Polyén

Polyény sú organické zlúčeniny, ktoré majú niekoľko nenasýtených dvojitých väzieb. Zvyčajne sa nimi označujú konjugované systémy, v ktorých sa striedajú jednoduché a dvojité väzby. Vďaka mnohým násobným väzbám a ich konjugácií majú polyény nezvyčajné optické vlastnosti. Polyény sú prirodzeným pokračovaním radu diénov a triénov.

Niektoré polyény sa používajú ako antibiotiká, patria medzi ne amfotericín B, nystatín, kandicidín, pimaricín, metylpatricín a trichomycín.

Medzi zlúčeniny príbuzné k polyénom patria aromatické zlúčeniny.

Optické vlastnosti 
Niektoré polyény majú žiarivé farby, čo je u uhľovodíkov vzácnosťou. Normálne alkény absorbujú žiarenie v oblasti ultrafialového svetla, ale absorpčné maximum polyénov s mnohými konjugovanými väzbami je posunuté k nižším energiám, takže absorbujú žiarenie v oblasti viditeľného svetla. Vďaka tomu sú farebné, pretože obsahujú chromofór. Mnohé prírodné farbivá obsahujú lineárne polyény, napríklad lykopén či karotény.

Chemické a elektrické vlastnosti 
Polyény sú často reaktívnejšie než jednoduché alkény. Triglyceridy obsahujúce polyény sú napríklad reaktívnejšie s atmosférickým kyslíkom.

Čiastočne redukovaný alebo oxidovaný polyacetylén vykazuje vysokú elektrickú vodivosť. Vyššiu vodivosť možno dosiahnuť i dopovaním, teda pridaním malého množstva solí či kyselín. Väčšina vodivých polymérov patrí medzi polyény a mnohé majú konjugované štruktúry. Poly(aza)acetylény možno ľahko pripraviť z pyridínových prekurzorov bez nutnosti špeciálnej atmosféry, a to jednoducho zo zmesi pyridínu a poly(4-vinyl)pyridínu pomocou ožiarenia ultrafialovým žiarením. Nedávne štúdie na Weizmannovom inštitúte a Univerzite Aix-Marseille ukázali jasný prechod medzi iónovou a elektronickou vodivosťou pri zvyšujúcej sa intenzite UV žiarenia po dobu 30 hodín.

Výskyt 
Niektoré mastné kyseliny patria medzi polyény. Takisto medzi ne patria polyénové antimykotiká. Okrem toho sem patria i prírodné a umelé kaučuky.

Referencie

Zdroj 

Polyény