Sidorovo

Sidorovo () je masív nachádzajúci sa vo Veľkej Fatre nad Ružomberkom. Je vytvorený vápencom a dolomitmi. Je najvyšším vrcholom hrebeňa Veľkej skaly, nachádzajúci sa na jej južnom konci. Charakteristickým znakom Sidorova sú viditeľné známky erózie v podobe mohutných skalných stien a odkryvov, ktoré najlepšie vidieť na južnej strane. Na východnej a západnej strane sa v početnej miere vyskytujú skalné ihly. Najznámejšou ihlou je Krkavá skala na východnej strane.

Flóra a fauna 
Flóra Sidorova je typická pre mierne podnebie Karpát. Sidorovo je umelo zalesnené. Najväčšie zastúpenie majú ihličnaté dreviny (smreky, borovice), ale v hodnej miere sa vyskytujú aj listnaté dreviny (buk). Z nízkych drevín sa bohato vyskytujú šípky a trnky.

Zo živočíchov treba spomenúť výskyt medveďa hnedého, líšku obyčajnú a vzácne aj vlka. Z drobných cicavcov tu má zastúpenie veverica obyčajná, veverica karolínska, kuna obyčajná a plch hôrny. Vysoká poľovná zver je zastúpená v podobe jeleňa a srny. Z vtákov sa tu vyskytuje myšiak hôrny, jastrab obyčajný, pustovka obyčajná, sýkorka bielolíca, trasochvost biely, sojka škriekavá, či početné kŕdle krkavca alebo sovy.

História 
História siaha do obdobia ľudu lužickej kultúry. Na vrchole Sidorova stálo výšinné halštatské hradisko. Usudzuje sa, že slúžilo pre obyvateľov osady v okolí Ludrovej ako posledné útočisko. Našli sa tu predhistorické črepy a žabice - skaly na hádzanie prakom. Spomínané exponáty sa našli začiatkom 30. rokov minulého storočia počas amatérskeho archeologické výskumy (Ing. Ivan Houdek v rokoch 1931-32).

2. svetová vojna 
Počas turistického výstupu bola nájdená zarastená cesta na vrchol z východnej strany. Na vrchole Sidorova bola údajne umiestnená nemecká protiletecká batéria, kvôli ktorej bola vybudovaná spomínaná cesta na vrchol. Celý vrchol bol opevnený a vyriešené to bolo tak, aby nemecké jednotky mohli zásobovať svoju jednotku umiestnenú na vrchole. Mali tam protiletecké delo a inú ťažkú vojenskú techniku. Pod vrcholom je údajne aj studnička, ktorá im slúžila ako zdroj a zásobáreň vody.  O tom svedčí aj celá séria zákopov nájdených okolo vrcholu. Vlkolínec a jeho ľudia boli však počas vojny evakuovaní do Liptovskej Lúžnej, možno aj preto si na spomínanú cestu nikto z nich nepamätá. Možno iba pár žijúcich ľudí, ktorí boli v SNP a bojovali proti spomínanej nemeckej jednotke.

Po skončení vojny cesta a všetko okolo nej upadlo do zabudnutia. Jej význam sa stratil a časom sa stratila pod vplyvom intenzívneho zalesňovania Sidorova.

Turistika 
Z turistického hľadiska sú významné početné lesné chodníčky vedúce pozdĺž celého hrebeňa. V blízkosti Sidorova sa nachádza lyžiarske stredisko Malinô - Brdo a Vlkolínec, pamiatka UNESCO.

Galéria

Referencie

Iné projekty 

Vrchy vo Veľkej Fatre
Tisícovky na Slovensku
Vrchy v okrese Ružomberok