Hraboš poľný

Hraboš poľný (Microtus arvalis) je druh z čeľade chrčkovité, Európsky endemit. Výskyt na Slovensku bol doložený na 90,5 % územia. Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov hraboš poľný patrí medzi najmenej ohrozené druhy, stav celkovej populácie je stabilný.

Opis 
Váži (14) 17 až 50 g, zväčša okolo 20 g. Dosahuje dĺžku približne 8-. Chvost je dlhý asi 23, zadná labka meria 14 a ucho 9. Srsť má hnedú až sivohnedú farbu.

Rozšírenie na Slovensku 
Zo 429 mapovacích kvadrátov DFS sa celkovo vyskytol v 390 (90,5 % rozlohy Slovenska, do roku 1964 len v 117, 27,2 %) v nadmorských výškach 100 (Tajba) –  (hrebeň Belianskych Tatier).

Spôsob života 
Mimoriadna plodnosť mu zabezpečuje prežitie. Pri pravidelnom premnožení (cca každé 3 – 4 roky) spôsobuje škody na úrode. Sprievodným znakom premnoženia (gradácie) je holožer tráv na poliach a popri cestách. Po dosiahnutí vrcholnej fázy hustota populácie rýchlo klesá. Dôvodom je vyčerpanie potravy a obsadenie priestoru. 

Vyskytuje sa na plochách bez drevín, na lúkach a poliach. Živí sa rastlinnou (tráva, hľuzy, korene, semená rastlín) a malou živočíšnou potravou. Pod zemou si vytvára zásoby. Na obranu pred nepriateľmi používa zuby a ostré pazúry. V pôde si vytvára hustú sieť chodbičiek so starostlivo vystlaným brlohom na odchov mláďat.

Samička máva 3 – 12 (15) mláďat a to až 23 (7) krát ročne. Gravidita trvá 3 týždne. Po miernej zime dochádza často k ich premnoženiu, kedy na  plochy pripadá 1000 až 3 000 jedincov. Tieto za mesiac spotrebujú viac ako 2 tony rastlín a  obilia. Hraboš žije v rodinách, je to spoločenský druh.

Prenáša viac ako 20 druhov ochorení. Veľmi škodí aj v záhradách. Hraboš obýva celú Európu okrem Anglicka, Škandinávie a časti Stredomoria. Jeho prirodzenými nepriateľmi sú dravé vtáky (jastrabovité, sokolovité, sovy), ako aj krkavcovité, ďalej hranostaje, lasice, líška obyčajná, ako aj mačka domáca.

Referencie

Iné projekty 

Chrčkovité
Najmenej ohrozené druhy
Európske cicavce
Cicavce na Slovensku