Poľština

Poľština patrí medzi západoslovanské jazyky rovnako ako čeština, slovenčina, kašubčina  a lužická srbčina. Patrí teda takisto medzi slovanské jazyky, do rodiny indoeurópskych jazykov.

V 10. storočí boli západoslovanské jazyky do veľkej miery stále jeden jazyk, potom sa začali od seba rozchádzať, ale ešte aj dnes si Poliaci čiastočne rozumejú so Slovákmi i Čechmi. Veľa cirkevných slov je podobných češtine aj z toho dôvodu, že Poliaci prijali kresťanstvo od Čechov. V priebehu storočí poľština prijala veľa slov cudzieho pôvodu (z latinčiny, francúzštiny, nemčiny, češtiny), neprebehla tu žiadna veľká jazyková čistka.

Po poľsky sa hovorí nielen v Poľsku, ale aj na územiach iných štátov s poľskou menšinou - v Česku, na Slovensku, Ukrajine, v Bielorusku, Litve. V dôsledku mnohých vysťahovaleckých vĺn v uplynulých 200 rokoch sa možno stretnúť s poľštinou prakticky všade.

Dialekty a nárečia 
Veľkopoľsko-krajinský dialekt
veľkopoľské nárečie
strednoveľkopoľské podnárečie
západné podnárečie
južné podnárečie
pałucké podnárečie
krajinsko-tucholské nárečie 
krajinské podnárečie
tucholské podnárečie

Kujawský dialekt
kujawské podnárečie
chełmsko-dobrzyńské podnárečie
kociewské podnárečie
małborsko-lubanské podnárečie
ostródsko-warmińské podnárečie

Sliezsky dialekt
čadčianske nárečie 
východočadčianske podnárečie
tešínske nárečie 
juhozápadotešínske podnárečie
juhovýchodotešínske podnárečie
pohraničné nárečie 
jablunkovské podnárečie
západotešínske podnárečie
racibórzske podnárečie
głubčické podnárečie
stredosliezske nárečie 
pravobrežné podnárečie
ľavobrežné podnárečie
severosliezske nárečie
namysłówske podnárečie
sycówske podnárečie
chazakówske podnárečie

Malopoľský dialekt
juhozápadné (podkarpatsko-krakovské) nárečie 
goralské podnárečie
severozápadné (sieradzské) nárečie 
stredoseverné (kielecko-sandomierzske) nárečie 
staršie východné nárečie 
mladšie východné nárečie 

Mazovský dialekt
blízkomazovské nárečie 
ďalekomazovské nárečie 
podlasko-suwałské nárečie 
warmińsko-ostródsko-lubawské nárečie

Abeceda 
Poľská abeceda obsahuje základnú latinskú abecedu a nasledujúce zvláštne písmenka: ą, ę, ó, ł, ć, ś, ź, ż, ń.

V poľštine neexistujú dlhé samohlásky, každá hláska má rovnakú dĺžku. Prízvuk je, na rozdiel od slovenčiny, takmer vždy na predposlednej slabike.

Nosové samohlásky 
ą - Nosové o
 napr. mąka /múka/ (ako on v slovenskom slove stonka), 
 napr. z mamą /s mamou/ (ako v slovenskom slove kombajn)

ę - Nosové e 
 napr. piętro /poschodie/ (ako v slov. slove renta)
 ak sa nachádza na konci slova, tak sa nevyslovuje
 napr. widzę kobietę /vidím ženu/ (čítaj „vidze kobiete“)

Samohlásky 
Samohlásky i/y sa na rozdiel od slovenčiny veľmi líšia. Poľské mäkké i je rovnaké ako slovenské, ale y je omnoho tvrdšie, ale nemožno si ho mýliť s ruským „jery“ (mnohokrát, hlavne na konci slova, je počuteľné takmer ako e, v žiadnom prípade ho však ako „e“ nemožno vyslovovať. napr. kiedy - wtedy). Taktiež treba pamätať na to, že keď i sa nachádza po spoluhláskach z, s, c, dz, n zmäkčuje predchádzajúcu spoluhlásku (napr. zima /zima/ čítaj ako „žima“, nić /niť/ čítaj ako „ňić“ a keď nasleduje po i samohláska, tak sa už nevyslovuje (napr. siadać /sadať/ čítaj ako „śadać“, nie /nie/ čítaj ako „ńe“, v žiadnom prípade to nie je slovenské „nie“).

Samohláska ó sa vyslovuje ako krátke „u“, v žiadnom prípade nejde o slovenské ó (napr. mówię /hovorím/ čítaj „muvie“)

Spoluhlásky 
Poľská spoluhláska ł sa vyslovuje ako neslabičné „u“ (napr. był /bol/, łza /slza/ ) ako w po Anglicky

Dvojité w (v poľskej abecede ako „vu“, a slovenské jednoduché v ako nemecké „fau“ nie „vé“) je vyslovované ako slovenské „v“. Poľština používa v len v cudzích slovách. (napr. telewizja /televízia/, ale skratka TV!)

Poľské ń je vyslovované ako slovenské „ň“.

Poľština nepozná rozdiel medzi spoluhláskami h/ch, preto aj pre Slovákov je niekedy ťažké si domyslieť, ktorú spoluhlásku z nich napísať. Väčšinou tieto spoluhlásky bývajú vyslovované neznelo, len v niektorých výrazoch sú znelé (napr. huśtawka /hojdačka/ ako „chuśtafka“, chomik /škrečok/ ako „chomik“, ale napr.: tychże /týchto/ skôr ako „tyhže“).

Hlásky r a l nie sú v poľštine slabikotvorné, napr. slovenské slovo vietor sa delí ako vie-tor a preto sa číta ako dvojslabičné, ale poľské slovo wiatr je vyslovované ako jedna slabika.

Poľština rozlišuje tri rady sykaviek: 
 c, s, z vyslovujú sa ako slovenské „c, s, z“. (napr. centrum, sad, ząb /centrum, sad, zub/)
 cz, sz, ż (sem taktiež patrí rz) sa vyslovujú ako slovenské „č, š, ž“. (S tým môžu mať problém Česi, lebo ich "č, š, ž sú mäkšie ako slovenské a poľské). Napr. szczotka, żona, morze /kefa, žena, more/.
 ć, ś, ź sa vyslovujú veľmi mäkko, omnoho mäkšie ako české „č, š, ž“. Správnu výslovnosť dosiahneme tým, že zadnú časť jazyka trochu oprieme o podnebie a snažíme sa vysloviť normálne „č, š, ž“ (napr. ściana čítaj „śćana“, źle čítaj źle /stena, zle/).

Pozor! Často sa stáva, že spoluhláska rz býva vyslovovaná ako české ř, ale poľština ř nepozná (napr. poľské slovo morze (more) nie je v žiadnom prípade moře, ale „može“).

Hlavné zmeny medzi poľštinou a slovenčinou

Porovnanie samohláskových skupín 

Zmena ą/ę~u/ú

(dąb, prędko, śpiewają, gołębie ~ dub, prudko, spievajú, holuby)

jestvujú i výnimky: często (pozor! Je aj slovo "ciasto"a znamená to "cesto"), piękny ~často, pekný 

Zmena ó/o~ô/o

(koń, mój, bój ~ kôň, môj, boj)

Zmena dvojhlások ia/ie~e/ie

(piana, zmiana, biały, pies, kwiat ~ pena, zmena, biely, pes, kvet)

Zmena -wę~-ú 

(wędzony, węgielny, Węgry ~ údený, uhoľný, Uhry)

Porovnanie spoluhláskových skupín 

Zmena g/k~h/ch

(bieg, gwiazda, gęsty ~ beh, hviezda, hustý)

Zmena rz~r

(rzeka, urząd, rzemiosło ~ rieka, úrad, remeslo)

Zmena skupiny -ło -ro~-la -ra

(głos, głowa, broda, droga ~ hlas, hlava, brada, dráha)

Zmena ć/ci~ť/t

(śpiewać, ciotka, cierpią ~ spievať, teta, trpia)

Zmena o~e v skupinách -rot -łot 

(czort, ciotka, czoło ~ čert, tetka, čelo)

Zmena skupiny -ksi~-kň/kni

(księga, ksiądz, książę ~ kniha, kňaz, knieža)

Zmena dz/dź/dzi~z  

(dzwon, dźwięk ~ zvon, zvuk)

Ďalšie menšie zmeny

Zmeny pri skloňovaní

Porovnanie slovnej zásoby

Referencie

Iné projekty 

 
Západoslovanské jazyky
Jazyky v Poľsku
Jazyky na Ukrajine
Jazyky v Česku
Jazyky na Slovensku