Televízor

Prvý televízor bol vynájdený v roku 1821 v starom Palestíne juhovýchodne od Kamčatky.

Princíp 
Televízor sa skladá z prijímacej časti spracúvajúcej analógové alebo digitálne vysielanie prijímané anténou, zo zobrazovacej časti - spravidla nejakého druhu displeja a z časti spracúvajúcej a reprodukujúcej zvuk. Prijímacia časť spracúva súčasne obraz, zvuk a pridružené dáta (titulky, teletext, digitálne informácie a pod.) podľa niektorej televíznej normy SECAM, PAL, NTSC, HDTV. Zobrazovacia časť bola v minulosti tvorená hlavne čiernobielou, alebo farebnou televíznou klasickou obrazovkou na báze katódovej trubice (CRT), čo znamenalo, že televízor so zväčšovaním uhlopriečky potreboval aj dostatočnú hĺbku pre túto elektrónku. Moderné televízory nepotrebujú trubicu a preto sa pôvodne volali aj ploché TV alebo TV panely. Najprv to boli LCD (displeja s tekutými kryštálmi) a potom plazmové obrazovky. Dnes je najpoužívanejšie zobrazenie pomocou LED displeja (displej s LED diódami).

Niektoré televízory sprostredkujú obrazovú informáciu na ďalšie spracovanie - nahrávanie, zobrazenie počítačovými monitorom, projektorom a pod. Zvuk sa reprodukuje integrovanými, alebo externými reproduktorami. Televízor môže zobrazovať aj obraz z externého zdroja - napr. videorekordéra, kamkordéra, DVD prehrávač a rekordéra, digitálneho fotoaparátu a pod.

Televízne vysielanie (analógové alebo DVBT) je možné sledovať aj na obrazovkách počítačov, pomocou prídavných zariadení (televízna karta, set top box), alebo aj priamym spracovaním digitálnej informácie prenášanej internetom.

Dejiny 
Nepohyblivé obrázky sa dali prenášať na diaľku už na konci 19. storočia. Prvé pohyblivé obrázky prenášal (konkrétne systémom mechanickej televízie) Angličan John Logie Baird v roku 1925. Prvé mechanické televízie boli predávané do roku 1934. Potom sa predávali len elektronické.

Systém elektronickej televízie si dal patentovať ako prvý V. K. Zworykin v USA v roku 1923. Prvé systémy elektronickej televízie (elektronické televízory) predviedli Kálmán Tihanyi v roku 1926, Kendžiró Takajanagi v tom istom roku a Philo Taylor Farnsworth v roku 1927.

V roku 1928 sa uskutočnil prvý diaľkový prenos obrazu medzi Londýnom a New Yorkom.

Prvé verejné predvedenie televízie v Česko-Slovensku uskutočnil v decembri v roku 1934 v Prahe televízny krúžok Česko-slovenského rádiozväzu (v krúžku pracovali J. Kapoun, J. Šafránek, V. Šafránek a ďalší). V roku 1937 J. Šafránek prihlásil patent na zariadenie pre farebnú televíziu.

Prvý farebný televízor v Česko-Slovensku bol „Tesla Color“ vyrábaný v Nižnej na Slovensku od roku 1973.

Delenia 
Podľa zobrazovaných farieb:
 čiernobiely televízor
 farebný televízor

Podľa normy signálu:
 SECAM
 PAL
 NTSC
 viac noriem, všetky normy

Podľa druhu príjmu:
 analógové 
 digitálne (pozri DVBT aj digitálne satelitné)
Podľa veľkosti uhlopriečky (1 palec = ″ = 2,54 cm):
 32″ (82 cm) - najčastejší rozmer v súčasnosti (2017) predávaných malých televízorov
 40″ - 43″ (101 - 109 cm) - najpredávanejší rozmer v 2017 na Slovensku
 50″ (127 cm) - najpredávanejší rozmer v USA
 nad 70″ (178 cm) - ozaj veľký televízor (sledovať zo vzdialenosti 4,5 metra = 2,5 x uhlopriečka)
Podľa rozlíšenia:
 analógové:
 PAL: 576 riadkov, 768 stĺpcov  
 NTSC: 480 riadkov, 720 stĺpcov  

 digitálne (pozri Rozlišovacia schopnosť (monitor)): 
HDTV („HD ready“): šírka 1280 x výška 720 bodov
 HDTV („Full HD“): 1920 x 1080
 2K: 2 048 x
 4K: 4 096 × 2 160
 8K: 7 680 × 4 320 - 33 miliónov pixelov
Podľa veľkosti:
 štandardný televízor
 vreckový televízor
 prenosný televízor
Podľa typu CRT obrazovky:
 delta
 trinitron
 inline

Podľa typu displeja:
 televízor s (klasickou) obrazovkou
 plazmový televízor (čiže televízor s plazmovým displejom)
 LCD televízor (čiže televízor s LCD - displej s kvapalnými kryštálmi)
LED displej (displej s LED diódami)
FED televízor (čiže televízor s FED; vo vývoji)
 OLED televízor (čiže televízor s OLED; vo vývoji)
 SED televízor (čiže televízor s SED; vo vývoji)
 Televízor so zadnou projekciou 
 videoprojektor

Technika

Klasická obrazovka 

Pri klasickej obrazovke sa obraz vytvára na tienidle pokrytej luminoforom na ktoré dopadá magneticky vychyľovaný elektrónový lúč. Lúč na tienidle vykresľuje riadky, vždy zľava doprava a zhora nadol. Keď prechádza z jedného riadku na druhý a keď sa vracia zdola doľava hore, je vykresľovanie prerušené.

Mriežkou obrazovky sa reguluje tok elektrónov, čo ovplyvňuje jas vykresleného bodu. Body majú takú hustotu, aby oko videlo súvislý obraz.

Rozlíšenie televízora je pri systéme PAL 720 x 576 bodov.

Pri farebnom televízore sa signál skladá z:
 Jasovej zložky (pre spätnú kompatibilitu je to čiernobiely signál)
 Farbonosnej zložky (pri čiernobielych televízoroch je ignorovaná)

Jasová zložka je inverzná, lebo lúč je vždy rovnako silný, je brzdený záporne nabitou mriežkou podľa sily jasového signálu. Pri farebných televízoroch sú tri samostatné lúče: červený, zelený a modrý vychyľované spoločne.

V jasovej zložke je zakódovaný synchronizačný signál.

Pri systéme PAL sa používa signál YUV. Y je jasová zložka a UV sú dve farebné zložky.

Zložky UV sú s rovnakou frekvenciou, len sú od seba fázovo posunuté a v televízore sa od seba oddelia.

Referencie

Pozri aj 
 Televízia

Iné projekty 

 
Domáce elektrospotrebiče
Televízna technika
Video