Ivar Giaever

Ivar Giaever (v nórčine sa píše Giæver; * 5. apríl 1929, Bergen, Nórsko) je nórsko-americký fyzik, emeritný profesor na Rensselaer Polytechnic Institute, profesor na Universitetet i Oslo a predseda spoločnosti Applied Biophysics.

V roku 1973 dostal Nobelovu cenu za fyziku "za objav tunelového javu v supravodičoch". Jeho podiel bol konkrétne za „experimentálne objavy týkajúce se tunelovania v polovodičoch a supravodičoch“. 

V roku 1952 získal inžiniersky titul na Nórskej univerzite vedy a techniky. O dva roky neskôr odišiel do Kanady, kde pracoval v spoločnosti General Electric. O ďalšie dva roky sa presťahoval do USA a v roku 1958 začal pracovať vo výskumnom a vývojovom centre General Electric v Schenectady v štáte New York. V roku 1964 získal titul Ph.D. na Rensselaer Polytechnic Institute a aj americké občianstvo.

Výskum, ktorý neskôr viedol k získaniu Nobelovej ceny, robil v roku 1960. Po tom čo Leo Esaki v roku 1958 objavil tunelový jav u elektrónov v polovodičoch, Giaver preukázal tento jav i u supravodičov. Jeho experimenty podnietili teoretického fyzika Briana Josephsona k štúdiu tohto javu, pri ktorom v roku 1962 predpovedal Josephsonov jav. Esaki a Giaever získali polovicu Nobelovej ceny za rok 1973 a Josephson získal druhú polovicu.

Jeho neskorší výskum sa sústredil hlavne na biofyziku. V roku 1969 robil výskum na University of Cambridge v Anglicku a pokračoval v ňom po návrate do USA.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Rozhovor s profesorom Ivarom Giaeverom (video)
 Stránka Ivara Giaevera na University of Oslo
 Stránka spoločnosti Applied BioPhysics

Zdroj 

Nositelia Nobelovej ceny za fyziku
Nórski nositelia Nobelovej ceny
Nórski fyzici
Členovia United States National Academy of Sciences
Naturalizované osobnosti USA
Osobnosti z Bergenu