Karl May

Karl Friedrich May alebo Carl Friedrich May, po slovensky niektoré jeho najstaršie preklady vyšli v tvare Karol May,  (* 25. február 1842, Ernstthal – † 30. marec 1912, Radebeul) bol nemecký spisovateľ. Preslávil sa hlavne príbehmi o indiánskom náčelníkovi Winnetuovi a Old Shatterhandovi.

Dobrodružná kniha (najmä román) Karla Maya alebo film nakrútený na jeho motívy, najmä z indiánskeho prostredia, sa hovorovo označuje ako mayovka.

Život 
K. May bol piatym zo 14 detí chudobného tkáča v Erzgebirge. Do piatich rokov bol slepý. Stal sa učiteľom. V rokoch 1862 až 1874 si s prestávkami odsedel vo väzení viacero trestov odňatia slobody (spolu sedem rokov) z dôvodu viacerých deliktov spáchaný z rôznych dôvodov, okrem iného z finančnej núdze. V rokoch 1875 až 1877 bol redaktorom v Drážďanoch, následne bol činný ako spisovateľ na voľnej nohe. Spočiatku písal dedinské poviedky, humoresky a zopár románov predávaných podomovými obchodníkmi. Potom stále viac písal dobrodružné cestopisné príbehy, vďaka ktorým sa najmä po roku 1892 stal jedným z najčítanejších nemeckých autorov. Tieto romány či poviedky sa odohrávajú v exotickom prostredí najmä na Divokom Západe severnej Ameriky a v Prednom Oriente, pričom v príbehoch z Divokého Západu vystupuje ako rozprávač Old Shatterhand a ušľachtilý indiánsky náčelník Winnetou a v príbehoch z Orientu vystupuje ako rozprávač Kara Ben Nemsi a jeho sluha Hádží Halef Omar. 

Tieto Mayove romány a poviedky sa vyznačujú vysoko kvalitným rozprávačským umením a bohatou fantáziou autora, pútavým dejom, spravidla víťazstvom dobra nad zlom, plnením túžby mladých čitateľov po slobode a veľkých činoch, kresťanským svetonázorom a zastávaním sa utláčaných etník (najmä Indiánov) autorom. Do roku 1899 vyšlo vyše 30 tlačených zväzkov.

V neskoršom období (na začiatku 20. storočia) May v niektorých románoch (Im Reiche des silbernen Löwen, Und Friede auf Erden!, Ardistan und Dschinnistan) písal literárnymi odborníkmi cenené pacifistické symbolické romány. Boli komplexné, po formálnej stránke veľmi vyspelé a blížili sa k surrealizmu. Okrem toho v roku 1906 napísal jednu drámu (Babel und Bibel), písal aj  duchovné básne (napr. Himmelsgedanken z roku 1900) a jedno autobiografické dielo (Mein Leben und Streben z roku 1910). Spomínané Mein Leben und Streben vyšlo aj napr. v roku 1985 ako hlavná časť knihy ICH – Karl Mays Leben und Werk, ktorá vyšla v českom preklade v roku 1992 pod názvom Já náčelník Apačů.

Mayove diela boli preložené do vyše 25 jazykov a mali mimoriadny vplyv na celé generácie mladých Nemcov i iných národov. Mnohé Mayove knihy boli sfilmované a mnohé sú hrané na Festivale Karla Maya (Karl-May-Festspiele).

Mayove cesty po svete 
Karl May o svojich cestách dokázateľne chystal vydať ďalšiu autobiografickú knihu, jej napísaniu však zabránila jeho smrť, preto o jeho cestách či necestách po svete existujú prevažne len dohady. 

Hoci mnohí jeho neprajníci tvrdili, že vraj nikdy ani neopustil Nemecko, v skutočnosti K. May nielenže bohato cestoval po Európe (Anglicko, Francúzsko, Taliansko, Švajčiarsko, Maďarsko, Macedónia, Grécko a Turecko), ale dokonca niektoré svoje romány celé písal v európskych krajinách za hranicami Nemecka. 

Problematickejšia je situácia, pokiaľ ide o mimoeurópsku cudzinu. K. May opakovane tvrdil, že bol v Amerike viackrát. Prvýkrát vraj po dobu jedného roka, keď mal 20 rokov (to by muselo byť okolo roku 1862/63), keď tam pracoval ako kurič na parníku, potom ako domáci učiteľ a vymeriavač železnice (čiže mimochodom podobne ako postava Old Shatterhanda na začiatku románu Winnetou I) a bol aj v indiánskej rezervácii, Skalnatých vrchoch a národnom parku; druhýkrát bol  podľa vlastného vyjadrenia v Amerike okolo roku 1869. Ďalej viacero okolností naznačuje, že v roku 1869 cestoval viacero mesiacov po severnej Afrike. Uvedené tri cesty do Ameriky a Afriky zo 60. rokov boli spochybnené nálezom jedného Karlovho listu rodičom z roku 1869, v ktorom informuje o plánovanej (ale neskôr nerealizovanej) ceste do Severnej Ameriky a ktorého text by sa dal nepriamo interpretovať aj tak, že dovtedy ešte nikdy nebol v cudzine (resp. aspoň v Severnej Amerike). 

V rokoch 1874 – 1899 K. May preukázateľne nepodnikol žiadne cesty mimo Európu. 

Mayove cesty mimo Európu po roku 1899 sú už bohato doložené: V rokoch 1899 – 1900 podnikol veľkú cestu po Oriente (Egypt, Palestína, Sýria, Libanon, arabská púšť, Perzia, Irak, India, Srí Lanka, Malajzia, Indonézia). Pozoruhodné je svedectvo vojenského spravodajcu nadporučíka E. Sermana (1881 – 1943; jeho svedectvo je aj tu ), ktorému majiteľ istého jeruzalemského hotela, v ktorom May vtedy dvakrát býval, povedal, že si Maya hneď všimol pre jeho znalosť arabčiny, a že May bol v hoteli vždy len krátko, lebo inak v sprievode arabského sluhu podnikal dlhé výpravy do judejských pohorí a púšte (i tu je jasná podobnosť s Kara Ben Nemsisom a jeho sluhom z Mayových románov z Orientu). V roku 1908 napokon May podnikol cestu do USA a Kanady v sprievode svojej manželky. Išlo zrejme viac-menej o cestu po rôznych turistických zaujímavostiach, i keď navštívili aj Karlových známych, indiánske rezervácie, starý vrch, v ktorom Indiáni hľadali nuggety, náboženskú obec shakerov a May mal aj prednášku. Mayova manželka po tejto ceste tvrdila, že na viacerých miestach, ktoré spolu navštívili, vrátane New Yorku, bol manžel známy, a teda dospela vtedy k presvedčeniu, že už na tých miestach v minulosti bol.

Dielo 
V slovenčine vyšli nasledujúce knihy od K. Maya (sú zoradené podľa roku vydania; v prípadoch, v ktorých sa časom menili preklady, sú uvedení aj prekladatelia):
Winnetou - Román z divokého západu (1928) : preklad  Otakar Ladislav Šťastný a Pavol Halaša, obsahuje len preklad 1. a 3. dielu originálu
Poklad v Striebornom jazere - Román z divého západu (1931): preklad Andrej Mihalik
Medveďobijcov syn - Poviedka z ďalekého Západu (1937) : preklad Anton Jablonský a Jozef Jablonský, neskorší preklad vyšiel pod názvom Syn lovca medveďov
Petrolejový princ - Poviedka z divokého Západu (1941) :  preklad Hana Ruppeldtová
Posledná vôľa Inkova - Román z Južnej Ameriky (1942): preklad Miloš Ruppeldt, neskorší preklad vyšiel pod názvom Posledný Inkov odkaz
Vinnetou – I. diel (resp. Vinnetou – Prvý diel - Cestopisná rozprávka) (1942, 1948); Vinnetou – II. diel (resp. Vinnetou – Druhý diel - Cestopisná rozprávka) (1945); Vinnetou – III. diel (resp. Vinnetou – Tretí diel - Cestopisná rozprávka) (1947) :  preklad Hana Ruppeldtová
Červenomodrý Matuzalem (1947)
Lúpežná karavána – (Gum) (1948) : preklad Pavol Illéš
Petrolejový princ (1963, 1964, 1971, 1986) :  preklad Perla Bžochová
Winnetou I (resp. pred rokom 1991 aj: Winnetou – prvý diel) (1964, 1965, 1966, 1973, 1988, 1991, 2013); Winnetou II (resp. pred rokom 1991 aj: Winnetou – druhý diel) (1965, 1966, 1973, 1992, 2013); Winnetou III (resp. pred rokom 1991 aj: Winnetou  - tretí diel) (1965, 1966, 1973, 1992, 2013) : preklad Teofil Ušák, v spomínanom roku 1966 boli vydané všetky 3 diely v jednom zväzku pod názvom Winnetou 3 diely (resp. Winnetou I. II. III.), v spomínanom roku 1988 bol vydaný len 1. diel formou troch zošitov pod názvami Winnetou – prvý zošit, Winnetou – druhý zošit a Winnetou – tretí zošit, v spomínanom roku 2013 boli diely vydané pod názvami Vinnetou I, Vinnetou II a Vinnetou III
Poklad v Striebornom jazere (1966, 1968, 1980, 1987, 2016) : preklad Teofil Ušák
Gavalier prérie (1966) : román vychádzal tiež na pokračovanie ako príloha Pionierskych novín v rokoch 1965-66.
Hrdinovia prérie (1966)
Čierny Mustang (1967, 1974)
Syn lovca medveďov (1967, 1969, 2000) : preklad Teofil Ušák, predchádzajúci preklad sa volal Medveďobijcov syn
Old Surehand I (resp. Old Surehand – Prvý diel; v roku 2002 pod názvom Old Surehand) (1967, 2002), Old Surehand II (resp. Old Surehand – Druhý diel) (1968, 1969)
Za pokladmi Inkov (1968, 1991) : preklad Teofil Ušák
Lúpežná karavána (1968) : preklad Rudolf Tandlmajer
Duch Llana Estacada (1968, 1970, 1999) : preklad Teofil Ušák
Na Rio de la Plata (1969) : preklad Perla Bžochová, ide zrejme o preklad rovnakého originálu ako kniha Za pokladmi Inkov 
Púšťou (1969, 1992) : preklad Tessa Žabkayová a Peter Glocko, v spomínanom roku 1992 vyšla skrátená verzia
Cez divý Kurdistan (1969, 1999, 2003) : preklad Vladimír Žabkay, neskorší preklad vyšiel pod názvom Divokým Kurdistanom
Znovu na Rio de la Plata (1970) : preklad Teofil Ušák
V Kordillerach - Druhá časť románu Za pokladmi Inkov (1970) : preklad Perla Bžochová, ide zrejme o preklad rovnakého originálu ako kniha Znovu na Rio de la Plata
Posledný Inkov odkaz (1971): preklad Vojtech Fronc
Vianoce (1994, 1995)
Derviš (1994) : preklad Adam Bžoch
Krvná pomsta – Poviedky z ciest (1994) : obsahuje poviedky Krvná pomsta, Kutb a Obchodník zo Serdeštu.
V Údolí smrti (1995)
Old Firehand (1995): obsahuje poviedky Joe Bukers, jednooký a Old Firehand. [dielo Old Firehand vyšlo aj v roku 1966 ako zvukový dokument]
Páni z Königsau (1995)
Napoleonova posledná láska (1995)
Old Shatterhand (1996): obsahuje poviedky Rúhač, Blizard, Both Shatters a Synovia Upsarokov.
Banditi z Arizony a traja greenhorni a iné veselé príbehy z kníh Karla Maya (1996)
Lev pomsty (1997) : obsahuje poviedky To-kei-chun, Lev krvnej pomsty a Nebeské svetlo
Winnetou IV. – Posledné tajomstvo Winnetoua (resp. bez bodky za "IV"; v roku 2018: Winnetou IV. – Winnetouovi dedičia) (1997, 2018) 
Lovec soboľov (1997)
Winnetou a Old Shatterhand (1997)
Čarodejnica Durimeh (1998) : obsahuje poviedky Es Ssabbi - prekliaty a Hádanka.
Lovci ľudí (2000, 2003)
Mahdí (2002)
V Sudáne (2003)Derviš (2004) : preklad Martin Krankus
Kráľovná púšte (2004) 
Knieža bledých tvárí I. (2005); Knieža bledých tvárí II. (2006); Knieža bledých tvárí III. (2007)
Duch Llana Estacada (2010) : preklad Milan Krankus
Púšťou (2014): preklad Miroslav Mračko
Z Bagdadu do Istanbulu (2015)
V balkánskych roklinách (2016)
V Zemi Škipetarov (2017)
Divokým Kurdistanom (2017) : preklad Miroslav Mračko
Žut (2017)
Vinnetou – Winnetou (2019) : preklad Miroslav Šatka, dvojjazyčná kniha
S Vinetuom v Mexiku (2019)
S Vinetuom v Afrike (2020)

Filmy
Podľa románov Karla Maya bolo natočených veľa filmov. Na Slovensku je najslávnejšia séria z rokov 1962–1965 Poklad na Striebornom jazere a Vinnetou I. – III.. V týchto filmoch hralo veľa slávnych hercov. Medzi inými Pierre Brice ako Vinnetou, Lex Barker ako Old Shatterhand alebo Terence Hill. Svojou hudbou sa preslávil skladateľ Martin Böttcher.

Zoznam filmov a seriálov :
Auf den Trümmern des Paradieses (1920), nemý film
Die Todeskarawane (v češtine: Karavana smrti; 1920), nemý film
Die Teufelsanbeter (v češtine: Uctívači ďábla ; 1921), nemý film
Durch die Wüste (v češtine: Ve stínu Padišaha; 1936), prvý zvukový film podľa knihy K. Maya, réžia J.A. Hübler-Kahla
Die Sklavenkarawane (v češtine: Karavana otroků; 1958), prvý farebný film nemeckej firmy Bavaria, réžia Georg Marischka a Ramón Torrado
Der Löwe von Babylon (v češtine: Babylonský lev; 1959), nemecko-španielska koprodukcia, réžia Johannes Kai (známy aj ako Hanns Wiedmann) a Ramón Torrado
Poklad na Striebornom jazere (Der Schatz im Silbersee, 1962), réžia Harald Reinl
Mit Karl May im Orient (1963), TV seriál, réžia Francesco Stefani 
Vinnetou I. (Winnetou - 1. Teil, 1963), prvá časť, réžia Harald Reinl.
Old Shatterhand (Old Shatterhand, 1964), réžia Hugo Fregonese.
Žut (Der Schut, 1964), réžia Robert Siodmak.
Vinnetou II. (iný slovenský názov: Vinnetou II. – Červený gentleman) (Winnetou - 2. Teil, 1964), druhá časť, réžia Harald Reinl.
Vinnetou uprostred supov (iný slovenský názov: Medzi supmi) (Unter Geiern, 1964), réžia Alfred Vohrer.
Poklad Aztékov (Der Schatz der Azteken, 1965), réžia Robert Siodmak.
Pyramída boha Slnka (Die Pyramide des Sonnengottes, 1965), réžia Robert Siodmak.
Petrolejový princ (Der Ölprinz, 1965), réžia Harald Philipp.
Cez divoký Kurdistan (Durchs wilde Kurdistan, 1965), réžia Franz Joseph Gottlieb.
Vinnetou III. (iné slovenské názvy: Vinnetou III. - Posledný výstrel, Winnetou - Posledný výstrel ) (Winnetou - 3. Teil, 1965), tretia časť, réžia Harald Reinl.
Old Surehand (Old Surehand - 1. Teil, 1965), réžia Alfred Vohrer.
V ríši strieborného leva (Im Reiche des silbernen Löwen, 1965), réžia Franz Joseph Gottlieb.
Poklad Inkov (Das Vermächtnis des Inka, 1965), réžia Georg Marischka.
Vinnetou a miešanka Apanači (iný slovenský názov: Winnetou a miešanka Apanači) (Winnetou und das Halbblut Apanatschi, 1966), réžia Harald Philipp.
Old Firehand (Winnetou und sein Freund Old Firehand, 1966), réžia Alfred Vohrer.
Vinnetou v Údolí smrti (iný slovenský názov: Winnetou a Old Shatterhand v Údolí smrti) (Winnetou und Shatterhand im Tal der Toten, 1968), réžia Harald Reinl.
Kara Ben Nemsi Effendi (1973-1975), seriál, réžia Günter Gräwert
Vinnetou (Winnetou le Mescalero, 1980), seriál, réžia Marcel Camus
Das Buschgespenst (1986), NDR, réžia Vera Loebner
Präriejäger in Mexiko (1988), 2-dielny TV film NDR, réžia Hans Knötzsch
Winnetous Rückkehr (1998), réžia Marijan David Vajda
Winnetou (Winnetou, 2016), trojdielny televízny film/seriál, réžia Philipp Stölzl

Všetky filmy, ktoré majú vyššie na prvom mieste uvedený slovenský názov, boli premietané a/alebo vysielané na Slovensku. Z nich však (prinajmenšom do začiatku 21. storočia) slovenský dabing mal len film Vinnetou III., film Poklad Inkov  a seriály z roku 1980 a 2016, všetky ostatné majú český dabing.

Zdroje

Externé odkazy 
 Karel May - Mayovky na Internetu

Iné projekty 

Nemeckí spisovatelia
Osobnosti na nemeckých poštových známkach