Paul Sabatier

Paul Sabatier (* 5. november 1854, Carcassonne, Francúzsko – † 14. august 1941, Toulouse) bol francúzsky chemik. Je nositeľom Nobelovej ceny za chémiu spolu s Victorom Grignardom v roku 1913 za jeho metódu hydrogenácie organických zlúčenín.

Sabatierove prvé štúdie obsahovali termochémiu síry a kovových sulfátov, tento výskum využil aj pri svojej dizertačnej práci. V Toulouse pokračoval vo fyzikálnych a chemických experimentov síry, chlóru, chrómanu a medi. Taktiež študoval soli a kyslíkatú zložku dusíkatých a nitrózodimetylanilínových kyselín a uskutočnil základný výskum rozdelenia indexov a absorbovanie spektier.

Sabatier uľahčil priemyselné využitie hydrogenácie. V 1897 objavil katalytickú vlastnosť niklu pri hydrogenácii uhlíkatých molekúl.

Sabatier je známy pre svoj Sabatierov proces a jeho prácu La Catalyse en Chimie Orgarnique (Katalyzátor v organickej chémii) ktorá bola publikovaná v roku 1913. Spolu s Victorom Grignardom v roku 1912 získal Nobelovu cenu za chémiu.

Sabatier bol ženatý a mal 4 dcéry, jedna z nich sa vydala za známeho talianskeho chemika Emilia Pomilia.

Francúzski chemici
Nositelia Nobelovej ceny za chémiu
Francúzski nositelia Nobelovej ceny
Nositelia Davyho medaily
Absolventi École Normale Supérieure
Členovia Francúzskej akadémie vied
Členovia United States National Academy of Sciences