Martin Bútora

Doc. PhDr. Martin Bútora (* 7. október 1944, Bratislava) je slovenský sociológ, spisovateľ, vysokoškolský pedagóg a diplomat.

Vzdelanie 
 Prom. fil., filozofia a sociológia, Filozofická fakulta Univerzity Komenského v Bratislave, 1976
 PhDr., sociológia, Filozofická fakulta Univerzity Komenského v Bratislave, 1980
 Doc., sociológia, Karlova univerzita Praha, 1992

Profesionálna kariéra 
V rokoch 19661969 bol redaktorom časopisov Echo, Reflex a Kultúrny život, v rokoch 19711977 dokumentaristom vo Výskumnom ústave práce. Po sovietskej okupácii bol v politickej nemilosti a v roku 1977 odmietol hlasovať za rezolúciu odsudzujúcu Chartu 77. V nasledujúcich rokoch 19771988 pracoval ako sociológ a terapeut v Protialkoholickej poradni a súbežne s tým pôsobil v okruhu nezávislých sociológov a spisovateľov, kritizujúcich komunistický režim.

Počas Nežnej revolúcie v novembri 1989 bol jedným zo spoluzakladateľov hnutia Verejnosť proti násiliu a ako člen Koordinačného centra (KC VPN) bol na jar roku 1990 spoluzostavovateľom a redaktorom volebného programu hnutia VPN Šanca pre Slovensko. V rokoch 19901992 pracoval ako poradca prezidenta ČSFR Václava Havla pre ľudské práva a riaditeľ sekcie pre ľudské práva v Kancelárii prezidenta.

Začiatkom deväťdesiatych rokov vyučoval najprv na Karlovej univerzite v Prahe, kde sa v decembri 1992 habilitoval, neskôr pôsobil na Katedre politológie Trnavskej univerzity v Trnave (19931998). Počas rokov 19941996 bol predsedom Slovenského centra PEN klubu. V rokoch 19951996 bol koordinátorom projektu orálnej histórie ľudí, ktorí prežili holokaust v Nadácii Milana Šimečku.

V rokoch 19931997 absolvoval študijné pobyty (Oxfordská univerzita, Princetonská univerzita, Collegium Budapest), intenzívne prednášal a publikoval v zahraničí, najmä v USA.

V roku 1997 sa stal spoluzakladateľom a prezidentom Inštitútu pre verejné otázky (IVO), kde sa s tímom spolupracovníov venoval kritickej reflexii stavu demokracie na Slovensku, patrili medzi hlavných kritikov vlády Vladimíra Mečiara.

V rokoch 19992003 pôsobil ako veľvyslanec Slovenska v USA. Jeho hlavnou úlohou bolo získať podporu USA pre vstup Slovenska do NATO a rozvíjať vzájomné vzťahy v politickej, ekonomickej a kultúrnej oblasti.

Od roku 2003 bol analytikom a riaditeľom programu v Inštitúte pre verejné otázky. Teraz je čestným prezidentom.

Je členom Rady vlády SR pre mimovládne neziskové organizácie, členom medzinárodnej rady Slovenskej atlantickej komisie a Stredoeurópskej strategickej rady, od apríla 2014 je členom expertného tímu, ktorý zriadil generálny tajomník NATO.

Od leta 2014 bol zahranično-politickým poradcom prezidenta Andrej Kisku.

Kandidatúra na prezidenta SR 
Martin Bútora v novembri 2003 oznámil svoj zámer kandidovať na funkciu prezidenta SR v nadchádzajúcich voľbách. Ako občiansky kandidát získal 129 387 (6,51 %) hlasov a dosiahol šieste miesto z dvanástich kandidátov.

Je autorom troch prozaických kníh, televíznych a filmových scenárov a prekladateľom divadelných hier.

Členstvá v spoločnostiach a organizáciách 
 20002003 člen Správnej rady Trust for Civil Society
 19912003 člen Správnej rady Nadácie Milana Šimečku
 19962003 člen Council for Ethnic Accord, Project on Ethnic Relations, Princeton
 19961999 člen Správnej rady Open Society Fund v Bratislave
 19941996 predseda Slovenského centra P.E.N. – klubu

Ocenenia 
 Medaila za službu demokracii, Washington (1999),
 Medaila Jána Papánka, New York (2000),
 štátne vyznamenanie Rad Ľudovíta Štúra II. triedy (2002).
 2002 sa stal laureátom mimoriadnej ceny Krištáľového krídla za diplomatickú činnosť pri začleňovaní Slovenska do NATO
 Cena na oslavu slobody – American Jewish Commitee, Washington (2002),
 V roku 2011 preberal za tím štyridsiatich autorov publikácie Kde sme? Mentálne mapy Slovenska (2010) výročnú cenu od Asociácie organizácií spisovateľov Slovenska (AOSS)
 Je nositeľom Českej a slovenskej transatlantickej ceny (2014)

Výber z literárnej činnosti 
 1989 – Bútora, M.: Mne sa to nemôže stať. Sociologické kapitoly z alkoholizmu. Martin, Osveta.
 1991 – Bútora, M.: Překročit svůj stín. Svépomocné skupiny v péči o zdraví. Praha, Avicenum.
 1996 – Bútorová, Z. – Bútora, M.: Mimovládne organizácie a dobrovoľníctvo na Slovensku očami verejnej mienky. Bratislava, S.P.A.C.E.
 1997 – Bútora, M. – Demeš, P.: Tretí sektor, dobrovoľníctvo a mimovládne neziskové organizácie. In: Bútora, M. (ed.): Slovensko 1996. Súhrnná správa o stave spoločnosti a trendoch na rok 1997. Bratislava, Inštitút pre verejné otázky, s. 279299.
 1998 – Bútora, M.: Bezpečnosť Slovenska očami predstaviteľov slovenských politických a spoločenských elít. In: Bútora, M. – Šebej, F. (eds.): Slovensko v šedej zóne? Rozširovanie NATO, zlyhania a perspektívy Slovenska. Bratislava, Inštitút pre verejné otázky, s. 227246.
 1999 – Bútora, M. – Mesežnikov, G. – Bútorová, Z. (eds.): Kto? Prečo? Ako? Slovenské voľby ´98. Bratislava, Inštitút pre verejné otázky.
 2004 – Bútora, M. – Odklínanie. Bratislava, Kalligram. (výber z textov M. Bútoru z rokov 1967 až 2004)
 2010 – Bútora, M. – Druhý dych. Bratislava, Kalligram
 2011 – Stratené mesto

 2013 – Odkiaľ a Kam (20 rokov samostatnosti)

Beletria 
 Ľahkým perom (1987),
 Bojím sa mať strach (1990),
 Posolené v Ázii (1990),
 Skok a kuk (2011).
Písal televízne a filmové scenáre, s manželkou PhDr. Zorou Bútorovou, CSc., tiež sociologičkou, prekladali divadelné hry.

Referencie

Iné projekty

Externé odkazy 
 Martin Bútora – Slovenské literárne centrum
 Spravodajstvo týkajúce sa Martina Bútoru na portáli Teraz.sk TASR
 Spravodajstvo týkajúce sa Martina Bútoru na portáli agentúry SITA
 Rozhovor s Václavom Moravcom na českej BBC

Osobnosti z Bratislavy
Absolventi Filozofickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave
Absolventi Karlovej univerzity
Slovenskí sociológovia
Slovenskí vysokoškolskí pedagógovia
Vyučujúci na Karlovej univerzite
Vyučujúci na Trnavskej univerzite v Trnave
Slovenskí dramatici
Slovenskí filmoví scenáristi
Slovenskí diplomati
Veľvyslanci Slovenska v USA
Slovenskí politici
Politici VPN
Kandidáti na prezidenta Slovenskej republiky (2004)
Držitelia Radu Ľudovíta Štúra II. triedy
Držitelia Krištáľového krídla
Osobnosti Nežnej revolúcie
Laureáti Ceny Dominika Tatarku