Statky-zmätky

Statky-zmätky je názov divadelnej hry spisovateľa Jozefa Gregora Tajovského. Napísal ju v  čase svojho pôsobenia v Nadlaku (19081909). 

Ako už prezrádza názov hry, v popredí je veľmi nebezpečný a zákerný činiteľ – majetok („statky“), ktorý zasahuje a ovplyvňuje všetky tri rodiny vystupujúce v dráme, z nich rodiny Palčíkovcov a Ľavkovcov zasahuje v ich najhlbšej podstate. 

Hlavnou myšlienkou diela je, že šťastie sa neskrýva v majetku, ale v láske.

Postavy 
Ľavkovci:
 Jano -  pracovitý, ale chudobný, chce, aby bol jeho syn dobre zaopatrený, plánuje, že keď jeho syn dostane peniaze aj jemu sa z nich niečo ujde
 Žofa - Janova žena, vypočítavá, má záujem o peniaze Palčíkovcov
 Ďuro - syn Žofy a Jana, nemá záujem o Zuzku, ale o peniaze, ktoré svadbou získa, rád si v krčme vypije a zatancuje, „driečny ľahtikár“ - sukničkár, rád chodí za dievčatami, využíval svoju šikovnosť, mladosť a silu 
Kamenskí:
 Tomáš - nesúhlasí so svadbou, lebo nie je z lásky, záleží mu na šťastí jeho dcéry, nie na peniazoch
 Kata - žena Tomáša, stotožňuje sa s myšlienkou Palčíkovcov, lebo chce, aby už Zuzka nemusela slúžiť                                  
 Zuzka - dcéra Tomáša a Katy, nemá na vec vlastný názor, chce len potešiť rodičov, hlavne matku, spočiatku je tichá a všetko urobí presne tak, ako jej prikážu, ale neskôr sa z nej, stáva sebavedomá žena. „… je súce, dobré dievča; nás, ako rodinu, len si bude vedieť lepšie uctiť, opatriť.“ „To ani vravieť, ani sa zabaviť, len sa tmolí zahúlená, človeku do očú nepozrie, chodí ako zabitá, nikomu ani slova nepovie …“„… je vždy  zarmútená, slova neprehovorí …“
Palčíkovci:
 bezdetní manželia, o ktorých sa nemá kto v starobe postarať, 
 Ondrej -chce mať lacných robotníkov, takže presvedčí rodičov Ďurka a Zuzky o tom, že by  sa mali zosobášiť. Sľúbi im majetok, ale v skutočnosti sa im ho nechystá nikdy dať. Nechce požičať Ľavkovi peniaze, takže ho Ľavko kritizuje.
 Mara - Ondrejova žena, ktorá ho verne podporuje

Dej 

Ľavkovci sa snažia oženiť syna Ďura a vyberajú mu nevestu. Chcú mu nájsť nejakú z bohatej rodiny, aby netrel biedu. Preto sa im zapáči návrh Palčíkovcov, aby oženili Ďura so Zuzkou Kamenskou. Tí sa podľa plánov Palčíkovcov mali o nich postarať v starobe a po ich smrti dostanú ich majetok. Slovo dalo slovo a konala sa svadba Ďurka a Zuzky. Presťahovali sa k Palčíkovcom, no po pol roku Ďurko známy svojím temperamentom a záľubou posedieť si v krčme začal zahýbať Zuzke s Betou. S Betou chodil pred svadbou a teraz sa k nej znova vrátil. Keď to Zuzka zistila, chcela od Ďura odísť, no Kata aj Žofa ju prehovárali, aby ostala, že časom sa všetko na dobré obráti. Palčíkovci neboli spokojní s Ďurovou ani Zuzkinou robotou a preto im nechceli nič odkázať. Ďuro neprestal chodiť za Betou, preto ho Zuzka, i keď bola tehotná, opustila a vrátila sa do rodičovského domu. Ďuro sa znovu oženil, tento raz s Betou. Tá prišla do domu Palčíkovcov za vidinou veľkého bohatstva, no tá sa jej rozplynula pred očami, keď im Palčík odmietol odkázať majetok. Preto rozhorčená opustila Ďura a toho zase Palčík vyhodil zo svojho domu. Zuzke sa narodil syn, ktorého nazvala Ondrej. Na Vianoce sa všetci chceli udobriť s Kamenskými a chodili k nim, aby sa ospravedlnili. Ľavkovci sa ospravedlňovali za Ďura, Palčíkovci zase hovorili, že nemohli tušiť ako to skončí a vynahradiť citovú ujmu chceli tým, že jej synovi odkážu po smrti svoj majetok. Nakoniec prišiel Ďuro, aby si pozrel svojho syna. Prosil Zuzku, aby sa k nemu vrátila aspoň kvôli ich dieťaťu, no Zuzka, poučená predchádzajúcimi skúsenosťami, odmietla.

Slovenské divadelné hry
Divadelné hry Jozefa Gregora Tajovského