Taktické skupiny počas SNP

Taktické skupiny počas Slovenského národného povstania boli takticko-operačné zoskupenia vojsk 1. česko-slovenskej armády na Slovensku. Vznikli reorganizáciou povstaleckého vojska 10. septembra 1944. Bolo ich šesť a niesli krycie označenia Kriváň (1.), Fatra (2.), Gerlach (3.), Muráň (4.), Ďumbier (5.), Zobor (6.). Dôvod reorganizácie povstaleckých vojsk do tzv. taktických skupín spočíval v lepšej organizácii bojovej činnosti v jednotlivých obranných smeroch, ktoré boli dané vojenskou situáciou ako aj geografickými danosťami územia krajiny. Taktické skupiny veľkosťou (počtom mužov) zodpovedali pluku až divízii.

1. taktická skupina 
 Krycie meno: „Kriváň“. 
 Sídlo jej veliteľstva bolo v Banskej Bystrici a neskôr v Harmanci, jej veliteľom bol podplukovník Jozef Tlach.
 Bránila prístupy do centra povstania z Turca a Liptova, Horehronia a Zvolena.
 Tvorili ju: 1. až 6. prápor 1. pešieho pluku, 1. samostatná rota, 1. delostrelecká skupina: 21., 22., 31. a 41. batéria, kombinovaná telefónna rota.
 Veľkosť: približne 4 000 mužov.

2. taktická skupina  
 Krycie meno: „Fatra“.
 Sídlo jej veliteľstva bolo v Brezne, veliteľom bol plukovník Michal Širica. 
 Zabezpečovala obranu smerov: Kráľova Lehota – Čertovica – Brezno – Hranovnica – Telgárt a Kokava nad Rimavicou – Klenovec – Tisovec – Revúca – údolie Hronu.
 Tvorili ju: 11. až 18. prápor 2. pešieho pluku, 2. štábna rota, ženijná rota, kombinovaná telefónna rota, vozatajská skupina, automobilová skupina, náhradný peší prápor, 1., 2. a 4. delostrelecká batéria.
 Veľkosť: približne 16 000 mužov.

3. taktická skupina 
 Krycie meno: „Gerlach“.
 Sídlo jej veliteľstva bolo vo Zvolene, veliteľom bol plukovník Pavol Kuna, od 23. októbra 1944 plukovník Mikuláš Markus. 
 Zabezpečovala obranu smerov: Lučenec – Vígľaš – Zvolen, v priestoroch Mýtna – Podkriváň – Detva – Kozárovce – Žarnovica – Zvolen, ďalej Hronský Beňadik – Nová Baňa – Žarnovica – Banská Štiavnica – Zvolen, Dolné Hámre – Žarnovica – Banská Štiavnica – Zvolen a tiež Pukanec – Počúvadlo – Prenčov – Banská Štiavnica – Krupina – Zvolen. Bránila tiež smery Devičie – Bzovík – Polom, Plášťovce – Zvolen, priestor Mackov vŕšok – Sklabiná – Modrý Kameň – Dolná Strehová – Turie Pole.
 Tvorili ju: 21. až 28. prápor 3. pešieho pluku, ženijná rota, kombinovaná telefónna rota, záložná, 1. a 3. delostrelecká batéria, samostatná batéria.
 Veľkosť: približne 10 000 mužov.

4. taktická skupina 
 Krycie meno: „Muráň“.
 Sídlo jej veliteľstva bolo v Prievidzi, Ráztočne, Handlovej, Kremnici a Tajove. Pôvodne plánovaný veliteľ Adolf Weinhold padol do zajatia 9. septembra. Veliteľom bol následne menovaný podplukovník Ján Malár, od 14. septembra 1944 plukovník Mikuláš Markus a nakoniec od 24. októbra plukovník Pavol Kuna. 
 Zabezpečovala obranu v smere Topoľčany – Zemianske Kostoľany – Prievidza – Ráztočno – Sklené a tiež Ilava – Zliechov – Zemianske Kostoľany. Takisto aj priestor Malé Bielice – Veľké Bielice – Zemianske Kostoľany – Nováky – Prievidza – Kľačno – Nitrianske Pravno.
 Tvorili ju: 31. až 34. prápor 4. pešieho pluku, čata tankov, rota protitankových kanónov, rota leteckého personálu, čata protilietadlových diel a mínometná čata.
 Veľkosť: približne 5 000 mužov.

5. taktická skupina 
 Krycie meno: „Ďumbier“.
 Sídlo jej veliteľstva bolo v Dražkovciach, Turčianskom Petre a Slovenskej Ľupči, veliteľom bol podplukovník Emil Perko. 
 Zabezpečovala obranu v priestore Kraľovany – Martin – Príbovce – Diviaky s cieľom udržať Turiec a prístup do Liptov zo západu.
 Tvorili ju: výcviková a opevňovacia skupina, od 23. septembra 5. záložný peší prápor, kombinovaná telefónna rota, štábna automobilová skupina, zbrojné a zásobovacie parky.
 Veľkosť: približne 4 000 mužov.

6. taktická skupina 
 Krycie meno: „Zobor“.
 Sídlo jej veliteľstva bolo v Liptovskej Osade, veliteľom bol podplukovník J. Černek. 
 Bránila úsek obrany v smere Biely Potok – Liptovská Lúžna – Liptovské Revúce – Veľký Šturec.
 Tvorili ju: 51. , 52. , 54. prápor. Prápory boli utvorené zväčša z ustúpených alebo mobilizovaných síl a  53. prápor letcov Mokraď . Ďalej  ženijná rota, telegrafná rota, vozatajská skupina, automobilová skupina, 1. a 2. delostrelecká batéria, protilietadlová batéria.
 Veľkosť: približne 6 500 mužov.

Oddiely 
Skupiny sa delili na oddiely.

Zdroje 
 Bosák P.: Z bojových operácii na fronte SNP. Nakladateľstvo Pravda, Bratislava, 1979.
 Kliment Ch. K. , Nakládal B.: Slovenská armáda 1939 - 1945. ISBN 80-7309-395-2. Nakladatelství Levné Knihy KMa, Praha, 2006.

Slovenské národné povstanie