Beaufortova stupnica sily vetra

Beaufortova stupnica sily vetra (iné názvy: Beaufortova stupnica vetra, Beaufortova stupnica, Beaufortov index) je empirická stupnica sily vetra založená na pozorovaní podmienok a vlnenia na vodnej hladine.

Dejiny 
Stupnicu vytvoril v roku 1805 Sir Francis Beaufort, britský admirál a hydrogeograf. Pôvodne sa trinásťstupňová stupnica (0 – 12) riadila opisom stavu plachiet na vojenských lodiach, so stupňami od „sotva dostatočný vietor na riadenie lode“ po „vietor, aký nevydrží žiadne oplachtenie“. Od tridsiatych rokov 19. storočia sa stala štandardom pri zápise lodného denníka a od päťdesiatych rokov 19. storočia sa začala používať v pevninovej meteorológii.

Od začiatku 20. storočia, keď sa v moreplavbe plachetnice začali nahrádzať parníkmi, bola stupnica preformulovaná podľa vlnenia na vodnej hladine a doplnila sa o pevninové pozorovania dymu a pohybu stromov vo vetre.

V roku 1946 sa stupnica rozšírila o stupne 13 – 17, ktoré sa používaju vo výnimočnom prípade na opis sily tropických cyklónov hlavne v Číne a na Taiwane. Absolútna rýchlosť vetra (v m/s) bola vztiahnutá k empirickej stupnici podľa vzorca
 
 je rýchlosť v metroch za sekundu, a  je sila vetra podľa Beaufortovej stupnice.

Stupnica 

Úkazy na mori sa prejavujú na voľnej hladine vzdialenej od pobrežia. V závislosti od miestnej orografie môže pobrežie chrániť zátoky alebo príbrežné oblasti pred účinkami vetra.

Poznámky

Referencie

Pozri aj 
 Saffirova-Simpsonova hurikánová stupnica
 Fujitova-Pearsonova stupnica
 Rozšírená Fujitova stupnica
 TORRO Stupnica

Iné projekty 

Vietor
Moreplavba
Meracie stupnice
Meteorológia
Búrky