Schleicherova bájka

Schleicherova bájka je najznámejší pokus o rekonštrukciu spoločného predka indoeurópskych jazykov - praindoeurópčiny. Napísal ju v roku 1868 nemecký lingvista August Schleicher. Jeho cieľom bolo ukázať ako asi mohol vyzerať predpokladaný indoeurópsky prajazyk. Ako sa menili vedomosti o jazykoch a zákonitostiach ich vývoja, vznikali novšie verzie Schleicherovej bájky odrážajúce aktuálny stav poznatkov alebo osobné názory lingvistov. Jestvujú tiež verzie pre neskoršie štádiá vývoja jazykov - protoslovanská, protoitalická, protogrécka, protoiránska, protogermánska, protokeltská, protoanatólska.

Ovca a kone

Verzia Schleichera z roku 1868

Verzia Hirta z roku 1939

Verzia Lehmanna a Zgustu z roku 1979

Verzia Adamsa z roku 1997

Verzia Kortlandta z roku 2007

Verzia Lühra z roku 2008

Preklad do slovenčiny 
Ovca a kone

Ovca, ktorá nemala vlnu, videla kone - jeden ťahal ťažký povoz, druhý niesol veľký náklad, tretí rýchlo niesol človeka. Ovca povedala koňom: "Srdce ma bolí, keď vidím, čo človek káže robiť koňom". Kone odpovedali: "Počuj, ovca, nás bolia srdcia, keď vidíme, ako človek, pán, berie ovci vlnu a robí si z nej teplý odev. A ovca nemá žiadnu vlnu." Ovca, počujúc to, ušla cez lúku.

Pozri aj 
 Indoeurópsky prajazyk
 Europaio

Externé odkazy 
 Hlavná stránka projektu Europaio
 Schleicherova bájka v rôznych verziách na stiahnutie vo formáte pdf 

Indoeurópske jazyky