Kanachos zo Sikyónu

Kanachos () bol grécky sochár z prelomu 6. a 5. stor. pred Kr.

Kanachos, rodák zo Sikyónu (brat sochára Aristokla), bol činný na konci 6. stor. pred Kr. a na začiatku 5. stor. pred Kr. (v najranejšej fáze klasického obdobia).  Je najreprezentatívnejšou postavou sikyónskej sochárskej školy v období, v ktorom pôsobil Ageladas, významný predstaviteľ argejskej sochárskej školy. Približne na konci 6. stor. pred Kr. sa znázornenie anatómie stalo o niečo naturalistickejšie a existujú doklady o tom, že sa už aj na väčšie sochy začal používať bronz.

V staroveku bol známy hlavne ako autor sochy Apolóna Filésia, odliateho z egyptského bronzu pre Apolónovu svätyňu v Didyme pri Miléte. Boh Apolón bol znázornený stojaci, nahý, v archaickom postoji (akejsi strnulej nehybnosti) s jemne predsunutou ľavou nohou, v ľavej ruke mal luk a v pravej držal na dlani jeleňa. Plínius uvádza, že zvláštnosťou tohto jeleňa bol mechanizmus, pomocou ktorého jeleň striedavo kýval prednými a zadnými nohami, čím sa vytvárala ilúzia pohybu (pomocou poťahovania povrazov).  Keď v roku 494 pred Kr. Peržania zničili Milét, v tom čase ešte túto úplne novú sochu odniesli do Perzie (Didymu zničil Dareios I. v tom istom roku ako Milét ). Neskôr v helenistických časoch ju Seleukos I. prikázal preniesť z perzkej Ekbatany späť do Didymy. Vtedy však bola už kultovou sochou, ako to zobrazuje reliéf z divadla v Miléte, dnes umiestnený v Pergamonskom múzeu (Pergamonmuseum) v Berlíne (nemá veľkú umeleckú hodnotu, ale je významný, pretože reprodukuje sochu priamo z originálu, pričom zvýrazňuje aj jej určité anatomické detaily).

Cicero, ktorý v diskusii o štýloch v rétorike porovnával rétoriku s umením sochárstva, poznamenal, že „postavy Kanacha sú príliš strnulé a formálne na to, aby pripomínali život“.

Starovekými autormi sú zaznamenané aj ďalšie jeho sochárske diela, a to bronzové sochy chlapcov, uháňajúcich na dostihových koňoch, socha Apolóna vyrezaného z cédrového dreva zhotovená pre svätyňu Apolóna Isménia v Tébach, socha Afrodity zhotovená zo zlata a slonoviny (chryselefantínová; sediaca, s jablkom v jednej a makom v druhej ruke ) zhotovená pre Afroditin chrám v Sikyóne, a tiež socha múzy hrajúca na pastierku píšťalu.
 
Z uvedených prác sa nezachovala žiadna, len o soche Apolóna z Milétu sa znalci domnievajú, že sa zachovala aspoň v napodobenine, ktorou je malá kovová soška v Britskom múzeu v Londýne, predstavujúca onoho boha s malou laňou v pravej ruke. Socha je reprodukovaná aj na minciach a drahokame z Milétu.

Referencie a bibliografia

Iné projekty 

 
Sochári starovekého Grécka