Stefan Stambolov

Stefan Nikolov Stambolov (po bulharsky: Стефан Николов Стамболов) (* 12. február 1854, Veliko Tărnovo - † 18. júl 1895, Sofia) bol bulharský revolucionár, politik, básnik a novinár, v období od 26. augusta 1886 - 20. augusta 1887 a 20. augusta 1887 - 19. mája 1894 predseda vlády.

V nodobých bulharských dejinách asi ťažko nájsť spornejšiu osobnosť ako bol práve on. ˇ

Životopis 
Narodil sa vo Velikom Tărnove, kde aj študoval na miestnej škole. Svoje štúdiá dokončil v seminári v Odese. Už ako 22 ročný sa stal revolučným Apoštolom Aprílového povstania a o niečo neskôr najaktívnejším budovateľom novodobých dejín Bulharska. V roku 1880 sa stal poslancom Veľkého národného zhromaždenia, hoci na to nemal potrebný vek. O šesť rokov neskôr (1886) sa stal predsedom Regentskej vlády. V tomto období sa zo Stefana Stambolova formovala najsilnejšia postava v politických dejinách Bulharska, ktorá sa zaslúžila o vymenovanie nového monarchu na bulharský trón.

Po vymenovaní Ferdinanda I. za knieža Bulharska sa Stefan Stambolov stal druhý raz predsedom vlády. V krajine viedol tzv. politiku dlhého biča a krátkeho dvora, za čo ho mnohí historici charakterizovali ako diktátora. Na to, aby dosiahol svoje ciele sa nezastavil pre nikým ani pred ničím. Do praxe často zavádzal svoju vetu - „Kvôli Bulharsku by som porušil hoci aj všetky zákony“. Avšak okrem toho, že ich narúšal ich aj tvoril. V oblasti zahraničnej politiky viedol tvrdú politiku nezávislosti Bulharska, kvôli ktorej sa nebál prerušiť priateľské vzťahy s Ruskom. Stefan Stambolov urobil zo seba a z Bulharska obraz „veľkého štátnika malého kniežatstva“. ktoré si vážili všetky európske štáty.

Jeho osud je však dôkazom toho, že veľké osobnosti, ktoré sú zástancami obyčajných ľudských potrieb, zostanú počas svojho života nedocenené. Knieža Ferdinand I. si uvedomil, že jeho prítomnosť bráni správnemu rozvoju Bulharského kniežatstva, preto sa ho v roku 1894 rozhodol odstrániť z mocenských pozícii v krajine. Život Stefana Nikolaja Stambolova zhasol ako jasná hviezda politického neba v jeho 41 rokoch. Najatí atentátnici kniežaťa  Ferdinanda I. ho 18. júla 1895 v Sofii zavraždili.

Jeho smrťou Bulharsko stratilo silného a smelého politika, ktorý viedol krajinu v jej ťažkom období rozvíjajúceho sa nového zjednoteného štátu na Balkánskom polostrove.

Politická kariéra 
 Poslanec Národného zhromaždenia
 II. Národné zhromaždenie (1880 - 1881)
 III. Národné zhromaždenie (1882 - 1883)
 IV. Národné zhromaždenie (1884 - 1886)
 V. Národné zhromaždenie (1887 - 1890)
 VI. Národné zhromaždenie (1890 - 1893)
 VII. Národné zhromaždenie (1893 - 1894)
 VIII. Národné zhromaždenie (1894 - 1895)
 Podpredseda Veľkého národného zhromaždenia
 II. Národné zhromaždenie od roku 1881
 IV. Národné zhromaždenie od roku 1884
 Predseda Veľkého národného zhromaždenia
 IV. Národné zhromaždenie (1884 - 1886)
 Regentská vláda (1886 - 1887)

Referencie

Zdroj 
 Bobev B.: Úryvky z dejín Bulharska (1878 - 1944), Zefir, Sofia, 1992.

Iné projekty 

Predsedovia vlády Bulharska
Bulharskí básnici
Bulharskí novinári
Osobnosti na bulharských bankovkách