Stehlík obyčajný

Stehlík obyčajný alebo stehlík pestrý (lat. Carduelis carduelis) je spevavec a patrí do čeľadi pinkovité. Žije v Európe, v severnej Afrike a v západnej Ázii. Hniezdi na celom Slovensku až do  (v období hniezdenia bol najvyššie zistený vo Veľkej Fatre ). V mimohniezdnom období sa potulujú v kŕdlikoch aj vo vysokých polohách (najvyššie boli zistené vo Veľkej Fatre na Krížnej a Ostredku ) Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov stehlík obyčajný patrí medzi najmenej ohrozené druhy, populácia stúpa, v Európe bol v rokoch 19802013 zaznamený mierny nárast stavov.

Opis 
Stehlík obyčajný meria 12 –  a váži 11,5 – 20 g. Obe pohlavia majú rovnaké zafarbenie, červenú prednú časť hlavy, biely náhrdelník sa tiahne až na boky hlavy a zadná časť hlavy je čierna. Na čiernom krídle majú zlatožltý pás. Chrbát majú hnedý s beľavou kostrčou. Chvostové perá sú čierne s bielymi škvrnkami. Podľa tejto farebnej kombinácie ich ľahko rozoznáme. Mláďatám až do októbra chýba červená farba na hlave, chrbát i hlavu majú žltosivú s hnedým vzorom. Dovtedy rozlíšime mláďatá stehlíka obyčajného od iných pinkovitých podľa čiernych chvostových letiek a žltého pásu na krídlach. Okrem obdobia hniezdenia sú v kŕdlikoch. Ich let opisuje vlnovku.

Hlas 

Stehlíka obyčajného rozoznáme ľahko nielen podľa vzhľadu ale aj podľa hlasu. Jeho typické vábenie znie ako "tig-lic, tige-lic" alebo "štigelitt". Spev samčeka je melodické švitorenie, do ktorého vplieta prvky zo svojho vábenia.

Výskyt a stav na Slovensku 

Odhadovaný počet hniezdiacich párov je 100 000 - 150 000, zimujúcich jedincov 200 000 - 600 000. Veľkosť populácie i územie na ktorom sa vyskytuje sú stabilné, maximálna zmena do 20%. Ekosozologický status v roku 1995 žiadny. V roku 1998 žiadny. V roku 2001 žiadny. V roku 2014 LC - menej dotknutý. Európsky ochranársky status nezaradený SPEC. Stupeň ohrozenia S - vyhovujúci ochranársky status.

Biotop 
Biotopom stehlíka obyčajného sú okraje lesov, lúky a pasienky s roztrúsenou stromovou a krovinnou vegetáciou, skupiny stromov, pásy stromov pri potokoch, kanáloch a vetrolamy. Obľubuje ľuďmi vytvorené prírodné prostredie sadov i záhrad, parkov a cintorínov.

Hniezdenie 

Hniezdo si stavia na stromoch na konci konára. Je poľguľovitého tvaru z tráv, machu a korienkov zviazaných pavučinou, starostlivo vystlané srsťou a perím. Stavia ho samička. Hniezda môžu byť aj neďaleko od seba, nie sú prísne teritoriálne, od  vyššie. Radi hniezdia na ovocných stromoch v záhradách a sadoch alebo na stromoch pri cestách. 

Kladú 4 - 5(7) vajíčok s hnedými škvrnami a červenkastými bodkami na modrastobielom podklade do tvaru venca. Zohrieva ich len samička, samec jej nosí potravu. Mláďatká sa vyliahnu za 13 - 15 dní, potom ich rodičia 2 týždne kŕmia na hniezde a 5 - 6 dní aj po vyletení. Keď sa osamostatnia, spájajú sa do kŕdlikov. Hniezdia 2 krát, v máji a v júni/júli.

Potrava 
Špecializujú sa na vyberanie semienok sediac na vrcholci rastliny, ako je napríklad bodliak a lopúch. Mláďatká kŕmia najprv hmyzom, neskôr semienkami.

Ochrana 
Je zákonom chránený, spoločenská hodnota je 500 €  (Vyhláška MŽP č. 170/2021).
Druh je zaradený do Bernského dohovoru (Príloha II).

Galéria

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 
 

Pinkovité
Vtáky na Slovensku
Najmenej ohrozené druhy