Martin Kusý

Ing. arch. Martin Kusý (* 14. november 1916, Dobroč – † 24. február 1989, Bratislava) bol slovenský architekt, vysokoškolský profesor a odborný publicista.

Životopis 
 1936 – 1939 štúdium na Českom vysokom učení technickom ČVUT v Prahe
 1940 – 1942 po uzavretí českých škôl a krátkej praxi študoval v rokoch  1940 – 1942 na Vysokej škole technickej vo Viedni
 1943 – obhájil titul doktor technických vied u profesora S. Theissa vo Viedni
 1943 – 1944 pracoval u M.M.Harminca
 1944 – 1945 bojoval v Slovenskom národnom povstaní
 1945 – 1946 pracoval v Bratislave na Štátnom plánovacom a štatistickom úrade na obnove vojnou zničených obcí na východnom Slovensku 
 1947 – uzatvoril manželstvo s Verrou Krnovou 
 1947 – 1964 pracoval v riadiacich funkciách v rôznych projektových organizáciách
 1948 – založil Stavprojekt a stal sa prvým predsedom Spolku slovenských architektov 
 1950 – pracoval v Krajskom návrhovom stredisku
 1951 – 1952 práca vo Výskumnom ústave pre stavebníctvo a architektúru
 1954 – bol riaditeľom hlavnej správy projektových ústavov na Slovensku 
 1954 – 1961 pracoval v Štátnom projektovom ústave pre výstavbu miest a dedín
 1962 – 1964 – v Slovenskom ústave pamiatkovej starostlivosti a ochrany prírody 
 1964 – 1986 pedagogicky pôsobil na VŠVU v Bratislave kde bol v roku 1978 vymenovaný za riadneho profesora
 1968 – 1972 prorektor VŠVU V Bratislave

Dopady 
Je po ňom pomenová Cena profesora Martina Kusého.

Ocenenia a súťaže

Ocenenia 
 1945 nositeľ rádu SNP II. triedy 
 1965 a 1973 cena Dušana Jurkoviča 
 1945 vyznamenaný Čs. Medailou za chrabrosť 
 1965 cena za Zásluhy o výstavbu 
 1981 a 1982 získal významné  štátne ocenenie rad práce a titul zaslúžilý umelec 
 1985 bol ocenený cenou M. Benku za monografiu Emil Belluš

Súťaže 
 zúčastnil sa na súťažiach na riešenie budovy Slovenského plánovacieho úradu 
 v 2. kole súťaže S Havlíčkom a Hilským, 1951
 Projekt budovy veľvyslanectva v Pekingu, 2. cena, 1957
 Dostavba budovy ČVUT V Prahe, 2. cena, so Š. Svetkom 
 Projekt budovy VŠD V Žiline/2. cena, s L. Lýskom a S. Talašom, 1961
 a iné

Architektonická tvorba 
Tvoril v povojnovej dobe. Bol majstrom proporcie, hľadačom výslednej harmónie hmôt a priestorov – toto je znak tiahnuci sa celou jeho architektonickou tvorbou. Podarilo sa mu robiť architektúru vo všetkých jej typologických podobách. Urbanizmus sídel, krajiny parkov, domy pre bývanie rodinné i kolektívne, školy, administratívne budovy, historické rekonštrukcie, domy pre vedu, ambasády, múzeum, priehrady, pamätníky, hrobky a náhrobky.

Dielo 
 Sídliská v Považskej Bystrici, Podbrezovej, Valaskej, Lovinobani, Zlatne 
 Sídlisko pri stanici v Banskej Bystrici, 1953
 Budova strojníckej fakulty v Bratislave, 1958 – 1962
 Administratívna budova Pravdy (dnes Danubiaprint) v Bratislave, 1957 – 1960
 Hrobka Ľudovíta Fullu v Ružomberku, 1962
 Pamätník SNP v Kunerade 
 Budova ústavu stavebníctva a architektúry SAV na Patrónke v Bratislave, 1960
 Internáty v Nitre a Liptovskom Hrádku
 Obytný dom v Bratislave na Gajovej ulici
 SVŠ na Novohradskej ulici v Bratislave, 1954
 Čs. veľvyslanectvo v Pchongjangu, Kórea, 1956
 Hydrocentrála pri Novom Meste nad Váhom, 1948
 Oravská priehrada
 Obchodná a administratívna budova Omnia na Dunajskej ulici v Bratislave, 1967
 Múzeum Slovenskej Národnej rady na Myjave, 1966

Autor monografií, štúdií a článkov, spolutvorca encyklopedických diel, autor publikácií: 
 Architektúra na Slovensku 1918-45 ; 1971
 Architektúra na Slovensku 1945-75 ; 1976
 Od remesla po design' ; 1974 
 viaceré odborné state v časopisoch Projekt ; Architektúra ČSSR Zdroje 
 Moravčíková, Lukáčová, Dulla, Strachová, Pohaničová, Krivošová, Vodrážka, Perfekt: Majstri architektúry; 2005
 Encyklopédia Slovenska; III. zväzok K-M, Slovenská akadémia vied, Bratislava, 1979
 Pyramída Ku-Kv''; 73 čiastka, júl 1973

Slovenskí architekti
Česko-slovenskí zaslúžilí umelci
Držitelia Ceny Dušana Jurkoviča
Slovenskí vysokoškolskí pedagógovia
Osobnosti z Dobroča