Ľudovít IV. (Východofranská ríša)

Ľudovít IV. zvaný Dieťa () (* jeseň 893, Altötting - † 20. alebo 24. september 911) bol východofranský kráľ v rokoch 900-911.

Rodina 
 otec Arnulf Korutánsky, východofranský kráľ (877-899) a rímskonemecký cisár (896-899)
 matka Oda, z rodu Konrádovcov

Život 
Už ako šesťročný bol 4. februára 900, necelé dva mesiace po smrti svojho otca Arnulfa Korutánskeho, korunovaný za východofranského kráľa. Išlo o prvú doloženú kráľovskú korunováciu vo Východofranskej ríši. V marci 900 mu vzdala sľub vernosti lotrinská šľachta.

Nakoľko maloletý Ľudovít nemohol vládnuť samostatne, vláda sa ocitla v rukách regentov, ktorých pred svojou smrťou určil ešte Arnulf Korutánsky. Rozhodujúce postavenie mal arcibiskup Hatto z Mohuča a biskup Salomo III. z Kostnice, ktorí svoje postavenie využili k získaniu veľkých dedičných majetkov pre svoje príbuzenstvo. Vychovávateľom mladého kráľa sa stal biskup Albero z Würzburgu. Svetským poručníkom sa stal Konrád, príbuzný Ľudovítovej matky Ody a manžel Ľudovítovej sestry Glismut. Slabosť ústrednej vlády znamenala opätovné posilnenie bývalej moc vojvodstiev, ktoré sa obnovili ako "mladšie" kmeňové vojvodstvá (Sasko, Durínsko, Bavorsko).

Za Ľudovítovej vlády sa konali ríšske snemy v Rezne (901), Forchheime (903) a Tribure (906). V prvých rokoch vlády sa Ľudovít zdržiaval najmä v Rezne v Bavorsku, neskôr sa zdržiaval (od roku 905 sporadicky, od roku 907 trvalo) v rýnsko-mohučskej oblasti (Frankfurt nad Mohanom, Tribur a Ingelheim).

Krajina bola v tejto dobe (až do roku 906) svedkom častých bojov medzi rodmi Konrádovcov a Babenbergovcov (tzv. Babenberský spor). Okrem toho z juhovýchodu začali krajinu od roku 900 ohrozovať Maďari. Roku 906 prenikli územím starého protivníka Východofranskej ríše, Veľkomoravskej ríše, až ku Sasku. Markgróf Liutpold sa pokúsil v nasledujúcom roku, prostredníctvom preventívneho útoku Maďarov zastaviť. Vojenské ťaženie sa však skončilo pri Bratislave ničivou porážkou Bavorov. V rokoch 909 a 910 napadli Maďari Švábsko. V lete 910 sa pokúsil mladý kráľ postaviť proti Maďarom na Lechskom poli pri Augsburgu. Utrpel tu však ťažkú porážku.

20. alebo 24. septembra 911 chorľavý mladý kráľ zomrel. Miesto úmrtia nie je známe. Údajne mal byť pochovaný v kostole Sv. Emmeráma v Rezne. Ním vymrela východofranská línia Karolovcov.

Vládcovia Východofranskej ríše