Roman Sladkopevec

Svätý Roman Sladkopevec (iné mená pozri nižšie ;* okolo 485/490, Emesa† po 555/okolo 560/do 565, Konštantínopol) bol byzantský klerik a hymnograf zo Sýrie. Podľa niektorých názorov mal možno židovský pôvod. Je považovaný za najvýznamnejšieho byzantského básnika a býva označovaný aj ako kresťanský Pindaros. Je mu pripisovaný hymnus Akatist ako aj autorstvo viac než tisícich hymnov. Bol vynálezcom kontakionu. Pravoslávnou a Katolíckou cirkvou je uctievaný ako svätý, jeho sviatok sa slávi 1. októbra.

Mená 
 Roman Sladkopevec
 , iný prepis Romanos Melodos
 csl. Рѡма́нъ Сладкопѣ́вецъ (z toho je odvodená aj slovenská verzia)
 
 Roman Melodós; Romanos zo Sýrie

Životopis 

Roman pochádzal z byzantskej Sýrie, z mesta Emesa (dnešný Homs). Jeho predkovia boli možno židovského pôvodu. V mladosti slúžil ako diakon v Beryte (dnešný Bejrút), kde sa oboznámil s umením literatúry. Za vlády Anastázia I. odišiel do Konštantínopola, kde ako kňaz pôsobil v Chráme Matky Božej v Kyru. Tam sa mu mala v sne zjaviť Bohorodička, pod ktorej vnuknutím začal písať. O jeho ďalšom živote sa nič nevie. 
 
Autoritou pre Romanov život a je správa v Menaione za október. Okrem tejto pasáže existujú len strohé zmienky o jeho mene. Jedna sa nachádza u básnika svätého Germana z 8. storočia a jedna v Sude. V neskoršom období v stredoveku jeho význam vytlačili iní byzantskí hymnografi. Až do 20. storočia nebolo zrejmé, či Roman žil za čias cisára Anastázia I. (491 518) alebo Anastázia II. (713716). Otázku sa podarilo vyriešiť v roku 1905, keď bol objavený pôvodný grécky text zázrakov svätého Artemia, v ktorom sa hovorí o zázraku, ktorý sa stal za cisára Héraklea (610641) v prospech mladého muža, ktorý spieval Romanove hymny.

Dielo 
Roman mal pod inšpiráciou Matky Božej vytvoriť viac ako tisíc diel. Dodnes sa zachovalo 85 hymnov (kontakiov) podpísaných jeho menom, pričom 59 z nich je zrejme autentických. Jeho hymny sú v podstate homíliami. Spracováva v nich námety z Biblie i námety cirkevných sviatkov. Pripisovaný mu je aj hymnus Akatist, no toto dielo býva pripisované aj iným osobnostiam byzantskej hymnografie (Geórgios Pisides, patriarcha Fótios či Germanos. Romanovo dielo bolo vysoko cenené, okrem (spochybňovaného) Akatistu sa však nestalo súčasťou byzantskej (a teda východnej) liturgie.

Medzi významné diela patria napr. vianočné hymny (napr. He parthenos semeron - Dnes Panna porodí), Súdny deň a Máriin nárek pod krížom. Zvláštne miesto v jeho diele má hymnus O zemetrasení a ohni, v ktorom popísal povstanie Niká a v ktorom vyjadril pochvalu cisárovi Justiniánovi. Justiniána vykreslil ako nového Šalamúna, ktorý znovu vystaval Chrám Hagia Sofia.

Z prepracovanosti jeho hymnov vyplýva, že Roman zrejme adaptoval staršie sýrske predlohy. Okrem Písma sú jeho zdrojmi životy mučeníkov, grécka homiletická literatúra a v básne Efréma Sýrskeho. Uvažuje sa aj o rozsahu vplyvu Taciánovho Diatessarónu. Romanova teológia je ortodoxná. Jeho jazyk je jednoduchý a tonika odlišná od klasického helénskeho metru. Kompozícia jeho diel je strohá, obsahuje refrény. Písal v koiné a využíval aj ľudové prvky. Diela často dosahujú chvíle vysokej lyriky a intenzívnej účasti. Štýlovo tak je jeho dielo výrazom odklonu literatúry od antiky k stredovekej kultúre.

Referencie

Ďalšia literatúra 
 ROMANOS MELODOS, Sladkopěvec In: 
 ROMANOS MELODOS, ST. In: 
 ROMANO [il MELODE] In: 
 ROMANOS LE MÉLODE In: 
 ROMAN SLADKOPEVEC [РОМА́Н СЛАДКОПЕ́ВЕЦ] In: 
 ROMANUS MELODUS, ST. In: 
 ROMANOS THE SINGER, ST. In:  [najmä k jeho mariológii]

Pozri aj 
 Grigor Narekaci (Pindaros Arménska)
 Efrém Sýrsky

Externé odkazy 
 Náš prepodobný otec Roman Sladkopevec na stránke zoe.sk (po slovensky) 
 Roman the Melodist na OrthodoxWiki (po anglicky)

Byzantskí spisovatelia
Byzantskí teológovia
Spisovatelia píšuci po grécky
Sýrski pravoslávni svätci
Básnici židovského pôvodu
Úmrtia v 6. storočí
Narodenia v 5. storočí