Kosmova kronika

Kosm(as)ova kronika alebo Kosm(as)ova kronika česká (lat. orig. Chronica Boemorum, v presnom preklade Kronika Čechov) je najstaršia česká kronika týkajúca sa dejín Čechov. Pôvodný text bol napísaný po latinsky a jeho autorom bol Kosmas, dekan pražskej svätovítskej kapituly.

Obsah kroniky 
Kronika je rozdelená do troch kníh; začína stavbou Babylonskej veže a vznikom Čechov a chronologicky postupuje až do Kosmasovej súčasnosti.

 Prvá kniha je faktograficky vágna a nepresná, napriek tomu je z ideologického hľadiska zásadná, pretože ponúka informácie o počiatkoch budovania Českého kniežatstva. Končí smrťou kniežaťa Jaromíra v roku 1035 a obsahuje tak aj prijatie kresťanstva za kniežaťa Bořivoja, stručné správy zo života sv. Václava a sv. Vojtecha, a najmä z obdobia vlády Boleslava II.

 Druhá kniha opisuje vývoj českého štátu od roku 1038 (resp. nástupu Břetislava I. na kniežací trón v roku 1034) do smrti kráľa Vratislava II. v roku 1092.

 Tretia kniha opisuje najmä ideál panovníka, ktorým je Břetislav II. a končí smrťou kniežaťa Vladislava I. v roku 1125.

Opis udalostí týkajúcich sa Slovenska

Najvýznamnejšie rukopisy Kosmasovej kroniky 
Pôvodný rukopis Kosmasovej kroniky sa nedochoval a dnes je známych celkom 15 rukopisov. 
 Lipský rukopis (koniec 12. stor.) – bol dlho najstarším rukopisom; stratil sa počas 2. svetovej vojny a dnes je považovaný za zničený
 Budyšínsky rukopis (prelom 12. a 13. stor.) – je uložený v Národnom múzeu v Prahe
 Drážďanský rukopis
 Štrasburský rukopis (dnes zničený)
 Viedenský rukopis

Pokračovatelia Kosmovi a další vplyv kroniky 
Kosmova kronika sa stala známou čoskoro po svojm vzniku, bola často opisovaná a stala sa predlohou pre dalšie pokusy spracovať české dejiny po roku 1125. Týmto kronikárom, ktorí na Kosmovu kroniku nadviazali, sa hovorí pokračovatelia Kosmovi a patrí sem Kanovník vyšehradský, Mnich sázavský alebo Vincentius a Jarloch. Kroniku ak svoj zdroj popri tom používala väčšina neskorších českých stredovekých kronikárov (výrazne např. Dalimil, Přibík Pulkava z Radenína) alebo i Václava Hájek z Libočan.

Referencie

Ďalšia literatúra

Zdroj 
 

Kroniky
Stredoveké rukopisy