Mil Mi-2

Mil Mi-2 (v kóde NATO: „Hoplite“) je ruský (pôvodne sovietsky) viacúčelový ľahký vrtuľník skonštruovaný v Moskovskom vrtuľníkovom závode M. L. Mila začiatkom 60. rokov 20. storočia. Napriek tomu, že ide o sovietsku konštrukciu, stroj bol vyrábaný výhradne v závode PZL vo Świdniku v Poľsku. Výroba skončila v roku 1985. Vyrobilo sa približne 7 200 kusov. Vrtuľník Mi-2 sa požíval na civilné aj vojenské ciele.

Vznik a vývoj 
Začiatkom 60. rokov 20. storočia sa v ZSSR začal proces vývoja nových vrtuľníkov ľahkej a strednej triedy. Konštrukčná kancelária M.L. Miľa, povzbudená úspechom pri konštrukcii dovtedy najväčšieho vrtuľníka na svete - Mi-6, sa pustila do návrhu nového stroja. Za základ nových vrtuľníkov ľahkej a strednej triedy im poslúžili zastarávajúce vrtuľníky Mi-1 a Mil Mi-4, ktoré mali byť upravené na pohon novými turbohriadeľovými motormi. Stroj Mi-2 vznikol v dôsledku snáh o modernizáciu zastarávajúceho vrtuľníka Mi-1, ktorého piestový motor AI-26V v tej dobe nespĺňal požiadavky. Neskorší návrh počítal s inštaláciou dvoch motorov a použitím čo najväčšieho počtu súčastí Mi-1 (napr. prevodovka, rotor atď.). Počet zmien však bol natoľko veľký, že Mi-2 sa od svojho predchodcu podstatne líšil. Nový prototyp niesol označenie V-2. Prototyp V-2 ľahšej triedy bol koncipovaný ako dvojmotorový napriek tomu, že v tom čase vrtuľníky tejto hmotnostnej kategórie boli koncipované ako jednomotorové. M.L. Miľ pôvodne predpokladal, že vrtuľník Mi-2 bude prevažne používaný v poľnohospodárstve, doprave a v zdravotníctve. V januári 1961 bol príslušnou komisiou schválený model Mi-2 a koncom februára boli dodané výkresy prototypov. Prvý let prototypu sa uskutočnil v septembri 1961 a trval 15 minút. Počas letových skúšok bol Mi-2 pilotovaný G. Alferovom a B. Anopovom, pričom prvý bol poverený letovými skúškami poľnohospodárskej verzie a druhý dopravnej verzie. Na jar 1962 sa uskutočnili niekoľkomesačné skúšky poľnohospodárskej verzie pri kolchoze neďaleko od Moskvy, ktoré mali preveriť všetky aspekty prevádzky nového stroja. 
Koncom roka 1962 začal ZSSR rokovania s Poľskom, ktoré sa týkali možnosti sériovej výroby vrtuľníkov Mi-2 v továrni WSK-Świdnik. Poľsko malo dobré skúsenosti už z predošlej sériovej výroby vrtuľníkov Mi-1, ktoré boli označované tiež ako SM-1. Vďaka týmto faktom bola v januári 1964 podpísaná medzivládna dohoda medzi ZSSR a PĽR o odovzdaní práv na ďalší vývoj a predaj poľskému leteckému priemyslu. V ZSSR sa nemali vyrábať ani motory GTD-350. Zmluva stanovovala dodanie požadovaného počtu Mi-2 pre ZSSR, dodávky náhradných dielov a motorov. Konštrukčná kancelária M.L. Miľa zároveň napomáhala pri zavádzaní sériovej výroby v Poľsku. Prvý poľský Mi-2 vzlietol 4. novembra 1965 s posádkou Wiesław Mercik, Kazimierz Moskwicz a Henryk Jaworski. Od roku 1966 prebiehala sériová výroba naplno.

Operačné nasadenie 
Stroj bol od začiatku projektovaný ako viacúčelový typ. Existovali vojenské, dopravné, poľnohospodárske, nákladné, zdravotnícke a cvičné verzie. V letectve ZSSR slúžil od roku 1965. 
Jeho vojenská modifikácia slúžila ako ľahko pancierovaný transportný vrtuľník, ktorý je schopný leteckého sprievodu s výzbrojou rakiet kalibru  a kanónom kalibru .

Používatelia

Vojenskí 

 Afganistan
 Afganské vzdušné sily
 Albánsko
 Alžírsko
 Arménsko
Azerbajdžan
Bielorusko
 Bulharsko
 Česko-Slovensko
 Česko
 Vzdušné sily armády Českej republiky

Džibutsko
 Estónsko
 Etiópia
 Gruzínsko
 Ghana
 Indonézia
 India
 Irak
 Juhoslávia
 Kambodža
 KĽDR
 Lotyšsko

 Litva
 Líbya
 Libéria
 Lesotho
 Maďarsko
 Mongolsko
 Mexiko
 Mjanmarsko
 Nikaragua
 NDR
 Poľsko
 Peru
 Rusko
 Slovensko
 Vzdušné sily Slovenskej republiky
Sovietsky zväz
 Vojenské vzdušné sily ZSSR
 Sýria
 Ukrajina
 USA

Civilní 
 Bulharsko
 Estónsko
 Maďarsko
 Poľsko
 Turecko
Sovietsky zväz
 USA

Špecifikácie (Mi-2T)

Technické údaje 
 Posádka: 1
 Kapacita: 8 cestujúcich alebo 2 ležiaci a 2 sediaci pacienti alebo  vnútorného alebo  vonkajšieho nákladu
 Dĺžka: 
 Priemer rotoru: 
 Priemer vyrovnávajúceho rotoru: 
 Výška: 
 Plocha rotoru: 
 Hmotnosť prázdneho vrtuľníka: 
 Vzletová hmotnosť: 
 Maximálna vzletová hmotnosť: 
 Pohonná jednotka: 2 × turbohriadeľový motor Klimov GTD-350, každý s výkonom 298 kW

Výkony 
 Maximálna rýchlosť: /h
 Cestovná rýchlosť: /h
 Dolet: 
 Dostup: 
 Stúpavosť: /s
 Zaťaženie rotoru: /m²
 Pomer výkon/hmotnosť: 170 W/kg

Bibliografia 
 Letectvi & kosmonautika č.13, LII, ročník 1976
 March, Peter R., Directory of military aircraft of the world, Cassel&Co, ISBN 1-85409-527-7

Referencie

Iné projekty 

Vojenské vrtuľníky
Vrtuľníky Mil