Vlečný vozeň m

Vlečný vozeň typu m je typom dvojnápravového obojsmerného vlečného vozňa, ktorý bol vyrábaný vo vagónke Studénka pre Spoločné viedenské mestské pouličné dráhy (Gemeinde Wien – Städtische Straßenbahnen) začiatkom 20. rokov 20. storočia.

Dejiny 
Po prvej svetovej vojne začali dopravné podniky v novovzniknutom Česko-Slovensku opravovať, modernizovať a rozširovať svoj vozňový park. Začiatkom 20. rokov 20. storočia sa električky predĺžili, čo viedlo k zvýšeniu ich kapacity. Vlečné vozne typu m boli objednané pôvodne pre viedenskú električkovú dopravu, kvôli početným zmenám po roku 1918 tieto vozne v roku 1920 výhodne zakúpila brnianska spoločnosť SBEPD.

Konštrukcia 
Išlo o vlečné vozne uzavretej konštrukcie, ktorých karoséria mala drevenú kostru, zvonku oplechovanú, usadenú na kovovom ráme z oceľových profilov. Strecha bola tvorená drevenými palubovkami. Vnútorné obloženie bolo drevené, salónne osvetlenie bolo žiarovkové, napájané z motorového vozňa. V interiéri sa nachádzali priečne latkové sedadlá v usporiadaní 2+1. Strecha bola hladká, vetranie zaisťovali malé výklopné vetracie okienka, umiestnené nad veľkými spúšťacími oknami, ktoré boli uchytené v drevených rámoch na oboch bočniciach. Vozne mali k dispozícii ručnú brzdu alebo elektromagnetickú solenoidovú brzdu. Pojazd tvoril dvojnápravový nitovaný podvozok.

Dodávky 
V roku 1920 bolo vyrobených celkom 10 vozňov tohto typu.

Prevádzka 
Tieto vlečné vozne boli zaradené do prevádzky 30. októbra 1920. Po ich sprevádzkovaní boli vyradné staré vlečné vozne typu q2. V prevádzke obsluhovali najmä linku č. 1, často spriahnuté s električkami CMg série 56 – 58 alebo s  motorovými vozňami Graz série 59 – 73. V roku 1945 požiar vozovne Pisárky zničil vlečné vozne ev. č. 206, 208 a 210. V 50. rokoch prešli zvyšné vlečné vozy rekonštrukciou. Upravené vozne slúžili až do polovice 60. rokov 20. storočia, prevažne na linke č. 10. Po roku 1964 sa prestali plne využívať v prevádzke z dôvodu dodávok nových električiek typu Tatra T3 a následne boli v roku 1966 vyradené, pričom sa voz ev. č. 202 a budúci múzejný vozeň č. 205 odpredali a slúžili ako čakáreň, či sklad v JRD v prípade vozňa č. 205. Odtiaľ ho získalo Technické múzeum v Brne, ktoré ho zrenovovalo v roku 1973.

Referencie

Iné projekty

Zdroj 

Električkové vlečné vozne
Električková doprava v Brne
Dráhové vozidlá vyrábané od roku 1920