Eduard Žedéni

Eduard Žedéni (, vl. menom Eduard Pfannschmidt de Leuchovia; * 21. marec 1804, Levoča – † 20. február 1879, Budapešť) bol uhorský politik, poslanec uhorského snemu a dištriktuálny dozorca luteránskej cirkvi.

Životopis 
Narodil sa v rodine spišských Nemcov Jozefa Pfannschmidt de Leuchovia a jeho manželky Žofie. Jeden z jeho predkov, nemecký cisársky šľachtic, sa presťahoval do Spišskej župy, kde sa rodina stala jednou z najprestížnejších protestantských rodín. V roku 1649 ho cisár Ferdinand III. povýšil do šľachtického stavu s maďarským prídomkom „levočský“ (maď. lőcsei).

V roku 1824 si Eduard Žedényi, spolu so širšou rodinou, zmenil meno z Pfannschmidt na Žedéni. Od roku 1833 bol vyslancom Spišskej župy za vládnu stranu na zasadnutí uhorského snemu a v rokoch 18391840 bol aj jej lídrom. Počas uhorskej revolúcie  v rokoch 184849 zastával konzervatívne pozície (blízke cisárskemu dvoru). V roku 1848 sprevádzal cisára Ferdinanda I. do Innsbrucku ako ministerský radca.

Počas procesu s Ľudovítom Baťánom v roku 1849 Žedényi vypovedal v prospech bývalého premiéra. No napriek tomu, že bol známy ako cisárov prívrženec a teda voči Baťánovi nezaujatý, na rozsudku to nič nezmenilo (Baťán bol popravený).

Aktivity Josipa Jelačića a kontroverzné kroky cisárskeho dvora však spôsobili jeho stratu dôvery vo Viedeň a prinútili ho stiahnuť sa z politiky. Naďalej však sledoval spoločenské dianie a podporoval zákonné zakotvenie autonómie protestantskej cirkvi. Ostro vystúpil proti zákonu o protestantskej cirkvi v roku 1859, za čo bol odsúdený na niekoľkomesačné väzenie. Po jeho zrušení sa v cirkevnom dištrikte Tisa stal dištriktuálnym inšpektorom.

Až po rakúsko-uhorskom vyrovnaní sa opäť stal poslancom snemu, najskôr za Deákovu stranu a neskôr je jej zlúčení za Liberálnu stranu.

Povestnou sa stala jeho šetrnosť, pričom svojim majetkom podporoval činnosť protestantského školstva. Svoju bohatú knižnicu daroval Levočskému cirkevnému zboru.

Jeden z jeho príbuzných, Vojtech Žedéni sa tiež stal politikom a v rokoch 19441945 bol predsedom maďarského Dočasného národného zhromaždenia.

V rokoch 1887 až 2014 stál v Starom Smokovci tzv. Žedéniho (Zsedényiho) pavilón, ktorý bol pamiatkou na Žedéniho a slúžil ako miesto stretávania sa. V roku 2014 bol zbúraný, keďže prekážal novej výstavbe.

Pochovaný je v rodinnej hrobke na levočskom evanjelickom cintoríne.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Záznam o narodení a krste v matrike záznam číslo 17 – evanjelická farnosť; pokrstený ako Joseph Eduard von Pfannschmiedt

Zdroj 

Osobnosti z Levoče
Uhorskí politici
Poslanci uhorského snemu narodení na území dnešného Slovenska
Uhorskí šľachtici
Slovenskí šľachtici
Slovenské osobnosti nemeckého pôvodu
Príslušníci zemianskeho stavu