Uspávanka

Uspávanka môže byť:
 pieseň, ktorou matka prejavovala lásku svojmu dieťaťu. Spievali sa nad kolískou vyznačujúc sa pokojným rytmom a melódiou. Spev uspávanky bol sprevádzaný rytmickými pohybmi kolísky. Žánrovo patria uspávanky k lyrickým ľudovým piesňam využívajúc žartovné aj vážne motívy. Ide o žáner nachádzajúci sa u každého národa a býva považovaná za prvý stret človeka s estetickým a umeleckým prejavom. 
 umelá vokálna alebo inštrumentálna upokojujúca skladba. Hudobní skladatelia inšpirovaní rytmom uspávanky zvykli týmto termínom označovať svoje diela vytvorené pre jeden alebo viac hudobných nástrojov - napríklad uspávanka pre klavír, opus 57 od F. Chopina. Podobne tomu bolo pri básnikoch, ktorých diela z niektorého hľadiska pripomínali žáner uspávanky (napríklad Verlaine alebo Kipling). 

Ďalší text sa zaoberá uspávakou v prvom význame.

Cieľom uspávanky je utíšiť alebo uspať dieťa. Textovo sa preto uplatňujú prvky zvukomalebnosti (napr. hajaja hajaja), deminutíva (Janíčko, Anička-dušička), opakovanie slov (usniže mi, usni). Text uspávanky následne spĺňa utišujúcu funkciu aj funkciu privrávania sa dieťaťu. Častými motívmi sú tiež zmienky o speve, príprave jedla a sociálnych otázkach. Rytmus aj melódia sú voľné, na jeden nápev sa spievajú rozličné kombinácie relatívne samostatných strof.

Uspávanky sa klasifikujú ako žáner detského folklóru. Patria k nemu slovesné, hudobné, dramatické aj tanečné prejavy primárne určené detskému adresátovi. Podľa týchto kritérií je uspávanka definovaná ako citovo zafarbený monológ matky adresovaný dieťaťu. S týmto žánrom sa dieťa stretáva ako s prvým už v útlom veku. Texty sú slovnou aj zvukovou hrou, pričom autor (ľudový umelec) pracoval primárne s prvkami eufónie v materinskom jazyku. Uspávanky boli komponované tak, aby sled slov a slabík pôsobil na detské zmysly upokojujúco.

Uspávanky na Horehroní 
Žáner uspávanky nie je v tejto oblasti Slovenska mimoriadne rozvinutý. Pri uspávaní dieťaťa sa nespievalo vôbec alebo sa využívala akákoľvek ľudová pieseň. Ženy zvyčajne poznali iba málo uspávaniek a z uvedenej oblasti je ich zachovaných v písanej podobe iba jedenásť. Často išlo o uspávankove motívy na spievané na melódiu trávnicových piesní. Uspávanky majú tiež charakter príležitostných piesní a reprezentujúci celoslovenský štandard. Okrem hudobného prepojenia s trávnicami majú aj samostatné melódie. Dominuje v nich primárne dvojdielnosť, ale taktiež aj kvartonálne a kvinttonálne melódie. Rytmus plynie voľne v zmysle parlanda, čiže skôr hovorovo ako spievane.

Príklad slovenskej uspávanky

Referencie

Ďalšia literatúra 
 Ukolébavka. In: 
 Ukolébavka. In:

Iné projekty 

Folklór
Ľudové piesne