Ľudovít Jaroslav Šulek

Ľudovít Jaroslav Šulek (* 12. september 1822, Sobotište – † 16. jún 1849, Komárno) bol účastník slovenského povstania 1848. Jeho mladší brat bol Viliam Šulek. Pochovaný je na reformovanom cintoríne v Komárne. Na jeho počesť bolo v roku 1995 premenované komárňanské gymnázium na Gymnázium Ľudovíta Jaroslava Šuleka.

Rodina 
 Otec: Ján Šulek - farár
 Matka: Mária Neumannová
 Brat: Viliam Šulek
 Partnerka: Anna Koléniová
Otec Ján Šulek (niekedy zapisovaný aj Schulek) získal vzdelanie na vyšších školách (kolégium v Debrecíne a lýceum v Kežmarku), aby mohol zastávať kňazský úrad, no pre nedostatok miesta pôsobil najprv ako učiteľ.  Od roku 1797 pôsobil ako rektor evanjelickej školy v Hybiach, v rokoch 1801-1805 učiteľ v Mošovciach (tu bol jeho žiakom aj Ján Kollár). Až následne bol evanjelickým farárom v Pržne na Morave, potom v Sobotišti. Ján Šulek bol dva razy ženatý, prvou ženou mu bola Rozália Margaréta, rodená Weberová. Hoci zomrela ako 33-ročná (1782 – 1815), mal s ňou 9 detí. Z nich sa stal známym najmä Ján Michal Šulek, lekár (1806 – 1860), ktorý bol autorom prvého ortopedicko-traumatologického diela pre ránhojičov u nás. Druhou manželkou Jána Šuleka bola Mária, rodená Neumannová (1786 – 1837), s ktorou mal až 9 detí. Z nich vynikol Bohuslav Karol Šulek (1816 – 1895), redaktor viacerých novín a od roku 1874 tajomník Juhoslovanskej akadémie vied v Záhrebe. Do rodiny sú tiež predkovia Milana Rastislava Štefánika.

Ľudovít mal vzťah s dcérou Annou Koléniovou, dcérou vdovy Anny Koléniovej, slovenskej vlastenky, pomáhajúcej štúrovcom v ich obrodeneckej činnosti, práci na prvej Slovenskej národnej rady a dobrovoľníkom vo všetkých výpravách Slovenského povstania. V ich dome je od roku 1968 Múzeum Slovenských národných rád.

Život 
Ľudovít Jaroslav Šulek sa narodil 9. septembra 1822 v Sobotišti a jeho mladé roky boli poznamenané úmrtím oboch rodičov (bratia mali iba 15 a 12 rokov). V roku 1841 absolvuje štúdium na Evanjelickom lýceu, kde sa stretáva s Ľudovítom Štúrom. Prostredníctvom Štúra sa zoznamuje s Heglovou filozofiou. Zaujímal sa tiež o demograficko-štatistické údaje o slovenských mestách a obciach, o dobrodružnom živote Mórica Beňovského (tento záujem sa premieta aj do roviny ochotníckej hry, na ktorú sa Šulek pripravoval ako herec). Zaujal ho i život legendárneho zbojníka Vdovčíka a tiež významní muži z maďarského tábora, ktorí prekonali typickú nepriazeň svojho prostredia a mali netradičný vzťah k Slovákom. 

Dňa 13. marca 1845 Šulek prichádza pokračovať v štúdiu evanjelickej teológie do Halle. Ľudovít Šulek spolupracoval pred revolúciou so Štúrom (diskutoval s ním tiež otázky o spôsobe národného obrodenia) a Hurbanom na vydávaní novín, zakladal knižnice, spolky miernosti, nedeľné školy a často zastupoval Hurbana v povinnostiach kňazských. Prvého augusta sa zjavuje prvé číslo Štúrových novín, kde Šulek prispieva svojou prvou informáciou o národných oslavách na Javorine, kde účastníci zapálili vatru, prednášali básne a zaspievali večernú nábožnú pieseň.

Po príchode hurbanovských dobrovoľníkov bol na Myjave menovaný do vojenskej služby v rámci slovenského povstania.

Viliam sprostredkoval rozkazy SNR a získaval dobrovoľníkov pre povstanie z Krajného a okolia (pridalo sa 400 dobrovoľníkov aj v prvej víťaznej bitke 22. 9. v Brezovej). 

Ľudovít Šulek organizoval v Brezovej pod Bradlom spolu s Hurbanom veľké zhromaždenie (3000 ľudí), ktorí  predniesli Žiadosti slovenského národa. Na 7. mája bolo zvolané celonárodné zhromaždenie do Liptovského Mikuláša – Ľ. Šulek a D. J. Bôrik boli delegovaní ako zástupcovia Slovákov odovzdať Žiadosti stoličnému predstaviteľovi sídla župy (Nitra) ako Nitrianske žiadosti slovenského národa – tu Šulek informuje o žiadostiach slovami: Nasledovalo zatknutie a deportácia spolu s Bôrikom (tomu sa podarilo ujsť) do pevnosti v Komárne, kde v júni 1849 zomiera vo veku 26 rokov na choleru.

Pocta 

Po Ľudovítovi Šulekovi je pomenované komárňanské Gymnázium Ľudovíta Jaroslava Šuleka, kde má tiež pamätnú tabuľu. 

Pamätnú tabuľu má tiež na fare v Sobotišti. 

200. výročie Ľudovíta Jaroslava Šuleka si pripomenula Matica slovenská a o. z. Johanky Hrebendovej-Bórikovej (Pavol Vandelia, Dana Šefčíková) v Sobotišti za prítomnosti tajomníka Matice slovenskej Petra Schvantnera a vedeckého pracovníka Lukáša Perného.

Z tvorby 
Po Ľudovítovi Šulekovi sa zachovala nasledujúca báseň venovaná Štúrovi:Anne Koléniovej venoval báseň:

Galéria

Externé odkazy 
 Záznam o narodení a krste v matrike evanjelického zboru v Sobotišti; záznam číslo 91; pokrstený ako Ludovicus Schulek

Slovenské osobnosti
Osobnosti zo Sobotišťa