Blanokrídlovce

Blanokrídlovce (iné názvy: blanokrídly hmyz, blanokrídle; staršie: blanitokrídly hmyz, hmyz blanokrídly; zriedkavo hymenoptéry; zastarano: hmyz blaňokridlý, hmyz žilokridlý, žilnokrýdlenci, osy [v najširšom zmysle];  lat. Hymenoptera; zriedkavo: Hymenopterida v užšom zmysle, Hymenopteria v užšom zmysle, Aculeata v širšom zmysle) je rad holometabolného hmyzu.

Charakteristika 
Blanokrídlovce sú rozsiahla skupina obyčajne štíhleho hmyzu s drobným telom (patrí k nim najmenší hmyz vôbec, s dĺžkou tela iba 0,2 mm), viaceré skupiny sú na druhej strane stredne veľké i veľké.

Opis 
Na hrudi sú 2 páry blanitých krídel s dosť hustou žilnatinou (Symphyta), u Apocrita je žilnatina jednoduchšia, u drobných foriem môže redukovať na jedinú žilku. Zadné krídla sú vždy aspoň o trochu menšie ako predné, a majú aj jednoduchšiu žilnatinu. Krídla sú u našich druhov len málokedy pigmentované. V podrade Apocrita je pomerne častá aptéria (bezkrídlosť) (obyčajne u samíc), v tom prípade je však podľa celkového vzhľadu jasné, že ide o blanokrídlovce.

Na hlave sú obyčajne dosť dlhé tykadlá, veľké zložené oči a takmer vždy 3 ocelli. Ústne orgány sú hryzavé, len u včiel hryzavo-lízavé, ale ani vtedy hryzadlá nezakrpateli a slúžia na hryzenie. 

Na mohutnú hruď prisadá bruško buď skoro celou šírkou (Symphyta), alebo je na začiatku "osovito" zúžené (Apocrita). Hruď u Apocrita vzniká zrastom troch hrudných somitov s prvým somitom bruškovým (epinotum), pričom tzv. stopku (petiolus) tvorí redukovaný a zúžený druhý (a zriedka i tretí) bruškový somit. Na konci bruška je obyčajne kladielko (môže byť viditeľné stále, alebo len pri kladení vajíčok), u žihadlových blanokrídlovcov je premenené na žihadlo.

Vývojové štádiá 
Vývin je typická holometabolia s 3-5 instarmi (štádiami), u xylofágnych Symphyta však môže byť počet instarov vyšší, najmä za potravne nepriaznivých podmienok. 

Larvy sú apódne, tzv. beznôžky, u Symphyta však oligopódne až polypódne, nazývané pahúsenice. Vývin  niektorých parazitických blanokrídlovcov má rysy hypermetabolie (napr. u čeľade Platygasteridae), pričom veľmi podivný prvý larválny instar pripomína nauplius, alebo u druhu Platygaster herricki dokonca prvé vývinové štádium Pentastomida.

Výskyt 
Z asi 250 000 doteraz známych blanokrídlovcov žije v strednej Európe vyše 10 000 druhov. V našej faune poznáme zatiaľ iba približne vyše 6 000 druhov. Mnohé skupiny sú však veľmi málo preskúmané, takže toto číslo bude v skutočnosti vyššie. Výskum blanokrídlovcov veľmi sťažuje obťažná určiteľnosť väčšiny taxónov, navyše u parazitov (parazitoidov) treba byť súčasne aj odborníkom v identifikácii hostiteľov: chrobákov, motýľov a ďalších radov hmyzu.

Systematika
Tradične sa blanokrídlovce delia nasledovne:
rad blanokrídlovce (Hymenoptera [synonymá pozri v úvode tohto článku]):
podrad hrubopáse/ širokobruché/ širokopáse (Symphyta) - parafyletický taxón
podrad štíhlopáse/ úzkobruché/ úzkopáse (Apocrita)
sekcia parazitické blanokrídlovce/ parazitické osičky/ kladielkaté (Parasitica/ Terebrantes*/ Terebrantia*/ Hymenoptera terebrantia*) - parafyletický taxón
sekcia žihadlovce/ žihadlov(it)é blanokrídlovce (Aculeata**/ Aculeati/ Monotrocha/ Vespomorpha/ Hymenoptera aculeata)

Poznámky:
(*) Názov Terebrantes (Terebrantia, Hymenoptera terebrantia) v 19. storočí (a pôvodne) zahŕňal aj taxóny Symphyta a často aj blyskavky (Chrysidoidea) [blyskavky sú taxón žihadlovcov].
(**) Názov Aculeata je prísne vzaté synonymum názvu Hymenoptera, ale dnes sa bežne (prísne vzaté nesprávne) používa ako vedecký názov žihadlovcov (čiže synonymum správnejšieho názvu Aculeati).

Externé odkazy 
Database of Hymenoptera in America north of Mexico, 1979 (veľmi podrobné)

Zdroje

Iné projekty