Manehto

Manehto alebo Manetó(n) alebo Manéthó ( alebo , ďalšie alteranatívy Manethós, Manethó, Manethón) bol staroegyptský dejepisec a kňaz zo Sebennyty (, dnes Samanúd) v Egypte. Žil v ptolemaiovskom období, približne v 3. storočí pred Kr. Okrem iného napísal dielo Aigyptiaka (), ktoré sa zaoberalo históriou starovekého Egypta. Aj napriek tomu, že sa zachovalo len vo forme opisov výťahu pôvodnej práce, má veľký význam pre egyptológiu a často sa k nemu aj dnes obracajú odborníci ako na relevantný zdroj informácií o chronológii staroegyptských dejín.

Meno 
Originálny tvar mena v starej egyptčine je dnes neznámy, mohlo snáď znieť Manehto. Existuje niekoľko jeho hypotetických významov, pôvodne mohlo znamenať „Pasák koní“, „Dar Thovta“, „Milovaný Thovtom“, „Pravda Thovta“, „Milovaný Neitou“ alebo „Milenec Neity“. Prvý výskyt v gréckom texte má tvar , u Flavia Iosepha; meno sa gramaticky správa podobne ako meno Platón. Nasledne sa vyskytujú ďalšie mutácie vrátane tvarov  v Synkellovych opisoch verzií Africana a Eusebia,  u Plutarcha a Eusébia,  u Claudia Aeliana a v byzantskej encyklopédii z 10. storočia Sude. Ďalej sa vyskytujú tvary Manéthós, Manéthón a Manethóth. V latinských textoch môžeme nájsť tvary Manethon, Manethos, Manethonus a Manetos.

Život a dielo 

Hoci sa nám nezachovali žiadne záznamy o dátume narodenia alebo úmrtia Manehta, jeho dielo je najčastejšie spájané s obdobím vlády Ptolemaia I. Sotéra (323 – 283 pred Kr.) a Ptolemaia II. Filadelfa (285 – 246 pred Kr.), viac detailov o jeho živote nepoznáme. Ak je Manetho spomenutý na Hibehskom papyruse (pHibeh 1.72) datovanom do rokov 241/0 pred Kr. autorom spisu Aigyptiaka, mohol pôsobiť aj počas vlády Ptolemaia III. Euergeta (246 – 222 pred Kr.). Napriek tomu, že bol rodeným Egypťanom, svoje práce písal v koiné (helenistickej gréčtine). Manethovi sa pripisujú nasledujúce diela:
 Aigyptiaka,
 Proti Hérodotovi,
 Posvätná kniha,
 O starobylosti a náboženstve,
 O sviatkoch,
 O príprave kýf,
 Prehľad fyziky.

Autorstvo astrologického spisu Kniha Sothis je tiež pripisované jemu. Ako prvý vo svojej práci Aigyptiaka zaviedol pojem „dynastia“ (), ktorým označoval skupinu vládcov s určitými spoločnými znakmi.

Bol pravdepodobne kňazom slnečného božstva Rea v Héliopole (podľa byzantského historika Georgia Synkella bol hlavným kňazom) a významnou osobnosťou Serapidovho kultu. Serapis bolo božstvo, ktoré vzniklo v grécko-macedónskom období transformáciou pôvodného egyptského kultu býka Hapiho (etym. Usir-Hapi → Osiris-Ápis → Serapis), pravdepodobne po založení Alexandrie Alexandrom Veľkým. Socha boha Serapida bola dovezená v rokoch 286 – 278 pred Kr. Ptolemaiom (asi I. Sóterom, ako potvrdzuje Ploutarchos a Tacitus). Na túto operáciu dohliadal Timotheos z Atén (autorita eleusínskeho kultu Démétér) a Manehto.

Ostatné práce 
 
 
 
 
 
  (v knihe je vytlačené neplatné ISBN 80-86027-26-28)

Poznámky

Referencie

Literatúra

Pozri aj 
 Dejiny starovekého Egypta
 Zoznam vládcov starovekého Egypta

Zdroj 

Egyptskí spisovatelia