Sládkovičovo

Sládkovičovo (Sládkovičovo po roku 1948, predtým po roku 1918 Diosek, , ) je slovenské mesto nachádzajúce sa v okrese Galanta v Trnavskom kraji.

Polohopis 
Leží v západnej časti Podunajskej roviny, na rieke Dudváh,  západne od Galanty,  juhozápadne od Serede,  južne od Trnavy a  východne od Senca. Mestom prechádza cesta I/62 a I/75, ako aj železničná trať Bratislava – Štúrovo.

Časti obce 
 Nový Dvor

Ulice 
 Abrahámska, Budovateľská, Cintorínska, Cukrovarská, Dánoš, Devátova, Fučíkova, Galantská, Hviezdoslavova, Janka Kráľa, Jesenského, Kazinczyho, Košútska, Kpt. Jána Nálepku, Krátka, Lipová, Michala Richtera, Mierová, Mlynská, Mraziarenská, Muškátová, Pionierska, Poľná, Sereďská, Sigetská, SNP, Školská, Záhradnícka, Zátišie, Zoltána Kodálya, Železničná, sídlisko Jána Dalloša, Sadová ulica, Slnečná ulica, Veterná ulica

Vodné toky 
 Dudváh
 Šárd
 Stoličný potok

Vodné plochy 
 štrkovisko
 Vincov les
 jazero pri potoku

Dejiny 
Prvé písomné zmienky o Sládkovičove nachádzame v listinách kráľa Bela IV. z roku 1252. Pomenovanie osady údajne pochádza z „orechového lesa“, ktorý sa v obci nachádzal. V roku 1301 bola pánom obce rodina Milóša Dudvágya, ktorého predkovia tu už dlhšiu dobu hospodárili. V roku 1337 sa novým pánom stál Peter Orros, ktorému kráľ Ľudovít I. Veľký potvrdil držbu majetku.

V roku 1530 sa obec stala obeťou tureckých výpadov, ktoré spustošili celú obec a okolie. Pri portálnom spísaní v roku 1553 sa tu nachádzalo 22 obývaných domov, ktoré patrili rádu Budínskych Klarisiek, a to až do doby zrušenia tohto rádu kráľom Jozefom II. Vtedy obec prešla do majetku cirkvi, od ktorej ju odkúpila rodina Erdődyovcov a od nich potom rodina Esterháziovcov. V roku 1582 obec dostala štatút mesta a v 17. storočí cez Diosek prechádzala tzv. kráľovská cesta (Via regia). Mesto malo právo organizovať jarmoky a vyberať mýta. V tomto období tu stáli dve významné budovy, kostol a kaštieľ. V období povstania Františka II. Rákociho bola obec posilnená cisárskym vojvodom Quido Stahrembergom, ktorý však nezabránil tomu, aby obec v roku 1709 úplne nevyhorela.

Cisár Jozef II. v roku 1786 obec osídlil nemeckými roľníkmi a remeselníkmi. Neskoršie sa vytvorili dve samostatné obce – Nemecký a Maďarský Diosek. Po Esterháziovcoch sa stali majiteľmi obce Zičiovci. V roku 1850 bola cez Sládkovičovo vybudovaná železničná trať, ktorá spojila Bratislavu s Budapešťou, čo následne viedlo k prudkému priemyselnému rozvoju celého regiónu. V roku 1867 začal svoju prvú kampaň cukrovar, vybudovaný akciovou spoločnosťou rakúskych bankárov, ktorých viedla rodina baróna Karla Kuffnera. V roku 1870 obnovili Dioseku štatút mesta.

Dve svetové vojny, dve hospodárske krízy, deportovanie Židov v roku 1944, vysídlenie Nemcov v roku 1946 a Maďarov, ktorí boli v roku 1947 deportovaní do Česka a následné presídlenie Slovákov z Maďarska, Rumunska a Juhoslávie, zmenili národnostné zloženie obyvateľov obce.

V období od roku 1948–1989 sa Sládkovičovo vypracovalo na úroveň hospodársky rozvinutého malého mestečka s prevažne potravinársko-spracovateľským priemyslom a poľnohospodárskou výrobou, štatút mesta získalo znovu 1. januára 1983.

V roku 1986 bola k mestu pripojená obec Malá Mača, znovu sa odčlenila po komunálnych voľbách v  decembri 2002   .

Politika (stav po voľbách z 10.11.2018)  
,

Primátor 
 Ing. Anton Szabó

Primátorom je štvrté volebné obdobie. Voľby vyhral ako nezávislý kandidát. Narodil sa v r. 1954, je pôvodným povolaním stavebný inžinier. Pred nástupom do funkcie primátora podnikal v oblasti stavebníctva. Je ženatý, bezdetný.

Mestské zastupiteľstvo 
 MVDr. Pavol Bartaloš, nezávislý poslanec
 Ing. Boris Brunner, MOST – HÍD 
 Ing. Pavol Doval, nezávislý poslanec
 Koloman Hrdlica, nezávislý poslanec
 Mgr. Edita Katonová, MOST – HÍD
 Ing. Gábor Krommer, nezávislý poslanec
 Štefan Lauko, nezávislý poslanec
 JUDr. Alexandra Machanová, nezávislý poslanec
 František Ruman, nezávislý poslanec
 Attila Srejner, Strana maďarskej komunity – Magyar Közösség Pártja
 Eva Sudová, nezávislý poslanec
 Agáta Zelinková, nezávislý poslanec

Obyvateľstvo

Národnostné zloženie 
údaje: Sčítanie obyvateľov, domov a bytov v roku 2011
 spolu:  5 479 obyv.
 slovenská - 3 524 (64,32%)
 maďarská - 1 737 (31,70%)
 nezistená- 118 (2,15%)
 rómska - 51 (0,93%)
 ostatné - 21 (0,38%)
 česká - 20 (0,37%)
 židovská - 2 (0,04%)
 ukrajinská - 2
 srbská- 2 (0,04%)
 nemecká - 1(0,2%)
 poľská - 1
 moravská - 1

Národnostné zloženie v minulosti 
Sčítanie obyvateľov, domov a bytov v roku 2001: 6 078 obyv.Sčítanie obyvateľov, domov a bytov v roku 1991: 5 874 obyv.Sčítanie obyvateľstva v roku 1930 (súčasná administratívna hranica):

 údaje: Sčítanie ľudu v roku 1930

Atlas rómskych komunít 2013 

 Rómske obyvateľstvo (Atlas 2013): 681 obyv.(12.2%)
 Rómske obyvateľstvo, ktoré deklarovalo rómsku národnosť (Sčítanie 2011): 51 obyv.
 Rozdiel (Atlas 2013 - Sčítanie 2011): +630 obyv.

Jazykové zloženie

Materinský jazyk 
 údaje: Sčítanie obyvateľov, domov a bytov v roku 2011

Materinským jazykom sa rozumie reč, ktorou s obyvateľom hovorili rodičia.

 spolu: 5 479 obyv.
 slovenský - 3 402 (62,09%)
 maďarský - 1 761 (32,14%)
 nezistený - 203 (3,71%)
 rómsky - 64 (1,17%)
 český - 23 (0,42%)
 vietnamský - 8 (0,15%)
 ostatný - 7 (0,13%)
 rumunský - 3 (0,05%)
 jidiš - 2 (0,04%)
 ukrajinský - 1 (0,02%)
 ruský - 1
 nemecký - 1
 poľský - 1
 arabský - 1
 grécky - 1

Najčastejšie používaný jazyk na verejnosti
 údaje: Sčítanie obyvateľov, domov a bytov v roku 2011

 spolu: 5 479 obyv.
 slovenský - 3 830 (69,90%)
 maďarský - 1 034 (18,87%)
 nezistený - 497 (9,07%)
 ostatný - 62 (1,13%)
 anglický - 15 (0,27%)
 rómsky - 14 (0,26%)
 nemecký - 11 (0,20%)
 český - 7 (0,13%)
 taliansky - 5 (0,09%)
 rumunský - 2 (0,04%)
 jidiš - 2

Jazyk v domácnosti 
 údaje: Sčítanie obyvateľov, domov a bytov v roku 2011

Jazyk v domácnosti je jazyk, ktorý obyvateľ v čase sčítania najčastejšie používal v domácnosti.

spolu: 5 479 obyv.
 slovenský - 3 260 (59,50%)
 maďarský - 1 428 (26,06%)
 nezistený - 710 (12,96%)
 ostatný - 34 (0,62%)
 rómsky - 19 (0,35%)
 český - 8 (0,15%)
 vietnamský - 6 (0,11%)
 nemecký - 4 (0,07%)
 taliansky - 3 (0,05%)
 anglický - 3
 jidiš - 2 (0,04%)
 rumunský - 2

Jazykové zloženie v minulosti 
 údaje: Uhorský lexikón sídiel (1773), Historicko-demografický lexikón obcí Slovenska (1880-1910)

(+++ - prevažujúci jazyk obyvateľov)

Náboženské zloženie 
 údaje: Sčítanie obyvateľov, domov a bytov v roku 2011
 spolu: 5 479 obyv.
 Rímskokatolícka cirkev - 3 180 (58,04%)
 bez vyznania - 1 095 (19,99%)
 nezistené - 566 (10,33%)
 Evanjelická cirkev augsburského vyznania - 345 (6,30%)
 Evanjelická cirkev metodistická - 99 (1,81%)
 iné - 50 (0,91%)
 Kresťanské zbory - 43 (0,78%)
 Gréckokatolícka cirkev - 36 (0,66%)
 Reformovaná kresťanská cirkev - 30 (0,55%)
 Apoštolská cirkev - 14 (0,26%)
 Náboženská spoločnosť Jehovovi svedkovia - 6 (0,11%)
 Cirkev adventistov siedmeho dňa - 3 (0,05%)
 Pravoslávna cirkev - 3
 Ústredný  zväz židovských náboženských obcí - 2 (0,04%)
 Bahájske spoločenstvo - 2
 Novoapoštolská cirkev - 1 (0,02%)
 Cirkev bratská - 1
 Starokatolícka cirkev - 1
 Bratská jednota baptistov - 1
 Cirkev Ježiša Krista svätých neskorších dní - 1

Náboženské zloženie v minulosti 
Sčítanie obyvateľov, domov a bytov v roku 2001: 6 078 obyv.Sčítanie obyvateľov, domov a bytov v roku 1991: 5 874 obyv.Sčítanie obyvateľstva v roku 1930 (súčasná administratívna hranica):

Kultúra a zaujímavosti

Pamiatky 
 Rímskokatolícky Kostol nanebovzatia Panny Márie, jednoloďová pôvodne renesančná stavba s polygonálnym ukončením presbytéria a predstavanou vežou, z obdobia pred rokom 1620. Vznikol ako evanjelický kostol, v 18. storočí prešiel do katolíckych rúk. Barokovými úpravami, ktoré mu dali súčasnú podobu prešiel v roku 1736 a v roku 1786. V roku 1897 bol nanovo zastropený. Obnovou prešiel v roku 1926 a po roku 1945. Interiér je plochostropý. Nachádza sa tu neogotický hlavný oltár z roku 1908 od Jozefa Krauseho. Krstiteľnica je klasicistická z polovice 19. storočia. Na víťaznom oblúku sú inštalované voľné obrazy sv. Michala archanjela a Kristus na kríži z 19. storočia. Nástenné maľby z roku 1926 sú dielom nitrianskeho maliara Gustava Schüleho. Fasády kostola sú členené polkruhovo ukončenými oknami so šambránami s klenákmi. Priečelie je členené pilastrami a ukončené trojuholníkovým štítom s tympanónom. Nad portálom je nika so sochou Panny Márie z roku 1897, dar grógky von Firmian. Veža je členená pilastrami a kordónovou rímsou a ukončená je korunnou rímsou s terčíkom s hodinami a ihlancovou helmicou. 

 Kaštieľ Kuffnerovcov, dvojpodlažná pôvodne renesančná stavba na pôdoryse písmena L, zo 17. storočia. Stavba bola barokovo upravovaná v polovici 18. storočia. V roku 1885 bola výrazne prestavaná a nadstavaná v duchu historizmu, ktorý jej dal súčasnú podobu. Úpravami prešla po roku 1945. Z pôvodnej renesančnej stavby sa dochovali pivnice s klenbami a dve miestnosti na prízemí. Z obdobia baroka pochádzajú české placky na prízemí. Poschodie je z roku 1885. Fasáda má prvky neogotiky a neorenesancie. Parter je dekorovaný bosážou, poschodie má bosované pilastre. Priečeliu smerom od ulice dominuje rizalit so skosenými nárožiami, ukončený dvojstupňovou akrádovou helmicou. Suprafenestry majú reliéfne festóny a girlandy. Stredný rizalit je lemovaný dvoma menšími bočnými rizalitmi ukončenými stupňovitými štítmi s kuželkami. Okná majú profilované šambrány. Na prízemí sú kované neorenesančné mreže. Strecha je manzardová s murovanými vikiermi ukončenými trojuholníkovými štítmi s tympanónmi. Do parku je orientovaný trojosový portikus.

 Sýpka, dvojpodlažná baroková stavba na pôdoryse obdĺžnika. Obnovou prešla v roku 1923.
Nachádza sa v miestnom parku.

 Mauzóleum Kuffnerovcov, dvojpodlažná neoklasicistická stavba na pôdoryse štvorca, z roku 1926. Nachádza sa v miestnom parku. Autorom stavby je Milan Michal Harminc. Zdevastovaná stavba prešla po roku 2000 čiastočnou obnovou. Interiér je zklenutý jedným poľom pruskej klenby. Steny sú obložené mramorovými platňami. Fasády sú z pohľadového ryolitu. Priečelie je lemované dvoma do hmoty stavby integrovanými stĺpmi. Stavba je pokrytá stanovou strechou.

 Mária mlyn, technická pamiatka, šesťpodlažná historizujúca stavba elektrického mlyna na pôdoryse písmena T, z rokov 1912-1928. Meno nesie podľa Márie Kuffnerovej, matky riaditeľa cukovaru. Ide o komplex pozostávajúci z mlynice, šrotovne kukurice, čistiarne obilia a skladiska s transformačnou stanicou. Objekt slúži dodnes svojmu účelu. Fasáde hlavnej budovy dominuje schodisková veža s vodným rezervoárom ukončená vysokou valbovou strechou. Fasády sú členené lizénami a rímsami z režnej tehly, štvorcovými industriálnymi oknami s nadokennou rímsou a štukovými zrkadlami medzi oknami. Korunná rímsa so zuborezom je z režnej tehly.

 Robotnícka kolónia cukrovaru

Kultúra 
Mestské kultúrne stredisko v Sládkovičove združuje súbory záujmovo umeleckej činnosti slovenskej aj maďarskej kultúrnej obce.

V MsKS sídli aj knižnica a vo veľkej sále sa pravidelne poriadajú kultúrne podujatia, divadelné predstavenia, výstavy, prednáškové a spoločenské akcie, kurzy, predajné trhy a prezentačné akcie. Kultúrne stredisko je aj informačným a organizačným centrom mesta.

Záujmovo umelecké súbory:
 detský folklórny súbor Zvonček
 folklórny súbor Új hajtás
 citarová hudba Dió héj
 hudobná skupina The Storms
 hudobná skupina Roviňáci
 hudobná skupina Desire
 skupina moderného tanca ZUŠ
 skupina moderného tanca Break dance
 skupina moderného tanca Disco dance

Pravidelné podujatia 
Najväčšou kultúrnou akciou sú Sládkovičovské kultúrne dni, ktoré sa poriadajú každoročne na začiatku letných prázdnin. Ďalšou významnou akciou je deň Csemadoku v Sládkovičove (Csemadok nap), ktorý ZO Csemadok organizuje už od roku 2012 a ďalšou je country festival Na rovine. Aj 1. máj sa slávi tradične kultúrnym programom a pravidelne sa opakujú aj podujatia pre deti a mládež, ako kultúrne programy k MDD alebo koncerty amatérskych aj profesionálnych kapiel. Vianočné a Mikulášske programy sa organizujú v spolupráci so sponzormi a aj ostatnými subjektmi pôsobiacimi v oblasti kultúry. Svoje premiéry každoročne pripravujú naše divadelné súbory a v rámci spolupráce s ostatnými obcami a mestami sa pravidelne organizujú aj predstavenia ich súborov. Vo februári sa zvykne uskutočňovať Medzinárodný klobásový festival, v roku 2014 bol už VII. ročník.

Divadlo 
Záujmovo umelecké súbory
 divadelný súbor Hahota 
 divadelný súbor Solidus

Zaujímavosti 
 Chránený areál Sládkovičovský park

Školstvo 
Sídli tu súkromná vysoká škola neuniverzitného typu – Vysoká škola Danubius (do marca 2014 Vysoká škola v Sládkovičove). Bola schválená Akreditačnou komisiou vlády SR dňa 14. 4. 2005 a Vládou SR dňa 31. 5. 2005. Má tri fakulty: Fakultu práva Janka Jesenského, Fakultu verejnej politiky a verejnej správy a Fakultu sociálnych štúdií, a tri celoškolské ústavy (celoživotného vzdelávanie odborov, jazykov a komunikácie, mediácie a probácie). Právnická fakulta tejto školy je považovaná za kontroverznú kvôli spôsobu získavania akademických titulov. Dlhoročným dekanom právnickej fakulty (do r. 2013) bol poslanec Mojmír Mamojka zo strany SMER. Podľa slovenských médií v tých časoch fakultu vyštudovali osoby z bratislavského podsvetia , české média ho zasa podozrievali, že umožnil neštandardné získanie doktorátu poprednému českému politikovi z ČSSD (kandidátovi na predsedu) Michalovi Haškovi. Zástupcovia niekoľkých českých univerzít sa na Fakultu práv Janka Jesenského Vysokej školy v Sládkovičove niekoľkokrát verejne sťažovali.. V septembri 2015 minister Draxler odobral  Vysokej škole Danubius akreditáciu  pre doktorandské štúdium .

Doprava 
Sládkovičovo leží na železničnej trati Bratislava – Nové Zámky, na stanici zastavujú všetky osobné vlaky, ako aj zrýchlené vlaky. Autobusmi je najvhodnejšie spojenie do Galanty, či smerom na Bratislavu (linky Galanta-Senec-Bratislava a Galanta-Jelka-Bratislava). Spojenie do Serede, či do krajského mesta Trnava verejnou dopravou je komplikovanejšie. Diaľkové autobusové spoje v Sládkovičove nezastavujú. V Sládkovičove je letisko pre malé lietadlá.

Osobnosti mesta

Rodáci 
 Gyula Lőrincz (* 1910† 1980), grafik, maliar, politik, novinár a kultúrny pracovník
 Zoltán Pongrácz (* 1912† 2007), maďarský hudobný skladateľ, dirigent
 Vince Szalay (* 1920† 1998), maliar, akvarelista a fotograf
 Ladislav Chudý (* 1923† 2011), amatérsky maliar
 Anna Šulajová (* 1952), herečka

Pôsobili tu 
 František Pintér (* 1909† 1989), pedagóg, zakladateľ a vedúci speváckeho súboru VOX HUMANA, zakladajúci člen Ústredného speváckeho súboru maďarských učiteľov v Česko-Slovensku a funkcionár ÚR Csemadoku
 Mária Urbančoková (* 1922† 1997), amatérska spisovateľka
 Michal Hudák (* 1922† 2005), zberateľ ľudových piesní, tradícií a zvykov dolnozemských Slovákov
 Emil Dovalovszki (* 1945† 2013), stolný tenista, bronzový medailista z Paraolympiády v Aténach 1996, niekoľkonásobný majster ČSSR 
 Ladislav Józsa (* 1948† 1999), futbalista a reprezentant
 Alfonz Talamon (* 1966† 1996), spisovateľ, držiteľ Madáchovej ceny

Partnerské mestá 
  Čorváš, Maďarsko
  Diosig, Rumunsko
  Ivančice, Česko

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka mesta

 
Okres Galanta
Mestá na Slovensku
Mestá v Trnavskom kraji