Zoznam posádok stanice Mir

Toto je chronologicky zoradený zoznam posádok stanice Mir. Základné posádky boli dvoj alebo trojčlenné tímy kozmonautov zabezpečujúce trvalé obývanie stanice, striedali sa po štyroch až šiestich mesiacoch. Okrem základných posádok na stanicu prileteli na krátkodobé pobyty návštevné posádky loďami Sojuz a Space Shuttle.

Základné posádky Miru sa skladali z veliteľa (v tabuľke uvedený tučne) a jedného alebo viacerých palubných inžinierov. Jednotlivé základné posádky () boli pomenované iba číselným označením poradia posádky, skrátene EO-[číslo]; prvá, označená EO-1 (1-я основная экспедиция), sa vydala do vesmíru 13. marca 1986 a až do júna 2000 na stanici pracovalo celkom 28 základných posádok.

S jedinou výnimkou (3. návštevná expedícia (EP-3) na lodi Sojuz TM-5) návštevná expedícia nelietal samostatne. Na trojmiestnych lodiach Sojuz dopravujúcich striedajúcich členov základných posádok totiž zvyčajne zostalo jedno alebo dve voľné miesta, ktoré boli obsadzované kozmonautmi vracajúcimi sa o týždeň neskôr s vystriedanou expedíciou. Títo kozmonauti boli označovaní za návštevnú expedíciu, najčastejšie jednočlennú. Analogicky sa základnými posádkami boli návštevná expedícia (), skrátene EP-[číslo], pomenované číselným poradím, lety so zahraničnou účasťou boli tiež označované názvom programu v rámci ktorého let prebehol. Prvá návštevná expedícia (1-я экспедиция посещения) odštartovala k Miru 22. júla 1987, sedemnásta a posledná (slovenský kozmonaut Ivan Bella) 20. februára 1999.

Od roku 1995 stanicu Mir v rámci programu Shuttle-Mir deväťkrát navštívili americké raketoplány.

Zoznam základných a návštevných posádok Miru 
Označenie posádok:
 Základné posádky – EO-[číslo]
 Návštevné posádky – EP-[číslo] (prípadne názov programu, ktorého bol let súčasťou)
 Návštevy raketoplánu – STS-[číslo letu]

Za menom kozmonauta je uvedená funkcia v posádke – veliteľ, palubný inžinier, kozmonaut- výskumník, pilot alebo letový špecialista – a materská organizácia alebo agentúra – Stredisko prípravy kozmonautov (CPK), RKK Energija, Inštitút lekársko-biologických problémov (IMBP) a Letecko-výskumný inštitút (LII) u sovietskych/ruských kozmonautov. Ostatní kozmonauti boli do vesmíru vyslaní spravidla štátnou vesmírnou agentúrou – francúzskou CNES, nemeckou DLR, kanadskou CSA a NASA Spojených štátov – alebo šlo o vojakov vybraných vládou (Sýrčan, Slovák, a ďalšie). Členovia záložných posádok mali rovnaké funkcie a materské organizácie ako zodpovedajúci kozmonauti v hlavných posádkach (s výnimkami v 15. a 16. základnej expedícii).

Prvé osídlenie 
Po vypustení základného bloku Miru 19. februára 1986 k nemu vzápätí odštartovala prvá posádka. Po 51 dňoch pobytu na stanici kozmonauti preleteli na stále slúžiacu stanicu Saľut 7.

Druhé osídlenie 
Po sedemtýždennom pobyte na Saľute 7 sa Kizim a Soloviov vrátili na Mir s nákladom  prístrojov a výsledkov experimentov.

Tretie osídlenie

Štvrté osídlenie

Piate osídlenie

Podklady na zostavenie zoznamu 
Zoznam bol zostavený na základe údajov zo stránok encyklopédia ASTROnote, kapitola Orbitálne lety (Орбитальные полеты), oddiel Pilotované kozmické lety (Пилотируемые космические полёты). Údaje boli overené v encyklopédii MEK. Malá encyklopedie kosmonautiky, článok Mir, kapitola Mir – lety, a v encyklopédii SPACE 40.

Referencie 

 

Mir
Kozmonautické zoznamy