Martin Toursky

Svätý Martin Toursky [vyslov: túrsky] (iný názov: (svätý) Martin z Tours; na kresťanskom Východe: Martin Milosrdný; lat. Martinus;  * 316 alebo 317, Sabaria (dnes Szombathely) – † 8. november 397, Candes-Saint-Martin) je jeden z najznámejších a najpopulárnejších svätcov rímskokatolíckej cirkvi. Bol synom pohanského rímskeho dôstojníka, mníchom a neskôr biskupom v Tours.

Život sv. Martina

Mladosť 
Narodil sa v Panónii (v dnešnom Maďarsku). Otec mu dal meno po starorímskom bohu Marsovi - boh vojny. Po stopách svojho otca rovnako vstúpil do armády. Pravdepodobne bol iba brancom medzi 15. - 17. rokom života. Od mladosti chcel byť kresťanom, zapísal sa medzi katechumenov a bol presvedčený, že oddanosť Bohu mu bráni, aby mohol byť zároveň kresťanom a slúžiť aj ako vojak. Za tieto myšlienky sa dostal do väzenia, z ktorého ho neskôr prepustili. Krst neprijal hneď, biskup sa bál nepríjemností zo strany jeho otca, preto Martin pristupuje k sviatosti neskôr, pravdepodobne na Veľkú noc v roku 339.

Vojenský plášť 
Po prepustení sa mu stala známa príhoda v Amiens, ktorú umelci často znázorňujú vo svojich dielach. Martin mečom rozrezal svoj vojenský plášť, aby ochránil polonahého žobráka pred zimou. V noci sa mu vo sne zjavil Kristus zaodetý polovicou plášťa, ktorú daroval Martin žobrákovi.

Život mnícha 
Po tomto sne sa Martin stal žiakom sv. Hilária v Poitiers a prijal krst a stáva sa pustovníkom v Ligugé v prvom kláštore na území Galie. Už po prvých mesiacoch svojím životom oslovoval ľudí tak, že sa k nemu pridávali ďalší a Martin sa tak stal „priekopníkom západného mníšskeho stavu“ až do roku 371, keď ho vymenovali za biskupa v Tours ako následníka po biskupovi sv. Litoriovi.

Život biskupa 
Keďže videl veľkú potrebu zasväteného života, ako prostriedok pokresťančovaní vidieckych oblastí, založil niekoľko kláštorov. Dovtedy bolo kresťanstvo sústredené predovšetkým v mestách.

Martinovi sa pripisuje ničenie pohanských chrámov a posvätných stromov. Rovnako jemu sa pripisujú prvé „vizitácie“ diecéz. Jeho 25-ročná biskupská služba sa vyznačovala slávou, ktorá vyšla z dogmatických debát (debaty sa týkali prisciliánov), zo zázračných uzdravení malomocných, a dokonca sa vraví, že vzkriesil mŕtveho k životu.

Koniec života 
Martin tušil čas blížiacej sa smrti a prosil svojich spolubratov, aby mohol zomrieť v kláštore medzi nimi. Zomrel vo veku asi 80 rokov 8. novembra v Candes-Saint-Martin a pochovali ho 11. novembra 397 v Tours. Na jeho biskupské miesto bol vymenovaný sv. Brictius.

Uctievanie 

Uctievanie sa po jeho smrti veľmi rýchlo šírilo nielen vďaka jeho zázrakompočas života a po smrti, ale aj vďaka životopisu, ktorý napísal Sulpicius Severus. Tento životopis sa stal najobľúbenejším v stredoveku a vzorom pre všetkých vtedy žijúcich hagiografov.

Jeho kult je veľmi rozšírený po celom svete. Dosvedčuje to 500 dedičských a 4 000 farských kostolov, ktoré sú zasvätené sv. Martinovi, iba vo Francúzku. Jeho hrob sa stal hlavným pútnickým miestom Frankov. Onedlho boli vysvätené nové kostoly na jeho počesť v Ríme, Ravenne a v Canterbury. Vo veľkej úcte ho mali v Španielsku, Nemecku a Holandsku. Okolo roku 1800 už 173 starobylých kostolov nieslo jeho meno.

Rímskokatolícka cirkev slávi jeho sviatok 11. novembra. Gréckokatolícka a pravoslávna cirkev si ho pripomína  12. októbra.

Uctievanie na Slovensku 
Tomuto svätcovi je na Slovensku zasvätených mnoho chrámov. Medzi najznámejší patrí katedrála sv. Martina v Bratislave, ako aj katedrála v Spišskej Kapitule.

O veľkej úcte a obľúbenosti tohto svätca svedčia početné pranostiky, napr. Dážď martinský znamená mráz a suchotu. alebo Na svätého Martina drž sa, synku, komína.

Život Martina v umení 
Najobľúbenejším výjavom je scéna, keď Martin je na bielom koni a delí sa o svoj plášť so žobrákom. Je ešte veľa ďalších zobrazení v knihách a vitrážach v Tours, Chartres, Beauvais a Bourges.

Jeho atribútom je buď ohnivá guľa, ktorá sa zjavila nad jeho hlavou, keď slúžil sv. omšu, alebo hus (z 15. stor.) - ľudia chceli z Martina spraviť biskupa, ale on nechcel - utekal pred nimi na gazdovstvo, kde sa skryl medzi husami, tie ho však svojím gagotom prezradili a ľudia Martina nasilu vytiahli spomedzi husí a ustanovili za biskupa. Vtedy Martin pochopil, že je to Božia vôľa a viac sa nebránil.

Referencie

Literatúra 
 "11. november : Sv. MARTIN z Tours, biskup." In: Daniel Dian - Viliam Judák: Každý deň so svätými : II. diel. Trnava : Spolok svätého Vojtecha, 2007. s. 147. ISBN 978-80-7162-679-4
 "11. novembra : Sv. Martin Tourský, biskup (316? — 397)." In: Rajmund Ondruš S.J.: Blízki Bohu i ľuďom : Životopisy svätých usporiadané podľa liturgického kalendára. Na Slovensku prvé vydanie. Bratislava : Vydavateľstvo Tatran, š. p., 1991 ako záujmová publikácia pre Spolok svätého Vojtecha. s. 611-615. ISBN 80-222-0277-0

Pozri aj 

 Zoznam svätcov Katolíckej cirkvi
 Rímske martyrológium

Iné projekty

Externé odkazy 
 Svätý Martin z Tours, biskup 
 Sv. Martin z Tours, biskup 
 SULPITIUS SEVERUS ON THE LIFE OF ST. MARTIN  - životopis sv. Martina od Sulpícia Severa 

Narodenia v 316
Úmrtia v 397
Úmrtia 8. novembra
Rímskokatolícki biskupi
Rímskokatolícki arcibiskupi
Katolícki svätci
Anglikánski svätci
Osobnosti na švajčiarskych bankovkách
Osobnosti na rakúskych poštových známkach