Západoslovanské jazyky

Západoslovanské jazyky sú vetva slovanských jazykov. Používajú sa v strednej Európe.

Členenie 
 poľsko-polabsko-lužická podskupina (lechická podskupina v širšom zmysle)
 lužická podskupina (lužickosrbská podskupina)
 hornolužická srbčina (Nemecko)
 dolnolužická srbčina (Nemecko)
 lechická podskupina v užšom zmysle
 poľština (Poľsko)
 † polabčina (Nemecko)
 † pomorančina
 kašubčina (Poľsko) - považovaný aj za nárečie poľštiny alebo za nárečie pomorančiny (ktorá potom nie je vymretý jazyk)
 †severná slovinčina - považovaný aj za nárečie kašubčiny (a tým prípadne aj pomorančiny) alebo poľštiny
 sliezština
 česko-slovenská podskupina
 † veľkomoravčina (staromoravčina) - domáci jazyk Veľkej Moravy (niekedy považovaný len za nárečie či nárečia [západoslovanskej] praslovančiny); mal aj kultúrnu formu - pozri kultúrny jazyk na Veľkej Morave; podľa M. Pukanca išlo o veľkomoravské koiné
 čeština (Česko) - obyčajne vrátane † kenaančiny
 slovenčina (Slovensko)
 prechod k východoslovanským jazykom: vojvodinský variant rusínčiny - zmiešaný východoslovensko-západoukrajinský dialekt; považovaný aj za nárečie ukrajinčiny
prechod k južnoslovanskými jazykom: ? †panónčina (panónska slovančina) - vymretý jazyk (príp. nárečie) panónskych (a sčasti rakúskych) Slovanov (napr. v Blatenskom kniežatstve); jeho existencia je sporná, podľa iných názorov (napr. J. Stanislava) sa na tomto území hovorilo protoslovenskými (resp. veľkomoravskými) a južnoslovanskými (protoslovinskými a/alebo protosrbochorvátskymi) nárečiami a staršie sa niekedy predpokladala väzba panónčiny špecificky len na protoslovinčinu

Referencie