Kysucké Nové Mesto

Kysucké Nové Mesto je okresné mesto na Slovensku ležiace v Žilinskom kraji. Hospodárske a kultúrne stredisko dolných Kysúc je najstarším mestom na Kysuciach.

Polohopis 

Mesto sa nachádza na severozápade Slovenska, v údolí Kysuce, na rozhraní Javorníkov a Kysuckej vrchoviny. Leží približne  severne od Žiliny,  južne od Čadce, Český Těšín je vzdialený  a poľský Żywiec .

Geomorfológia 
Geologická stavba územia Kysuckého Nového Mesta je tvorená flyšovým a bradlovým pásmom.

Flyšové pásmo tvorí prevažnú časť územia. Nachádza sa najmä v oblasti Javorníkov aj Kysuckej vrchoviny. Ílovce prevládajú nad pieskovcami. Jeho hrúbka sa odhaduje na .

Bradlové pásmo vystupuje v Kysuckej vrchovine v južnej časti územia mesta. Vyznačuje sa zložitou geologicko-tektonickou stavbou, ktorú ovplyvnilo laramské, sávske a mladé sávske vrásnenie.

Pôda 
Na území mesta sa nachádza viacero pôdnych typov. Pri rieke Kysuca a jej prítokoch sú typické fluvizeme. V bradlovom pásme pri mestských častiach Oškerda a Budatínska Lehota sa vyskytujú rendziny a parendziny. Na flyši Javorníkov sú aj hnedé pôdy, ktoré sú tvorené kambizemou.

Pôdy sú stredne bohaté na humus (2 – 5%), miestami chudobnejšie, čoho dôsledkom je málo produkčná bonita pôdy.

Podnebie 
Mesto sa zaraďuje do mierne teplej klimatickej oblasti Slovenska. Iba vrcholy Stien, s nadmorskou výškou  a viac patria do chladnej klimatickej oblasti. Samotné mesto bez mestských častí sa nachádza v teplej oblasti, pretože minimálne 50 dní v roku je s teplotou denného maxima 25 °C a viac.

Priemerná ročná teplota v meste je 8,01 °C. Vegetačné obdobie trvá približne 275 dní v roku (kedy je denná teplota vyššia ako 5 °C). Užšie vegetačné obdobie trvá 150 dní (pri teplote 10 °C a viac). Priemerná júlová teplota je 17 °C, januárová −4,5 °C.

Mesto patrí medzi stredne vlhké lokality Slovenska, keďže priemer zrážok v meste je , z čoho  pripadá na vegetačné obdobie. Snehová pokrývka býva v údolí rieky Kysuca do  a trvá 80 až 100 dní. Mrazivých dní je v meste ročne 120 až 140, zamračených 120 až 150 a jasných 40 až 60.

Dominujúce smery vetrov sú zo severu (25%), z juhu (21%) a juhozápadu (14%). Zvyšok tvoria iné vetry a bezvetrie. Priemerné ročné rýchlosti vetra sú 2 až /sek.

Vody 
Územie Kysuckého Nového Mesta patrí do povodia Váhu a odvodňuje ho rieka Kysuca. Z územia odvádza viac vody, ako napr. Dudváh, Žitava, Rimava, Torysa, či Topľa z väčších území povodia. Priemerný ročný prietok ďalších vodných tokov v katastrálnom území mesta do Vadičovského potoka, Neslušanky a Snežnice je /sek.

Vodné toky 
 rieka Kysuca
 potoky Radoľčanka, Suľkov potok, Neslušanka a jej prítok Žeriavka

Vegetácia 
V katastrálnom území mesta sú viaceré vegetačné stupne. Z vegetácie prevládajú:
 dubovo-hrabové lesy
 bukové a jedľové lesy kvetnaté
 lipovo-javorový les
 bukové lesy kalcifidné na bradlách
Pôvodná vegetácia sa zachovala najmä v juhovýchodnej časti chotára. V severozápadnej prevládli smrekové monokultúry. Údolie Kysuce bolo odlesnené. Pre flyšové pásmo je typická menej pestrá vegetácia, ako pre bradlové.

Fauna patrí do eursibírskej podoblasti – palearktickej oblasti. Živočíšne spoločenstvá majú charakter západokarpatskej podhorskej a horskej fauny. V intraviláne mesta sa vyskytuje napr. vrabec domový, hrdlička záhradná (ktorá sem priletela z Bulharska a značne sa rozmnožila), belorítka obyčajná, myš domová, potkan obyčajný, lasica obyčajná a tchor obyčajný.

V okolí mesta žije lovná zver, ako zajac poľný, srnec hôrny, jeleň obyčajný, sviňa divá, líška obyčajná, bažanty a jarabice.

Ochrana prírody 
V katastrálnom území mesta sa nenachádzajú plošné chránené územia. 
 územia s významnými biologickými a estetickými hodnotami:
 C kst.
 krajinný priestor Škorča – Tábor, Majtánky

 biologicky hodnotná lokalita
 Pod Škorčou
 chránené stromy v kategórii chránený prírodný výtvor
 Lipa pri Kysuckom Novom Meste – lipa malolistá severne od mesta 
 Lipy na Litovelskej – lipa veľkolistá
 Vŕba pri železničnej stanici

 stromy chránené uznesením Rady ONV č. 227/69 a č 184/79
 pagaštany pri kostole P. Márie
 park pri hoteli Kysuca (lipy, pagaštany, vŕby)
 lipa na ulici 1. mája pri pošte
 lužný les medzi sídliskom Kamence a Kysucou

Kysucká brána 

Kysucká brána je chránený prírodný výtvor. Leží v prielome rieky Kysuce, pruhom bradlového pásma medzi obcami Rudinka, Vranie a Brodno. Prechádza ňou cestná a železničná komunikácia. Tvorí najnižšie miesto celého kysuckého údolia a impozantný vstup do južnej časti Kysúc. Je častým cieľom odborných exkurzií. Tvoria ju štátne prírodné rezervácie Rochovica a Brodnianka. Nachádzajú sa na rozhraní okresov Žilina a Kysucké Nové Mesto.

Rochovica 
Nachádza sa v katastrálnom území obcí Vranie a Rudinka. Má výmeru , s ochranným pásmom . Je vysoká  Južné svahy sú strmé až 30° – 40°. V lesných spoločenstvách sa vyskytujú vzácne teplomilné druhy, ktoré tu dosahujú jedno z najsevernejších rozšírení na území Slovenska. Rastú tu buky, jedle, borovice a javory. Zastúpené sú tu aj teplomilné kry.

Temeno Rochovice opevnil valom ľud púchovskej kultúry.

Brodnianka 
Nachádza sa v katastrálnom území obcí Brodno a Snežnica. Meria  Jej výmera je , ale ochranné pásmo má výmeru až . Juhozápadné svahy sú strmé 25 – 40°. Sú rozbrázdené úzkymi pozdĺžnymi žľabmi. Najcennejšou časťou rezervácie je dubový porast, ktorý tu má jeden zo svojich najsevernejších výskytov na Slovensku. Bohatá flóra s teplomilnými druhmi a pomerne zachovalé drevinové zloženie sú predmetom vedeckého výskumu.

Lipa pri Kysuckom Novom Meste 

Je to jeden z prvých stromov, vyhlásených na Kysuciach za chránené. Lipa malolistá (Tilia cordata) sa nachádza na severnom okraji intarvilánu mesta na ceste do miestnej časti Škorča. Vysadená bola pravdepodobne ako hraničný strom chotára mesta, vek lipy sa odhaduje na 300 rokov. Zatiaľ čo v roku 1973 poprsný obvod stromu bol , v roku 1996 mal o  viac, teda . Pri koreňoch meria .  Strom má výšku 23 a priemer koruny 22 metrov.

Smutná vŕba 
Bol to chránený prírodný výtvor. Obvod kmeňa vo výške  je . Nachádzala sa pri budove ZUŠ vedľa železničnej stanice v meste. Vŕba bola v školskom roku 1999/2000 odstránená z bezpečnostných dôvodov.

Časti mesta 
Súčasťou mesta sú bývalé obce Budatínska Lehota, Dubie, Oškerda.

Dejiny

Pravek a Starovek 
Pri prieskume polí pod Stránskym vrchom v roku 1976 sa našli hrudky spálenej hliny a keramika, čo upozornilo na osídlenie v tomto priestore. Archeológovia získaný materiál datujú do laténskej fázy púchovskej kultúrnej skupiny, čiže do doby laténskej a bronzovej.

Samotné nálezy pozostávajú z črepov nádob, ktoré boli zdobené napr. jednoduchou vlniacou, zelenožltou glatúrou a pod. V súčasnosti sú uložené v kaštieli v Radoli.

Na južnom okraji náleziska bola chata s obdĺžnikovým pôdorysom (360 x ). Celý jej priestor vypĺňala tmavá, miestami až čierne prifarbená hlina s množstvom uhlíkov a hrudkami spálenej hliny a črepov. Nálezy boli aj v jame, ktorá bola pri východnej stene chaty. Vzhľadom na torzovité poznatky o lokalite, otázka úlohy tohto sídliska v neveľkej vzdialenosti od priestoru, kde sa v 20-tych rokoch 14. storočia konštituovalo Kysucké Nové Mesto, ostáva otvorená.

V prvých desaťročiach 1. storočia sa však osídlenie na dlhú dobu prerušilo.

Stredovek

Najstaršia písomná zmienka 
Najstaršia písomná zmienka o Kysuciach pochádza z roku 1244. Samotné mesto je po prvýkrát spomenuté v roku 1254 (pod názvom Jesesin v darovacej zmluve Bela IV.) a 1300. V roku 1321 sa spomína lachasin ako miesto, kde sa vyberá mýto. Výsady mestečka s trhovým právom dostalo mesto (pod názvom Congesberg) v roku 1325. V roku 1358 sa už používa názov Nova Civitas (Nové Mesto). K ďalšiemu rozšíreniu mestských práv došlo v roku 1384. Obyvatelia sa živili najmä poľnohospodárstvom, chovom oviec ako aj obchodom a remeselnou výrobou.

Novovek 
Mesto v 19. storočí  upadalo následkom povodní (v rokoch 1813, 1821), požiarov (1823, 1904), ale taktiež vďaka početnému vysťahovalectvu v celom regióne. Po požiari v roku auguste 1904 ostalo v meste len 30 domov. Hospodársky rozvoj mesta nastal až po druhej svetovej vojne. v Kysuckom Novom Meste sa rozvinul najmä strojársky priemysel.

Z historických pamiatok je najvýznamnejší kaštieľ v Radoli.

Za pomoc hurbanovcom zaplatili 7 Kysučania tým najcennejším – svojimi životmi. Svoj vzťah k Rakúsko-Uhorsku vyjadrili Kysučania počas 1. sv. vojny v známej vzbure v Kragujevaci (2. 6. 1918). Za svoj odpor voči vojne a monarchii ôsmi zaplatili životom. V 2. sv. vojne bojovali Kysučania s nemeckými okupačnými jednotkami nielen na Slovensku v Slovenskom národnom povstaní, ale aj na európskych bojiskách a prispeli tak k porážke fašizmu.

Moderné dejiny 
Kysucké Nové Mesto svoju dnešnú podobu utváralo stáročia. Najväčšie a najrýchlejšie zmeny zažilo po 2. svetovej vojne. Význam mesta vzrástol po r. 1950, kedy vznikli Závody presného strojárstva (neskôr ZVL) v r. 1950. Podnik poskytol prácu tisícom Kysučanov a naštartoval výrazné zmeny v meste. Vznikli nové sídliská, školy, úrady, obchody, športoviská. Kysucké Nové Mesto v má vybudovanú infraštruktúru, ktorú sa v súčasnosti usiluje zlepšovať pre uspokojovanie potrieb svojich obyvateľov a návštevníkov.

Patrónom mesta je Jakub mladší a ochranca mesta je sv. Ján Nepomucký

Názvy mesta 
 150 – Asanka – podľa gréckeho zemepisca Ptolemaia – osada ležiaca na jantárovej ceste
 1254 – Jesesin – stredisko rozsiahleho panstva "Terra"
 1300 – Yesesin
 1338 – Jachatin – zámok grófa Mikuláša Zeecha – krajského sudcu ale v listinách sa objavuje aj názov Lethesin. Medzi poslednými tromi menami je správne Jachotin. Ostatné sú len prekrúteniny. Časť slova Jacha značí zrejme Jakuba a Tin znamená hrad (Jakubov hrad). Ono aj bolo hradom Mikuláša Zeecha.
 1325
 Congesbergh
 Kongesberg
 Königsberg – teda Kráľovský vrch (vrch Tábor), pod ktorým tiekla rieka Kysuca. Bol pod K. Karolom – kráľovským majetkom. Pomenovanie Königsberg sa neujalo, aj v roku 1384 volali osadu Jačatín, lebo väčšinu jej obyvateľov a okolia tvorilo slovanské etnikum. V urbári 1658 medzi mešťanmi niet ani jedného nemeckého mena. Z toho vyplýva, že mestotvorným elementom tu boli vtedajší Sloveni.
 1358 – Civitas Nova – Castrum Novum – Nové Mesto za Ľudovíta Veľkého (nový hrad)
 1438 – Nowe Mesto – názov Jačatín (Jachatin) však nezanikol ani roku 1384 a 1511
 1507 – Kisucza UJhely (Ujvar)
 1784 – Horní Nové Město
 1873 – Nové Mesto nad Kysucou (záznamy v pozemkovej knihe)
 1907 – Kisuca Ujhely – v čase maďarizácie
 1920 – Kysucké Nové Mesto

Symboly mesta

Pečate

Pečatidlá mesta 
Mesto malo pečať už v roku 1416. V pečatnom obraze je sv. Jakub, veľký patrón súkeníkov. V pravej ruke drží štylizovaný kvet, v ľavej valchový drúk, zabalený do súkna. Medzi dvomi perličkovými kruhmi je kolopis: SIGILLUM: DE: NOVA: CIVITATE. Strieborné pečatidlo bolo v meste ešte roku 1938, v súčasnosti sa nachádza v archíve SNM v Martine.

V apríli roku 1991 schválilo Mestské zastupiteľstvo v Kysuckom Novom Meste definitívne znenie textu mestskej pečate a od nej odvolené pečiatky pre primátora a mestský úrad. Na predchádzajúcich zasadnutiach sa rozhodlo, aby sa pri nových návrhoch vychádzalo z najstaršej používanej pečate. Heraldická komisia v Bratislave analýzou zistených faktov dospela k názoru, že Madona s dieťaťom (centrálny motív jednej zo starých pečatí, ktorej sadrový odliatok sa nachádza v kaštieli v Radoli), je novší ako pečať, ktorá zobrazuje sv. Jakuba mladšieho s textom: SIGILLUM – DE – NOVA – CIVITATE (pečať Kysuckého Nového Mesta).

Akademický maliar Pavol Muška bol v roku 1991 poverený upraviť mestskú pečať, mestský erb i mestskú vlajku. Na základe toho bola mestská pečať vyhotovená z kovu iba v jednom exemplári a vždy ju bude mať prepožičanú primátor. Ďalšia pečať nesie názov: Kysucké Nové Mesto – Mestský úrad.

Historické pečatidlá mesta 
 nedátumovaná pečať s priemerom  bola zistená na listine z roku 1479, ale kolopis v gotickej maiuscule umožňuje posunúť vznik do druhej polovice 14. storočia (podľa listiny Turčianskeho konventu z 5. februára 1417).
 je známa ďalšia nedátovaná pečať s priemerom , ktorá vznikla asi v 17. alebo 18. storočí. V obraze tejto pečate je "Madona s dieťaťom" na ľavej ruke, s kvetom v pravej. Kolopis je: SIGNUM * MAIUS * OPPIDI * UJHEL * AD KISUCZAM.
 oválna pečať z roku 1681 s rozmermi 26 x . Madona s dieťaťom a kvetom. Kolopis: SIGILLUM PRIVILEGIATI OPPIDI UJHEL AD FLVVIVM KISZVCZA.
 z 18. storočia pochádza renovácia predošlej pečate. Použitie sa zistilo na rok 1745, rozmery sú 28 x . Opäť je vyobrazená "Madona s dieťaťom" a kvetom (ružou). Kolopis: SIGILLUM RENOVATVM OPPIDI VYHEL AD FLVVIVM KISVCZA.
 ďalšia nedátovaná pečať bola použitá v roku 1859 (nemecko-slovenská nápisová pečať). V stredovom poli medzi dvoma ozdobami vo dvoch riadkoch švabachom napísané OBEC KISZUCKÉ NOWE MESTO. Okolo tohto nápisu bol kolopis v nemčine latinkou.
 nedátovaná nápisová pečiatka s priemerom , použitá v roku 1874. Text: PEČAŤ VEĽKEJ OBCE Kysucké Nové Mesto. Okolo je kolopis paličkovým písmom: KISZUCZA – UJHELY NAGY KŐSZEG PECSETUJE.

Erby a vlajky mesta 
Erb s obrazom sv. Jakuba ml. (valcha, kvet) s nápisom CIVITATE NOVA – 1358 malo aj Kysucké Nové Mesto.

Súčasný erb (od 1991) mesta má námet z pečate, ako je to aj v iných mestách. V centre štítu je umiestnená postava sv. Jakuba mladšieho. Na základe odporúčania Slovenskej heraldickej komisie a po zvážení vhodnosti ku kraju, poslanci mestského zastupiteľstva schválili navrhovanú farebnosť: zeleno – bielo – žltú s použitím čiernej ako kresby. Mestský erb má teda v strede francúzskeho štítu umiestnenú spomenutú postavu sv. Jakuba ml. v bielom rúchu. Pole štítu je zelené. Žltou farbou sú zvýraznené: časť valchového drúka, steblo ľanu a glorióla.

Mestská vlajka (1991) v pomere strán 1:1,5 má svoje pole rozdelené na tri rovnaké diely, z ktorých horný a spodný sú zelené a stredný biely. Ukončené je lastovičím zástrihom, ktorý siaha do hĺbky jednej tretiny. Od mestskej vlajky je potom odvodená celá sústava vlajok (krátka vlajka, mestská koruhva, mestská koruhva kombinovaná s erbom a štandarda primátora).

Obyvateľstvo 
K 31. decembru 2005 malo Kysucké Nové Mesto 16 470 obyvateľov. Z tohoto 11 220 obyvateľov bolo v produktívnom veku.

Kultúra a zaujímavosti

Pamiatky 
V Kysuckom Novom Meste sa nachádza dochované historické mestské jadro formované okolo dvoch paralelných ulíc lemovaných meštianskymi domami, ktoré sa stretávajú na centrálnom námestí – Námestí Slobody. Vďaka týmto hodnotám tu bola v roku 1991 vyhlásená pamiatková zóna.

 Rímskokatolícky kostol sv. Jakuba staršieho, trojloďová pôvodne stredoveká stavba s polygonálnym ukončením presbytéria a predstavanou vežou, asi z konca 13. storočia. Kostol bol viackrát zásadne prestavovaný po četných požiaroch. V rokoch 1665 až do roku 1673 bol kostol evanjelický. V roku 1748 vznikla baroková kaplnka sv. Kríža. Súčasnú neorománsku podobu získal v rokoch 1905-1906 pri prestavbe podľa projektu Juraja Ciglera. Interiér je zaklenutý valenými klenbami s lunetami. Zariadenie pochádza z obdobia historizujúcej prestavby. Pod kostolom sú umiestnené krypty, kde sú pochovaní členovia rodov Suňog a Hrabovský. Fasády sú členené polkruhovo ukončenými okami s profilovanými šambránami a opornými piliermi. Veža s predstavanou murovanou predsieňou je členená kvádrovaním a ukončená korunnou rímsou s oblúčkovým vlysom a ihlancovou helmicou.

 Rímskokatolícky kostol Nepoškvrneného počatia Panny Márie, jednoloďová baroková stavba s polkruhovým ukončením presbytéria a vežou tvoriacou súčasť jej hmoty, z  rokov 1738-1746. Klasicistickými úpravami prešiel v rokoch 1801-1817, keď bola pôvodná kaplnka rozšírená na kostol súčasných rozmerov. Interiér je zaklenutý pruskými klenbami. Nachádza sa tu klasicistický hlavný oltár a bočné historizujúce oltáre. Na murovanej empore s vyrezávaným polychrómovaným zábradlím z polovice 18. storočia sa nachádza hodnotný barokový organ z konca 18. storočia od majstrov Pažických z Rajca. Fasády sú členené polkruhovo ukončenými okami so šambránami. Priečelie je členené pilastrami. Veža je ukončená korunnou rímsou s oblúčkovým vlysom s hodinami a barokovou helmicou s laternou.

 Budova starej fary, dvojpodlažná trojtraktová pôvodne renesančná stavba na pôdoryse obdĺžnika zo začiatku 16. storočia. Úpravami prešla v 17. storočí, v druhej polovici 18. storočia a v 50. rokoch 20. storočia. V súčasnosti objekt slúži ako hotel. Objekt má fasády členené oknami so šambránami, ukončený je sedlovou strechou.

 Pivovar, dvojpodlažná dvojtraktová renesančná stavba na pôdoryse štvorca asi z rokov 1650-1670. Barokovými úpravami prešiel na konci 18. storočia. Obnovený bol v rokoch 1998-1999. Interiéry budovy sú zaklenuté valenou klenbou s lunetami. Fasády pivovaru sú členené pilastrami, okná majú profilované šabrány s rímsovými frontónmi.

Kultúrne inštitúcie 
 Mestské kultúrno-športové stredisko
 Centrum voľného času
 Mestská knižnica (Belanského 9)

Hvezdáreň 
 Krajská hvezdáreň (staršie Kysucká hvezdáreň).

Parky 
 Mestský park
 Lesopark KNM

Politika

Mestské zastupiteľstvo 
Mestské zastupiteľstvo pozostáva z 19 poslancov ktorí sú volení v ôsmich volebných obvodoch

Hospodárstvo a infraštruktúra

Doprava 
Mesto získalo železničné spojenie už koncom 19. storočia v rámci výstavby košicko-bohumínskej železnice. Prevádzka na trase Český Těšín – Žilina začala 8. januára 1871.

Cez Kysucké Nové Mesto prechádza cesta I. triedy I/11, ktorá je súčasťou Európskej cesty 75. V budúcnosti by malo byť toto spojenie posilnené výstavbou diaľnice D3.

Prebiehajú aj prípravy projektu, ktorý v budúcnosti počíta s prepojením Vážskej vodnej cesty (Úsek Žilina – Bohumín ) na Oderskú vodnú cestu a rieka Kysuca by sa tak stala súčasťou medzinárodnej vodnej cesty E-30.

Priemysel 
V meste pôsobia veľké strojárske podniky (napr. Schaeffler Slovensko, KINEX BEARINGS), najmä výrobcovia ložísk, ktorí sú aj najväčším zamestnávateľom v meste a jeho okolí.

Školstvo

Základné školy 
 ZŠ Nábrežná, Nábrežná 845
 ZŠ Clementisova, Clementisova 616
 ZŠ Suľkov, Dolinský potok č. 1114

Stredné školy 
 Gymnázium, Komenského 1357
 Spojená škola, Nábrežná 1325
Organizačné zložky:
Stredná priemyselná škola, Obchodná akadémia
 Spojená škola, Športová 1326
Organizačné zložky:
Stredná odborná škola strojnícka, Stredná odborná škola

Šport 
 Mestský športový klub

Osobnosti mesta

Rodáci 
 Štefan Čelko (* 1773 – † 1837), jazykovedec a publicista
 Andrej Majer (Dlhomír Poľský) (* 1864 – † 1935), básnik
 Karol Hlučil (* 1891 – † 1973), matematik
 Miloš Roman (* 1999), hokejista, bronzový olympijský víťaz z Pekingu 2022

Partnerské mestá 
Kysucké Nové Mesto má k 6. 7. 2017 celkovo 4 partnerské mestá:
  Rive-de-Gier, Francúzsko
  Łodygowice, Poľsko
  Gogolin, Poľsko
  Jablunkov, Česko

Referencie

Pozri aj 
 Zoznam kultúrnych pamiatok v Kysuckom Novom Meste

Iné projekty

Externé odkazy

Zdroje 
 Československo lexikon turistických zaujímavostí, Vladimír Adamec, Jiří Hosnedl a kol., ŠPORT Bratislava 1980

 
Okres Kysucké Nové Mesto
Mestá na Slovensku