Žabia Bielovodská dolina

Žabia Bielovodská dolina, správne Žabia dolina bielovodská (, , ) je postranná vetva Bielovodskej doliny vo Vysokých Tatrách.

Názov 
Odvíja sa od žiab.  Jeho autormi boli pravdepodobne zlatokopi. Vznikol niekedy v 18. storočí, keď hľadači pokladov sklamaní neúspechmi vymýšľali nadprirodzené tvory, ktoré by im svojimi schopnosťami pomohli dopátrať sa bájnej "klenotnice Tatier". Rozprávkové žaby - obrovské ropuchy so zlatými korunkami a kačky so zlatými chocholčekmi oživovali tatranské plesá a znášali v skrýšach zlaté vajíčka.

Poloha 
Nachádza sa medzi hrebeňmi Siedmych granátov a Žabích štítov od západu a hrebeňom Mlynára od východu. 

Preteká ňou Žabí potok. Nachádzajú sa v nej Nižné a Vyšné Bielovodské Žabie pleso. Nevedie do nej žiaden značkovaný chodník.

Zaujímavosť 
Do roku 1933 v doline pásli ovce pastieri z Jurgova. Na jej hornej hranici stál primitívny salaš. Prvými turistami  v doline boli v roku 1914 Poliaci Józef Lesiecki a Józef Oppenheim.

Turistika 
Do doliny nevedú turistické chodníky.  Je v chránenej prírodnej rezervácii.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Poloha na turistickej mape 

Doliny Vysokých Tatier