Mul (potomok kobyly)

Mul alebo mulica (ostatné názvy pozri nižšie) je kríženec samca somára a samice koňa (čiže kobyly). Vyzerá, zjednodušene povedané, ako kôň s veľmi dlhými ušami. Hoci má tento kríženec v slovenčine viacero názvov, nižšie bude (ak nie je uvedené inak) označovaný ako mul.

Odlišný je kríženec samca koňa a samice somára (čiže somarice, oslice) - pozri mulica (potomok somarice).

Názvy

Slovenské názvy 
Slovenské názvy tohto kríženca sú: mul  (resp. historicky: múl ), mula (resp. ľudovo muľa), mulica. Zastarano sa používali aj názvy mulec  a mulo (resp. muľo).

Uvedená pestrosť názvov vyplýva okrem iného z toho, že v slovenských textoch dnes existujú dva základné spôsoby pomenúvania krížencov koňa a somára: 
 prvý spôsob: mul je kríženec kobyly a samca somára (teda predmet tohto článku), mulica je kríženec somarice a samca koňa;
 druhý spôsob: mul je kríženec somarice a samca koňa, mulica je kríženec kobyly a samca somára.

Latinské názvy
Latinské (taxonomické a iné) názvy tohto taxónu sú: 
súčasné: Equus caballus ♀ × Equus asinus ♂  (resp. ♀ Equus caballus  × ♂ Equus asinus), Equus asinus ♂ × Equus caballus ♀  (resp. ♂ Equus asinus × ♀ Equus caballus), Equus caballus × Equus asinus (p. p.), Equus asinus × Equus caballus (p.p.), Equus asinus × Equus caballus [v tomto konkrétnom názve poradie uvedených druhov vyjadruje: samec × samica]; 
staršie: Equus mulus, Equus asinus mulus, Equus asinus var. Mule , Equus hybridus (p.p.), Equus asinus hybridus (p. p.), Equus hybridus mulus, Asinus hybridus (ex asino et equa), Asinus vulgaris Mulus, Mulus (resp. mulus, žen. rod mula), Mulus (resp. mulus) (p. p.), Hinnus (resp. hinnus) (p. p.) .

Poznámky:
-Skratka "p. p." znamená čiastočne (t.j. daný názov zahŕňa aj niečo iné, v našom prípade väčšinou krížence somarice a samca koňa).
-Rodové meno za značkou × sa alternatívne skrátene vždy môže vynechať, čiže napr. Equus asinus × Equus caballus sa môže písať v tvare Equus asinus x caballus.
-Namiesto vyššie uvedených výrazov Equus caballus a Equus asinus samozrejme môžu byť rozličné vedecké synonymá týchto názvov (uvedené napr. v článku kôň (podrod) a somár domáci). Takto napríklad dostaneme názvy Equus ferus caballus♀ × Equus africanus asinus♂ či Asinus asinus × Equus caballus.

Sterilita
Muly sú skoro vždy neplodné, pretože jednému z ich chromozómov chýba príslušný párový chromozóm. Muly majú totiž 63 chromozómov - 32 chromozómov majú od koňa (keďže kôň má 64 chromozómov), teda od matky, a 31 chromozómov majú od somára (keďže somár má 62 chromozómov), teda od otca, z čoho vyplýva, že 1 chromozóm (od matky) majú "navyše". 

Výnimočne sa objavujú spochybňované správy o plodných samiciach mulov, ale doteraz nebol potvrdený ani jediný prípad plodného samca. Aj napriek tomu sa vo väčšine krajín samce mulov kastrujú z dôvodu väčšej bezpečnosti práce s nimi.

Charakteristika 
Veľkosťou väčšinou zodpovedajú svojej matke – kobyle, sfarbenie závisí od kombinácie génov oboch rodičov, mení sa teda od prípadu k prípadu. Po somárovi dedí väčšinou hlas, mohutnejšiu hlavu, dlhé uši, štíhlejšie končatiny, malé úzke kopytá, krátku hrivu a chvost pri koreni porastený len krátkou srsťou. V realite ale nemožno rozlíšiť mula od mulice (t.j. kríženca somarice a samca koňa) podľa výzoru; presne sa to dá povedať iba vtedy, ak poznáme oboch rodičov. Pri hybridizácii nikdy nemožno zaručiť, ktorý rodič bude u daného potomka výzorovo prevažovať. Zastúpenie samcov a samíc je u mulov totožné s ostatnými cicavcami, populácia je teda vyvážená. Zaťatosť  mula je podobne ako u somára daná jeho dobrým odhadom vlastných síl a možností a odmietnutím poslušnosti pri prekročení ich medzí. Jeho inteligencia, schopnosť dedukcie a individualizmus sa, rovnako ako u somárov, často mylne zamieňa s tvrdohlavosťou či neposlušnosťou. Cení sa jeho nenáročnosť na potravu, vytrvalosť a dobráckosť, isté kráčanie v krkolomnom teréne, neľakavosť, ako aj jeho sila a odvážnosť, ktorú zdedil po matke. Vďaka lepším konštitučným vlastnostiam sa na rozdiel od mulice uplatňuje ako jazdecké zviera a keďže unesie náklad až 150 kg ťažký, je veľmi výhodný na nosenie bremien na chrbte v horách a na ťažko schodných chodníkoch.

Chov mulov prebiehal už v staroveku, v roku 580 pred Kr. sa napríklad na olympijských hrách konali preteky na muloch. Pre ich pokojnosť a vytrvalosť sa v antickom Ríme na ťah pohrebných vozov používali len muly, čo malo starú tradíciu – pohrebný voz Alexandra Macedónskeho ťahalo z Babylonu až do Alexandrie viac ako 60 mulov. Ľahšie muly sa dobre uplatňovali ako jazdecké zvieratá v rímskej pošte a rímska armáda ich využívala na ťah aj na nosenie bremien na chrbte. Využívali ich aj na bojiskách 1. svetovej vojny.

Pozri aj 
 mulica
 zebroid
 zedonk

Zdroje

 - týka sa len sekcie Charakteristika

Zvieracie krížence
Koňovité