Biskupský vikár

Biskupský vikár  (lat. Vicarius Episcopalis) je v rímskokatolíckej cirkvi zástupca diecézneho biskupa pre určitú oblasť. Jeho obdobou v gréckokatolíckej a pravoslávnej cirkvi je synkel. Úrad biskupského vikára je zriadený aj v niektorých evanjelických cirkvách.

Tento cirkevný úrad bol zavedený Kódexom kánonického práva z roku 1983 (kánon 476). Biskupských vikárov môže byť v jednej diecéze i viac, na rozdiel od generálneho vikára však nemusí byť nutne v každej diecéze ustanovený. Biskupského vikára menuje slobodne diecézny biskup. Rovnako ako v prípade generálnych vikárov môže byť biskupským vikárom aj pomocný biskup. Funkcia biskupského vikára zaniká okamihom, keď sa biskupská stolica stane vakantnou (kánon 481).

Biskupský vikár je tiež ordinárom a má rovnakú právomoc ako generálny vikár, ale len v určitej oblasti, napríklad:
 v určenej časti diecézy
 pre istý druh záležitostí
 pre veriacich určitého obradu
 pre určité spoločenstvo osôb

Referencie

Pozri aj 
 Vikariát
 Generálny vikár

Zdroj 

Rímskokatolícka hierarchia
Cirkevní hodnostári