Štát

Štát má dve hlavné (podobné) definície. Jedna je zo  spoločenských vied a jedna z medzinárodného práva.

Spoločenské vedy 
V politológii a histórii je to právna organizácia zvrchovanej politickej moci spoločnosti na určitom území. Ide teda o formu organizácie ľudskej spoločnosti. Základnými a nevyhnutnými prvkami štátu sú:
 obyvateľstvo – takzvaný osobný podklad
 územie – takzvaný vecný podklad
 štátna moc
 suverenita

Pre štát je charakteristické:
 suverénne mocensko-politické postavenie v politickom systéme spoločnosti
 hierarchická štruktúra
 spôsob vznikania buď zdola nahor (demokracia) alebo zhora nadol (despocia)
 skladobnými časťami štátneho systému sú štátni úradníci a inštitúcie
 riadiace operácie sa uskutočňujú buď prostredníctvom práva alebo politických príkazov či zastrašovania
 štátne donútenie

Formy štátov 
Politológia sa zaoberá okrem iného diskusiou na tému, aké vlastnosti by mal štát mať. Štrukturálna analýza štátov sa zaoberá rôznymi formami štátov (spôsobmi organizácie a fungovania štátnej moci), ktorými sú najmä:
 z hľadiska formy vlády:
 z hľadiska podielu občanov na štátnej moci:
 demokratický štát
 priama demokracia
 nepriama demokracia
 nedemokratický štát
 z hľadiska zloženia najvyšších štátnych orgánov:
 monarchia
 republika
 špeciálne formy (napr. diktatúra, fašizmus)
 z hľadiska vzťahu medzi najvyššími štátnymi orgánmi:
 parlamentná monarchia
 parlamentná republika
 prezidentská republika
 kancelárska republika
 iné
 z hľadiska vzťahu medzi ústrednými orgánmi a orgánmi prípadných územných častí:
 unitárny štát vs. federatívny štát
 centralizovaný štát vs. decentralizovaný štát
 z hľadiska štátneho režimu:
 totalitarizmus
 netotalitarizmus

ŠTÁT AKO PRÁVNA INŠTITÚCIA

-	štát je právna inštitúcia /verejno-právna korporácia, kt. inštitúcie, ich usporiadanie, funkcie, vzájomné vzťahy, vzťahy k obyvateľstvu a ich práva a povinnosti ustanovuje právo – vnútroštátne i medzinárodné/
-	štát vzniká na základe spoločenskej zmluvy, ktorá je právnym dokumentom /ústava, zákony, pr.systém štátu/
-	spoloč. zmluva sa v demokracii obnovuje pravidelnými voľbami
-	v právnom štáte vládnu zákony, nie ľudia
Znaky štátu:
a.	najvyššia suverénna moc nad štátnym územím a obyvateľstvom
b.	personálny, vecný, organizačné-normatívny substrát
Personálny – obyvateľstvo, občania štátu, št. funkcionári, úradníci
Vecný – teritórium štátu, nerastné bohatstvo, vodné toky, hnut./nehn.veci
Organizačno-normatívny – právny systém štátu
Všetky tri substráty sú východiskom pre určenie znakov štátu.

Funkcie štátu 
Štát predstavuje systém orgánov a inštitúcií, medzi ktorými existujú predne definované funkcionálne vzťahy. Takto určené vzťahy má štát k iným štátom, i k spoločnosti, ktorú riadi. Funkcie štátu sa členia nasledovne:
 vonkajšie:
 hospodárska a politická spolupráca s inými štátmi a medzinárodnými organizáciami
 pomoc iným štátom
 agresia s cieľom rozšíriť územie, prípadne ekonomický, či ideologický vplyv
 obrana pred napadnutím iného štátu
 plnenie záväzkov podľa medzinárodného práva
 boj za mier
 regulácia zahraničného obchodu
 vnútorné:
 právne (regulácia základných spoločenských vzťahov a riešenie sporov)
 bezpečnostné (ochrana pred napadnutím zvonka, ochrana jednotlivých občanov)
 hospodárske (spravovanie rozpočtu, regulácia hospodárskych vzťahov)
 sociálne (robenie sociálnej politiky)
 kultúrna (robenie kultúrnej politiky)

Teórie vzniku štátu 
 staršie: vznik magickou silou kmeňových náčelníkov, zásahom Božím, vnútornou potrebou ľudí podriadiť sa vládcovi a pod.

 novšie:
 teória zmluvy: Štáty vznikli uzatvorením istej nepísanej zmluvy medzi jednotlivcami, ktorí sa vzdali svojich prirodzených práv a podriadili sa autorite štátu z dôvodu ochrany pred vonkajším nepriateľom
 vládna teória (teória násilia): Štát vzniká tak,že si určitá skupina ľudí podmaní určité územie a prinúti obyvateľov prijať ich vládu
 organická teória: Štát vznikol postupným organickým začleňovaním kmeňov (predtým rodov) do stále väčšieho administratívneho celku.

Medzinárodné právo 
V medzinárodnom práve a v medzinárodných vzťahoch politický subjekt, ktorý má zvrchovanosť – nie je podriadený žiadnej vyššej politickej autorite. Dnes existuje asi dvesto štátov.

V mnohých jazykoch sú k termínu štát ako synonymné niekedy chápané termíny krajina, národ  alebo vláda (v angličtine slovo vláda znamená približne štátna moc).

Za právne kritériá sú všeobecne uznávané kritériá definované v Konvencii o právach a povinnostiach štátov z Montevidea, ktorá bola podpísaná v roku 1933. V 1. článku sa píše, že štát ako subjekt medzinárodného práva by mal splňovať nasledujúce kritériá:
 stále obyvateľstvo,
 definované územie,
 vláda,
 schopnosť vstupovať do vzťahov s inými štátmi.
 
Montevideo je oblastná americká konvencia, ale princípmi obsiahnutými v tomto článku boli všeobecne uznané v medzinárodnom práve. Je otázka, či sú tieto kritériá dostatočné. Praktickou podmienkou pre existenciu štátu je samozrejme jeho uznanie ostatnými štátmi.

Iné názory na štát 
 Jozef Prusák: Štát je spoločenstvo ľudí integrované nutnosťou sociálneho života, a preto aj nutnosťou existencie verejnej štátnej moci, určujúcej správanie ľudí pomocou práva.
 Aristoteles:Štát je rozvinuté spoločenstvo obcí (29) alebo politické spoločenstvo ľudí, ktorí sa spojili na dosiahnutie určitého blaha. Základné úlohy štátu spočívajú v zabraňovaní nadmernému hromadeniu majetku občanov a nadmernému rastu politickej moci jednotlivca a udržiavaní otrokov v podriadenosti. Ideálny je taký štát, ktorý zabezpečuje maximálnu mieru šťastného života pre čo najviac otrokárov. Otroci a slobodní chudobní sú politicky bezprávni. Ostatní slobodní občania (majetní) majú potom povinnosť podieľať sa na správe štátu. Existujú tri dobré a tri zlé formy štátu (zlé vznikli deformáciou dobrých); dobrými formami štátu sú: monarchia, aristokracia a politeia. Zlými formami štátu sú: tyrania (vznikla deformáciou monarchie), oligarchia (deformácia aristokracie) a demokracia (deformácia politeie).
 Platón: Štát je sa zakladá na deľbe práce a sociálnej nerovnosti medzi ľuďmi upravenej zákonmi. Existuje päť druhov štátu – ústav – a im zodpovedajúcich politických vzťahov: 1. aristokracia a monarchia, 2. timokracia, 3. oligarchia, 4. demokracia, 5. tyrania. Každá z nasledujúcich v tomto poradí je horšia. Ideálnou politickou organizáciou spoločnosti je aristokracia alebo monarchia. Demokracia oproti tomu je zlo, ktoré môže ľahko prerásť do najhoršej zo všetkých foriem vlády – do tyranie. Prílišná sloboda vedie často k anarchii a umožňuje vládu občanov nie najlepších, ale najhorších. Štát sa delí na jednotlivé stavy:
 filozof, štátnik na čele štátu, archón, má reprezentovať chápanie a poznanie,
 strážca, fylax, má reprezentovať odvahu a statočnosť,
 remeselník, demiurgos, reprezentuje túžbu a sebadisciplínu.
 Hegelova definícia štátu vychádza z teórie politiky založenej na právach: podľa Hegela je štát uskutočnenie mravnej idey.
 Cicero:Štát je vec verejná (res publica), ktorá vzniká v dôsledku družnej povahy ľudí. Štát tvoria občania spojení právami, povinnosťami a spoločenským záujmom o dosiahnutie všeobecného prospechu. Na udržanie štátu je nevyhnutná politika (v zmysle sapientia), usmerňujúca činnosť štátu, aby nedal prednosť bezpráviu a dočasnému prospechu pred spravodlivosťou.

Názov štátu 
Väčšina štátov má paralelne dva názvy:
dlhý tvar názvu (napr. Slovenská republika, Česká republika, Švajčiarska konfederácia, Monacké kniežatstvo, Nórske kráľovstvo, Izraelský štát, Egyptská arabská republika), a
krátky tvar názvu (napr. Slovensko, Česko, Švajčiarsko, Monako, Nórsko, Izrael, Egypt). 

Konkrétne sa veci majú nasledovne:
Na Slovensku sú podľa zákona záväzným zdrojom geografických názvov zoznamy Úradu geodézie kartografie a katastra Slovenskej republiky. V týchto zoznamoch sa krátky tvar označuje ako "skrátená podoba názvu štátu v úradnom jazyku" (resp. pre slovenskú verziu: "skrátená podoba slovenského vžitého názvu štátu") a dlhý tvar ako "plná oficiálna podoba názvu štátu v úradnom jazyku" (resp. pre slovenskú verziu: "plná podoba slovenského vžitého názvu ako preklad oficiálneho názvu"). K tomu je pripojené nasledujúce vysvetlenie: 
"V bežnej praxi používame názvy štátov vo vžitej [t.j. skrátenej vžitej] slovenskej podobe, napr. Francúzsko, Spojené kráľovstvo, Egypt, Brazília, Čína."
"Neskrátené, vžité slovenské podoby oficiálnych názvov,  napr.  Francúzska  republika,  Spojené  kráľovstvo  Veľkej  Británie  a  Severného Írska,  Egyptská  arabská  republika,  Brazílska  federatívna  republika,  Čínska  ľudová republika a pod., sa používajú predovšetkým v oficiálnych diplomatických dokumentoch medzinárodného styku, pri rokovaniach, v podrobných geografických a kartografických dielach, v monografiách o štátoch."

Z celosvetového hľadiska sú záväzné najmä zoznamy Organizácie Spojených národov. V týchto sa krátky tvar označuje ako "krátky názov" štátu a dlhý tvar ako "formálny názov" štátu alebo jednoducho "názov" štátu. Ku krátkemu názvu je uvedené vysvetlenie: "názov používaný v hovorových alebo neformálnych kontextoch". 

V internom predpise Európskej únie (konkrétne v príručke pre úpravu textov inštitúcií, orgánov a agentúr Európskej únie) sa označuje krátky tvar ako "skrátený názov", resp. na inom mieste aj ako "geografický názov" či "skrátený tvar", a dlhý tvar sa označuje ako "úplný názov", resp. na inom mieste ako "úradný názov", "protokolárny názov" či "dlhý tvar". Ako návod na použitie týchto tvarov príručka uvádza nasledovné: 
"Skrátený tvar (skrátený názov) sa používa, keď sa štát uvádza z geografického alebo hospodárskeho hľadiska: Robotníci, ktorí žijú vo Francúzsku (na území Francúzska), Vývoz z Grécka."
"Dlhý tvar (úradný názov) sa používa, keď sa štát spomína ako právny subjekt: Toto rozhodnutie je určené Spojenému kráľovstvu Veľkej Británie a Severného Írska., Francúzska republika je oprávnená…. 
"Dlhý a skrátený tvar názvov niektorých štátov je identický: Rumunsko, Stredoafrická republika.

Symboly štátu 
 štátna vlajka
 štátny znak
 štátna hymna
 štátna pečať

Literatúra 
 JEHLIČKA, Petr; TOMEŠ, Jiří; DANĚK, Petr. Stát, prostor, politika: vybrané otázky politické geografie. Praha : Univerzita Karlova, Přírodovědecká fakulta, 2000; ISBN 80-238-5566-2

Referencie

Pozri aj 
 Zoznam štátov
 Štátny podnik

Externé odkazy 
 Názvy štátov

Iné projekty

Zdroje 
 Cibuľka, Ľ. a kol.: Vybrané kapitoly z dejín a náuky o spoločnosti, PFUK, Bratislava 2004 ISBN 80-7160-181-0

 
Politika
Politológia
Medzinárodné právo