Ray Charles

Ray Charles vlastným menom Ray Charles Robinson, prezývaný aj Génius (* 23. september 1930, Albany, Georgia, USA – † 10. jún 2004, Beverly Hills, Kalifornia) bol americký spevák, klavirista, skladateľ, aranžér a kapelník.

Výrazná osobnosť svetovej populárnej hudby, niekedy označovaný za „otca soulu“. V r. 2008 ho mienkotvorný časopis Rolling Stone umiestnil na 10. miesto Stovky najvýznamnejších umelcov všetkých čias.

Základný predpoklad k budúcej kariére 
Od svojich dvoch rokov vyrastal v Greenville na Floride. V siedmich rokoch oslepol na následky glaukómu a na floridskej štátnej škole pre nevidiacich vyštudoval  hudbu (klasický klavír a klarinet). Zarábať si začal vystupovaním s rôznymi súbormi v prevažne s R&B a swingovým repertoárom. Bol žiadaný pre svoju všestrannosť (ako spevák, klavirista a saxofonista).

Po smrti matky sa presťahoval do Seattlu v štáte Washington a v roku 1948 zakladá vlastné trio The MaximTrio. V triu s ním spoluúčinkujú gitarista G. D. McGhee a basista Milton Garred. Hrali ľahký jazz a blues pod vplyvom Nata King Colea.

Aby zabránil zámene svojho mena s menom boxera a občasného speváka Sugar Ray Robinsona, začína zo svojho mena používať len prvé dve.

Kariéra 
Prvý hit v R&B rebríčku má Charles v roku 1951, je  to skladba Baby Let Me Hold Your Hand. Prelom v jeho kariére znamená podpis zmluvy  so značkou Atlantic Records, ktorá v roku 1952 „odkupuje“ Charlesa od Swingitime Records za 2 500.- dolárov. U novej spoločnosti nahral bluesovú pieseň  It Should Have been Me, ktorá sa v rebríčku R&B vyšplhala až na 7. miesto.

V roku 1955 zostavil vlastný bigband zo špičkových jazzových hudobníkov. V roku 1957 vychádza jeho prvý album Ray Charles a jeho hviezda začína prudko stúpať.

Na trh populárnej hudby definitívne prerazil v roku 1959 singlom What´d I Say.Bola to 
dynamická syntéza bluesu, gospelu a rock and rollu. Je to jeho prvý miliónový hit. Charles odchádza od spoločnosti Atlantic Records, ktorá nie je schopná konkurovať výške ponúkaného preddavku na nový materiál a vlastnícke práva, k spoločnosti ABC-Paramount s ktorou podpisuje trojročnú zmluvu.

Verzia skladby  Georgia On My Mind,  ktorú napísal Hoag Carmichael a ktorú počul spievať jedného šoféra autobusu, bola jeho druhým miliónovým hitom. Interpretácia skladby jeho emóciami nabitým hlasom a sláčikovým pozadím, sa stala v  USA  # 1 a v roku 1960  ho uviedla na medzinárodnú scénu.

Významným sa stáva aj rok 1962.  V  júni nahráva vlastné úpravy najznámejších country piesní na albume Modern Sounds In Country And Western Music. Album sa  14 dní drží na čele  amerického  rebríčka. Z albumu pochádza aj skladba Dona Gibsona  I Can´t Stop Loving You, ktorej sa predajú vyše dva milióny kusov a 5 týždňov je na čele amerického rebríčka. Skladba sa dostáva aj na čelo anglického rebríčka.

Do toho času bolo neslýchané, aby čierna R&B hviezda naspievala C&W skladby. Bol to však komerčne a umelecky veľmi úspešný ťah.  V tomto období začínajú aj jeho problémy s prechovávaním a užívaním drog.

V roku 1973  Charles opúšťa  ABC-Paramount a preberá vedenie svojej spoločnosti Tangerine Records spolu s právami na všetky svoje nahrávky na značke ABC-Paramount.

V roku 1980 účinkuje vo filme The Blues Brothers v úlohe miestneho znalca hudobných nástrojov a majiteľa obchodu s nimi.

28. januára  1985  Charles prijíma veľkú úlohu pri nahrávaní singla združenia  USA For Africa We Are The World.

V druhej polovici ´80 rokov minulého storočia menej nahráva, ale o to viac koncertuje, je hosťom v televíznych seriáloch a televíznych reklamách.

Zomrel vo svojom kalifornskom dome, obklopený svojou rodinou a priateľmi.

Tri mesiace po smrti sa dostal do kín film Ray, ktorý mapoval jeho život a kariéru v rozmedzí rokov  1930  až 1966. Postavu Ray Charlesa stvárnil Jamie Foxx. Pred natáčaním filmu sa Foxx, ktorý je tiež dobrý klavirista, stretol s Charlesom. Dve hodiny spolu hrali, potom Ray vstal, dal požehnanie Foxxovi so slovami: „Môže to urobiť“. Ray "videl" dokončený film, ale jeho premiéry sa už nedožil.

Jeho posledné album "Genius Loves Company", obsahovalo duetá, ktoré Charles naspieval s umelcami, pre ktorých bol vzorom, ale aj so svojimi rovesníkmi. Na albume spievajú B. B. King, Van Morrison, Willie Nelson, James Taylor, Gladys Knight, Michael McDonald, Natalie Cole, Elton John, Bonnie Raitt, Diana Krall, Norah Jones, Idina Menzel a Johnny Mathis. Album bol vydaný dva mesiace po jeho smrti.

Prínos populárnej hudbe 
Bol jedným z najvýznamnejších hudobníkov, ktorí vytvárali a formovali R&B. Významne ovplyvnil a prispel k emocionalite country hudby a jej spojeniu s R&B. Prispel k vytvoreniu základných štandardov populárnej hudby.

Koho ovplyvnil 
 V 60. rokoch jeho skladba What´d I Say priniesla úspech  Jerrymu Lee Lewisovi, Bobbymu Darinovi  a  Elvisovi Presleymu.
 Ray Charles mal veľký vplyv na mnohých rockových umelcov, zvlášť však na Joea Cockera

Ocenenia 
 Frank Sinatra  označil Charlesa za jediného, ozajstného   génia v hudobnom priemysle. 
 V roku  1961 získava štyri ceny Grammy : Najlepší mužský spevácky výkon, Najlepší pop singel za skladbu „Georgia On My Mind“, Najlepší mužský spevácky album za The Genius Of Ray Charles a Najlepší interpret R&B.
 V roku 1963 dostáva cenu Grammy za Najlepšiu R&B nahrávku v roku 1962, skladbu „I Can't Stop Loving You“.
  V roku 1964 dostáva cenu Grammy za Najlepšiu R&B nahrávku v roku 1963, skladbu „Busted“.
 V roku 1967 dostáva dve ceny Grammy za Najlepšiu R&B nahrávku v roku 1966, skladbu „Crying Time“ a Najlepší R&B spevácky výkon.
 24. apríla  1979 jeho verzia skladby „Georgia On My Mind“ je prehlásená za oficiálnu hymnu štátu Georgia.
 Od roku  1981 má vlastnú hviezdu na Hollywoodskom Chodníku slávy.
 V roku 1986 bol uvedený do Rock´n´rollovej siene slávy medzi prvými, spolu s Chuckom Berrym, Elvisom Presleym, Fatsom Dominom, Buddym Hollym, Little Richardom.
 V roku 1986 Charlesa vyznamenávajú na deviatej slávnosti  Kennedyho Centra vo  Washingtone.
 Pri 30. ročníku udeľovania cien Grammy v roku 1988 dostal Charles cenu za Celoživotné dielo. 
 V roku 1989  Charlesa menujú za predsedu  vo Washingtone sídliacej  Nadácie Rythm & Blues.
 V roku 1990 sa skladba „I've Got A Woman“ pri príležitosti 32. ročníka udeľovania cien Grammy dostáva do Dvorany slávy NARAS.
 V roku 1991 dostáva ďalšiu cenu Grammy, teraz za duet s  Chaka Khan. Deň po udeľovaní cien Grammy mu Nadácia  Rythm & Blues udeľuje cenu Legenda. 
 Gladys Knight, pri otváracom ceremoniáli letných olympijských hier  v Atlante, štát Georgia, v roku 1996  zaspievala Charlesovu verziu skladby „Georgia On My Mind“.      
 V roku 2004 časopis Rolling Stone  vyhlásil 100 najväčších umelcov všetkých čias. Hudobní odborníci pridelili Charlesovi 10. miesto.
 V roku 2004 bol uvedený do Jazzovej Dvorany slávy. 
 Jeho posmrtný album Genius Loves Company, získal osem cien Grammy.
 Kongres Spojených štátov uctil Charlesa tým, že v auguste 2005 premenoval pôvodnú West Adams Station post office v Los Angeles na Ray Charles Station.

Iné projekty

Zdroje 
 Clifford, M.: Album Rocku. Mladé letá, Bratislava. 1991. ISBN 80-06-00394-7.
 Kapitančik, B.: Pop story. Computer Press, Brno. 2003. ISBN 80-7226-960-7.
 Dafydd, R., Crampton, L.: Kniha rockových hviezd. Slovenský spisovateľ, Bratislava. 1992, ISBN 80-220-0361-1
 Wich, F.:  Rock & Pop, Encyklopedie I. Volvox Globator, Praha. 1999. ISBN 80-7207-276-5

Souloví klaviristi USA
Souloví speváci USA
Bluesoví klaviristi USA
Bluesoví speváci USA
Country klaviristi USA
Country speváci USA
Džezoví klaviristi USA
Džezoví speváci USA
Popoví klaviristi USA
Popoví speváci USA
Nevidiaci speváci
Speváci-skladatelia USA
Skladatelia modernej hudby USA
Speváci afroamerického pôvodu
Hudobníci afroamerického pôvodu
Džezoví hudobníci afroamerického pôvodu
Osobnosti USA afroamerického pôvodu
Nevidiaci hudobníci
Hollywoodsky chodník slávy
Osobnosti z Georgie