Messier 39

Messier 39 alebo M 39 alebo NGC 7092 je otvorená hviezdokopa v súhvezdí Labuť.

História pozorovaní 
O hviezdokope M39 sa zmienil už Aristoteles okolo roku 325 pred Kr. ako o objekte so vzhľadom kométy. V roku 1750 ju podľa starších zmienok opísal Guillaume Le Gentil. Kvôli nejednoznačnosti ich opisu nie je možné považovať oboch za skutočných objaviteľov. Hodnovernú polohu objektu prvý podal Charles Messier, ktorý ju spozoroval 24. októbra 1764. V súčasnosti sa výskum hviezdokopy zameriava na jej dynamický vývoj a jej hviezdnu populáciu vedci porovnávajú s inými populáciami hviezdokôp rovnakého veku a metalicity.

Charakteristika 
M39 je od Zeme vzdialená približne 1 000 ly. Priemer je približne 9 ly. Jej vek sa odhaduje na 240-280 miliónov rokov. Približuje sa k nám rýchlosťou 28 km/s a jej zdanlivý pohyb na oblohe je 0,024 uhlovej sekundy za rok v pozičnom uhle 222°. Najjasnejšia hviezda má magnitúdu 6,6 a jej spektrálny typ je B9. Je to hviezda s najhorúcejším povrchom vo hviezdokope. Ostatné jasné hviezdy sú hviezdy hlavnej postupnosti so spektrálnym typom A. Väčšina z nich v rozsahu 6,6-10 magnitúd v okolí hviezdokopy patrí fyzicky do nej. V danom rozsahu je to minimálne 30 hviezd. Do magnitúdy 12 je viac než 90% hviezd fyzickou súčasťou M39.

Poloha 

Hviezdokopa M39 sa najlepšie pozoruje v lete, kedy má vo večerných hodinách priaznivú výšku nad horizontom. Kulminuje na jeseň vo večerných hodinách vysoko v nadhlavníku. Jej jasnosť 4,6 magnitúdy ju umožňuje zazrieť za dobrých podmienok aj voľným okom. Nájdeme ju 9° východo-severovýchodne od hviezdy Deneb, symbolizujúcej chvost Labute a tri stupne severne od Ró Cygni, hviezdy 4. magnitúdy. Objekt sa javí ako jasná škvrnka na bohatom hviezdnom pozadí Mliečnej cesty. Hviezdokopa má trojuholníkovitý tvar a jej relatívna veľkosť si nevyžaduje ďalekohľady s veľkým objektívom. Jej zdanlivý rozmer je 30 uhlových minút. Hviezdy v nej dokáže rozlíšiť aj malý ďalekohľad. Nachádzajú sa v nej dve dvojhviezdy. 3° smerom na východ od M39 sa nachádza tmavá hmlovina Barnard 168, ktorá kontrastuje so svetlým pozadím Mliečnej cesty.

Referencie

Iné projekty 

Otvorené hviezdokopy
Messierove objekty
Súhvezdie Labuť
Astronomické objekty objavené v roku 1764