Sojuz T-4

Sojuz T-4 () bol sovietsky pilotovaný kozmický let v rámci programu Sojuz. Sojuz T-4 vyštartoval 12. marca 1981 z kozmodrómu Bajkonur k stanici Saľut 6. Podľa katalógu COSPAR dostal Sojuz T-4 označenie 1981-023A. Išlo o 76. registrovaný let kozmickej lode s ľuďmi na palube zo Zeme. Jej volací znak bol „fotón“.

Posádka 
  Vladimir Kovaľonok (3), veliteľ, Bielorus, 39 rokov
  Viktor Savinych (1), palubný inžinier, Rus, 41 rokov

Záložná posádka 
  Viačeslav Zudov, veliteľ
  Boris Andrejev, palubný inžinier

Priebeh letu

Štart 
Loď odštartovala 12. marca 1981 večer z kozmodrómu Bajkonur pomocou nosnej rakety Sojuz-U. Štart sa vydaril, loď sa dostala na obežnú dráhu vo výške 245 –  s periódou obehu okolo planéty za 90 minút. Bez problémov fungoval aj zapnutý systém automatického približovania k stanici.

Práca na stanici 
V čase svojho príletu bola u zadného spojovacieho uzla už 7 týždňov pripojená nákladná loď Progress 12 (COSPAR 1981-007A), predchádzajúca posádka už pred 4 mesiacmi odletela v Sojuze T-3.

Loď Sojuz T-4 sa pripojila ku stanici 13. marca 1981 o 21:33 SEČ. Stanica v tom čase mala za sebou 3,5 roka na obežnej dráhe, bola predchádzajúcou posádkou trochu zmodernizovaná. Obaja kozmonauti svoju 74 dní trvajúcu misiu začali vykládkou pripojenej nákladnej lode. Odčerpali z nej aj palivo, okysličovadlá, vodu a vyniesli kusové predmety. Dňa 19. marca 1981 bol prázdny Progress odpojený, aby neskôr zanikol pri zostupe v atmosfére.

Po týždni priletel ku stanici starší typ lode, Sojuz 39, s medzinárodnou sovietsko-mongolskou posádkou Vladimir Džanibekov a Džugderdemidín Gürragča, ktorí tu zotrvali 7 dní. Celá štvorica na stanici plnila 20 rôznych experimentov. Dňa 30. marca 1981 Sojuz 39 odletel na Zem, avšak Sojuz T-4 zostal.

Dňa 7. mája 1981 Kovaľonok so Savinychom pomocou motora svojej lode zvýšili dráhu stanice na 339 –  nad Zemou. Vplyvom zemskej príťažlivosti totiž denne klesala o 100 metrov.

O ďalší týždeň neskôr, 15. mája 1981, sa ku stanici pripojila deviata medzinárodná sovietsko-rumunská posádka z programu Interkozmos. Dvojicu kozmonautov tvorili Leonid Popov a Dumitru Prunariu, prileteli v staršom type Sojuz 40. Aj oni zotrvali v spoločnej práci so základnou posádkou na stanici týždeň. Od stanice odleteli 22. mája 1981 späť na Zem.

Odlet domov 
Dňa 26. mája 1981 ukončila svoj program aj piata, na stanici posledná základná posádka a vo svojej lodi pomocou brzdiaceho motora bez problémov pristáli 125 km od Džezkazganu na území Kazachstanu.

Stanica Saľut 6 zostala ešte ďalej krúžiť po obežnej dráhe Zeme. Neskôr sa k nej pripojil aj Kozmos 1267 bez posádky. Na obežnej dráhe bola nahradená novou stanicou, Saľut 7, a neskôr v atmosfére zanikla.

Konštrukcia Sojuzu 
Oproti predchádzajúcemu typu Sojuzu bol nový síce vonkajšími rozmermi i tvarom rovnaký, ale vnútro bolo zmenené. Vďaka vývoju mikroelektroniky boli inštalované nové typy počítačov i obrazoviek, zmodernizované boli aj ich programy (orientácia, stabilizácia, manévrovacie schopnosti). Bol dodaný nový typ ľahších nádrží pre pohonné hmoty. Zníženie hmotnosti potom umožnilo namontovať tretie kreslo kozmonauta. Boli inštalované aj slnečné batérie. Hmotnosť lode bola .
Dĺžka lode bola , priemer . Pozostávala z troch častí: SA – návratový modul, BO – obytná sekcia a PAO – prístrojová sekcia. Aj tento typ lode bol vybavený brzdiacimi motormi a padákovým systémom.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Na webe Kosmo
 Na webe Space
 Informácie o lete Sojuzu T-4

Zdroj 

Kozmické lode Sojuz
Kozmické lety s ľudskou posádkou
Kozmonautika v 1981