Smoke on the Water

„Smoke on the Water“ je rocková skladba britskej hardrockovej formácie Deep Purple, ktorá vyšla prvýkrát na ich albume Machine Head z roku 1972.

Skladba je známa vďaka svojej hlavnej hudobnej téme, ktorou je štvornotová bluesová škála, melódia štyroch paralelných tónov. Gitarový riff hrá Ritchie Blackmore na elektrickej gitare Fender Stratocaster, po bicích a basovej gitare nasleduje spev Iana Gillana. Jon Lord sprevádza gitarový part na organe Hammond B3, ktorého zvuk cez zosilňovač Marshall skresľovaný do tónu, ktorý napodobňuje gitarový zvuk. Blackmore používa na vybrnkávanie dva prsty, prehrávaním dvojíc tónov sa dá presnejšie spájať zvuk organu s gitarou.

História skladby 
Slová skladby rozprávajú skutočný príbeh. 4. decembra 1971 mala skupina Deep Purple pripravené nahrávanie albumu v Montreux (Švajčiarsko) v mobilnom štúdiu, ktoré im prenajala skupina The Rolling Stones (známe ako Rolling Stones Mobile Studio, v tomto štúdiu bol nahrávaný napr. aj album Physical Graffiti od Led Zeppelin), v texte piesne je spomínané ako "Rolling truck Stones thing", alebo aj "the mobile". Nahrávacie štúdio mali v zábavnom komplexe, ktorý bol súčasťou kasína v Montreux (v texte ako "the gambling house"). V podvečer nahrávania mal na javisku kasína vystúpenie Frank Zappa so svojou skupinou The Mothers of Invention. Uprostred Prestonovho syntetizátorového sóla v skladbe „King Kong“ toto miesto zachvátil požiar. Niektorý návštevník vystrelil svetlicu zo signálnej pištole do stropu pokrytom ratanom, ktorý začal horieť. V texte je to opísané slovami "some stupid with a flare gun...". Vzniknutý oheň zničil celý komplex kasína aj s aparatúrou Zappovej skupiny. 

Názov skladby „Smoke on the Water“ (autorom je ich basgitarista Roger Glover) pochádza z pohľadu na dymiace kasíno ponad Ženevské jazero. "Funky Claude" pobehujúci hore dolu je pomenovaním pre Claude Nobsa, riaditeľa džezového festivalu v Montreux, ktorý pomáhal niektorým návštevníkom utiecť z miesta požiaru.

Vplyv 
Skladba „Smoke on the Water“ bola pridaná na album Machine Head, ktorý bol vyšiel začiatkom roku 1972. Skupina ju neplánovala vydať na singli, nepovažovala ju za potencionálny hit. Singel vyšiel až po roku a dosiahol v lete 1973 v USA štvrtú priečku v rebríčku popových singlov Billboardu. Po jeho vydaní sa album dostal do prvej desiatky v predajnosti. Súhra hry medzi Blackmorom a Lordom je v koncertných verziách skladby viac prepracovaná a verzia, ktorá vyšla na ich albume Made in Japan v roku 1973 sa stala osobitným hitom.

Skladbu hrali Blackmore a Gillan počas vystúpení svojich sólových projektov po odchode zo skupiny Deep Purple vo formáciách Ian Gillan Band, či Rainbow. V roku 1983 Gillan ako člen skupiny mal skladbu „Smoke on the Water“ vo svojom repertoári na vystúpeniach Black Sabbath. Je to teda jedna z mála coververzií, ktoré hrala táto skupina vo svojej histórii.

Táto pieseň je populárnou aj pre začínajúcich gitaristov, často sa hrá už počas trénovania hry na gitaru.

Odkaz 
„Smoke on the Water“ dosiahol tieto úspechy:
 #426 hodnotení The Rolling Stone Magazine Rolling Stone’s 500 Greatest Songs of All Time
 #37 vo VH1 - 40 Greatest Metal Songs 
 #12 v Q magazine - 100 Greatest Guitar Tracks (March 2005)
 #1 v Digital Dreamdoor - 100 Greatest Rock Guitar Riffs
 Pocta skladbe je v Montreux daná skultpúrou na pobreží jazera (blízko sochy Freddie Mercuryho) na ktorej je názov skupiny, názov skladby a notový zápis gitarového riffu.
 Roku 1994, vo Vancouveri v Kanade, 1,322 gitaristov súčasne zahralo slávny gitarový riff pre Guinnessovu knihu rekordov. V nedeľu 3. júna 2007 v rádiu v Kansas City porazilo tento rekord 1,683 gitaristov. 
 Coververzie skladby nahrala napríklad heavy metalová skupina Soulfly, power metalová skupina Metalium, kórejská thrash metalová kapela Crash, či brazílska progresívne power metalová Angra a mnohí iní. 
 Skladbu hrali aj na Rock Aid Armenia v zostave: Bryan Adams, Ritchie Blackmore, Bruce Dickinson, Keith Emerson, Ian Gillan, David Gilmour, John Paul Jones, Tony Iommi, Alex Lifeson, Jon Lord, Brian May, Paul Rodgers, Chris Squire a Roger Taylor. 
 Na G3: Live In Tokyo skladbu nahrali gitaristi John Petrucci, Joe Satriani a Steve Vai.

Referencie

Externé odkazy 
 Slávny gitarový riff 

Piesne Deep Purple
Piesne z 1972
Signature song