Diviak lesný

Diviak lesný (iné názvy: sviňa lesná, sviňa divá, diviak v užšom zmysle; zriedkavo: prasa divé; staršie: diviak obyčajný, brav divý, kanec divý; v poľnohospodárstve divá ošípaná; v poľovníctve pomnožne čierna zver; lat. Sus scrofa) je druh z rodu Sus (diviak). Žije v celej južnej polovici Eurázie a v severnej Afrike, vrátane väčšiny Slovenska.

Opis 
Diviak lesný býva dlhý 0,9 m až 1,8 m. Chvost má 15 - 30 cm. Hmotnosť spravidla 50 - 190 kg (samce) a 35 - 160 kg (samice), ale v niektorých oblastiach, napríklad v Karpatoch, majú samce aj 350 kg. Juhoeurópske diviaky lesné sú celkovo menšie ako severoeurópske. Žijú asi 20 rokov.

Sfarbenie kolíše od čiernej, cez červenohnedú po svetlohnedú, občasné je možné aj biele a bielo fľakaté sfarbenie. Mláďatá majú do odstavenia typické pruhy. Samce aj samice majú vyčnievajúce očné zuby (kly), ktoré sú však v porovnaní s inými druhmi diviakov pomerne malé. Samice majú menšie kly. 

Samec akéhokoľvek druhu diviaka sa nazýva kanec. Mladý kanec do veku 2. roku života sa nazýva „lanštiak”. Samica sa označuje ako “bachyňa“, mláďatá sú “prasce“.

Výskyt 
V Európe ako pôvodná populácia nežije prakticky len na Britských ostrovoch, na Škandinávskom polostrove a v severnom Rusku. (Prípadný poddruh domáca ošípaná samozrejme žije aj tam.). V minulosti však žil aj na Britských ostrovoch (do 16. stor.) a v južnej Škandinávii (do 19. stor.) a sčasti sa tam vyskytuje znova aj dnes, ale len ako (re)introdukované jedince.

Rozšírenie na Slovensku 
Zo 429 mapovacích kvadrátov DFS sa celkovo vyskytol v 377 (87,5 % rozlohy Slovenska, do roku 1964 len v 115, 26,7 %) v nadmorských výškach 100 (Ptrukša) –  (Škutnatá poľana pri Štrbskom plese, a bol zaznamenený aj prechod cez Ľaliové sedlo  vo Vysokých Tatrách).

Rozmnožovanie 
Samice sa zvyknú zoskupovať do čried pozostávajúcich z 20 aj viac jedincov. Inak samotársky žijúce samce sa k týmto čriedam niekedy pripájajú, najmä v období rozmnožovania. 

Pária sa v zime medzi novembrom a januárom. Samica privádza na svet 4 - 12 mláďat.

Biotop 
Obýva rôzne habitaty, živí sa rozmanitou potravou, rýchlo behá a vynikajúco pláva. Uprednostňujú listnaté a zmiešané lesy a radi sa váľajú v bahne.

Systematika 
V súčasnosti sa často uznávajú nasledujúce poddruhy druhu diviak lesný (Sus scrofa):
 Európa a západná Ázia (okrem väčšiny Stredozemia):
Sus scrofa scrofa (diviak lesný stredoeurópsky/diviak lesný európsky) – západná Európa (okrem Stredozemia a severu) vrátane západného Slovenska
Sus scrofa castilianus (diviak lesný iberský) - sever Pyrenejského polostrova; alternatívne považovaný za súčasť poddruhu Sus scrofa scrofa
Sus scrofa majori (diviak lesný apeninský) – stred a juh Apeninského polostrova; alternatívne považovaný za súčasť poddruhu Sus scrofa scrofa
Sus scrofa attila (diviak lesný karpatsko-balkánsky/diviak lesný juhovýchodoeurópsky) – východná Európa (okrem Stredozemia a severu) vrátane východného Slovenska, a ďalej na východ asi až po Irán s okolím a Kazachstan; patrí sem aj bývalý poddruh Sus scrofa falzfeini (diviak lesný východobaltický/diviak lesný poľský)
Stredozemie (okrem severozápadného Stredozemia):
Sus scrofa baeticus (diviak lesný juhoiberský)  – juh Pyrenejského polostrova (najmä Andalúzia); alternatívne považovaný za súčasť poddruhu Sus scrofa meridionalis 
Sus scrofa meridionalis (diviak lesný sardínsky)  – Sardínia a Korzika
Sus scrofa algira/Sus scrofa barbarus (diviak lesný berberský) – severozápadná Afrika
Sus scrofa reiseri (diviak lesný juhoslovanský)  - bývalá Juhoslávia (najmä Bosna a Hercegovina); tento taxón sa často považuje za súčasť poddruhu Sus scrofa libycus, ale podľa najnovších prác sa ukazuje, že populácie z bývalej Juhoslávie sú značne odlišné
Sus scrofa lybicus (diviak lesný maloázijský) – časť Turecka, Levanta, v minulosti aj severný Egypt a Líbya
India a blízke okolie:
Sus scrofa davidi – Pakistan a severozápadná India, na severe možno až po Tadžikistan
Sus scrofa cristatus (diviak lesný indický) – severovýchodná India
Sus scrofa affinis – Srí Lanka (starší názov: Sus scrofa zeylonensis) a južná India; tento taxón sa niekedy zaraďuje ako súčasť poddruhu Sus scrofa cristatus
Andamany a Nikobary
 Sus scrofa andamanensis (diviak lesný andamanský) - staršie sa často považoval za súčasť poddruhu Sus scrofa vittatus
 Sus scrofa nicobaricus (diviak lesný nikobarský)  – staršie sa často považoval za súčasť poddruhu Sus scrofa vittatus
Ťan-šan a južná Sibír
Sus scrofa nigripes (diviak lesný stredoázijský) – Ťan-šan, severozápadná Čína, možno aj južnejšie územia
Sus scrofa sibiricus (diviak lesný zabajkalský) - severné Mongolsko a Zabajkalsko
východná a juhovýchodná Ázia:
Sus scrofa moupinensis (diviak lesný severočínsky) – východná Čína, Vietnam a od roku 2011 aj populácie zo zvyšku Indočíny (indočínske populácie, vrátane alebo bez vietnamských, sa predtým radili do poddruhu Sus scrofa cristatus alebo ako samostatný poddruh Sus scrofa jubatus); podľa niektorých názorov je v tomto poddruhu zahrnutý aj tradičný juhoindočínsky druh Sus bucculentus 
Sus scrofa chirodontus (diviak lesný juhočínsky) -  časť východnej Číny; alternatívne považovaný za súčasť poddruhu Sus scrofa moupinensis
Sus scrofa coreanus (diviak lesný kórejský) – Kórea; niekedy sa tento taxón považuje za súčasť poddruhu Sus scrofa ussuricus alebo (od roku 2011) za súčasť poddruhu Sus scrofa moupinensis
Sus scrofa ussuricus (diviak lesný usurijský) – južné ďalekovýchodné Rusko a priľahlá Čína
Sus scrofa taevanus/Sus scrofa taivanus  (diviak lesný formózsky) – Taiwan
Sus scrofa leucomystax (diviak lesný japonský) – Japonsko okrem Rjúkju
Sus scrofa riukiuanus (diviak lesný riukiujský) – Rjúkju
Sus scrofa vittatus (diviak lesný pásavý/diviak lesný pásikavý) – Malajský polostrov a južná Indonézia; v minulosti sa tento taxón často chápal oveľa širšie než dnes (pozri nižšie)
?Sus scrofa papuensis (diviak lesný papuánsky) - ostrov Nová Guines s okolím; sporný taxón, možno ide o hybrid Sus vittatus x celebensis alebo o zdivené domáce ošípané, v súčasnosti sa už bežne považuje za súčasť domácej ošípanej
Poznámky: 1. Poddruhy sú tu zoradené podľa ich geografickej polohy (približne zo západu na východ). 2. Presné rozdelenie na poddruhy a geografické hranice poddruhov sú vo väčšine prípadov v literatúre sporné. Uvedené sú teda len najčastejšie možnosti. 3. Zaradenie domácich ošípaných je tomto systéme sporné, môže ísť napríklad o samostatný druh (Sus domesticus) alebo o ďalší poddruh (Sus scrofa domesticus) a podobne. 4. V uvedených slovenských názvoch možno vždy nahradiť slová "diviak lesný" slovami "sviňa divá", "sviňa lesná" alebo ostatnými synonymami názvu diviak lesný uvedenými v úvode tohto článku. Napríklad starší názov diviaka lesného stredoeurópskeho je sviňa divá stredoeurópska atď.

Viacerí autori uvádzajú namiesto vyššie uvedených poddruhov, alebo skupín vyššie uvedených poddruhov, samostatné druhy. Formálne sa to prejavuje tým, že z vyššie uvedených názvov vypadne slovo scrofa v strede názvu. Konkrétne v druhej polovici 20. storočia jedna časť autorov rozlišovala 2 či 3 druhy (pozri nižšie), ale napríklad Imaizumi 1973 rozlišoval šesť druhov: Sus scrofa, Sus meridionalis, Sus cristatus, Sus leucomystax, Sus riukiuanus a Sus vittatus. Novšie Groves-Grubb 2011, a podľa nich aj niektorí ďalší súčasní autori, rozlišujú tieto druhy: Sus scrofa (zahŕňa všetky populácie z Európy, Stredozemia a západnej Ázie), Sus davidi, Sus cristatus, Sus moupinensis (vrátane coreanus), Sus chirodontus, Sus ussuricus, Sus leucomystax, Sus taevanus a Sus vittatus, pričom postavenie nasledujúcich taxónov je neisté (môže ísť o samostatné druhy alebo súčasť iných druhov): Sus meridionalis, Sus nigripes, Sus sibiricus a Sus riukiuanus.

Zhruba od 20. do 80. rokov 20. storočia (ale sčasti ešte na začiatku 21. storočia) sa často používal dosť odlišný systém. Namiesto diviaka lesného (Sus scrofa) v zmysle tohto článku (pozri vyššie) sa totiž vo vtedajších systémoch uvádzali tieto taxóny (z existujúcich slovenských názvov je tu uvedený iba malý výber):
 druh Sus scrofa v užšom zmysle (diviak lesný/sviňa divá/diviak európsky/stredoeurópska divá ošípaná) [= podrod Sus/podrod Scrofa/podrod Ferus] – zahŕňa všetky populácie západnej a východnej Európy (okrem severu a okrem väčšiny Stredozemia), západnej Ázie, Ťan-šanu a južnej Sibíri 
 druh Sus mediterraneus (diviak stredozemný/sviňa stredomorská/stredozemná divá ošípaná) [=podrod Mediterraneus]  – zahŕňa všetky populácie Stredozemia (okrem severozápadného Stredozemia); tento taxón sa alternatívne zaraďoval ako súčasť (napr. poddruh či varieta) predošlého druhu, t. j. ako súčasť druhu Sus scrofa v užšom zmysle
 druh Sus vittatus (diviak pásavý/sviňa pás(ik)avá/pásikavá divá ošípaná) [=podrod Striatosus] - zahŕňa všetky ostatné populácie, čiže populácie z Indie, východnej Ázie a juhovýchodnej Ázie; niekedy sa namiesto tohto druhu uvádzali rôzne vymedzené a pomenované dva alebo tri menšie druhy (z ktorých jeden sa volal Sus vittatus)
Alternatívne sa všetky tri uvedené taxóny zaraďovali ako poddruhy druhu Sus scrofa v zmysle tohto článku, t. j. zaraďovali sa ako Sus scrofa scrofa (=Sus scrofa ferus), Sus scrofa mediterraneus a Sus scrofa vittatus. Zaradenie domácej ošípanej bolo v tomto systéme rovnako sporné ako dnes, t. j. zaraďovala sa ako poddruh Sus scrofa domesticus alebo ako samostatný druh a podobne.

Galéria

Zdroje

Iné projekty 

Diviakovité
Najmenej ohrozené druhy
Európske cicavce
Cicavce na Slovensku