Haskala

Haskala () alebo židovské osvietenstvo je ideologický smer rozšírený medzi židovskými obyvateľmi Európy v 18. a 19. storočí. Cieľom bolo pretvorenie židovského kultúrneho a náboženského života v duchu moderných ideí, integrácie do európskej spoločnosti a vzrast miery sekulárneho vzdelania, výuky hebrejčiny a židovskej histórie. Predstaviteľ sa označuje slovom maskil.

Osvietení Židia sa nazývali maskilim (plurál). Za hlavného predstaviteľa haskaly je považovaný Moses Mendelssohn (1729–1786), pruský Žid žijúci v Berlíne a autor mnohých závažných filozofických prací. Medzi hlásateľov tejto myšlienky sa radili predovšetkým emancipované židovské vrstvy. V oblasti, kde dominovala nemčina, patrili osvietenci k odporcom jazyka jidiš a požadovali výuku v nemčine a v hebrejčine. Vo východnejšie položených oblastiach (Poľsko, Rusko) však bola situácia iná.

Za kľúčový prvok haskaly bolo osvietencami považované školstvo a vzdelanie. Kládli dôraz na vznik nových židovských škôl v strednej Európe s výukou v nemčine a v osvieteneckom duchu. Vo vzťahu k náboženstvu bol zachovávaný umiernený postoj (tzn. uznanie základných náboženských hodnôt), ale vo výklade preferovania rozumového prístupu a moderných vedeckých poznatkov.

Židovský verejná debata sa presunula zo synagóg, z náboženských škôl, rabínskych odpovedí, kníh o etike či kázňach do periodík, literárnych klubov, komunity intelektuálov či do súkromných domovov.

Referencie

Bibliografia

Zdroj 

 
Židovská filozofia
Osvietenstvo
18. storočie
19. storočie