Eva Kantůrková

Eva Kantůrková (* 11. máj 1930, Praha) je česká prozaička a scenáristka.

Pochádza z literárne založenej rodiny – otec Jiří Síla bol komunistický novinár a matka Bohumila spisovateľka. Má dvoch synov z prvého manželstva s Janom Šternom  Ivana Šterna (*1949, ekonóm) a Jana Šterna (*1953, Ing., publicista).

Po ukončení štúdia filozofie a histórie na Filozofickej fakulte Karlovej univerzity v roku 1956 pracovala do roku 1958 pre Zväz mládeže a do roku 1967 v Československom ústredí knižnej kultúry; potom sa venovala literatúre.

Bola členkou KSČ a angažovala sa v Pražskej jari; v roku 1970 zo strany vystúpila, ocitla sa na zozname zakázaných autorov a publikovala len v samizdate a exilových nakladateľstvách.

Podpísala Chartu 77, v ktorej bola od 6. januára 1985 do 7. januára 1986 hovorkyňou, a aj inak sa spoločne s druhým manželom Jiřím Kantůrkom (19321998) angažovala v disente.

V čase od 6. mája 1981 do 22. marca 1982 bola väznená za podvracanie republiky.

Aktívne sa podieľala na vzniku Občanského fóra. V rokoch 1990–92 bola za OS poslankyňou České národní rady.

V rokoch 1994–6 bola predsedníčkou Obce spisovateľov, neskôr, v rokoch 19982000 sa stala riaditeľkou odboru literatúry a knižníc ministerstva kultúry.
  
Od 15. mája 2003 je členkou Rady pre rozhlasové a televízne vysielanie; vo februári 2004 ju takzvané Občanské sdružení televizních a rozhlasových koncesionářů obvinilo z konfliktu záujmov (syn Jan Štern pôsobil ako producent ČT a Ivan Štern ako riaditeľ programu ČRo6) a neúspešne žiadalo jej odvolanie.

Dielo 
 Jen tak si maličko povyskočit, 1966 – zbierka psychologických poviedok
 Smuteční slavnost, 1967 – spoločensko-kritický román, kde hlavným motívom je chystaný pohreb komunistického tajomníka, dávajú čitateľovi príležitosť zoznámiť sa s udalosťami na malom meste roku 1948 a následnej kolektivizácii poľnohospodárstva z rôznych pohľadov niekoľkých rozprávačov; sfilmované v roku 1968 Zdeňkom Sirovým (film mohol byť premietaný až po roku 1989)
 Po potopě, 1969 – román; hrdinka románu, maliarka a matka dospievajúcej dcéry, sa po rozchode s mužom psychicky zrúti, z čoho sa potom zotavuje na psychiatrickej klinike
 Nulový bod, 1970 – ministerský úradník, ktorý v roku 1948 prišiel o kariéru a aj naďalej prežíval celý rad osobných tragédií, sa rozhodne pre samovraždu; román formou retrospektívy rozpráva príbeh celého jeho života
 Černá hvězda, Kolín nad Rýnom 1982, Praha 1992 – príbeh ľavicového novinára, ktorý prežíva chvíle dezilúzie a rozpadu doterajších životných hodnôt – pokus autorky vyrovnať sa s vlastnou zmenou postoja voči komunizmu
 Člověk v závěsu, 1977, Kolín nad Rýnom 1988 – zbierka noviel
 Pozůstalost pana Ábela, 1977 Kolín nad Rýnom, Praha 1990
 Pán věže, samizdat 1979, Praha 1992 – román inšpirovaný príbehom Ježiša Krista
 Přítelkyně z domu smutku, Kolín nad Rýnom 1984, Praha 1990 – najznámejšia kniha, z prostredia väzenia s autobiografickými prvkami; roku 1993 bol podľa románu natočený televízny seriál
 Jan Hus: příspěvek k národní identitě, samizdat 1986, Praha 1991 – historická štúdia o živote Jana Husa
 Památník, 1994 – denníkovou formou písaná autobiografia
 Záznamy paměti, 1997
 Zahrada dětství jménem Eden, 1998
 Nejsi, 1999 – kniha vyrovnávajúca sa s manželovou smrťou
 Nečas, 2000 – autobiografický román

Pozri aj 
 Česká literatúra v rokoch 1945 – 1990
 Zoznam českých spisovateľov

Iné projekty

Externé odkazy 
 Heslo  v publikácii Kdo byl kdo v našich dějinách ve 20. století
 Stručný životopis na webe RRTV 

Osobnosti z Prahy
Českí spisovatelia
Českí novinári
Signatári Charty 77
Hovorcovia Charty 77
Politickí väzni komunistického režimu v Česko-Slovensku