Moldanubikum

Moldanubikum alebo moldanubická zóna je geologická jednotka Českého masívu a európskych hercyníd. Okrem Českého masívu vystupuje aj v pohorí Schwarzwald a Vogézy. Je považovaná za staré prekambrické jadro obalené mladšími vrchnoproterozoickými jednotkami. Predstavuje najsilnejšie metamorfované horniny (amfibolity a granulity) celého herýcnskeho orogénu, navyše intrudované rozsiahlymi granitoidnými telesami. Buduje juhozápadnú časť Českého masívu.

Termín moldanubikum zaviedol rakúsky geológ Eduard Suess v roku 1901.

Pozícia 
Leží na území Česka, Nemecka a Rakúska. Moldanubikum na východe hraničí s moravsko-sliezskou oblasťou, na severe hraničí s kutnohorsko-svrateckou oblasťou, ktorá má mierne nižší metamorfný postih a západe so stredočeskou oblasťou. Na juhu na ňu nasadá alpská predhlbeň - Molasová panva. Geomorfologicky zaberá Českomoravskú vrchovinu, Šumavu, Český les a Novohradské hory.

Charakteristika 
Moldanubikum bolo postihnuté veľmi intenzívnou katazonálnou, v menšej miere i mezozonálnou metamorfózou. Prevládajú v ňom premenené horniny amfibolitovej fácie (hlavne pararuly) ale miestami je pozorovaná aj metamorfóza granulitovej alebo eklogitovej fácie. Nenachádzajú sa tu žiadne slabo metamorfované horniny. Celý metamorfný komplex je prestúpený masívmi granitoidných plutonických hornín hercýnskeho (varískeho) veku, ktoré miestami spôsobili silnú periplutonickú migmatitizáciu a podmienili vznik kordieritických rúl. Hercýnske plutóny patria k moldanubiku iba geograficky a tvoria dva veľké komplexy - Stredočeský plutón a Moldanubický plutón a niekoľko menších telies (Třebíčský plutón).

Moldanubikum temer nemá sedimentárny pokryv, iba v predhorí sú nesúvislé uloženiny vrchnej kriedy, treťohôr a kvartéru.

Litostratigrafia 
Litostratigraficky sa moldanubikum člení na 2 skupiny:
 monotónna skupina (spodná) - tvorená hlavne sillimanit-biotitickými pararulami, ktorých protolit bol pravdepodobne flyš, v menšej miere ju tiež tvoria metakvarcity, erlány a amfibolity.
 pestrá skupina (vrchná) - tvoria ju okrem pararúl, metakvarcitov aj ortoruly, granulity, amfibolity, mramory, leptinity, skarny, grafitické bridlice, eklogity a serpentinity. Predstavuje mladší, zrejme silúrsko-devónsky komplex.

Tektonostrafia 
Tektonostratigraficky možno moldanubikum členiť na 3 resp. 4 jednotky:
 ostrongská jednotka: približne zodpovedá monotónnej skupine
 drozendorfská jednotka: tvorená slabšie metamorfovanými horninami
 gfhölská jednotka: tvorená silnejšie metamorfovanými horninami, spolu s drozendorfskou jednotkou sa približne rovnajú pestrej skupine
 bavarikum: periplutonické metamorfity

Regionálne členenie

Česko 
Na území Česka sa moldanubikum člení na nasledovné zóny:
 moldanubikum Českého lesa a Šumavy: je tvorené monotónnou skupinou s prevahou pararúl a so svorovými zónami, ktoré sú retrográdnymi metamorfitmi
 Juhočeské moldanubikum: obsahuje serpentinity, granulity a pegmatity, pri Písku sú známe náleziská zlata
 Moravské moldanubikum: tvorené monotónnou i pestrou skupinou
 Strážecké moldanubikum: tvorené pestrou skupinou

Granitoidné plutóny v moldanubiku majú hercýnsky vek, všetky staršie sú prepracované na ortoruly
 moldanubický plutón: tvorí centrálnu časť moldanubika, obklopuje ho viacero telies durbachitov, prevahu majú granitoidy S-typu
 stredočeský plutón: tvoria ho granodiority až kremenné diority, durbachity

Samostatný celok tvorí tzv. ostrovná zóna, ktorá je uzavreninou stredočeskej oblasti v moldanubiku.

Referencie 

Geológia Česka
Geológia Rakúska
Geológia Nemecka
Geológia Českého masívu