Vagrinec

Vagrinec je obec na Slovensku v okrese Svidník.

Polohopis 
Vagrinec leží v Nízkych Beskydách v doline potoka Vagrinček, ktorý sa vlieva do Ladomirky. Mierne členitý povrch chotára tvoria flyšové vrstvy a svahové hliny. Zväčša je odlesnený, súvislý les je len v západnej časti (buk, hrab, breza). 

Nadmorská výška  v strede obce je , 290 - 473 v katastri obce. 

Rozloha územia obce je 553 ha.

Administratívne začlenenie  
Obec bola súčasťou svidníckeho okresu v starobylej Šarišskej župe v Rakúsko-Uhorskej monarchii, až do jej zániku v roku 1918. Po vzniku Československej republiky (až  do roku 1960) bola zaradená do Prešovského kraja. Novým územno-správnym členením v 60. rokoch a zrušením niektorých okresov bola vo Východoslovenskom kraji včlenená do bardejovského okresu. V roku 1968, po ôsmich rokoch, znovu je súčasťou obnoveného okresu Svidník. Na začiatku Slovenskej republiky, v roku 1993, obec v nasledujúcich rokoch bola začlenená do svidníckeho obvodu Prešovského samosprávneho kraja.

Symboly obce

Erb  
V červenom štíte po zelenej pažiti kráčajúci zlatý jeleň v striebornej zbroji. Erb bol vytvorený podľa otlačku pečatidla obce z roku 1868. Jeho autormi sú Jozef Novák a  Ladislav Čisárik. Erb bol prijatý na obecnom zasadnutí 21. mája 2000 a je zapísaný v Heraldickom registri SR pod číslom HR: V-153/2000.

Vlajka 
Vlajka obce pozostáva z piatich pozdĺžnych pruhov vo farbách červenej, bielej, žltej, bielej a zelenej. Vlajka má pomer strán 2 : 3 a ukončená je tromi cípmi, t. j. dvoma zástrihmi, siahajúcimi do tretiny jej listu.

Názov 
Vývin názvu obce
 1548 - Wagrinecz
 1567 - Vagrincz
 1773 - Vagrinecz, ,
 1786 - Wagrinecz 
 1808 - Vagrinecz, Wagřínec, Wagrýnec
 18631882, 1892–1902 - Vagrinec
 1888 - Vagrinyec
 19071913 - Felsővargony
 1920 - Vagrinec

Dejiny

Staršie dejiny 
Obec po prvýkrát je uvedená v roku 1548 v makovických archívnych dokumentoch v 16. storočí. Je súčasťou makovického panstva. V 18. storočí majetky v obci vlastnila rodina Bánovcov. Roku 1618 mala obec 5,5 porty, 
 1720 3 domácnosti, 
 1787 16 domov a 116 obyvateľov, 
 1828 25 domov a 207 obyvateľov. 
 V 19. storočí tunajšie majetky vlastnili Szirmayovci.

Dejiny po 1918 
V priebehu karpatsko-duklianskej operácie v II. svetovej vojny a veľkej tankovej bitky v Údolí smrti, pri Kapišove, bola značné poškodená. Obyvatelia poškodené obydlia postupne obnovovali. Vznikom jednotného roľníckeho družstva a násilnou kolektivizáciou, v roku 1960, mení sa štruktúra obyvateľstva. Časť mužskej populácie, predtým roľníkov, hľadá prácu v priemyselných podnikoch vo Svidníku a vo veľkých strojárskych podnikoch v Košiciach. Taktiež mnoho žien z obce sa zamestnáva v Odevných závodoch kpt. Jána Nálepku vo Svidníku. 

Po znovuobnovení zakázanej  gréckokatolíckej cirkvi (50. roky XX. storočia) v roku 1968, v kostole boli vykonávané bohoslužby pravoslávnych veriacich, do roku 1990. Poprevratové obdobie je poznamenané skončím ekumenizmus vagrineckých kresťanov. Pravoslávni museli kostol opustiť. Niektorí Vagrinčania koncom 20. storočia realizovali výstavbu ešte dvoch kostolov. Bol to rímskokatolícky kostol a taktiež cerkva pravoslávnych veriacich.

Počet obyvateľov 
 1869 – 181,
 1880 – 148, 
 1890 – 156; 
 1900 – 205, 
 1910 - 199, 
 1921 – 223, 
 1930 – 228,
 1940 – 237, 
 1948 – 240, 
 1961 – 216, 
 1970 – 204.

Obyvateľské mená 
Vo Vagrinci sa koncom 90. rokoch 20. storočia najčastejšie nachádzali tieto priezviská: Bezek, Cunder, Cuper; Čontoš, Drotár; Dudiak; Fecko; Ferko; Hermán; Hricko; Jurčišin, Kanaloš; Klim; Krajňak; Krempatský; Ksenič; Kuban; Kubán; Kubáň, Lakata, Mačuga; Marcin, Mňahončák, Pašeň, Pinďár; Pinďar; Pisančík; Ripper; Riško; Simčák; Slivka; Škurla; Študlik; Teraz; Varcholík; Vorobeľ; Vyrostko;

Kultúra a zaujímavosti

Pamiatky 
 Gréckokatolícky kostol Ochrany Presvätej Bohorodičky, jednoloďová neoklasicistická stavba s polkruhovým ukončením presbytéria a vežou tvoriacou súčasť jej hmoty, z roku 1858. Úpravami prešiel v rokoch 1946-1947. Interiér je plochostropý s novším zariadením. Fasády sú členené polkruhovo ukončenými oknami so šambránami. Veža s plošným oplechovaním je ukončená ihlancovou helmicou s malou cibuľovou helmicou s laternou.

Referencie

Iné projekty

Zdroj 
 Vlastivedný slovník obcí na Slovensku III, Veda 1978, Bratislava str. 224

Externé odkazy 
 

 
Obce okresu Svidník
Rusínske obce okresu Svidník