Maďarčina

Maďarčina (maď. ) je jediný jazyk v strednej Európe, ktorý nie je indoeurópskym jazykom.

Maďarsky hovorí dnes asi 14,5 miliónov ľudí, z toho asi 10 miliónov v Maďarsku. Je úradným jazykom v Maďarsku a od 1. mája 2004 tiež jedným z úradných jazykov v EU. Jazykový kód alebo po anglicky Language Code je hu príp. hun (podľa ISO 639).

Dejiny 
Dejiny maďarčiny sa delia na niekoľko období, ktoré nasledujú po tzv. ugorskom období uralských jazykov, hoci o vlastnej „maďarčine“ možno hovoriť najskôr od príchodu do Panónskej panvy (roku 896):

 pramaďarské obdobie (1000/500 pred Kr. – 896/1000 po Kr.):
 obdobie pobytu pri Urale (asi do 500 pred Kr.) – Pramaďari žili ešte vo svojich uralských sídlach
 obdobie migrácie (500 pred Kr. – 896 po Kr.) – Pramaďari sa postupne presúvali, až roku 896 dosiahli horné Potisie (Maďarsko) a roku 1000 vytvorili kráľovstvo
 staromaďarské obdobie (896/1000 – cca 1541): obdobie do začiatku nadvlády Turkov nad Maďarmi
 stredomaďarské obdobie (1541 – cca koniec 18. storočia): obdobie do osvietenstva (maďarského národného obrodenia)
 novomaďarské obdobie (od konca 18. storočia dodnes)

Prvé nápisy v maďarčine možno pochádzajú z 10. storočia, písané ešte v rovásírás (tzv. staromaďarskom runovom písme), ale ich datovanie a relevancia sú veľmi sporné. 

Od vzniku Uhorska (10. storočie) až do roku 1844 bola úradným jazykom latinčina. 

Prvé písomné pamiatky sú len cudzojazyčné texty s niekoľkými maďarskými slovami. Prvé sú arabsko-perzské a byzantské pramene z 9. a 10. storočia, od 11. storočia aj uhorské pramene. Prvým takýmto uhorským prameňom je Zakladacia listina benediktínskeho kláštora v Tihanyi asi z roku 1055. V latinskom texte je 58 maďarských slov a 33 prípon.

Prvý súvislý text v maďarčine (190 slov, modlitba) pochádza z konca 12. storočia, prvá maďarská báseň (verzia latinského Planctus Sanctae Mariae) asi z roku 1300.

Prvé knihy v maďarčine sú z 15. storočia, spravidla kódexy s náboženským obsahom. Od konca 15. storočia sú známe aj početné svetské texty (listy a historické piesne).

Kým dovtedy boli texty v jednotlivých nárečiach, od konca 16. storočia možno pozorovať vytváranie nadregionálnej nárečovej normy. Vzniká však veľmi pomaly a stále sa rozlišuje variant západný, severný, východný a variant území pod tureckou nadvládou. V 17. a 18. storočí sa tento rozdiel v dokumentoch zmenšil na variant západný (po oboch brehoch Dunaja) a variant východný (po oboch brehoch Tisy). K vytvoreniu úplne jednotného spisovného jazyka došlo (podobne ako na Slovensku) až koncom 18. storočia a v prvej polovici 19. storočia v dôsledku osvietenských myšlienok a ako reakcia na germanizačné tendencie Jozefa II. koncom 18. storočia . 

Prvé akademické pravidlá maďarského pravopisu vyšli roku 1832. Roku 1844 sa maďarčina stala úradným jazykom Uhorska namiesto latinčiny.

Pôvod slov

Rozšírenie 

Maďarčina sa používa v nasledujúcich oblastiach:

Zdroje: Sčítania obyvateľstva; Ethnologue

Maďarsky hovoriaci obyvatelia žijú taktiež v štátoch Argentína, Austrália, Belgicko, Brazília, Kanada, Česko, Fínsko, Francúzsko, Nemecko, Holandsko, Taliansko, Švajčiarsko, Spojené štáty, Spojené kráľovstvo, Venezuela a v ostatných častiach sveta (približne milión hovoriacich).

Postavenie v jednotlivých krajinách 
Maďarčina je úradný jazyk Maďarska, jedným z úradných jazykov Európskej únie a jedným z úradných jazykov oblasti Vojvodiny v Srbsku. V styku s úradmi sa popri vlastnom úradnom/štátnom jazyku môže maďarčina používať v Rumunsku a na Slovensku v obciach s viac než 20% podielom Maďarov, ďalej v Rakúsku len v obciach Oberpullendorf, Oberwart, Rotenturm an der Pinka a Unterwart, v Slovinsku len v obciach Hodoš, Šalovci, Moravske Toplice, Dobrovnik a Lendava , v Chorvátsku v obciach, kde tvoria viac ako tretinu (to sú v praxi len dve obce) a na Ukrajine na „miestach“ kde tvoria viac ako polovicu obyvateľstva (to sa v praxi týka viacero obcí v južnej Zakarpatskej oblasti).

Nárečia 
Maďarčina sa delí na tieto nárečia (dialekty): 
 západný – v západnom Maďarsku
 zadunajský – v západnom Maďarsku a na Slovensku na západ od Váhu
 alföldský (=južný) – Baranská župa a Šomoďská župa
 dunajsko-tiský (=potiský) – medzi Dunajom a Tisou, vo Vojvodine a v Sedmohradsku
 palócky (=severozápadný) – v severnom strednom Maďarsku a na Slovensku medzi Váhom a Hornádom
 severovýchodný – v severovýchodnom Maďarsku, na Slovensku na východ od Hornádu, na Ukrajine a na severozápade Sedmohradska
 mezöségsky (=stredosedmohradský) – v strednom Sedmodhradsku
 sikulský – Sikuli (v Sedmohradsku) a nárečie Čangóv (oblasť Bacău)

Čangóovia hovoria dialektom izolovaným od ostatných Maďarov, preto si uchovali dialekt veľmi podobný stredovekej maďarčine.

Príklady 

 maďarský : magyar  [maďar]
 ahoj: szia  [sija]
 dobrý deň: jó napot (kívánok)  [jónapot kivánok]
 prosím: kérem (szépen) , legyen szíves  [läďän siväš]
 prepáč(te): bocsánat  [bočánat]
 ďakujem: köszönöm  [kösönöm]
 toto: az  ez [äz]
 koľko?: mennyi?  [mäňňi]
 koľko to stojí?: mennyibe kerül?  [mäňňibä kärül]
 áno: igen  [igän]
 nie: nem  [näm]
 nerozumiem: nem értem  [näm értäm]
 neviem: nem tudom  [näm tudom]
 kde je WC?: Hol van a vécé?  [hol van a vécé]
 ovocná šťava: gyümölcslé  [ďümölčlé]
 voda: víz  [víz]
 víno: bor  [bor]
 pivo: sör  [šör]
 čaj: tea  [täa]
 mlieko: tej  [täj]
 hovoríte anglicky?: Beszél angolul?  [bäsél angolul]
 pomoc!: Segítség!  [šägíčšég]
 pracuj! dolgozz [dolgozz]

Vzorový text – Všeobecná deklarácia ľudských práv 
MaďarčinaMinden emberi lény szabadon születik és egyenlő méltósága és joga van. Az emberek, ésszel és lelkiismerettel bírván, egymással szemben testvéri szellemben kell hogy viseltessenek.

SlovenčinaVšetci ľudia sa rodia slobodní a sebe rovní, čo sa týka ich dôstojnosti a práv. Sú obdarení rozumom a majú navzájom konať v bratskom duchu.

Ukážky písomností v maďarčine

Referencie

Pozri aj 
 Maďarsko
 Maďari

Iné projekty

Externé odkazy 
 Slovensko-maďarský online slovník

 
Maďarsko
Ugorské jazyky
Jazyky v Maďarsku
Jazyky v Rumunsku
Jazyky na Slovensku
Jazyky v Srbsku
Jazyky na Ukrajine
Jazyky vo Vojvodine