Slovenské Pravno

Slovenské Pravno je obec na Slovensku v regióne Turiec v okrese Turčianske Teplice.

Polohopis 
Obec sa nachádza v južnej časti Turčianskej kotliny pod východnými svahmi pohoria Žiar, po oboch stranách rieky Briešťanky. Obcou prechádza cesta II/519, ktorá spája Turiec s Hornou Nitrou. Od okresného mesta Turčianske Teplice je vzdialená približne 10 km severozápadne. Stred obce leží v nadmorskej výške 505 m n. m., kataster 452-752 m n.m. Miestne časti sú Mokraď, Priehrady a Štiepnica.

Príroda 
Okolie obce tvoria polia, lúky a lesy pohoria Žiar. V lesných porastoch prevládajú smrečiny a borovice, z menšej časti porasty jedle bielej. Najvyššie hrebene Žiaru pokrývajú bučiny. V lesoch nájdeme porasty čučoriedok a brusníc a vresu. Na slnečných miestach je charakteristická nepôvodná lupina. V lesoch žijú rysy, medvede a množstvo iných živočíchov.

Dejiny 
Jednou z podmienok pre vznik obce Slovenské Pravno bol horský priechod cez pohorie Žiar - hlavná cesta z Nitrianskeho Pravna cez Vyšehradné do Rudna a ďalej do Turčianskej kotliny aj cez Slov. Pravno. Na túto cestu sa práve v Slovenskom Pravne napájala odbočka cez Brieštie a Hadvigu do Kľačna. Preto v Slovenskom Pravne vznikli už v dobe rímskej až dve významnejšie sídliská - lokality Lamošova prašnica a Sokolský jarok. Okolo r. 1000 tu pravdepodobne vzniklo staroslovenské drevené opevnenie v lokalite Šiance, kde pravdepodobne v časoch tatárskeho vpádu už existoval murovaný hrad.

V roku 1113 sa obec prvý raz spomína ako Prauna na Zoborskej listine, neskôr v roku 1275 ako Prona, 1293 Prouna, 1453 Prona Sclavonicalis, 1514 Thothprona a 1736 ako Tót Prona alebo Slowenske Prawno.

Výhodná poloha na starej ceste z Ponitria na Liptov a Oravu (s pokračovaním do Poľska) podporovala obchod a remeslá. V obci boli zastúpené cechy hrnčiarov, pláteníkov, krajčírov, kováčov, čižmárov, remenárov a súkenníkov. V 16. storočí tadiaľto viedla poštová cesta Magna via z Bratislavy do Košíc, ktorú založil v rokoch 15521553 Matej Taxis. Význam obce tým výrazne vzrástol, čo dokladá udelenie trhového práva v roku 1655, existencia školy, ale aj mlynov, pálenice, pivovaru a neskôr aj tlačiarne Ferdinanda Kohna (v rokoch 19081912).

V roku 1882 v obci vzniklo slovenské ochotnícke divadlo a v roku 1923 bola postavená Sokolovňa, v ktorej bolo zriadené kino.

Obyvateľstvo 
Vývoj počtu obyvateľov od roku 1825 po súčasnosť vyjadruje nasledovný graf:

Kultúra a zaujímavosti

Pamiatky 
 Rokokový kaštieľ z roku 1754 postavený miestnym zemianskym rodom Prónayovcov na renesančných základoch staršej kúrie z roku 1630 patriacej rodu Amadeovcov. Z architektonického hľadiska ide o blokovú dvojpodlažnú stavbu s mansardovou strechou a predstavaným rizalitom. Fasáda je zdobená štukovou ornamentikou, na prízemí horizontálnou rustikou. V interiéri je stavba delená priechodzou stredovou chodbou. Na prízemí sú miestnosti zaklenuté valenou klenbou s podkasanými lunetami, na poschodí pruskou klenbou.

 Rímskokatolícky kostol Všetkých svätých, jednoloďová ranogotická stavba s polygonálnym ukončením presbytéria a predstavanou vežou z obdobia okolo roku 1270. Nachádza sa vo vyvýšenej polohe uprostred obce v opevnenom areáli. Vybudovala ho pravdepodobne stavebná huta pôsobiaca pri kláštore premonštrátov v Kláštore pod Znievom. V 15. storočí bol doplnený o nové presbytérium, ktoré nahradilo pôvodný pravouhlý záver. Veža pochádza z prvej polovice 17. storočia, v tomto období bola nanovo zaklenutá aj loď, valenou klenbou s lunetami. Barokovo bol upravený v 18. storočí, kedy vznikla baroková helmica veže s laternou. V interiéri sa nachádza gotická socha Piety z obdobia okolo roku 1520. Kostol má hladké fasády.

 Evanjelický kostol, jednoloďová neogotická stavba s polygonálnym ukončením presbytéria a vežami tvoriacimi súčasť jej hmoty z roku 1886. Fasáde kostola dominuje zuborez pod korunnou rímsou, veže sú ukončené ihlancovými helmicami. Pri kostole sa nachádza samostatne stojaca murovaná zvonica na štvorcovom pôdoryse so stanovou strechou. Nárožia zvonice sú dekorované kvádrovaním a pilastrami, portál je riešený ako lomený oblúk.

 Záhradný pavilón zrubového typu s pavlačou vystavaný na renesančnom základe koncom 18. storočia, doplnený ľudovými maľbami z roku 1792. Dnes sa pavilón nachádza v Múzeu slovenskej dediny v Jahodníckych hájoch.
 Renesančná kúria, jednopodlažná dvojtraktová bloková stavba s manzardovou strechou zo 17. storočia. Objekt bol upravovaný v 19. storočí. Na strane orientovanej do dvora sa nachádza priebežné stĺporadie. Interiér je zaklenutý valenou klenbou s lunetami a zrkadlovou klenbou.

Občianska vybavenosť 
V obci sa nachádza základná škola s telocvičňou, materská škola, knižnica, pošta, zdravotné stredisko, futbalové ihrisko a viaceré súkromné podniky. Obec je napojená na vodovod a je plynofikovaná. Zastavujú tu diaľkové autobusy.

Osobnosti obce

Rodáci 
 Eliáš Láni (* 1570 – † 1618), básnik, náboženský spisovateľ a evanjelický cirkevný hodnostár
 Daniel Hadik (* ? – † ?), evanjelický kňaz, rektor
 Ján Dérer (* 1847 – † 1904), pedagóg, publicista a evanjelický kňaz
 Ján Alojz Wagner (* 1864 – † 1930), prírodovedec a publicista
 Viliam Pauliny (* 1877 – † 1945), verejný činiteľ, politik a bankár
 Bohumil Chorvát (* 1878 – † 1943), elektrotechnický inžinier a verejný činiteľ
 Michal Chorvát (* 1910 – † 1982), spisovateľ, literárny vedec, politik a prekladateľ

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Obnova.sk, fotografie miestnej kúrie
 Hrady, zámky, kaštiele , profil Prónayovského kaštieľa
 Apsida.sk- profil stredovekého kostola

Zdroj 
 Oficiálna stránka obce

 
Obce okresu Turčianske Teplice