Gaius Iulius Solinus

Gaius Julius Solinus bol rímsky gramatik a kompilátor náučných diel, ktorého tvorba spadá do 4. storočia. Podľa Theodora Mommsena ale žil v 3. storočí.

De mirabilibus mundi 
Solinus bol autorom diela De mirabilibus mundi (Divy sveta), ktoré bolo známe aj ako Collectanea rerum memorabilium (Zbierka podivuhodností) a Polyhistor. De mirabilibus sa žánrovo radí k zbierkam podivuhodností (mirabilia), ktoré boli počas cisárskeho obdobia v Ríme veľmi obľúbené. Obsahuje mimo iné krátky opis v staroveku známeho sveta, jeho politického, spoločenského a náboženského usporiadania, geografie, prírodných podmienok aj dejín. Solinov súbor je venovaný istému Adventovi, ktorý býva stotožňovaný s Oclatiniom Adventom, konzulom na rok 218.

Z pôvodného textu diela vznikla významne prepracovaná verzia, pravdepodobne v 7. storočí a dostala názov Polyhistor. Obe edície De mirabilibus kolovali počas neskorej antiky aj stredoveku, kedy bolo označenie Polyhistor prevzaté ako meno autora. Zo stredoveku tiež pochádzajú veršované výťahy z Iulia Solina, ktoré vytvorili Theodoricus a Petrus Diaconus.

Pôvod 
Veľké časti De mirabilibus sú prevzaté z Naturalis Historia encyklopedistu Plínia Staršieho a od zemepisca Pomponia Melu. Podľa Mommsena Solinus navyše použil kroniku Cornelia Boccha a Chorographia pliniana (Plíniov zemepis), výťah z Plíniovho diela so špeciálnym záberom na vládu cisára Hadriána. Podľa nemeckého historika Martina Schanza patrili k Soliniovým zdrojom skôr nedochované Suetoniove diela – Roma a Pratum.

Referencie

Externé odkazy 
 Gaii Julii Solini de Mirabilibus Mundi

Zdroj 
 

Spisovatelia starovekého Ríma