Roger Federer

Roger Federer (* 8. august 1981, Bazilej, Švajčiarsko) je bývalý švajčiarsky profesionálny tenisový hráč, ktorý sa v roku 2004 stal najlepším tenistom na svete a prvý hráč po Matsovi Wilanderovi v roku 1988, ktorý vyhral tri zo štyroch možných Grand Slamov v jednej sezóne. Jeho dominanciu v súčasnom tenise dokumentujú wimbledonské víťazstvá v rokoch 2003, 2004, 2005, 2006, 2007, 2009, 2012 a 2017 ako aj na U.S. Open (2004, 2005, 2006, 2007, 2008) či Australian Open (2004, 2006, 2007, 2010, 2017,2018). Na Letných olympijských hrách v Pekingu sa stal víťazom štvorhry spoločne so Stanom Wawrinkom.

Tenisová kariéra 
Federer vstúpil na ATP okruh v júli 1998 ako  šestnásťročný. Rok 1998 bol jeho posledný rok v juniorskom okruhu a skončil ho ako juniorský majster sveta. V roku 1999 debutoval v švajčiarskom Davis Cupovom družstve. Tento rok sa mu podarilo skončiť v prvej stovke ATP rebríčku ako najmladšiemu v histórii. 
V nasledujúcom roku 2000 dosiahol semifinále na Olympiáde v Sydney, kde prehral zápas o bronzovú medailu. Dostal sa do finále v Bazileji a v Marseille.

Sezóna 2001 
Vo februári 2001 Federer vyhral prvý ATP turnaj v Miláne. V rovnakom mesiaci sa vyznamenal, keď povestne vyhral 3 zápasy Davis Cupu, čo rozhodlo o víťazstve 3 – 2 a vyradení USA v prvom kole prvýkrát od roku 1993. Dosiahol štvrťfinále na French Open i vo Wimbledone. Na ceste do štvrťfinále vo Wimbledone porazil v strhujúcom vyrovnanom zápase Petea Samprasa vo štvrtom kole, čím ukončil Samprasov rekord 31 neprerušených výhier vo Wimbledone. Toto stretnutie ukázalo nebezpečenstvo Federera ako výnimočného hráča na okruhu.

Sezóna 2002 
Rok 2002 bol pre Federera miernym sklamaním, keďže sa nedostal cez štvrté kolo v žiadnom z Grand Slamov. Vo februári porazil v dvojhrách Davisovho pohára dve bývalé svetové jednotky Rusov Marata Safina a Jevgenija Kafeľnikova, ale Švajčiarsko aj tak vypadlo v prvom kole. V auguste stratil svojho dlhodobého trénera Petra Cartera, ktorý zahynul po automobilovej nehode. Na ATP okruhu získal dosť bodov, aby sa prvýkrát dostal na prestížny koncoročný Tennis Masters Cup, kde v semifinále prehral s Lleytonom Hewittom.

Sezóna 2003 
V roku 2003 vyhral štyri Davis Cupové zápasy za Švajčiarsko bez straty setu, čo znamenalo postup do semifinále. Dňa 6. júla 2003 sa zapísal do dejín ako prvý Švajčiar, ktorý vyhral Wimbledon, keď porazil Austrálčana Marka Philippoussisa 7 – 6 (5), 6 – 2, 7 – 6 (3). Na konci roka 2003 po výhre na Tennis Masters Cup bez straty zápasu skončil na druhom mieste v rebríčku ATP.

Sezóna 2004 
Rok 2004 bol pre Federera veľmi úspešný – zrejme najúspešnejší rok tenisového hráča v open-ére. Vyhral Australian Open keď prvýkrát porazil Marata Safina (na okruhu ATP). V máji 2004 vyhral Hamburg Masters, kde porazil Guillerma Coriu, najlepšieho hráča na antuke na okruhu (Coria vyhral za sebou 31 zápasov na antuke pred týmto finále). Potom si ubránil svoju wimbledonskú korunu, prekonajúc Andy Roddicka, jeho silovú hru v daždivom finále. Výhrou v Gestaade na antuke, v Toronte na tvrdom povrchu krátko po výhre vo Wimbledone na tráve, dokázal vzácne triple následných výhier na troch rôznych povrchoch. V septembri rozdrvil Hewitta (6 – 0, 7 – 6 (3), 6 – 0), dvakrát v setoch na nulu, čo sa  stalo  prvýkrát v jednom finále za 120 rokov, čím vyhral U.S. Open. Rok skončil výhrou v Tennis Masters Cup v Houstone druhýkrát za sebou, pričom vyhral všetkých 5 zápasov, za súperov mal najlepších 8 hráčov sveta. S bilanciou výhry – prehry 74 – 6 (18 – 0 proti prvej 10-ke; 23 – 0 od jesene 2003) a 11 vyhraných turnajov (vrátane rôznych turnajových výhier na tvrdom povrchu, na tráve a antuke) – rok 2004 patril Federerovi.

To všetko stihol Federer bez trénera (v decembri 2003 sa rozišiel so svojim švédskym mentorom Petrom Lundgrenom). Počas roka 2004 Federera podporovali fitnesový tréner Pierre Paganini, fyzioterapeut Pavel Kovac a management team zložený z jeho rodičov, priateľky Mirky a pár kamarátov.

Sezóna 2005 

V roku  2005 Federer presvedčil Tonyho Roche trénovať ho počas Grand Slamov. Dokázal vyhrať Indian Wells a Miami Masters. Na Wimbledone obhájil titul, keď ako minulý ročník porazil Andyho Roddicka. Po Wimbledone vyhral Cincinnati Masters a stal sa prvý tenista, ktorý dokázal získať štyri tituly kategórie Master za jeden rok. Dokázal obhájiť aj US Open, keď vo finále porazil Andrea Agassiho. Tennis Masters Cup obhájiť nedokázal, keď vo finále po 4 a pol hodine prehral s Argentínčanom Davidom Nalbandianom 7 – 6 (4), 7 – 6 (11), 2 – 6, 1 – 6, 6 – 7 (3).

Sezóna 2006 
Rok 2006 začal pre Federera víťazstvom na Australian Open. Dokázal obhájiť Indian Wells a Miami Masters, čím sa stal prvým hráčom, ktorému sa to podarilo. Vo finále French Open prehral so španielom Rafaelom Nadalom po štyroch setoch, ale Federer mu to vrátil, keď ho vo finále Wimbledonu porazil 6 – 0, 7 – 6, 6 – 7, 6 – 3. US Open znovu vyhral, keď vo finále porazil Andyho Roddicka (6 – 2, 4 – 6, 7 – 5, 6 – 1) a vybojoval si už svoje 3. víťazstvo za sebou na US Open. Rok ukončil triumfom na Tennis Masters Cupe. V tomto roku dokázali Federera poraziť len dvaja hráči, Rafael Nadal a Andy Murray, a vo finále turnajoch na ktorých hral sa do finále nedostal len na turnaji v Cincinnati. Kalendárny rok 2006 bol pre Federera najlepším v jeho kariére.

Sezóna 2007 
Na začiatku roka 2007 obhájil grandslamový titul na Australian Open. Vo finále porazil Argentínčana Fernanda Gonzáleza 7 – 6, 6 – 4, 6 – 4. Ale tituly na Indian Wells a Miami Masters obhájiť nedokázal. Na French Open zase neuspel, keď ho vo finále porazil ako aj minulý rok Rafael Nadal. Ale svoj piaty titul v rade na Wimbledone si nenechal ujsť a vyrovnal rekord Björna Borga vo víťazstvách za sebou na Wimbledone. Vo finále porazil Rafaela Nadala 7 – 6, 4 – 6, 7 – 6, 2 – 6, 6 – 2. Potom vyhral Cincinnati Masters. Úspešne obhájil aj US Open, keď vo finále porazil mladého Srba Novaka Đokovića. Na turnaji Tennis Masters Cupe znovu vyhral a pripísal si už svoj štvrtý titul za posledných päť rokov na tomto turnaji. Rok ukončil znovu ako svetová tenisová jednotka.

Sezóna 2008 
Rok 2008 z hľadiska tenisovej kariéry nebol pre Rogera až taký úspešný ako minulé roky. Začiatkom sezóny nastúpil Švajčiar do prvého grandslamového turnaja sezóny Australian Open aj napriek že mal mononukleózu, o ktorej ani sám nevedel. Lenže turnaj sa mu veľmi nevydaril a vypadol v semifinále s neskorším víťazom Novakom Đokovićom 7 – 5, 6 – 3, 7 – 6. V Indian Wells aj v Miami Masters prehral skoro. V antukovej časti vyhral na jej začiatku turnaj v Estorile proti Nikolajom Davydenkom. No v Ríme vypadol vo štvrťfinále s Radkom Štěpánkom a v Monte Carle a v Hamburgu prehral vo finále proti Rafaelovi Nadalovi. Na Roland Garros opäť neuspel, prehral  vo finále prekvapujúco hladko 6 – 1, 6 – 3, 6 – 0. O dva týždne na tráve vo Wimbledone prehral vo finále s Nadalom ale veľmi dramaticky 6 – 4, 6 – 4, 6 – 7, 6 – 7, 11 – 9. Na US Open sa mu konečne podarilo vyhrať prvý Grand Slam v sezóne, keď porazil Andyho Murraya 6 – 2, 7 – 5, 6 – 2. Na turnaji majstrov v Šanghaji nepostúpil zo základnej skupiny, keď prehral dva z troch zápasov. Rok neukončil po piatykrát ako svetová jednotka, pretože ho tento rok ho predbehol Španiel Rafael Nadal.

Federera pokladajú mnohí (vrátane Roda Lavera, Johna McEnroa, a jeho detského idolu Borisa Beckera) za pravdepodobne najlepšieho tenisového hráča všetkých čias na svete, a hráča, ktorý je schopný zlomiť Samprasov rekord 14 Grand Slamových titulov.

Sezóna 2009 
Rok 2009, podobne ako predošlý sa pre Rogera nezačal podľa jeho predstáv. Na začiatku ho mnohí novinári a tenisoví odborníci pasovali za najväčšieho favorita na zisk prvého grandslamového turnaja roku Australian Open. Ale Federer prehral vo veľmi tesnom finále so svojim odvekým rivalom Rafaelom Nadalom 5:7 6:3 6:7 (3) 6:3 2:6. Pri odovzdávaní trofeje sa Federer neubránil slzám. Po tomto finále ho už mnohí začali odpisovať. Svoj prvý titul v roku 2009 vyhral až na antuke na turnaji série Masters 1000 v Madride, kde Nadalovi vrátil prehru z AO a ukončil Nadalovu šnúru 33 víťazstiev v rade na antuke (6:4 6:4).
V Paríži na Roland Garros sa Federerovi otvorila cesta k prvému triumfu na tomto turnaji po tom, čo Nadal nečakane prehral už v skorších fázach turnaja s Robinom Söderlingom. Práve s ním sa Federer stretol vo finále. Po 1 hodine a 55 minútach a odvrátenom brejkballe súpera premenil hneď svoj prvý mečbal a získal svoj prvý titul na Roland Garros a vyrovnal rekord Peta Samprasa v počte vyhraných grandslamových turnajov. Vo Wimbledone bol Federer opäť najväčším favoritom a svoju rolu od začiatku aj potvrdzoval. Vo finále sa stretol s Američanom Andy Roddickom. Zápas bol až nečakane vyrovnaný a Federer vyhral až po 4 hodinách a 15 minútach (5:7 7:6 7:6 4:6 16:14). Po Wimbledone sa už osamostatnil na prvej priečke počtu vyhraných turnajov z tzv. Veľkej štvorky a po jedenástich mesiacoch sa dostal opäť na prvú priečku svetového rebríčka ATP. V Cincinnati vyhral svoj prvý turnaj ako otec. Na US open sa opäť dostal do finále, ale toto už nebolo také úspešne ako po minulé roky a prehral s Argentínčanom Juanom Martínom del Potrom 6:3 6:7 6:4 6:7 2:6. Na turnaji v rodnom Bazileji Federer prehral vo finále nad Novakom Đokovićom.

Sezóna 2010 
Sezónu 2010 začal Federer výborne. Vyhral Australian Open. Vo finále vyhral nad Andy Murrayom (6:3 6:4 7:6 (11)). Na turnaji Roland Garros Federer nečakane dostal červenú už vo štvrťfinále. Prehral s minuloročným finalistom R. Söderlingom, ktorý pretrhol jeho famóznu šnúru 23 grandslamových semifinále za sebou. Vo Wimbledone opäť prehral. Tentoraz s českým tenistom Tomášom Berdychom a prišiel aj o post svetovej jednotky. Už ako dvojka vyhral turnaje v Cincinnati, Štokholme a v rodnom Bazileji. Na záver sezóny dominoval na Turnaji Majstrov v Londýne. Vo finále vyhral nad Rafaelom Nadalom 6:3 3:6 6:1.

Sezóna 2011 
Sezóna 2011 sa začala víťazstvom v katarskej Dauhe. Na Australian Open nestačil v semifinále na neskoršieho víťaza a novu svetovú jednotku Novaka Đokovića. V semifinále Roland Garros sa opäť stretol s Đokovićom a pretrhol jeho sériu 41 víťazných duelov vo dvojhre (7:6 (5) 6:3 3:6 7:6 (5)) a postúpil do finále, kde sa stretol s Nadalom, na ktorého ale už nestačil a prehral 5:7 6:7 (3) 7:5 1:6. Vo Wimbledone nečakane podľahol vo štvrťfinále Francúzovi Jo-Wilfriedovi Tsongovi, keď Roger viedol už 2:0 na sety. Bol to prvý grandslamový zápas, ktorý prehral zo stavu 2:0 na sety. Na US open sa tiež nedostal do finále. Na jeho ceste ho zastavil Đoković. Federer ale podával na víťazstvo a mal 2 mečbaly. Medzi tým klesol na 4. pozíciu rebríčka. V Bazileji vyhral svoj prvý turnaj po 10 mesiacoch a v Paríži na turnaji série Masters 1000 vyhral po prvýkrát. Na Turnaj Majstrov nastupoval ako favorit. Vyhral všetky zápasy základnej skupiny a vo finále porazil J. W. Tsongu 6:3 6:7 6:3 a stal sa najstarším víťazom tohto podujatia a jediným, ktorý ho dokázal vyhrať 6-krát. Po víťazstve sa dostal späť na tretie miesto rebríčka. V roku 2011 sa stalo po prvýkrát od roku 2002, čo Federer nezískal žiadny grandslamový titul.

Sezóna 2012 
Pred sezónou 2012 vyhlásil útok na post svetovej jednotky, túžbu po triumfe na niektorom zo 4 grandslamových turnajov a splnenie veľkého sna – zlatej olympijskej medaily. Roger už tradične začal rok na turnaji v Dauhe, ale titul neobhájil, pretože sa objavili problémy s chrbtom a z turnaja odstúpil. Stalo sa tak pred semifinále s Tsongom. Bolo to len tretíkrát v kariére, čo Federer nenastúpil na zápas. Na Australian Open bol nasadenou aj svetovou trojkou a patril medzi favoritov turnaja. Ale tak ako minulý rok neprešiel cez semifinále, tentoraz mu v ceste stál Rafael Nadal a po výsledku 7:6 2:6 6:7 4:6 postúpil do finále práve Španiel.
Po tejto prehre nastúpil v Davis Cupe na domácej antuke proti USA, ale ani jeden zo zápasov nedopadol podľa jeho predstáv. V dvojhre prehral s Johnom Isnerom 1:3 na sety a vo štvorhre spolu so Stanislasom Wawrinkom nestačili na dvojicu Mike Bryan/Mardy Fish.
Po týchto prehrách prišli konečne aj víťazstvá na turnajoch. Najprv to bol turnaj v Rotterdame, kde vo finále porazil del Potra 6:1 a 6:4. Potom prišiel turnaj v Dubaji, kde opäť dominoval. Jeho súperom vo finále bol Brit Andy Murray (7:5 6:4). Prvý turnaj série Masters 1000 bol v kalifornskom Indian Wells. Vo štvrťfinále narazil už štvrtýkrát v tomto roku na Del Potra a opäť ho porazil. V semifinále si Rogerovu dobrú formu odniesol Rafael Nadal. Vo finále zdolal aj Isnera 7:6 (7) 6:3 a odniesol si tretí titul v tomto roku. Na turnaji v Miami nečakane prehral už v 3. kole s Andy Roddickom 6:7 (4) 6:1 4:6. Roger si dal pauzu a vynechal turnaj v Monte Carlo. Toto sa ukázalo ako správne rozhodnutie, keďže ďalším turnajom bolo podujatie v Madride na netradičnej modrej antuke, ktorú kritizovali mnohí tenisti, hlavne Nadal s Đokovićom sa nevedeli zmieriť s touto zmenou a na turnaji skončili už v skorších kolách. Federerovi sa tiež táto zmena nepozdávala, ale nakoniec mu vyniesla víťazstvo na turnaji. Vo finále zdolal Čecha Tomáša Berdycha 3:6 7:5 7:5.
V Ríme sa hralo už na klasickej antuke a tam Roger skončil v semifinále po prehre s Đokovićom. Na French Open opäť prehral s Đokovićom, dokonca neuhral ani set.
Na rade bola trávnatá časť sezóny aj s OH. Na turnaji v Halle prehral až vo finále s domácim Tommym Haasom. Na jeho obľúbený Wimbledon ale prišiel v kvalitnej forme, ktorú potvrdzoval už od začiatku jednoznačnými víťazstvami v prvých dvoch zápasoch. V 3. kole prišiel na rad Francúz Julien Benneteau a dlho to vyzeralo, že vo Wimbledone sa udeje ďalšie obrovské prekvapenie na úkor favoritov. Tým prvým bolo vypadnutie Rafaela Nadala v 2. kole s Čechom Rosolom. Federer však opäť ukázal svoju obrovskú mentálnu silu a otočil zápas z 0:2 na sety (4:6 6:7 (3) 6:2 7:6 (6) 6:1). V ďalšom kole proti Xavierovi Malissovi to tiež nevyzeralo najlepšie a Roger sa už po pár gemoch dal ošetrovať. Opäť to bol chrbát, ošetrenie našťastie pomohlo a potom už Roger dominoval celému zápasu. V semifinále sa čakal veľký zápas s Đokovićom a tak sa aj stalo. Zápas patril k vrcholom turnaja a Roger v ňom zvíťazil 6:3 3:6 6:4 6:3

Vo finále sa Federer stretol s domácim hráčom Andym Murraym. Ten spočiatku dominoval a vyhral aj prvý set. V treťom sete sa na začiatku zápas prerušil pre dážď a zaťahovala sa strecha. Prestávka trvala 40 minút. Ako kľúčový moment sa ukázal práve gem po zaťahovaní strechy. Murray pri svojom podaní viedol 40:0 ale Federer dokázal tento gem otočiť a po 20 minútach ho získal. Federer po 204 minútach a premenenom mečbale vyhral svoj 7. wimbledonský a 17. grandslamový titul 4:6 7:5 6:3 6:4 a opäť sa vrátil na post svetovej jednotky, čo znamenalo vyrovnanie a prekonanie rekordu Peta Samprasa v počte týždňov na poste číslo 1.Po Wimbledone bol Federer najväčším favoritom na zlato z olympiády, ktorá sa tiež hrala na dvorcoch All England Club. Na začiatok sa poriadne natrápil a Kolumbijčanom Fallom. Roger po tomto zápase povedal, že mal slzy v očiach, pretože vedel ako blízko bol v vypadnutiu. Samozrejme nastúpil aj v štvorhre s Wawrinkom a chcel obhájiť zlato z Pekingu, ale to sa im nepodarilo. V 2 kole skončili na rakete Izraelčanov. Prvýkrát v kariére napokon vo dvojhre postúpil do semifinále pod piatimi kruhmi. Tam ho čakal už po niekoľkýkrát v tomto roku Juan Martín del Potro. Asi nikto nečakal taký priebeh zápasu. Tento zápas trval 4 hodiny a 26 minút. Bol to najdlhší zápas olympijskej histórie a najdlhší zápas na 2 víťazné sety. Roger v ňom nakoniec zvíťazil 3:6 7:6 (5) 19:17! Vo finále opäť proti nemu stál Andy Murray a tentoraz už Roger nedokázal tento zápas vyhrať a prehral hladko v 3 setoch 2:6 1:6 4:6. Nakoniec sa teda tešil zo svojej prvej singlovej olympijskej medaily, ktorá bola "len" strieborná, ale Roger mal z nej naozaj radosť a bral ju ako veľký úspech.
Podľa očakávaní vynechal turnaj v Montreale a nastúpil až v Cincinnati, kde predviedol nevídanú dominanciu. Stal sa prvým tenistom, ktorý vyhral niektorý turnaj so série Masters bez straty jediného servisu a musel odvracať len 2 brejkbaly! Vo finále na to doplatil Novak Đoković, Roger vyhral 6:0 a 7:6 (7). Na US Open bol nasadený ako číslo jedna a bol veľkým favoritom. V prvých 3 zápasoch nestratil ani set a vo 4. kole na zápas nenastúpil Mardy Fish. Vo štvrťfinále narazil na Berdycha a ten ho aj nečakane porazil. Roger spravil v zápase priveľa nevynútených chýb, ktoré ho stáli víťazstvo. Prehral 6:7 (1) 4:6 6:3 3:6. Aj napriek prehre si udržal post jednotky.

Tréneri 

 1989 – 1994:  Seppli Kacovsky
 1994 – 2002:  Peter Carter 
 2002 – 2003:  Peter Lundgren
 2005 – 2007:  Tony Roche 
 2008 – 2008:  José Higueras 
 2010 – 2013:  Paul Annacone
 2014 – 2015:  Stefan Edberg
 2016 –         :  Ivan Ljubičič

Súkromný život 
Federer vyrástol neďaleko Bazileja, na predmestí Münchenstein. Jeho matka Lynette (rod. Durandová) pochádza z Južnej Afriky a má afrikánsky pôvod, jeho otec Robert ju stretol počas služobnej cesty v Južnej Afrike (obaja stále pracujú pre farmaceutickú spoločnosť Ciba-Geigy). Má staršiu sestru Dianu. Ovláda plynulo tri reči – (nemčinu, francúzštinu a angličtinu) a máva tlačové konferencie vo všetkých týchto jazykoch.

Roger hráva karty, kriket, stolný tenis a ďalšie športy, rád chodieva na pláž.

V decembri 2003 založil Roger Federer Foundation, ktorá má za cieľ pomáhať postihnutým deťom hlavne v Južnej Afrike. V januári 2005 vyzval tenistov na podporu ľudí postihnutých cunami, keď vyhlásil, že bude hrať maximálne možný počet zápasov na ich pomoc a venoval podpísanú raketu pre UNICEF.

11. apríla 2009 sa v Bazileji oženil so svojou dlhoročnou priateľkou, bývalou švajčiarskou tenistkou slovenského pôvodu Miroslavou Vavrincovou s ktorou sa zoznámil v roku 2000 na olympiáde v Sydney. V júli 2009 sa im narodili dvojičky-dcéry Charlene Riva a Mila Rose a v máji roku 2014 dvojčatá Leo a Lenny.

Rekordy 
 Federerovo víťazstvo v roku 2004 na US Open bolo prvýkrát v open-ére (od roku 1968), že niekto vyhral svoje prvé štyri finále Grand Slamov.
 Víťazstvo v Dauhe (Katar) začiatkom roka 2005 znamenalo, že Federer vyhral v šnúre svoje 14-te  finále od Viedne v októbri 2003. Táto séria víťazstiev vo finále je nový rekord open-ére.
 18. júna 2006 víťazstvom vo finále v Halle nad Tomášom Berdychom vyrovnal rekord Björna Borga v počte vyhraných zápasov na tráve – 41, ktorý prvým zápasom vo Wimbledone prekonal, keď zdolal Richarda Gasqueta. V druhom kole porazil Tima Henmana, v treťom Nicolasa Mahuta, v osemfinále znovu Berdycha, v štvrťfinále Maria Ančića, v semifinále Jonasa Björkmana (povolil mu len 4 gemy) a vo finále Rafaela Nadala, s ktorým stratil jediný set na turnaji a dosiahol famóznu sériu už 48 zápasov neporaziteľnosti na tráve.
 V súčasnosti je Roger Federer najbohatším tenistom na svete pred Samprasom
 V súčasnosti mu taktiež patrí 8. miesto najbohatších športovcov sveta
 V roku 2009 svojím prvým víťazstvom na French Open vyrovnal rekord Peta Samprasa v počte vyhraných grandslamových turnajov (14) a o mesiac neskôr ho vo Wimbledone prekonal, v súčasnosti (1/2018 - Australian Open) má na konte 20 grandslamových turnajov
 Ako jediný hráč v histórii vyhral 6-krát Turnaj Majstrov
 Najdlhšie svetovou jednotkou v histórii (302 týždňov)
2. marca 2019 vyhral svoj 100. turnajový titul

Ceny 
1998
 ITF – Majster sveta v dvojhre juniorov

2003
 Európsky hráč roka v ATP
 Švajčiarsky športovec roka
 Švajčiar roka

2004
 Hráč roka v ATP
 ATP – najobľúbenejší hráč fanúšikov
 ATP – Cena Stefana Edberga za športové chovanie
 Európsky hráč roka v ATP.
 ITF majster sveta.
 Tenista roka v Sports Illustrated
 Švajčiarsky športovec roka
 Švajčiar roka
 Európsky športovec roka
 Reuters International športovec roka. Hlasovalo tridsaťtri športových novinárov z 20 krajín
 BBC Overseas Sports Personality of the Year – osobnosť roka.
 International Tennis Writers Association (ITWA) – hráč roka. Získal tiež ITWA titul "Ambassador for Tennis" za jeho úsilie pri podpore tenisu.
 Federer ako prvý získal „Golden Bagel Award“ – nie celkom vážne ocenenie, udeľované mužskému profesionálnemu hráčovi, ktorý udelí najviac „kanárov“ (sety vyhrané 6 – 0) v kalendárnom roku. Federer rozdal 12 „kanárov“ v roku 2004. 23 setov vyhral 6 – 1.

2005
 Hráč roka ATP
 ATP – Cena Stefana Edberga za športové chovanie
 ATP – najobľúbenejší hráč fanúšikov
 Európsky športovec roka
 ITF majster sveta
 Ambassador of United Nations' Year of Sport and Physical Education.
 Goldene Kamera Award
 Michael-Westphal Award
 International Tennis Writers Association (ITWA) – hráč roka. Získal tiež ITWA titul "Ambassador for Tennis" za jeho úsilie pri podpore tenisu.
 najlepší športovec roka podľa Laureus World Sportsman of the Year
 najlepší športovec podľa ESPY
 Most Outstanding Athlete by the United States Sports Academy
 Freedom Air People's Choice Sports Awards International Sportsperson of the Year

2006
 L'Equipe – „šampión šampiónov“ za rok 2005
 ATP – hráč roka v dvojhre za rok 2005
 ATP – Cena Stefana Edberga za športové chovanie
 ATP – najobľúbenejší hráč fanúšikov
 Laureus World Sports Awards – športovec roka za rok 2005
 ESPY Award – najlepší mužský tenista
 International Tennis Writers Association (ITWA) – hráč roka
 International Tennis Writers Association (ITWA) – veľvyslanec tenisu
 ITF – majster sveta v dvojhre
 BBC – zahraničná športová osobnosť roka
 najlepší mužský športovec Švajčiarska
 EFE – športovec roka
 Golden Bagel Award – zlatý kanár
 United States Sports Academy – najlepší športovec roka
 Union européenne de la presse sportive (UEPS) – Európsky športovec roka
 Baccarat – športovec roka

2007
 Time – medzi 100 najvplyvnejších osobností sveta
 L'Equipe – šampión šampiónov za rok 2006
 ATP – hráč roka v dvojhre za rok 2006
 ATP – Cena Stefana Edberga za športové chovanie
 ATP – najobľúbenejší hráč fanúšikov
 ATP – humanitár roku – Cena Arthura Ashe za ľudský čin
 Laureus World Sports Awards – športovec roka za rok 2006 (prvý trojnásobný víťaz)
 ESPY Award – najlepší mužský tenista
 ESPY Award – najlepší mužský športovec
 ITF – majster sveta v dvojhre
 BBC – zahraničná športová osobnosť roka
 Tennis magazine – hráč roka
 najlepší mužský športovec Švajčiarska

2008
 L'Equipe – „šampión šampiónov“ za rok 2007
 Union européenne de la presse sportive (UEPS) – Európsky športovec roka
 Laureus World Sports Awards – športovec roka za rok 2007 (prvý štvornásobný víťaz)
 ATP – hráč roku v dvojhre za rok 2007
 ATP – Cena Stefana Edberga za športové chovanie
 ATP – najobľúbenejší hráč fanúšikov
 ESPY Award – najlepší mužský tenista
 najlepší tím Švajčiarska, spoločne so Stanom Wawrinkom

2009
 ATP – najlepší hráč desaťročia 2000 – 2009
 ATP – Cena Stefana Edberga za športové chovanie
 ATP – najobľúbenejší hráč fanúšikov
 Talksport – člen siene Slávy
 ESPY Award – najlepší mužský tenista
 cena Ehrespalebaerglemer udeľovaná od občanov Bazileja za mimoriadne výkony
 ATPWorldtour.com – hráč desaťročia
 ITF – majster sveta v dvojhre
 Union européenne de la presse sportive (UEPS) – Európsky športovec roka
 Sports Illustrated – jeden zo športovcov desaťročia
 najlepší zápas sezóny na Grand Slamu či v Davis Cupu, finále Wimbledonu: Federer–Roddick
 Eurosport – 2. miesto v ankete najlepší športovec sveta

2010
 International Tennis Writers' Association – veľvyslanec tenisu
 ESPY Award – najlepší mužský tenista
 ATP – hráč roku za rok 2009
 ATP – Cena Stefana Edberga za športové chovanie
 ATP – najobľúbenejší hráč fanúšikov
 MARCA – športovec desaťročia
 Eurosport – šampión desaťročia

2011
 ATP – Cena Stefana Edberga za športové chovanie
 ATP – najobľúbenejší hráč fanúšikov
 Forbes – č. 25 v zozname 100 celebrít Forbesu
 najlepší zápas sezóny na Grand Slamu či v Davis Cupu, semifinále US Open: Djoković–Federer

2012
 Tennis Channel – č. 1 v ankete „100 najväčších tenistov všetkých čias“
 Forbes – č. 5 v zozname 100 najbohatších športovcov sveta
 ATP – Cena Stefana Edberga za športové chovanie
 ATP – najobľúbenejší hráč fanúšikov
 najlepší mužský športovec Švajčiarska
 Hello Magazine – najpríťažlivejší muž roka 2012

2013
 ATP – Cena Stefana Edberga za športové chovanie
 ATP – najobľúbenejší hráč fanúšikov
 ATP – humanitár roku – Cena Arthura Ashe za ľudský čin

2014
 ATP – najobľúbenejší hráč fanúšikov
 ATP – Cena Stefana Edberga za športové chovanie
 US Open Sportsmanship Award
 najlepší mužský športovec Švajčiarska
 najlepší tím Švajčiarska, spoločne s Wawrinkom, Chiudinellim, Lammerem, Lüthim
 najužitočnejší hráč Davis Cupu, spoločne s Wawrinkom
 najlepší zápas sezóny na Grand Slamu či v Davis Cupu, finále Wimbledonu: Federer–Đoković

2015
 ATP – najobľúbenejší hráč fanúšikov
 ATP – Cena Stefana Edberga za športové chovanie

2016
 ATP – najobľúbenejší hráč fanúšikov
 ATP – Cena Stefana Edberga za športové chovanie
Najštýlovejší muž roka podľa Gentlemen's Quarterly
2017
 ATP - najobľúbenejší hráč fanúšikov
 ATP - Cena Stefana Edberga sa športové chovanie
 ATP - návrat roka
najlepší mužský športovec Švajčiarska
BBC – zahraničná športová osobnosť roka
ESPY Award – najlepší mužský tenista
Eurosport – športovec roka
L'Equipe – „šampión šampiónov“ za rok 2017
AIPS – Športovec roka
Európsky športovec roka
Zápas roka na okruhu ATP
Zápas roka na GrandSlam
2018

 ATP - najobľúbenejší hráč fanúšikov
 ESPY Award – najlepší mužský tenista
 Laureus World Sports Awards – športovec roka za rok 2017
 Laureus World Sports Awards – návrat roka za rok 2017
 ESPY Award – najlepší rekordný výkon
 Zápas roka na okruhu ATP

2019

 ATP - najobľúbenejší hráč fanúšikov
 ESPY Award – najlepší mužský tenista
 Najštýlovejší muž desaťročia podľa Gentlemen's Quarterly

2020

 ATP - najobľúbenejší hráč fanúšikov
 Najlepší športovec zo Švajčiarska za posledných 70 rokov

Finálové účasti na turnajoch ATP (157)

Dvojhra – výhry (103)

Dvojhra – prehry vo finále (54)

Štvorhra – výhry (8)

Štvorhra – prehry vo finále (5)

Kariérne štatistiky

Grandslamové účasti prehľad

Grandslamové turnaje finále: 30 (20 titulov, 10 finále)

Slávne zápasy 
 Wimbledon 2001 4. kolo: porazil Peta Samprasa, 7 – 6 (7), 5 – 7, 6 – 4, 6 – 7 (2), 7 – 5. Federer skončil  jeho sériu 31 víťazných zápasov v All England Club dramatickou 5-setovou výhrou na Centre Court.
 U.S. Open 2004 finále: porazil Lleyton Hewitt, 6 – 0 7 – 6 (7/3) 6 – 0. Federer rozdrvil  Hewitta, ktorý bol do toho momentu hráč sezóny na tvrdom povrchu, v najjednostrannejšom finále v open-ére, keď vyhral dva sety na nulu. Žiaden hráč neprehral finále v dvoch setoch na nulu vo finále openov za 120 rokov.
 Tennis Masters Cup 2004 semifinále: porazil Marata Safina, 6 – 3, 7 – 6 (18). Federer rozhodol 26-minútový tiebreak v druhom sete pre seba 20 – 18. Tento historicky najvyšší tiebreak bol dosiahnutý ešte v dvoch iných zápasoch (Björn Borg – Premjit Lal vo Wimbledone 1973 a Goran Ivanišević – Daniel Nestor v US Open 2003).

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 

 RogerFederer.com – oficiálna stránka

Švajčiarski tenisti
Víťazi Australian Open
Víťazi French Open
Víťazi Wimbledonu
Víťazi US Open
Olympijskí víťazi v tenise
Víťazi Hopmanovho pohára
Švajčiarski olympijskí víťazi
Osobnosti na švajčiarskych poštových známkach
Švajčiarske osobnosti afrikánskeho pôvodu
Osobnosti z Bazileju