Gyula Komarnicki

Gyula Komarnicki (* 22. február 1885† 27. august 1975, Budapešť) bol maďarský horolezec s poľskými predkami, ktorý vo Vysokých Tatrách vykonal vyše 100 stenových prvovýstupov. V rokoch 19281934 bol generálnym riaditeľom maďarských železníc, potom v rokoch 19341944 generálnym riaditeľom maďarskej riečnej a námornej dopravy.

Stručný životopis 
Vyštudoval piaristické gymnázium v Budapešti. Právnické vzdelanie ukončil doktorátom. Často sa na dovolenku so svojimi rodičmi vyberal do Vysokých Tatier. Hory ho spočiatku nezaujímali. Ovplyvnila ho vtedajšia literatúra o horách i univerzitní priatelia. Najprv sa venoval turistike, ale zakrátko sa dal na horolezectvo. Intenzívne sa mu začal venovať v roku 1906, kedy bol s rodičmi a mladším bratom na dovolenke v Tatrách. Obaja bratia bez vedomia rodičov, oblečení v mestskom odeve a topánkach, 14. augusta 1906 vyliezli na Lomnický štít. V tom istom roku urobili aj iné odvážne túry. Od vtedy sa Komarnicki naplno začal venovať horolezectvu a objavovaniu nový ciest na tatranské vrcholy. Roku 1912 uskutočnil 25 prvovýstupov a pokračoval v ďalších. Počas prvej svetovej vojny bojoval na talianskom fronte. Až v roku 1920 sa znovu objavil v Tatrách a svoje aktivity v nich ukončil v roku 1968. Intenzívne sa venoval turistike a horolezectvu v Alpách.

Venoval sa glaciológii a geografii. Bol aktívnym členom mnohých turistických a športových spolkov. Bol členom predstavenstva Maďarského klubu lyžiarov (1910), členom Maďarského turistického spolku (Magyar turista egyesület) v rokoch 19111913, 19181920 i členom jeho predstavenstva. Bol spoluzakladateľom Budapeštianského univerzitného turistického spolku v roku 1909.

Výrazne prispel k ustáleniu názvoslovia v Tatrách. Vydal prvého turistického Sprievodcu Vysokých Tatier A Magas Tátra hegymászókalauza (vydania 1914, 1917, 1926, 1978 a v nemeckej verzii 1918). Uverejnil mnohé odborné články o Vysokých Tatrách v turistických ročenkách a časopisoch, najmä v Turistaság és Alpinizmus, ktorého bol spoluzakladateľom a spoluredaktorom (od roku 1911).

Počas druhej svetovej vojny pomohol desiatkam utečencov z Poľska (nielen horolezcom) a jasne sa dištancoval od fašizmu. Po nástupe Maďarskej socialistickej robotníckej strany k moci ho ako buržoázneho živla vyhnali z Budapešti. Až počas úradovania jej najvyššieho predstaviteľa Jánosa Kádára sa smel vrátiť dožiť do rodného mesta.

Lezecké výkony 
Od roku 1906 do vypuknutia prvej svetovej vojny (krátko aj po jej skončení) vykonal vo Vysokých Tatrách 143 prvovýstupov, napríklad SV stenou Zlobivej, J stenou Batizovského štítu, S stenou Javorového i Malého Javorového štítu, SZ stenou Gerlachovského štítu, SZ stenou poľského Mnícha, JZ žľabom na Širokú vežu a S stenou Malého Kežmarského štítu. Pozoruhodné boli aj prvé zimné výstupy na Ostrý štít či Zadný Gerlach. V medzivojnovom období podnikal aj v Alpách.

Svojimi výkonmi vo veľkých stenách posunul športové horolezectvo v Tatrách. Niektoré túry s ním absolvoval jeho brat Roman Komarnicki (18871973).

Publikácie
 Gy. Komarnicki: A Magas Tátra hegymaszókalauza, 1914 (reedície 1917, 1926; 1978 doplnené vydanie, nem. 1918)
 Gy. Komarnicki a F. Dénes: Magas Tátra 1:50 000, 1919 (mapa).

Referencie

Externé odkazy 
 Vysoké Tatry info

Narodenia v 1885
Úmrtia v 1975
Maďarskí horolezci