Podkriváň

Podkriváň (pôvodný názov Trhanová) je obec na Slovensku v okrese Detva.

Polohopis 
Obec leží v úzkej doline Kriváňskeho potoka, ktorý preteká pod ostro sa zvažujúcimi svahmi Javoria, pričom v nižšie položenej severozápadnej časti obce je potok zo severu ohraničovaný svahmi Slovenského rudohoria.

Dejiny 
Prvá zmienka o lokalite Trhanowa je z roku 1736, bola zaznamenaná na mape Samuela Mikovíniho. Od roku 1742 sa uvádza už ako obec Trhanowa, neskôr ako Divin-Oroszi a od roku 1927 pod dnešným názvom Podkriváň. Obec bola známa tkaním plátna. Obyvateľstvo sa zaoberalo aj chovom oviec, dobytka a čiastočne poľnohospodárstvom a povozníctvom. V osadách Horná a Dolná Bzová boli pôvodne sklárne, bol tu aj pivovar. Rímskokatolícke kaplanstvo vzniklo v roku 1787. Bol tu drevený kostol, ktorý vyhorel (v Dolnej Bzovej postavili nový, posvätený bol v roku 1999).

Podľa monografie Novohradská župa z roku 1851: Divényoroszi (Podkriváň). Veľká slovenská dedina na hranici Zvolenskej župy s 206 domami a 1547 Rímskokatolíkmi. Má poštu, telegraf a železničnú stanicu v Krivángyetva. O tomto mieste máme údaje až z prvej polovice 18. storočia. Pri sčítaní ľudu z rokoch 17151720 sa Divényoroszi nespomína. Gróf Károly Zichy bol zemepánom v roku 1740 a gróf Ferencz Zichy (biskup v Győry) v roku 1770. V súčasnosti (1851) naďalej patrí do dedičstva rodiny grófa Zichyho. V roku 1849 miestni obyvatelia blokovali prechádzajúcu ruskú armádu - úzke údolie zablokovali kmeňmi stromov, ale Rusi ich prinútili pod hrozbou vypálenia dediny blokádu zrušiť. V roku 1873 obec zasiahla cholera, počas ktorej zahynulo 192 ľudí. Rímskokatolícky kostol bol postavený v roku 1787, rodina grófa Zichyho ho dala opraviť v roku 1893. Na okraji dediny je železničná trať BudapešťVrútky vedená cez tunel dlhý 317 metrov. Jedna jeho vyvýšenina, na hranici medzi Zvolenskou a Novohradskou župou, sa nazýva Sibenicza-akasztónak. Tu boli obesení lupiči zo Zvolenskej a Novohradskej župy a šibenica mala zastrašiť známych detvianských zbojníkov. K Divényoroszi patrí aj Bzova-puszta, ktorá bola od stredoveku až do začiatku 19. storočia samostatnou obcou. Jej zemepánmi boli Zsigmond Balassa (1588), gróf Pál Balassa (1770), barón László Balassa a Gábor a gróf Ferencz Zichy. Ku Divényoroszi patria aj Fogas-tanya (predtým Zubra), Hajnal-tanya (predtým Jaszenovo), Iván-tanya (predtým Ivanovo), Mocsár-tanya (predtým Zsarina), Nyirje-tanya (predtým Brezovo) a Pál-tanya (predtým Pancsikovo).

Kultúra a zaujímavosti

Pamiatky 
 Rímskokatolícky kostol sv. Martina, jednoloďová klasicistická stavba s pravouhle ukončeným presbytériom a s vežou tvoriacou súčasť hmoty kostola z roku 1803. Veža je členená lizénovými pásmi a ukončená barokovou helmicou. Interiér kostola je zaklenutý pruskými klenbami. Nachádza sa tu klasicistický oltár, stĺpová architektúra s centrálnym obrazom sv. Martina. 
 Kaplnka sv. Antona Paduánskeho, neskoroklasicistická stavba z roku 1856.

Osobnosti obce

Rodáci 
 Lev Bukovský (19392021), matematik, bývalý rektor Univerzity Pavla Jozefa Šafárika, bývalý predseda Akreditačnej komisie.

Pôsobili tu 
 Anton Emanuel Timko (* 1843- † 1903), spisovateľ

Referencie

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka obce
 Najkrajší kraj- turistické atrakcie v obci

Iné projekty 

 
Obce okresu Detva