Halogenid

Halogenidy sú anióny halogénov (F, Cl, Br, I, At, Ts) s oxidačným číslom -1.  Najčastejšie sa vyskytujú ako dvojprvkové anorganické zlúčeniny (môžu byť aj trojprvkové, ak sa spájajú s dvojprvkovým katiónom, napr. NH4F) s iným prvkom alebo radikálom, ktorý je viac elektropozitívny než daný halogenid. Ak je protiiónom vodíkový katión (H+), vznikajú halogenovodíky. Ich vodný roztok potom dáva bezkyslíkaté halogenovodíkové kyseliny, od ktorých sú halogenidy formálne odvodené. Ak je protiiónom halogénu organická zlúčenina, vznikajú organohalogenidy.

Názvoslovie 
Podobne ako u ostatných jednoprvkových aniónov, názvy halogenidov sa tvoria príponou -id, takže existuje fluorid, chlorid, bromid a jodid. Okrem toho existujú teoreticky i astatid a tenesid. Prídavné meno tvorí iný prvok z periodickej sústavy prvkov, často kov, a má koncovku podľa daného oxidačného čísla. Vo vzorci sa zapisujú v opačnom poradí, najprv prvok s kladným oxidačným číslom a potom halogenid. Napríklad v chloride sodnom má chlór oxidačné číslo -1, takže jeho názov je "chlorid", sodík má oxidačné číslo +1, ktorému prislúcha koncovka -ný. Pretože súčet oxidačných čísel sa vždy musí rovnať 0 (aby bola dodržaná elektroneutralita zlúčeniny), nie je potrebné meniť počet akéhokoľvek z prvkov zlúčeniny. Vzorec chloridu sodného je teda NaCl.

Príprava 
Halogenidy je možné pripraviť:
 priamou reakciou halogénu s kovom
 2 Na + Cl2 → 2NaCl
 reakciou kovu s halogenovodíkovou kyselinou
 Mg + 2 HCl → H2 + MgCl2
 zrážacou reakciu solí s halogénvodíkovou kyselinou 
 AgNO3 + HCl → AgCl + HNO3
 neutralizáciou kyseliny a zásady
 NaOH + HCl → NaCl + H2O
 zámenou iónov
 Pb(NO3)2 + 2 KI → PbI2 + 2 KNO3

Skúška na halogenidy 
Rozpustné halogenidy je možné identifikovat pomocou zrážacieho testu s dusičnanom strieborným. Rozpustený anión halogenidu vytvorí nerozpustnú soľ so strieborným katiónom, ktorej farba sa mení podľa prítomného aniónu:

 AgF: bez zrazeniny
 AgCl: biela zrazenina
 AgBr: svetlá krémová zrazenina
 AgI: svetlá žltá zrazenina

Zrážanie halogenidov sa dá takisto využiť na ich stanovenie v argentometrickej titrácii. Na identifikáciu organických halogenidov možno použiť Beilsteinov test.

Použitie 
Najznámejšou soľou s halogenidom je NaCl (chlorid sodný). Je to biela tuhá látka, rozpustná vo vode. V prírode sa vyskytuje ako minerál kamenná soľ (halit). Je hlavnou zložkou jedlej soli. Kuchynská soľ je zdrojom prvku dôležitého pre zdravie a funkciu celého organizmu - jódu. Do solí sa jód pridáva v malom množstve. Morská soľ sa získava kryštalizáciou morskej vody. Jej hlavnou zložkou je NaCl a používa sa tak isto na dochucovanie jedál.

Kovové halogény sa používajú v halogenidových výbojkách, napríklad v pouličnom osvetlení. Vyžadujú menej energie oproti napríklad ortuťovým výbojkám a lepšie zobrazujú farby v porovnaní s oranžovou sodíkovou výbojkou.

Halogenidy striebra, konkrétne bromid a jodid strieborný, sa používajú vo fotografických filmoch a papieroch. Keď sa film vyvolá, strieborné halogenidy sa po vystavení svetlu redukujú na kovové striebro, čím vznikne obrázok.

Halogenidy sa používajú i v spájkovacích pastách, ktoré obsahujú konkrétne chlorid zinočnatý.

Príklady 
Medzi príklady halogenidov patria:
 Chlorid sodný, NaCl
 Chlorid draselný, KCl
 Jodid draselný, KI
 Chlorid lítny, LiCl
 Chlorid meďnatý, CuCl2
 Chlorid strieborný, AgCl
 Chlorid vápenatý, CaCl2
 Fluorid chlórny, ClF

Referencie

Zdroj

Iné projekty 

 

Halogenidy
Anióny