Duma bratislavská

Duma bratislavská je príležitostná báseň, ktorú napísal Janko Kráľ v roku 1844. Prvýkrát vyšla v roku 1847 v Orle tatranskom II. Je považovaná za prvú báseň v Štúrovej slovenčine.

Téma 
Báseň je reakciou na suspendovanie Ľudovíta Štúra z katedry profesora evanjelického lýcea. Zachytený je v nej aj demonštratívny odchod 18 slovenských študentov 5. marca 1844 z Bratislavy, 13 ich dorazilo do Levoče. Kráľ napísal aj variácie na túto tému a to Dve staré pesničky, Pieseň a Praktiká tohto života.

Vysvetlivky 
Kráľ pripojil k básni aj vysvetlivky:
1. k veršu 10: Je výpoveď prostonárodňja, zrak značí dákeho luďom odpornjeho Boha staroslovjenskeho.
2. Kompan značí žiaka
3. Pán Mátau, českí pán Mátal; i u nás sa táto forma užíva.

Zdroje

Iné projekty

Externé odkazy 
 v Zlatom fonde denníka Sme

Romantizmus (literatúra)
Básne v slovenskom jazyku
Pomenovania podľa Bratislavy