Asertívne zvládnutie kritiky

Asertívne zvládnutie kritiky znamená:  
 odnaučiť sa uvažovať v absolútnych pravdách, hodnotách, kategóriách. 
 odnaučiť sa myslieť spôsobom:
 „buď mám pravdu ja alebo ty“,
 „buď som dokonalý, alebo nestojím za nič“,
 „ak nebudem perfektný, nie som hodný lásky“
 „...nesmiem robiť chyby“. 
 a tiež: nie každý kritik musí byť nutne manipulátor (úmyslom kritika môže byť aj pomoc).

Väčšina ľudí máva problém s prijatím kritiky. Môžu byť ňou zranení, vybudení k útoku na kritika, či k odmietnutiu zodpovednosti a môžu sa pokúsiť presunúť ju neprávom na nepravého. 

K ľudským vlastnostiam nepatrí neomylnosť. "Robiť chyby je ľudské a každý robíme chyby. Znakom sebevedomia je schopnosť si ich priznať." Asertívne techniky zvládania kritiky vychádzajú z asertívneho práva "robiť chyby — a byť za ne zodpovedný". 

Kritika môže byť manipulatívna alebo konštruktívna a otvorená. Asertívne zvládnutie kritiky predpokladá využitie informácií obsiahnutých v konštruktívnej, pomáhajúcej kritike a nie odmietnutie takej kritiky.

Existuje niekoľko asertívnych postupov reakcie na opodstatnenú ale i neopodstatnenú, či čiastočne opodstatnenú kritiku: 

 Otvorené dvere
 Negatívna asercia 
 Negatívne opytovanie
 Spätná väzba pri prijímaní kritiky

Referencie

Iné projekty

Zdroje 
Ján Praško: Asertivita v partnerství
M. J. Smith: When I say no, I feel guilty

Asertivita
Šikanovanie
Ľudská komunikácia
Ľudské práva
Spoločnosť
Interpersonálne vzťahy
Sloboda