Louis Joseph de Bourbon, vojvoda z Vendôme

Louis Joseph de Bourbon, vojvoda z Vendôme (* 1. júl 1654, Paríž, Francúzsko – † 11. jún 1712, Vinaro`s, Španielsko) bol francúzsky maršal a uznávaný vojvodca.

Život 
Bol synom Ľudovíta, 2. vojvodu z Vendôme, a pravnukom Henricha IV. Bol tiež bratancom svojho najväčšieho protivníka, Eugena Savojského. Do armády vstúpil v 18 rokoch. Samostatného velenia na celom bojisku sa po prvýkrát dočkal v roku 1695 kedy viedol francúzske vojská v Katalánsku a dobyl Barcelonu. Vrchol jeho kariéry nastal za vojen o španielske dedičstvo. 

V roku 1702 bol menovaný veliteľom francúzskych jednotiek v Taliansku. Nahradil tak svojho zajatého predchodcu a bývalého veliteľa vojvodu z Villeroy, ktorého výkony francúzsku armádu celkom zosmiešnili. Ani Vendôme však nedokázal splniť zadanú úlohu a zničiť sily Eugena Savojského, ktorý ho zaskočil a porazil v bitke pri Luzzare. Porážka však nebola nijako výrazne drvivá a Vendôme nakoniec zvládol aj komplikovanú situáciu potom, čo Savojsko prešlo na stranu protifrancúzskej koalície. Postupne zatlačil savojsko-habsburské jednotky do hlbokej defenzívy, vytlačil ich z väčšiny severného Talianska a obliehal Turín. Veľmi mu pritom pomohlo, že Eugen Savojský bol z Talianska odvolaný a viedol habsburské vojská na území Ríše.

Vrchol kariéry 
V roku 1705 sa Eugen Savojský do Talianska vrátil a Vendôme dosiahol svojho vrcholného úspechu, keď ho porazil v bitke pri Cassane, čím zahladil predchádzajúce debakle svojich španielskych spojencov a svojho brata, Filipa (ide o jedinú jednoznačnú porážku vo významnej bitke, ktorú kedy Eugen Savojský utrpel). O rok neskôr Eugen využil výrazné zvýšenie svojich finančných prostriedkov a posilnenia svojej armády a vyrazil na pomoc obľahnutému Turínu. Vendôme sa mu pokúšal prehradiť cestu a zastaviť ho, bol však oklamaný a obídený. Nakoniec sa vrátil k Turínu rozhodnutý si tam na Eugena počkať, ale skôr ako mohlo prísť k bitke, bol odvolaný, aby zreorganizoval francúzske sily v Holandsku potom, čo utrpeli zdrvujúcu porážku v bitke pri Ramillies. Nebol však menovaný veliteľom, stal sa mentorom Malého dauphina. Vzťahy medzi oboma mužmi neboli príliš dobré, neskúsený mladý vojvoda sa často spoliehal na vlastných vojenských poradcov a na kráľovo nabádanie, aby pozorne načúval radám od Vendôma a riadil sa nimi, príliš nedbal.

Boje v Holandsku a Španielsku 
V roku 1708 zahájili francúzske vojská v Holandsku mohutnú a nečakanú ofenzívu. Tá zaskočila protifrancúzsku koalíciu, ale Marlborough s Eugenom (ktorý sa medzitým stihol veľmi presvedčivo vysporiadať s Vendômovými náhradníkmi v Taliansku) zareagovali prekvapivo rýchlo a 11. júla sa pochodové formácie oboch obrovských armád zrazili pri Oudenaarde. V nasledujúcom boji, ktorý bol charakteristický najmä úplným zmätkom, kulminovali spory medzi francúzskymi veliteľmi natoľko, že sa Vendôme a vojvoda Burgundský chvíľami v podstate ignorovali a každý riadil svoje jednotky po svojom, čo nakoniec vyústilo do zdrvujúcej porážky a iba noc zachránila francúzske vojská pred obkľúčením a úplným zničením.

Spory pokračovali aj po bitke a vyústili do Vendômovho odvolania. Po krátkej prestávke bol poslaný do Španielska ako veliteľ vojsk Filipa V., kde dosiahol svoj posledný veľký úspech, keď porazil vojská protifrancúzskej koalície v bitke pri Villaviciose. 1. júla 1712 vo Vinaro`s náhle zomrel.

Pozri aj 
 vojna o španielske dedičstvo

Literatúra 
 Édouard Mennechet: Vendôme (Louis-Joseph, duc de). In: Le Plutarque français, vies des hommes et femmes illustres de la France, avec leurs portraits en pied. Band 6. Imprimerie de Crapelet, Paris 1838

Externé odkazy 
 Kurzbiografie 

Francúzski maršali
Francúzske vojenské osobnosti
Osobnosti z Paríža