Etemenanki

Etemenanki alebo E-temen-anki (po sumersky , É.TEMEN.AN.KI = "základný kameň nebies a zeme") bol hlavný zikkurat v meste Babylon. Možno je identický s biblickou Babylonskou vežou. Jeho existencia je písomne doložená od začiatku 7. storočia pred Kr. 

Na jeho vrchole sa nachádzal chrám zasvätený Mardukovi a jeho žene Sarpanitum a astronomická pozorovateľňa. Podstava mala štvorcový tvar so stranou približne 91 m (tvrdia to staroveké opisy a vykopávky to potvrdili). Skladal sa zo 7 poschodí rôznej výšky (horné boli najnižšie) a celková výška bola približne 91 m. Budovaný bola z pálených a nepálených tehál spájaných asfaltom. 

Archeologické vykopávky z roku 1913 odkryli v podstate len základy, ktoré potvrdili podrobné zachované staroveké opisy stavby. Preto sa pri opise stavby treba spoliehať na písomné pramene.  O najstarších dejinách stavby nie je známe nič. Je možné (ale nedoložené), že stála už vyše 1000 rokov pred prvou písomnou zmienkou o nej. Patrí síce k najstaršiemu svätému okrsku mesta, stojí však trocha bokom od centrálnej Svätej brány, preto zrejme na druhej strane získala na dôležitosti až neskôr ako táto brána.  

Prvá písomná zmienka pochádza z roku 689 pred Kr., keď bol zikkurat cielene zničený. V rokoch 681 - 668 pred Kr. ho znova postavili. Neskôr bol zas poškodený a o jeho rekonštrukciu sa zaslúžili Nabopolasar a Nebukadnesar II.. Okolo roku 478 pred Kr. dal Xerxes I. odstrániť sochu Marduka a možno zničil aj chrám. Za Alexandra Veľkého už bol zikkurat každopádne úplnou zrúcaninou, ktorú dali odstrániť, aby mohli postaviť novú budovu. Práce nedokončili pre Alexandrovu smrť, ale zo zikkuratu už ostali len spodné časti. Skazu dokončili v stredoveku Arabi, ktorí poodnášali mnohé tehly. V 19. storočí boli základy stavby náhodou znova objavené. Začiatkom 20. storočia (1913) sa konali vykopávky. Základy možno vidieť dodnes .

Referencie

Zdroje
Babylon, §135 in: Reallexikon der Assyriologie - Erster Band; Walter de Gruyter, 1993
Livius.org: Etemenanki 

Zikkuraty
Babylon