Sulioti

Sulioti () bolo grécke obyvateľstvo, hovoriace prevažne po albánsky (v 19. stor. už značne grécizovaní) . V minulosti žili v Epire, v jeho časti Thesprótia. Nezaberali však celú Thesprótiu, ale iba jej malú horskú časť s dedinou Suli (zvané grécky aj Kakosuli=Zlé Suli). Boli to výborní bojovníci, ktorí stále bojovali s Turkami. Často sú spojovaní s Arvanitmi, žijúcimi na juhu Grécka.

Pôvod a dejiny

Pôvod Suliotov nebol presne ujasnený. Môžu byť potomkovia Albáncov, ktorí sa v 16. storočí pred Turkami utiahli z rovín do horskej oblasti Suli a tu odolávali Turkom. Podľa iných historikov, Sulioti sú potomkovia Grékov, ktorí sa s Albáncami pomiešali keď spolu s nimi osídlili toto územie. Toto tvrdenie vysvetľujú tak, že nie je možné, aby oblasť Suli osídlili iba Albánci, keďže Suli bolo osídlené obyvateľmi z Thesprótie, kde väčšinu obyvateľstva tvorili Gréci, a kresťanských Albáncov tu nežilo veľa. Tento názor zastáva aj Konstantinos Paparrigopoulos. V 19. storočí už boli Sulioti značne pogréčtení, písali iba v gréčtine a sami sa pokladali za Grékov, keďže albánčina nebol písaný jazyk. V 19. storočí, teda v čase ich najväčšej slávy, ich bolo asi 12 000. Zúčastnili sa aj na bojoch v Gréckej vojne za nezávislosť. Známy grécky revolucionár Markos Botsaris bol tiež Suliot. Dnes sú ich dediny opustené a potomkovia Suliotov žijú vo väčších mestách, kde sa však už premiešali s ostatným gréckym obyvateľstvom a tak stratili svoju špecifickú identitu a aj albánsky jazyk.

Zdroje
 Ανάργυρος Φανγκρίδας. Σούλι - Το Ορμητήριο του Προεπαναστατικού Αγώνα. Αθήνα: Περισκόπιο, 2003. 

Albánci
Gréci