Franco Modigliani

Franco Modigliani (* 18. jún 1918, Rím, Taliansko – † 25. september 2003, Cambridge, Massachusetts, USA), bol americký ekonóm talianskeho pôvodu.

Narodil sa ako syn detského lekára Enrica Modiglianiho a dobrovoľnej sociálnej pracovníčky Oľgy Flaschelovej. V roku 1985 získal Nobelovu cenu za dve teórie:
 Analýza správania domácností
Začiatkom roku 1950 Modigliani sa snažil zlepšiť Keynesovu spotrebnú funkciu. Týkala sa výdavkov na spotrebu z príjmov; tu predstavil svoj model spotreby - hypotézu životného cyklu. Základnou myšlienkou je zdravý rozum, ktorý nie je o nič menej výkonný. Väčšina ľudí vyhlasovala, že chcú dosiahnuť relatívne stabilnú úroveň spotreby. Ak ich príjem je nízky v tomto roku, ale budúci rok očakávajú vyššiu úroveň, nechcú žiť ako chudáci v tomto roku. Modigliani argumentoval, že ľudia utrácajú viac ako je výška ich príjmu. Mladí ľudia si môžu požičať (pretože to budú splácať v nasledovných rokoch), ale starí ľudia požičané nemusia splatiť, pretože už majú vysoký vek (môžu stratiť prácu alebo zomrieť).
 Modigliani-Millerovská teória firemných financií
V tejto teórii spolu s Mertonom Millerom ukázal, že za určitých predpokladov je hodnota firmy nezávislá od pomeru dlhu k vlastnému kapitálu.

Externé odkazy 
 Autobiografia na Nobelprize.org

Ekonómovia USA
Nositelia Ceny Švédskej banky za ekonómiu na pamiatku Alfreda Nobela
Osobnosti USA talianskeho pôvodu
Osobnosti z Ríma