Seeteufel

Seeteufel, známy tiež ako Le Diable de Marin, slovensky Morský diabol bola druhá ponorka, ktorú navrhol a skonštruoval Nemec Wilhelm Bauer v roku 1855.

Po porážke Šlezvicka-Holštajnska v prvej šlezvickej vojne prestal byť o Bauerov vynález záujem. Svoju ponorku sa neúspešne pokúšal ponúknuť Francúzom i Rakúšanom, Briti ho údajne o jeho nápady okradli. Nakoniec uspel v cárskom Rusku, kde postavil nástupcu Brandtauchera, známeho ako Seeteufel.

Konštrukcia 

Seeteufel sa Bauerovej prvej ponorke Brandtaucher podobal. Plavidlo malo typickú vežovú nadstavbu v prednej časti a rovnako bolo poháňané ľudskou silou. Ponorka mala navyše dve manévrovacie lodné skrutky, zariadenie na regeneráciu vzduchu a bola dvakrát väčšia ako pôvodný Brandtaucher. Údajne mala dokonca i prechodovú komoru, ktorá umožňovala mužovi s potápačským výstrojom plavidlo opustiť a vrátiť sa späť.   

Ponorka bola dokončená koncom októbra 1855, no prvú oficiálnu skúšobnú plavbu absolvovala až koncom mája 1856. Príčinou bolo okrem technických a organizačných problémov i neochota pravoslávnej cirkvi ponorku vysvätiť; v tom čase jej prischol i názov Morský diabol.

Služba 
Počas testov v Petrohradskom prístave podnikol Bauer s ponorkou viac ako 130 úspešných ponorov. Zisťoval pri nich plavebné vlastnosti lode, spotrebu kyslíka, dokonca skúšal pod hladinou fotografovať. Počas korunovácie ruského cára Alexandra II. v roku 1856 vzal na palubu lode hudobné kvarteto; ich hru bolo údajne dobre počuť aj na hladine.
Tento koncert bol však začiatkom konca Bauerovej ponorky. Medzi dôstojníkmi ruského námorníctva mal odporcov, ktorí na neho podali udanie, že pod vodou sa hral Košútov revolučný pochod. Jeden z nich, Bauerov zástupca poručík Fedorovič (ktorého sa Bauer opakovane neúspešne pokúšal odvolať), nakoniec s ponorkou stroskotal. Pri 134. plavbe 2. októbra 1856, kedy mal  Seeteufel pred očami vojenskej komisie potopiť plachetnicu, Fedorovič s ponorkou narazil na dno a uviazol s ňou vo vodných riasách. Po vypusteni záťaže sa predná časť ponorky zdvihla nad hladinu a posádka mohla plavidlo opustiť. Otvoreným vstupom sa však do ponorky nahrnula voda a tá definitívne klesla na dno.

Dozvuky 
Bauer po stroskotaní Seeteufel-a ešte navrhol ďalšiu ponorku, tentokrát už s motorom, no k jej realizácii už nezískal podporu a krátko potom Rusko definitívne opustil.

Referencie 

Ponorky