Héfaistos

Héfaistos alebo Hefaistos () je starogrécky boh kováčskeho remesla, ohňa, remeselníkov, tesárov, metalurgie, spracovania kovov, sochárstva a sopiek. V starorímskej mytológii mu približne zodpovedá Vulkán ().

V gréckej mytológii bol Hefaistos buď synom Dia a Héry, alebo bol Hériným partenogénnym dieťaťom. Z hory Olymp ho zvrhla jeho matka Héra pre jeho chromosť, ktorá bola dôsledkom vrodenej poruchy; alebo podľa iného podania ho Zeus ochránil pred náklonnosťou Héry (v tom prípade by jeho chromosť bola skôr dôsledkom pádu než jeho príčinou).

Hefaistos ako kováčsky boh vyrobil všetky zbrane bohov na Olympe. Slúžil ako kováč bohov a uctievali ho vo výrobných a priemyselných centrách Grécka, najmä v Aténach. Hefaistov kult sídlil na ostrove Lemnos. Hefaistovými symbolmi sú kováčske kladivo, kovadlina a kliešte.

Hefaistovi ako zručnému kováčovi sa pripisuje mnoho vynikajúcich vyrobkov, ako napr. zbroj Achilova, štít Aténin, šipy Erotove, zlaté panny, ktoré ho podopierali pri chôdzi, Diov palác, zlatí a strieborní psi zdobiaci Alkinoov palác atď.

Hefaistos vyrobil taktiež sieť na lôžko, do korej lapil svoju manželku Afroditu s jej milencom Areom. Podľa inej verzie bola Hefaistovou manželkou Charis.

V Aténach bol Hefaistovi zasvätený chrám Héfaisteion, kde ho uctievali ako ochrancu (spolu s Aténou) aténskych remeselníkov.

Héfaistos mal vo viere a mytológii Grékov zvláštne postavenie. Nenarodil sa z rodičov, ale iba z matky a bol telesne postihnutý, jeho diela sú zároveň umelecké a zároveň magické: „nikde inde nie je znamenko rovnosti medzi mágiou a remeselnou zručnosťou uplatnené lepšie ako v mýte o Héfaistovi“.

Na jeho počesť sa konali slávnosti hefaisteje a chalkeje.

Mytológia

Héfaistovo remeslo 
Héfaistos mal na Olympe vlastný palác, v ktorom sa nachádzala jeho dielňa s kovadlinou a dvadsiatimi mechmi, ktoré pracovali na jeho príkaz. Héfaistos vytvoril väčšinu veľkolepého vybavenia bohov a takmer o každom jemne kovanom diele oplývajúcom mocou, ktoré sa objavuje v gréckych mýtoch, sa hovorí, že ho ukoval on. Navrhol Hermovu okrídlenú prilbu a sandále, náprsný štít Aegis, Afroditin slávny opasok, Agamemnónovu úradnícku palicu, Achillovu zbroj, Diomedov kyrys, Heraklove bronzové klepadlá, Héliov voz, Pelopsovo rameno a Erosov luk a šípy. Podľa neskorších správ Héfaistos pracoval s pomocou Kyklopov - medzi nimi boli aj jeho pomocníci v kováčskej dielni Brontes, Steropes a Arges.

Oslepenému Oriónovi dal za sprievodcu svojho učňa Cedaliona. V niektorých verziách mýtu Prometeus ukradol z Héfaistovej kovárne oheň, ktorý dal človeku. Héfaistos vytvoril aj dar, ktorý dali bohovia človeku, ženu Pandoru a jej pithos. Ako zručný kováč vytvoril Héfaistos všetky tróny v paláci na Olympe.

Automaty 
Podľa Homéra Héfaistos zostrojil automaty z kovu, aby pracovali pre neho alebo pre iných. Patrili k nim trojnožky so zlatými kolesami, schopné pohybovať sa podľa jeho želania do a zo zhromažďovacej siene nebeských kráľov; a služobníčky „kované zo zlata v podobe živých panien", v nich bol „rozum v srdci, reč a sila", dar bohov. Pohybovali sa, aby Hefaistovi pri chôdzi pomáhali. A pri vchode do Alkinoovho paláca postavil zlaté a strieborné levy a psy tak, aby mohli hrýzť útočníkov, strážne psy, ktoré nestarnú ani nehynú.

Podobného zlatého psa postavila Rhea, aby strážil malého Dia a jeho dojku, kozu Amaltheiu, na ostrove Kréta. Neskôr vraj Tantalos ukradol automatu, keď strážila Diov chrám, alebo presvedčil Pandarea, aby ju ukradol pre neho. Neskoršie texty sa pokúšajú automat nahradiť myšlienkou, že zlatý pes bol v skutočnosti Rheia, ktorú takto premenil Hefaistos.

Rodičia 

 Podľa Homéra (Iliada, I 571 - 577) sa Héra spomína ako Héfaistova matka, ale nie je dostatok dôkazov na to, aby sme mohli povedať, že Zeus bol jeho otcom, hoci sa o ňom takto zmieňuje.
 Podľa Homéra (Odysea, VIII 306) nie je dostatok dôkazov na to, aby sme mohli povedať, že Zeus bol Hefaistovým otcom, hoci sa o ňom takto zmieňuje. Héra sa ako matka nespomína.
 Podľa Hésioda (Theogónia, 927 - 928) Héra porodila Héfaista sama ako pomstu za to, že Zeus porodil Aténu bez nej (Zeus mal pomer s Metis).  
 Podľa Pseudo-Apollodora (Bibliotheca, 1.3.6) Héra porodila Héfaista sama. Pseudo-Apollodór tiež uvádza, že podľa Homéra je Héfaistos jedným z detí Dia a Héry (čo vedome odporuje Hésiodovi a Homérovi).
 Na Hésiodovo rozprávanie nadväzuje niekoľko neskorších textov vrátane Hygina a predslovu k Fabulae.

V podaní attických maliarov váz bol Héfaistos prítomný pri narodení Atény a držal sekeru, ktorou rozťal Diovu hlavu, aby ju oslobodil. V tomto rozprávaní je Hefaistos zobrazený ako starší ako Aténa, takže mytológia o Hefaistovi je v tomto ohľade nekonzistentná.

Pád z Olympu 
V jednej verzii gréckej mytológie Héra zosadila Hefaista z nebies kvôli jeho vrodenej poruche. Spadol do oceánu a vychovali ho Thetis (matka Achilla a jedna z 50 Nereidiek) a oceánidka Eurynome.

V inom príbehu sa Hefaistos pokúšal zachrániť svoju matku pred Diovými náklonnosťami a Zeus ho zhodil z nebies. Padal celý deň a pristál na ostrove Lemnos, kde sa oňho starali Sintovia - staroveký kmeň pochádzajúci z tohto ostrova - a učili ho majstrovi remesla. Neskôr autori opisujú jeho telesné postihnutie ako dôsledok druhého pádu, zatiaľ čo Homér ho robí invalidom od narodenia.

Návrat na Olymp 
Héfaistos bol jedným z bohov Olympu, ktorí sa po vyhnanstve vrátili na Olymp.

V archaickom príbehu sa Héfaistos pomstil Hére za to, že ho odmietla, tým, že jej vyrobil čarovný zlatý trón, ktorý jej, keď si naň sadla, nedovolil znovu vstať. Ostatní bohovia prosili Héfaista, aby sa vrátil na Olymp a nechal ju odísť, ale on odmietol so slovami: „Nemám matku".

Úlohy priviesť Héfaista sa najprv ujal Áres, ale boh ohňa ho ohrozoval fakľami. Nakoniec ho priviedol Dionýzos, boh vína, opojil ho vínom a na chrbte mulice v sprievode hýrivcov odviezol pokoreného kováča späť na Olymp - scéna, ktorá sa niekedy objavuje na maľovanej keramike z Attiky a Korintu. Na maľovaných výjavoch vypchaté tanečnice a falické postavy dionýzovského zástupu vedúceho mulu ukazujú, že sprievod bol súčasťou dityrambických osláv, ktoré boli predchodcami satyrských hier v Aténach piateho storočia.

Podľa Hygina Zeus sľúbil Héfaistovi čokoľvek, aby oslobodil Héru, a on požiadal ruku Atény (naliehal na to Poseidón, ktorý bol voči nej nepriateľsky naladený), čo viedlo k jeho pokusu o znásilnenie. Podľa inej verzie žiadal, aby sa oženil s Afroditou, aby oslobodil Héru, a jeho matka túto žiadosť splnila.

K Etruskom sa tento motív mohol dostať vďaka motívu návratu Héfaista, ktorý bol obľúbený medzi attickými maliarmi váz, ktorých výrobky boli medzi nimi obľúbené. Na vyobrazení sprievodu u maliarov váz bol Héfaistos na mule alebo na koni, pričom Dionýzos držal uzdu a niesol Héfaistove nástroje (vrátane dvojhlavej sekery).

Héfaistos a Afrodita 

Hoci bola Afrodita vydatá za Héfaista, mala pomer s bohom vojny Áresom. Héfaistos nakoniec Afroditin románik odhalil prostredníctvom Hélia, vševidiaceho Slnka, a naplánoval pascu. Keď Afrodita a Áres ležali spolu v posteli, Héfaistos ich chytil do nerozbitnej siete z reťazí, ktorá bola taká tenká, že ju nebolo vidieť, a odvliekol ich na Olymp, aby ich zahanbil pred ostatnými bohmi a odplatil im to.

Bohovia sa pri pohľade na týchto nahých milencov smiali a Poseidón presvedčil Héfaista, aby ich oslobodil výmenou za záruku, že Áres zaplatí cudzoložníkovi pokutu alebo že ju zaplatí sám. Héfaistos v Odysei uvádza, že Afroditu vráti jej otcovi a bude žiadať späť svoju cenu za nevestu. V preklade Emily Wilsonovej je však Héfaistos zobrazený ako ten, kto žiada/implikuje Dia skôr, ako Poseidón ponúkne, čo vedie čitateľa k domnienke, že Zeus nevrátil „cenu", ktorú Héfaistos zaplatil za svoju dcéru, a preto Poseidón zasiahol.  V niektorých verziách mýtu sa uvádza, že Zeus veno nevrátil a v skutočnosti sa Afrodita „jednoducho očarila a opäť sa dostala do manželovej priazne. V Iliade je Héfaistos predstavený ako rozvedený s Afroditou a teraz ženatý s Gráciou Aglaiou, v Theogónii je Aglaia predstavená ako Héfaistova družka, bez zjavnej zmienky o manželstve s Afroditou.

V oveľa neskôr interpolovanom detaile Áres postavil k ich dverám mladého vojaka Alectryona, aby ich varoval pred Héliovým príchodom, pretože tušil, že ak ich odhalí, Hélios povie Héfaistovi o Afroditinej nevere, ale Alectryon zaspal na stráži. Hélios ich objavil a upozornil Héfaista, pretože Áres v hneve premenil Alectryona na kohúta, ktorý vždy na úsvite, keď má vyjsť slnko, zakikiríka a oznámi jeho príchod.

Tébania rozprávali, že zo spojenia Área a Afrodity vznikla Harmonia. O spojení Héfaista s Afroditou sa však nehovorilo, ibaže Vergílius to myslel vážne, keď povedal, že ich dieťaťom bol Eros. Keďže Harmonia bola počatá počas Afroditinho manželstva s Héfaistom, z pomsty ju Héfaistos v deň Harmoninej svadby s Kadmom obdaroval jemne vypracovaným, ale prekliatym náhrdelníkom, ktorý jej potomkom priniesol nesmierne utrpenie, ktoré vyvrcholilo príbehom o Oidipovi.

Héfaistos bol určitým spôsobom spojený s archaickým, predgréckym frýgickým a tráckym mysterióznym kultom Kabeirov, ktorí sa na Lemnose nazývali aj Hefaistoi, „Hefaistovci". Jeden z troch lemnianskych kmeňov sa tiež nazýval Hefaistón a hlásil sa k priamemu pôvodu od tohto boha.

Héfaistos a Aténa 
Héfaistos je pre mužských bohov ako Aténa pre ženských, pretože dáva zručnosť smrteľným umelcom a verilo sa, že popri Aténe učil ľudí umeniam. V Aténach mali spoločné chrámy a slávnosti. Verilo sa, že obaja majú veľkú liečivú moc, a tiež že lemnianska zem (terra Lemnia) na mieste, na ktoré padol Héfaistos, lieči šialenstvo, uštipnutie hadom a krvácanie. Héfaistovi kňazi vedeli údajne liečiť rany spôsobené hadmi.

V chráme Athény Chalcioecus (Athény z bronzového domu) v Sparte bol zobrazený pri vyslobodzovaní matky. Na Cypselovej hrudi, keď dával Thetis Achillovu zbroj. V Aténach bola slávna socha Héfaista od Alkamena, na ktorej bolo len jemne zobrazené jeho telesné postihnutie. Nemal takmer „žiadne kulty okrem Atén" a možno bol vnímaný ako prístupnejší boh pre mesto, ktoré malo spoločného menovca. Gréci často umiestňovali miniatúrne sochy Héfaista pri svojich krboch a tieto postavy sú najstaršie zo všetkých jeho zobrazení. Vo vrcholnom období gréckeho umenia bol zobrazovaný ako energický muž s bradou a charakterizuje ho kladivo alebo iný remeselnícky nástroj, oválna čiapka a chitón.

Aténa sa niekedy považuje za Hefaistovu „spriaznenú dušu". napriek tomu sa „prudko a vášnivo snaží milovať s Aténou: v okamihu vyvrcholenia ho odstrčí a jeho semeno padá na zem, kde oplodní Gaiu".

Boh sopiek 
Niektorí uvádzajú, že mýtus o jeho pôvode bol mýtom o „démonovi ohňa vychádzajúcom zo zeme" - že bol spojený aj s plynom, „ktorý sa zmocňuje ohňa a horí [a] mnohí ľudia ho považujú za božský", a že až neskôr bola za sopku považovaná Hefaistova kováčňa.

Héfaistos bol gréckymi kolonistami v južnom Taliansku spájaný s bohmi sopiek Adranom (z Etny) a Vulcanom z ostrovov Lipari. Mudrc Apollónios z Tyany v 1. storočí údajne poznamenal: „Po celej zemi je mnoho iných hôr, ktoré horia, a predsa by sme s tým nikdy neskončili, keby sme im priradili obrov a bohov, ako je Héfaistos".

Napriek tomu Héfaistova doména nad ohňom siaha až do Homérovej Iliady, kde pomocou plameňov vysuší vody rieky Scamandrus a prinúti jej homonymné božstvo, ktoré útočilo na Achilla, ustúpiť.

Ďalšia mytológia 
V trójskej vojne sa Héfaistos postavil na stranu Grékov, ale uctievali ho aj Trójania a zachránil jedného zo svojich mužov pred zabitím Diomédom. Héfaistovým obľúbeným miestom vo svete smrteľníkov bol ostrov Lemnos, kde rád prebýval medzi Sintmi, ale navštevoval aj iné sopečné ostrovy, ako Lipari, Hiera, Imbros a Sicília, ktoré sa nazývali jeho príbytkami alebo dielňami.

Héfaistos bojoval proti Gigantom a zabil Mimasa tým, že naňho hodil roztavené železo. Bojoval aj s ďalším obrom, Aristaiom, ale ten utiekol. Počas bitky Héfaistos vyčerpaný padol a Hélios ho vyzdvihol na svojom voze. Ako dar z vďaky ukoval Héfaistos štyri večne tečúce fontány a býky, ktoré chŕlili oheň, pre Héliovho syna Aiéta.

Epitetá a priezviská, pod ktorými básnici poznajú Héfaista, spravidla odkazujú na jeho zručnosť v plastickom umení alebo na jeho postavu či postihnutie.

Pri svadbe Pélea a Thetis odovzdal ako svadobný dar nôž.

Milenci, deti, iné 

Podľa väčšiny verzií je Héfaistovou manželkou Afrodita, ktorá je Héfaistovi neverná s viacerými bohmi a smrteľníkmi vrátane Área. V XVIII. knihe Homérovej Iliady je však Héfaistovou manželkou Charis („milosť") alebo Aglaia („slávna") - najmladšia z Grácií, ako ju nazýva Hésiodos.

Károly Kerényi poznamenáva, že „charis" znamená aj „rozkošnosť umenia", a predpokladá, že Afrodita je vnímaná ako umelecké dielo, pričom špekuluje, že Afrodita sa mohla alternatívne volať aj Charis, pretože v Odyssei ju Homér náhle urobí jeho manželkou.

V Aténach sa v blízkosti agory nachádza Héfaistov chrám, Hephaesteum (nesprávne nazývaný „Theseum"). Aténsky zakladateľský mýtus hovorí, že bohyňa Aténa, patrónka mesta, odmietla spojenie s Héfaistom. Pseudo-Apollodorus zaznamenáva archaickú legendu, podľa ktorej sa Héfaistos raz pokúsil znásilniť Aténu, ale ona ho odstrčila, čím spôsobil, že jej ejakuloval na stehno. Aténa semeno zotrela chumáčom vlny, ktorý hodila do prachu, čím oplodnila Gaiu a spôsobila, že sa jej narodil Erichtonios, ktorého Aténa adoptovala ako vlastné dieťa. Rímsky mýtograf Hyginus zaznamenáva podobný príbeh, v ktorom Héfaistos žiadal Dia, aby mu dovolil oženiť sa s Aténou, keďže to bol on, kto rozbil Diovu lebku, čím umožnil Aténe narodiť sa. Zeus s tým súhlasil a Héfaistos a Aténa sa zosobášili, ale keď sa Héfaistos chystal zväzok zavŕšiť, Aténa zmizla zo svadobného lôžka, čo spôsobilo, že Hefaistos ejakuloval na podlahu, a tak oplodnil Gaiu, splodiac Erichthonia.

Na ostrove Lemnos bola Héfaistovou manželkou morská nymfa Kabeira, s ktorou bol otcom dvoch bohov spracúvajúcich kovy menom Kabeiri. Na Sicílii bola jeho manželkou nymfa Aetna a jeho synmi boli dvaja sicílski bohovia gejzírov nazývaní Palici. Spolu s Tháliou bol Héfaistos niekedy považovaný za otca Paličov.

Héfaistos splodil niekoľko detí so smrteľníkmi aj nesmrteľníkmi. Jedným z týchto detí bol lúpežník Perifetés.

Symbolika 

Héfaistos bol niekedy zobrazovaný ako energický muž s bradou a charakterizovalo ho kladivo alebo iný remeselný nástroj, oválna čiapka a chitón.

Héfaistos je v mytologických prameňoch opísaný ako „chromý" (chōlos) a „zastavujúci sa" (ēpedanos). Zobrazovali ho s krivými nohami, čo bolo jeho postihnutie buď od narodenia, alebo ako dôsledok pádu z Olympu. Na vázových maľbách je Héfaistos niekedy zobrazený sklonený nad svojou kovadlinou, usilovne pracujúci na kovovom výtvore, a niekedy sú jeho nohy zakrivené dozadu. Chodil s pomocou palice. Argonaut Palaimonius, „syn Héfaistov" (t. j. kováč bronzu), mal tiež obmedzenú pohyblivosť.

Ďalšími „Héfaistovými synmi" boli Kabeiri na ostrove Samothráke, ktorých lexikograf Hesychius z Alexandrie stotožnil s krabom (karkinos). Prídavné meno karkinopous („krabí") podľa Detienna a Vernanta znamenalo „chromý".

V niektorých mýtoch si Héfaistos postavil „kolieskové kreslo" alebo voz, s ktorým sa mohol pohybovať, a tak si pomohol podporiť svoju pohyblivosť a zároveň demonštrovať svoje schopnosti ostatným bohom. V Iliade 18.371 sa uvádza, že Héfaistos si postavil dvadsať bronzových kolieskových trojnožiek, ktoré mu pomáhali pri pohybe.

Héfaistov vzhľad a telesné postihnutie niektorí považujú za periférnu neuropatiu a rakovinu kože v dôsledku arzenikózy spôsobenej vystavením arzénu pri spracovaní kovov. Kováči z doby bronzovej pridávali arzén do medi, aby vyrobili tvrdší arzénový bronz, najmä v obdobiach nedostatku cínu. Mnohí kováči z doby bronzovej by v dôsledku svojej obživy trpeli chronickou otravou arzénom. V dôsledku toho je rozšírený mýtický obraz postihnutého kováča. Keďže Héfaistos bol kováčom z doby železnej, nie z doby bronzovej, ide o spojenie z dávnej ľudovej pamäti.

Héfaistos v modernej dobe 

 Héfaistos sa na chvíľu objavil vo filme Súboj Titanov (1981), kde ho stvárnil britský wrestler a herec Pat Roach. Vo filme vytvorí mechanickú sovu (Bubo), ktorú Aténa pošle hlavnému hrdinovi Perzeovi, aby mu pomohla zachrániť Andromedu. 
 Héfaistos hrá úlohu vo videohre God of War III (2010) a nahovoril ho herec Rip Torn. Pomáha hlavnému hrdinovi Kratosovi tým, že mu poskytuje nové zbrane.
 Héfaistos sa objavil v Disneyho animovanom filme Herkules (1997).
 Héfaistos sa objavuje vo štvrtej knihe zo série o Percy Jacksonovi od autora Ricka Riordana.
 Vo filme Hnev titanov (2012) hrá Héfaista Bill Nighy. Vo filme sa mu pripisuje vytvorenie Tartaru a ukovanie zbraní bohov.

Referencie

Iné projekty

Zdroj 

Grécki bohovia