Vretenica malá

Vretenica malá (Vipera ursinii) je jedovatý had a rozšírený druh, ktorý obýva územie od juhovýchodu Francúzska po Čínu. Špecifické, alebo druhé meno, ursinii je na počesť talianskeho prírodovedca Antonia Orsiniho (1788 – 1870).

Opis
Dospelé jedince sú dlhé 40 – , ale boli zaznamenané aj jedince dlhé 63 – . Samice sú väčšie ako samce. Často je tento druh zamieňaný s  V. aspis alebo V. berus, od ktorých sa odlišuje viacerými charakteristikami. Je to najmenší druh vretenice v Európe, jej telo je hrubé, hlava úzka a výzor hrubý. Papuľa nie je obrátená. Na jej hlave sa vždy nachádza niekoľko väčších šupín. Nápadné člnkovité dorzálne šupiny majú iba 19 radov a často sa medzi nimi objavuje tmavá koža. Má sivý, žltohnedý alebo žltkastý vlnitý dorzálny pás, ktorý lemuje čierne sfarbenie.

Rozšírenie
Juhovýchodné Francúzsko, východné Rakúsko (pravdepodobne vyhynutý), Maďarsko, stredné Taliansko, Chorvátsko, Bosna a Hercegovina, severné a severovýchodne Albánsko, Rumunsko, severné Bulharsko (pravdepodobne vyhynutý), Grécko, Turecko, severozápadný Irán, Arménsko, Azerbajdžan, Gruzínsko, Rusko a cez Kazachstan, Kirgizsko a východný Uzbekistan do Číny (Sin-ťiang).

Ochrana
Jej populácia klesá. Tento druh je podľa IUCN považovaný za zraniteľný. Dôvodom je ničenie pôvodného habitátu, zmenami v poľnohospodárstve, zmenami v horskej klíme a zberom pre chovateľské účely. Je zaradená aj v dohovore CITES dodatok č. 1, ktorý hovorí, že ak sa neobmedzí obchod, tento druh bude čeliť vyhubeniu a a je striktne chránený druh (dodatok č. 2) podľa Bernského dohovoru.

Taxonómia
V rámci druhu V. ursinii je vysoká genetická diverzita. V súčasnej literatúre je možné nájsť viacero poddruhov.

 V. u. ursinii (Bonaparte, 1835)
 V. u. eriwanensis (Reuss, 1933)
 V. u. graeca Nilson & Andrén, 1988
 V. u. macrops Méhely, 1911
 V. u. moldavica Nilson, Andrén & Joger, 1993
 V. u. rakosiensis Méhely, 1893, Maďarsko, Rakúsko, En
 V. u. renardi Christoph, 1861

Golay a kolektív (1993) uznáva prvé štyri, zatiaľ čo Mallow a kolektív (2003) uznáva päť a dopĺňa V. eriwanensis a V. renardi ako právoplatný druh. Ale, McDiarmid a kolektív (1999), a teda ITIS, ma názor, že je potrebných viac rozhodujúcich dát na určenie poddruhov.

Referencie

Iné projekty

Zdroj
 Ulrich Joger, Jelka Crnobrnja Isailovic, Milan Vogrin, Claudia Corti, Bogoljub Sterijovski, Alexander Westerström, László Krecsák, Valentin Pérez Mellado, Paulo Sá-Sousa, Marc Cheylan, Juan M. Pleguezuelos, Roberto Sindaco 2009. Vipera ursinii. In: IUCN 2011. IUCN Red List of Threatened Species. Version 2011.2. <www.iucnredlist.org>. Prístup 24. november 2011.
 

Vretenicovité
Zraniteľné druhy
Živočíchy európskeho významu
Zákonom chránené živočíchy na Slovensku