Matej Bahil

Matej Bahil alebo Matej Bahyl (pseudonym: Theodorus Meisner ab Hybla, * 24. február 1706, Šivetice, Slovensko – † 22. december 1761, Prochowice, Poľsko) bol slovenský evanjelický kňaz, náboženský spisovateľ, prekladateľ.

Jeho otec bol evanjelický farár spisovateľ a filozof, Ján Bahyl.

Životopis 
Matej Bahil študoval v Hrachove, v Kežmarku, v Banskej Bystrici a vo Wittenbergu. Pôsobil ako evanjelický farár v Čerenčanoch a v Prešove, kde ho koncom novembra 1746 uväznili za preklad a vydanie protikatolíckych kníh. Začiatkom decembra 1746 ušiel z väzenia do Sliezska, kde pôsobil ako exulantský farár. Zomrel v Prochowici v roku 1761.

Dielo 
Matej Bahil je autorom lat.-nem. barokovej autobiografickej prózy, v ktorej načrtáva situáciu protestantských cirkví v Uhorsku na prelome 17. a 18. stor. Počas pôsobenia v Prešove vydal vo Wittenbergu knihu E. Cypriana: Naučení o pôvodu a zrustu pápežstva, a  knihu Srdečné napomenutí, pre ktoré bol obvinený z poburovania a vlastizrady, za čo sa dostal do väzenia. V Sliezsku vydal dvojdielnu knihu (s latinským a nemeckým textom) Tristeissima ecclesiorum Hungariae protstiantium facies („Smutné vyobrazenie protestantských zborov v Uhorsku“ r. 1747). I. časť opisuje Bahilove životné osudy, príchod do Prešova, zaistenie, väznenie a útek, II. časť sa zaoberá témou prenasledovania evanjelikov. Bahil svojim dielom kriticky oboznamoval širšiu, zahraničnú verejnosť s pomermi v Uhorsku. Kniha vzbudila pozornosť a patrila k príspevkom k zmierneniu náboženských treníc. Matej Bahil sa venoval prekladaniu náboženskej literatúry najmä polemického charakteru. Stratený je jeho rukopis prekladu dejín salzburských vysťahovalcov.

Referencie 
 
 Slovenský biografický slovník

Externé odkazy 
 

Slovenskí evanjelickí kňazi
Osobnosti zo Šivetíc
Slovenskí náboženskí spisovatelia
Slovenskí prozaici
Slovenskí prekladatelia