Theodóros Metochites

Theodóros Metochites (iné prepisy: Theodoros Metochites, Teódoros Metochítis, Teodor  Metochit, staršie: Teodor Metochyta, ; * 1270, Nikaia† 13. marec 1332, Konštantínopol) bol byzantský učenec, polyhistor, štátnik, mecenáš umenia pôsobiaci v období tzv. palaiológovskej renesancie. Bol autorom viacerých literárnych diel a listov, jeho žiak Nikéforos Grégoras ho nazval chodiacou (žijúcou) knižnicou/knihou. Niektorými učencami býva považovaný za predchodcu renesančného humanizmu a svojím dielom inšpiroval nasledujúcu generáciu gréckych učencov.

Životopis 
Theodóros sa narodil v/okolo roku 1270 do rodiny Metochitovcov, jeho otcom bol pravoslávny klerik Georgia Metochita, obhajca únie so Západom počas vlády Michala VIII. Palaiológa. Pre prounijné názory museli obaja v roku 1283 odísť z Konštantínopola do vyhnanstva do Nikaie.
Už v mladosti javil Theodóros záujem o filozofiu a v roku 1290 bol cisárom Andronikom II. pre svoje študijné výsledky a literárnu činnosť povolaný späť. Postupne cisár Theodorovi zveroval rozličné diplomatické a štátne úlohy. V roku 1295 získal titul logothetes tón agelón a logothetes tón oikeiakon. V roku 1298 viedol diplomatickú misiu do Srbska a dojednal sobáš cisárovej dcéry Simonis a srbského cára Milutina. V diele Presbeutikos viažúcom sa k misii poskytol Metochites cenné poznatky o byzantskom vplyve na slovanskú krajinu.

V roku 1305 nahradil svojho bývalého priateľa Nikéfora Chumna v poste hlavného ministra (mesazóna) a úrad si podržal až do roku 1328, keď bol cisár Andronikos II. zvrhnutý. Okrem toho získal v roku 1305 titul logothetes tu geniku (výber daní). V rokoch 1316 až 1321 financoval obnovu monastiera Chóra a nechal vystavať jeho nový kostol. Kláštornej knižnici venoval svoju rozsiahlu zbierku antických diel (vyše 80 autorov). V roku 1321 získal titul veľkého logothéta (megas logothetes). Po úspešnej vzbure proti cisárovi bol Metochites ako jeho prívrženec uväznený a bol mu skonfiškovaný majetok. Samotný Theodóros bol poslaný do vyhnanstva do Didymoteichonu a jeho palác bol zničený. Vrátiť sa do Konštantínopola mu bolo umožnené až v roku 1330, nemohol však ďalej verejne pôsobiť a vstúpil preto do kláštora Chóra, kde o dva roky zomrel.

Dielo 
Zaujímala ho astronómia, naopak minimálny záujem javil o teológiu. Pokúsil sa očistiť prírodné vedy od fatalizmu a poverčivosti, či mágie. Bol veľmi sčítaný v antických spisoch Aristotela a Platóna, ako i ďalších gréckych filozofov. Väčšina jeho diel až na listy je zachovaná, no nebola publikovaná.

 Rozmanitosti filozofické a historické (gr. Hypomnématismoi kai sémeióseis gnómikai, lat. aj Miscellanea, či Miscellanea philosophica et historica - ako Miscellanea philosophica et historica je dielo bežne označované od jeho prvého (a jediného) vydania, no existujú dôveryhodné náznaky, že samotný autor ho nazval Sémeióseis gnómikai)
Zbierka viacerých kratších diel, poznámok a nápadov (120 esejí). Zaoberá sa rozličnými otázkami (filozofia, náboženstvo, etika, astronómia, matematika, fyzika, politika, história,...) Nevyniká originálnosťou (obsahuje eseje na Aristotela, Platóna a Plutarchu), no dokazuje Metochitove rozsiahle encyklopedické znalosti. K byzantskej inteligencii Metochites zaujal kritický prístup a vytýkal jej mŕtvy formálny klasicizmus a helénocentrizmus, ktorý Grékom bránil nájsť múdrosť diel iných národov. V protiklade s byzantskou ideológiou pochopil, že Byzantská ríša nebola dovŕšením, ale len etapou dlhodobého vývoja sveta, ktorý vnímal ako divadlo (pankosmion theatron). 

 Úvod do astronómie (Stoicheiósis epi té astronomiké epistémé)
K štúdiu prírodných vied (matematiky a astronómie) Metochita priviedli prvky platónskej filozofie a presvedčenie o nestálosti hmoty.

 reči: napr.  O etike alebo o výchove (Éthikos é peri paideias) a oslavné reči (enkomiá): napr. na Andronika II. a Oslava Byzantia alebo o cisárskom veľkomeste (Byzantios é peri basilidos megalopoleós) a iné

 dve odpovede na Chumnove invektívy: Proti tým, ktorí používajú jazyka bez vzdelania (Elenchos kata tón apaideutós) 

 správa o diplomatickej misii v Srbsku (Presbeutikos)

 20 básní (v hexametri)

 dnes nezachovaná korešpondencia

Referencie 

Narodenia v 1270
Úmrtia v 1332
Úmrtia 13. marca
Byzantskí spisovatelia
Byzantskí úradníci
Byzantskí filozofi
Byzantskí matematici