Letecký nálet

Letecký nálet (alebo tiež letecký úder, vzdušný nálet) je organizovaná palebná činnosť letectva, smerujúca na nepriateľské územie (alebo more) s cieľom jeho zničenia (alebo umlčania).

Charakteristika 
Pri tejto vojenskej činnosti môžu byť použité rôzne bojové prostriedky leteckých síl, napr.: 
 rakety 
 bomby (bombardovanie) 
 pechotné zbrane
 delostrelecké zbrane, resp. palné palubné zbrane (letecké guľomety a kanóny)
 zbrane hromadného ničenia, atď.

Spôsoby použitia 
Vzdušné údery sa členia aj v závislosti od času a charakteru cieľov, na ktoré letectvo útočí a to podľa:

zoskupenia pozemných síl
 masívne údery
 sústredené údery
 skupinové údery
 jednotlivé údery
použitého druhu zbraní
 raketové
 bombové   
 torpédové
 pechotné palubné zbrane;
 kombinované použitie zbraňových systémov
využitia bojových metód
 hromadný spoločný nálet
 čiastkové po sebe idúce nálety
dennej doby
 denné
 nočné

História 
Podľa americkej historiografie sa prvý letecký útok na svete uskutočnil 1. novembra 1911 počas taliansko-tureckej vojny. Taliansky pilot Giulio Gavotti pri Tripolise ručne zhodil na osmanské jednotky štyri bomby (vážiace 2 kilogramy), čím v boji pomohol talianskym vojakom. Táto udalosť bola slávnostne zaznamenaná v americkej tlači. Nadpis denníka New York Times znel: „Taliansky vojenský pilot neďaleko Tripolisu dokazuje vojenskú hodnotu lietadla“ 

Ku všeobecným historickým faktom patrí skutočnosť, že letecké údery počas druhej svetovej vojny výrazne ovplyvnili výsledky bojových operácií. Vojenské letectvo totiž ničilo nielen ciele vojenského významu, ale aj civilnú infraštruktúru. Medzi najničivejšie nálety zaraďujeme bombardovanie Varšavy, Rotterdamu, Londýna, Stalingradu, Hamburgu, Drážďan, Berlína a Tokia. Špecifickým bolo bombardovanie japonských miest Hirošima a Nagasaki jadrovými zbraňami.

Referencie 

Letecká vojna
Vojenská terminológia
Vojenská taktika