Zadné Meďodoly

Zadné Meďodoly, dávnejšie aj Zadné Koperšády (, , ) je dolina vo Vysokých Tatrách. Je to najväčšie a prvé východné odvetvie Javorovej doliny na rozhraní Východných a západnej časti Belianskych Tatier. Je dlhé .

Topografia 
Dolina  na začiatku smeruje na juhovýchod, potom na východ pod Kopské sedlo. Na severe ju uzaviera Hrebeň Belianskych Tatier od Hlúpeho, cez  Ždiarsku vidlu po Havran a Štefanov diel spadajúci na juhovýchod. Na východe hraničí s Prednými Meďodolmi a na juhovýchode od  Doliny Bielych plies ju oddeľuje Hlavný hrebeň Vysokých Tatier. Na východe hraničí s Prednými Meďodolmi a na juhovýchode od Dolinou Bielych plies ju oddeľuje Hlavný hrebeň Vysokých Tatier. Na juhozápade  od  Kolovej doliny ju oddeľuje hrebeň Jahencov.

Názov 
Tomáš Mauksch názov odvodzuje od Medených lávok. Treba však vysloviť pochybnosti, lebo tieto dva objekty sú príliš od seba vzdialené. Z historických prameňov možno usúdiť, že sa ako v Predných, tak aj v Zadných Meďodoloch v dávnejších dobách baníčilo. Spomínajú sa dve banské štôlne v Kopskom sedle a ďalšie sa tiahli po hrebeni k Jahňaciemu štítu. Historické písomnosti, popri medených, spomínajú aj železnú žilu (Jakub Buchholtz). Haviari prichádzali sem z Kežmarku a zo Spišskej Belej. Stopy po banských šachtách  sa časom stratili.

Príroda 
V dobe ľadovej bola pokrytá ľadom. V dolnej časti doliny rastie hustý les. V doline v dávnych dobách sa pásaval dobytok a ovce.

Vodné toky 
Dolinou preteká Meďodolský potok s mnohými prítokmi, z ktorých najväčší je Kolový potok.

Turistika 
Cez dolinu vedie  modro značkovaný turistický chodník z Tatranskej Javoriny cez Kopské sedlo do Tatranských Matliarov.
Dolinu navštevovali vedci už 18. storočí. V roku 1751 ju skúmala cisárska vedecká komisia vedená Jakubom Buchholtzom. V zimnom období prvými návštevníkmi, ktorí prešli dolinou boli Theodor Wundt a Jakub Horvay. Stalo sa to 16. mája 1884.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Poloha na turistickej mape

Doliny Vysokých Tatier