Daniel Miloslav Bachát

Daniel Miloslav Bachát alebo Daniel Bachát, pseudonym Miloslav Dumný (* 18. jún 1840, Ratková – † 13. apríl 1906, Budapešť, Maďarsko) bol slovenský evanjelický kňaz, senior, biskup banského dištriktu, spisovateľ, básnik, prekladateľ, organizátor kultúrneho života a ochotníckeho divadelníctva patril k významným predstaviteľom slovenskej evanjelickej cirkvi a. v. v Budapešti. Člen národnej slovenskej společnosti v Prešove v rokoch 18581859.

Rodina 

 otec Andrej Bachát 
 matka Mária, rodená Kováčová 
 manželka  Emília, rodená Rumannová (18411884) 
 deti:  
 Margita vydatá za Jaromíra Víťazoslava Križku,  
 Emília (18651902) bola vydatá za Ľudovíta Izáka (18621927), organistu, hudobného skladateľa a pedagóga, organizátora hudobného, cirkevného a pedagogického života Slovákov v Budapešti.   
 Syn bol mestským úradníkom.

Životopis 
Študoval na gymnáziách v Spišskej Novej Vsi, Rožňave a Prešove, teológiu na Evanjelickom kolégiu v Prešove 1861/62, kde počas druhého semestra odišiel do Pribyliny kde bol učiteľom. Teológiu dokončil na univerzite vo Viedni roku 1863. Krátko pôsobil v Hybiach ako učiteľ a kaplán. V rokoch 18631873 pôsobil ako farár v Pribyline. V roku 1873 stal sa farárom slovenského evanjelického cirkevného zboru na vtedajšej Kerepešskej ceste v Pešti, kde kráčal v šľapajach svojho predchodcu Jána Kollára, na sklonku života (1905) sa stal biskupom banského dištriktu. V Budapešti pôsobil až do svojej smrti v roku 1906. Mal pri sebe vinikajúcich kaplánov, básnika Ondreja Bellu, dvojnásobného doktora, teológa a orientalistu Jána Lajčiaka a profesora slovenskej a maďarskej literatúry na Karlovej univerzite v Prahe a Komenského univerzite v Bratislave Pavla Bujnáka. Zomrel na Veľký piatok roku 1906 na krvávcanie do mozgu.

Literárna a spolková činnosť 
Bol dlhoročným členom Zpěvníkovej základiny, obstarával nové vydania a viedol korektúry náboženských kníh a spisov. Bol aj literárne činný. Publikoval pod pseudonymami Budínsky, Miloslav Dumný, Dunajský, Jano, Ľubomiersky, Podkriváňsky, Švihrovský, Tatranský, Blahoslav Úprimný, Mirko Živič. Písal poéziu, prózu, humoresky, venoval sa aj dramatike, literárnej kritike i publicistike, v ktorej dominovala národná problematika s národno-výchovným poslaním. Z obdobia pôsobenia v Pribyline je pamätný výstup  na Kriváň venovaný Memorandu slovenského národa dňa 3.septembra 1861 ktorého sa Daniel Bachát zúčastnil. Bol spolupracovníkom Slovenských novín v čase Sama Czambela. Pričinil sa o oživenie Slovenského spolku v Budapešti, v roku 1874 spoluzakladal časopis Dunaj. Po roku 1880 sa vzdal tvorby poézie a prózy a venoval sa prekladaniu z maďarčiny do nemčiny. roku 1879 sa stal členom-korešpondentom uhorskej literárnej Kisfaludyho spoločnosti, ktorá členstvom ocenila jeho prekladateľskú prácu z maďarčiny a nemčiny, od roku 1891 bol podpredsedom literárnej Lutherovej spoločnosti a od roku 1905 pôsobil ako predseda Uhorskej protestantskej literárnej spoločnosti. Pomáhal organizovať Červený kríž, bol členom centrálneho výboru tejto humanitárnej organizácie. Patril k členom municipiálneho výboru hlavného a sídelného mesta Budapešti. Bol ocenený Rádom Františka Jozefa I.

Daniel Bachát – národovec, literát, organizátor a hlavne evanjelický duchovný a cirkevný hodnostár prešiel z hľadiska vplyvu pre rozvoj národného vedomia Slovákov v slovenskom i uhorskom prostredí cestu  úspechov i ústupkov, cestu názorových posunov, hľadajúc to správne a kompromisné medzi cirkvou a národom. Nie vždy bolo jeho úsilie a skutky kladne hodnotené.

Dielo 
 Bachát, Daniel Miloslav. Nevädze: Sobrané a Vybrané Spisy : V 3 Sväzkoch. Sv.1. Básne. Skalice: Jozef Škarnicl, 1870. 274 s.
 Bachát, Daniel Miloslav. Nevädze. Sobrané a vybrané spisy Miloslava Dumný-ho: V 3 Sväzkoch. Sv.2. Besiedky. Skalica: Jozef Škarnicl 1870. 331 s. 
V diele:Umelec, Rojko, Básnik, Anna Petrovna , Tetka , Kompan, Presadený kvietok , Faust, novella od Ivana Turgeneva, Incognito , Výlet na Kriváň roku 1861.
 Bachát, Daniel Miloslav. Nevädze: Sobrané a Vybrané Spisy Miloslava Dumný-ho (D.M. Bachat-a) V Troch Sväzkoch. Sv.3. Obrázky. V Skalici: Tlačou a nákladom Jozefa Škarnicla, 1870. 260 s.
napísal tri slovenské veselohry:
 Z iskry býva vatra (1862)
 Rodoľubci (1868)
 Veta za vetou (1869)
 Spevec a Neústupný (1863,1864)- divadelné hry neznámych autorov, ktoré preložil a upravil
 Dve Elenky (Orol, 1871)
 BACHÁT, Daniel: Svoj k svojmu. Orol, 3, 1872, s. 107.

„Obrázky z velkomesta“ z Budapeštianskeho obdobia publikované v Orle:
 Vodnárka (1876)
 Hasič (1876)
 Švihák (1877)
 Kvetinárka (1878)
 Moc prírody (1880)
 Mučedlnica (1880)
v Hurbanových českých ročníkoch Nitra (časopis)Nitry uverejnené:
 Chudoba (1876) „obrázok“ 
 Z vlastní sily (1877) historická povesť

 Zbožné zvuky(Budapešť 1885) – zbierka náboženskej lyriky v češtine

Referencie

Externé zdroje 
 Laciak, Ondrej : Daniel Bachát – Miloslav Dumný k 150. výročiu narodenia. OG 21, 1990, č. 2, s. 99 – 100. 
 Dejiny Internetový časopis, VASIĽOVÁ, Darina – Daniel Bachát (K národným, cirkevným a literárnym aktivitám) str. 56. – 66.
 Daniel Bachát na Databáze knih
 Záznam o narodení a krste v matrike – evanjelická farnosť

Slovenskí evanjelickí kňazi
Slovenskí spisovatelia
Slovenskí ochotníci
Osobnosti z Ratkovej
Slovenskí evanjelickí biskupi
Slovenskí básnici
Slovenskí prekladatelia
Osobnosti Evanjelického kolégia v Prešove