Severná slovinčina

Severná slovinčina môže byť aj označenie severnej časti juhoslovanskej slovinčiny, pozri pod slovinčina.
Severná slovinčina (iné názvy: pomoranská slovinčina, pomorská slovinčina, baltská slovinčina, zriedkavo: slovinčina) je mŕtvy jazyk z vetvy západoslovanských jazykov. Rozprávali ním pomoranskí Slovinci. Považuje sa veľmi často za nárečie kašubčiny (severnej kašubčiny) alebo pomorančiny alebo poľštiny. Vymrel s presunmi obyvateľstva po skončení druhej svetovej vojny.

Pomoranskí Slovinci v polovici 19. storočia žili v niekoľkých dedinách pri Gardne a Łebsku. Štúdiu severnej slovinčiny sa významne venoval ruský vedec A. Hilferding (Alexandr Fiodorovič Giľferding), ktorý do tejto oblasti v roku 1856 podnikol expedíciu a v roku 1862 o Pomoranských Slovincoch napísal významnú knihu. Podľa jeho údajov boli vtedy severoslovinské územia priamo spojené s kašubskými územiami.

Zdroje

Mŕtve jazyky
Západoslovanské jazyky