Bratislavská župa (Uhorsko)

Bratislavská župa/stolica resp. Bratislavský komitát, alebo Prešporská župa/stolica resp. Prešporský komitát (staršie aj Prešpurská župa a podobne; iný názov: Prešporok, Bratislava, pre začiatky komitátu aj: Preslava; , , ) bola jedným z komitátov, stolíc a žúp Uhorského kráľovstva.

Charakteristika 
Bratislavská/Prešporská župa susedila s rakúskou krajinou Dolné Rakúsko, a uhorskými župami Nitra, Komárno, Ráb a Mošon. Župa bola na západe ohraničená Moravou, z východu Váhom, na juhu jej hranica prechádzala južne od Dunaja. Rozloha župy v r. 1910 bola  4370 km². V súčasnosti je územie župy takmer celé na Slovensku, malé časti sú v Maďarsku a Rakúsku. Názov župy sa nepoužíva ani pre názov príslušného regiónu, pre ktorý sa skôr používajú pomenovania Bratislava a okolie, Podunajsko, Trnava a okolie a Záhorie.

Na Slovensku je územie bývalej župy takmer totožné s okresmi Bratislava IV, Dunajská Streda, Galanta, Malacky, Pezinok, Senec a Trnava, malé časti zasahujú aj do okresov Šaľa a Senica.

Centrum 
Administratívnym centrom stolice do 17. storočia bol Bratislavský hrad a Šamorín. V 18. storočí sa centrom stolice stala Bratislava.

Župani Bratislavskej stolice v rokoch 1526 - 1918 
Dedičnými županmi Bratislavskej stolice boli od roku 1580 Pálfiovci (historicky: Pálffyovci).

 1526 – 1527 František Baťáň (historicky: Batthyány)
 1527 – 1545 Ján Salai (historicky: Szalay)
 1545 – 1551 Mikuláš Salm 
 1551 – 1555 župa bez župana
 1555 – 1574 Ecchius Salm 
 1574 – 1580 Mikuláš Salm mladší 
 1580 – 1600 Mikuláš Pálfi (historicky: Pálffy)
 1600 – 1640 Štefan Pálfi 
 1641 – 1653 Pavol Pálfi 
 1653 – 1679 Mikuláš Pálfi 
 1679 – 1694 Ján Anton Pálfi 
 1694 – 1732 Mikuláš Pálfi 
 1732 – 1751 Ján Pálfi 
 1752 – 1774 Karol Pavol Engelbert Pálfi
 1775 – 1791 Ján Leopold Pálfi 
 1792 – 1805 Karol Hieronym Pálfi
 1808 - 1809 Jozef knieža Pálfi 
 1816 – 1825 Leopold Pálfi (vo funkcii administrátora už od roku 1810)
 1825 – 1827 Jozef knieža Pálfi 
 1827 – 1833 Fidel Pálfi 
 1834 – 1835 Ferdinand Pálfi 
 1835 – 1847 Ferdinand Leopold Pálfi–Daun 
 1847 – 1848 Móric Pálfi
 1867 - 1869 Jozef Pálfi
 1871 - 1874 Ján Pálfi
 1875 - 1888 Štefan (Alojz Ladislav Ján Nepomucký Michal Anton František) Esterházy
 1889 - 1893 Jozef (František Serafínsky Mária) Zichy
 1893 - 1898 Július (Rudolf) Szalavszky
 1898 - 1902 Dionýz (Eugen Alojz) Vay
 1903 - 1917 Aurel (Juraj Alexander) Bartal
1917 - 5. 11. 1918 Juraj Smrečáni (Szmrecsányi)
 1918 - 1918 Zoltán (Ľudovít) Jankó

Dejiny 
Určitý druh územnej jednotky podobný ako Bratislavský komitát existoval ešte v 9. storočí v časoch Veľkej Moravy.

Bratislavský komitát existoval ako jeden z prvých už v 10. storočí. Podľa niektorých maďarských historikov existovali od polovice 13. storočia na území Bratislavského komitátu dve stolice: Malá bratislavská stolica (Posonium minus) v západnej časti Žitného ostrova a Veľká bratislavská stolica (Posonium maius), zvyšné územie. Od konca 13. storočia však už určite existovala len jedna Bratislavská stolica. Tento názor je však asi mylný a územie Malej stolice bolo pravdepodobne len na úrovni slúžnovského okresu. 

V roku 1385 zálohoval Žigmund Luxemburský Bratislavskú stolicu (podobne ako 13 spišských miest) spolu s Nitrianskou a Trenčianskou stolicou moravským markgrófom, aby získal prostriedky na presadenie svojho nároku na uhorský trón.

Vojčianska stolica predialistov 
Osobitným územím bolo osem sídiel predialistov ostrihomského arcibiskupa na Žitnom ostrove. Strediskom stolice bola Vojka nad Dunajom, podľa ktorej mala stolica meno (Sedes praedialistarum Vajkensis, Sedes Archiepiscopalis Vajkensis).  V prvej polovici sa delila na slúžnovské okresy: Horný (Processus sedis Vajkensis superior) s obcami Báč, Dobrohošť, Kyselica a Vojka a Dolný (Processus sedis Vajkensis inferior) s obcami Dolný Bar, Moravské a Pinkove Kračany a Petrovo.

Bratislavská stolica bola jednou z najbohatších v Uhorsku až do konca 18. storočia.

Bratislava a Trnava 
Bratislava a Trnava patrili medzi najvýznamejšie mestá stolice, boli medzi poprednými strediskami kultúrneho života v Uhorsku. V Bratislave bola r. 1467 založená Academia Istropolitana, r. 1606 evanjelická škola, predchodkyňa lýcea, ktoré zohralo významnú úlohu v slovenskom národnom obrodení.

Trnava bola centrom rekatolizácie a univerzitným mestom. Univerzita, založená roku 1635 arcibiskupom Petrom Pazmáňom (Pázmánym), ktorá mala najmä náboženské poslanie, vyučovala právnikov a od roku 1769 ako prvá v Uhorsku aj lekárov.

1918súčasnosť 
V r. 1918 sa Bratislavská župa stala súčasťou Česko-Slovenska, malé časti za Dunajom Maďarska a  Rakúska (potvrdené r. 1920 Trianonskou zmluvou). Bratislavská župa existovala do konca roku 1927, kedy bolo župné zriadenie na Slovensku zrušené.

V Maďarsku sa časti bratislavskej župy stali v medzivojnovom období súčasťou župy Gyõr-Moson-Pozsony (Ráb-Mošon-Bratislava).

Počas vojnovej Slovenskej republiky (19391945) bola Bratislavská župa obnovená, no jej južná časť sa  podľa Viedenskej arbitráže stala súčasťou Maďarska a spolu s malou okupovanou časťou bývalej Nitrianskej župy sa stala súčasťou novovytvorenej župy Nitra-Bratislava (Nyitra-Pozsony) s centrom v Nových Zámkoch.

Po 2. svetovej vojne boli okupované časti opäť pripojené k Česko-Slovensku. V súčasnosti je územie Bratislavskej župy rozdelené medzi Bratislavský kraj a Trnavský kraj.

Národnosti 
Národnostný ráz stolice bol dosť zmiešaný. Slováci obývali prevažne sever a západ stolice, Maďari žili na juhu, Nemci v Bratislave a iných mestách a Chorváti, ktorí sem utiekli z Dolnej zeme pred tureckým útlakom.

Okresy 
Pôvodne sa Bratislavská stolica delila na štyri slúžnovské okresy: Prvý, Druhý, Tretí a Štvrtý (Processus primus, secundus, tertius a quartus). Roku 1806 sa počet slúžnovských okresov zvýšil na šesť: Záhorský, Bratislavský, Trnavský, Vonkajší, Hornoostrovský a Dolnoostrovský.

V roku 1910 bolo územie Bratislavskej župy rozdelené na tieto slúžnovské okresy:
 Bratislava (Prešporek)
 Šamorín
 Dunajská Streda
 Galanta
 Malacky
 Trnava
 Senec

 Municipiálne mesto:
 Bratislava
 Mestá so zriadeným magistrátom:
 Trnava
 Modra
 Pezinok
 Svätý Jur

Referencie

Ďalšia literatúra

Iné projekty 

Župy v Uhorsku