Architektúra 20. storočia

Architektúra 20. storočia sa delí na 3 hlavné obdobia: 
 cca 1910 – 20-te roky – dominuje vízia stroja, priemyslu
 cca 1930 – 2. svetová vojna – príroda, ľudské hodnoty
 cca 1950 – koniec 20. storočia – flexibilita, dynamickosť

a 3 hlavné smery:
 Purizmus
 Empirizmus
 Synkretizmus

V 20. storočí boli postavené aj stavby, ktoré sa svojim zámerom, vyhotovením, použitým materiálom a vzhľadom nezaraďujú do termínu „architektúra 20. storočia“. Sú to napríklad Sagrada Família v Barcelone (Antoni Gaudí), Sacre Couer v Paríži alebo pamätník Viktora Emanuela v Ríme.

Architektúra začiatku 20. storočia

Purizmus 
Purizmus je obdobie v rozmedzí 1910 až 20-te roky. Pod pojem spadá:
 Wrightova estetika stroja (USA)
 Francúzsky urbanizmus
 Nemecký expresionizmus
 Futurizmus, neoplasticizmus a suprematizmus v Taliansku a Rusku

Wrightova estetika stroja (USA) 
Frank Lloyd Wright vyzdvihuje jednoduchosť, používa kužeľ, valec a guľu na zobrazenie prírody. Z materiálov preferoval betón. Dom má podľa Wrighta byť v dynamickej rovnováhe. V tom čase sa experimentovalo s rôznymi (aj syntetickými) konštrukčnými materiálmi a vznikali prefabrikované domy.

Francúzsky urbanizmus 
 cieľ: zachovať kontakt s prírodou
 prevládajú obdĺžniky, štvorce, na strechách terasy so záhradami
 Le Corbusier: abstraktné a strohé návrhy, geometrické tvary, byt ako „stroj na bývanie“, zladenie formy a funkcie.

Nemecký expresionizmus 
 stavba tovární
 Nemecká škola dizajnu Staatliches Bauhaus založená 1919 Walterom Gropiusom
 Peter Behrens – tvary redukoval na geometrické telesá
 Ludwig Mies van der Rohe – rafinovane dômyselné, jednoduché diela
 dynamizmus

Futurizmus, neoplasticizmus a suprematizmus 
 Taliansko
 ťažko prekonávali tradície
 Antonio Sant’Elia – utopické vízie, zväčša nerealizované

 Rusko
 robotnícke kluby, nájomné domy, továrne
 dôraz kládli na urbanizmus, využívali prefabrikované domy
 bratia Vesninovci (Leonid a Viktor), Ilya Gollosov

Empirizmus 
Obdobie cca 1930 – 2. svetová vojna. Patrí sem:
 Škandinávske vplyvy
 „Organická“ inžinierska architektúra
 Americká architektúra 30-tych a 40-tych rokov

 hľadá analógiu medzi technikou a organickým svetom
 všeobecný posun od geometrie k organickým tvarom
 budova sa zaraďuje do kontextu mesta a prírodného okolia
 pôdorys mesta je lineárny
 z materiálov využívajú drevo, kameň, tehlu

Škandinávske vplyvy 

 súčasťou návrhu je krajina, slnko, otvorené terasy
 snaží sa o absolútny súlad s prírodou
 prispôsobuje sa ľudským potrebám
 Alvar Aalto

„Organická“ inžinierska architektúra 
 citeľná zodpovednosť za okolité prostredie
 stavby sa včleňujú do prírody, prispôsobujú sa líniám hôr, riek…
 hlavnú zložku architektúry tvoria mosty a strechy verejných budov
 Pier Luigi Nervi
 Robert Maillart: most nad dolinou Salginy (Salginatobel), nad tokom Schwandbach

Americká architektúra 30-tych a 40-tych rokov 

 Frank Lloyd Wright – včlenenie architektúry do prírody
 Kaskádová vila (Fallingwater) rezidencia – interiér a exteriér splývajú
 Ludwig Mies van der Rohe emigroval do USA a vytvoril univerzitné mestečko v Illinois, ktoré má vyvážený geometrický poriadok
 Mrakodrapy: Chrysler Building, Empire State Building, Rockefellerovo centrum (Raymond Hood)
 Le Corbusier odišiel do Brazílie a ovplyvnil architektúru Južnej Ameriky

Synkretizmus 
Zaraďujeme sem:
 USA po 1950
 Európske tendencie po 1950
 Architektúra tretieho sveta

USA po 1950 

 expanzia mnohých tendencií
 industrializácia
 Frank Lloyd Wright – Guggenheimovo múzeum v New Yorku
 Ludwig Mies van der Rohe – obytné mrakodrapy
 Le Corbusier – Carpenter Hall na Harvardovej univerzite
 Alvar Aalto – Baker Hall na Harvardovej univerzite
 Eero Saarinen – Terminál TWA, letisko Dulles

Európske tendencie po 1950 
 povojnové rekonštrukcie sa vracali ku koncepciám vytvoreným pred rokom 1930
 výnimku tvorilo len pár miest vo Švédsku a Fínsku, ktorých originálne pokusy zodpovedali novým demografickým potrebám
 v socialistických krajinách:
 industrializácia bytovej výstavby
 rekreačná architektúra
 mestá so silnou koncentráciou

Architektúra tretieho sveta 

 najväčší význam malo zásobovanie vodou a obrábanie pôdy
 absorpcia západných vplyvov a ich úprava podľa regionálnych potrieb
 Le Corbusier – využíval betón (Venezuela, Peru, Brazília, India)
 Félix Candela – škrupinová architektúra (Mexiko)
 Louis I. Kahn – vládne budovy v Dháke (Bangladéš)
 Jørn Utzon – Sydney Opera House (Austrália)

20. storočie
20. storočie