Disociácia (chémia)

Disociácia je proces rozkladu látky na jednoduchšie molekuly, atómy, atómové skupiny alebo ióny. Typicky sa o disociácii hovorí v prípade kyselín, zásad alebo elektrolytov, môže však ísť napríklad aj o termickú disociáciu (termolýzu).

Disociáciu elektrolytu na ióny (vo vode alebo tavenine) prebieha podľa rovnice:

 A_{a}B_{b} (aq) -> aA^{b+} (aq) + bB^{a+} (aq)

V roztoku sa z daného množstva látky len časť molekúl štiepi na ióny, ostatné zostávajú nedisociované. Pri kyselinách a zásadách, ktoré môžu byť rozpustené aj v nedisociovanej forme, sa udáva tzv. disociačná konštanta KA pre kyseliny a KB pre zásady, odvodená od rovnovážnej konštanty, ktorá udáva pomer koncentrácie disociovanej a nedisociovanej formy.

Disociačné konštanty 

Disociačná konštanta závisí len od teploty.

Silné kyseliny 
Disociácia silných kyselín prebieha takmer úplne. Hodnota ich disociačných konštánt je Ka > 10-2. Medzi príklady silných kyselín patria , HI, HBr, HCl,  alebo .

Slabé kyseliny 
Slabé kyseliny uvoľňujú vodíkové katióny (protóny) ťažko, preto je ich disociácia len čiastočná. Hodnota ich disociačných konštánt je KA > 10-4. Medzi príklady slabých kyselín patria HCN, ,  alebo .

Zásady 
Definicía disociačnej konštanty zásad je obdobná definícii disociačnej konštanty kyselín. Čím vyššia je disociačná konštanta kyseliny, tým nižšia je disociačná konštanta jej konjugovanej zásady a naopak.

Príklady disociácie 
Disociovať môžu napr. kyseliny, hydroxidy, soli, koordinačné zlúčeniny, voda a iné molekuly.

  → + + OH-

  → 2 H+ + 2-

  → Ba2+ + 2 OH-

  → + + Cl-

Mieru sily kyselín a zásad vyjadruje hodnota ich disociačných konštánt.

Referencie 

Fyzikálna chémia
Chemické reakcie