Blossius Aemilius Dracontius

Blossius Aemilius Dracontius (455-505) bol rímsky básnik tvoriaci počas vandalskej okupácie severnej Afriky v druhej polovici 5. storočia v Kartágu.

Život 
Dracontius pochádzal z bohatej veľkostatkárskej rodiny zo severnej Afriky a získal vzdelanie podľa rímskych štandardov. V mladosti sa popri literárnej tvorbe venoval právnickej praxi. Vandali, ktorý po roku 439, kedy dobyli Kartágo, fakticky kontrolovali túto provinciu, Dracontiovi ponechali jeho majetky. Neskôr si ale básnik vyslúžil nepriazeň vandalského panovníka Gunthamunda, ktorý mu majetok skonfiškoval a uvrhol ho do väzenia, zrejme v súvislosti s panegyrikom, ktorý Dracontius zložil na východorímskeho cisára Zenóna. 

Ďalšia Dracontiova tvorba, v ktorej sa objavujú dve diela venované Gunthamundovi – Satisfactio (Zadosťučinenie) a De laudibus Dei (O chválach Božích) - , mu mala zabezpečiť znovuzískanie stratenej kráľovskej priazne. Výsledok jeho snaženia nie je známy, ale možno sa domnievať, že básnik získal slobodu a odišiel z Afriky do Itálie. Poukazoval by na to rukopis obsahujúci niektoré Dracontiove básne, ktorý pochádza z kláštora v Bobbiu.

Dielo 
 De laudibus Dei (O chválach Božích) tiež De Deo (O Bohu) – tri knihy mylne pripisované dlho svätému Augustínovi. Prvá kniha pojednávajúca o stvorení sveta bývala pôvodne vydávaná samostatne pod menom Hexameron. Spoločne s ostatnými časťami skladby sa po prvý raz objavila vo vydaní španielskeho patristu Faustina Arévala roku 1791.
 Satisfactio (Zadosťučinenie) – pozostáva zo 158 elegických dvojverší
 Carmina minora (Menšie básne) – takmer všetky písané hexametrom, skladajú sa z básničiek s mytologickými námetmi, aké skladali v Dracontiovej dobe školáci ako cvičenia. Sú medzi nimi i dve epillia, De raptu Helenae (Únos Heleny) a Medea. Zbierka obsahuje tiež úvod Dracontiovmu učiteľovi, gramatikovi Felicianovi.
 Orestis Tragoedia (Orestova tragédia) – báseň o rozsahu približne 1000 hexametrov s mytologickou témou.

Literatúra

Zdroj 

Básnici starovekého Ríma