Jan Štursa

Jan Štursa (* 15. máj 1880, Nové Město na Moravě – † 2. máj 1925, Praha) bol český sochár, jeden zo zakladateľov českého moderného sochárstva.

Životopis 
Štursa bol absolventom kamenárskej školy v Hořiciach a AVU v Prahe, kde bol jeho učiteľom Josef Václav Myslbek. V rokoch 1922 – 24 pôsobil ako rektor AVU. Zo začiatku bol ovplyvnený secesným symbolizmom – usiloval sa stvárniť poeticky vnútorný svet človeka (Z kúpeľa, Život uniká, Melancholické dievča). Po roku 1908 sa priklonil k zmyslovému uchopeniu plného tvaru zrelého ženského tela (Eva, Sulamit Rahu). Bol ovplyvnený aj kubizmom (reliéf Umenie, pre Mánesov most, Odpočívajúca tanečnica).
  
Reagoval na tragické zážitky z vojny a frontu (Pohreb v Karpatoch, Ranený). Povojnová plastika Hráč na organistrum predznamenávala estetiku civilizmu. V podstate neopúšťal základné východiska svojej zrelej tvorby – hľadanie duchovného poňatia zmyslového tvaru v bezprostrednom kontakte s videnou realitou, ktoré v povojnovom období dospelo do polohy harmonickej modelácie (Dar nebies a zeme, Víťazstvo).

Významné miesto v jeho tvorbe majú okrem portrétnej tvorby (E. Vojan, Matka umelcova, T. G. Masaryk, podobizeň M, Hübnerovej, podobizeň Maxa Švabinského) predovšetkým monumentálna realizácia (Humanita a Práca pre pylóny Hlávkovho mostu v Prahe, pomník S. Čecha a H. Kvapilovej v Prahe , B. Smetanu v Litomyšli).

Galéria

Literatúra 
 Jaroslav Kvapil: O čem vím, Orbis, Praha, 1932, str. 576
 Jiří Mašín, Tibor Honty: Jan Štursa, Praha, 1981
 Václav Vilém Štech: V zamlženém zrcadle, díl. I., Praha, 1969, str. 46–7, 107, 142, 144, 147, 149, 156, 186–7, 192–4, 196–7, 203, 207, 209, 232, 234, 239, 240

Iné projekty 

Českí sochári
Obete samovrážd
Pochovaní v Prahe
Osobnosti z Nového Města na Moravě