Ignác Wittmann

Ignác Wittmann, tiež Ignatz Wittmann, (* 1867, Zemianska Ludrová† 1936, Zvolen) bol slovenský podnikateľ, zakladateľ a majiteľ bryndziarne vo Zvolene.

Životopis 
Narodil sa v Zemianskej Ludrovej (dnes súčasť obce Ludrová). Absolvoval piaristické gymnázium v Ružomberku, na spoločnej fotografii žiakov je spolu s Vavrom Šrobárom, ktorý sa narodil v susednej obci Lisková. Jeho rodičia Bernhard Wittmann a Bety Schlesinger mali spolu 6 detí. Matka zomrela v roku 1877 vo veku 40 rokov.

Rodinný podnik 
V roku 1891 založil bryndziareň vo Zvolene. Za manželku si vzal Júliu Kriser z Beluše v roku 1893. Cez 1. svetovú vojnu vytvoril I. Wittmann spolu s inými bryndziarmi (A. Vagač Detva, P. Molec, Zvolenská Slatina a G. Blüh, Zvolen) Hornouhorské spojené bryndziarne, ktoré sa po vojne zase rozdelili. Z Wittmannovej bryndziarne sa vtedy stala Továreň na bryndzu a syry "I. Wittmann a syn". Partnerom v podnikaní mu bol od roku 1920 syn Vojtech. Začiatkom tridsiatych rokov spolupracoval pri výrobe krabicových tavených syrov aj s nemeckým podnikateľom B. Zwickom pod názvom Wittmann a Zwick, s logom jastraba a názvom Jastrab/Jestřáb/Sperber. Továreň I. Wittmann a syn sa až do druhej svetovej vojny pravidelne umiestňovala na popredných miestach na výstavách syrov. Mala satelitné syrárne vo viacerých obciach na Slovensku a Podkarpatskej Rusi a sklady  v centre Prahy, Brna, Moravskej Ostravy (dnes súčasť Ostravy) a Bratislavy. Využívala svoje vlastné laboratórium a zamestnávala aj niekoľko českých inžinierov. Šírkou sortimentu prevýšila všetky syrárne v ČSR. V medzivojnovom období sa o Wittmannovi hovorí napríklad v Reprezentačnom lexikone Slovenska a Podkarpadskej Rusi (Bratislava, 1934). O víťazstvách syrov firmy I. Wittmann a syn a o jej modernom spôsobe výroby sa píše v Mlékařskych listoch v roku 1931, 1934 a 1937. Za roky 1936 až 1939 bola firma I. Wittmann a syn na prvom mieste v predaji bryndze z celkového počtu 48 slovenských výrobcov bryndze. 

V júli 1941 továreň arizoval bol Teofil A. Babala, vtedy tajomník HSĽS s ústredňou v Bratislave. Zmenil logo a v jednej svojej žiadosti o preradenie vozidla píše ako dôvod, že ide o najväčší syrársky a mliekárenský podnik na Slovensku, zaradený ako dôležitý pre obranu štátu. Po roku 1948 Wittmanovci nútene emigrovali, a na meno Wittmann sa postupne zabudlo.

Po Nežnej revolúcii v roku 1989 Ignácova vnučka vysúdila po rokoch sporov budovy a pozemky, odkúpila zásoby a stroje a na niekoľko rokov obnovila značku pod jej priamym vedením.  V súčasnosti nikto z rodiny Wittmannovcov nepodniká v oblasti výroby syrov a bryndze.

Referencie

Externé odkazy 
 Wittmann Slovakia

Narodenia v 1867
Úmrtia v 1936
Slovenskí podnikatelia
Osobnosti z Ludrovej