Škoda Rapid (1984)

Škoda Rapid je automobil vyrábaný v Automobilových závodoch Mladá Boleslav n. p. v Česko-Slovensku v rokoch 19841990. Ide o dvojmiestné coupé s dvoma núdzovými sedadlami s motorom vzadu podvozkovo vychádzajúce z vozidla Škoda 130. Škoda Rapid je priamym nástupcom vozidla Škoda Garde.

História 
V modelovom roku 1984 bola do celého výrobného programu AZNP Mladá Boleslav zavedená plošná modernizácia vyrábaných modelov. Súčasťou týchto úprav bolo prispôsobenie karosérie na montáž 5-stupňovej prevodovky, rozšírenie rozchodu náprav vpredu aj vzadu a zmena vonkajšieho vzhľadu, kedy sa zmenil vzhľad celej prednej masky, kovové nárazníky boli nahradené plastovými s výstuhou a smerovky vpredu sa presunuli z nárazníkov do rohu karosérie a vzadu zvislo orientované svetlomety boli nahradené blokovými svetlami, ktoré boli použité už v roku 1981 na vozidle Škoda Garde. Tieto úpravy konštrukcie vozidiel sa označujú ako verzia M. Základný koncept automobilu Škoda Rapid vznikol aplikovaním úprav verzie M na automobil Škoda Garde. Rapid sa teda stal priamym nástupcom Garde v línii automobilov coupé, ktorá začala automobilom Škoda Felicia. Po ukončení výroby vozidiel Rapid tieto už nemali nasledovníka a mimo štúdiu Škoda Tudor, ktorá sa nedostala do sériovej výroby. Automobilka doteraz žiadne ďalšie coupé nevyrábala.

Spoločné črty 
Všetky vozidlá Škoda Rapid boli vyhotovené ako štvormiestne (2+2) coupé s motorom vzadu. Uloženie a parametre strojných súčasti podvozku je zhodné s vozidlom Škoda 130. Karoséria Rapid bola odvodená od karosérie Škoda Garde a od karosérie sedanu sa odlišovala dvojdverovým prevedením s líniou zadnej kapoty a zadného okna v jednej rovine, plynule prechádzajúcej od strechy k zadnému čelu. Dvere boli oproti sedanu dlhšie a namiesto zadných dverí boli montované trojuholníkové sklá. Škoda Rapid bola vždy dodávaná v najvyššej úrovní výbavy, ktorá bola v danom modelovom ročníku k dispozícii. Súčasťou výbavy Rapidov bol vždy posilňovač brzdného účinku, cyklovač stieračov, prístrojová doska z materiálu IPUR s otáčkomerom s uzamykateľnou priehradkou pred spolujazdcom a niekedy aj s poličkou pod prístrojovou doskou. Bočné steny interiéru boli v priestore medzi čalúnením a oknom prekryté lištami z materiálu IPUR. Interiérové čalúnenie je najčastejšie vyhotovené z kombinácie čiernej a bielej koženky a to aj tam, kde u nižších úrovní výbavy boli použité plasty (stĺpiky predného okna, stĺpiky dverí). Sedadlá majú poťahy v kombinácii látky a koženky.

Predné sedačky sú pozdĺžne nastaviteľné s operadlom s nastaviteľným sklonom, takisto je možné nastaviť aj výšku sedačky nezávisle pre predný a zadný okraj sedáka, ale na tento úkon je potrebné použiť náradie. Operadlo je v jednom kuse s opierkou hlavy, pre prístup k zadným sedadlám je po odistení poistky sklopiteľné dopredu. Zadné sedadlá majú ergonomicky tvarovanú jednodielnu lavicu a operadlá zhodné s operadlami sedanu. Niektoré Rapidy boli v závislosti od farby laku karosérie čalúnené béžovými látkovo-koženkovými sedačkami a béžovým koženkovým čalúnením dverí a bočných stien v interiéri. Pre posledné modely Rapid 135 a 136 bola charakteristická čierna poťahová látka sedadiel s bielymi pozdĺžnymi pruhmi.

Podvozok všetkých vozidiel Škoda Rapid je zhodný s podvozkom vozu Škoda 130. Predná náprava je lichobežníková s rozšírenými ramenami na rozchod zhodný s modernizovanou Škodou 120 so štandardne montovanými 4-piestovými kotúčovými brzdami. Zadná náprava je uhlová kyvadlová s vlečenými ramenami a bubnovou brzdou. Brzdová sústava je dvojokruhová s posilňovačom brzdného účinku. Okruhy sú rozdelené tak, že predný jeden brzdí jeden pár válčekov na predných kolesách a druhý okruh brzdí druhý pár válčekov na predných kolesách a zadné kolesá.

Rozdiely jednotlivých modelov 
V priebehu výroby vozidla Škoda Rapid sa sériovo v Česko-Slovensku vyrábalo niekoľko variantov tohto vozidla. V nasledujúcom texte sú popísané špecifické vlastnosti týchto variantov.

Škoda Rapid 
Niekedy označovaná ako Škoda Rapid 120 je prvotným a základným variantom, ktorý sa vyrábal v rokoch 19841987. Ide v podstate o voz Škoda Garde so širším podvozkom automobilu Škoda 130. Pohonný agregát tvorí motor zhodný so Škodou 120LS s liatinovou hlavou valcov a 5-kanálovou technológiou (v hlave 2 sacie kanály a 3 výfukové kanály) a rozvodom OHV, ktorý mal zvýšený výkon a zvýšený kompresný pomer vďaka piestom s vypuklým dnom na nasledovnú úroveň:
 typ: 742.12X
 zdvihový objem: 
 počet válcov: 4
 usporiadanie: v rade šikmo uložené
 vŕtanie x zdvih: 72x
 stupeň kompresie: 9,5
 čistý výkon: 40,5 kW pri 5 200 /min
 točivý moment: 85,5 Nm pri 3 250 /min

Prevodovka je 4stupňová so sprevodovaním zhodným so Škodou 120. Prevodové pomery:
 I. stupeň: 3,8
 II. stupeň: 2,12
 III. stupeň: 1,41
 IV. stupeň: 0,96
 spätný chod: 3,27
 stály prevod rozvodovky: 4,22

Škoda Rapid 130 

Voz Škoda Rapid 130 bol výkonnejším variantom vozu Škoda Rapid. Vznikol inštaláciou kompletného hnacieho ústrojenstva Škody 130 do karosérie Rapid. Vyrábal sa v rokoch 1984 – 1988. Agregát Škoda 130 s liatinovou hlavou, 5-kanálovou technológiou a rozvodom OHV nemal na rozdiel od motora 742.12X vypuklé piesty a disponoval nasledujúcimi parametrami:
 typ: 742.13
 zdvihový objem: 
 počet valcov: 4
 usporiadanie: v rade šikmo uložené
 vŕtanie x zdvih: 75,5x
 stupeň kompresie: 9,5
 čistý výkon: 43 kW pri 5 000 /min
 točivý moment: 97Nm pri 2 850 /min

Prevodové pomery prevodového a rozvodového ústrojenstva:
 I. stupeň: 3,8
 II. stupeň: 2,12
 III. stupeň: 1,41
 IV. stupeň: 1,08
 V. stupeň: 0,96
 spätný chod: 3,27
 stály prevod rozvodovky: 3,9

Škoda Rapid 135 

Súbežne s uvedením modelového ročníka 1987, kde AZNP oficiálne uviedli nový voz Škoda Favorit, začala montáž modernizovaného motora konštrukčne vychádzajúceho z motora určeného pre Favorit 135 o objeme  aj do starších modelov áut. Nový motor bol oproti motoru Škoda 130 vybavený hliníkovou hlavou s 8-kanálovou technológiou (4 sacie kanály a 4 výfukové kanály), a sacím potrubím s vyhrievaním chladiacou kvapalinou. Piesty tohoto motora mali vytvorenú malú priehlbinu, ktorá spôsobila zníženie stupňa kompresie a výkonu motora. Škoda Rapid 135 nahradila vo výrobe model Škoda Rapid. Vyrábal sa v rokoch 1987 – 1990. Parametre motora:
 typ: 742.135
 zdvihový objem: 
 počet valcov: 4
 usporiadanie: v rade šikmo uložené
 vŕtanie x zdvih: 75,5x
 stupeň kompresie: 8,8
 čistý výkon: 43 kW pri 5 000 /min
 točivý moment: 94Nm pri 3 000 /min

Prevodové a rozvodové ústrojenstvo je zhodné s vozidlom Škoda Rapid 130.

Škoda Rapid 136 

Voz Škoda Rapid 136 bol druhým z dvojice vozov kategórie coupé, ktoré vznikli montážou modernizovaného motora do pôvodnej karosérie. Do tohto vozu sa montoval motor konštrukčne odvodený zo Škody Favorit 136, ktorý sa od motora pre Rapid 135 odlišoval vyšším výkonom, aj točivým momentom. Konštrukčným rozdielom medzi týmito dvoma motormi sú piesty, ktoré majú ploché dno. Parametre motora:

 typ: 742.136
 zdvihový objem: 
 počet valcov: 4
 usporiadanie: v rade šikmo uložené
 vŕtanie x zdvih: 75,5x
 stupeň kompresie: 9,7
 čistý výkon: 46 kW pri 5 000 /min
 točivý moment: 100 Nm pri 3 000 /min

Škoda Rapid 135RiC (Rapid injection Catalyst) 
Model Škoda Rapid 135RiC vznikol ako snaha udržať úroveň exportu do západných a severských krajín, kde postupne začínali platiť prísnejšie emisné normy, ktoré zastaraný karburátorový systém prípravy zmesi nedokázal splniť. Pohonný agregát RiC vznikol inštalovaním vstrekovacej a jednotky Bendix a ECU Renix. Systém Bendix/Renix je systém jednobodového vstrekovania, montovaný do vozidiel Renault a Volvo v 80. rokoch. Do výfukového potrubia bola inštalovaná lambda sonda, na pravý pozdĺžnik karosérie bola pripevnená riadiaca jednotka a nádoba s aktívnym uhlím. Výkon motora poklesol na 41 kW. Tento model bol určený na export do Nemecka, Fínska a Veľkej Británie. Posledné kusy tohto modelu boli vyrobené v januári 1991. Súbežne s výrobou Rapid RiC bežala aj výroba Škody 135GLi, čo bol zhodný agregát umiestnený do karosérie Škoda 130 v najvyššej úrovni výbavy.

Malosériové úpravy 
Okrem sériovej výroby vozidiel s karosériou Rapid v AZNP sa počas výroby objavilo aj niekoľko kusových, alebo malosériových modelov vo forme úpravy pôvodnej karosérie. Úpravy karosérie Rapid vykonávali nielen Česko-Slovenskí úpravcovia, ale aj niekoľko dielní v zahraničí. Vzniklo tak niekoľko variantov vozu Škoda Rapid v prevedení coupé cabriolet.

Škoda Rapid MTX Cabrio 
Vznikol ako kooperácia firiem Hainzinger a Metalex Praha. Pôvodným autorom návrhu je firma Hainzinger, ktorá však v Nemecku nenašla vhodného výrobcu, preto zadala výrobu kabrioletov spoločnosti Metalex. Platformou pre prestavbu MTX Cabrio bol sériový voz Škoda Rapid 136, pričom MTX Cabrio malo zhodné výkonové parametre s Rapidom 136. Firma Metalex vyrobila 12 kusov kabrioletov, pričom niektoré z nich osadili plastovými doplnkami a nadstavcami nárazníkov. V Nemecku firma Hainzinger vyrobila ďalších 6 kusov. Výroba Rapid MTX Cabrio sa datuje do roku 1989.

Škoda Rapid cabriolet Lux / Lux Sport 
Výroba tejto konverzie vozu Škoda Rapid prebiehala vo Veľkej Británii spoločnosťou Ludgate Design & Development od roku 1987 na platforme vozu Škora Rapid 130. Oproti MTX Cabrio nešlo o úplný kabriolet, pretože rám dverí, stĺpiky dverí a bočné trojuholníkové okno boli zachované. Vozidlo bolo v podvozkovej časti vystužené a na úrovni B stĺpika dostalo ochranný rám pre prípad prevrátenia na strechu. Zmenil sa tvar trojuholníkového okna, zmizol stĺpik zadného okna a kompletné zadné okno. Voz bol dodávaný s plátenou skladaciou strechou. Vo verzii Škoda Rapid Lux bol výkon zhodný s pôvodným Rapidom 130, teda 43 kW, vo verzii Sport bol výkon 55 kW. Zvýšenie výkonu sa dosahovalo inštaláciou karburátora solex dhle 40 a Weber, ale túto úpravu na želanie poskytoval Anglický dovozca vozidiel Škoda.

Škoda Rapid Gunsch / Gunsch Cabrio 
Na 52. ročníku výstavy IAA (Internationale Automobil-Ausstellung) v roku 1987 firma Gunsch predstavila konverziu vozu Škoda Rapid 130. V rámci úpravy boli vsadené miesto pôvodných tvarových svetlometov 4 hranaté svetlomety, pridaný predný, strešný aj zadný spojler, zvýšenie objemu motora na , pričom motor podával výkon 103 kW. Maximálna rýchlosť vozu bola /h. Náležite k motoru bol upravený aj podvozok a do interiéru boli vsadené anatomické sedadlá Recaro. Predajná cena v roku 1987 bola 38 000 mariek. Firma Gunsch svoju konverziu vyrábala aj vo verzii Cabrio.

Škoda Rapid dnes 
Vozy radu 105 – 136 vrátane modifikácií Garde a Rapid boli na dnešné pomery stavané pomerne subtílne a napriek elektroforéznemu základovému náteru sa ich karoséria nevyznačovala výraznejšou odolnosťou voči korózii, aj keď v porovnaní s predchádzajúcimi typmi Š-1000/1100 a Š-100/110 sa situácia citeľne zlepšila. Natrafiť na zachovalý exemplár v pôvodnom stave je preto dosť vzácne a vo všetkých prípadoch ide o voz na dlhé roky odstavený v garáži a veľmi málo používaný.

Cena vozidiel v súčasnosti dosahuje svoju minimálnu úroveň. U vozov s karosériou coupé sa k tomu veľmi často pridružuje túžba o ich tuning, takže natrafiť na Škodu Rapid (a podobne aj Škodu Garde) v pôvodnom a zachovalom stave je už dnes veľmi vzácne. Auto však ešte nedosiahlo vek, kedy sa oň začínajú zaujímať bežní zberatelia historických vozidiel.

Iné projekty 

Rapid
Športové automobily
Automobily skupiny B