Eskimáčtina

Eskimáčtina je hlavný jazyk (či podľa iných názorov skupina jazykov) z eskimácko-aleutských jazykov. Hovoria ňou najmä Eskimáci. Používa sa v severnej Amerike a Grónsku (okrem Aleutských ostrovov a Komadorských ostrovov) a zvyšky zostali aj v severovýchodnej Ázii.

Je to výrazne polysyntetický jazyk s veľkým množstvom prípon.

Delenie 
Delí sa na dve navzájom nezrozumiteľné jazykové skupiny:
juitské (alebo juitsko-jupické) nárečia (jazyky) - Čukotka, juhozápadná Aljaška, polostrov Nunivak, ostrov sv. Vavrinca:
jupičtina [yup'ik, yupik] (10 000 hovoriacich)
alutiiq [jupičtina tichomorského pobrežia] (400 hovoriacich)
juitčina [stredosibírska jupičtina] (Chaplinon a Ostrov sv. Vavrinca; 1400 hovoriacich)
naukančina [naukan] (70 hovoriacich)
sireničtina [sirenik] (1 hovoriaci) - často považovaná za úplne osobitný jazyk
inuitské nárečia (jazyky) [inuitčina, inuit, inupik] - ostatné lokality
iñupiaq (severná Aljaška, 3500 hovoriacich) 
inuvialuktun [inuktun] (západná Kanada; 765 hovoriacich)
inuktitut (východná Kanada; vyše 23 000 hovoriacich)
grónčina [kalaallisut] (Grónsko, 47 000 hovoriacich)

Zdroje 

Eskimácko-aleutské jazyky
Wikipédia:Chýbajúce referencie