Protuberancia

Protuberancia je plazmový objekt nachádzajúci sa v atmosfére Slnka. Môže mať rôzny vzhľad, výšku, štruktúru a životnosť. Vyskytuje sa v chromosfére a koróne. Ide o pomerne chladný (5 až 7 tisíc kelvinov) a hustý (1013 častíc na cm3) výrony hmoty do slnečnej atmosféry. Možno ich pozorovať po okrajoch slnečného disku napríklad pri zatmení Slnka. Mimo zatmenia sú pozorovateľné za pomoci koronografu alebo v iných spektrách. V obidvoch prípadoch sú protuberancie pozorovateľné len na okrajoch slnečného disku. Ak sa premietajú na slnečný disk, pozorujeme ich ako tmavé pásy – filamenty.

Rozdelenie protuberancií 

Delenie protuberancií na pokojné a aktívne urobil taliansky astronóm Angelo Secchi už v roku 1875. V roku 1925 navrhol Pettit rozdelenie protuberancií do piatich rôznych typov: aktívne, eruptívne, spojené so slnečnými škvrnami, tornáda a pokojné. Podľa ich premenlivého tvaru môžeme protuberancie rozdeliť na výtrysky, slučky, čiapkové protuberancie, koronárne mraky, koronárne dažde, valy (kopce), stromy, tornáda a fontány.

Pokojné protuberancie  
Majú dlhú životnosť, až niekoľko mesiacov a hmota v nich prúdi pomaly. Často končia svoju existenciu výronom koronálnej hmoty. Rozvinuté pokojné protuberancie sa pozorujú mimo aktívnych oblastí slnečných škvŕn. Typické rozmery pokojných protuberancií sú dĺžka 60 000 až , výška 14 000 až , hrúbka 4 000 až . Snímky s veľkou rozlišovacou schopnosťou ukázali, že tento typ protuberancií sa skladá z viac-menej zvislých vlákien s priemerom menším než . Plazma vo vláknach tečie rýchlosťou asi /s. Po určitom čase zaniknú buď pomalým rozkladom, stečením hmoty do chromosféry alebo náhlym zmiznutím. Pôvodne pokojné protuberancie sa niekedy môžu stať tzv. aktivovaným protuberanciami.

Aktívne protuberancie  
Ich veľkosť a tvar sa menia v relatívne krátkom čase, niekoľko minút až hodín. Ich materiál však neuniká do medziplanetárneho priestoru. Majú tvar výtryskov, sprejov a slučiek, v ktorých pozorujeme rýchle zmeny a intenzívne pohyby. Niektoré z aktívnych protuberancií sú spojené s erupciami a niekedy sa s erupciami aj zamieňajú. Rýchlosť toku hmoty v aktívnych protuberanciách je okolo /s, niekedy dokonca presiahne únikovú rýchlosť Slnka a hmota sa stráca v koróne.

Protuberancie niekedy môžu mať tvar uzavretých slučiek, v ktorých jednou vetvou stúpa plazma hore a druhou sa vracia na povrch Slnka, zvyčajne do slnečnej škvrny. Rýchlosti toku sú okolo /s. Trochu iné sú erupčné slučky, v ktorých hmota tečie asi päťnásobnou rýchlosťou oproti jednotlivým slučkám, a ktoré sa vyvíjajú z erupcií.

Pozri aj 
 slnečná erupcia

Galéria

Externé odkazy 

 Fotografie útvarov na Slnku počas jeho 11-ročného cyklu

Slnko