Zbehovia a pútnici

Poviedkový triptych s názvom Zbehovia a pútnici (1968) je po Kristových rokoch (1967) druhým celovečerným filmom Juraja Jakubiska. Vďaka svojej „prílišnej aktuálnosti“ však zostal na dvadsať rokov odložený v trezore.
Film je zložený z troch poviedok Zbehovia, Dominika, Pútnici. Každá z nich vznikala samostatne. Prvú časť Zbehovia začal Jakubisko nakrúcať už počas dokončovania Kristových rokov a ako stredometrážny film bola táto poviedka aj samostatne uvedená na festivale v Benátkach. „Pre svoju metráž, mohol byť uvedený len mimo súťaž, ale aj tak dostal cenu poroty.“

Dej 
Prvá časť filmu Zbehovia, vznikla na motívy poviedky Ladislava Ťažkého Vojenský zbeh. Príbeh je z obdobia prvej svetovej vojny. Cigán Kalmán sa už nemôže pozerať na nezmyselné vojnové vraždenie a uteká z vojny naspäť domov. Ani tu však nenájde pokoj. Vo svojom vnútri je stále prenasledovaný hrôzami vojny, v dedine naňho číhajú žandári. K pôvodne literárnej postave Kalmána pridal Jakubisko ďalšieho zbeha – husára Martina a bieleho husára, personifikovanú Smrť, ktorá si nakoniec oboch zbehov nájde. „Jakubisko postavil celý príbeh ako ľudové divadlo. Síce príšerné, plné krvi, ale predsa akoby neskutočné. Preexponovane nalíčení herci hrajú akúsi hroznú grotesku, ktorá o to viac vyniká na pozadí tichej slovenskej dediny.“  Prenasledovanie zbehov sa zmení na ich krvavú vzburu, kde nakoniec už nikto nevie rozoznať priateľa od nepriateľa. Koniec sa nesie v poetickom duchu zmierenia, kde  mŕtvi ožívajú a veselia sa so živými. Iba Kalmán a Martin zostávajú ležať mŕtvi na svadobnej posteli, ktorá má byť miestom vzniku nového života. Iba Smrť putuje ďalej o hľadá svoje šťastie. 
Druhá poviedka Dominika je tiež podľa námetu z románu Ladislava Ťažkého Pivnica plná vlkov. Odohráva sa na konci druhej svetovej vojny, keď v dedine vládne sovietsky partizánsky oddiel s podozrievavým veliteľom, ktorý všetkých neznámych ľudí považuje za nepriateľov. „V mimoriadnej dobe na hranici medzi životom a smrťou záleží na ľubovôli toho, kto je silnejší. A nesprávne rozhodnutia, porušujúce všetky normy ľudskosti, sa dajú ospravedlniť ako zásadová obrana tých istých noriem. Veď pravdu bude mať na konci ten, kto prežije.“   Po skončení vojny, keď sa v dedine spolu veselia aj tí, čo si navzájom ubližovali, prichádzajú nacistickí vojaci a všetci sa navzájom povraždia.  Na  konci druhej časti však už nikto neožíva iba Smrť. 
„Točil som Dominiku, bol som v troch štvrtinách filmu a v podstate som sa usmieval nad situáciami druhej svetovej vojny, pretože to všetko bolo passé – a zrazu som sa potešil, akého mám výborného produkčného a rekvizitára, pretože mi tam do dvora vtrhli tanky. Ešte som si hovoril: Kde to všetko zobrali, veď toľko ich do filmu ani nepotrebujeme! “ Marenčin mu poradil, aby to nechal tak a v komentári vysvetlil, čo sa stalo: V ten deň vošli do Československa ruské vojská a obsadili ho. Jakubisko počúvol a ešte k tomu záberu pridal časť z čiernobieleho Žurnálu z Kremľa. Táto vsuvka odsúdila film definitívne do trezoru.
Tretia poviedka Pútnici je apokalyptickou víziou sveta po tretej svetovej vojne. Z atómového krytu vyjde žena – ošetrovateľka a muž – Smrť. „Tretia časť, Pútnici, je hľadaním života. Hľadá ho dievča, sprostredkovateľka života a hľadá ho Smrť, pretože smrť nemôže žiť bez života...“  Chodia po svete, nenachádzajú však ľudí. Z „mesačnej krajiny“ sa im podarí vyjsť a ocitnú sa v jarnej prírode, nájdu ľudské obydlie, ale bez ľudí. Poslední dvaja ľudia na Zemi pripomínajú prvých dvoch – Adama a Evu, ale tento pozemský raj je už stratený. „V poslednej časti Pútnikov sa vzťah smrti a lásky vracia ako túžba uprostred všeobecnej apokalypsy s reminiscenciami na poviedku prvú. Po 3. svetovej vojne je smrť zbytočná, pretože nemá koho zabíjať. Je opustená ako Kristus (,Bože, čo si to za Boha, že si ma opustil?´) ... Medzi mŕtvolami prosí: ,Bože, daj nech opäť nájdem ľudí. Vráť všetko na začiatok – nech chodím medzi nimi, nech sú vzpurní – aby ma nakoniec milovali, ako ja ich milujem.´“  
Jakubiskov film je skôr kolážou zobrazujúcou nezmyselné násilie, ktoré plodí ďalšie násilie, kde človek je človeku najväčším nepriateľom. Keď ho vnímame ako celok, nie je podstatné či ide o prvú alebo druhú svetovú vojnu. Je to zobrazenie večného kolobehu násilia, ktorý môže mať len jediný koniec. Zabíjanie sa ukončí iba vtedy, keď už nebude koho zabíjať.

Produkcia 
 Architekt: Ivan Vaníček – Zbehovia, Pútnici, Oľga Maiová – Dominika
 Návrhy kostýmov: Helena Anýžová
 Strih: Maximilián Remeň
 Vedúci výroby: Ladislav Ondreička
 Exteriéry: Prakovce, Smolník, Nálepkovo, Švedlár, Chtelnica, Sobotište, Most, Kuželov, Bratislava – okolie

Obsadenie
 Mikulás Ladizinský - Zbehovia - Martin / Dominika - Nikolaj / Pútnici - Martin
 Jana Stehnová - Zbehovia - nevesta / Pútnici - dívka
 Augustín Kubán - Zbehovia - Biely Husár / Dominika - Smrt / Pútnici - Smrt
 Helena Gorovova - Zbehovia - Lila / Pútnici - Lila
 Magda Vásáryová - Dominika - Dominika
 Alexandra Sekulova - Zbehovia - Mara
 Olga Vronská - Dominika - Rusky (as Ol'ga Vronská)
 Samuel Adamcík - Dominika - Perun
 Ferencz Gejza - Zbehovia - Kalmán, Pútnici - almán
 Vasek Kovarik - Crippled Christ
 Frantisek Peto - Zbehovia - mrzák
 Mikulás Cincula - Zbehovia - zjizvený
 Ivan Krivosudsky - Dominika - vykupovac
 Peter Debnar - Zbehovia - zenich / Pútnici - zenich
 Ludovit Reiter - Dominika - Fabo
 Juraj Kukura - Dominika - hrebenár
 Ivan Macho - Dominika - Nosatý
 Gejza Spisák - Zbehovia - zandár
 Frantisek Vilím - Dominika - Michal
 Inka Gogálová - Dominica - Ivka
 Katarina Tekelova
 Ondrej Jariabek - Dominika - hrebenár
 Ján Jakubisko
 Albert Pagac - Zbehovia - Bergman
 Alexander Kautnik - Zbehovia - zandár
 Ján Svec - Zbehovia - zandár
 Emanuel Slachta
 Roman Ondriás - Dominika - malý Milan
 Ladislav Oláh - Dominika - bubeník
 Frantiska Horková - Dominika - Perunová
 Jozef Sikuta - Dominika - starec
 Olga Adamcíková - Pútnici - starena
 Jan Gubala - Dominika - hrebenár
 Jozef Krepela
 Gejza Sedlák

Ohlasy 
Keďže film bol zavretý do trezoru skôr, ako mohol byť premietnutý, nemožno hovoriť o prijatí domácim publikom či kritikou. Jeho kvality však predznamenala už cena poroty  v Benátkach za prvú poviedku Pútnici. Úspech u talianskej kritiky dokazuje aj recenzia Giovanni Grazziniho: „Jakubisko disponuje nenapodobiteľnou vizuálnou mágiou. Ako v sabbahu maliara, ktorý sa vyžíva v barokových a expresionistických lektúrach, vo vzoroch Felliniho a Paradžanovej proveniencie, v štylistických modeloch, v ktorých naivnosti insitného umenia vyvolávajú rafinované hračky surrealistov, film je bystrinou akcie a svetla, ovládaný ľúbeznými a perverznými odtienkami, film, ktorý prevracia v úzkostlivej extáze každý racionálny zmysel.“ 
Keď však nakoniec v roku 1989 mali film možnosť vidieť aj slovenskí diváci, ukázalo sa, že napriek dvadsať ročnému odstupu nestratil nič zo svojej aktuálnosti. 
„Spomeňte si na nás, vy mladí: i my sme zažili to čo vy. Snáď ale váš zážitok bude mať lepší koniec než vtedy náš film.“

Ocenenia 
Igric 1967 za réžiu a kameru poviedky Zbehovia a za réžiu filmu Kristove roky (udelený v r. 1968)
Trilobit 1967 za réžiu (udelený v r. 1968)
Čestné uznanie poviedke Zbehovia (film uvedený mimo súťaž) - 29. Biennale Benátky 1968  
Igric 1968 za scenár, réžiu a kameru (udelený v r. 1969)
Trilobit 1968 za scenár, kameru a réžiu (udelený v r. 1969
Zlatá Siréna za réžiu filmov Zbehovia a pútnici; Vtáčkovia, siroty a blázni a Kristove roky - Prehliadka čs. filmov Sorrento 1969
Hlavná cena - Ledňáček (40 000 Kčs) za réžiu a kameru spolu s českým filmom Vojtěcha Jasného Všichni dobří rodáci 1969 - 2. FINALE Plzeň 1969

Recenzie a články 
BERNARD, J. : In.: Zbehovia a pútnici. Filmové listy Projekt 100, s. 62
GRAZZINI, G. : Zbehovia a pútnici. Corriere della Sera, 13. 12. 1969
JAKUBISKO,J. : In.: REINISCH, J.: Podoby násilí. In.: Mladá fronta, Praha, 15.12. 1989
FRAŇO, J. A.: Zbehovia a pútnici. In.: Výtvarníctvo, fotografia, film – Bratislava, č. 3, 1969
JAKUBISKO, J. : Co po Kristových letech? In.: Filmové a televizní noviny, Praha, 9.1. 1969
KADLECOVÁ, J. : Tank sa vrútil Jakubiskovi do záberu. In.: SME , č. 195, s. 34, 21. 8. 2008
KUČERA, J. : O lidech a smrti. In.: Filmové listy Projekt 100, s. 60

Externé odkazy 
http://www.csfd.cz/film/4738-zbehovia-a-putnici/
http://www.asfk.sk/film/zbehovia-a-putnici
http://www.sfd.sfu.sk/main.php?idf=120 
http://www.jakubiskofilm.com/cs/movies/zbehovia-a-putnici/

Česko-slovenské filmy
Slovenské filmy
Filmy režírované Jurajom Jakubiskom
Filmy podľa názvu
Filmy z 1968