Doživotný trest odňatia slobody

Doživotný trest odňatia slobody (iné názvy: skrátene doživotný trest, hovorovo doživotie) je trest odňatia slobody, ktorý nemá časové ohraničenie. Väzeň je odsúdený zostať vo väznici do konca svojho života. Na Slovensku je najvyšším možným trestom od zrušenia trestu smrti v roku 1990. Po 25 rokoch väzenia môže väzeň žiadať o podmienečné prepustenie, no tiež môže kedykoľvek požiadať o prezidentskú milosť. K prepusteniu alebo omilosteniu takéhoto väzňa však v histórii samostatného Slovenska zatiaľ nedošlo.

Trestné činy a počet odsúdených na doživotie na Slovensku 
Okrem páchateľov úkladných vrážd môže byť doživotie trestom aj za iné závažné trestné činy a to najmä trestné činy proti republike (druhá časť, siedma hlava Trestného zákona) ako sú vlastizrada, úklady proti Slovenskej republike, teror, záškodníctvo, sabotáž, vyzvedačstvo a to najmä v krízovej situácii. Ďalšími sú zločin proti ľudskosti a vojnový zločin alebo postupné zvyšovanie trestu. Trest odňatia slobody na doživotie môže súd uložiť iba za trestný čin, za ktorý ho trestný zákon explicitne dovoľuje udeliť (pozri dole § 47 Zákon č. 300/2005), a len za podmienok, že uloženie takého trestu vyžaduje účinná ochrana spoločnosti a nie je nádej, že by páchateľa bolo možné napraviť trestom odňatia slobody na dobu do dvadsaťpäť rokov. (Páchatelia mladší ako 18 rokov (14 až 17 rokov) nemôžu byť odsúdení na doživotie. Pre nich je stanovená hranica max. 15 rokov.)

V roku 2018 si na Slovensku doživotný trest odpykávalo 55 ľudí vo väzniciach v Ilave a Leopoldove. Medzi odsúdencov na doživotie patria napríklad sériový vrah Ondrej Rigo, bývalý vodca slovenského podsvetia Mikuláš Černák alebo nájomný vrah Alojz Kromka. Dvaja väzni odsúdení na doživotie spáchali samovraždu. Jedným z nich bol Ondrej Harvan, ktorého v máji 1993 našli v cele ilavskej väznice obeseného a druhým pravdepodobne Marián Kočiščák (samovražda po vynesení rozsudku v r. 2001).

V máji 2019 si v slovenských väzniciach odpykávalo doživotie 57 väzňov, o čom informovala riaditeľka odboru komunikácie Zboru väzenskej a justičnej stráže Katarína Nováková. Vo februári 2019 pribudol Miroslav Kavický. Tento počet narástol až v posledných rokoch (v roku 2018 boli odsúdení 7 členovia Okoličániho bandy), pretože v rokoch 2012 až 2015 sa zvyšoval pomalšie 31.12.2012: 39,  40,  40, 31.12.2015: 42.

Ku koncu roka 2020 sa v slovenských väzniciach nachádzalo dovedna 10 281 väznených osôb. Z toho počtu bolo 8804 odsúdených a 1477 obvinených. K 16. novembra 2021 si na Slovensku si odpykávalo doživotný trest odňatia slobody 58 osôb. V rokoch 2019 až 2022 bolo odsúdených 5 ľudí avšak  viacerí po čas väzby umreli a preto sa počet oproti roku 2019 výšil len o jedného na 58. V roku 2023 pribudol Ján Románek (odpykáva doživotný trest 59 osôb).

História 
Do 50. rokov sa v bývalom Česko-Slovensku popravy vykonávali vo väzniciach v Prahe na Pankráci, v Brne, Bratislave, Ostrave, Uherskom Hradišti, Jihlave, Plzni, Litoměřiciach a v Olomouci, potom už len v Prahe a Bratislave. Od roku 1945 do roku 1989 bolo v Česko-Slovensku popravených 1162 odsúdených. Posledný trest smrti v Česko-Slovensku bol vykonaný obesením 8. júna 1989 v Bratislave. Odsúdeným bol Štefan Svitek, ktorý 30. októbra 1987 zavraždil svoju ženu a dve dcéry sekerou. 1. júla 1990 bol trest smrti oficiálne zrušený, hoci už od januára neoficiálne neplatil. Po zániku Česko-Slovenska zákony pokračovali v platnosti v oboch krajinách a trest smrti nikdy nebol obnovený, a tak sa namiesto neho využíva doživotný trest odňatia slobody. Ján Molnár s Ľuborom Masárom boli po roku 1989 prvými odsúdenými na doživotie na Slovensku. Trest si odpykávajú za znásilnenie a vraždu.

Podmienky pre uväznených 
V roku 2021 si väzni odpykávali doživotný trest v ústavoch v Ilave, Leopoldove, Trenčíne a v väznica Banskej Bystrici. (Pozri aj Zoznam väzníc na Slovensku.)

Odsúdení na doživotie majú pridelenú celu s plochou 3,5 m², v ktorej je posteľ, stôl, skriňa, rádio a elektrická lampa. Mimo svojej cely sú vždy sprevádzaní väzenskou strážou. Pracovať môžu len v areáli väzenia a nemajú povolený fyzický kontakt s príbuznými.

„Odsúdení na doživotie sú umiestnení v špecializovaných oddieloch, pričom aj všetky aktivity vykonávajú oddelene od ostatných odsúdených. Ubytovaní sú na jedno a dvojlôžkových celách. Návštevy sú vykonávane spravidla bez priameho kontaktu." Po splnení zákonných podmienok a dosiahnutia pozitívnych zmien môže dôjsť k zmierneniu niektorých obmedzení.

Žiadosti o podmienečné prepustenie 
Možnosť požiadať o podmienečné prepustenie na slobodu majú odsúdení po odpykaní si 25 rokov. Tibor Polgári žiadal v októbri 2017, Ľubor Masár po 27 rokoch vo väzení v lete 2018,   Ondrej Rigo požiadal o podmienečné prepustenie v máji 2018, Viliam Hauser a Róbert Matta v máji 2019. Zatiaľ boli všetky žiadosti o podmienečné prepustenie zamietnuté.

Doteraz malo aj viacero odsúdených na doživotie túto možnosť, avšak veľká časť z nich tak neurobila. Mikuláš Černák bude môcť žiadať o podmienečné prepustenie v roku 2023.

Zoznam ľudí odsúdených na doživotný trest odňatia slobody 
Nasleduje zoznam ľudí odsúdených na doživotie na Slovensku od jeho založenia 1. januára 1993. Autoritatívny pôvodný zoznam, aktuálny k 22. septembru 2010 obsahoval vtedy 33 žijúcich odsúdených. Bol doplnený aj o Jána Molnára a Ľubora Masára, ktorí boli odsúdení ešte v roku 1991 a ďalších. Zoznam v roku 2023 obsahuje 63 vyplnených riadkov. Nie je však úplný pretože: 58 (57+1 v roku 2023) si odpykáva doživotie + 8 mŕtvych (zomreli vo väznici alebo samovražda) + Róbert Okoličány na úteku + Jozef Roháč v súčasnosti vo väzení v Maďarsku, čo je spolu 68.  

Odsúdení na doživotie na Slovensku, ktorí nie sú v zozname (z dôvodu snahy dodržať štýl, aký mal pôvodný zdroj ).   

 V septembri 1991 bol Mestským súdom v Bratislave na doživotie odsúdený občan Česka Jiří Šouta, trest si odpykáva v Česku. Šouta 4. februára 1991 pri pokuse o útek z policajného oddelenia v bratislavskej Dúbravke bodnutím do hrude zavraždil poručíka Milana Dobiáša (†29).
 31. októbra 2006 Krajský súd v Banskej Bystrici zmenil rozsudok pre údajného slovenského vojnového zločinca Ladislava Nižňanského z trestu smrti na doživotie. Nižňanský zomrel 23. decembra 2011 v Nemecku, predtým ho mníchovský súd, koncom roka 2005, spod obvinení oslobodil.

Vysvetlivky k tabuľke 

 Sériový vrah je osoba, ktorá zavraždila tri a viac osôb s určitými prestávkami medzi jednotlivými vraždami.  
 Masový vrah je osoba, ktorá spáchala viacnásobnú, masovú, mnohopočetnú vraždu alebo vraždy.   
 Organizovaný zločin - zločinec, ktorý spáchal vraždu (zvyčajne viac vrážd) spolu s inými členmi (organizovanej) zločineckej skupiny (zoskupenie najmenej troch osôb). 
† zomrel vo výkone trestu alebo samovražda
N nie je v súčasnosti v slovenskom väzení
() poznámka pri mene - všeobecne známa prezývka alebo na úteku alebo hľadaný a pod.

§ 47 Zákon č. 300/2005 
Trest odňatia slobody na doživotie

(1) Trest odňatia slobody na doživotie môže súd uložiť iba za trestný čin, za ktorý to tento zákon v osobitnej časti dovoľuje, a len za podmienok, že

a) uloženie takého trestu vyžaduje účinná ochrana spoločnosti a

b) nie je nádej, že by páchateľa bolo možné napraviť trestom odňatia slobody na dobu do dvadsaťpäť rokov.

(2) Ak súd odsudzuje páchateľa za dokonaný trestný čin úkladnej vraždy podľa § 144, vraždy podľa § 145, ublíženia na zdraví podľa § 155, nedovolenej výroby omamných a psychotropných látok, jedov alebo prekurzorov, ich držanie a obchodovanie s nimi podľa § 172 ods. 2, 3 alebo 4, obchodovania s ľuďmi podľa § 179, zverenia dieťaťa do moci iného podľa § 180 ods. 2 alebo 3 alebo podľa § 181, brania rukojemníka podľa § 185, zavlečenia do cudziny podľa § 187, lúpeže podľa § 188, vydierania podľa § 189 ods. 2, 3 alebo 4, hrubého nátlaku podľa § 190 alebo § 191 ods. 2, 3 alebo 4, znásilnenia podľa § 199, sexuálneho násilia podľa § 200, sexuálneho zneužívania podľa § 201 ods. 2, 3 alebo 4, týrania blízkej osoby a zverenej osoby podľa § 208, všeobecného ohrozenia podľa § 284, ohrozenia bezpečnosti vzdušného dopravného prostriedku a lode podľa § 291, zavlečenia vzdušného dopravného prostriedku do cudziny podľa § 293, založenia, zosnovania a podporovania zločineckej skupiny podľa § 296, založenia, zosnovania a podporovania teroristickej skupiny podľa § 297, teroru podľa § 313 alebo § 314, násilného prekročenia štátnej hranice podľa § 354 ods. 2, 3 alebo 4, prevádzačstva podľa § 355 ods. 3, 4 alebo 5, výroby detskej pornografie podľa § 368, genocídia podľa § 418, teroristického útoku podľa § 419, niektorých foriem účasti na terorizme podľa § 419b, financovania terorizmu podľa § 419c, cestovania na účel terorizmu podľa § 419d alebo neľudskosti podľa § 425, ktorý už bol za takéto trestné činy, hoci aj v štádiu pokusu, dvakrát potrestaný nepodmienečným trestom odňatia slobody, uloží mu trest odňatia slobody na doživotie, ak sú splnené podmienky uvedené v odseku 1 písm. a) a b); inak mu uloží trest odňatia slobody na dvadsaťpäť rokov, ak tomu nebránia okolnosti hodné osobitného zreteľa. Súd však nemôže takému páchateľovi uložiť trest odňatia slobody pod dvadsať rokov.

Doživotný trest v iných krajinách 
Niekoľko európskych krajín zrušilo všetky formy neobmedzeného trestu odňatia slobody. V Srbsku, Chorvátsku a Španielska stanovili maximálny trest na 40 rokov (za každé odsúdenie, ktoré v praxi zachováva možnosť de facto doživotného uväznenia), v Bosne a Hercegovine, je stanovený maximálny trest na 45 rokov. 

Portugalsko, zrušilo všetky formy doživotného trestu odňatia slobody už v roku 1884 väzenskými reformami  "Sampaio e Melo", ktoré stanovili maximálny trest na 25 rokov. V mnohých ďalších krajinách sveta bol trest doživotného väzenia zrušený práve po vzore Portugalska. Mnohé z krajín, ktorých vlády zrušili doživotné väzenie ako aj väzenie na neurčitý čas, boli kultúrne ovplyvnené alebo kolonizované Španielskom alebo Portugalskom a takéto zákazy majú vo svojich súčasných ústavných zákonov (vrátane samotného Portugalska, avšak nie Španielska).

V Nórsku a Španielsku sa v súčasnosti diskutuje o otázke opätovného zavedenia doživotného trestu odňatia slobody.

V Európe existuje viacero krajín, v ktorých zákon výslovne ustanovuje doživotné tresty bez možnosti podmienečného prepustenia (Anglicko a Wales, Holandsko, Moldavsko, Bulharsko, Taliansko, Maďarsko, Rakúsko, Malta, Albánsko a Írsko).

Počet odsúdených na doživotný trest v iných krajinách 
V susednom Česku bolo v roku 2020 len 44 odsúdených na doživotie (medzi nimi napríklad Rudolf Fian a Tomáš Křepela, ktorí spôsobili smrť viac ako 50 ľuďom, Jaroslav a Dana Stodolovci, ktorí zabili 8 ľudí a Jiří Kajínek, ktorému bola po 23 rokoch vo väzení 23. mája 2017 udelená prezidentská milosť).

Počet odsúdených na doživotie sa celosvetovo od roku 2000 zvyšuje. V roku 2014 bolo na celom svete vo svete formálne doživotne odsúdených približne 479 000 osôb, v porovnaní s 261 000 v roku 2000, čo predstavuje nárast o 84% za 14 rokov. 

Najvyšší absolútny aj relatívny počet väznených na doživotie je v USA (50 na 100 000 obyvateľov). Potom nasleduje v relatívnom počte Južná Afrika (23 na 100 000 obyvateľov) a Veľká Británia 13. V tejto štatistike nie sú zahrnuté exotické malé ostrovné krajiny, kde relatívny počet môže byť tiež vysoký. V USA je 2 500 ľudí, ktorí si odpykávajú trest odňatia slobody na doživotie bez možnosti prepustenia za zločiny, ktoré spáchali ako deti a mladiství.  Z celkového počtu doživotne odsúdených v USA (okolo 160 000 a z toho je 53 290 bez možnosti prepustenia), teda títo odsúdení predstavujú asi 5%.

Je zaujímavé, že doživotný trest vo Veľkej Británii je udeľovaný častejšie ako v USA (11% odsúdených dostane doživotie a 9,5% odsúdených v USA). Výnimkou v tejto štatistika je India, kde až 53,7% trestov je doživotných, čo je však spôsobené aj pomalosťou indického justičného systému. Naopak relatívne málo odsúdených na doživotie je v Rusku aj preto, že trest smrti tam bol zrušený nie tak dávno.

Odsúdení ako celebrity 
V niektorých krajinách sa z odsúdených stali vďaka médiám celebrity ako napríklad v Česku Jiří Kajínek. Na Slovensku si vďaka náklonnosti  Pavla Ruska takýto status s prístupom do vysielania Markízy užíval Mikuláš Černák. V roku 2015 vyšla vo vydavateľstve Marenčin PT kniha Prečo som prelomil mlčanie, ktorú napísal samotný Mikuláš Černák.

Referencie

Pozri aj
Trest smrti
Sériový vrah
 Masový vrah  
 Zločinecká skupina  
 Vražda 
 Úkladná vražda 

Tresty
Trestné právo