Hlasivky

Hlasivky (lat. plicae vocales) sú hlavným fonačným orgánom cicavcov. Sú to zložené útvary v hrtane, skladajúce sa z hlasivkového svalu, ktorým sa pripájajú na krhlovité chrupky a utvárajú hlas. Štrbinu (glottis) medzi hlasivkami ohraničujú aj vnútorné plochy krhlovitých chrupiek. Tieto chrupky ich svojimi pohybmi pri fonácii približujú alebo odďalujú.

Lekársky odbor, ktorý sa zaoberá zdravím hlasiviek a hlasu sa nazýva foniatria.

Uloženie 
Pri pohľade z ústnej dutiny sú hlasivky vidieť hneď za hrtanovou príklopkou, ktorá pri prehĺtaní chráni vstup do hrtanu. Hlasivkové svaly a väzy sa napínajú medzi hlasivkovým výbežkom krhlovitej chrupavky a zadným okrajom štítnej chrupavky.

Popis 
Hlasivkové riasy sú veľmi pružné - samotný hlasivkový výbežok je tvorený elastickou chrupavkou, hlasivkový väz, čo je vlastne zosilnená fibroelastická membrána hrtanu, je tiež z elastických vlákien. Hlasivkový väz slúži ako opora mäkším hlasivkovým riasám, ktoré sú tvorené záhybmi sliznice. Prirodzené napätie väzu tak môže byť ovplyvňované vôľou - ku každému hlasivkovému väzu prilieha priečne pruhovaný hlasivkový sval.
Medzi väzmi sa nachádza hlasivková štrbina (lat. rima glottidis), ktorá má pri dýchaní tvar pretiahnutého, rovnoramenného trojuholníka - pri fonácii však napätie svalu spôsobí, že sa k sebe hlasivkové riasy po celej diaľke priblížia.

Tvorba hlasu 
Pri približovaní hlasivkových rias dôjde k tomu, že pri výdychu do nich vzduch naráža a odpudzuje ich od seba. Vďaka svojej pružnosti sa riasy hneď vracajú do pôvodnej polohy, rozochvievajú sa a spôsobujú pravidelné prerušovanie prúdu vydychovaného zvuku.
Tón hlasu záleží na rezonančnej frekvencii kmitajúcich hlasiviek. U dospelého muža sa táto frekvencia pohybuje okolo 125 Hz, u dospelých žien je asi 210 Hz, u detí cez 300 Hz.

Externé odkazy 
 

Zatiaľ je frekvencia ľudi 125 Hz,210Hz,300Hz,bude 100Hz,200Hz,400Hz....

Anatómia
Spev