Goldbergove variácie

Goldbergove variácie, BWV 988 (uvádzané aj pod názvom Goldbergovské variácie) je dielo pre klávesový nástroj (dnes takmer výhradne klavír) od nemeckého skladateľa Johanna Sebastiana Bacha. 

Johann Sebastian Bach vydal Goldbergove variácie v roku 1742 v nakladateľstve Balthasara Schmida v Norimbergu ako súčasť štvrtého diela Klavírnych cvičení. Tie spolu s Passacagliou pre organ a Chaconnou pre husle patria k trom najväčším príkladom Bachovho variačného umenia.

Historické pozadie
Johann Theophilus Goldberg bol mimoriadne nadaný mladý klavirista a aj skladateľ. Od roku 1741 študoval u Johanna Sebastiana Bacha. Goldberg hrával kniežaťu Hermannovi Carlovi von Keyserlingovi za bezsenných nocí. Ten si objednal u Bacha hudbu k týmto nočným koncertom a Bach napísal variácie, ktoré sú začiatkom novodobých dejín variácií a zároveň jedným z najkrajších a najväčších diel svojho druhu.

Téma
Nosnou témou variácií je ária „mit verschiedenen Veränderungen vor Clavicimbel mit 2 Manualen Denen Liebhabern zur Gemüths – Ergetzung“ alebo tzv. Goldberg – Variationen. Ária je zachytená už v druhej knižôčke pre Annu Magdalénu Bachovú. Je melodicky tak bohatá, že je pravdepodobne už sama variáciou melódie, ktorú Bach uvádza ako sprievod v ľavej ruke v 26. variácii. Golbergove variácie obsahujú túto áriu a 30 variácií.

Variácie by sme mohli podľa obsahu rozdeliť na klavírne a kontrapunktické štúdie. Základom, z ktorého sa variácie odvíjajú, nie je ani tak melódia, ale predovšetkým basová línia, ktorú Bach v jednotlivých variáciách značne modifikuje, základná harmónia daná áriou však ostáva a zopakuje sa v každej variácii.

Ária má 32 taktov, dvojdielnu formu, hlavná tónina je G dur. Bach prísne dodržuje aj formu jednotlivých variácií. Len 6 variácií nedodržuje počet taktov árie. Z tohoto vyplýva, že sú to variácie ornamentálne a vidíme na nich veľkú fantáziu a variačné umenie J.S. Bacha, pretože variácie vôbec nevyznievajú fádne ani jednotvárne. Tvoria kompaktný celok. Sú spracované čisto kontrapunktickou formou, ktorá sa stala vzorom pre nasledujúce generácie skladateľov.

Časti diela
S výnimkou prvých a posledných troch variácií, Bach zoskupuje variácie do trojíc tak, že prvá má ráz charakteristickej skladby, v druhej prevláda virtuózna zložka (už spomínané klavírne štúdie) a tretia je  kánonická (kontrapunktické štúdie).

 Variácia č.1 – je  veľmi  jednoducho  imitačne  spracovaná, v Allegro, začína postupne vťahovať poslucháča do nálady diela.
 Variácia č.2 – je takisto voľná imitácia, ale už v trojhlase.
 Variácia č.3 – je lyrický kánon v unisone.
 Variácia č.4 – je tanečná v 3/8 takte.
 Variácia č.5 – melódia sa nachádza v base a pravá ruka predstavuje virtuóznu zložku – figurácie, ktoré vytvárajú iskrivé pozadie.
 Variácia č.6 – kánon v sekunde.
 Variácia č.7 – je taktiež tanečná, v 6/8 takte, má charakter siciliana. Pripomína symfóniu z Vianočného oratória.
 Variácia č.8 – je založená na ostinátnych figuráciách.
 Variácia č.9 – kánon v tercii, trojhlasný.
 Variácia č.10 – je Fughetta I. alla breve, kde Bach veľmi prehľadným, ale efektívnym spôsobom spracúva tému (má tiež trojhlasné spracovanie).
 Variácia č.11 – vychádza z ôsmej variácie, je rytmicky obohatená.
 Variácia č.12 – je  kánon v kvarte.
 Variácia č.13 – je inšpirovaná áriovou melodikou, je štylizovaná ako sólo v pravej ruke a melodický sprievod v ľavej ruke.
 Variácia č.14 – vidíme v nej krásne prelínanie melódie so sprievodom vymieňajúc si navzájom polohy.
 Variácia č.15 – je kánon  v intervale kvinty. Pripomína Bachov chorál „O Lamm Gottes unschuldig“.
 Variácia č.16 – je svojím charakterom francúzska overtura bez pomalého záveru. Prvý diel je grave s figuráciami typickými pre tento druh, kvázi druhý diel tvorí fughetta II. v rýchlom tempe.
 Variácia č.17 – mohli by sme ju označiť za etudu lomených intervalov (tercií).
 Variácia č.18 – kánon v sexte. Tempo giusto je pre kánony dosť neobvyklé.
 Variácia č.19 – je štylizovaná do trojdobého tanca, pripomína nám ländler – tanec v tej dobe ešte neexistujúci.
 Variácia č.20 – nám môže pripomenúť variáciu č. 14, ale rytmicky je na zložitejšej úrovni (zaujímavá je synkopická úprava). Je založená na permutačnom kontrapunkte.
 Variácia č.21 – je chromatický kánon v intervale septimy.
 Variácia č.22 – je inšpirovaná talianskou vokálnou hudbou. Formou to je fugato (štvorhlas).
 Variácia č.23 – je štúdiou ako efektívne vyriešiť problémy tercií paralelných, v protipohybe, dokonca i dvojitých. U Bacha nie je žiadny technický problém samoúčelný, stáva sa formotvornou súčasťou kompozície.
 Variácia č.24 – kánon v oktáve.
 Variácia č.25 – je adagio inšpirované duchovnou pašiovou hudbou, výrazová stránka je v tejto variácií dominantná, charakterovo vyjadruje veľkú bolesť.
 Variácia č.26 –  Muzikológovia sa domnievajú, že v 26. variácii sa nachádza pôvodná téma týchto variácií (sprievod v ľavej ruke). Technickým problémom pre interpreta sa stáva prekladanie rúk. 
 Variácia č.27 – kánon v intervale nóny. Druhú časť tejto variácie tvorí inverzia predchádzajúceho dielu.
 Variácia č.28 – rieši efektívnym spôsobom problém trilku aj dvojitého, trilok sa stáva nosným výrazovým prostriedkom.
 Variácie č.29 – je po rytmickej stránke veľmi rôznorodá, po technickej stránke upozorňuje na problém akordického trilku.
 Variácia č.30 - je Quodlibet, v ktorej Bach kanonicky spracováva údajne dve ľudové piesne s jednoduchým harmonickým sprievodom. Dielo upokojuje na záver opäť hlavná téma – Ária.

Technická náročnosť
Interpretovať dielo je veľmi náročné, obsahuje všetky technické problémy. Vyžaduje obrovský citový vklad, pochopenie diela a intelektuálny nadhľad. Ďalším z problémov je časovo dlhý rozsah diela, ktorý okrem maximálnej koncentrácie vyžaduje aj veľké množstvo fyzických síl. Pre klaviristu je psychické a fyzické napätie pri interpretácii Golbergových variácií porovnateľné s klavírnym recitálom. Ferruccio Busoni, zrejme v záujme efektu, sa svojou úpravou pokúsil dielo ešte viac skomplikovať. To však ani nie je potrebné a v tejto Busoniho úprave sa ani nehráva.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Goldbergove variácie BWV 988  Oregon Bach Festival (Flash)

Johann Sebastian Bach
Klavírne skladby
Variácie