Vojsko v meste Prešov



Stručné dejiny
Prešov mal už v stredoveku  významné geografické postavenie, lebo sa rozprestieral na križovatke obchodných ciest  a zároveň  patril aj do dôležitého obranného systému vznikajúceho uhorského štátu. A až tu niekde siahajú počiatky vojenstva  v Prešove, lebo do týchto oblastí prišli maďarské kmene a ich spojenci, ktorými boli vojensko-strážne družiny ázijských etník aby zakladali strážne osady a pevnosti na obranu vznikajúceho Uhorska pred útokmi nepriateľov. Dodnes sa po nich zachovali mená blízkych kopcov Veľká a Lysá stráž.

Mesto malo vlastnú posádku pravdepodobne už od roku 1374, kedy dostalo právo na vybudovanie obranných múrov s baštami a vežami od kráľa Ľudovíta I. Význam vojenskej posádky určite vzrástol aj preto, že mesto Prešov sa v 14. storočí stalo slobodným kráľovským mestom. Na konci 16. storočia počas 15 ročnej vojny s Tureckom muselo mesto vydržiavať početné cisárske vojsko. Od roku 1604  kedy vypuklo prvé z celého radu protihabsburských povstaní uhorských stavov až do roku 1710, kedy mesto kapitulovalo pred silným habsburským vojskom, bolo mesto Prešov mnohokrát obliehané rôznymi vojskami povstalcov ba aj cisárskymi vojskami. Napríklad: Bočkajovi povstalci, vojska generála Basta, povstalci Juraja I. Rákociho, Vešeléniho sprisahanie, kuruckí povstalci, Tököliho povstanie, Prešovské jatky generála Caraffu a povstalci vedení Františkom II. Rákocim. Prešov  potom až do roku 1848  rozkvital, lebo nezažil žiadnu vojnu.

Revolučné  roky 1848/49 stiahli do víru udalostí nielen slobodné kráľovské mesto Prešov, ale celú krajinu. Mesto vytvorilo národnú gardu a vyzbrojilo aj niekoľko desiatok dobrovoľníkov. Vzhľadom na svoju strategickú polohu zažil Prešov počas tohto obdobia niekoľkokrát striedanie vojenských síl. Napríklad: cisárske vojsko generála Schlicka vystriedala Görgeyho uhorská armáda, túto zakrátko vystriedali rakúske a slovenské dobrovoľnícke jednotky, aby ich zasa vystriedali cisárski vojaci spolu s ruskou armádou. O tom, že vojenský význam Prešova naďalej vzrastal svedčí aj údaj zo sčítania ľudí z roku 1900 kedy zo 14 447 obyvateľov Prešova bolo až 1349 vojakov.  Tunajšia vojenská posádka pozostávala z niekoľkých jednotiek spoločnej armády a domobrany, z ktorých najväčší bol 67. cisársky a kráľovský peší pluk. Útrapy prvej svetovej vojny a najmä jej koniec veľmi tragicky zasiahli do života Prešova, lebo 1. novembra 1918 pod vplyvom revolúcie v Budapešti, odopreli vojaci 67. pluku a niektorých ďalších menších prešovských útvarov poslušnosť svojim veliteľom. V noci z 31.10. na 1.11.1918  ozbrojení vojaci a civilisti rabovali vojenské sklady a obchody. Po príchode vojenských posíl boli vzbúrenci pozatýkaní a napriek tomu, že počas nepokojov nedošlo k žiadnym stratám na životoch,  odsúdil účastníkov vzbury štatariálny súd  na trest smrti. Ten istý deň 1. novembra 1918 v popoludňajších hodinách bolo na námestí popravených 41 vojakov a 2 civilisti. Táto udalosť je známa aj ako Prešovská vzbura. Bola to najkrvavejšia udalosť od Prešovských jatiek (1687). Touto udalosťou sa zavŕšila  jedna z dôležitých etáp vojenstva v meste Prešov. Udalosť pripomína aj pamätná tabuľa, ktorá bola umiestnená na severnom múre konkatedrály svätého Mikuláša a je na nej napísaný tento text: "Pri tomto kostolnom múre zastrelili 1. novembra 1918 34 vojakov a občanov odsúdených na smrť podľa stanného práva za účasť na vzbure 31.októbra 1918, ktorá vznikla pod vplyvom VOSR." Poznámka: zrejme pre chyby v texte bola v roku 1990 pamätná tabuľa sňatá a  uložená do depozitu farského úradu v Prešove. Podľa "Evidencia národných kultúrnych pamiatok na Slovensku" je  "Pamätný priestor" pri severnej strane konkatedrály vedený ako NKP číslo 707-1443/0 a "Pamätná tabuľa" na vzburu vojakov je vedená ako NKP číslo 707-3301/2

V medzivojnovom období 1918 – 1939 sídlili v Prešove tieto vojenské útvary : posádkové veliteľstvo, posádková nemocnica, 67. peší pluk – náhradný prápor, delostrelecký pluk č.111 – náhradná batéria, horský delostrelecký pluk č.202 – náhradná batéria a doplňovacie okresné veliteľstvo.
Začiatky vojenského letectva v Prešove siahajú do roku 1939. Do vzdušných zbraní vtedy zaradili rotu VGPL 3,  ktorej vyššie veliteľstvo bolo v Spišskej Novej Vsi.  9. septembra už existovalo aj poľné letisko  Išľa pri Prešove. Od 1.1.1940 bolo zriadené Veliteľstvo divíznej oblasti 3 (VDO 3) Prešov, ktorému bola podriadená letecká Peruť II zo Spišskej Novej Vsi.

Dôležité  vojenské útvary a zväzky sídliace v Prešove
Od 4. júla 1945,  krátko po skončení druhej svetovej vojny,  boli na území Československa vojenské útvary reorganizované podľa vzoru Červenej armády. Od tejto doby sídlili v meste Prešov  nasledujúce vojenské veliteľstva:

 veliteľstvo pešieho pluku
 veliteľstvo streleckej divízie
 veliteľstvo tankovej divízie
 veliteľstvo motostreleckej divízie
 veliteľstvo mechanizovanej divízie
 veliteľstvo armádneho zboru
 veliteľstvo mechanizovanej brigády

Velitelia vojenskej posádky Prešov 

Od roku 1960 kedy sa z Košíc do Prešova presťahovalo vojenské veliteľstvo 18. streleckej divízie vojenskej posádke v meste Prešov velili:
 plukovník Ing. Pavol Papač – 1960 – 1964
 neobsadená  – 1964 – 1967 podplukovník Zoltán Jakuš z funkcie zástupcu veliteľa divízie 
 generálmajor Ing.  Zoltán Jakuš – 1967 – 1972
 generálmajor PhDr. Stanislav Weinlich – 1972 – 1974
 generálmajor Ing. Josef Einšpigl – 1974 – 1978
 plukovník gšt. Ing. Imrich Andrejčák – 1978 – 1982
 generálmajor Ing. František Radimský – 1982 – 1985 
 plukovník gšt.Ing. Jan Ščudlík – 1985 – 1987
 plukovník gšt. Ing. Marián Horský – 1987 – 1990
 plukovník gšt. Ing. Emil Vestenický – 1990 – 1991 
 generálmajor Ing. Ján Čmilanský – 1991 – 1997
 generálmajor Ing. František Butko – 1997 – 2000
 brigádny generál Ing. Jaroslav Vývlek- 2000 – 2002
 brigádny generál Ing. Miroslav Kováč- 2002 – 2005
 plukovník gšt. Ing. Ján Salaganič – 2005 – 2006
 brigádny generál Ing. Štefan Mečár – 2006 – 2007
 brigádny generál Ing. Ondřej Novosad – 2007 – 2010
 plukovník gšt. Ing. Karol Navrátil – 2010 – 2012
 plukovník Ing. Martin Michalko – 2012 - 2015
 brigádny generál Ing. Martin Stoklasa - 2015 - 2018
 brigádny generál Ing. Vladimír Kubáň - 2019 - 2019 
 brigádny generál Ing. Slavomír Verčimák - 2019 - 2022 
 plukovník Ing. Róbert Kecső - 2022 - doteraz

Generáli – prešovskí rodáci
Od roku 1918 boli do generálskych hodností vymenovaní títo vojaci, ktorí sa narodili v meste Prešov 

 brigádny generál  doc. Ing. František Bartko,CSc.
 generálmajor  Vojtech Gejza Danielovič 
 generálporučík Ing. Alexander Mucha 
 brigádny generál Ing. Karol Navrátil 
 brigádny generál Ing. Ivan Pach 
 generálmajor  Emil Perko 
 generálmajor  Jozef Zadžora

Referencie

Zdroje
 2. armádny zbor na konci tisícročia, vydalo Oddelenie výchovy a kultúry, Veliteľstvo 2. armádneho zboru Prešov, rok 2000, str. 20
 Sprievodca po historickom Prešove, autor: Peter Švorc a kolektív, vydalo: UNIVERSUM, 1997 str.
 Štaigl, J., a kolektív: Generáli – slovenská vojenská generalita 1918 – 2009, Magnet Press, Slovakia 2009,
   Velitelia prešovskej posádky - foto

Iné projekty 

Vojsko na Slovensku
Prešov