Anna Lacková

Anna Lacková, rod. Domková (pseudonymy pozri nižšie; * 7. august 1899, Mošovce – † 8. september 1988, Myjava) bola slovenská spisovateľka a umelecká prekladateľka. Do roku 1919 pracovala ako banková úradníčka, následne pôsobila ako spisovateľka v slobodnom povolaní, pričom patrila aj k funkcionárkam spolku Živena.

Začínala básnickou tvorbou, no venovala sa predovšetkým tvorbe prózy so ženskou tematikou a literatúry pre deti a mládež. Po druhej svetovej vojne napísala historické romány Anička Jurkovičová (1948) a Z čírej lásky (1958) na motívy osudov štúrovcov.

Meno 
Anna Lacková, rodným priezviskom Domková, používala pseudonymy Anna Lacková-Zora, Anna Lacková Zora, Anna Zora Lacková, Teta Zora, Zora, Zora Lacková.

Životopis 

Narodila sa v rodine roľníka a obchodníka Jána Domka a jeho manželky Márie, rod. Miškóciovej, ktorí mali okrem nej tri dcéry a dvoch synov. V rokoch 19021913 navštevovala ľudové školy v Mošovciach a v Brezovej pod Bradlom, v rokoch 19131915 študovala na meštianskej škole v Turčianskom Svätom Martine a v rokoch 19151917 na obchodnej škole v Písku v južných Čechách.

Pôsobila ako banková úradníčka Myjavskej banky vo Veľkých Levároch (19171918) a v Myjave (19181919), kde následne žila ako spisovateľka v slobodnom povolaní, pričom pôsobila aj ako predsedníčka tunajšej organizácie spolku Živena. V roku 1954 sa presťahovala do Modry.

Osobný život 
V roku 1919 sa zosobášila s evanjelickým kňazom Pavlom Lackom (1882?). Spolu mali synov Rastislava (19201986), Jána (19251991) a jednu dcéru.

Literárna tvorba 
Prvé verše a prózu uverejnila v roku 1918 v Národných novinách, časopise Živena a iných časopisoch. Knižne debutovala básnickou zbierkou Jarné spevy (1921), v ktorej sa usilovala nadviazať na poéziu Pavla Országha Hviezdoslava a slovenskej básnickej moderny. Na radu Eleny Šoltésovej sa preorientovala na prózu a literatúru pre deti a mládež.

Jej medzivojnová tvorba sa vyznačovala didaktizmom, sentimentalizmom a dôrazom na citové problémy ženy, pričom ženskú tematiku spracovala v novelách Za cieľom života (1924), Obrázky zo starých časov (1925), umelecky náročnejších dievčenských románoch Zahodené diamanty (1928), Myšacia bundička (1938) a autobiograficky ladenej zbierky próz Pútnice idú žitím (1942). V týchto dielach podáva obrazy dievčenského dospievania v konfliktoch života, ľahký sentimentálny tón preplieta jemnou iróniou. Využívala v nich motívy lásky, ľúbostného trojuholníka, dobové chápanie ženskej emancipácie, ale vo svojich dielach tiež popisuje rozpory medzi dušou a telom, citmi a sexualitou, odkazuje často na mysticizmus, špiritizmus, teozofiu, Sigmunda Freuda, pričom jej hľadanie zmyslu života sa pre jej hrdinky často končí martýrskou identifikáciou s obetou Ježiša Krista.

Detskému publiku venovala zbierku básní a rozprávok Konvalinky, kytka rozprávok a básničiek (1925), zbierku príležitostných rečňovaniek Sviatok slovenských detí (1932) a veselohru Čertík (1932). Preložila životopisné dielo nemeckého luteránskeho kňaza a náboženského spisovateľa Wilhelma Löheho Životopis jednej svätej služobnice Božej z kňazského stavu (1941).

Po druhej svetovej vojne čiastočne prekonala literárny vplyv predošlej generácie ženských spisovateliek (Terézie Vansovej, E. Šoltésovej). V historických prózach spracovala osudy štúrovskej generácie, pričom sa zamerala na život Jozefa Miloslava Hurbana a jeho manželky v románoch Anička Jurkovičová (1948) a Z čírej lásky (1958). V rukopise ostal jej román Horkou šupkou k sladkému jadru a memoáre Rozpomienky 12.

Dielo

Poézia 
1921 – Jarné spevy, zbierka básní

Próza 
1924 – Za cieľom života, novela
1925 – Obrázky zo starých časov, novela
1928 – Zahodené diamanty, román
1938 – Myšacia bundička. Povesť z našich časov, román
1942 – Pútnice idú žitím, zbierka piatich noviel
1948 – Anička Jurkovičová, román (pre televíziu ho spracoval jej syn, slovenský režisér Ján Lacko)
1958 – Z čírej lásky, román, voľné pokračovanie románu Anička Jurkovičová

Tvorba pre deti a mládež 
1925 – Konvalinky, kytka rozprávok a básničiek, zbierka básní a rozprávok
1932 – Sviatok slovenských detí, básne k rôznym sviatkom
1932 – Čertík, veselohra

Referencie

Odporúčaná literatúra 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

Slovenskí spisovatelia
Ženy v slovenskej literatúre
Ženy v poézii
Slovenskí prozaici
Slovenskí dramatici
Osobnosti z Mošoviec