Ivan Kolenič

Ivan Kolenič (* 22. január 1965, Zvolen) je slovenský spisovateľ, básnik, výtvarník.

Životopis 
Detstvo prežil v Topoľčiankach, kde jeho otec pracoval ako lesný inžinier. Keď mal štrnásť rokov, rodina sa presťahovala do bratislavskej časti Karlova Ves. Študoval na Strednej umeleckopriemyselnej škole, odbor sochárstvo-drevorezba, ale sochárstvu sa nikdy nevenoval. Po maturite vystriedal niekoľko zamestnaní; pracoval ako robotník na archeologických vykopávkach, skladník v Univerzitnej knižnici, technik vo Výskumnom ústave vodného hospodárstva, vychovávateľ na internáte a výtvarný lektor. Spomienky na toto obdobie opísal v poviedke Generácia (Krajšie ako hriech). Spriatelil sa s významnými spisovateľmi, tí ho akceptovali, a stal sa výraznou postavou bohémskej Bratislavy. V roku 1986 mu bez časopiseckej prípravy vyšiel debut Prinesené búrkou, ktorý vyvolal pozornosť a diskusiu (Legitimita zážitku, Romboid 5, 1988). Po novembri 1989 krátko pracoval ako redaktor Kultúrneho života, odvtedy sa literatúre venuje profesionálne. Za knihu próz Morálne Pohodlie mu bola v roku 2013 udelená Cena ministra kultúry SR za prínos v slovenskej literatúre. V roku 2021 cenu oficiálne vrátil. Svoje rozhodnutie vysvetlil v liste adresovanom ministerstvu: "Prijatie akéhokoľvek štátneho ocenenia odporuje myšlienkam, ktoré som sa pokúšal vo svojom diele vyjadriť a odovzdať. Ospravedlňujem sa čitateľom mojich kníh." V posledných rokoch sa zaoberal maľbou v ateliéri na Záhorí, kde vytvoril kolekciu olejomalieb, inšpirovanú Novým zákonom. Tieto diela sú nateraz nedostupné, pretože Kolenič "komunikuje len veľmi neochotne a novinárom odmieta poskytovať rozhovory" (Kto sa chce vzoprieť, je blázon, literat.sk, 05. apríl 2021).

Tvorba
Koleničova tvorba sa dá nazvať vzburou proti literárnym kánonom fungujúcim počas Husákovho socializmu. Sú dva tábory posudzovateľov vyjadrujúcich sa o jeho diele. Jedni ho zavrhujú, druhí ho uznávajú. V zásade sa Kolenič priblížil predvoju postmoderny už v polovici 80. rokov 20. storočia, pričom vychádzal z  Beat generation a pridal k tomu svoju osobnú razantnú revolúciu v zobrazovaní pravdy o živote. Protichodnosť či bipolarita štýlov vyjadrenia, na jednej strane senzibilita a imaginatívnosť, na druhej dekadencia a rozviazanie agresívnych inštinktov ukazujú smerom k vyjadreniu postmodernistického životného pocitu.

Dielo

Poézia 
 1986: Prinesené búrkou
 1990: Rock and roll 
 1991: Pôvabné hry aristokracie
 1993: Slasti anarchie
 1994: Korienky neviditeľnosti
 1997: Nespíš a nežne zapieraš
 2003: Na výslní
 2004: Putovný blázinec
 2007: Zuzana povedala

Próza 
 1992: Mlčať 
 1993: Porušenie raja
 1996: Ako z cigariet dym
 1999: Jeden úsmev stačí
 2004: Daj zbohom básneniu
 2005: Nožnice
 2013: Morálne pohodlie
 2014: Až do nirvány 
 2015: Krajšie ako hriech
 2020: Rozptylové lúky

Ocenenia 
 Prémia Literárneho fondu za rok 2004 za básnickú zbierku Putovný blázinec

Referencie

Externé odkazy
 Litcentrum audio-video

Slovenskí spisovatelia
Slovenskí básnici
Osobnosti zo Zvolena
Spisovatelia postmoderny