Novoperzské jazyky

Novoperzské jazyky (ak sa považujú za viacero jazykov) resp. novoperzština (ak sa považujú za 1 jazyk), lokálne názvy najmä: fársí, pársí, darí, tódžikí, sú perzské jazyky, ktorými sa hovorí od 9. storočia po Kr. Hovorí sa nimi v dnešnom Iráne, Afganistane, Tadžikistane a v priľahlých územiach

Delenie
†včasná novoperzština (= darí, pársí, fársí)
západná perzština (=(novo)perzština v užšom zmysle)  - v Iráne
východná perzština v širšom zmysle:
daríjčina (=východná perzština v užšom zmysle) - v Afganistane
hazárčina - zaraďované aj pod daríjčinu
ajmačtina (=čárajmáčtina) - zaraďované aj pod daríjčinu
darwázština 
dehwárčina
pahlavánčina
tadžičtina
židovská perzština v širšom zmysle - zaraďovaná aj pod východnú perzštinu v širšom zmysle:
židovská tadžičtina (=buchori, buchárčina)
židovská perzština v užšom zmysle (=džidčina)

Charakteristika
Jediné spisovné jazyky v pravom zmysle slova sú dnes západná perzština, daríjčina a tadžičtina. Vzájomne sa údajne odlišujú zhruba ako slovenčina a čeština, ale majú menej pôvodných spoločných výrazov. Daríjčina a tadžičtina je archaickejšia a gramaticky bohatšia než západná (teda iránska) perzština. V daríjčine je veľa výpožičiek z paštčiny, v tadžičtine z ruštiny a v západnej perzštine z arabčiny a čiastočne z turečtiny a francúzštiny.  

Perzské jazyky