Amos Oz

Amos Oz, pôvodne Amos Klausner, (* 4. máj 1939, Jeruzalem, Britský mandát v Palestíne† 28. december 2018, Tel Aviv, Izrael) bol izraelský spisovateľ, esejista a žurnalista. Bol profesorom literatúry na Ben Gurionovej univerzite v Be'er Ševe.

Životopis 
Narodil sa v Jeruzaleme, vyrastal v štvrti Kerem Avraham v dome na Amosovej ulici č. 18. Jeho rodičia, Jehuda Arje Klausner a Fanja Musman, boli sionistickí prisťahovalci z východnej Európy. Ozov otec študoval dejiny a literatúru v litovskom Vilniuse, v Jeruzaleme pracoval ako knihovník a spisovateľ. Jeho starý otec z matkinej strany vlastnil mlyn v Rovne na západnej Ukrajine a v roku 1934 sa s rodinou presťahoval do Haify. Rodina patrila medzi pravicových revizionistických sionistov. Ozov prastrýko Josef Klausner bol pri voľbe prezidenta v roku 1948 protikandidátom Chaima Weizmanna za stranu Cherut. Napriek tomu, že rodina bola náboženstvu odcudzená, navštevoval Oz náboženskú školu Tachkemoni - rodičia ho odmietli dať do socialistickej školy, pretože hlboko nesúhlasili s jej ideológiou. Strednú školu absolvoval v Rechavji.

Keď mal Oz 12 rokov, spáchala jeho matka samovraždu. Táto udalosť ho hlboko poznamenala. Stal sa socialistickým sionistom a v pätnástich rokoch začal žiť v kibuci Chulda. Tam ho adoptovala rodina Chuldajovcov (ich prvorodený syn Ron Chuldaj je dnes primátorom Tel Avivu). V tej dobe si mladý Amos zmenil priezvisko na „Oz“, čo v hebrejčine značí „sila". V kibuci Chulda žil a pracoval až do roku 1986, kedy sa so svojou ženou Nily presťahoval do Aradu kvôli astmatickému ochoreniu ich syna Daniela. Po prvých spisovateľských úspechoch Oz postupne znižoval mieru svojej zainteresovanosti v bežných aktivitách kibucu: umožňovali mu to jeho honoráre, ktorými dostatočne prispieval na chod kibucu.

Na konci 50-tych rokov slúžil Oz v izraelskej armáde v jednotke Nachal, zúčastnil sa potýčiek na izraelsko-sýrskej hranici. Počas Šesťdňovej vojny slúžil v tankovej jednotke na Sinaji, počas Jomkippurskej vojny slúžil na Golanských výšinách.

Po službe v jednotke Nachal študoval filozofiu a hebrejskú literatúru na Hebrejskej univerzite v Jeruzaleme. V roku 1965 mu vyšla prvá zbierka poviedok Zeme šakalov (hebr. Arcot ha-tan). Jeho prvý román, Inde (Makom acher), vyšiel v roku 1966. Od tej doby vydával každý rok jednu knihu vo vydavateľstve Strany práce Am Oved („Pracujúci ľud"). Toto vydavateľstvo neskôr opustil a podpísal zmluvu s vydavateľstvom Keter, ktoré mu poskytlo mesačný plat bez stanovenej publikačnej frekvencie.

Napísal 18 kníh a asi 450 článkov a esejí v hebrejčine. Jeho diela boli preložené do asi 30 jazykov. Je nositeľom množstva izraelských a medzinárodných ocenení: v roku 1986 mu bola udelená Bialikova cena, v roku 1997 obdržal z rúk francúzskeho prezidenta Jacquesa Chiraca Rad čestnej légie. V roku 1998, pri príležitosti 50. výročia vzniku štátu Izrael, získal najprestížnejšiu štátnu cenu: Cenu Izraela. V roku 2005 mu bola vo Frankfurte nad Mohanom udelená prestížna Goetheho cena za literatúru.

Politické názory
Bol známym obhajcom mierovej koexistencie dvoch susedných štátov - Izraela a Palestíny.

Dielo 
V slovenčine a v češtine vyšlo:
 Poznať ženu. Z angličtiny preložil Pavel Vilikovský. Slovenský spisovateľ, 1995. ISBN 80-220-0641-6. Hebrejský originál: La-da'at iša (Keter & Am Oved, 1989).
 Černá skříňka. Z hebrejského originálu Kufsa šchora (Am Oved, 1987) preložila Jiřina Šedinová. Mladá fronta, 1993. ISBN 80-204-0410-4.
 Mír, láska a kompromis. Z hebrejčiny a angličtiny preložili Jiřina Šedinová a Milan Macháček. Mladá fronta, 1997. ISBN 80-204-0585-2.  Výber z esejí.
 Fima. Z hebrejského originálu Ha-macav ha-šliši (Keter, 1991) preložila Jiřina Šedinová. Mladá fronta, 1998. ISBN 80-204-0714-6.
 Panter ve sklepě. Z hebrejského originálu Panter ba-martef (Keter, 1995) preložila Jiřina Šedinová. Mladá fronta, 1999. ISBN 80-204-0763-4. 
 Až do smrti. Z hebrejského originálu Ad Mavet (Sifrijat poalim, 1971) preložili Mariana Švecová a Lenka Kvasničková. Paseka, 2002. ISBN 80-7185-459-X.
 Můj Michael. Z hebrejského originálu Michael šeli (Am Oved, 1968) preložili Lenka Bukovská a Mariana Fisher. Paseka, 2005. ISBN 80-7185-688-6.
 Jak vyléčit fanatika. Z anglického originálu Help Us to Divorse (Vintage, Londýn 2004) preložil Milan Macháček. Paseka 2006
 Příběh o lásce a tmě (angl. A Tale of Love and Darkness). Z hebrejského originálu Sipur al ahava ve-chošech (Keter 2003) preložil Michael Žantovský. Paseka 2009. ISBN 978-80-7185-998-7, autobiografický román.

Z ďalších diel (v zátvorke doslovné preklady názvov):
 La-ga'at ba-majim, la-ga'at ba-ruach (Dotknúť sa vody, dotknúť sa vetra),  1973
 Har ha-eca ha-ra'a (Hora zlej rady), 1976
 Al tagidi lajla (Nevolaj to noc), 1994
 Pit'om ba-omek ha-ja'ar (Nečakane v hlbinách lesa), 2005
 Al midronot har ga'aš (Na svahoch sopky), 2006

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Amos Oz na stránke izraelského Inštitútu pre preklad hebrejskej literatúry 
 Archív Amosa Oza

Narodenia v 1939
Osobnosti z Jeruzalema
Izraelskí spisovatelia
Spisovatelia židovského pôvodu
Absolventi Hebrejskej univerzity v Jeruzaleme
Vyučujúci na Ben Gurionovej univerzite v Beer Ševe
Nositelia Bialikovej ceny