Mokraď (ekológia)

Mokraď je trvalo alebo väčšinu času zamokrené územie tvoriace charakteristický ekosystém. Presná definícia je ale sporná, podrobnosti  pozri nižšie.

Pôvod názvu 
V súčasnom (t.j. prevažne ekologickom) význame sa slovo začalo používať ako preklad amerického slova „wetland“, a to v 70. rokoch 20. storočia (v češtine toto používanie údajne konkrétne zaviedol prof. Jan Květ). Podobne tomu bolo napr. vo francúzštine, kde sa výraz zone humide/terre humide ako preklad anglického wetland začal používať koncom 60. rokov 20. storočia a v nemčine, kde sa výraz Feuchtgebiet používa od 70. rokoch 20. storočia. Slovenské a české slovo mokraď ako také je však oveľa staršie, jeho pôvodný význam bol močarina, trvalo zamokrené miesto.

Anglické slovo wetland je prvýkrát doložené (a to v Amerike) v 17. storočí, ale pôvodne a dlhý čas len vo všeobecnom význame územie nasýtené vodou (spravidla močiar), t.j. v rovnakom význame ako malo pôvodne aj napr. slovenské slovo mokraď či mokrina.; slovo wetland sa dlho používalo málo, bežne používaným sa stalo až v 50. rokoch 20. storočia (pozri napr. nižšie definíciu z roku 1956), dovtedy sa uprednostňovali špecifickejšie termíny swamp (močiar s vysokou vegetáciou), bog (ombrotrofné rašelinisko) a mnohé ďalšie.

Definícia 
Definícií je v literatúre veľké množstvo (nižšie je  uvedených niekoľko významnejších príkladov).  
Podľa Pokorného 2004 možno definície mokradí rozdeliť na:
 a) funkčné definície:  Sú to definície založené na procesoch, ktoré podmieňujú charakter mokradí. Používajú sa najmä v ekologických kontextoch.
 b)  definície založené na vymenovaní vonkajších vlastností, ktoré mokrade musia spĺňať: Používajú sa najmä na legislatívne účely.

Slovenské a české zdroje 
Príklady typických ekologických definícií sú:
 J. Květ 70. roky: Mokrade sú biotopy, ktoré sú zaplavené alebo aspoň nasýtené vodou dostatočne dlho, aby sa vyvinula vegetácia adaptovaná na pôdu saturovanú vodou.
 Pyramída 1980: Mokrade – Trvalo alebo väčšinu roka zamokrené miesta, ktoré v závislosti od hĺbky vody a iných faktorov prostredia osídľujú charakteristické rastlinné spoločenstvá. Z hľadiska vegetácie a ostatných biocenóz sú mokrade pojem veľmi široký, zahŕňajúci stanovištia od otvorených vodných hladín mŕtvych ramien a meandrov, cez kanále s pomaly tečúcou vodou, zarastajúce plytké vodné nádrže, močiare, rašeliniská až po periodicky zaplavované lužné lesy a vlhké lúky.
 Šeffer et al. 1996: Mokrade tvoria prechodné územie medzi suchozemskými a vodnými ekosystémami, kde je hladina podzemnej vody zvyčajne pri povrchu alebo ho pokrýva plytká vrstva vody. Musia spĺňať tri vlastnosti: stanovištia sú zaplavované alebo nasýtené vodou; prítomnosť mokraďových rastlín (hydrofytov a hygrofytov); [a] prítomnosť hydromorfných pôd.
 Terminologický slovník ekológie a environmentalistiky: Mokrade - súhrnné označenie pre ekosystémy s výrazným zastúpením a dominantnou funkciou povrchovej a podzemnej vody vo väzbe na súš: rašeliniská, plytké vodné nádrže a pod.
 Kadlečík-Slobodník 1999 (ktorých text je do veľkej miery len preklad príručky The Ramsar Convention Manual) preberajú definíciu z The Ramsar Convention Manual  (pozri nižšie). 
 Hájek-Rybníček 2000: Mokrade sú súborný termín pre všetky ekosystémy podmienené alebo ovplyvnené nadbytkom vody.
 Pokorný 2004:
 mokrade v užšom zmysle: Sú to ekosystémy, v ktorých prevláda fixácia uhlíka priamo z atmosféry, teda emerznými listami mokraďných rastlín. Fixácia uhlíka ponorenými časťami rastlín, ponorenými makrofytmi a fytoplanktónom nehrá v takto vymedzených biotopoch zásadnú úlohu. Patria sem teda trstiny (litorály rybníkov), riečne nivy, prameniská, zaplavované lúky, lužné lesy, rašeliniská a podmáčané smrečiny.
 mokrade v širšom zmysle (napr. podľa definície IUCN z roku 1971 [pozri nižšie] a podľa Rámsarského dohovoru): Sú mokrade v užšom zmysle plus vodné ekosystémy. Vodné ekosystémy sú ekosystémy, v ktorých prebieha fixácia uhlíka prevažne pod vodou prostredníctvom fytoplanktónu alebo makrofytov.
 Janák et al. 2006 preberá definíciu z The Ramsar Convention Manual (pozri nižšie), z Rámsarského dohovoru (pozri nižšie) a definíciu projektu EVALUWET (pozri nižšie)
 Dobošová 2012 : Mokrade sú biotopy podmienené dostatkom vody, patria sem prameniská, potoky, jazerá, rieky, slatiny, rašeliniská, lužné lesy, mokraďou sú aj umelé nádrže, kanále a rybníky.

V časti literatúry je mokraď viac-menej stotožnená s močiarom: V Malej československej encyklopédii (1986) je mokraď definovaná ako močiar [močál] hospodársky nevyužívaný a močiar ako rovinaté územie, v ktorom hladina podzemnej vody kolíše v úrovni močaristého [bažinatého] povrchu. V neskorších textoch bola použitá rovnaká  definícia močiara, ale slovo mokraď bolo úplne stotožnené s močiarom, napr.: takto mokraď, močiar [močál] - rovinaté územie s hladinou vody kolísajúcou v úrovni močaristého [bažinatého] povrchu Močiar a podobne je aj historicky pôvodný význam slova mokraď – pozri výklad v predchádzajúcej kapitole.

Špecifická (veľmi úzka) je definícia použitá v Malej encyklopédii Slovenska (1987), ktorá stotožňuje mokraď so šúrom (a platnosť pojmu šúr tým, zdá sa, rozširuje na celé Slovensko či na celý svet): mokraď, šúr – močaristá zníženina na akumulačných riečnych rovinách medzi agradačnými valmi riek.

V odlišnom význame, a to vo význame: vodozádržná plocha v povodí, je výraz mokraď použitý ako legislatívna skratka v zákone o ochrane pred povodňami  (366/2004 Z.z.): Vodozádržná plocha v povodí (ďalej len „mokraď“) je vymedzený priestor na zadržiavanie dažďovej vody zo spevnených plôch pre potreby transformácie povodňovej vlny.

Medzinárodné zdroje 
 IUCN 1971: územia zaplavené vodou či zamokrené, prirodzené či umelo vytvorené, dočasné či trvalé, s vodou stojatou či tečúcou, sladkou, brakickou či slanou. Zaplavené územia, ktoré sa považujú za mokrade, zahŕňajú rašelinská, slatiniská s bylinnou aj drevinnou vegetáciou, ústia riek, zálivy, rybníky, tône, jazerá, riejy a vodné nádrže. Pokiaľ ide o morské a pobrežné ekosystémy, sú zahrnuté územia s hĺbkou vody do 15 m
 Rámsarský dohovor (1971): "Mokraďami sa v tomto Dohovore rozumejú územia s močiarmi, slatinami, rašeliniskami a vodami prirodzenými alebo umelými, trvalými alebo dočasnými, stojatými aj tečúcimi, sladkými, brakickými alebo slanými, včítane územia s morskou vodou, ktorej hĺbka pri odlive nepresahuje 6 metrov. " ... "Hranice každej mokrade ...môžu zahŕňať aj k mokradiam priliehajúce pobrežné a príbrežné pásma, včítane ostrovov a útvarov s morskou vodou, ktorých hĺbka môže pri odlive presahovať 6 metrov, rozprestierajúci[ch] sa vnútri mokradí, osobitne ak majú význam ako biotopy vodného vtáctva. " Kontext definície: Jednotlivé zmluvné strany (štáty) dohovoru majú na svojom území vybrať konkrétne mokrade, ktoré sú ekologicky, botanicky, zoologicky, hydrologicky a pod. významné (najmä však významné pre vodné vtáctvo), a postarať sa o ich ochranu (sekundárne aj o ochranu ostatných mokradí). Vyššie uvedená definícia je veľmi široká: na rozdiel od mnohých iných definícií nespomína vegetáciu či pôdu a zahŕňa aj vodu hlbokú (pri odlive) do 6 metrov (prípadne aj viac), rieky či koralové útesy. 
 The Ramsar Convention Manual 1994: "Mokrade sú územia, v ktorých je voda základným faktorom ovplyvňujúcim [životné] prostredie a súvisiace rastliny a živočíchy. Vyskytujú sa tam, kde je vodná hladina na povrchu alebo blízko povrchu pôdy, alebo kde povrch územia pokrýva plytká voda.."
 UNESCO:
 IBP (rok neuvedený) /MAB (1974): Mokraď je územie, v ktorom dominujú špecifické byliny (bylinné makrofyty (a bryofyty)), ktorých produkcia sa odohráva najmä (vo vzdušnom prostredí) nad hladinou vody, a pritom sú zásobované množstvami vody, ktoré by boli nadmerné pre väčšinu (iných) vyšších rastlín majúcich orgány (stonku s listami) vo vzdušnom prostredí. Okrúhle zátvorky tu označujú rozdiely v prezentácii definície v zdrojoch.
 IBP (rok neuvedený): Mokraď je územie, v ktorom dominujú bylinné makrofyty, ktoré fotosyntetizujú prevažne vo vzdušnom prostredí a majú korene v pôde, ktorá je vo všeobecnosti úplne saturovaná vodou počas väčšiny vegetačného obdobia.
 IBP (1975): Mokraď je každé prechodné územie medzi suchozemskými a vodnými systémami, kde je hladina podzemnej vody blízko pôdneho povrchu, a lebo na ktorom je tento povrch stále alebo dočasne pokrytý plytkou vodou.
 Projekt EVALUWET  (rovnakú definíciu používal projekt EUROWET a prvé návrhy Wetland Horizontal Guidance): Mokrade sú heterogénne ale osobité ekosystémy, v ktorých výnimočné ekologické, biogeochemické a hydrologické funkcie vznikajú z dominancie a špecifických zdrojov, chemického zloženia a periodicity zaplavovania alebo nasycovania vodou [vo francúzskej verzii táto veta znie trochu inak: sú úplne originálne ekosystémy mávajúce rôzne formy, v rámci ktorých všadeprítomnosť vody spôsobuje špecifickosti v oblasti ekologického, biogeochemického a hydrologického fungovania.]. Vyskytujú sa v širokej škále krajín a môžu byť potopené aj v trvalo plytkých alebo dočasne stojatých vodách. Ich pôdy, substráty a biota sa prispôsobili záplavám a/alebo silnému nasýteniu vodou a súvisiacemu obmedzenému prístupu vzduchu.
 ETDS: Mokrade sú územia, ktoré sú zatopené alebo nasýtené povrchovou alebo podzemnou vodou s frekvenciou dostatočnou na uživenie prevahy rastlinného alebo akvatického života, ktorý pre rast a rozmnožovanie potrebuje podmienky nasýtenej alebo sezónne nasýtenej pôdy.

Severoamerické zdroje 
Vedecké:
 U.S. Fish and Wildlife Service: 
 1956 (Circular 39): Termín mokrade...sa vzťahuje na nížiny pokryté plytkými a niekedy dočasnými a intermitentnými vodami...Plytké jazerá a rybníky...sú v definícii zahrnuté, ale trvalé vody vodných tokov, nádrží a hlbokých jazier zahrnuté nie sú. Zahrnuté nie sú ani vodné územia, ktoré sú také dočasné, že majú slabý alebo žiaden vplyv na tvorbu vegetácie vlhkých pôd. Táto definícia je určená najmä pre mokrade dôležité pre vodné vtáctvo a slúžila do 70. rokov ako základ klasifikácie mokradí v USA.
 1979 (Cowardin et al. 1979): Vo všeobecnosti sú mokrade zeme [lands], pri ktorých je nasýtenie vodou dominantným faktorom určujúcim charakter vývinu pôdy a typy rastlinných a živočíšnych spoločenstiev žijúcich v pôde a na jej povrchu...Mokrade sú zeme [lands] prechodné medzi  vodnými a suchozemskými systémami, v ktorých je vodná hladina obyčajne na alebo blízko povrchu alebo je územie pokryté plytkou vodou. Na účely tejto klasifikácie [teda citovaného článku] musia mokrade mať jeden alebo viacero z nasledujúcich atribútov: (1) na zemi [land] aspoň periodicky rastú hydrofyty, (2) substrát je prevažne neodvodnená hydrická pôda a (3) substrát je nepôda a je nasýtený vodou alebo pokrytý plytkou vodou v niektorom čase počas vegetačného obdobia roka. Táto definícia bola jedna z prvých, ktoré zaviedli pojmy hydrická pôda a hydrofyty. Táto definícia sa stále bežne používa, najmä v USA a najmä medzi vedcami.
 National Academy of Sciences/National Research Council (USA, 1995): Mokraď je ekosystém, ktorý je závislý od stáleho alebo opakovaného, plytkého zaplavovania alebo nasycovania na alebo blízko povrchu substrátu. Minimálne základné charakteristiky mokrade sú opakované, vytrvalé [sustained] zaplavovanie alebo nasycovanie na alebo blízko povrchu a prítomnosť fyzických, chemických a biologických znakov odrážajúcich opakované, vytrvalé zaplavovanie alebo nasycovanie. Bežnými [?spoločnými  - angl. common] diagnostickými znakmi mokradí sú hydrické pôdy a hydrofytná vegetácia. Tieto znaky budú prítomné okrem prípadov, kde ich špecifické fyziochemické, biotické alebo antropogénne faktory odstránili alebo zabránili ich vzniku. Táto definícia patrí medzi najrozsiahlešie vedecké definície mokradí.  Na rozdiel od definície Fish and Wildlife Serviceu z roku 1979 nepovažuje prítomnosť hydrických pôd a hydrofytov za nevyhnutnú súčasť definície, ale len za „bežné diagnostické znaky“.
 Keddy (2000): Mokraď je ekosystém, ktorý vzniká, keď zaplavenie vodou vytvára pôdy, ktorým dominujú anaeróbne procesy, a núti biotu, najmä zakorenené rastliny, prispôsobiť sa, aby znášali zatápanie.
 Mangillo-Zierdt-Warshaw 2000: Mokraď je habitat, ktorý je nasýtený vodou po celý rok alebo v časti roka.
 Ornes et al.: Mokraď je ekologická komunita, ktorá je zaplavená buď celý rok alebo sezónne.

Právne (USA, na federálnej úrovni) :
 definícia podľa EPA a U.S Army Corps of Engineers:
 z roku 1974 (39 Fed. Reg 12,115 12,121 1974): Mokrade sú pevninské a vodné územia, ktoré sú pravidelne zaplavované slapovými, riečnymi alebo jazernými tokmi vody [flowage]. Vo všeobecnosti sem patria vnútrozemské a pobrežné plytčiny, močiare [swamps a marshes], pobrežné bahnité plytčiny obnažené v čase odlivu [mudflats], ústia riek a podobné územia v pobrežných a vnútrozemských splavných vodách.
 z roku 1975 (40 Fed. Reg. 31, 322–43; July 25, 1975): Sladkovodné mokrade sú územia, ktoré sú periodicky zaplavované, a ktoré sú obyčajne [normally] charakterizované prevahou vegetácie, ktorá na rast a rozmnožovanie potrebuje podmienky nasýtenej pôdy“. ..Pobrežné mokrade sú „územia, ktoré sú periodicky zaplavované slanými alebo brakickými vodami, a ktoré sú obyčajne [normally] charakterizované prevahou slanovodnej alebo brakickovodnej vegetácie schopnej rastu a rozmnožovania.
 z roku 1977 (42 Fed. Reg. 37, 125-26, 37128-29; July 19, 1977 a neskôr ďalšie právne predpisy; slúži hlavne ako definícia na výklad termínu wetland v sekcii 404 amerického Clear Water Act): Termín mokrade znamená územia, ktoré sú zatopené alebo nasýtené povrchovou alebo podzemnou vodou s frekvenciou a trvaním dostatočnou/-ným na uživenie  prevahy – a ktoré za normálnych okolností živí prevahu- vegetácie typicky prispôsobenej životu v podmienkach nasýtenej pôdy. K mokradiam vo všeobecnosti patria močiare s vysokou vegetáciou [swamps] , močiare  bez vysokej vegetácie [marshes], ombrotrofné rašeliniská [bogs] a podobné územia. Definícia  je podrobnejšie (a záväzne) rozobraná v Corps of Engineers Wetland Delineation Manual 1987 “
 definícia podľa Natural Resource Conservation Service (Food Security Act): Mokraď – okrem prípadov, v ktorých je tento termín súčasťou termínu “zmenená mokraď [t.j. mokraď ktorá bola odvodnená, zasypaná, zbavená povrchu a podobne] – znamená zem [land], ktorá  (1) má prevahu hydrických pôd, (2) je zatopená alebo nasýtená povrchovou alebo podzemnou vodou s frekvenciou alebo trvaním dostatočnou/-ným na uživenie prevahy hydrofytnej vegetácie typicky prispôsobenej životu v podmienkach nasýtenej pôdy; a (3) za normálnych okolností živí prevahu takej vegetácie, okrem prípadov, keď tento termín nezahŕňa zeme na Aljaške, u ktorých bol zistený vysoký potenciál  pre poľnohospodársky rozvoj a prevaha trvalo zamrznutých pôd. Táto poľnohospodárska definícia kladie dôraz na hydrické pôdy – až do tej miery, že oblasti bez takýchto pôd automaticky nepovažuje za mokrade. Zaujímavosťou tejto definície je paušálne (skôr politické než vedecké) vylúčenie veľkej časti aljašských mokradí z definície. 

Kanadské definície . Existuje aj podobná staršia verzia definície z roku 1976:
 Zoltai, S. C. 1988: Mokraď je zem [land], ktorá má vodnú hladinu na, blízko alebo nad svojim povrchom alebo ktorá je nasýtená dostatočne dlhý čas na podporu mokraďových alebo akvatických procesov, ako to indikujú hydrické pôdy, hydrofytná vegetácia a rôzne druhy biologickej aktivity, ktoré sú prispôsobené vlhkému prostrediu. Vlhký extrém definície sú plytké otvorené vody, vo všeobecnosti plytšie ako 2 m a suchý extrém definície sú periodicky zatápané územia, len ak podmienky silného nasýtenia vodou dominujú počas celého vývoja ekosystému.
 Tarnocai, C. et al. 1988: Mokrad je zem [land], ktorá je nasýtená vodou dostatočne dlho na to, aby podporovala  mokraďové alebo akvatické procesy, ako to indikujú slabo odvodnené pôdy, hydrofytná vegetácia a rôzne druhy biologickej activity, ktoré sú prispôsobené vlhkému prostrediu. Táto definícia slúžila ako základ pre kanadskú klasifikáciu mokradí a dodnes je v Kanade oficiálna a bežná.

Nemecké zdroje 
Vedecké:
 Colditz 1994: Mokrade sú životné priestory, v ktorých sa celoročne alebo periodicky zhromažďujú viac-menej veľké množstvá vody.
 KATALYSE-Institut: Mokrade sú plochy, ktoré sú sčasti stále pokryté plytkou vodou. Spadajú po ne lužné lesy, vlhké lúky, rašeliniskové a močiarne územia a v širšom zmysle aj vodstvá [t.j. prirodzené vodné nádrže a toky].
 Stolzenbergerová-Ramirezová: Mokrade sú územia, v ktorých je periodicky alebo trvalo zhromaždená voda, [a to] v menších či väčších množstvách, stojatá alebo tečúca, povrchová alebo ako podzemná voda siahajúca až to koreňovej zóny, napr. močiare, rašeliniská, lužné lesy. Voda je v nich primárnym kontrolným faktorom pre životné prostredie a v ňom žijúce rastliny a zvieratá.

Právne:
 Tiroler Naturschutzgesetz 1991: Mokraď je životný priestor, ktorý je formovaný vodou, uzavretý a vymedziteľný voči susednej oblasti, [spolu] s rastlinnými a živočíšnymi spoločenstvami, ktoré sú preň charakteristické.

Francúzske zdroje 
Vedecké:
 Barnau 1991: Mokrade sú charakterizované trvalou alebo dočasnou prítomnosťou sladkej, brakickej alebo slanej využiteľnej vody na povrchu alebo v pôde v malej hĺbke. Súc často v pozícii rozhrania [interface], prechodu medzi suchozemskými a vlastnými vodnými prostrediami, odlišujú sa hydromorfnými a nevyvinutými pôdami a/alebo dominantnou vegetáciou zloženou z hydrofilných rastlín aspoň počas časti roka. Okrem toho neustále alebo krátkodobo [de façon momentanée] živia živočíšne druhy závislé od týchto priestorov a/alebo im poskytujú prístrešok.
 Parent 1991: Mokrade sú permanentne alebo pravidelne zaplavené suchozemské územia.
 Ramade 1993: Mokraď je všeobecný termín označujúci všetky pevninské alebo pobrežné močiarne, rašeliniskové alebo lagúnové vodné biotopy.
 ďalšie definície (po francúzsky):  , 

Právne:
 Loi sur l’eau 1992 (t.j. zákon o vode; rovnako v Code de l’envirnomment 2000, t.j. zákon o životnom prostredí): Mokraďmi sa rozumejú územia, či už využívané alebo nie, ktoré sú zvyčajne zaplavované alebo nasysované sladkou, slanou alebo brakickou vodou, [a to] trvalo alebo dočasne; vegetácii - keď existuje - na nich počas aspoň časti roka dominujú hydrofilné rastliny.

Všeobecná charakteristika 
Podľa Mitsch-Gosselink definície mokradí často zahŕňajú nasledujúce tri znaky:
 prítomnosť vody, pričom voda je buď na povrchu pôdy alebo v koreňovej zóne,
 pôda má špecifické vlastnosti a líši sa nemokradných pôd (napr. nízkym obsahom kyslíka),
 prítomnosť bioty, najmä vegetácie, prispôbenej vlhkým podmienkam a neprítomnosť bioty neznášajúcej zaplavenie. 
Rozhodujúca je teda hydrológia (hladina vody, frekvencia zaplavovania a pod.), táto ovplyvňuje fyziochemické prostredie (pôda, chemizmus a pod.), ktoré zas spolu s hydrológiou ovplyvňuje to, aká biota a koľko bioty (vegetácia, živočíchy a mikróby) sa v mokradi nachádza. Podnebie a geomorfológia hrajú (len) tú úlohu, že určujú, do akej miery môže mokraď existovať - geomorfológia ovplyvňuje hydrológiu a fyziochemické prostredie, podnebie ovplyvňuje hydrológiu a biotu.
V našich podmienkach podľa Pokorného k mokradiam patria konkrétne: rybníky a ich litorály (brehové pásma), mokré lúky a prameniská, riečne nivy vrátane lužných lesov, rašeliniská, podmáčané smrečiny a umelé mokrade (koreňové čistiarne odpadových vôd).
Mokrade vykazujú veľkú rozmanitosť podľa toho, ako vznikli, kde sa nachádzajú, aký je v nich vodný režim a chemizmus, prevládajúce rastlinstvo a pôdne alebo sedimentačné pomery. Niekedy dokonca možno nájsť v tesnej blízkosti viacero rozličných typov mokradí, ktoré sú nielen rôznymi ekosystémami, ale často aj odlišnými typmi krajiny. Preto je napríklad zložitá klasifikácia mokradí.

Celková rozloha mokradí vo svete 
Práca Finlaysona a Spiersa (pôvodne vydaná v roku 1999) zistila ako minimálny odhad rozlohy nasledujúcich typov mokradí  pre Zem ako celok: 
 5,7 milióna km² -prírodné sladkovodné mokrade
 1,3 milióna km² -ryžoviská 
 181 000 km² - mangrovy
 300 000-600 000 km² - koralové útesy 
Súčet týchto čísiel je  7,481 mil. - 7,781 mil. km². Nie sú v nich zahrnuté mnohé typy mokradí, napr. slaniská, pobrežné plytčiny, lúky morských tráv, krasy a jaskyne či vodné nádrže. K iným číslam však tá istá práca dospela, keď odhad svetovej rozlohy počítala ako súčet minimálnych odhadov rozlohy mokradí jednotlivých (siedmich) základných častí sveta – výsledok bol: 12,76 - 12,79 mil. km2.. Odhad vo výške 12,8 mil km² potvrdila aj správa Millenium Ecosystem Assessment z roku 2005 (ktorej spoluautormi boli aj Finlayson a Spiers). Jeden z najrozsiahlejších výskumov v tejto oblasti vykonali Lehner a Döll v roku 2004, ktorí odhadujú svetovú rozlohu mokradí na 8,3 – 10,2 mil. km². Mitsch a Gosselink (zohľadňujúc vyššie uvedené a veľa ďalších odhadov) dospievajú k záveru, že celková rozloha mokradí na svete je asi 7 – 10 mil. km², t.j. 5-8 % súše Zeme (tento odhad je bez veľkých jazier typu Kaspické jazero a bez hlbších pobrežných oblastí mora).

Funkcie 
Dôležité funkcie mokradí sú okrem iného:
 zadržiavanie vody
 ochrana proti búrkovým prívalom a zmiernenie záplav
 stabilizácia brehov a ochrana proti erózii (napr. mangrovové porasty)
 dopĺňanie zdrojov podzemných vôd (prechod vody z mokrade do podzemných zásobární)
 uvoľňovanie podzemných vôd (pohyb vody do povrchových vôd v mokradi)
 čistenie vôd
 zadržiavanie živín, sedimentov  a  polutantov
 stabilizácia miestnych klimatických pomerov, zvlášť zrážok a teploty

Špecificky z hľadiska manažmentu vodných strojov sú významné najmä tieto hydrologické funkcie mokradí (čiastočne spomenuté už vyššie)
:
 zmierňovanie záplavových vĺn
 udržiavanie sanitárneho prietoku
 zabraňovanie brehovej erózii
 čistenie vody
 zachytávanie a prenos znečisťujúcich látok
 udržiavanie teploty vody
 dopĺňanie zásob podzemnej vody
 biotop rýb a iných druhov organizmov

Hodnoty (pre ľudskú spoločnosť) 
Mokrade majú početné ekonomické prínosy:
 vodné zdroje - zabezpečenie množstva a kvality vody
 rybolov (viac ako dve tretiny výlovu rýb na svete je závislých od stavu mokraďových území)
 poľnohospodárstvo - prostredníctvom udržiavania vodnej hladiny
 pastierstvo
 produkcia dreva
 zdroje energie, ako sú rašelina a rastlinná hmota
 lov zveri
 doprava
 rekreácia a možnosti pre turistiku
Okrem toho sú mokrade významné ako súčasť kultúrneho dedičstva - majú náboženský a kozmologický význam, sú zdrojom estetickej a umeleckej inšpirácie, poskytujú archeologické nálezy a tvoria podstatu významných miestnych (sociálnych, ekonomických a kultúrnych) tradícií.

Mokrade na Slovensku 
V súčasnosti sú na Slovensku nasledujúce zapísané rámsarské lokality :

 Parížske močiare
 Šúr
 Senné-rybníky
 Dunajské luhy
 Číčovské mŕtve rameno
 Niva Moravy
 Latorica
 Alúvium Rudavy
 Mokrade Turca
 Poiplie
 Mokrade Oravskej kotliny
 Oravská priehrada
 Rudné 1, Rudné 2
 Sosnina
 Rieka Orava a jej prítoky
 Domica
 Alúvium Tisy
 Hrhovské rybníky
 Chymské rybníky
 Zemplínska šírava CHA
 Sivá Brada

Klasifikácie mokradí

„Circular 39“ (1956) 
 Vnútrozemské sladkovodné územia:
 sezónne zatopené panvy alebo rovné plytčiny
 vnútrozemské sladkovodné lúky
 vnútrozemské plytké sladkovodné močiare bez vysokej vegetácie
 vnútrozemské hlboké sladkovodné močiare bez vysokej vegetácie
 vnútrozemská otvorená sladká voda
 krovité močiare 
 lesnaté močiare
 ombrotrofné rašeliniská [bogs]
 Vnútrozemské salinné územia:
 vnútrozemské salinné rovné plytčiny
 vnútrozemské salinné močiare bez vysokej vegetácie
 vnútrozemská otvorená salinná voda
 Pobrežné sladkovodné územia:
 pobrežné plytké sladkovodné močiare bez vysokej vegetácie
 pobrežné hlboké sladkovodné močiare bez vysokej vegetácie
 pobrežná otvorená sladká voda
 Pobrežné slané územia:
 pobrežné slané rovné plytčiny
 pobrežné slané rovné plytčiny
 pobrežné slané lúky
 nepravidelne zaplavované slané močiare bez vysokej vegetácie 
 pravidelne zaplavované slané močiare bez vysokej vegetácie
 prielivy a zátoky (zálivy)
 mangrovové močiare

MAR (1965) 
 pobrežné vody
 plytké pobrežné lagúny
 pobrežné mo čiare bez vysokej vegetácie
 plytká vnútrozemská, slaná, brakický alebo zásaditá voda
 plytká stoja vnútrozemská sladká voda
 plytká tečúca vnútrozemská sladká voda
 vnútrozemské minerálne močiare bez vysokej vegetácie
 rašelinisko [peatland]

G. Eber (1969) 
 pobrežné územia
 otvorené more
 litorálna zóna
 trvalé plytké vody
 zátoky (zálivy) a úžiny morí
 plytké morské vody
 hlboké zátoky (zálivy)
 plytké zátoky (zálivy)
 zátoky (zálivy) sladkých a brakických vôd
 slané aj sladkovodné, prirodzené aj umelé lagúny
 ústia riek
 slapové estuáre
 delty
 pobrežia
 ostrovčeky
 kontinentálne pobrežia alebo pobrežia veľkých ostrovov
 údolia riek
 rieky a nivy
 nížinné rieky
 horské rieky
 potoky
 zásobné vodné nádrže
 so stabilnými hladinami vody
 s meniacimi sa hladinami vody
 ostatné územia
 jazerá
 slané jazerá
 sladkovodné jazerá bohaté na živiny
 sladkovodné jazerá chudobné na živiny
 sladkovodné rašelinové jazerá
 rašeliniská [mires]
 slatinné a prechodné rašeliniská
 ombrotrofné rašeliniská  [peat bogs]
 dočasné vody: z roztopeného snehu alebo dažďa
 umelé rybníky
 rybníky, malé nádrže
 zavlažovacie, odvodňovacie systémy

Anderson 1976 a NLCD 92 
V rámci klasifikácie krajinnej pokrývky (t.j. aktuálneho využívania pôdy, angl. land cover) majú v systéme Anderson 1976 mokrade číslo 6 a delia sa na podskupiny 61 Zalesnené mokrade a 62 Nezalesnené mokrade.

Analogická je klasifikácia krajinnej pokrývky podľa NLCD 92 z roku 1992, kde mokrade tvoria skupinu číslo 9 a delia sa na podskupiny 91 Lesnaté mokrade a 92 Emergentné bylinné mokrade.

Cowardin (1979) 
 morské mokrade
 pod hranicou prílivu [subtidal] – skalné dno; nespevnené dno; akvatické dno [acquatic bed]; útes
 medzi hranicou prílivu a odlivu [intertidal] – akvatické dno; útes; skalný breh; nespevnený breh
 estuáriové mokrade
 pod hranicou prílivu [subtidal] – skalné dno; nespevnené dno; akvatické dno; útes
 medzi hranicou prílivu a odlivu [intertidal] – akvatické dno; útes; dno riečiska; skalný breh; nespevnený breh; emergentná mokraď; krovitá mokraď [scrub-shrub wetland]; zalesnená mokraď
 riečne mokrade
 slapové [tidal] – skalné dno; nespevnené dno; akvatické dno; skalný breh; nespevnený breh; emergentná mokraď
 dolné celoročné [lower perennial] – skalné dno; nespevnené dno; akvatické dno; skalný breh; nespevnený breh; emergentná mokraď
 horné celoročné [upper perennial] – skalné dno; nespevnené dno; akvatické dno; skalný breh; nespevnený breh; emergentná mokraď
 občasné [intermittent] – dno riečiska
 jazerné mokrade
 limnetické – skalné dno; nespevnené dno; akvatické dno
 litorálne - skalné dno; nespevnené dno; akvatické dno; skalný breh; nespevnený breh; emergentná mokraď
 močiarne mokrade - skalné dno; nespevnené dno; akvatické dno; nespevnený breh; machovo-lišajníková mokraď; emergentná mokraď; krovitá mokraď; zalesnená mokraď

Poznámky: 
 Táto klasifikácia sa netýka len mokradí, ale aj hĺbkovodných ekosystémov
 Úrovne klasifikácie majú názvy: 1. úroveň: systém, 2. úroveň: podsystém, 3. úroveň: trieda, 4. úroveň: podtrieda; 5. úroveň:“ dominance types“, 6. úroveň: modifikátory. Vyššie sú uvedené iba prvé tri úrovne. biedy sú vyššie uvedené za pomlčkou a oddelené bodkočiarkou; močiarne mokrade nemajú druhú úroveň.

Mitsch-Gosselink (1986) 
 pobrežné mokrade:
 slapové slané močiare bez vysokej vegetácie
 slapové sladkovodné močiare bez vysokej vegetácie
 mangrovové mokrade
 vnútrozemské mokrade:
 sladkovodné močiare bez vysokej vegetácie
 rašeliniská  [peatlands]
 sladkovodné močiare s vysokou vegetáciou
 systémy na brehoch riek

Scott-Carbonell (1986) 
Na prvej úrovni sa mokrade zadelia do biogeografických provincií definovaných podľa práce Udvardy: “A Classification of the Biogeographical Provinces of the World”, 1975. Na druhej úrovni sa následne zadelia do niektorej z nasledujúcich skupín (typov):
 plytké morské zálivy a úžiny
 estuáre, delty
 malé ostrovy na mori, ostrovčeky
 skalnaté morské pobrežia, morské útesy
 morské pláže (piesok, obliaky)
 pobrežné bahnité rovné plytčiny obnažované počas odlivu [intertidal mudflats], pieskové rovné plytčiny [sand flats]
 pobrežné brakické a slané lagúny a močiare bez vysokej vegetácie, „soľné panvy” [salt pans]
 mangrovové močiare, mangrovové lesy
 pomaly tečúce rieky, vodné toky (dolné celoročné [lower perennial])
 rýchlo tečúce rieky, vodné toky(horné celoročné [upper perennial])
 riečne jazerá (vrátane mŕtvych ramien)
 sladkovodné jazerá a súvisiace močiare (jazerné)
 sladkovodné rybníky (pod 8 ha), močiare bez vysokej vegetácie, močiare s vysokou vegetáciou (močiarne)
 slané jazerá, salary
 nádrže, priehrady
 sezónne zaplavený porast tráv, savana, palmová savana
 ryžové polia, zaplavená orná pôda, zavlažovaná pôda
 močiarny les, dočasne zaplavený les
 ombrotrofné rašeliniská [peat bogs], vlhké Andské lúky (bofedales), „rašeliniská topenia snehu” [snow melt bogs]

Ramsar Convention Manual (1990/2013) 
Verzia tejto klasifikácie mokradí z roku 2013 vyzerá nasledovne:
 Morské mokrade (pobrežné mokrade)
 A Trvalé plytké morské vody
 B Morské akvatické dná pod hranicou prílivu
 C Koralové útesy
 D Skalné morské brehy
 E Pieskové, okruhliakové alebo obliakové brehy
 F Estuáriové vody
 G Bahnité, pieskové alebo slané rovné plytčiny medzi hranicou prílivu a odlivu
 H Močiare bez vysokej vegetácie medzi hranicou prílivu a odlivu
 I Zalesnené mokrade medzi hranicou prílivu a odlivu
 J Pobrežné brakické/salinné lagúny
 K Pobrežné sladkovodné lagúny
 Zk(a) Krasové a iné podzemné hydrologické systémy, morské/pobrežné
 Vnútrozemské mokrade
 L Trvalé vnútrozemské delty
 M Trvalé rieky/vodné toky/potoky
 N Sezónne/občasné/nepravidelné rieky/vodné toky/potoky
 O Trvalé sladkovodné jazerá
 P Sezónne/občasné sladkovodné jazerá
 Q Trvalé slané/brakické/alkalické jazerá
 R Sezónne/občasné slané/brakické/alkalické jazerá a rovné plytčiny
 Sp Trvalé slané/brakické/alkalické močiare bez vysokej vegetácie/hlbočiny
 Ss Sezónne/občasné slané/brakické/alkalické močiare bez vysokej vegetácie/hlbočiny
 Tp Trvalé sladkovodné močiare bez vysokej vegetácie/hlbočiny
 Ts Sezónne/občasné sladkovodné močiare bez vysokej vegetácie/hlbočiny na neorganických pôdach
 U Nezalesnené rašeliniská
 Va Alpské mokrade
 Vt Tundrové mokrade
 W Mokrade s prevahou krovín
 Xf Sladkovodné mokrade s prevahou stromov
 Xp Zalesnené rašeliniská
 Y Sladkovodné pramene; oázy
 Zg Geotermálne mokrade
 Zk(b) Krasové alebo iné podzemné hydrologické systémy, vnútrozemské
 Človekom vytvorené mokrade
 1 Rybníky na akvakultúru
 2 Rybníky
 3 Zavlažovaná pôda
 4 Sezónne zaplavovaná poľnohospodárska pôda
 5 Lokality exploatácie soli
 6 Územia skladovania vody (nádrže a podobne)
 7 Vykopané jamy
 8 Územia úpravy odpadových vôd
 9 Kanály a odvodňovacie kanály, priekopy
 Zk(c) Krasové a iné podzemné hydrologické systémy, človekom vytvorené

Staršia verzia tejto klasifikácie je uvedená napríklad tu  (text na zelenom pozadí).

V úvodnej časti textu manuálu je uvedené iné delenie mokradí pochádzajúce z práce Cowardin 1979 (toto delenie z manuálu je prevzaté aj do textu Kadlečík-Slobondík ), a to nasledujúce:
 základné typy:
 morské mokrade (pobrežné mokrade vrátane pobrežných lagún, skalnatých pobreží a koralových útesov)
 estuáriové mokrade (zahŕňajúce delty, prílivové močiare a mangrovové močiare)
 jazerné mokrade (mokrade súvisiace s jazerami)
 riečne mokrade (mokrade pozdĺž riek a vodných tokov)
 močiarne mokrade (močiare a rašeliniská)
 zvláštna skupina: človekom vytvorené mokrade (napr. rybníky na chov rýb či kreviet, rybníky na farmách, zavlažovaná poľnohospodárska pôda, soľné panvy, vodné nádrže, štrkoviská, využitie odpadových vôd ako hnojiva, kanály)

CORINE (1990/1995) 
V rámci klasifikácie európskeho programu mapovania krajinnej pokrývky nazvaného CORINE tvoria mokrade skupinu 4 “Zamokrené areály” (angl. wetlands) s nasledujúcim delením:
 4.1 vnútrozemské mokrade [inland wetlands]
 močiare [inland marshes]
 rašeliniská [peatbogs]
 4.2 prímorské mokrade [coastal wetlands]
 slané močiare [salt marshes]
 saliny
 prílivové územia [intertidal flats]

Brinson 1993 a Smith et al. 1995 
Podľa Brinson 1993 možno mokrade rozdeliť do skupín podľa rôznych kombinácií nasledujúcich troch parametrov (pričom sa nevyskytujú všetky možné kombinácie):
 geomorfologické pomery  – typické príklady realizácií tohto parametra sú: 1. zníženinové mokrade, 2. riečne mokrade, 3. lemové mokrade [fringe wetlands] a 4. rozsiahle rašeliniská [extensive peatlands]
 zdroje vody - typické príklady realizácií tohto parametra sú: 1. zrážky, 2. bočný povrchový alebo pripovrchový transport z mimokorytového prúdu [overbank flow], 3. podzemná voda
 hydrodynamika - - typické príklady realizácií tohto parametra sú: 1. vertikálny tok (vertikálne kolísanie hladiny vody), 2. jednosmerný horizontálny tok, 3. dvojsmerný horizontálny tok

Smith et al. 1995 (spoluautorom bol aj Brinson) je modifikácia tohto systému:
 geomorfologické pomery  (=hydrogeomorfologické triedy mokradí)– 1. zníženinové mokrade, 2. riečne mokrade, 3. jazerné lemové mokrade, 4. slapové lemové mokrade, 5. svahové mokrade, 6. rovné plytčiny s minerálnou pôdou, 7. rovné plytčiny s organickou pôdou (=rozsiahle rašeliniská)
 zdroje vody - typické príklady realizácií tohto parametra sú: 1. zrážky, 2. povrchový odtok [overland flow], 3. mimokorytový prúd [overbank flow], 3. „interflow“, 4. „throughflow“, 5. „baseflow“
 hydrodynamika  - typické príklady realizácií tohto parametra sú: 1. vertikálny tok, 2. jednosmerný horizontálny tok, 3. dvojsmerný horizontálny tok
Vyššie uvedené hydrogeomorfologické triedy mokradí (1.-7.) sa môžu ďalej deliť na rozlične definované podtriedy.

C-CAP (NOAA, 1995) 
V rámci klasifikácie NOAA Coastal Change Analysis Program (C-CAP) krajinnej pokrývky (ktorá je zmesou systému Anderson 1976 a modifikácie Cowardinovho systému) tvoria mokrade nasledujúce triedy:
 močiarne zalesnené mokrade
 močiarne krovité mokrade
 močiarne emergentné mokrade
 estuáriové zalesnené mokrade
 estuáriové krovité mokrade
 estuáriové emergentné mokrade

Warner a Rubec (1997) 
 ombrotrofné rašelinisko [bog]
 slatinisko [fen]
 močiar s vysokou vegetáciou [swamp]
 močiar bez vysokej vegetácie [marsh]
 plytčinový močiar bez vysokej vegetácie [shallow water marsh]

Poznámky: 
 Toto je systém používaný v Kanade
 Úrovne klasifikácie dostali názvy: 1. úroveň: systém (celkovo ich je 5), 2. úroveň: forma (celkovo ich je 49), 3. úroveň (nie vždy prítomná): subforma (celkovo ich je 75); 4. úroveň: typ. Vyššie je uvedená len prvá úroveň.

Apostolov et al. (2004) 
Tradičné delenie (najmä vnútrozemských) mokradí je nasledovné:
 mokrade s minerálnou pôdou:
 močiar bez vysokej vegetácie [marsh]
 močiar s vysokou vegetáciou [swamp]
 mokrade s organickou pôdou (rašeliniská [peatlands]):
 ombrotrofné rašelinisko [bog]
 slatinisko [fen]

Švehláková et al. (2006) 
 sezónne zaplavované údolia alebo ploché územia
 vnútrozemské lúky
 vnútrozemské plytké mokriny
 vnútrozemské hlboké sladkovodné mokriny
 vnútrozemské otvorené vody
 bariny s kroviskami
 bariny so stromovým porastom
 močiare

Ďalšie 
Prehľad niektorých ďalších systémov klasifikácie je uvedený v práci  Detenbeck, N. E.: Methods for evaluating wetland condition - #7  Wetlands Classification, 2002
Delenie rašelinísk pozri v článku rašelinisko.

Mokrade v európskej Rámcovej smernici o vode 
Rámcová smernica o vode je smernica zaoberajúca sa územiami povodí riek. Smernica síce na viacerých miestach spomína mokrade, ale nedefinuje ich, ani  nič nepredpisuje či neodporúča explicitne pre mokrade. Nasledujúci zoznam obsahuje zoznam ekosystémov, ktoré by mohli byť relevantné na dosiahnutie cieľov rámcovej smernice, spolu so zoznamami zodpovedajúcich typov mokradí. Treba mať na pamäti, že jednak uvedené ekosystémy nemusia byť vždy zároveň mokraďmi a jednak existujú aj mokrade, ktoré nie sú tvorené žiadnym z uvedených ekosystémov (čiže nasledujúci zoznam nie je klasifikáciou mokradí v pravom slova zmysle):
 suchozemské ekosystémy priamo závislé od podzemnej vody - zodpovedjúce typy mokradí: pramene, slatiny a vrchoviská, slaniská, mokré lúky a pasienky, obnažené dná, lesné a krovité močiare, lužné lesy, jaskyne s podzemnými tokmi alebo stojatou vodou
 hydromorfologické prvky v záplavovej, pobrežnej alebo prílivovej zóne, útvarov povrchových vôd - zodpovedajúce typy mokradí: porasty vodných rastlín, lužné lesy, vysokobylinná nivná vegetácia, aluviálne lúky, porasty trsti a vysokých ostríc, obnažené dná, dočasné jazierka, vnútrozemské delty, prílivové oblasti
 malé prvky povrchovej vody neidentifikované ako vodné útvary, ale prepojené s útvarmi povrchovej vody - zodpovedajúce typy mokradí: pramene, slatiny a vrchoviská, dočasné jazierka, mokré lúky a pasienky, lesné a krovité močiare, trsťové a ostricové močiare, obnažené dná, porasty vodných rastlín
 rieky, jazerá, útvary brakickej vody a pobrežnej vody – zodpovedajúce typy mokradí: potoky a rieky, plesá, jazerá, mŕtve ramená, rybníky, poldre, riečne delty a pobrežné zóny
 ekosystémy výrazne ovplyvňujúce kvalitu alebo množstvo vody zásobujúcej útvary povrchových vôd alebo povrchové vody napojené na útvary povrchových vôd – zodpovedajúce typy ,mokradí: všetky typy mokradí

Poznámky

Referencie

Externé odkazy 
 Kadlečík, J. – Slobodník, V.: Príručka pre inventarizáciu, ochranu a starostlivosť o mokrade. I. časť, 1999 
 Mokrade - domovská stránka 
 Dobošová, A.: Mokrade 
 Šeffer, J. et al.: Mokrade pre život, 1996  
 Švehláková et al.: Ekologické aspekty technické hydrobiologie – Mokřady 
 Kadlíková, L.: Ekosystémy v české přírodě – mokřady na: příroda.cz 
 EXECUTIVE REPORT  –  BEST AVAILABLE SCIENCE , VOLUME 1  –  FEBRUARY 2004 - Chapter 9 - Wetlands  
 Apostolov, S., Hristov, I., Boshnakova, S., Holland, B., Borthwick, F., Jabbor, S., Boingeanu O., Olshanskaya, M., Langerholc, M. 2004. World Wetlands Day 2004 at the Central European University: From the Mountains to the Sea – Wetlands at Work for Us. Background paper. 
 Gray, A.: Pennsylvania's Adopt-a-Wetland Program Wetland Education and Monitoring Module Student Manual  
 Ornes, H., Hogan C M., EPA et al.: Wetland in: Encyclopedia of Earth. Eds. Cutler J. Cleveland (Washington, D.C.: Environmental Information Coalition, National Council for Science and the Environment). 
 EPA - Wetlands , 
 The Ramsar Convetion Manual 
 Committee on Characterization of Wetlands, National Research Council: Wetlands Characteristics and Boundaries, 1995 
 Burton, E. E.: Classifying wetlands and assessing their functions: Using the NC Wetlands Assessment Method (NC WAM) to analyze wetland mitigation sites in the coastal plain region, 2008 
 Eurowet  
 Hofmeister, F.: Die Rückgewinnung von Feuchtgebieten als eine Lösung für aktuelle Umweltprobleme Hemmnisse und Möglichkeiten. Inaugural-Dissertation zur Erlangung der Würde eines Doktors der Wirtschaftswissenschaften (Dr. rer. pol.) an der Fakultät für Wirtschafts- und Sozialwissenschaften der Ruprecht-Karls-Universität Heidelberg, 2006 
 Guide juridique d’accompagnement des bassins de Rhône–Méditerranée et de Corse 2010

Iné projekty 

Mokrade