Ústava Slovenskej republiky (1939)

Ústava Slovenskej republiky, prijatá ústavným zákonom čís. 185/1939 Sl. z. zo dňa 21. júla 1939 o ústave Slovenskej republiky, bola ústava 1. Slovenskej republiky prijatá Slovenským snemom 21. júla 1939, vyhlásená a účinná od 31. júla 1939. Ústava uzákonila nový oficiálny názov štátu („Slovenská republika“) namiesto od 14. marca 1939 používaného názvu „Slovenský štát“.

Po Mníchovskej dohode bol prijatý ústavný zákon 299/1938 o autonómii Slovenskej krajiny. 14. marca 1939 prijal Snem Slovenskej krajiny zákon o samostatnom Slovenskom štáte 1/1939 a 21. júla 1939 bola prijatá ústava Slovenskej republiky ako ústavný zákon 185/1939. Obsahovala 13 hláv a 103 paragrafov, bol v nej zakotvený vodcovský princíp, vedúca úloha HSĽS, rozhodujúci vplyv katolíckej cirkvi, štátnymi orgánmi boli prezident, vláda a snem Slovenskej republiky, povinnosti jednotlivca boli na úkor jeho práv a slobôd.

Poznámka 
Uznaním neplatnosti mníchovskej dohody ab initio (tzn. od samého začiatku) zo strany jej signatárov (t. j. Francúzskym národným výborom de iure 29. septembra 1942, vládou Spojeného kráľovstva de facto 5. augusta 1942, vládou Talianskej republiky de iure 26. septembra 1944, vládou Nemeckej demokratickej republiky de facto 23. júla 1950 a de iure 17. marca 1967 a napokon vládou Spolkovej republiky Nemecko v plnom rozsahu de iure 11. decembra 1973) boli všetky právne akty prijaté po prijatí mníchovskej dohody uznané za de iure neplatné ab initio, t. j. vrátane Ústavy Slovenskej republiky z 21. júla 1939, ako aj zákona č. 1/1939 Sl. z. zo dňa 14. marca 1939 o samostatnom Slovenskom štáte, na základe ktorého vznikol Slovenský štát. Tento právny stav trvá do súčasnosti; súčasná Slovenská republika nie je právnym ani ideologickým nástupcom Slovenskej republiky rokov 19391945.

Referencie

Použitá literatúra

Externé odkazy 
 Text ústavy prvej Slovenskej republiky na stránke Ústavu pamäti národa

Politika v Slovenskej republike 1939 – 1945
Ústavy na Slovensku