Polskie Linie Lotnicze LOT

Polskie Linie Lotnicze LOT S.A. ([polskie liňije lotňiče]; doslova: Poľské aerolínie LOT; ) je poľský národný letecký dopravca so sídlom vo Varšave, kde ako hlavnú základňu využíva Letisko Chopina. Ďalšiu hlavnú základňu má na Medzinárodnom letisku Ferenca Liszta v Budapešti. Spoločnosť vznikla v roku 1928. Od augusta 1929 prepravuje cestujúcich aj na medzinárodných linkách. V roku 1930 sa LOT stal členom Medzinárodného združenia leteckých dopravcov (IATA). Od roku 2003 je členom aliancie leteckých spoločností Star Alliance.

História 
LOT založila 29. decembra 1928 poľská vláda (pod názvom Linie Lotnicze LOT Sp. z o.o.) spojením dvoch vtedy fungujúcich leteckých dopravcov v Poľsku (Aerolot a Aero). LOT začal svoju činnosť 1. januára 1929. Okrem už existujúcich liniek z Varšavy do Krakova, Poznane, Gdanska a Ľvova boli otvorené aj linky do Bydgoszcze, Katovíc a v roku 1932 do Wilna. Prvými lietadlami vo flotile boli Junkers F 13 (15 kusov) a Fokker F.VIIa/1m (6 kusov). Dňa 2. augusta 1929 LOT otvoril prvú medzinárodnú linku, do Viedne. 

V roku 1930 bol LOT prijatý do Medzinárodného združenia leteckých dopravcov (IATA). V roku 1931 vedenie spoločnosť LOT oficiálne uznalo motív žeriava za symbol dopravcu. Logo, ktoré vtedy navrhol vizuálny umelec Tadeusz Gronowski z Varšavy, sa používa sa dodnes. Ešte v tom istom roku LOT začal lietať na linke Varšava – Ľvov – Czerniowce – Bukurešť. V nasledujúcich rokoch LOT otvoril linky do Berlína, Atén, Helsínk a Budapešti. Do roku 1939 sa sieť liniek rozšírila o Bejrút, Rím a Kodaň. V rokoch 1935, 1936 a 1938 pribudli do flotily lietadlá Douglas DC-2, Lockheed Model 10A Electra a Model 14H Super Electra. Prvé poľské lietadlá prevádzkované poľským leteckým dopravcom boli PWS-24. V roku 1934 sa LOT presťahoval z dovtedy využívaného letiska v lokalite Pole Mokotowskie na nové varšavské letisko Okęcie. V súvislosti s poľskou reformou pravopisu sa v roku 1938 zmenil názov spoločnosti z Polskie Linje Lotnicze LOT na Polskie Linie Lotnicze LOT. V tom istom roku uskutočnili piloti a posádka spoločnosti LOT propagačný transatlantický skúšobný let z Los Angeles cez Buenos Aires, Natal, Dakar do Varšavy s cieľom posúdiť možnosť zavedenia linky z Poľska do Spojených štátov. Na rok 1940 LOT plánoval otvorenie liniek do Londýna, Moskvy a tiež transatlantickú linku. Pred vojnou LOT prepravil 218 000 cestujúcich. V roku 1939 zamestnával 697 osôb, z toho 25 pilotov. Po vypuknutí druhej svetovej vojny 1. septembra 1939 a počas následnej nemeckej okupácie LOT pozastavil svoju činnosť. Väčšina lietadiel spoločnosti bola evakuovaná do Rumunska, dve do pobaltských štátov a tri lietadlá L-14H do Veľkej Británie. Rumunská vláda potom získala všetkých 13 lietadiel, ktorým sa podarilo dostať do Rumunska. 

Dňa 10. marca 1945 poľská vláda znovuvytvorila spoločnosť LOT ako štátny podnik (Przedsiębiorstwo Państwowe Polskie Linie Lotnicze LOT). Vnútroštátne lety boli obnovené 1. apríla 1945 na trase Varšava – Lodž – Krakov – Rzeszów – Lublin – Varšava. K obnoveniu medzinárodných liniek došlo 11. mája 1945 na trase Varšava – Berlín po získaní desiatich lietadiel Lisunov Li-2 a deviatich Douglasov C-47. V júli 1945 nasledovalo obnovenie liniek do Paríža a Štokholmu. V roku 1947 pribudli linky do Bukurešti, Budapešti, Belehradu a Kodane. Súčasťou flotily spoločnosti LOT bolo v rokoch 1947 – 1948 aj päť v tom čase moderných, hoci problematických lietadiel SNCASE SE.161 Languedoc. V roku 1949 pribudlo do flotily päť sovietskych lietadiel Iliušin Il-12B a v rokoch 1955 – 1957 celkovo 13 Iliušinov Il-14. V roku 1955 LOT otvoril linky do Moskvy a Viedne. Linky do Londýna a Zürichu boli obnovené až v roku 1958 a o dva roky neskôr nasledovalo obnovenie linky do Ríma. Po skončení stalinizmu v Poľsku sa spoločnosti LOT podarilo získať aj lietadlá západnej výroby. Išlo o päť Convairov CV-240 v roku 1957 a tri lietadlá Vickers Viscount v roku 1962. Potom bola flotila LOT-u na dlhý čas založená výhradne na lietadlách sovietskej výroby.

V júni 1961 pribudlo do flotily deväť turbovrtuľových lietadiel Iliušin Il-18, s ktorými začal LOT lietať do Afriky a na Blízky východ. V roku 1963 otvoril linku do Káhiry. V 70. rokoch sa sieť liniek rozšírila o Bagdad, Bejrút, Bengázi, Damask a Tunis. Od apríla 1966 boli LOT-u dodávané lietadlá Antonov An-24 a od novembra 1968 aj prvé prúdové lietadlá Tupolev Tu-134. Tu-134 lietali najmä na európskych linkách. Lietadlom Iliušin Il-62 s dlhým doletom začal LOT lietať na prvých transatlantických letoch v histórii poľskej leteckej dopravy. V máji 1972 začali charterové lety do Montrealu a v apríli 1973 bola otvorená pravidelná linka do New Yorku. V roku 1977 pribudla linka do Bangkoku cez Dubaj a Bombaj.

Na jeseň 1981 sa komerčná letecká doprava v Poľsku priblížila ku kolapsu v dôsledku zásahu komunistickej vlády proti disidentom v krajine po vzostupe zakázaného disidentského hnutia Solidarita. Niektoré západné letecké spoločnosti tak pozastavili svoje lety do Varšavy a s vyhlásením stanného práva 13. decembra toho istého roku boli pozastavené aj všetky lety spoločnosti LOT. Charterové lety do New Yorku a Chicaga boli obnovené až v roku 1984 a 28. apríla 1985 došlo i k obnoveniu pravidelných liniek. V tom období LOT získal lietadlá Tupolev Tu-154M, ktoré nasadil na väčšinu európskych liniek a na Blízky východ. V roku 1986 pribudli transatlantické charterové lety do Detroitu a Los Angeles. Od polovice 80. rokov do začiatku 90. rokov LOT lietal z Varšavy do Chicaga, Edmontonu, Montrealu, Newarku, New Yorku a Toronta. Tieto linky slúžili predovšetkým veľkým poľským komunitám v Severnej Amerike.

Po páde komunistického režimu v Poľsku v roku 1989 začali do flotily spoločnosti LOT opäť pribúdať lietadlá západnej výroby. V apríli 1989 Boeingy 767-200ER, v marci 1990 typ Boeing 767-300ER, v auguste 1991 ATR 72, v decembri 1992 Boeing 737-500 a v apríli 1993 Boeing 737-400. V decembri 1992 sa LOT transformoval na akciovú spoločnosť. V polovici 90. rokov LOT začal s expanziou liniek do západnej Európy, pričom v rýchlom slede otvoril linky do Osla, Frankfurtu a Düsseldorfu. V roku 1996 LOT založil sesterskú spoločnosť EuroLOT, ktorá v skutočnosti pôsobila ako regionálna dcérska spoločnosť.

Expanzia siete liniek pokračovala aj po roku 2000. Dňa 26. októbra 2003 sa LOT stal členom aliancie leteckých spoločností Star Alliance. V roku 2004 LOT vytvoril nízkonákladového dopravcu Centralwings, ktorý však bol po piatich rokoch existencie z dôvodu jeho dlhodobej neziskovosti opätovne začlenený do spoločnosti LOT. V lete 2010 LOT otvoril, resp. obnovil linky do Jerevanu, Bejrútu, Tallinnu, Kaliningradu, Göteborgu a Bratislavy. Od októbra toho istého roku začal LOT opäť lietať do Ázie, na linke Varšava – Hanoj. Okrem iného pribudli aj linky do Tbilisi, Damasku a Káhiry. V auguste 2011 poľská vláda rozhodla, že LOT bude zabezpečovať prepravu oficiálnych poľských predstaviteľov namiesto vládnej letky, ktorá bola rozpustená v dôsledku okolností zistených v rámci vyšetrovania tragickej smolenskej nehody, pri ktorej zahynulo 96 osôb vrátane poľského prezidenta Lecha Kaczyńského. V roku 2012 pribudli do flotily spoločnosti LOT nové diaľkové lietadlá Boeing 787 Dreamliner, ktoré nahradili typ Boeing 767. Dňa 13. januára 2016 LOT začal lietať do Tokia. V roku 2018 otvoril na Medzinárodnom letisku Ferenca Liszta v Budapešti svoju prvú hlavnú základňu mimo územia Poľska.

Destinácie 

LOT v súčasnosti lieta do 131 pravidelných a sezónnych destinácií v Európe, Ázii a Severnej Amerike.

Codeshare 
LOT má tzv. codeshare dohodu a v súčasnosti prevádzkuje spoločné lety so spoločnosťami:

Destinácie v minulosti 
Pravidelné medzinárodné linky spoločnosti LOT v zime 1971/1972:

Flotila

Súčasná flotila 
Flotila spoločnosti LOT pozostávala v decembri 2019 z nasledujúcich lietadiel:

Lietadlá používané v minulosti

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka

Zdroj 

Letecké spoločnosti Poľska
1928