Nižná Jedľová

Nižná Jedľová je obec na Slovensku v okrese Svidník.

Polohopis 
Leží v Nízkych Beskydách v nadmorskej výške 286 m n m. Sídlisko založil šoltýs s usadlíkmi v polovici 16. storočia.

Symboly obce

Erb 
V striebornom štíte z oblého, zlatou jalovcovu vetvičkou preloženého zeleného návršia vejárovito vyrastajúcich šesť štíhlych zelených topoľovitých stromov – krajné nižšie.

Tento erb bol prijatý  uznesením obecného zastupiteľstva dňa 30. septembra 2006, č. OZ – 05/2006 a je zapísaný v heraldickom registri Slovenskej republiky pod signatúrou N – 70/2006.

Súčasná heraldická kompozícia zobrazuje prírodný motív, podľa odtlačku pečatidla obce z roku 1787, doplnený o jalovcovú vetvičku. 

Autormi erbu sú Peter Kónya, Leon Sokolovský a Sergej Pančák.

Vlajka 
Vlajka obce pozostáva zo siedmich pozdĺžnych pruhov vo farbách bielej (1/7), zelenej (1/7), bielej (1/7), zelenej (1/7), bielej (1/7), zelenej (1/7) a žltej (1/7). Vlajka má pomer strán 2 : 3 a ukončená je tromi cípmi, t. j. dvoma zastrihmi, siahajúcimi do tretiny jej listu.

Dejiny 
Obec založili v rokoch 1553-1572. Prvý písomný doklad o dedine pochádza z roku 1559. Obec patrila panstvu Makovica. Obyvatelia sa zaoberali poľnohospodárstvom a chovom dobytka. Obec je doložená v roku 1572 ako Alsso Jedlowa, neskôr ako Also Jadlowa (1618), Nizna Jedlowa (1773), Alschó-Jedlova (1786), Alsó-Jedlova, Dolní Jedlová (1808), Alsójedlova (1863–1902), Alsófényves (1907–1913). Od roku 1920 Nižná Jedlová. Dnešný názov obce bol ustálený v roku 1927 ako Nižná Jedľová.

V roku 1600 bolo v sídlisku 7 poddanských domov. V roku 1715 až 1720 tu postupne hospodárilo 16 až 4 poddanské domácnosti. V roku 1787 mala obec 23 domov a 151 obyvateľov, v roku 1828 mala 21 domov a 171 obyvateľov, v roku 1900 bolo 171 obyvateľov, v roku 1970 173 obyvateľov. V polovici 19. storočia sa polovica obyvateľov vysťahovala. V oboch svetových vojnách bola obec značne poškodená. V roku 1914 bol postavený gréckokatolícky chrám, od roku 1927 sa začalo vyučovať v miestnej škole. V roku 1952 bola zavedená elektrina. V roku 1953 zavedenie autobusovej dopravy. V roku 1959 vzniklo JRD. V roku 1972 bol vybudovaný dom kultúry a obecný vodovod, a od r. 1996 bola obec splynofikovaná. V roku 2000 bol postavený pravoslávny chrám. Súčasťou obce je chatová oblasť a letisko. Od roku 2004 je v obci pravoslávna fara, v roku 1998 bolo postavené drevené detské ihrisko. Časť obyvateľstva pracovala v závodoch vo Svidníku. 

V obci sa v roku 1995 nachádzali najčastejšie tieto priezviska: 

Artim, Božik, Derbás, Derco, Dzijak, Džupin, Fecko, Herman, Hičar, Hrib, Jurčo, Jurina, Košik, Kukla, Magnus, Makara, Mihaľ, Mňahončák, Ondočko, Ondocsko, Račko, Savko, Semančo, Serafína, Sivík.

Obyvateľstvo

Sčítanie 2011 
 údaje: Sčítanie obyvateľov, domov a bytov v roku 2011

Kultúra a zaujímavosti

Pamiatky 
 Gréckokatolícky kostol Ochrany presvätej Bohorodičky, jednoloďová neoklasicistická stavba s polkruhovým ukončením presbytéria a vežou tvoriacou súčasť jej hmoty, z roku 1914. Je postavený na mieste staršieho dreveného kostola sv. Jána Krstiteľa. Interiér je zaklenutý pruskými klenbami. Zariadenie pochádza z doby jeho vzniku. Fasády sú členené lizénami a polkruhovo ukončenými oknami. Veža má nárožné skosenia, je ukončená zvonovitou helmicou s laternou.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 

 
Obce okresu Svidník
Rusínske obce okresu Svidník