Alexandr Vasilievič Samsonov

Alexandr Vasilievič Samsonov (; * 14. november 1859, Andrejevka, Cárske Rusko (dnes Ukrajina) – † 30. august 1914, Willenberg, Východné Prusko) bol dôstojník ruskej imperiálnej kavalérie, ktorý slúžil ako generál počas rusko-japonskej a prvej svetovej vojny a podieľal sa na jednej z najväčších porážok ruskej armády v prvej svetovej vojne.

Životopis

Mladosť 
Samsonov sa narodil v Chersonskej oblasti v Cárskom Rusku, dnes je táto oblasť súčasťou Ukrajiny. Po ukončení kadetskej školy Vladimíra Kyjevského a prestížnej Nikolajevskej jazdeckej školy nastúpil vo veku 18 rokov k ruskej imperiálnej armáde v hodnosti nižšieho dôstojníka v 12. husárskom pluku.

Samsonov bojoval v rusko-tureckej vojne v rokoch 1877-8. Po vojne navštevoval Nikolajevskú vojenskú akadémiu v Petrohrade.  Dňa 4. novembra 1888 bol vymenovaný za staršieho pobočníka pri štábe 20. pechotnej divízie a od 10. júla 1885 do 4. februára 1889 slúžil ako starší štábny pobočník pri kaukazskej granátnickej divízii. Od 11. marca 1890 do 26. júla 1986 slúžil na viacerých postoch vo Varšavskom vojenskom okruhu. Následne sa stal veliteľom Jelisavetgradskej jazdeckej školy (dnes Kropyvnyckyj).

Neskoršia kariéra 
Počas Boxerského povstania velil Samsonov jednotke jazdectva. Počas rusko-japonskej vojny (1904-5) velil jazdeckej brigáde Sibírskych Ussurijských kozákov. Počas týchto bojov získal Samsonov povesť energického a rozhodného vojvodcu, avšak niektorí pozorovatelia kritizovali jeho strategické nadanie. Po boji o Šen-jang v roku 1905 obvinil generála Paula von Rennenkampfa zo zlyhania pri poskytnutí pomoci počas bojov. Následný konflikt urobil z oboch dôstojníkov doživotných nepriateľov.

V roku 1906 sa Samsonov stal náčelníkom štábu Varšavského vojenského okruhu a v roku 1909 bol vymenovaný za generálneho guvernéra ruského Turkistanu a veliteľa Turkestanského vojenského okruhu. Slúžil aj ako veliteľ Semiriečenských kozákov.

Prvá svetová vojna 
Po začiatku prvej svetovej vojny bolo Samsonovovi zverené velenie 2. armády, ktorá mala uskutočniť inváziu do Východného Pruska. Samsonov pomaly postupoval do juhozápadného cípu Východného Pruska, majúc v úmysle spojiť sa jednotkami generála Rennenkampfa, ktoré postupovali zo severovýchodu. Avšak nedostatočná komunikácia medzi oboma armádami sťažovala koordináciu pohybu. 
Generál Paul von Hindenburg a generál Erich Ludendorff, ktorí dorazili na východný front vystriedať generála Maximiliana von Prittwitz, sa zapojili do bojov so Samsonovovými postupujúcimi vojskami. Prvé stretnutie sa odohralo 22. augusta 1914 a 6 dní sa ruským vojskám darilo zostať vo výhode. Avšak 29. augusta 1914 obkľúčili Nemci, odpočúvajúci komunikáciu medzi ruskými armádami, Samsonovovu 2. armádu v lesoch medzi Allensteinom a Willenbergom. Následná porážka ruských vojsk sa stala známou ako druhá bitka pri Tannenbergu.

Generál Samsonov sa snažil ustúpiť, avšak s armádou zovretou v nemeckom obkľúčení, zabila alebo zajala nemecká 8. armáda väčšinu jeho vojakov. Len 10 000 z pôvodných 150 000 ruských vojakov utieklo z obkľúčenia.

Smrť 
Šokovaný katastrofickým výsledkom bitky nebol schopný hlásiť veľkosť katastrofy cárovi Mikulášovi II. Samsonov sa nikdy nevrátil na veliteľstvo armády, ale namiesto toho 30. augusta 1914 spáchal samovraždu v blízkosti Willenbergu.

Jeho telo bolo nájdené nemeckou hliadkou. Mal prestrelenú hlavu a v ruke držal svoj revolver. V roku 1916 bolo jeho telo Nemcami prostredníctvom Medzinárodného Červeného kríža odovzdané jeho manželke.

Bibliografia 
 Connaughton, R.M (1988). The War of the Rising Sun and the Tumbling Bear—A Military History of the Russo-Japanese War 1904–5, London, ISBN 0-415-00906-5.
 Jukes, Geoffry. The Russo-Japanese War 1904–1905. Osprey Essential Histories. (2002). ISBN 978-1-84176-446-7.
 Warner, Denis & Peggy. The Tide at Sunrise, A History of the Russo-Japanese War 1904–1905. (1975). ISBN 0-7146-5256-3.

Iné projekty

Zdroj 

Ruskí generáli
Ruské osobnosti prvej svetovej vojny
Obete samovrážd