Syfilis

Syfilis alebo lues je pohlavná choroba spôsobená baktériou (spirochétou) Treponema pallidum.
Spôsobuje špecifické chronické ochorenie, ktoré prebieha v niekoľkých fázach. Z neliečenej tehotnej matky sa môže preniesť na plod a spôsobiť mu podľa štádia ochorenia matky rôzne poškodenia až po úmrtie. Vyskytuje sa na celom svete. Postihuje hlavne sexuálne aktívne mladé osoby (častejšie mužov), má výrazný sociálny charakter. Od roku 1953 počet ochorení u nás výrazne klesol.

Príznaky 

Skorý syfilis / Primárne štádium, primárny syfilis, syfilis I
Tri až štyri týždne po infekcii sa na mieste, kde sa baktérie dostali do kože alebo sliznice, objaví malá, nebolestivá alebo nebolestivá nodulárna vred so stvrdnutým okrajom. Preto sa vred, ktorý asi po týždni nadobudol veľkosť mince, označuje aj ako tvrdý chancre (Ulcus durum). Spočiatku ide o lokálnu infekciu. Tento primárny vplyv vzniká pri vaginálnom styku na penise, na pyskoch ohanbia alebo vo vagíne. Nachádza sa tiež v ústach alebo hrdle pri orálnom sexe a v konečníku pri análnom sexe. Vred je červený a vyteká z neho bezfarebná tekutina. Obsahuje veľa patogénov, takže je extrémne nákazlivý. O týždeň alebo dva neskôr sa blízke lymfatické uzliny zduria a môžu sa objaviť bolesti kĺbov, svalov a kostí. Od tohto momentu je možné ochorenie zistiť pomocou testu TPHA. Aj keď sa vredy neliečia, asi po 4-6 týždňoch sa samy zahoja, a preto sa ochorenie často ignoruje alebo sa nerozpozná.

Sekundárne štádium, sekundárny syfilis, lues II

Osem až deväť týždňov po infekcii sa často vyskytujú príznaky podobné chrípke, ako je horúčka, vyčerpanie alebo bolesti hlavy a tela. Lymfatické uzliny po celom tele sú opuchnuté (generalizovaná lymfadenopatia, polyskleradenitída). Choroba teraz postúpila do všeobecného štádia. Po desiatich týždňoch sa u väčšiny postihnutých objaví kožná vyrážka (exantém). Najprv sú to len bledoružové fľaky, ktoré prechádzajú do medených uzlíkov (papuliek). Široké papuly, ktoré sa objavujú najmä v kožných záhyboch, sa nazývajú condylomata lata. Keď tieto klíčia a vytekajú, tekutina, ktorá vyteká, je vysoko infekčná. Zriedkavejšie sa vyskytujú zmeny na slizniciach v ústach (enantém, slizničné plaky) a na genitáliách. Môžu sa vyskytnúť aj očné infekcie. Niektorí pacienti strácajú vlasy (alopecia specifica). Všetky kožné prejavy (syfilidy) sa vyliečia asi po štyroch mesiacoch, takže niektorí pacienti si svoju infekciu takmer nevšimnú. Ak sa neliečia, vrátia sa v rôznych intervaloch. Pri všetkých kožných prejavoch syfilisu sa zvyčajne vyskytuje malé alebo žiadne svrbenie.

Asi u 30 % neliečených syfilisov dochádza v priebehu rokov k spontánnemu vyliečeniu. Ak sa skorý syfilis nelieči a spontánne sa nevylieči, ochorenie sa môže u postihnutých zastaviť v nasledujúcom období latencie, hoci patogény sú stále v tele. Neskorý syfilis sa môže vyvinúť z latentného syfilisu po mesiacoch alebo rokoch. Infikovaná osoba je nákazlivá, aj keď toto riziko klesá, čím dlhšie pacient zostáva bez príznakov.

Termín Babinski-Vaquesov syndróm sa v minulosti používal pre formu neskorého syfilisu s Robertsonovou zrenicou, aortitídou a oslabenými reflexmi svalov hornej a dolnej časti nôh, ako aj pre chronickú meningoencefalitídu.

Neskorý syfilis / Terciárne štádium, terciárny syfilis, Lues III

O tri až päť rokov neskôr sú postihnuté nielen vstupná brána, lymfatické uzliny a koža. Patogény sa rozšírili po celom tele a zasiahli aj vnútorné orgány, ako je systém krvných ciev, dýchacie cesty, hrdlo, pažerák, žalúdok, pečeň, kosti a svaly. Vytvárajú sa uzly, ktoré sú často stvrdnuté ako guma (ďasná, v jednotnom čísle gumma). Slovo „gumma“ pochádza z Girolama Fracastora, ktorý vo svojej didaktickej básni o syfilise pomenoval symptóm zmäkčovania uzlov. Histologicky sa ďasná prejavujú ako granulómy obsahujúce plazmatické bunky, ktoré ničia monocyty, vyskytujú sa najmä na koži, slizniciach a kostiach. Niekedy tvoria veľké vredy na koži a na podnebí môže dôjsť k perforácii nosnej dutiny. Zvlášť nebezpečný je syfilitický uzol v hlavnej tepne (aorta), ktorý je spôsobený zápalom v strednej a vonkajšej vrstve steny (luetrózna mezaortitída). Asi 30 rokov po infekcii môže takýto uzol viesť k vydutiu aorty (aneuryzma aorty), ktorá sa môže ľahko roztrhnúť ako neskorá komplikácia. Ak sa táto vydutina roztrhne, postihnutý vnútorne vykrváca. Postihnutý môže byť aj centrálny nervový systém.

Kvartérne štádium (neurolues, neurosyfilis), lues IV

Demyelinizácia miechy v tabes dorsalis v prípravku zafarbenom myelínom
Kým ťažké neurologické poruchy, ktoré sa vyskytujú asi u 20 % postihnutých desať až dvadsať rokov po nástupe ochorenia, boli pôvodne zaradené do terciárneho štádia, novšia literatúra hovorí aj o nezávislom kvartérnom štádiu (Lues IV). U štvrtiny neliečených pacientov sa rozvinie chronická encefalitída (syphilis cerebrospinalis), ktorá vedie k demencii. V niektorých prípadoch sa uvádza aj výrazné krátkodobé zvýšenie kognitívnych mentálnych schopností infikovaných. Postupujúca paralýza neurosyfilisu sa prejavuje narastajúcim zhoršovaním intelektových schopností, ataxiou a poruchami reči. Okrem toho sa miecha a jej výstupné nervy poškodia takým spôsobom, že pacienti spočiatku pociťujú bolesť a potom už nevnímajú bolesť a teplotu (dorzálne platničky). Chôdza a kontrola močového mechúra a čriev sú narušené. Na konci sú pacienti paralyzovaní. Postihnutý môže byť aj zrakový nerv s následným poškodením zraku až slepotou. Dochádza aj k poškodeniu obehového systému, kostí a kĺbov (Charcotove kĺby). Tento priebeh je v západných krajinách vďaka dostatočnej terapii antibiotikami pozorovaný len zriedka. Mimoriadne zmyslové alebo psychické zmeny v tejto fáze boli široko opísané, ale nikdy neboli systematizované, ako napríklad nadmerné zvýšenie libida a rôzne typy zmien vnímania.

Čo spôsobuje? 
Neliečený syfilis môže po čase vážne poškodiť prakticky všetky orgány, najčastejšie kožu, kosti, srdce, mozog a miechu. Môže viesť v neskorších štádiách k duševným poruchám a smrti.

Diagnostika 
Mikroskopické vyšetrenie infekčných ložísk, krvné testy.

Liečba  
Antibiotikami pri hospitalizácii.

Ako sa chrániť? 
Dodržaním zásad bezpečnejšieho sexu, používaním kondómu. Monogamita a obmedzenie promiskuity poskytuje najlepšie riešenie.

O delení pozri Infekcie s prevažne sexuálnym spôsobom prenášania (MKCH-10) A50-A53.

Iné projekty 
 

Pohlavné choroby