Vladislav I. (Poľsko, 1320)

Vladislav I. Lokietok ()  (* medzi 3. marcom 1260 až 19. januárom 1261 – † 2. marec 1333) bol poľský kráľ z dynastie Piastovcov. Do roku 1300 bol vojvodom, neskôr od roku 1305 princom krakovským a 20. januára 1320 bol korunovaný za kráľa, ktorým zostal až do smrti v roku 1333. Svoje priezvisko získal na základe svojho nízkeho vzrastu a odvodené je od lakťa, vtedajšej dĺžkovej miery.

Životopis 
Vladislav Lokietok sa narodil sa do obdobia, kedy bolo poľské kráľovstvo rozdrobené. V priebehu svojej vlády ho dokázal do veľkej miery zjednotiť. Pritom musel o poľský trón bojovať s vonkajšími nepriateľmi. Po jeho smrti vládol jeho syn Kazimír III. (Veľký), ktorému sa podarilo urovnať spory.

Vojnové konflikty 
Od roku 1289 začal Václav II. rozširovať svoju lénnu zvrchovanosť nad jednotlivými sliezskymi kniežatstvami a v roku 1291 ovládol Krakovsko a nakoniec aj Veľkopoľsko. Okolo roku 1311 zorganizoval župník Albert povstanie proti Vladislavovi Lokietkovi. Lokietok bol nútený utiecť z krajiny do Uhorska. Hľadal ochranu u Omodejovcov a Matúša Čáka Trenčianskeho. Roku 1312 bojovali Omodejovci a Matúš Čák Trenčiansky proti Karolovi Róbertovi z Anjou (Uhorskému kráľovi) a župníkovi Albertovi, pretože boli spojencami Vladislava Lokietka. Najprv bola bitka pri Rozhanovciach (pri Košiciach) a potom proti župníkovi Albertovi, ktorý prehral. Alberta vraj zajali Matúšovi ľudia a vzali na Slovensko. V obci Lančár (na Slovensku) sa našlo telo muža a pečatidlo s nápisom "S ALBERTI ZUPNIC". Predpokladá sa, že to bol Albert, ktorý zorganizoval povstanie proti Vladislavovi Lokietkovi .

Referencie

Iné projekty 

Narodenia v 1261
Úmrtia v 1333
Králi Poľska
Piastovci