Nahosemenné rastliny

Nahosemenné rastliny alebo nahosemenné (lat. Gymnospermae, [ako oddelenie] Gymnosperm(at)ophyta, [ako pododdelenie] Gymnosperm(at)ophytina; staršie:  borovicorasty (Pinophyta, Coniferophyta) v najširšom zmysle) sú veľký taxón (tradične nadoddelenie či oddelenie či pododdelenie) semenných rastlín.

Prirodzenosť taxónu 
Do začiatku 21. storočia sa istú dobu väčšinou uvádzalo, že nahosemenné rastliny nie sú monofyletický taxón (ale sú buď parafyletický alebo polyfyletický, a teda neprirodzený, taxón) a vo viacerých systémoch sa preto dokonca namiesto nahosemenných rastlín uvádzali len ich jednotlivé časti (oddelenia) ako samostatné taxóny. Novšie sa ale uvádza, že ide o monofyletický taxón.

Znaky nahosemmených rastlín 
Rozmnožovacie orgány nahosemenných rastlín vznikli evolučnou premenou listov a rozlišujeme ich na samčie (mikrosporofyly) a samičie (megasporofyly).

Mikrosporofyly (tyčinky) nahosemenných rastlín sú zoskupené do šištíc (strobily) a môžeme ich považovať za jednopohlavný kvet. Tyčinky sa skladajú z nitky a mikrosporangia (peľnice). Z peľnice sa uvoľňujú mikrospóry (t. j. peľ).

Makrosporofyly sa skladajú zo sterilných šupín, ktoré môžu byť rozlíšené na podporné a semenné. Megaspórou je vajíčko (ovulum), ktoré je v čase zrelosti viacbunkové. Skladá sa z vlastnej vajcovej bunky (oosféra), pomocných buniek (archegóniá) a vyživovacieho pletiva (primárny endosperm).

Vajíčka sú pri nahosemenných rastlinách uložené viac-menej voľne na semenných šupinách, preto tieto rastliny označujeme ako "nahosemenné".

Systematika

Tradičný systém / systém používaný v tejto wikipédii 

nahosemenné rastliny (=borovicorasty v širšom zmysle):
 oddelenie †lyginodendrorasty / semenné paprade (Lyginodendrophyta) 
 niekoľko vyhynutých radov (napr. †bernetiotvaré (Bernettiales) ) 
 oddelenie cykasorasty (Cycadophyta) 
 oddelenie †benetitorasty (Bennettitophyta / Cycadeoideophyta) - niekedy zaraďované ako súčasť cykasorastov
 borovicorasty v užšom zmysle:
 oddelenie ginkorasty (Ginkgophyta) 
 oddelenie borovicorasty (Pinophyta) v najužšom zmysle/ihličnany (Pinopsida, Coniferae) - vrátane radu kordaitotvaré, niekedy zaraďovaného ako samostatné oddelenie kordaitorasty (Cordaitophyta)
 oddelenie lianovcorasty/gnétorasty (Gnetophyta) - novšie často zaraďované dovnútra (prípadne vedľa) borovicorastov alebo ako sesterská skupina všetkých semenných rastlín, tradične zaraďované niekde vedľa benetitorastov
Pozri aj sčasti podrobnejšiu verziu uvedenú v článku borovicorasty.

Systém podľa Mičieta et al. 2018 
nahosemenné rastliny (Gymnospermae) [ide o vetvu triedy semenné rastliny (Spermatopsida)]:
bez mena (nahosemenné rastliny s manoxylickým drevom [a s makrofylmi]):
vetva †Lyginopteridae - lyginopteridy – iný názov: Pteridospermae - semenné paprade [zodpovedá vo vyššie uvedenom systéme oddeleniu †lyginodendrorasty (Lyginodendrophyta)]
rad † Lyginopteridales – lyginopterotvaré
rad † Calamopityales
rad † Callistophytales
bez mena
vetva Cycadidae – cykasy [zodpovedá vo vyššie uvedenom systéme oddeleniu cykasorasty (Cycadophyta)]
rad †Medullosales – stržňovkotvaré
rad †Gigantopteridales
rad †Phasmatocycadales
rad Cycadales – cykasotvaré
vetva †Bennettitidae - bennettitidy [zodpovedá vo vyššie uvedenom systéme oddeleniu †benetitorasty (Bennettitophyta)]
rad †Fredlindiales
rad †Bennettitales - cykasovkotvaré
rad †Nataligmales
rad †Dinophytonales
rad †Pentoxylales - pentoxylonotvaré
bez mena (nahosemenné rastliny s pyknoxylickým drevom [a s mikrofylmi])
vetva Ginkgoidae – ginká [zodpovedá vo vyššie uvedenom systéme oddeleniu ginkorasty (Ginkgophyta)]
bez mena
rad †Peltaspermales - peltaspermotvaré
rad †Umkomasiales/Corystospermales - umkomasiotvaré
rad †Dordrechtitales
rad †Petriellales
rad †Caytoniales - kaytóniotvaré
rad †Matatiellales
rad Ginkgoales – ginkotvaré
rad †Leptostrobales/Czekanowskiales
rad †Iraniales
rad †Hamshawviales
rad †Glossopteridales/Ottokariales - jazyčnatcotvaré
rad †Bernettiales
rad †Palissyales
? rad †Dicranophyllales  - presné zaradenie nie je z textu jasné
vetva Coniferae – ihličnany [zodpovedá vo vyššie uvedenom systéme oddeleniam borovicorasty (Pinophyta) a lianovcorasty/gnétorasty (Gnetophyta)]
rad †Cordaitales – kordaitotvaré
bez mena
rad †Voltziales – voltziotvaré
Pinidae – pinidy
 rad Pinales – borovicotvaré
 vetva Gnetidae – gnetidy [zodpovedá vo vyššie uvedenom systéme oddeleniu lianovcorasty/gnétorasty (Gnetophyta)]
rad Ephedrales - chvojníkotvaré– vrátane čeľade †Drewriaceae
rad Welwitschiales – velvíčiotvaré – vrátane čeľade †Fraxinopsiaceae
rad Gnetales – lianovcotvaré
rad †Eoanthales
vetva Cupressidae – cupressidy
rad Araucariales – araukáriotvaré
rad Cupressales - cyprusotvaré – vrátane čeľadí tisovité (Taxaceae) a †Dechellyiaceae

Poznámky:
-To, čo sa v tomto systéme označuje všeobecným označením „vetva“ je v skutočnosti (teda formálne a u iných autorov) podtrieda (lebo koncovka –idae je koncovka podtriedy); iba „vetva“ Coniferae je u iných autorov (väčšinou) trieda.
-Vyššie uvedený taxón nahosemenné rastliny s manoxylickým drevom má u iných autorov názov Phyllospermae. Vyššie uvedený taxón nahosemenné rastliny s pyknoxylickým drevom má u iných autorov názov Stachyspermae. 
-O hlavných použitých zdrojoch svojho systému autori uvádzajú najmä toto: „Fylogenetický systém recentných...nahosemenných rastlín je adaptovaný podľa ...autorov Christenhusz et al. (2011a...), s niekoľkými úpravami podľa autorov Lu et al. (2014) a Wu, Chaw (2014)“...„Stále [sa] presadzuje ustálená koncepcia, ktorá považuje nahosemenné rastliny za parafyletickú skupinu (Kenrick, Crane 1997; Novikoff, Barabasz-Krasny 2015; Pelletier 2016)….[Systémy s parafyletickými nahosemennými rastlinami však] nemožno akceptovať po zverejnení najnovších molekulárnych poznatkov (Lu et al. 2014; Wu, Chaw 2014), ktoré uvádzajú krytosemenné rastliny...a nahosemenné rastliny...ako dve monofyletické vetvy. Preto sme sa vrátili k pôvodnej koncepcii (Kräusel, Weyland 1929; Alvin et al. 1967), ktorá považuje skupinu Gymnospermophyta ...za monofyletickú. Klasifikáciu vyhynutých radov a tried sme prevzali od Anderson et al. (2007) a systematické postavenie jednotlivých tried (vetiev) podľa koncepcií autorov Sahni (1920), Sporne (1965) a Bierhorst (1971).“ (k poslednej vete porovnaj aj napr. )

Zdroje