Belboh

Belboh (iné názvy: Bielboh, Belbog, Beloboh; v iných slovanských jazykoch: Bieleboh, Bielbog, Bielbug, Bialbog, Bialbug, (po česky) Běl(o)bog, (južnoslov.) Bjelobog, (ukr.) Biloboh, (rus.) Belobog, (poľ.) Bialobóg) je staroslovanský boh dňa a svetla. Jeho meno je predstaviteľom moci svetla, v protiklade s neodmysliteľne spätým Černobohom. Belboh je ale pravdepodobne len výmysel z čias národného obrodenia v novoveku. Dôkazy o vyznávaní tohto boha sú veľmi sporné (napr. prvá priama zmienka o ňom je až zo 16. storočia). Niekedy preto býva úplne stotožňovaný s Perúnom.   

Úloha tohoto boha bola veľmi pravdepodobne pozitívna, súvisiaca s kladným postavením bielej farby u Slovanov. Keď chcel niekto v minulosti niečo pochváliť, spojil to s bielou farbou (biely šuhaj, biele dievča, biela dedina…). Belboh je personifikáciou svetla a jeho moci. V tme sa človek „stratí“, svetlo vedie k cieľu. Zároveň je tiež bohom pribúdajúcej polovice roku.

V dobe zimného slnovratu vždy porazil Černoboha a prevzal od neho kontrolu nad riadením vývoja. V deň letného slnovratu sa boj opakoval, avšak víťazom bol tentokrát Černoboh.

Belun 
Belboh je možno zhodný s bieloruskou mytologickou postavou Belun. Zjavuje sa v podobe starca s dlhou bradou v bielom odeve. Rád pomáha koscom pri práci a dáva im bohaté dary. Zjavuje sa len cez deň, vyvádza zblúdilých z lesa.

Stvárnenie v literatúre 
 V trilógii Juraja Červenáka Černokňažník je Belohoh stvárnený ako boh, ktorý sa tvári ako boh dobra, ale v skutočnosti pácha zlo za dňa a jeho démoni čerpajú silu zo slnka. Bojuje proti nemu jeho brat Černoboh, ktorý nie je vyslovene dobrý ale nie je zas až taký zlý.

Slovanskí bohovia