Solčianky

Solčianky sú obec na Slovensku v okrese Topoľčany. V obci je rímskokatolícky kostol Krista Kráľa z roku 1949.

Dejiny 
Obec Solčianky sa prvýkrát spomína v Zoborskej listine z roku 1113 ako Celsan. Neskoršie doložené názvy sú: Scelchan (1245), Soležanky (1773), Selčianky (1927), Solčianky (1948), . Obec patrila hradu Topoľčany, v 14. storočí načas Matúšovi Čákovi, od roku 1835 Erdödyovcom a Orczyovcom. V roku 1570 z 8 usadlostí bola jedna obývaná, v rokoch 17151720 mala 3 domácnosti a vinice, v roku 1787 mala 22 domov a 140 obyvateľov, v roku 1828 mala 22 domov a 149 obyvateľov. Obyvatelia sa zaoberali poľnohospodárstvom a ovocinárstvom. V roku 1916 tu prebiehal štrajk poľnohospodárskych robotníkov. Za I. ČSR pracovali obyvatelia prevažne v poľnohospodárstve. Po roku 1945, po prudkom raste priemyslu v blízkom okolí, v Koželužniach Bošany a Baťovany a do roku 1990 veľká časť obyvateľov pracovala v ZDA Partizánske.

V roku 1972 vzniklo veľké, vyše 3000 ha JRD Družba Chynorany zlúčením JRD Solčianky, Norovce, Rajčany, Livinské Opatovce, Nadlice a Chynorany. V Solčiankach bola vytvorená farma živočíšnej výroby, ktorá počnúc rokom 2000 postupne zanikla.

Na hornom okraji obce sa zachovala socha sv. Urbana, patróna vinohradníkov z 19. storočia, na dolnom okraji obce kamenný kríž, ktorý označuje aj miesto starého cintorína a bývalá ľudová škola z roku 1910. Socha sv. Floriána, patróna hasičov a socha sv. Františka, ktorá stála v priestoroch obecnej zvonice, sa však do dnešných dní nezachovali.

Poloha 
Solčianky ležia v regióne s dosť hustou sieťou pravekých a stredovekých lokalít – v strednej časti Nitrianskej pahorkatiny pozdĺž Solčianskeho potoka, pravostranného prítoku Bebravy. Stred obce má nadmorskú výšku , chotár 188 Úvalinami rozčlenený pahorkatinný povrch chotára je len miestami porastený nízkymi dubohrabinami. V minulosti sa v obci nachádzali rosiahle vinohrady. Vínny kmeň sa stal aj symbolom obce, ktorý si obec zvolila do svojej pečate a erbu. Je tu minerálny prameň.

Živá tradícia 
V obci Solčianky sa tradície a zvyky nijako zvláštne nezachovali v porovnaní s tradíciami živých slovenských obcí. Jedna tradícia však nevyhorela a dodnes sprevádza dobrovoľníkov za prítomnosti hlučných sirén.

 
Vytušenou tradíciou je kultúrny a osvetový hasičský spolok. Hlavným dôvodom založenia hasičského zboru bola prevencia voči požiarom, ktoré v minulosti sprevádzali ľudstvo ako hasiča požiarnický opasok. Členovia hasiči, ktorí tvorili zbor ako velitelia, baliči, nosiči, útočníci, ťahači, trubači, lapači sa menili z pokolenia na pokolenie na rozdiel od ohňov, požiarov a vyhorenísk. Časom ako požiare ustupovali sa zmenili cvične požiarne útoky na súťažne. Do požiarneho družstva patril aj dobrovoľný hasičský zbor.

V súčasnosti sa darí udržovať požiarnu tradíciu len vďaka mladému dievčenskému, ako aj chlapčenskému požiarnemu zboru. Každoročne úspešne získavajú rôzne ocenenia.

Referencie

Iné projekty

Zdroj 
 KROPILÁK, Miroslav, ed. Vlastivedný slovník obcí na Slovensku III. 1. vyd. Bratislava: Veda, 1978. 532 s.
 Informačná brožúra vydaná Vydavateľstvom TRISTANPRESS, spol. s r.o. Topoľčany v roku 2009 pri príležitosti 60. výročia vysviacky Rímskokatolíckeho kostola Krista Kráľa v Solčiankach

Externé odkazy 
 DHZ Solčianky

 
Obce okresu Topoľčany