Ľudovít Labaj

Dr. Ľudovít Labaj (* 11. apríl 1886, Ružomberok – † 12. apríl 1937, Ružomberok) bol slovenský politik v období prvej Československej republiky.

Životopis
V rokoch 19051911 študoval právo v Prešove a Kluži. Následne v rokoch 19131918 a 19191920 pôsobil ako advokát a od roku 1929 aj ako verejný notár v Ružomberku. V rokoch 19141918 sa ako dôstojník zúčastnil bojov I. svetovej vojny, ktorej následky sa prejavili aj na jeho zdraví.

Na základe rozhodnutia ministra s plnou mocou pre správu Slovenska Vavra Šrobára pôsobil v rokoch 19191920 ako mešťanosta Ružomberka a viedol mesto v hektických mesiacoch po vzniku Československa. Už od svojich študentských čias bol stúpencom politickej koncepcie Andreja Hlinku a postupne sa stal jeho blízkym spolubojovníkom za autonómiu Slovenska. Patril k významným predstaviteľom Slovenskej ľudovej strany. Poslancom Národného zhromaždenia bol vo volebných obdobiach 19201925, 19251929 a 19291935. Kandidoval vždy v XIX. volebnom kraji so sídlom v Liptovskom Sv. Mikuláši..

V 20. rokoch bol zodpovedný redaktor Slováka. Od 27. februára do 8. októbra 1929 pôsobil vo vláde ako minister pre zjednotenie zákonov. Na tomto poste vystriedal predchádzajúceho ministra za HSĽS Marka Gažíka. V roku 1929 sa stal obhajcom Vojtecha Tuku v procese vedenom proti nemu.

V parlamentných voľbách v roku 1935 je zvolený za senátora Národného zhromaždenia za Autonomistický blok (koalícia, ktorú vytvorila HSĽS so SNS, AZS a PS). Kandidoval v XI. volebnom kraji (iné usporiadanie volebných krajov ako v prípade volieb do poslaneckej snemovne). V senáte bol členom rozpočtového výboru.

Veľký dôraz kládol na sociálne postavenie slovenského obyvateľstva. Na začiatku dvadsiatych rokov zakladal a aj viedol Všeodborové združenie kresťanského robotníctva Slovenska. Významná bola aj jeho publicistická činnosť, dokonca v rokoch 19211922 bol zodpovedným redaktorom novín Slovák a v rokoch 19221924 zodpovedným redaktorom Slovenského kresťanského socializmu. Ako skúsený právnik sa podieľal v roku 1922 na návrhu zákona o autonómii pre Slovensko i Podkarpatskú Rus.

Zomrel 12. apríla 1937 vo veku 51 rokov v rodnom Ružomberku, kde je aj pochovaný. V senáte Ľ. Labaja nahradil Ján Juriga.

Referencie

Externé odkazy 
 Záznam o narodení a krste v matrike riadok 71 ako Eduardus Ludovicus Labay

Slovenskí politici
Politici HSĽS
Slovenskí novinári
Slovenskí právnici
Osobnosti z Ružomberka
Senátori Národného zhromaždenia (Česko-Slovensko, 1920 – 1939)
Česko-slovenskí ministri pre zjednotenie zákonov a organizácie správy
Poslanci česko-slovenského Národného zhromaždenia