Thomas Seymour

Thomas Seymour, barón zo Sudeley, bol britský politik. Bol starším bratom Jany Seymourovej. Po smrti Henricha VIII. sa oženil s vdovou po kráľovi, Katarínou Parrovou.

Detstvo 
Bol synom sira Johna Seymoura a jeho manželky Margery Wentworthovej. Thomas mal ôsmich súrodencov, z nich významní boli len dvaja - straší brat Eduard Seymour, vojvoda zo Somersetu a jeho mladšia sestra, Jana Seymourová, tretia manželka kráľa Henricha VIII. a matka Eduarda VI..

Thomas strávil detstvo vo Wulfhalle vo Savernake Forest, Wiltshire, čo bolo rodinné sídlo Seymourovcov. Historik David Starkey opisuje Thomasa ako vysokého, dobre stavaného muža s fúzmi a svetlohnedými vlasmi. Významný tudorovský dvoran, sir Nicholas Throckmorton ho zase opísal ako odvážneho, múdreho a liberálneho.

Pripojenie ku kráľovskej rodine 
Moc a vplyv rodiny Seymourovcov vzrástol počas Henrichovho manželstva s Annou Boleynovou, teda v čase, keď Thomasova sestra Jana bola dvornou dámou. Keďže Anna ani po dlhom čase neporodila kráľovi syna, videl v tom Thomas a jeho brat Eduard príležitosť, aby kráľovu pozornosť nenápadne upriamili na Janu. To sa im aj podarilo - Jana sa za kráľa Henricha vydala už jedenásť dní po Anninej poprave v máji 1536 a nasledujúci rok v októbri mu porodila jediného syna.
Zo sestrinho manželstva profitoval najmä starší brat, Eduard Seymour. Historici sa domnievajú, že nezhody medzi Eduardom a Thomasom začali práve v tomto čase, keď Thomas začal bratovi zazlievať jeho spoločenský postup a vzťah medzi nimi začal chladnúť. Aj keď bol Thomas menovaný za lorda Veľkoadmirála, závidel bratovi jeho moc a vplyv.

Vzťah ku Kataríne Parrovej 
V roku 1543 zomrel Ján Nevill, tretí barón z Latymeru a zostala po ňom vdova, Katarína Parrová. Thomas netajil svoju náklonnosť ku Kataríne. Nanešťastie pre Thomasa, Henrich VIII. sa o Katarínu tiež začal zaujímať ako o svoju možnú manželku. Nakoniec sa s ňou oženil - očarila ho jej dôstojnosť a inteligencia. Žiarlivý Thomas sa Kataríny nechcel vzdať, a tak ho kráľ poslal na diplomatickú misiu do Holandska.

Thomas sa stal v roku 1544 hlavným vojenským veliteľom a o rok neskôr, v roku 1545 sa stal lordom Wardenom z Cinque Ports.
Niekoľko mesiacov pred kráľovou smrťou sa vrátil na kráľovský dvor a zistil, že jeho brat Eduard sa stal lordom protektorom Anglicka, čo znamenalo, že sa stal vládcom kráľovstva ako regent jeho synovca, Henrichovho maloletého syna a následníka trónu, malého Eduarda VI.. Ako odškodnenie, že ho Henrich nespomenul vo svojej poslednej vôli, získal Thomas titul barón Seymour zo Sudeley. Thomas však túžil po niečom inom - chcel sa zbaviť svojho brata a nahradiť ho na poste lorda protektora.

V januári 1547 kráľ Henrich VIII. zomrel a z Kataríny sa stala jedna z najbohatších žien v Anglicku. 

Hoci bol Thomas Seymour spájaný s Máriou Howardovou, vojvodkyňou z Richmondu, v čase kráľovej smrti stále nebol ženatý. Niektoré zdroje tvrdia, že sa Thomas plánoval oženiť s princeznou Máriou alebo princeznou Alžbetou, Henrichovými dcérami z prvých dvoch manželstiev. Podľa toho mal s Alžbetou aj určitý vzťah, ešte v čase jej mladosti. Dúfal tak, že sa prostredníctvom sobáša dostane k moci, no v tomto nebol úspešný. Nakoniec sa v apríli 1547 tajne oženil s Katarínou Parrovou, Alžbetinou opatrovníčkou, čo niektorí historici vnímajú ako pokus dostať sa bližšie k mladej princeznej. Mnohí ľudia si v tej dobe mysleli, že sa zobrali veľmi skoro po kráľovej smrti. Anna Stanhopeová, vojvodkyňa zo Somersetu, manželka Thomasovho brata Eduarda, nemala Katarínu a Thomasa v obľube a začala ľudí na kráľovskom dvore obracať proti nim. Dokonca zadržiavala kráľovské šperky, ktoré právom patrili Kataríne.

Vzťah k princeznej Alžbete, dcére Henricha VIII. 
Princezná Alžbeta, zverenkyňa Kataríny Parrovej, odišla bývať po Henrichovej smrti spolu s ňou do Chelsea. Thomas tak získal opatrovnícke práva a mohol sa starať o Alžbetu a aj o lady Janu Greyovú. Veľmi ambiciózny Thomas sa začal usilovať o zblíženie s Alžbetou. Postupne sa začali šíriť rôzne klebety a Kat Ashleyová, Alžbetina guvernantka, začala prosiť Thomasa, aby prestal princeznú navštevovať, čo on rázne odmietol. No aj jeho manželka Katarína žiadala, aby obmedzil toto svoje správanie voči Alžbete. Katarína sa snažila zachrániť Alžbetinu reputáciu, a tak ju poslala do domu sira Anthony Dennyho vo Hertfordshire. No po Kataríninej smrti, ktorá zomrela pri pôrode v auguste roku 1548, Thomas opäť obnovil svoj kontakt k princeznej Alžbete.

Thomasove nezákonne činy 
Thomas podplatil muža menom John Fowler, ktorý bol jeden z najbližších služobníkov kráľa Eduarda VI., aby od neho získal informácie, že kráľ sa často sťažoval, že nie je dostatočne financovaný. Thomas tajne posielal kráľovi peniaze, aby si získal jeho náklonnosť a začal otvorene nesúhlasiť s bratovou administratívnou politikou. Ako lord Velkoadmirál bol schopný kontrolovať anglické námorníctvo a otvorene žiadal ľudí o podporu v prípade štátneho prevratu.

Hoci bol admirál, podporoval pirátstvo - zabezpečil pirátom bezpečnosť výmenou za ich korisť. Aby získal moc, bol ochotný a schopný spraviť čokoľvek. Thomas sa neskôr dozvedel o činoch sira Williama Sharingtona, hlavného pokladníka mincovne v Bristole, ktorý podvádzal pri vedení účtovných kníh a tak si zvyšoval osobný zisk. Thomas ho za to vydieral.

Thomasov pád 

Koncom roku 1548, boli Thomasove plány nahlásené informátormi Tajnej Rade (the Privy Council). Začalo sa vyšetrovanie bristolskej mincovne a Sharington sa priznal k podvodom, a tak sa prišlo aj na Thomasove nekalé praktiky. Jeho brat Eduard, vojvoda zo Somersetu chcel dať Thomasovi možnosť zúčastniť sa zasadania a vysvetliť dôvod svojich činností. Thomas však na zasadnutie neprišiel a vytvoril plán na únos kráľa.

V noci 16. januára 1549, sa Thomas vkradol do kráľových komnát na Hampton Court Palace. Vstúpil do súkromných záhrad a zobudil jedného z kráľových psov. Psie štekanie privolalo osobnú stráž kráľa a Thomas bol zatknutý a odvedený do Toweru. 18. januára poslala Rada agentov k všetkým, ktorí by mohli byť akokoľvek spojení s Thomasom, vrátane princeznej Alžbety, ktorá bola teraz podozrivá z intímneho vzťahu s Thomasom a dokonca, že s ním bola tehotná. Tiež ju upodozrievali, že bola zapojená do jeho plánu získať trón od jej nevlastného brata, Eduarda VI.

Poprava 
22. februára ho Rada oficiálne obvinila z vlastizrady. Jeho brat, Eduard Seymour, sa snažil spomaliť podpísanie rozsudku smrti a žiadal, aby Rada dala toto rozhodnutie podpísať Eduardovi VI. 20. marca 1549 bol Thomas Seymour popravený na Toweri. Jeho dcéra Mária Seymourová, ktorú mal s Katarínou Parrovou, bola umiestnená do výchovy Kataríny Brandonovej, vojvodkyne zo Suffolku. Márii by malo zostať všetko bohatstvo, ale jej matka, ktorá zomrela pri jej pôrode, odkázala všetok svoj majetok Thomasovi, ale Thomasovi bol po poprave zobraný všetok majetok, vrátane dedičstva po Kataríne. Mária zomrela pravdepodobne ešte ako dieťa - vo veku dvoch rokov, kedy sa strácajú historické záznamy o nej. Titul barón zo Sudeley bol prenechaný bratovi Kataríny Parrovej, Williamovi.

Pozri aj 
 Henrich VIII.
 Jana Seymourová
 Eduard Seymour, vojvoda zo Somersetu

Iné projekty

Externé odkazy 
 Genealógia rodu Seymourovcov

Zdroj 

Narodenia v 1508
Úmrtia v 1549
Seymourovci
Anglickí šľachtici
Rytieri Podväzkového rádu