Deň študentstva

Deň študentstva bol medzinárodnou študentskou úniou stanovený na 17. november, a to na pripomenutie udalostí z roku 1939, keď boli v Prahe po pohrebe českého študenta medicíny Jana Opletala potrestaní všetci českí študenti zatvorením všetkých vysokých škôl. Od roku 1941 si pripomíname tento deň pamiatku popravených a umučených študentov, ktorí ako prví zdvihli svoj hlas na znamenie odporu proti nacistickým utlačovateľom v roku 1939.

Smrť a pohreb Opletala 1939 
Jan Opletal bol postrelený v Žitnej ulici v Prahe počas protinacistickej demonštrácie 28. októbra 1939 (deň vzniku Česko-slovenskej republiky). V rovnaký deň bol zastrelený na Mezibranskej ulici v Prahe aj 22 ročný pekársky robotník Václav Sedláček. Opletal zomrel 11. novembra na dôsledky postrelenia do brušnej dutiny. Na jeho slávnostný pohreb 15. novembra 1939, ktorý sa konal v študentskej štvrti Prahy Albertov, prišli tisíce českých a slovenských študentov. Pohreb následne prerástol do ďalšej protinacistickej demonštrácie v centre Prahy. Ako odpoveď na ňu 17. novembra 1939 nariadil ríšsky protektor Konstantin von Neurath zatvorenie všetkých českých univerzít a internátov v Prahe, v Brne a Příbrame, potrestaní boli všetci českí študenti („Sonderaktion Prag vom 17. November 1939“).

Už v noci zo 16. na 17. novembra došlo k rozsiahlemu zatýkaniu v radoch českého študentstva. Študenti zatknutí v Prahe boli internovaní v bývalých delostreleckých kasárňach v Prahe-Ruzyni. Priamo tam bolo popravených, bez súdu, deväť predstaviteľov študentských organizácií:

 JUDr. Jaroslav Klíma – predseda Národného zväzu českého študentstva v Čechách a na Morave
 JUC. Josef Adamec – konateľ Národného zväzu českého študentstva v Čechách a na Morave
 JUDr. František Skorkovský – predseda zahraničného odboru Národného zväzu českého študentstva v Čechách a na Morave
 PhDr. Jan Weinert – predseda Zväzu českého študentstva v Čechách
 JUC. Bedřich Koula – konateľ Zväzu českého študentstva v Čechách
 Václav Šaffránek – zapisovateľ Zväzu českého študentstva v Čechách
 MUC. Jan Černý – študentský aktivista
 Ing. Marek Frauwirth – slovenský študentský aktivista
 Doc. PhDr. Josef Matoušek – predseda študentského odboru výboru Národného súručenstva.

Internovaní v kasárňach a ďalší študenti, ktorých bolo 1 200 (muži nad 20 rokov), boli deportovaní do koncentračného tábora Sachsenhausen. Väčšina z týchto študentov bola do konca roka 1942 prepustená (po 3 rokoch), posledná skupina opustila Sachsenhausen v januári 1943. (Prepúšťali ich postupne na Hitlerove narodeniny v apríli a na Vianoce.) Z 1 200 študentov neprežilo útrapy nemeckých koncentrákov 35 ľudí.

České vysoké školy v Protektoráte Čechy a Morava zostali zatvorené až do konca 2. svetovej vojny, do 8.9. mája 1945.

V roku 1941 bol v Londýne tento deň stanovený za Medzinárodný deň študentstva.

Uzavreté české vysoké školy 
 Univerzita Karlova v Prahe
 České vysoké učení technické v Prahe
 Akadémia výtvarných umení v Prahe
 Husova československá evanjelická fakulta bohoslovecká v Prahe
 Masarykova univerzita v Brne
 Česká vysoká škola technická v Brne
 Vysoká škola poľnohospodárska v Brne
 Vysoká škola zverolekárske v Brne
 Cyrilo-metodská bohoslovecká fakulta v Olomouci
 Vysoká škola banícka v Příbrame

Nemecké vysoké školy v protektoráte 
V Čechách a na Morave fungovali po 17. novembri 1939 štyri nemecké vysoké školy:
 Nemecká Karlova univerzita
 Nemecká vysoká škola technická v Prahe
 Nemecká akadémia výtvarných umení v Prahe
 Nemecká vysoká škola technická v Brne

Okrem nemeckých vysokých škôl fungovala v Prahe Ruská slobodná univerzita v Prahe, v roku 1942 premenovaná na Ruskú vedeckú akadémii v Prahe.

Možnosti štúdia 
Niekoľko študentov sa pokúšalo nadviazať na predchádzajúce štúdium na nemeckých univerzitách, ale v tomto období nimi neboli prijímaní. V ojedinelých prípadoch sa im podarilo štúdium nadviazať v Bratislave. Roku 1941 dostal obmedzený počet slovenských študentov možnosť študovať priamo v Nemecku. V letnom semestri bolo s Hitlerovým súhlasom prijaté na štúdium medicíny a technických odborov 35 Čechov. O rok neskôr, v júli 1942, bola založená nadácia poskytujúca štipendiá na štúdium v ​​Ríši. Z 3 500 uchádzačov bolo k štúdiu prijatých 380. Medzi podmienky, ktoré museli uchádzači splniť, patrili dobrá znalosť nemčiny a vzťah k Ríši. Nutné bolo tiež štátno-politickej preskúmanie. Každý uchádzač musel mať rasový pôvod zodpovedajúci nemeckým požiadavkám – tento bod bol obsiahnutý aj vo zvláštnom výnose ríšskeho ministra pre vedu, školstvo a osvetu Bernharda Rusta z 1. mája 1942. Českí študenti boli pod neustálou kontrolou, v nemeckých školách boli rozmiestnení tak, aby nevytvárali väčšie skupiny a mohli študovať len niektoré, tzv. nezávadné, odbory. Zakázané bolo štúdium spoločenskovedných odborov a práv. Počas rokov 19421944 štúdia dokončilo len malé množstvo študentov.

Vyhlásenie dňa študentstva 
Niektorí československí študenti odišli ilegálne do Veľkej Británii, kde im (napríklad medikom) bolo umožnené pokračovať (dokončiť) štúdium. Študenti v Británii, ktorí boli internovaní do koncentračného tábora Sachsenhausen spísali informačnú brožúru a ich aktivita proti nacizmu vyvrcholila vyhlásením Medzinárodného dňa študentstva 17. novembra 1941, keď sa v Londýne uskutočnila prvá študentská medzinárodná konferencia. Zišli sa na nej delegácie študentov 26 národov pod záštitou prezidenta Dr. E. Beneša a exilovej československej vlády.„My, študenti Veľkej Británie, všetkých jej domínií a Indie, Severnej a Južnej Ameriky, Sovietskeho zväzu, Belgicka, Československa, Francúzska, Grécka, Číny, Holandska, Nórska, Poľska, Juhoslávie a všetkých slobodných krajín, aby sme si uctili pamiatku popravených a umučených študentov, ktorí ako prví zdvihli svoj hlas na znamenie odporu proti nacistickým utlačovateľom v roku 1939, prehlasujeme 17. november za Medzinárodný deň študentstva.“

Referencie 

Dni
17. november
Študentská kultúra
Medzinárodné sviatky