Podpaľačstvo

Podpaľačstvo je zločin, pri ktorom páchateľ (podpaľač) úmyselne a vedome (priamo alebo nepriamo) založí požiar. Odlišuje sa od neúmyselne spôsobených požiarov z nedbalosti, samovoľného vzplanutia, požiarov vzniknutých napríklad poruchou elektroinštalácie alebo prírodných požiarov spôsobených bleskom... v páchateľovi, jeho úmysle požiar založiť a nechať ho spôsobiť škody alebo obete. Podpaľačstvo nie je ani založenie ohňa, ktorý jeho pôvodca dokáže ovládnuť (napr. pálenie lístia na záhrade).

Okolnosti príčin a vzniku požiaru sú predmetom vyšetrovania. Po zlikvidovaní požiaru je štandardným postupom hľadať a následne buď potvrdiť, vyvrátiť alebo ďalej skúmať možnosť úmyselného založenia. Vo väčšine krajín sveta je podpaľačstvo posudzované ako trestný čin a chápané ako poškodzovanie cudzej veci alebo ohrozenie na živote.

Pyrománia 
Obsesia ohňom a závislosť na podpaľačstve sa nazýva pyrománia. V krajných prípadoch môže ísť o patologický prejav nejakej duševnej choroby. V niektorých vyriešených prípadoch podpaľačstva sa pôvodcovia požiarov prekvapivo regrutovali zo samotných hasičov.

Dôvody podpaľačstva 
Vo väčšine prípadov podpaľačstvo slúži ako poistný podvod, alebo zakrytie nejakého trestného činu (napr. lúpeže, sprenevery). Môžu byť však aj iné dôvody, napr. závisť, nenávisť, vyhrážanie, vydieranie, konkurenčný boj. Alebo sociálna, politická, či etnická odlišnosť. V niekoľkých prípadoch bolo podpaľačstvo použité ako tzv. falošná vlajka, teda podpaľač požiar využil k obvineniu svojho nepriateľa a využil vlnu nevôle, ktorá sa proti nemu následne vzniesla.

Slávne prípady podpaľačstva 
 356 pred Kr. – Herostratos podpálil Artemidin chrám v Efeze, aby sa stal slávnym
 1933 – nacisti podpálili budovu Ríšskeho snemu (Reichstag) v Berlíne, a z požiaru obvinili holandských komunistov

Referencie

Iné projekty

Zdroj 

Trestné činy
Oheň