Molasa

Molasa je označenie hrubých komplexov viacerých druhov usadených hornín, prevažne však pieskovcov, ílovitých bridlíc a zlepencov, ktoré môžu vznikať v kontinentálnom, morskom, brakickom a jazernom prostredí, rozrušovaním vyvrásneneného horstva v predhlbni alebo aj v medzihorských panvách.

Molasové predhlbne majú lineárny tvar a dĺžku často presahujúcu 1000 km. Vznikajú v predpolí orogénu, na hranici medzi platformou a dvíhajúcim sa horským pásmom, ktoré najčastejšie reprezentuje flyšová zóna. Na rozdiel od flyšu, na ktorý väčšinou diskordantne nasadá, však tieto sedimenty nevznikajú v morskom, ale skôr v riečnom a jazernom prostredí nížin a depresií. Klastický materiál sa vyznačuje značnou premenlivosťou od rozšírených zlepencov, pieskovcov a bridlíc až po menej bežné slieňovce a vápence. Typickým znakom molasy je asymetrický vývoj, kde rôzne horniny predstavujúce odlišné prostredia vzniku (fácie) pomerne rýchlo vyznievajú od úpätia vrásneného pohoria do stredu sedimentačnej panvy. Týmto tvarom sa tiež hovorí klastický klin. Niekedy však vypĺňa vnútrohorské depresie.

Molasa môže v niektorých prípadoch celkom zaplniť okrajovú panvu, pričom môže dosiahnúť obrovské hrúbky, často až 3000 - 6000 m. Vzniká tak zarovnané depozičné prostredie, ktoré však aj naďalej v hĺbke skrýva svoju synklinálnu štruktúru. 

Príkladmi molasy sú rozsiahle výplne predhlbní terciérnych pohorí ako je Molasová panva v Alpách, Čelná predhlbeň v predpolí Karpát alebo Himalájí.

Referencie 

Sedimentológia
Usadené horniny