Hospodárska politika

Hospodárska politika môže byť:
a) riadenie procesov produkcie, rozdeľovania, výmeny a spotreby statkov v konkrétnom sociálno-ekonomickom prostredí; nositeľmi hospodárskej politiky sú štát (parlament, vláda, centrálna banka, Protimonopolný úrad a pod.), nadnárodné orgány (napr. orgány EÚ, MMF), odbory, zamestnávateľské zväzy, veľké podniky a pod.
b) teoretická (vedecká) disciplína, ktorá sa zaoberá bodom a  (synonymá sú: teória hospodárskej politiky, vedecká hospodárska politika, všeobecná hospodárska politika)

Hospodárska politika štátu  
Je charakterizovaná určitou hierarchiou sledovaných cieľov a voľbou nástrojov na dosiahnutie týchto cieľov. Vychádza jednak z ekonomickej teórie, a jednak zo záujmu voličov. Každá vláda musí vytvoriť určitý rámec, zákony, záväzné pravidlá pre konanie subjektov, a tak vytvoriť zdravé konkurenčné miesto.

Ciele hospodárskej politiky štátu 
 nízka  nezamestnanosť
 cenová stabilita a nízka inflácia
 rovnováha platobnej bilancie
 pravidelné rozdeľovanie dôchodkov
 ekonomický rast

Nástroje hospodárskej politiky štátu 

Sú to najmä štátny rozpočet, regulácia množstva peňazí v obehu, regulácia úrokovej miery a kurzu meny, zásahy do tvorby dôchodkov, prerozdeľovanie a legislatíva.

Delíme ich na:
kvantitatívne – efekt možno vopred vyčísliť napr. DPH
kvalitatívne – systémové nástroje napr. reforma celého daňového systému
 
Iné delenie je na:
nástroje monetárnej politiky,
nástroje fiškálnej politiky,
nástroje dôchodkovej politiky,
nástroje sociálnej politiky,
nástroje zahraničnoobchodnej politiky.
nástroje ekologickej politiky

Druhy hospodárskej politiky
 Konjunkturálna politika
 Štrukturálna politika

Referencie