Mit brennender Sorge

Mit brennender Sorge (slovensky S úzkostlivou starosťou) je nemecky písaná encyklika, ktorú vydal pápež Pius XI. 14. marca 1937 ako reakciu na nacizmus a jeho vládu v Nemecku. Ide o jednu z prvých encyklík, ktoré dosiahli svetového ohlasu a prekročili hranice katolíckeho sveta, a jeden z mála oficiálnych dokumentov Svätej stolice, ktorý bol v origináli vyhotovený v nemčine (namiesto bežnej latinčiny).

Vznik a obsah 
Pius XI., v tej dobe ťažko chorý, encykliku sám nepísal, iba prekontroloval a snáď veľmi mierne upravil text, ktorý na jeho pokyn pripravili kardináli Faulhaber a Pacelli, pričom prvý vytvoril koncept textu a druhý previedol len niekoľko menších zostrujúcich zmien.
Encyklika sa zaoberala situáciou Cirkvi v Nemecku, popisovala jej ťažkú situáciu a masové porušovanie konkordátu zo strany Tretej ríše, aj keď nacizmus priamo nemenovala, ostro odsudzovala jeho filozofické základy, spočívajúce v rasizme a vypätom nacionalizme. Súbežne s touto encyklikou bola vydaná encyklika Divini redemptoris, ktorá odsúdila komunizmus.

Reakcie 
Pretože hrozilo nebezpečenstvo, že nacisti znemožnia jej distribúciu a čítanie, nebola encyklika vopred ohlásená a po tajnom vytlačení a distribúcii bola na Kvetnú nedeľu (21. marca) 1937 čítaná v nemeckých kostoloch. Orgány nacistického Nemecka ju označili za útok proti nim a tvrdo zaútočili na Cirkev. Vrchol slovných reakcií prišiel v Goebbelsovom prejave z 28. mája, v ktorom nemecký minister propagandy vyslovil na adresu Svätej stolice „posledné varovanie“ a označil ju za nepriateľskú mocnosť. Hitlerova vláda sa síce rozhodla, že pre likvidáciu Cirkvi nie je teraz tá správna doba, ale neváhala prikročiť k perzekúciám jednotlivcov podieľajúcich sa na distribúcii encykliky a radikálne obmedzila možnosti nemeckej Cirkvi informovať svojich veriacich a komunikovať so Svätou stolicou.

Encyklika bola celkovo vnímaná ako jasné odsúdenie nacizmu a ako takej sa jej textu dostalo masového rozšírenia a určitej podpory vo svete. Na druhej strane forma tejto podpory bola v drvivej väčšine iba slovná. Pius XI. i nemeckí katolíci boli týmto výsledkom veľmi sklamaní, pretože očakávali, že sa veci Cirkvi dostane vo svete oveľa väčšej a hmatateľnejšej podpory. Fakticky tak boli potvrdené názory tých, ktorí neverili, že otvorená kritika nacizmu zo strany pápeža môže niečo zmeniť.

Encyklika nepochybne viedla k vyostreniu prenasledovania Cirkvi v Nemecku a k perzekúciám jednotlivých osôb z radov radových veriacich, ktorým bola preukázaná účasť na jej rozšírení. Na druhej strane jej vydanie znamenalo, že žiadny uvedomelý katolík už nemohol ďalej považovať podporu nacizmu za zlučiteľnú s jeho vierou.

Citáty 
„Tí, ktorí povyšujú rasu, národ či niektorých z jeho konkrétnych foriem, predstaviteľa štátnej moci alebo iné základné prvky ľudskej spoločnosti na normu, ktorá prevyšuje všetko, vrátane náboženských hodnôt, prevracajú a falšujú poriadok vecí stvorených podľa Božej vôle.“ 

„Len povrchné duše môžu upadnúť do bludu, kedy hovoria o národnom Bohu a národnom náboženstve, len povrchné duše sa môžu pustiť do bláznivého pokusu uväzniť Boha, Stvoriteľa všetkého sveta, do hraníc jedného národa, telesnej obmedzenosti jednej jedinej rasy.“

Referencie

Zdroj

Externé odkazy 
 Text encykliky v nemeckom jazyku
 Text encykliky v slovenskom jazyku
 Text encykliky v anglickom jazyku

Encykliky
Diela odsudzujúce rasizmus
Diela odsudzujúce nacizmus