Norman Earl Thagard

Norman Earl Thagard (* 3. júl 1943, Marianna, Florida, USA) je americký lekár a bývalý kozmonaut z raketoplánov, Sojuzu a stanice Mir.

Život

Mladosť a výcvik
Po základnej a strednej škole v roku 1966 vyštudoval Floridskú štátnu univerzitu. Potom nastúpil do armády ako letec k námorníctvu. V roku 1977 na texaskej univerzite obhájil  doktorát medicíny. Do tímu kozmonautov NASA bol vybraný roku 1978 ako astronaut – špecialista. V tom čas už bol ženatý a mal dve deti.

Lety do vesmíru
Pri svojom prvom lete na palube Challengeru (misia STS-7) s ním leteli Robert Crippen, Frederick Hauck, John Fabian a jedna žena Sally Kristen Ridová. Odštartovali z kozmodrómu na myse Canaveral. Počas letu vypustili dve družice a jednu zas neskôr niekoľkokrát cvične zachytili a nakoniec sa s ňou vrátili na Zem, na základňu Edwards Air Force Base.

O dva roky neskôr bol v posádke siedmeho letu raketoplánu Challenger, misia STS-51-B. Hlavnou a splnenou úlohou bola aktivácia európskeho laboratória Spacelab. Posádku Challengeru tvorili veliteľ plk. Robert Overmyer, ďalej plk. Frederick Gregory, dr. William Thornton , dr. Norman Thagard, dr. Don Lind, dr. Lodewijk van den Berg a dr. Taylor Wang. Na palube so sebou mali tiež niekoľko zvierat. Štart aj cieľ boli zhodné s prvým letom.

Po štyroch rokoch absolvoval misiu STS-30 na palube raketoplánu Atlantis. Päťčlenná posádka v zložení David Walker, Ronald Grabe, Mark Lee, Norman Thagard a Mary Cleaveová na za hlavnú úlohu vyslať sondu Magellan, určenú na rádiolokačné mapovanie povrchu Venuše. Aj v tomto prípade raketoplán odštartoval z Floridy a pristál v Kalifornii na základni Edwards. 

V roku 1992 letel po štvrtýkrát a to na palube Discovery na osemdennú misiu STS-42-D. Posádku raketoplánu tvorili Ronald Grabe, Stephen Oswald, lekár Norman Thagard - ten bol súčasne vymenovaný za „veliteľa pre užitočný náklad“, William Readdy, David Hilmers, Kanaďanka dr. Roberta Bondarová a Nemec dr. Ulf Merbold. Počas letu pracovali na európskom laboratóriu Spacelab. Štart aj pristátie boli na rovnakých miestach ako v predchádzajúcich letoch.

Vo svojich 51 rokoch sa dostal do vesmíru po piatykrát, tentokrát na ruskej kozmickej lodi Sojuz TM-21. Na jej palube bola trojica kozmonautov Vladimir Děžurov, Gennadij Strekalov (obaja budúci členovia 18. základnej posádky orbitálnej stanice Mir) a dr. Thagard. Odštartovali z kozmodrómu Bajkonur a Thagard bol prvým Američanom, ktorý odtiaľ štartoval. Na palube Miru prekonal ďalší rekord a to americký rekord v dĺžke letu z roku 1974. Na Mire pristálo niekoľko lodí, päť dní tam pracovalo súčasne rekordných 10 osôb. Na palube raketoplánu Atlantis STS-71 sa dr. Thagard po 115dennom pobyte vo vesmíre vrátil na základňu Edwards.

Počas svojich piatich letov strávil na obežnej dráhe 140 dní. Je zapísaný ako 122 kozmonaut Zeme.

 STS-7 Challenger (18. jún 1983 – 24. jún 1983)
 STS-51-B Challenger (29. apríl 1985 – 6. máj 1985)
 STS-30 Atlantis (4. máj 1989 – 8. máj 1989)
 STS-42 Discovery (22. január 1992 – 30. január 1992)
 Sojuz TM-21 – Mir 18 – Atlantis STS-71 (14. marec 1995– 7. júl 1995)

Po letoch
Pol roka po svojom návrate z piateho letu z NASA odišiel.

Externé odkazy 
  Norman Thagard v encyklopédii SPACE-40
  Thagard, N.E. v Malej encyklopédii kozmonautiky

Kozmonauti USA
Osobnosti z Floridy