Josef Kolmaš

Prof. PhDr. Josef Kolmaš CSc. (* 6. august 1933, Těmice, Česko – † 9. február 2021) bol popredný český sinológ a tibetológ, dlhoročný vedecký pracovník Orientálneho ústavu ČSAV a AV ČR, v rokoch 19942002 jeho riaditeľ, prekladateľ a svetovo uznávaný odborník na dejiny čínsko-tibetských vzťahov.

Štúdiá 
Josef Kolmaš absolvoval kyjovské gymnázium, kde v ňom jeho triedny profesor (PhDr. Ladislav Dlouhý) vzbudil záujem o orientálne reči a dokonca mu predplatil časopis Nový orient, v ktorom vtedy vychádzala na pokračovanie učebnica hovorovej čínštiny.

Po maturite preto študoval odbor čínština – dejiny Ďalekého východu na Filozofickej fakulte Karlovej univerzity v Prahe, kde promoval v roku 1957 pod vedením prof. Jaroslava Průška. Strávil dva roky postgraduálnymi štúdiami na Ústrednom národnostnom ústave v Pekingu, kde vtedy študoval ako jediný zahraničný študent a špecializoval sa na tibetský jazyk a literatúru. Pri pobyte v Číne vtedy dostal príležitosť navštíviť významné centrá tibetských štúdií v Čcheng-tu a Lan-čou a podarilo sa mu získať a priviesť do Prahy kompletné vydanie tibetského buddhistického kánonu Kandžuru a Tandžuru ručne vytlačeného v polovici 18. storočia v jednom tibetskom kláštore. (Tato vzácna pamiatka je dnes v knižnici Orientálneho ústavu AV ČR.)

Vedecké dielo 
Svoje bohaté jazykové a faktografické znalosti Josef Kolmaš zúročil v rade vedeckých monografických štúdií, bibliografických štúdií, bibliografických súpisov a prác katalógovej povahy. Väčšina informácií o Tibete, ktoré sú dnes v češtine k dispozícii, pochádzajú od neho.

Tibetsko-čínske vzťahy 
Prvým významnejším dielom Josefa Kolmaša sa stala jeho dizertačná práca Simelská konference, 19131914 zaoberajúca sa nevyjasnenou otázkou politicko-právneho postavenia Tibetu po Sinchajskej revolúcii a vyhlásenie Čínskej republiky v roku 1911, ako aj vymedzenie hranice s vnútornou Čínou. Touto prácou Kolmaš zavŕšil svoju trojročnú vedeckú ašpirantúru v Orientálnom ústave ČSAV (19611964) a na základe jej obhajoby získal hodnosť kandidáta historických vied (CSc.). Neskôr (1975) táto štúdia vyšla v revidovanej verzii ako Mezinárodní konference o otázkách statutu a hranic Tibetu (Simla, 19131914) aj tlačou.

Vývoj vzájomných politicko-právnych vzťahov Číny a Tibetu, a to najmä z hľadiska ich dlhodobého vývoja od najstarších dôb až do pádu mandžuskej dynastie, spracoval Kolmaš v rozsiahlej monografii Tibet and Imperial China. A Survey of Sino-Tibetan Relations upto the End of the Manchu Dynasty in 1912 (Canberra, 1967). Usiloval sa najmä o objasnenie kľúčových momentov tohto vývoje v jednotlivých obdobiach, od dynastie Tchang cez epochu Čching až po obdobie Čínskej republiky a ČĽR.

V chronologickej štúdii The Ambans and Assistants Ambans of Tibet (Praha, 1994) systematicky spracoval a zaopatril odkazmi na príslušné pramene životopisy 173 úradníkov, ktorí slúžili ako cisárski miestodržitelia na tibetskom dvore.

V rámci histórie tibetsko-čínskych vzťahov Kolmaš ďalej preložil rad čínskych a tibetských materiálov, ktoré do tej doby zostávali mimo záujem bádateľov, medzi nimi vzbudila značný ohlas najmä dobová korešpondencia, ktorú viedol menom čínskeho cisára Sien-cunga popredný tchangský básnik a úradník Po Ťü-i s čelnými predstaviteľmi Tibetu.

Dejiny Tibetu 
Kolmaš preložil do češtiny a zasvätene okomentoval podstatnú časť oficiálnej histórie dynastie Čching týkajúcu sa Tibetu. Ako prvý historik vôbec spracoval dejiny 1300 let starého tibetského kniežacieho rodu Derge a zostavil periodizáciu ich kniežatstva (A Genealogy of the Kings of Derge, Praha 1968). V rozsiahlej dvojzväzkovej edícii Prague Collection of Tibetan Prints from Derge (Wiesbaden-Praha, 1971) zostavil súpis a reprodukcie titulných listov 5615 xylografických titulov vydaných v dvoch dergeských kláštorných knižniciach, ktoré autor v roku 1958 na mieste osobne zakúpil a priviezol domov. Vďaka tomuto súpisu sa stali známymi zbierky reprezentatívnych lamaistických textov, iniciácií a duchovných inštrukcií, ako aj pojednania o mnohých vedných odboroch (medicína, astronómia, gramatika apod.)

V knihe The Iconography of the Derge Kanjur and Tanjur (New Delhi, 1978) spracoval Kolmaš 648 ilustrácií tibetského buddhistického panteónu, ktoré sa nachádzajú na dergeskom vydaní buddhistického kánonu Kandžuru a Tandžuru, ktoré sú súčasťou Tibetskej knižnice Orientálneho ústavu ČSAV v Prahe, ktorú Kolmaš zakladal a dlhodobo odborne spravoval.

Preklady 
Významnú zložku Kolmašovej činnosti boli preklady z tibetčiny, čínštiny, latinčiny a ďalších jazykov. Veľkému záujmu verejnosti sa už mnoho rokov teší preklad Tibetské knihy mrtvých. Bardo thödool. Vysvobození v bardu skrz naslouchání (Praha, 1991) aj preklad jedného z najznámejších a najrozšírenejších pradžnápáramitových textov, Jádro transcendentální moudrosti (Praha 1992).

Kolmaš ďalej preložil okrem iného tibetskú kroniku zo 14. storočia Zrcadlo králů Sönam Gjalcchäna, spolu s básničkou Janou Štroblovou pripravil výber z piesňovej tvorby tibetských horalov doplnený piesňami „nepodareného“ 6. dalajlámu Cchangjang Gjamccha. Jeho preklad knihy Pokladnice moudrého rčení obsahuje aforizmy Künga Gjalcchäna, tibetského stredovekého učenca.

Medzi Kolmašovými prekladmi z čínštiny sú tituly krásnej literatúry a poézie – napr. verše Po Ťü-iho Drak z černé tůně (Praha, 1958) a Datlovník v meruňkovém sadu (Praha, 1996) – cestopisy (Zápisky o buddhistických zemích mnícha Da-Siena, Praha, 1972) či Süan-cangovy Zápisky o západních krajinách za Velkých Tchangů, Praha, 2002) – ako aj mnoho odbornej a historiografickej literatúry.

Dielo 
 Buddhistická svatá písma. Šestnáct arhatů. (1995)

Referencie

Externé odkazy 
 

Českí orientalisti
Českí prekladatelia
Tibetológovia
Sinológovia
Buddhológovia
Absolventi Filozofickej fakulty Karlovej univerzity
Pracovníci Československej akadémie vied
Pracovníci Akadémie vied Českej republiky