Kim Tong-ni

Kim Tong-ni (* 24. november 1913, Gyeongju – † 17. jún 1995, Soul) bol kórejský spisovateľ.

Životopis 
Kim Tong-ni je autorom preferovaný pseudonym podľa LTI Kórea Narodil sa ako Kim Sijong 24. novembra 1913 v Gyeongju, v Gyeongsangbuk-do, Kórea. Kim navštevoval strednú školu v Gyeseongu v Daegu, neskôr prešiel na strednú školu Kyungshin v Soule. Potom, čo ho rodinné okolnosti prinútili školskú dochádzku prerušiť, oddal sa čítaniu namiesto klasickej výučby. Čítal obrovské množstvo kníh, vrátane filozofie, svetovej literatúry a východnej klasiky. Kimov najstarší brat, Kim Beom-bu, učenec expert na čínsku klasiku a filozof, mal veľký vplyv na jeho rozsiahle čítanie a jeho vyhliadky stať sa spisovateľom kórejskej literatúry.  

Kim bol od detstva tak chudobný, že hlad bol takmer súčasťou jeho života. Raz napísal, že niekedy, ak v miske zostal nejaký likér po tom, čo z nej otec pil, prehltol aj ten zvyšný alkohol, aby si uľavil od hladu. V roku 1928 odišiel zo školy, aby sa venoval písaniu. Svoju literárnu kariéru začal vydávaním básní v rôznych novinách vo veku 16 rokov. V kórejskom literárnom svete si urobil meno svojimi krátkymi poviedkami. Za tie roky získal množstvo literárnych ocenení. Kim Dongri debutoval ako básnik v roku 1934 s vydaním básne "Biela volavka" (Baengno) v Chosun Ilbo a další rok sa ukázal ako spisovateľ beletrie, keď jeho príbeh "Hwarangiský potok" (Hwarangui huye) bol publikovaný v JoongAng Ilbo.  

Bol tiež aktívny aj v mnohých organizáciách, ako je Asociácia mladých kórejských spisovateľov (Hanguk cheongnyeon munhakga hyeophoe), Kórejská akadémia umení (Daehanminguk yesurwon) a Združenie kórejských spisovateľov (Hanguk munin hyeophoe).  

Kim bol ženatý so spisovateľkou Son So-hui (1917-1987). Kim zomrel 17. júna 1995.

Tvorba 
Kimova tvorba sa zaoberá tradičnými a pôvodnými kórejskými témami z pohľadu 20. storočia. Kim Dongri ako pravicový spisovateľ a obhajca „čistej literatúry“ vytvoril sériu kritických esejí, ktoré sú proti ideologickej literatúre, vrátane "Pravý význam čistej literatúry" (Sunsu munhagui jinui, 1946) a "Teória národnej literatúry" (Minjok munhangnon, 1948).  

Literárny svet Kim Dong-ni, charakterizovaný zmesou tradičného mysticizmu a humanistického realizmu, skúmal myšlienku osudu a miesta človeka vo vesmíre prostredníctvom duchovného sveta kórejskej tradície, v konflikte so zahraničnou kultúrou. Jeho rané diela ako "Portrét šamana" (Munyeodo, 1936), "Prekliatie poštového kona" (Yeongma ) a "Legendsa žltej zeme" (Hwangtogi ) pramenia z prvkov tradičných mýtov, aby preskúmali vzťahy medzi šamanizmom a konfucianizmom, kresťanstvom a budhizmom, fatalizmom a naturalizmom.

"Prekliatie poštového koňa" vyobrazuje mužove povstanie proti a konečné prijatie jeho osudu ako tuláka. „Portrét Šamana“, ktorý bol neskôr rozšírený na kompletný román s názvom Eulhwa, vyobrazuje konflikt medzi šamanskou matkou a kresťanským synom. V samovražde matky rozprávanie predpovedá úpadok šamanizmu a prevahu novo-prineseného kresťanstva. 

Po Kórejskej vojne rozšíril Kim Tong-ni svoje tematické otázky o politické konflikty a výsledné utrpenie ľudí počas kórejskej vojny. "Hungnam evakuácia" (Hungnam cheolsu), založená na skutočnej udalosti - ústupe síl OSN od mesta Heungnam počas vojny, sa ponorí do konfliktu medzi demokraciou a komunizmom. "Tanec existencie" (Siljonmu ) rozpráva milostný príbeh medzi severokórejským mužom a juhokórejskou ženou, ktorý prichádza k nečakanému koncu, keď sa znovu objaví mužova žena zo Severnej Kórey. Zdá sa, že v týchto príbehoch je autorov pokus zovšeobecniť prvky kórejskej tradície a duchovnej identity ich premenu do súčasnej reality. "Šafanov kríž" (Sabanui sipjaga, 1957), fiktívny popis muža ukrižovaného vedľa Ježiša, kombinuje predmet politického sporu s fatalistickým postojom a kritikou západnej kultúry. V kontraste nadprirodzeného sveta a zbavovaného Boha prezentovaného v "Šafánovom kríži“, "Socha Buddhu v životnej veľkosti“ (Deungsinbul) naznačuje obraz Boha, ktorý zahŕňa ľudské utrpenie. 

Niektoré z Kimových poviedok boli preložené do angličtiny a vydané v zbierke Loess Valley. Poviedka "Údolie Loess" by mohla byť interpretovaná ako podobenstvo o ochromujúcom vplyve Číny na Kóreu, v ktorom čínsky generál "zavraždí" miestnu horu, aby sa ubezpečil, že žiadny miestny Herkules nemôže nikdy ohroziť Čínu, ale zdá sa, že je to hlavne o dvoch silných, tak trochu bigamistických opitých kórejských hlupákoch. 

V "Table šamanskej čarodejnice" je šamanka, ktorý žije so svojou nepočujúcou a nemou dcérou. Dcéra je znovu spojená so svojím synom, ktorý je teraz kresťanom a bojujú za náboženskú nadvládu s tragickými výsledkami. Rovnako ako v "Údolie Loess", je to dlhotrvajuca trauma a násilie. Rovnako ako vo väčšine Kimovej tvorby príbeh končí vojnou. "Skala" a "Dvaja záložníci" sú krátke poviedky, prvá je ďalší tragický rodinný príbeh (opäť vracajúci sa k pokusom o vraždu) a druhá o tom, ako narastajú rodinné pocity (vrátane lásky a hnevu, ale aspoň násilie sa udržiava na minime až na prepadnutie) medzi dvoma záložníkmi, oboma prepustenými z armády. Ďalšie dve, posledné príbehy ktoré Kim napísal, "Stračí plač" a Deungshi-bul, boli neskôr vydané KLTI a Jimoondangom.

Ocenenia 
 Freedom Literature Prize (1955) 
 Cena Kórejskej akadémie umení (1958) 
 Občiansky rád Kórejskej republiky (1958) 
 3.1 Cena literatúry, hlavná cena Umeleckej sekcie (1967) 
 Cena mesta Soul za literatúru (1970) 
 Rad občianskych zásluh, Pivoňková medaila (1970) 
 5.16 Cena ľudovej literatúry (1983) 
 Výber kórejskej umeleckej rady Žiariaci umelec 20. storočia (1999)

Preložená tvorba

Ulhwa 
 The Shaman Sorceress  - angličtina 
 LHWA the Shaman - angličtina 
 ULHWA, la exorcista - španielčina 
 Ulhwa, die schamanin - nemčina 
 火 火 - čínština 
 La Chamane - francúzština

Saban-ui sipjaga 
 The Cross of Shaphan - angličtina 
 La Croix de Schaphan - francúzština

Poviedky 
 Potomok z Hwarangu v A Ready-made Life: Early Masters of Modern Korean Fiction
 Greedy Youth v Collected Short Stories from Korea

Tvorba v kórejčine (čiastočné) 
 A Descendant of the Hwarang (Hwarangui huye)
 The Rock (Bawi)
 Seondo Mountain (Seondosan)
 Seomun Street (Seomun geori)
 Portrait of a Shaman (Munyeodo 1936)
 Loess Valley (Hwangtogi 1939)
 The Cross of Shaphan (Sabanui sipjaga 1955)

Referencie 

Kórejskí spisovatelia