Rebro

Rebrá (lat. costae) sú dlhé, štíhle a zakrivené kosti, ktoré tvoria kostru hrudníka. Rebrá sú párové kosti – na každej strane hrudníka sa nachádza 12 rebier. Vpredu sa pripájajú na hrudnú kosť, vzadu na hrudné stavce – spoločne tak vytvárajú tzv. hrudný kôš. Označujú sa rímskymi číslami I-XII v latinskom, arabskými číslami 1-12 v slovenskom názvosloví.

Každé rebro je v podstate plochá oblúkovitá kosť. 1. – 7. rebro sa na hrudnú kosť upína samostatne – costae verae, tzv. pravé rebrá; 8. – 10. rebro sa upína na rebro o jednu etáž vyššie – costae spuriae, tzv. nepravé rebrá; a 11. a 12. majú konce voľne uložené v svalovine – costae fluctuantes, tzv. voľné rebrá.

Anatómia 
Na rebre rozlišujeme dve základné časti:
 os costae – samotná kosť rebra, tvoriaca jeho zadnú časť, ktorá sa spája s chrbticou, a
 cartilago costalis – chrupavka rebra, predná časť, ktorá sa upína na hrudnú kosť alebo k predchádzajúcemu rebru.

Ďalej na rebre popisujeme nasledovné anatomické útvary:
 caput costae – hlavica rebra, ktorá je súčasťou kostovertebrálneho skĺbenia.
 facies articularis capitis costae – kĺbna plôška hlavice rebra
 crista capitis costae – hrana, ktorá rozdeľuje kĺbnu plôšku 2. až 9. rebra na 2 časti (tieto rebrá sú spojené so susediacimi stavcami, každá plôška pre jeden)
 collum costae – krčok rebra, zúžená krátka časť, ktorá oddeľuje hlavicu rebra od jeho tela.
 tuberculum costae – hrbolček rebra, nachádzajúci sa v zadnej časti spojenia krčku a tela rebra. Je súčasťou kostotranzverzálneho skĺbenia. Na 11. a 12. rebre chýba.
 facies articularis tuberculi costae – kĺbna plôška
 corpus costae – telo rebra, dlhá, sploštená hlavná časť rebra, siahajúca od krčku až po rebrovú chrupavku.
 sulcus costae – žliabok rebra, na vnútornej ploche rebra
 crista costae – hrana rebra; tvorí ostrý dolný okraj rebra
 angulus costae – uhol rebra; výraznejšie uhlovité zakrivenie priebehu tela rebra laterálne od kostotranzverzálneho skĺbenia.

1. rebro – costa prima – sa od ostatných odlišuje: je krátke, široké a ploché, s veľkým hrbolčekom. Ďalej sa na jeho hornej ploche opisuje odtlačok podkľúčnej tepny (a.subclavia) – sulcus arteriae subclaviae, ktorý je ohraničený drsnatinami pre úpon šikmých svalov (mm.scaleni) – predného a stredného.

Osifikácia 
Rebrá v embryonálnom vývoji rastú od stavcov smerom dopredu ako chrupavkovité základy, a postupne obomykajú hrudník. Osifikácia začína už v 6. týždni vnútromaternicového vývoja, z hlavného jadra v oblasti angulus costae. Rastové platničky sú v oblasti hlavice a hrbolčeka rebra, uzatvárajú sa okolo 20. roku života.

Variácie 
 počet rebier môže byť o jedno vyšší i nižší: nadpočetné rebrá sa označujú podľa umiestnenia ako krčné alebo driekové (lumbálne)
 rudimentárne rebro – nedostatočne vyvinuté
 vidlicovité rebro – začína ako jedno a v rôznej vzdialenosti od chrbtice sa vidlicovito rozdvojuje
 rozštep rebra – telo sa zdvojí a po krátkom priebehu zasa spojí
 dvojhlavé rebro – vyskytuje sa len v oblasti 1. rebra a ide o spojenie tiel krčného a 1., alebo 1. a 2. rebra
 kostený mostík – kostená spojka, spájajúce susediace rebrá

Iné projekty 

Anatómia