Vojtech Bukovinský

JUDr. Vojtech Bukovinský (* 1. január 1916, Bitarová† 28. august 1989, Lietava) bol slovenský právnik a amatérsky speleológ a archeológ. Pracoval predovšetkým na rodnom Považí, sústredil sa na krasy Stráňavskej doliny a Višňovskej doliny v Malej Fatre. Patril medzi členov Slovenskej speleologickej spoločnosti v prvom období jej existencie (od r. 1951)  a v roku 1960 sa stal členom Speleologickej odbočky Slovenskej zemepisnej spoločnosti pri SAV a členom jej výboru. Zúčastnil medzinárodného zjazdu speleológov v Brne, kde sa stretol s Aloisom Králom, objaviteľom Demänovských jaskýň.  Jeho publikácie vyšli vo viacerých novinách, časopisoch a prírodovedných zborníkoch, čím sa zaslúžil o popularizáciu speleológie ako vedy.

Medzi jeho najvýznamnejšie objavy patria Májová priepasť v Mojtíne (v zozname slovenských jaskýň pod číslom 5291. ako Mojtínska priepastná jaskyňa) v roku 1961, v ktorej výskume pokračoval až do roku 1966 a jaskyne pod vrchom Polom a v Stráňavskej doline, napríklad Hoblíkova jaskyňa.

Životopis 
Narodil sa matke Vilme († 1948), učiteľke na ľudovej škole a otcovi Serafínovi († 1949), učiteľovi v Lietave ako jediné dieťa. V roku 1957 sa v Trenčíne oženil s Gabrielou Gugovou, s ktorou mal dve deti - Stanislava a Máriu.

Po vychodení ľudovej školy navštevoval Reálne gymnázium v Kláštore pod Znievom, kde maturoval v roku 1936 s vyznamenaním. Následne sa rozhodol pre dôstojnícke povolanie v armáde ČSR, kvôli čomu absolvoval dôstojnícku školu v Košiciach. Po rozpade prvej ČSR sa však vojenského povolania vzdal a rozhodol sa študovať právo na Univerzite Komenského v Bratislave. Tieto štúdiá mal problém dokončiť, pretože ho neustále povolávali na vojenské cvičenia, a dokončil ich až v roku 1947, kedy bol promovaný na doktora právnických vied.

Počas SNP naňho žilinské gestapo vydalo zatykač, pred ktorým ho zachránil obchodník z Martina Vincent Knapp. Ušiel do Bratislavy, kde sa pred gestapom ukryl.

Po oslobodení dokončil štúdiá, pracoval nejakú dobu na súde v Žiline a v Rajci, no bol preradený do „produktívnej práce,“ pretože bol hlboko veriaci. Následne dlho striedal zamestnania.

Od 19. augusta 1952 pracoval ako vedúci profesionálnej speleologickej výskumnej skupiny pre oblasť Malá Fatra. Následne tento pracovný pomer prerušil, pretože spolupracoval na vlastivednej publikácii „Žilina a Rajec,“ pričom na odovzdanie rukopisu dostal veľmi krátky čas. Potom pracoval ako robotník vo viacerých podnikoch. Vrátiť sa na okresný súd mu nebolo umožnené kvôli kádrovému posudku.

Referencie 

Slovenskí jaskyniari
Slovenskí právnici
Osobnosti z Bitarovej