Pararula

Pararula je premenená hornina, typ ruly, ktorá vznikla vysokostupňovou premenou sedimentov.

Termín pararula (paragneiss) zaviedol roku 1891 K. H. Rosenbusch.

Vznik 
Pararula vznikla premenou sedimentárnych, najmä pelitických a drobových hornín v amfibolitovej fácii. Patria k najrozšírenejšim regionálne premeneným horninám.

Zloženie a vlastnosti 

Hlavnými minerálmi pararúl sú kremeň, živce, s vysokým podielom plagiklasu a sľudy, z ktorých zvyčajne prevláda biotit, pri vyššom stupni premeny môže obsahovať aj značný podiel aluminosilikátov ako je kyanit, andaluzit a sillimanit, tiež cordierit, staurolit a granáty. Podľa obsahu ďalších minerálov sa rozlišuje svorová pararula (s nízkym obsahom živcov),
pararula grafitová, dvojsľudnádná, amfibolov-biotitová atď. Kinzigit je granátovo-grafitická pararula.

Výskyt 

V Českom masíve tvoria pararuly hlavnú masu hornín moldanubika. Vyskytujú sa v Alpách, Schwarzwalde a inde. V Západných Karpatoch sú súčasťou veporického i tatrického kryštalinika, kde ide zväčša o pararuly s obsahom sillimanitu a granátu. Sú známe z Považského Inovca, Malej Fatry, vo Vysokých a Nízkych Tatrách, rovnako vystupujú v kryštaliniku Zemplínskeho ostrova. Plagioklasové pararuly vystupujú predovšetkým v Slovenskom rudohorí.

Použitie 
Nemajú žiadne významné praktické použitie ani väčší ekonomický význam. Môžu sa využívať ako kamenná drvina a stavebný kameň.

Referencie

Iné projekty 

Premenené horniny