Zlatan Ibrahimović

Zlatan Ibrahimović (* 3. október 1981, Malmö, Švédsko) je bývalý švédsky futbalový  útočník. Naposledy hrajúci za AC Miláno. Zlatan bol súčasťou švédskeho národného tímu od 2001 a v roku 2010 sa stal jeho kapitánom. Reprezentačnú kariéru ukončil v roku 2016. Klubovú kariéru skončil v júni roku 2023. 

Svojím herným štýlom a akrobatickým zakončovaním je prirovnávaný k Marcovi van Bastenovi. Jeho teatrálne nožničky za Švédsko v zápase proti Anglicku boli v roku 2013 ocenené Cenou Ferenca Puskása. Mimo futbal je známy svojou arogantnosťou, drzosťou a otvorenosťou, navyše o sebe niekedy hovorí v tretej osobe. V decembri 2013 bol Ibrahimović zaradený britským denníkom The Guardian na 3. miesto medzi najlepšími futbalistami sveta – za Lionelom Messim a Cristianom Ronaldom. V decembri 2014 ho švédske noviny Dagens Nyheter označili za druhého najlepšieho športovca Švédska všetkých čias – na prvé miesto umiestnili tenistu Björna Borga.

Životopis
Narodil sa v Malmö moslimskému Bosniakovi a katolíckej Chorvátke, ktorí emigrovali do Švédska, kde sa neskôr  spoznali.

S futbalom začal v 6 rokoch v juniorských kluboch Malmö BI a FBK Balkan. Neskôr začal pravidelne hrávať v miestnom Malmö FF. V 15 rokoch chcel Zlatan skončiť s futbalom a zamestnať sa v dokoch v Malmö, ale jeho tréner ho presvedčil, aby hral ďalej. Jeho futbalovým idolom v detstve bol brazílsky útočník Ronaldo.

Má dvoch súrodencov a troch nevlastných súrodencov. Jeho partnerkou je Helena Segerová s ktorou má dvoch synov – Maximiliána (* 22. september 2006) a Vincenta (* 6. marec 2008). Dostal čestný čierny pás v taekwonde, ktoré ako dieťa trénoval v klube Enighet v Malmö. Plynule rozpráva švédsky, bosniansky, anglicky, španielsky a taliansky. V rozhovore pre Eurosport vo februári 2011 prezradil, že jeho vzorom je boxer Muhammad Ali, či už v športe alebo súkromnom živote. 

Spolupracuje s firmou Nike pre ktorú robí televízne reklamy po boku hráčov akými sú Cristiano Ronaldo, Neymar alebo Wayne Rooney. Nosí kopačky značky Nike Mercurial, na ktoré si necháva vyšiť mená a dátumy narodenia svojich synov na vonkajšiu stranu kopačiek. Koncom roka 2007, za pomoci Nike, zafinancoval v štvrti Rosengård v Malmö stavbu pouličného futbalového ihriska, tzv. Zlatan court – poskytol hrací koberec, bránky, umelé osvetlenie a oplotenie. V 2008 daroval sadu dresov od Nike svojmu bývalému mládežnickému klubu FBK Balkan.

Počas pobytu s národným mužstvom v Malmö v septembri 2012 bol ocenený nápisom na miestnom chodníku slávy športu. V marci 2014 nechala švédska pošta vydať sadu piatich poštových známok s jeho podobizňou. Ibrahimović tiež vystupuje v známej sérii videohier FIFA, kde bol vo FIFA 15 ohodnotený ako 4. najlepší hráč.

11. augusta 2014 venoval čiastku 51 000 $ švédskemu národnému futbalovému tímu mentálne postihnutých, aby sa mohol zúčastniť Svetového pohára INAS v Brazílii.

14. februára 2015, po strelení gólu v zápase s Caen, vyzliekol svoj dres, aby ukázal svoje odstrániteľné tetovania s 50 menami ľudí, ktorí trpia hladom a zvýšil tak povedomie o svetovom hladomore.

Klubová kariéra

Malmö FF
Svoj prvý kontrakt podpísal s Malmö v roku 1996 a o 3 roky neskôr bol povolaný do seniorského tímu hrať najvyššiu švédsku ligu Allsvenskan. V tej sezóne skončilo Malmö na 13. mieste a zostúpili do Superettan, druhej najvyššej švédskej ligy. Späť medzi elitu sa im podarilo dostať hneď v ďalšej sezóne. V tom čase sa ho neúspešne snažil presvedčiť Arsène Wenger, aby sa pripojil k londýnskemu Arsenalu. O jeho služby sa zaujímal aj Leo Beenhakker z Ajaxu Amsterdam, ktorému sa ho neskôr, 22. marca 2001, podarilo získať za čiastku 80 miliónov švédskych korún (8,7 milliónov €).

Ajax
Pod vtedajším manažérom Co Adriaansom nedostával Ibrahimović veľa príležitostí. Zmena nastala, keď bol Adriaanse vyhodený 29. novembra 2001. Nový manažér, Ronald Koeman, zaradil Zlatana do základnej zostavy. Ajax v tej sezóne vyhral titul v Eredivisie. V nasledujúcej sezóne strelil dva góly v svojom debutovom zápase Ligy majstrov proti francúzskemu šampiónovi Olympique Lyon 17. septembra 2002 – Ajax vyhral 2:1. V jeho poslednej sezóne v Ajaxe sa blysol gólom proti NAC Breda 22. augusta 2004, ktorý diváci Eurosportu vybrali za gól roka.

18. augusta 2004, počas medzinárodného zápasu proti Holandsku, Ibrahimović zranil spoluhráča z Ajaxu Rafaela van der Vaarta, ktorý ho neskôr obvinil, že to spravil zámerne. Toto viedlo k jeho náhlemu predaju do Juventusu 31. augusta.

Juventus
Z Ajaxu do Juventusu prestúpil za 16 miliónov €. Po príchode bol okamžite zaradený do základnej jedenástky, čiastočne aj vďaka zdravotným problémom kanoniera Davida Trezegueta. V prvej sezóne strelil 16 gólov. Koncom sezóny mal údajne Juventus odmietnuť ponuku Realu Madrid na prestup Ibrahimovića vo výške 70 miliónov €. Neskôr sa prevalilo, že šlo len o reklamný trik zo strany Zlatanovho agenta Mina Raioly, ktorý sa takto snažil zvýšiť jeho trhovú hodnotu. 14. novembra 2005 získal cenu Guldbollen udeľovanú najlepšiemu švédskemu futbalistovi roka.

V nasledujúcej sezóne sa jeho pozícia v útoku zmenila. Namiesto postu zakončovateľa hral Zlatan viac z krídla a začal sa podieľať na tvorbe hry, čo sa odzrkadlilo na jeho štatistikách – strelil menej gólov, avšak zaznamenal viac asistencií. V sezóne 2005/2006 podával nevýrazne výkony, najmä v zápase Ligy Majstrov pri prehre s Arsenalom. V máji 2006 odhalila talianska polícia korupciu, do ktorej malo byť namočených 5 talianskych klubov vrátane Juventusu. Škandál Calciopoli mal za dôsledok odobratie 2 trofejí Juventusu zo Serie A, zostup do Serie B a odobratie 9 súťažných bodov. Nový personál sa snažil presvedčiť Ibrahimovića a ďalších top hráčov aby ostali v klube, ale Zlatan spolu s Raiolom trvali na odchode. Raiola sa dokonca vyhrážal žalobou, aby vyslobodil Zlatan spod zmluvy s Juventusom.

Inter Miláno 

Dňa 10. augusta 2006 skompletizoval Zlatan svoj prestup do Interu Miláno za 24,8 milióna €, kde podpísal 4-ročný kontrakt len pár dni po tom, čo do tímu Nerazzuri zavítal 30-ročný bývalý kapitán Arsenalu Patrick Vieira. Po prestupe odhalil, že ako mladší fandil Interu.

V v modro-čiernom drese debutoval 26. augusta 2006 vo finále talianskeho superpohára proti AS Rím – Inter vyhral po predĺžení 4–3. Pri debute v Serii A na štadióne Artemia Frenchiho strelil gól v zápase proti domácej ACF Fiorentine a dopomohol k víťazstvu 3–2. V prvej sezóne dokázal Zlatan nastrieľať v lige 15 gólov a Inter ju zakončil výhrou Scudetta s rekordnými 97 bodmi.

Zlatan odohral svoj 100. zápas v Serii A 16. septembra 2007 na San Sire proti Catanii, keď v druhom polčase striedal Hernána Crespa pri výhre 2–0. Jeho kontrakt bol v tom roku obnovený s platnosťou až do roku 2013. Vďaka tomuto kontraktu sa z neho údajne stal najlepšie platený futbalista sveta. 18. mája 2008 strelil Ibrahimović oba góly pri výhre 2–0 na Parmou čím zabezpečil Interu druhý titul v Serii A v rade. Celkovo strelil 17 gólov v 26 ligových zápasoch a bol vyhlásený za hráča roka Serie A ako aj zahraničného hráča roka Serie A.

Sezónu 2008/2009 zakončil ako najlepší strelec Serie A s 25 gólmi na svojom konte a s Interom vyhral ďalší titul v Serii A v rade. Rovnako obhájil obe ceny pre hráča roka Serie A z minulej sezóny. Jeho gól pätou proti Bologni bol vybraný za gól roka.

FC Barcelona
Do Barcelony prestúpil 27. júla 2009, kde podpísal 5-ročný kontrakt výmenou za útočníka Samuela Eto'oa na trvalý prestup, Alexandra Hleba na hosťovanie (s opciou na 10 miliónov €) a doplatok 46 miliónov €. V prvom súťažnom zápase za Barcelonu asistoval pri góle Lionela Messiho v zápase španielskeho superpohára proti Athleticu Bilbao. Zlatanovi sa ako prvému hráčovi Barçy podarilo skórovať v prvých piatich ligovch zápasoch v rade čím vytvoril nový klubový rekord. Prvý gól v Lige majstrov strelil 20. októbra v zápase s ruským Rubinom Kazaň. Zlatan si udržal streleckú fazónu aj po svojom trojtýždňovom zranení stehna v novembri 2009 a ako striedajúci hráč rozhodol svojím gólom o výhre v zápase proti Realu Madrid. Barcelona zakončila rok 2009 víťazstvom vo finále Majstrovstiev klubov FIFA nad argentínskym Estudiantes.

V januári 2010 bol zvolený do Tímu roka UEFA za rok 2009. 6. marca bol Ibrahimović vylúčený v ligovom zápase proti Almerii, avšak Barcelona sa voči rozsudku neodvolala a tak Ibrahimović nemohol nastúpiť v ďalšom zápase. Po jednozápasovom dištance ho natrhnutie lýtkového svalu, počas rozcvičky pred zápasom s Arsenalom, vyradilo zo zostavy až do 17. apríla, kedy nastúpil ako striedajúci hráč v 82. minúte proti Espanyolu.

Sezónu ukončil so 16 gólmi a Barcelona vyhrala La Ligu s 99 bodmi v 38 zápasoch. Svoj posledný gól v drese Barcelony strelil 14. augusta vo finále španielskeho superpohára proti Seville. 25. augusta nastúpil za Barcelonu poslednýkrát v zápase proti AC Miláno, po ktorom prezradil, že jeho vzťah s Pepom Guardiolom sa začal zhoršovať a od februára spolu nehovorili.

AC Miláno

Sezóna 2010/2011
AC Miláno oznámilo príchod Ibrahimovića na ročné hosťovanie s opciou na kúpu za 24 miliónov € na oficiálnej stránke 28. augusta 2010. Ibrahimović podpísal 4-ročný kontrakt. K prestupu dodal: „Tento presun mi dodáva viac adrenalínu. Prestúpil som sem, lebo chcem s Milánom vyhrať Ligu Majstrov. Chcem vyhrať double.“

Ibrahimović debutoval v drese Rossoneri 11. septembra v zápase proti Cesene – Miláno prehralo 2–0 a Zlatan nedokázal premeniť penaltu. 14. novembra strelil víťazný gól pri výhre 1–0 nad jeho bývalým klubom Interom Miláno v miestnom Derby della Madonnina. 4. decembra, proti Brescii, asistoval Kevinovi-Princovi Boatengovi pri góle na začiatku zápasu a neskôr sám skóroval tretí gól z blízkosti pokutového územia – Miláno vyhralo 3–0. Podobný scenár sa opakoval 12. decembra proti Bologni, kedy Zlatan opäť asistoval Boatengovi pri jeho skorom góle v zápase a neskôr sám strelil tretí gól – Miláno vyhralo opäť 3–0 a Zlatan si tak prípisal na svoje konto 13. gól a 8. asistenciu v 21 zápasoch celkovo. V tom čase bol mnohými ľuďmi prirovnávaný k Marcovi van Bastenovi, vrátane ním samotným. Ibrahimović dostal 3-zápasový dištanc za červenú kartu v remízovom zápase proti Bari (1–1) z marca 2011 po tom, čo udrel súperovho obrancu Marca Rossiho do brucha. Miláno si zabezpečilo výhru Scudetta po remíze s AS Rím 7. mája 2011.

Sezóna 2011/2012
Novú sezónu začal 6. augusta 2011 v zápase talianskeho superpohára proti Interu, kedy sa mu podarilo streliť gól a dopomôcť tak Rossoneri k prvej trofeji v sezóne po víťaznom obrate na 2–1 na štadióne Vtáčie hniezdo v Pekingu. V prvom zápase ligovej sezóny strelil gól pri domácej remíze 2–2 s Laziom. Ďalšie dva góly si pripísal na svoje konto v zápasoch Ligy Majstrov – 28. septembra pri výhre 2–0 nad Viktoriou Plzeň a 19. októbra po rovnakom výsledku s BATE Borisov. Zlatan pokračoval v sérii solídnych výkonov aj v zápase s Parmou, kedy strelil jeden gól, a v zápase proti AS Rím, kedy si pripísal ďalšie dva presné zásahy. V novembri dokázal streliť gól v dvoch po sebe nasledujúcich zápasoch – najprv v odvete Ligy Majstrov proti BATE Borisov a potom v ligovom zápase s Cataniou. Gól dokázal streliť aj proti jeho bývalému klubu FC Barcelona pri prehre 2–3. Zlatan si vystrieľal svoj 100. gól v Serii A proti Chievu Verona. V decembri sa zapísal na listinu strelcov v každom z piatich ligových zápasov.

Rok 2012 začal gólom zo značky pokutového územia proti Atalante. Ďalšie dva góly proti Novare z neho spravili najlepšieho strelca súťaže so 14 gólmi na svojom konte. 5. januára, v zápase s Neapolom, dostal Ibrahimović červenú kartu po facke Salvatoremu Aronicovi v čase, kedy bola hra prerušená – Ibrahimović tak dostal ďalší trojzápasový dištanc v lige. 15. februára dopomohol Milánu dvoma asistenciami a gólom pri výhre 4–0 nad Arsenalom. V marci si v zápase s Palermom vystrieľal hetrik a navýšil počet ligových gólov na 17.

Sezónu sknčil ako najlepší strelec Seria A s 28 gólmi v 32 zápasoch.

Trofeje a ocenenia

Klubové
Ajax
 Eredivisie: 2001/2002, 2003/2004
 KNVB Cup: 2001/2002
 Johan Cruijff Schaal: 2002

Juventus
 Serie A: 2004/2005, 2005/2006 (obe odobrané kvôli škandálu Calciopoli)

Inter Miláno
 Serie A: 2006/2007, 2007/2008, 2008/2009 
 Supercoppa Italiana: 2006, 2008

FC Barcelona
 La Liga: 2009/2010
 Supercopa de España: 2009, 2010
 Superpohár UEFA: 2009
 Majstrovstvá klubov FIFA: 2009

AC Miláno
 Serie A: 2010/2011
 Supercoppa Italiana: 2011

Paris Saint-Germain
 Ligue 1: 2012/2013, 2013/2014, 2014/2015, 2015/2016
 Coupe de France: 2014/2015, 2015/2016
 Coupe de la Ligue: 2013/2014, 2014/2015, 2015/2016
 Trophée des Champions: 2013, 2014, 2015

Manchester United
 FA Community Shield: 2016

Individuálne
 Cena Ferenca Puskása: 2013
 Golden Foot: 2012
 Guldbollen: 2005, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2015
 Radiosportens Jerringpris: 2007
 Svetová jedenástka FIFA FIFPro: 2013
 Tím roka UEFA: 2007, 2009, 2013, 2014
 Tím roka ESM: 2006/2007, 2007/2008, 2012/2013, 2013/2014
 Futbalista roka Serie A: 2008, 2009, 2011
 Zahraničný futbalista roka Serie A: 2005, 2008, 2009
 Najlepší strelec Serie A: 2009, 2012
 Tím roka Serie A: 2010/2011, 2011/2012
 Hráč roka Ligue 1: 2012/2013, 2013/2014, 2015/2016
 Tím roka Ligue 1: 2012/2013, 2013/2014, 2014/2015, 2015/2016
 Najlepší strelec Ligue 1: 2012/2013, 2013/2014, 2015/2016
 Hráč mesiaca UNFP: september 2012, január 2014, február 2014, marec 2014, november 2015, december 2015

Referencie

Zdroj

Švédski futbalisti
Hráči Ajax Amsterdam
Hráči Juventus FC
Hráči FC Internazionale Miláno
Hráči FC Barcelona
Hráči AC Miláno
Hráči Paris Saint-Germain FC
Hráči Manchester United FC
Hráči Eredivisie
Hráči Majstrovstiev sveta vo futbale 2002
Hráči Majstrovstiev Európy vo futbale 2004
Hráči Majstrovstiev sveta vo futbale 2006
Hráči Majstrovstiev Európy vo futbale 2008
Hráči Majstrovstiev Európy vo futbale 2012
Švédske osobnosti bosnianskeho pôvodu
Švédske osobnosti chorvátskeho pôvodu
Osobnosti z Malmö