František Gibala

Akademický sochár František Gibala (* 5. apríl 1912, Krajná Poľana – † 8. september 1987, Bratislava) bol slovenský sochár s ťažiskom pôsobenia najmä na východe Slovenska. Používal aj umelecké meno Fraňo Gibala.

Životopisné údaje 
  v roku 1914 mu zahynul na fronte počas I. svetovej vojny otec, detstvo prežil striedavo v Krajnej Poľane, Prešove a Klátovej Vsi kde dokončil vtedajšiu ľudovú školu. Už vtedy veľa kreslil a pokúšal sa tvoriť svoje prvé sochárske práce
 meštianku úspešne ukončil  roku 1928 v Prešove. Odtiaľ odchádza do Čiech, kde v roku 1932 ukončil štúdium kameňosochárstva. Od roku 1933 do roku 1937 študoval na Akadémii výtvarných úmení v Prahe kde už počas štúdia vytvoril celý rad pozoruhodných diel
 členom Spolku slovenských umelcov sa stal v roku 1936
 v Paríži roku 1938 absolvoval štipendijnú cestu, potom v roku 1939 pôsobil v Bratislave a Prešove. V roku 1940 sa s matkou natrvalo presťahoval do Bratislavy
 oženil sa v roku 1942, úspešne pracuje na monumentálnej tvorbe a vytvoril aj celý rad portrétov. V roku 1972 získal titul "Zaslúžilý umelec" a  bol o ňom nakrútený televízny film. V roku 1987 zomrel v Bratislave

Štúdium 
 19281932 – Státní průmyslová škola sochařská a kamenická, Hořice v Podkrkonoší
 19331937 – Akademie výtvraných umění, Praha – prof. Bohumil Kafka
 1938 v Paríži absolvoval štipendijnú cestu

Tvorba 
 1934 až 1936 – vytvoril model pomníka A. Kmeťa v Banskej Štiavnici; Vytvoril diela: Dojenie ovce, Pastierici kôz, Štrajk v Karpatoch, Tragédia na Dyji, Samovražda na koľajniciach
 1937 – pre mesto Trebišov začína pracovať na pomníku generála Milana Rastislava Štefánika
 1938 – jeho portrét hlavy dievčaťa „Erika G“ bol vybraný pre Výstavu slovenského umenia v New Yorku a Moskve
1940  – pamätník s bustou Jána Palárika v Rakovej
 1941 – získal Cenu  J. Kupeckého za reliéf „Cesta na Golgotu“
 1943 – pre mesto Prešov pracuje na sochách – Justícia, Zákon, Zima, Leto
 1947 – pre mesto Levoča vytvára pomník Ľudovíta Štúra
 1950 – vytvoril dielo Útek z horiacej obce, ktoré je umiestnené v obci Zlatá Baňa; začal pracovať na pamätníku Slovenského národného povstania pre mesto Vysoké Tatry
 1955 až 1956 – vytvoril viac pôsobivých portrétov ako napríklad: Ľudo Ondrejov, J. Záborský, E. Rákoši, Slovenské dievča z Veľkého Bielu
 1959 – dokončil pamätník pre obec Tokajík – Návrat do vyvraždnej obce
 1960 – socha Janka Kráľa bola navrhnutá na umiestnenie do Sadu Janka Kráľa v Bratislave
 1960 až 1971 – svojimi dielami dotvára prvky modernej architektúry napr.: „Ráno“  pre Dom služieb v Sladkovičove (1961), Ženské torzo pre nemocnicu v Humennom (1966), pomník S. Mikovínyho v Bratislave (1967)

Okrem týchto vytvoril aj ďalšie  sochárske diela, ktoré sa nachádzajú najmä na Slovensku. Okrem toho je autorom mnohých pamätných tabúľ a množstva pamätníkov (Prešov, Košice, Trenčín, Bratislava, Svidník…), búst a súsoší. Známe je jeho súsošie Cyrila a Metoda v obci Branč okres Nitra. Pri príležitosti 100. výročia zrušenia poddanstva 30. októbra 1949 slávnostne odhalili sochu Ľudovíta Štúra v Levoči. 

Krajské múzeum v Prešove k 100. výročiu narodenia sochára Františka Gibalu v čase od 4. 4. do 31. 8. 2012 zorganizovalo výstavu jeho vybraných diel.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 http://87.197.96.146/cgi-bin/libris.pl?tag=wdesk&num=7212 
 http://www.snk.sk/?sochy_stur
 http://www.cassovia.sk/korzar/archiv/clanok.php3?sub=26.8.2004/16269HI
Diela Františka Gibalu v SNG

Galéria 

Slovenskí sochári
Osobnosti z Krajnej Poľany