Kyanovodík

Kyanovodík (HCN) je bezfarebná, prudko jedovatá kvapalina. Má charakteristický zápach pripomínajúci horké mandle, ktorý však niektorí ľudia necítia, pretože im chýba potrebný gén. Vo vodnom roztoku disociuje na veľmi slabú kyselinu, známu pod názvom kyselina kyanovodíková. Jej soli sa nazývajú kyanidy.

Príprava 
Prvýkrát bol kyanovodík z farbiva pruská modrá v roku 1786.

V laboratóriu sa kyanovodík pripravuje vytlačením z kyanidov silnou kyselinou, napr. kyselinou sírovou. Možno ho pripraviť aj zahrievaním mravčanu amónneho, ktorý sa dá pripraviť z etylesteru kyseliny mravčej (rumová aróma) a amoniaku. Najprv vznikne amid kyseliny, potom nitril, t.j. organický analóg kyanidov.

Najdôležitejším priemyselným procesom výroby kyanovodíku je Andrussowa oxidácia, ktorú objavil Leonid Andrussow vo firme IG Farben. V tomto procese reaguje metán s amoniakom v prítomnosti kyslíka pri teplote asi 1200 °C nad platinovým katalyzátorom:

 2 CH4 + 2 NH3 + 3 O2 → 2 HCN + 6 H2O

Použitie 
Kyanovodík je veľmi dôležitá priemyselná surovina, používa sa na výrobu rôznych zlúčenín, napríklad plastov, farbív a pesticídov, polymérov (plastov) a liekov. Kyanovodík sa používa aj ako jed na potkany a hmyz.

Toxicita 
Kyanovodík spôsobuje udusenie. Ovplyvňuje bežné použitie kyslíka takmer vo všetkých orgánoch ľudského tela a vystavenie kyanovodíku môže rýchlo viesť k smrti. Postihuje hlavne orgány, ktoré sú veľmi citlivé na nízku hladinu kyslíka, a to centrálny nervový systém, kardiovaskulárny systém a dýchaciu sústavu. Toxicita kyanovodíku je spôsobená uvoľnením kyanidového aniónu.

Referencie

Iné projekty

Zdroj

Zlúčeniny dusíka
Zlúčeniny uhlíka
Kyanidy
Fumiganty
Bezkyslíkaté kyseliny