Exteriér (kinematografia)

Exteriér je pojem, ktorý sa v kinematografii uplatňuje vo viacerých príbuzných významoch, a to ako pomenovanie pre:
 miesto – vonkajší priestor, vonkajšie prostredie využité na nakrúcanie filmu,
 predmet – dekorácie postavené na takomto mieste,
 činnosť – nakrúcanie filmu na takomto mieste,
 výsledok takejto činnosti – scéna nakrútená na takomto mieste.

Miesto označované ako exteriér zahŕňa všetok priestor mimo vnútrajšku budovy a mimo dekorácií predstavujúcich vnútrajšok nejakej miestnosti, teda o priestor mimo ateliéru, hoci môže byť na pozemku ateliéru. Na nakrúcanie filmu sa používa vo svojej pôvodnej alebo v upravenej podobe, pričom môžu byť postavené aj dekorácie (predmety označované tiež ako exteriér). K natáčaniu v exteriéri filmári pristupujú vtedy, keď ateliér nestačí vzhľadom na požiadavky scenára, ich predstavy a zámery. Exteriér využívaný na nakrúcanie sa prirodzene nemusí zhodovať s miestom, do ktorého je dej filmu zasadený.

Výhodou exteriéru je jedinečný charakter prostredia, no jeho nevýhoda spočíva v nemožnosti ovládať svetelné podmienky a tiež v náročnosti záznamu zvuku. Na mitigáciu týchto problémov filmári používajú osvetľovacie telesá a odrazové dosky (blendy), pričom obraz môžu snímať nemo i zvukovo. Väčšina scén nakrútených v exteriéri je dodatočne ozvučená pomocou postsynchrónu.

Opakom exteriéru ako miesta a ako výsledku činnosti je interiéru.

Referencie 

Kinematografia