Horný Vadičov

Horný Vadičov je obec na Slovensku v okrese Kysucké Nové Mesto.

Časti obce 
Obec má štyri hlavné časti (osady):
 Prostredný Vadičov (v minulosti samostatná obec)
 Rolia
 Galierovce
 Košariská

Polohopis 
Obec Horný Vadičov s rozlohou 2081 ha a počtom 1 628 obyvateľov leží na konci Vadičovskej doliny, ktorá sa nachádza pod južnými svahmi bradlového pásma Kysuckej vrchoviny v dĺžke takmer desiatich kilometrov. Cez obec preteká Vadičovský potok s prítokmi Ílovica, Sopotnica a Dlhý potok, takže pôvodná zástavba prebiehala po brehoch potokov.

Prírodné podmienky 
Vadičovský potok vytvoril pri svojom toku náplavy a riečne trasy ako Lužina (názov sa používa dodnes) a Závodie. Katastrálne územie obce leží vo výške 480 až Ľadonhora a priľahlé časti sú pokryté lesnými porastami bučín, bukových javorín, drieňových bučín a lipových javorín s prítomnosťou viacerých teplomilných druhov rastlín a živočíchov. Sú tu zastúpené zriedkavé druhy, niektoré sa vyskytujú iba na tomto území. Prírodná rezervácia sa rozkladá na rozlohe 285,74 ha.

Vrchy nad obcou 
 severne Ľadonhora
 východne Zlieň (na mapách označený ako Magura)
 južne Požeha
 juhozápadne Královec

Symboly obce 
Najstarší symbol obce je známy podľa odtlačkov bližšie nedatovaného pečatidla z druhej polovice 18. storočia. Kruhopis pečate znie IGIL(UM) P(OSSESSIONIS). FELSICO VADICZO (teda pečať obce Horný Vadičov) a v strede pečatného poľa vyrastá medzi dvomi výhonkami kvet slnečnice.

Dejiny 
Osídlená dedina vznikla na prelome 14. – 15. storočia, ako Silvia Vaditzov sa spomína v roku 1359. Písomne je doložená v roku 1419 (Wadycho), 1504 (Felse Wadychow) a v roku 1773 Horní Wadičow. Do konca feudalizmu bola obec zemianskym majetkom (Rudinský, Nemecký, Záborský).

Na viacerých miestach (Crkovo, Ľadonhora) sa archeologickým výskumom našli stopy osídlenia ľudu lužickej kultúry z mladšej bronzovej doby (bronzová sekerka s tuľajkou) a staršej železnej doby. Hradisko, ktoré poskytovalo ochranu obyvateľstvu, sa nachádzalo na temene Ľadonhory. Stopy púchovskej kultúry sa nachádzajú v údolí Vadičovského potoka.

Na hornovadičovskom cintoríne rastie päť chránených líp, jedna z nich je vyhlásená za chránený prírodný výtvor (poprsný obvod 585 cm, čo je najvyšší údaj z Kysúc). V roku 1789 bola v obci postavená fara a v roku 1806 rímskokatolícky kostol sv. Mikuláša. V obci pôsobil a súčasne literárne tvoril kaplán, kysucký básnik Dlhomír Poľský (Andrej Majer). V novembri 1944 boli na vežu kostola namontované hodiny, ktorých tvorcom bol vtedy 72 ročný Lukáč Berešík Bôtek (Bvotek) z obce. Tieto hodiny boli vyhotovené z rôznych dostupných strojových súčiastok a fungujú dodnes.

Časová os 
 1359 – prvá písomná zmienka
 1419 – písomná zmienka o obci Wadycho – postupne vlastníctvo zemianskej rodiny Rudinských, Nedeckých a Záborských
 1504 – zmienka o obci s názvom Felse Wadychov
 1598 – obec má 35 domov
 1789 – zriadená fara
 1806 – dostavaný a vysvätený kostol sv. Mikuláša
 1849 – výskyt epidémie cholery
 1850 – obec má 1 238 obyvateľov
 1858 – 15. január – o 20:45 hod. zaznamenané zemetrasenie v trvaní 6 sekúnd, ktoré značne poškodilo kostol
 1863 – 1865 opravy škôd spôsobené zemetrasením, ale aj celková vnútorná a vonkajšia úprava kostola
 1873 – epidémia cholery – za päť týždňov zomrelo 85 ľudí, vrátane celých rodín
 1960 – obec sa stáva súčasťou okresu Čadca ( do tej doby patrila k zrušenému okresu Kysucké Nové Mesto)
 1991 – obec má 1547 obyvateľov, 427 domov, 58 neobývaných

Kultúra a zaujímavosti

Pamiatky 
 Rímskokatolícky kostol sv. Mikuláša biskupa, jednoloďová klasicistická stavba so segmentovým ukončením presbytéria a vežou tvoriacou súčasť jej hmoty, z rokov 1804-1806. Interiér je zaklenutý pruskými klenbami. Nachádza sa tu histozujúci hlavný oltár a bočné oltáre. Organ je z roku 1935. Ďalej sa tu nachádza oltárny obraz Immaculaty od J. B. Klemensa z roku 1863. Fasády kostola sú členené segmentovo ukončenými oknami so šambránami. Priečelie je členené pilastrami a kordónovou rímsou. Veža vyrastajúca z priečelia vo forme rizalitu, je členená pilastrami a ukončená ihlancovou helmicou.

 Dedinská zvonica, ľudová čiastočne murovaná stavba na pôdoryse štvorca, v hornej časti s drevenou nadstavbou, pokrytá stanovou strechou.

 Kaplnka Panny Márie, jednoloďová neoklasicistická stavba s polkruhovým záverom a predstavanou vežou, z roku 1914. Interiér je plochostropý. Fasády kaplnky sú hladké s polkruhovo ukončenými oknami. Veža je členená kordónovou rímsou a ukončená ihlancovou helmicou.

 Súbor zrubových ľudových domov, ide o jednopodlažné trojpriestorové stavby na pôdoryse obdĺžnika so sedlovou strechou a štítom s podlomenicou.

Turizmus 
Obcou prechádza niekoľko turistických trás.

Školstvo 
V obci sa v súčasnosti nachádza materská a základná škola. Prvá škola bola v dedine zriadená už v roku 1789.
 1857 – zaplatili rodičia školopovinných detí 22 zlatých striebra a 54 grošich ako pokutu za neposielanie deti do školy počas zimných mesiacov
 1989 – 200 rokov školstva v obci

Osobnosti obce

Rodáci 
 Lukáš Berešík Bôtek (Bvotek), zostrojil vežové hodiny osadené na kostolnej veži, postavil kaplnku pri cintoríne

Pôsobili tu 
 Dlhomír Poľský (* 1864 - † 1935), vlastným menom Andrej Majer, básnik, správca farnosti v rokoch 1904–1928

Galéria

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka obce

 
Obce okresu Kysucké Nové Mesto