Československá národná rada

Československá národná rada alebo Česko-slovenská národná rada (skratka ČSNR; vývoj názvu pozri nižšie; , , ) vznikla 13. februára 1916 v Paríži ako reprezentatívny orgán česko-slovenského zahraničného odboja z Českého zahraničného komitétu, ktorý vznikol 14. novembra 1915 vo Švajčiarsku a vo februári 1916 presunul svoju činnosť na územie Francúzska. Rade predsedal Tomáš Garrigue Masaryk, podpredsedom bol Štefánik a Josef Dürich, generálnym tajomníkom Edvard Beneš.. Jej sídlo bolo na Rue Bonaparte 18 (dnes v tejto budove sídli konzulát a České centrum) a jej hlavným tlačovým orgánom boli časopisy La Nation Tchèque (Český národ) a Československá samostatnost. Koncom vojny sa rada presťahovala o niekoľko domov ďalej do popisného čísla 34, kde pôsobila až do roku 1918.

Výsledkom činnosti rady bol okrem iného dekrét o vytvorení česko-slovenskej armády vo Francúzsku, ktorý vydala francúzska vláda 16. decembra 1917. Podľa tohto dekrétu sa vytvorila samostatná Česko-slovenská armáda, ktorá podliehala veleniu Česko-slovenskej národnej rady v Paríži.

Koncom vojny v júni až septembri 1918 bola rada postupne uznaná vládami Francúzska, Spojené kráľovstvo, USA a Japonska za oficiálnu predstaviteľku budúceho česko-slovenského štátu. 14. októbra 1918 bola rada pretvorená v tzv. dočasnú česko-slovenskú vládu v Paríži. Následne ČSNR  vydala k 18. októbru 1918 Washingtonskú deklaráciu, ako "Declaration of Independence of the Czechoslovak Nation by its Provisional Government" (tedy „Deklaráciu nezávislosti česko-slovenského národa jeho Dočasnou vládou“) . Formálne zanikla 14. novembra 1918 vytvorením prvej vlády ČSR.

Názov 
Český zahraničný komitét (Český zahraniční komitét) sa koncom februára 1916 premenoval na Národnú radu krajín českých (Národní rada zemí českých), ktorej oficiálny názov vo francúzštine Conseil National des Pays Tchèques bol používaný počas celého obdobia vojny v záhlaví hlavičkového papiera. K jeho prijatiu najviac prispel Milan Rastislav Štefánik, ktorý pre náročnejšiu výslovnosť pre cudzinca i z propagandistického hľadiska nesúhlasil s výrazom Tchècoslovaque.

S týmto názvom však nesúhlasili americkí Slováci, ktorí podporovali činnosť rady finančne. Ich námietky Edvardovi Benešovi tlmočil Štefan Osuský. Od roku 1917 sa z tohto dôvodu, ale aj pretože štáty Dohody formulovali svoje ciele za oslobodenie „Čecho-Slovákov“, začal v adrese objavovať názov Národná rada československá (Conseil National des Pays Tchècoslovaque), resp. Národná rada česko-slovenská. Od roku 1918 na hlavičkovom papieri tiež Conseil National des Pays Tchèques et Slovaques.

Referencie

Ďalšia literatúra

Zdroj 

Politika v Česko-Slovensku