Karol Strmeň

Karol Strmeň (vl. menom Karol Adam Bekényi) (* 9. apríl 1921, Palárikovo – † 16. október 1994, Cleveland, USA), bol slovenský básnik katolíckej moderny, prekladateľ, novinár, pedagóg, literárny kritik, vysokoškolský profesor a osobnosť slovenského exilu.

Životopis 
Vzdelanie získaval v Nových Zámkoch a Šuranoch, kde aj zmaturoval. Dva roky študoval teológiu v Ostrihome, odkiaľ však musel v roku 1942 kvôli národnému cíteniu odísť do Bratislavy na Filozofickú fakultu Slovenskej univerzity v Bratislave (kombinácia slovenčina – filozofia). Po nástupe komunizmu sa rozhodol pre exil. V roku 1945 emigroval do Rakúska a po zastávkach v Nemecku a Taliansku sa v roku 1949 definitívne usadil v americkom Clevelande. Tu doštudoval a ako profesor na Clevelandskej univerzite sa začal plne venovať jazykom, literatúre, pedagogike, organizovaniu exilového života a redaktorskej práci v krajanských periodikách Ave Maria (od roku 1957), Most (v roku 1954 inicioval jeho vznik), Slovák v Amerike či Slovenské noviny. Spolu s prozaikom Milom Urbanom riadil kultúrnu rubriku týždenníka Gardista. Významne prispel k založeniu Slovenského ústavu v Clevelande. Po Nežnej revolúcii a páde komunizmu sa na Slovensko vracal, naposledy v roku 1993, zomrel však v Clevelande. Jeho meno nesie základná škola v Palárikove, v ktorej je tiež zriadená stála expozícia jeho literárneho diela.

Tvorba 
Prvé literárne diela publikoval v študentskom časopise Rozvoj, neskôr prispieval i do časopisov Slovenské pohľady, Elán, Kultúra, Smer a ďalšie. Súčasťou jeho básnického diela (vydal osem zbierok reflexie, lyriky a duchovnej poézie) je jeho prekladateľská tvorba. Venoval sa prekladom z francúzštiny (Paul Claudel, Rainer Maria Rilke), angličtiny (Edgar Allan Poe), taliančiny (Dante Alighieri), ale tiež prekladal staršiu poľskú poéziu (Jan Kochanowski, Adam Mickiewicz, Juliusz Słowacki, Cyprian Kamia Norwid) a mladšiu poľskú poéziu (Leopold Staff, Kazimierz Wierzyński, Julian Tuwim, Janusz Minkiewicz, Tymoteusz Karpowicz, Tadeusz Różewicz, Bogdan Czaykowski). Asi jedenásť jeho diel ostalo len v rukopisnej podobe.

Ocenenia 
Na Slovensku získal tieto vyznamenania:

 Rad Bieleho dvojkríža (1996)
 Medaila Spolku slovenských spisovateľov
 Medaila Matice slovenskej

Za prínos do svetového kultúrneho dedičstva ho vyznamenalo Francúzsko aj USA.

Dielo

Poézia 
 1943 – Výžinok života
 1945 – Testament
 1950 – Putovné piesne, prvá exilová kniha (spoluautor Mikuláš Šprinc)
 1963 – Čakajú nivy jar (Cleveland)
 1963 – Žalm cyrilometodský (Cleveland)
 1969 – Znamenie Ryby (Rím)
 1977 – Preblahoslavená, zbierka lyricko-reflexívnych básní (Rím); druhé vydanie vyšlo v edícii rewind (vedie Ján Gavura) - Fintice: FACE, 2021. ISBN 978-80-89763-70-2 (Na knihe spolupracoval a doslov napísal Matúš Marcinčin)
 1991 – Sfinga spieva pri jasličkách, výber z celoživotnej tvorby

Preklady 
 Nového zákona
 Rímsky misál
 Dante Alighieri: Nový život
 Dante Alighieri: Peklo (časť Božskej komédie)
 1972 – Návštevy I-II. Antológia svetovej poézie, výber zo svetovej lyriky od najstarších čias po súčasnosť, (Rím)

Poznámky

Referencie

Literatúra

Externé odkazy 
 Karol Strmeň na stránkach Slovenského literárneho centra

Slovenskí spisovatelia
Slovenskí básnici
Slovenskí prekladatelia
Katolícka moderna
Osobnosti z Palárikova
Laureáti Radu Bieleho dvojkríža II. triedy
Obete dopravných nehôd