v jednom prípade na severnej strane sakristie v Kostole svätého Serváca vo Vrbove (1350), kde už nedosahuje kvality levočskej pätky. 

Termín levočská pätka prvý krát použil Jaroslav Bureš v roku 1965 vo svojej dizertačnej práci: Středověké stavby slovenských mendikantů. Příspěvek k charakteristice slovenské gotiky. Termín sa neskôr ujal aj v odbornej literatúre.

Galéria

Poznámky

Referencie

Literatúra 
 
 

Architektonické prvky
Kresťanská architektúra
Gotická architektúra
Spiš
Levoča