Kalixt I.

Svätý Kalixt I. († 222), Kalikst, Calixotus,  Callistus, bol 16. pápež v období pontifikátu (217 - 222). 

V mladosti bol otrokom bývalého otroka, kresťana Karpofora, ktorý mu dal prácu v banke. Keď mu nevyšiel obchod, zmocnila sa ho panika a utiekol s vážnymi stratami ku kresťanským vkladateľom, jeho pán ho však priviedol naspäť a poslal ho pracovať na šliapací mlyn. Veritelia, ktorí dúfali, že získajú peniaze nazad, zariadili jeho oslobodenie, bol však obvinený, že bol hlučný v synagóge v sobotu a mestský prefekt ho odsúdil na ťažkú prácu do sardínskych baní. Keď Marcia, pani cisára Commoda (180-192), požiadala Viktora I. o mená kresťanských odsúdencov v baniach a dosiahla ich vyslobodenie, Kalixt presvedčil miestodržiteľa, aby oslobodil aj jeho, hoci Viktor ho zámerne zatajil. Keď sa vrátil do Ríma, pápež ho poslal do Anzia, aby tam žil s mesačnou penziou.

Viktorov nástupca Zeferinus ho však povolal nazad, urobil ho svojím diakonom a poradcom, poveril ho kontrolou nad nižším duchovenstvom a vymenoval za správcu cirkevného cintorína na Via Appia (dnes katakomby sv. Kalixta). Vplyvom, ktorý mal na pápeža, ako aj jeho administratívnou obratnosťou získal v rímskej cirkvi skutočnú moc a po Zeferínovej smrti bol zvolený za pápeža. Presbyter Hippolytos Rímsky odmietol prijať toto rozhodnutie a (podľa prijatej správy) sám sa dal zvoliť za biskupa rozkolníckej skupiny. 

Kalixtova vláda bola narušená hašterením s bojovným protipápežom, ktorý ho obvinil z modalizmu a nedostatku disciplíny, no ktorého nikdy oficiálne nepokarhal. Hoci Kalixt exkomunikoval Sabelia, čelného intelektuálneho predstaviteľa modalizmu, Hippolyta to neuspokojilo a posmieval sa, že Kalixt ho odsúdil len zo strachu o seba a ostal modalistom. V skutočnosti sa Kalixt usiloval viesť stredný kurz medzi modalizmom, ktorý odmietal, a Hippolytovým učením, že Slovo je odlišná hypostáza alebo osoba, ktorú chápe ako diteistickú. Hippolytus sa tiež sťažoval, že Kalixt dovolil, aby istý biskup, ktorý sa dopustil vážneho poklesku, ostal v úrade, chystal sa vysvätiť mužov, ktorí boli dva alebo aj trikrát ženatí, odmietol odsúdit duchovného, ktorý sa oženil, uznával manželské zväzky (odsúdené rímskym právom) medzi ženami vyššej spoločnosti a mužmi nižšieho postavenia a znovu prijal do obce bez predbežného pokánia konvertitov z kacírskych alebo rozkolníckych siekt.

Jeho hrob bol objavený v roku 1960 na Kalepodiovom cintoríne na Via Aurelia; krypta je vyzdobená neskoršími freskami, ktoré zobrazujú jeho údajné mučeníctvo. Sviatok má 14. októbra.

Literatúra

Iné projekty

Externé odkazy 
 
 The Catholic Encyclopedia www.newadvent.org 
 Documenta Catholica Omnia - www.documentacatholicaomnia.eu 

Talianski pápeži
Talianski katolícki svätci
Úmrtia v 3. storočí