Stredoafrická republika

Stredoafrická republika je štát v Afrike. Jeho susedmi sú Kamerun, Kongo, Konžská demokratická republika, Čad, Južný Sudán a Sudán. Hlavné a najväčšie mesto je Bangui.

Polohopis 
Najväčšiu časť štátu tvorí náhorná plošina Azande, ktorá je rozvodím riek Ubangi (prítok Konga) a Šari (ústi do Čadského jazera). Priemerná nadmorská výška tejto náhornej plošiny je 450 - 600 m, pričom pohoria sú na západe, kde sa nachádza najvyšší vrch Mont Ngaoui (1421 m. n. m.) a na severovýchode, kde je pohorie Massif des Bongo. Podnebie je tropické, na severe je podnebie pasátové, s jedným obdobím zrážok (cca 1000 mm) a nachádzajú sa tu savany. Na juhu je tropické vlhké podnebie, sú tu pralesy a zrážky dosahujú 1600 mm. V riečnych dolinách sa nachádzajú galériové lesy. Lesy aj savany sú bohaté na faunu a flóru, pričom najvzácnejším endemitom štátu je gorila nížinná, ktorá sa nikde inde nevyskytuje.

Dejiny 
V 17. storočí tu existovala ríša Bagurimi. Od roku 1894 to bola francúzska kolónia Ubangi-Šari, ktorá bola v roku 1910 pripojená ku kolóniám Francúzskej rovníkovej Afriky. 

Európska invázia na územie strednej Afriky sa začala koncom 19. storočia počas boja o Afriku. Európania, predovšetkým Francúzi, Nemci a Belgičania, prišli do oblasti v roku 1885. Francúzsko sa zmocnilo a kolonizovalo územie Ubangi-Šari v roku 1894. V roku 1911 na základe zmluvy z Fezu Francúzsko postúpilo takmer 300 000 km2 časť povodia Sangha a Lobaye. Nemeckej ríši, ktorá postúpila menšiu oblasť (v dnešnom Čade) Francúzsku. Po prvej svetovej vojne Francúzsko opäť anektovalo územie.

Po roku 1946 bolo francúzskym zámorským územím, autonómiu získalo roku 1958 a nezávislosť v roku 1960.

Správne rozdelenie 
Stredoafrická republika je rozdelená na 14 prefektúr, 2 ekonomické prefektúry a jednu komúnu (hlavné mesto).

Ekonomika 
Ide o slabo rozvinutý poľnohospodársky štát s ťažbou diamantov a dreva. 50% vývozu tvoria diamanty, ktorých sa ročne vyťaží približne 620 tis. karátov (124 kg). V menšej miere sa ťaží aj zlato. V poľnohospodárstve dominuje pestovanie a predaj potravinárskych plodín ako maniok, arašidy, kukurica, cirok, proso, sezam a plantain. Ročná miera rastu nominálneho HDP je tesne nad 3 %. 

Význam potravinárskych plodín pred vyvážanými trhovými plodinami naznačuje skutočnosť, že celková produkcia manioku, základnej potraviny väčšiny Stredoafričanov, sa pohybuje medzi 200 000 až 300 000 tonami ročne, zatiaľ čo produkcia bavlny, hlavnej vyvážanej trhovej plodiny, sa pohybuje od 25 000 do 45 000 ton ročne. 

Potravinové plodiny sa nevyvážajú vo veľkých množstvách, ale stále predstavujú hlavné trhové plodiny krajiny, pretože Stredoafričania získavajú oveľa viac príjmov z pravidelného predaja nadbytočných plodín ako z vyvážaných trhových plodín, ako je bavlna alebo káva. Veľká časť krajiny je sebestačná v potravinárskych plodinách; rozvoju dobytka však bráni prítomnosť muchy tse-tse.

Zdravotníctvo 
Najväčšie nemocnice v krajine sa nachádzajú v okrese Bangui. Ako člen Svetovej zdravotníckej organizácie dostáva Stredoafrická republika pomoc pri očkovaní, ako napríklad intervencia z roku 2014 na prevenciu epidémie osýpok.

Školstvo 
Verejné vzdelávanie v Stredoafrickej republike je bezplatné a povinné vo veku od 6 do 14 rokov. Približne polovica dospelého obyvateľstva krajiny je však negramotná. Dve inštitúcie vyššieho vzdelávania v Stredoafrickej republike sú University of Bangui, verejná univerzita so sídlom v Bangui, ktorá zahŕňa lekársku fakultu, a Euclid University, medzinárodná univerzita.

Obyvateľstvo 
Obyvateľstvo tvoria kmene sudánskych černochov, najmä Bandi, Gbajo a Azandi. Ďalej to sú Bantuovia, Hausovia a Arabi.

Najväčšie mestá podľa obyvateľov (odhad 2012) : 
 Bangui ( obyv.)
 Bimbo ( obyv.)
 Berbérati ( obyv.)
 Carnot ( obyv.)
 Bria ( obyv.)
 Bambari ( obyv.)
 Nola ( obyv.)
 Bouar ( obyv.)
 Bossangoa ( obyv.)
 Bangassou ( obyv.)
 Kaga-Bandoro ( obyv.)

Náboženstvo 
Podľa štatistiky z roku 2020 je náboženská príslušnosť nasledovná: kresťania 89%, moslimovia 9%, tradičné náboženstvo 1%, ostatné náboženstvo a bez vyznania 1%. Medzi kresťanmi prevládajú protestantské cirkvi, približne tretina kresťanov sú rímski katolíci. Podobne ako v okolitých krajinách nemalá množina kresťanov a moslimov vyznáva zároveň niektoré z tradičných náboženstiev (viacpočetná náboženská identita), prípadne ich prepája v synkretizme. Podľa afrikanistu Ondreja Havelku v Stredoafrickej republike existujú rozličné tradičné bantuské náboženstvá, ktorých spoločným menovateľom je viera v najvyššieho Boha, ktorý bol pôvodne ľuďom blízko, avšak pre neposlušnosť ľudí sa vzdialil. Podľa ústne tradovaného bantuského príbehu najvyšší Boh vyslal chameleóna, aby ľuďom zvestoval ich nesmrteľnosť, avšak chameleón šiel veľmi pomaly a predbehla ho jašterica, ktorá niesla opačné posolstvo, totiž, že ľudia sú smrteľní a čaká ich horký koniec, a pretože jašterica doručila svoju správu , stalo sa, že ľudská prirodzenosť sa stala smrteľnou. Naprieč Stredoafrickou republikou existujú podľa Havelky rôzne verzie príbehu. Okrajovo sa možno stretnúť s náboženstvom bori, mytológiou Bushongo o vyzvrátenom stvorení najvyšším Bohom Bumbou, náboženstvom bwiti a náboženskými fenoménmi ako Nkisi Nkondi. Väčšina moslimov v Stredoafrickej republike sú sunnitmi nasledujúcou Malikovskou právnou školou (tzv. Malikovský mazhab). V krajine je tiež rozšírené africké čarodejníctvo, najmä vo formách azande a kindoki.

Zdroje 
 Lexikon zemí světa, Kartografie Praha, 1999
 Pavol Korec, Gabriel Zubrický. Krajiny Zeme 2, 2000, ISBN 8085401541
 Malá encyklopédia zemepisu sveta, 1976, Peter Mariot

Referencie

Iné projekty 

 
Členovia AÚ
Členovia OSN
Štáty v Afrike
Členovia Frankofónie