Ján Novák (historik)

PhDr. RNDr. Ján Novák CSc. (* 4. júl 1943, Liptovský Trnovec) je slovenský historik, archivár, žurnalista, vedecký bádateľ, publicista.

Životopis 
Do Banskej Štiavnice prišiel v r. 1965 po absolvovaní štúdií na Filozofickej fakulte (história) a súčasne na Prírodovedeckej fakulte (geografia) Univerzity Komenského v Bratislave. Odvtedy až na roky 1978 – 1979, kedy pôsobil na Ministerstve kultúry vo funkcii vedúceho oddelenia pamiatok stále žil a pracoval v Banskej Štiavnici.
	
V rokoch 1965 – 1978 a 1998 – 2001 bol riaditeľom Slovenského banského múzea v Banskej Štiavnici. Mal mimoriadne zásluhy na skonštituovaní tejto celoslovenskej inštitúcie – jedinej svojho druhu na Slovensku. Veľkou mierou sa zaslúžil o získanie do správy múzea i takých dominánt, akými sú Nový zámok, Kammerhof, Klopačka i objektov dnešnej Galérie Jozefa Kollára, areálu  Banského múzea v prírode (skanzenu), šachiet Terézia a  Weiden, aj štôlne Glanzenberg.  Všetky novozískané historické objekty, vrátane podzemných priestorov, boli pod jeho vedením najprv rekonštruované a následne v nich boli inštalované celoslovenské expozície, ako aj v Starom zámku a Berggerichte.

Už od  konca 60-tych rokov 20. stor.  sa pod jeho vedením múzeum stalo najvýznamnejším banským múzeom v Európe a najvýznamnejším strediskom výskumu svetoznámej baníckej minulosti Slovenska a Banskej Štiavnice zvlášť organizovaním medzinárodných sympózií a konferencií v Banskej Štiavnici. Od r. 1967 začal vydávať Zborník Slovenského banského múzea a postupne vychádzali pod jeho vedením aj ďalšie publikácie múzea.

Ako riaditeľ Štátneho ústredného banského archívu (1979 – 1991) sa zaslúžil najprv o získanie 2 vzácnych historických objektov a následne o ich rekonštrukciu, pričom zvlášť národná kultúrna pamiatka niekdajšieho rektorátu Baníckej a lesníckej akadémie, kde je v súčasnosti riaditeľstvo archívu a podstatná časť archívnych dokumentov, je jedna z najkrajších rekonštruovaných a reštaurovaných objektov mesta. Pod jeho vedením získal archív, tak ako predtým múzeum, významný medzinárodný kredit.     
	
S jeho menom je neodmysliteľne spojené iniciovanie a príprava uznesenia slovenskej vlády č.58 /1978 o záchrane pamiatok a budovaní technickej a sociálnej infraštruktúry Banskej Štiavnice, pričom sa osobne zúčastnil na rokovaní vlády pri prerokovaní tohto materiálu, ktorý bol pripravený pod jeho vedením. Toto najvýznamnejšie uznesenie v doterajších dejinách Banskej Štiavnice znamenalo nielen začiatok systematickej obnovy pamiatok, ale aj rekonštrukciu havarijnej kanalizácie, vybudovanie obchvatových komunikácií, sídliska Drieňová, nemocnice, III. ZŠ,  a začiatok budovania areálu SOUL, ktorý neskôr slúžil aj pre Fakultu ekológie a environmentalistiky Technickej univerzity vo Zvolene.

Výraznou mierou sa podieľal – ako vedúci autorského kolektívu, aj na príprave materiálov k zapísaniu Banskej Štiavnice a technických pamiatok okolia do Zoznamu svetového kultúrneho a prírodného dedičstva UNESCO v r. 1993. Ako poslanec Mestského zastupiteľstva v 3 volebných obdobiach v r. 1990 – 2002 a zástupca primátora mesta v r. 1996 – 1997 sa výraznou mierou podieľal na všetkých rozvojových programoch mesta.

Zaslúžil sa o vznik vysokého školstva v Banskej Štiavnici, sídla okresu Banskej Štiavnice od r.1996, Územného spolku SČK, bol prvým predsedom jeho Výkonnej rady od r. 1996,  je nepretržite od r. 1990 predsedom MO Matice slovenskej v Banskej Štiavnici, spoluzakladateľom, aktívnym členom Výboru Banskoštiavnicko-hodrušského baníckeho spolku od jeho založenia v r. 1992, bol iniciátorom a organizátorom mnohých mestských, celoslovenských i medzinárodných vedeckých, odborných, kultúrnych a spoločenských podujatí, je uznávaným historikom u nás i v Európe s mimoriadne plodnou publikačnou aktivitou u nás i v zahraničí. V 60-tych a 70-tych rokoch 20. stor. bol členom vedenia významných československých a slovenských vedeckých spoločností, z ktorých funkcií sa výraznou mierou podieľal na organizovaní výskumu svetoznámych tradícií vedy a techniky na Slovensku.

Podieľal sa na príprave mnohých expozícií a výstav nielen na Slovensku, ale aj v zahraničí,  viacerých historických, dokumentárnych filmov, bol autorom námetov na pamätné mince i známky s historickými motívmi. Bol zakladateľom Štiavnických novín, ktorých bol šéfredaktorom a hlavným tvorcom v r. 1990 – 1998, a ktorých je dodnes aktívnym prispievateľom.

Ocenenia 

1975 mu bolo udelené rezortné vyznamenanie Ministerstva kultúry „Vzorný pracovník kultúry“, 
1990 dostal vtedy najvyššie archivárske vyznamenanie „Križkovu medailu“,  
1994 dostal od primátora Banskej Štiavnice uznanie „Za zásluhy o zapísanie Banskej Štiavnice na Listinu svetového a kultúrneho dedičstva UNESCO“,
1998 od primátora mesta „Za pomoc, spoluprácu a aktívnu účasť pri pamiatkovej obnove mesta v r. 1978 – 1998“, 
2000 „Čestné uznanie za rozvoj mesta Banská Štiavnica“, 
2000 od ministra životného prostredia SR „Čestné uznanie za mimoriadne výsledky a dlhoročný prínos v starostlivosti o životné prostredie“, spolu so zlatou medailou za rozvoj SBM,
2002 bol zapísaný do Knihy cti SČK „Za zásluhy o rozvoj SČK a pomoc pri realizácii jeho úloh“, 
2003 v tom čase najvyššie archivárske vyznamenanie „Zlatú medailu Fr. V. Sasinka za celoživotné zásluhy o rozvoj archívnictva v SR“, 
2003 mu udelilo mesto Banská Štiavnica „Výročnú cenu mesta za celoživotné zásluhy o záchranu kultúrneho dedičstva a rozvoj mesta, za vybudovanie SBM jedného z najvýznamnejších banských múzeí na svete, iniciovanie a prípravu uznesenia slovenskej vlády č. 58/1978, materiálov vedúcich k zapísaniu Banskej Štiavnice do zoznamu svetového kultúrneho a prírodného dedičstva UNESCO, za rozšírenie dobrého mena Banskej Štiavnice doma aj v zahraničí svojou vedeckou, kultúrnou a žurnalistickou činnosťou“,
2006 mu minister hospodárstva SR udelil rezortné vyznamenanie „Za zachovanie tradícií“.

Externé odkazy 

Slovenské banské múzeum
Banskoštiavnicko - hodrušský banícky spolok
Štiavnické noviny

Slovenskí historici
Slovenskí archivári
Slovenskí publicisti
Osobnosti z Liptovského Trnovca