Atum

Atum alebo Tem alebo Temu alebo Tum alebo Atem je jedným z najstarších uctievaných bohov starovekého Egypta. Jeho kult mal stredisko v meste On (Heliopolis). Atum bol pôvodne spájaný so zemou, ale neskôr sa jeho uctievanie sústredilo na slnko pohybujúce sa po oblohe. Ešte neskôr bol vnímaný v dvoch rôznych podobách – ako samostatné božstvo Nefertum (doslova Mladý Atum), ktoré predstavovalo vychádzajúce slnko, a ako samotný Atum, predstavujúci zapadajúce slnko.

Podoba 
Atum bol zobrazovaný ako muž usadený na tróne, zriedkavejšie stojaci, ktorý má na hlave spojenú korunu Horného a Dolného Egypta. Po rozlíšení Atuma a Nefertuma býval Atum spodobňovaný ako starý muž v protiklade k Nefertumovi zobrazovanému ako dieťa. Jedno z menej častých podaní považovalo Atuma v skutočnosti za hada, ktorý mal podobu človeka iba počas existencie stvoreného sveta. V tejto podobe sa vráti pri jeho zániku. Atumovým symbolom bol chrobák skarabeus.

Stvoriteľ 

Atum bol podľa onskej kozmogónie praotcom bohov, prvou bytosťou, ktorá povstala sama zo seba na prvotnom pahorku benben, ktorý vystúpil z vôd prvotného oceánu Nun. Atum stvoril dvojicu bohov Šova (vzduch) a Tefnut (vlhkosť) zo svojho semena masturbáciou alebo podľa iného podania tým, že ich vychrstol. Na jeho samoploditeľskú podstatu upozorňuje i jeho meno znamenajúce úplnosť. Podľa menej rozšírenej verzie mýtu Atum oplodnil sám seba tým, že si strekol vlastné semeno do úst.

Podľa neskoršieho mýtu boli Šov a Tefnut splodení v spojení Atuma s vlastným tieňom, ktorý je nazvaný Iusaaset (tiež Juesaes, Ausaas, Iusas a Jusas, po grécky Soasis), čiže Veľký, ktorý prichádza. Iusaaset bol spájaný s akáciou, ktorá bola pre svoju pevnosť, medicínske využitie i jedlosť plodov označovaná ako strom života. Veľmi stará akácia, ktorá rástla na sever od Heliopolu, vraj označovala miesto zrodenia bohov a mala byť vlastníctvom Iusaaset.

Po splynutí onskej Enneady s chmúnevskou Ogdoadou bol Atum stotožnený s bohom Ré do jedného božstva Atum-Ré. Pretože Atum predstavoval len jeden z Réových aspektov, bol nakoniec v dvojici potlačený na úkor prevažujúceho slnečného boha. Z tých istých príčin sa z Iusaaset stala Rat, ženský aspekt boha Ré. V neskoršom vývoji stvoriteľského mýtu, po tom, ako bola bohyňa Neit stotožnená s pravodami Nun, bola Iusaaset vnímaná iba ako jedna z podôb Neit. 

V istých okamihoch Egypťania verili, že Atum pozdvihoval dušu mŕtveho faraóna z pyramídy k hviezdnemu nebu.

Iné projekty 

Egyptskí bohovia