Dolnolužická srbčina

Dolnolužická srbčina alebo dolná lužická srbčina je z obidvoch vymierajúcich lužických jazykov horšie zachovaná, pokiaľ ide o znalosti medzi dvojjazyčným obyvateľstvom a pokiaľ ide o kultúrne zázemie. Oblasť jej rozšírenia, Dolná Lužica, leží severne od českých hraníc s Nemeckom.

História a rozšírenie 
Prvá kniha vznikla v roku 1574, k národnému obrodeniu v Dolnej Lužici došlo až koncom 19. storočia. Dnes ide o chránený menšinový jazyk, vznikajú materské škôlky, kde sa ho deti učia, keďže im ho vlastní rodičia nedokázali podať (projekt WITAJ).

Za centrum dolnolužickej kultúry sa považuje mesto Chotebuz (Chośebuz, Cottbus).

Malá komunita lužických emigrantov si tiež zachováva svoj jazyk v Texase v Lee County. Je pod vplyvom okolitej nemčiny a angličtiny.

Charakteristika 

Od hornolužičtiny sa odlišuje okrem iného aj zachovávaním G a zmenou R na Š po hláskách P, T, K (tráva = tšawa), ďalej zmenou Č na C (čas = cas).

Zvláštnosťou je duál, ktorý bol aj v slovenčine a iných slovanských jazykoch do 14. stor., ale z nej vymizol (okrem zvyškov ako očú, dvoma).

Ďalšie zvláštne tvary sú pri slovesách: aorist a imperfektum.

Slovná zásoba je nemčinou ovplyvnená ešte viac ako hornolužická srbčina.

Abeceda a výslovnosť 
Dolnolužická abeceda sa líši od hornolužickej a je nasledovná:

Vzorový text

Všeobecná deklarácia ľudských práv

Pozri aj 
Hornolužická srbčina

Externé odkazy 
 Společnost přátel Lužice
 Serbski institut
 Česko-dolnosrbský slovník
 Euromosaic information page
 Kurs serskeje rěce / Bluń, lužickosrbské dialógy z učebnice Curs practic de limba sorabă v nárečí strednej Lužice (zapadna Grodkowska narěč)

Lužická srbčina
Západoslovanské jazyky