Lakšárska Nová Ves

Lakšárska Nová Ves je obec na Slovensku v okrese Senica.

Dejiny 

Do písaných dejín obec vstúpila v roku 1392 donačnou listinou uhorského kráľa Žigmunda Luxemburského, ktorou dal do zálohy početné majetky na Záhorí Stiborovi zo Stiboríc, vernému vojvodovi poľského pôvodu, v tom čase župana bratislavského kominátu.

Stibor touto listinou získal okrem iného aj viacero hradov. Medzi nimi bol aj kráľovský hrad Holíč, patriaci medzi najväčšie kráľovské majetky na Záhorí s rozlohou od Skalice na severe po Lakšársku Novú Ves na juhu, a ďalšie hrady, medzi ktoré patril i hrad Ostrý Kameň, pod správu ktorého obec zaznamenaná ako Allaxar (Lakšárska Nová Ves) neskôr patrila.

Názov 
Názov vznikol pravdepodobne odvodením od pomenovania potoku Lakšár, ktorý pramení na okraji obce – pod Cigánskym vŕškom. Slovíčko Lakšár je maďarského pôvodu a Slováci ho prebrali od Sikulov resp. Maďarov. Vyskytuje sa v ňom slovo „láp“ čo znamená plytký močiar. Z „láp“-u si obyvatelia pravdepodobne odvodili „lák“.

Vývin názvu obce
Ako obec sa začala spomínať v donačnej listine uhorského kráľa Žigmunda Luxemburského v roku 1392 pod názvom Allaxar.
Názov obce sa menil v závislosti na obdobie, jazyka oblasti a rôznych faktorov. No podstata pomenovania zostáva takmer nezmenená.

 1598 - Laxar Nowa Wes a Laxar Nowa Villa 
 1627 - Uyfalu, Nova Villa, pomenovanie z cirkevnej vizitácie
 1773 - Laxar – Ujfalu, Laxar – Neüdorf
 1788 - Laksar-Neo Willa, pomenovanie z farského dokumentu (Visitatio Canonica Jos. Batthyányi)
 1804 - Laxar Újfalú (Neudorf), pochádza z 1. listu "Generálnej mapy Uhorského kráľovstva"
 1808 - Laxár, Újfalu,  Neovilla, Laxar – Neudorf
 1863-1913 - Laksárújfalu, pochádza z cirkevnej matriky (maďarský názov)
 1894 - Novavillensis, Nova Vesz (Nova Vetz), pochádza zo zoznamu farností a farárov ostrihomskej arcidiecézy
 1920 - Lakšárska Nová Ves, oficiálny názov obce až do súčasnosti

Kultúra a zaujímavosti

Pamiatky 
 Rímskokatolícky kostol sv. Vavrinca diakona, jednoloďová baroková stavba s polygonálnym ukončením presbytéria a predstavanou vežou z rokov 1729-1730. Stojí na mieste staršej stavby z roku 1618, z ktorej sa dochoval fortifikačný múr so štrbinovým strieľai z konca 17. storočia. Presbytérium kostola je zaklenuté valenou klenbou s lunetami. Nachádza sa tu neogotické a neorenesančné zariadenie. Z pôvodného barokového zariadenia sa dochovali vyrezávané lavice. Fasády kostola sú členené lizénovými rámami a polkruhovo ukončenými oknami. Veža je členená pilastrami a ukončená korunnou rímsou s terčíkom a barokovou helmicou.
 Kostol narodenia Panny Márie v časti Mikulášov. S myšlienkou postaviť svoj kostol sa obyvatelia tejto časti zahrávali dávno. Kvôli  komunizmu sa obyvatelia rozhodli postaviť len dom smútku a to v roku 1969. V roku 1999 sa ku kostolu pristavala veža a do nej sa umiestnil zvon zo zvonice. Kríž na veži darovali slovenskí rodáci z Kanady. Kostol bol vysvätený 11. augusta 2007 biskupom Mons. Štefanom Vrablecom.  

 Kaplnka sv. Šimona a Júdu, jednoduchá stavba s polygonálnym záverom a malou strešnou vežou z roku 1754. Fasády kaplnky sú hladké s polkruhovo ukončenými oknami. 

 Zvonica v časti Mikulášov, murovaná stavba na pôdoryse štvorca so stanovou strechou z druhej polovice 18. storočia. Zvonica má hladké fasády, rezonančné otvory sú polkruhovo ukončené.

Osobnosti obce

Rodáci 
 Jozef Žák-Marušiak (* 1885 - † 1969), diplomat, scenárista, autor scenára k filmu Jánošík bratov Siakeľovcov.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 

 
Obce okresu Senica