Čelná karpatská priehlbina

Čelná karpatská priehlbina (iné názvy: karpatská čelná priehlbina, (čelná) karpatská predhlbeň/karpatská (čelná) predhlbeň, karpatská predhlbina, čelná karpatská hlbina/karpatská čelná hlbina, zriedkavo (karpatská) čelná predhlbenina; podľa M. Maheľa aj palavikum) je úzky sedimentačný priestor vyvinutý v čele vrásnených pohorí celej Karpatskej sústavy.

Geomorfologicky dnes zodpovedá jednotke Vonkajšie karpatské zníženiny, staršie nazývanej aj Predkarpatské zníženiny či perikarpatská depresia. Vo fyzickogeografickom členení J. Kondrackého (1989) je územie týchto zníženín (pod poľským názvom Podkarpacie) obmedzené tak, že nezahŕňa najjužnejšie časti, teda Subkarpaty východného a južného Rumunska, ani Podișul Getic.

Čelná priehlbina sa nachádza celá mimo územia Slovenska. Začína v Rakúsku (príp. pri inom vymedzení hraníc Karpát až na Morave), kde je pokračovaním alpskej molasovej panvy, pokračuje smerom na severovýchod a východ do Poľska a ďalej na Ukrajinu a do Rumunska.

Geologická charakteristika čelnej priehlbiny 
Tvoria ju nezvrásnené sedimenty molasového charakteru (najmä zlepence, pieskovce, ílovité a slienité sedimenty (hlavne šlíry) a tiež nespevnené piesky a štrky) dosahujúce hrúbku do , ktoré ležia na poklesnutej časti Českého masívu, Krakovskej plošiny a Východoeurópskej platformy.

Časť čelnej priehlbiny v Západných Karpatoch 
V oblasti Západných Karpát sa čelná priehlbina postupne prehlbovala smerom z juhovýchodu na severozápad západ, v dôsledku tlaku blokov hornín na Český masív najmä jeho moravsko-sliezsku oblasť a Severoeurópsku platformu. Jej južnejšia časť bola v paleogéne prekrytá príkrovmi vonkajšieho flyšového pásma. Vznikala v období dvoch transgresií. Prvá z nich prebehla v spodnom miocéne (egenburg, otnang a karpat), druhá prišla v strednom miocéne (hranica karpat – báden).

Okrem podpovrchových výskytov sa na Morave nachádzajú horniny čelnej priehlbiny aj v Českomoravskej a Drahanskej vrchovine, Beskydskej brázde a Nízkom Jeseníku.

Členenie Vonkajších karpatských zníženín 
Podľa aktuálneho geomorfologického členenia Česka (ktoré nezohľadňuje územie Poľska, Ukrajiny ani Rumunska) ide o subprovinciu podprovincie Západné Karpaty, sústavy Karpaty. Vonkajšie karpatské žníženiny sa na území Česka delia na dve oblasti :
 Západné Vonkajšie karpatské zníženiny
 Severné Vonkajšie karpatské zníženiny

Podľa J. Kondrackého ide o dve subprovincie provincie "Západné Karpaty so Západnými a Severnými Vonkajšími karpatskými zníženinami" a jednu subprovinciu provincie "Východné Karpaty s Východnými Vonkajšími karpatskými zníženinami" (pričom obe provincie patria do megaregiónu "Karpatský región"):
 Západné Vonkajšie karpatské zníženiny
 Severné Vonkajšie karpatské zníženiny
 Východné Vonkajšie karpatské zníženiny

Podľa V. Krála sa Vonkajšie karpatské zníženiny členia nasledovne :
 Dyjsko-svratecký úval/rakúska časť: Weinviertler Hügelland
 Vyškovská brána
 Hornomoravský úval
 Moravská brána
 Ostravská pánev/poľská časť: Kotlina Ostrawska
 Kotlina Oświęcimska
 Brama Krakowska
 Kotlina Sandomierska/ukraj. časť: Sansko-Dnistrovska rivnyna
 Verchňodnistrovska rivnyna
 Drohobycka vysočyna
 Pridnistrovska rivnyna
 Pokutska vysočyna
 Bukovynska vysočyna/rum. časť Podişul Sucevei
 Culoarul Moldova-Siret
 Subcarpaţii Moldovei
 Subcarpaţii Munteniei
 Subcarpaţii Getici
 Podişul Getic

Referencie

Externé odkazy 
 Mapa čelnej priehlbiny Karpát ("foredeep")

 
Geológia Česka
Geológia Slovenska
Geológia Západných Karpát
Geológia Karpát
Sedimentačné panvy v Európe