Matica slovenská

Matica slovenská (skr. MS) je celonárodná slovenská kultúrna ustanovizeň so sídlom v Martine. Historické založenie MS bolo na prvom valnom zhromaždení, ktoré sa konalo 4. augusta 1863. V roku 1875 uhorská vláda Maticu zakázala a jej činnosť bola obnovená 1. januára 1919. V súčasnosti sa riadi Zákonom o Matici slovenskej č. 68/1997 a Stanovami Matice slovenskej. V súčasnosti má 505 miestnych odborov, 240 folklórnych súborov.

Matica slovenská sa zároveň podieľa na rozvoji slovenskej vedy, kultúry, umenia i školstva a všetkých foriem duchovného a spoločenského života, ktoré upevňujú národné sebauvedomenie, najmä v radoch slovenskej inteligencie, študentstva a mládeže. Osobitú spoluprácu udržuje a rozvíja s maticami slovanských národov a maticami slovenskými pôsobiacimi mimo územia Slovenska.

Matica slovenská pravidelne organizuje konferencie, semináre, kolokviá a prednášky, podieľa sa tiež na osadzovaní a odhaľovaní pamätných tabúľ a búst k historickým udalostiam a významným osobnostiam slovenskej kultúry. Zamestnanci sa tiež podieľajú na tvorbe historických filmových dokumentov a zapájajú sa do rôznorodej osvetovej činnosti.

Zameranie a poslanie Matice slovenskej 
Matica slovenská chce prehlbovať u svojich členov pozitívny vzťah k svojej vlasti, domovine svojich predkov, a tak upevňovať národnú hrdosť a vlastenectvo; národne aktivizovať a zjednocovať všetkých občanov a to bez rozdielu národnosti, náboženského vyznania, politickej príslušnosti vrátane slovenských komunít v zahraničí v záujme upevňovania slovenskej štátnosti.

Poslaním Matice je rozvíjať a upevňovať slovenské vlastenectvo, prebúdzať a umocňovať národné povedomie Slovákov i krajanov žijúcich v zahraničí, prehlbovať vzťah občanov k slovenskej štátnosti. Prednostne získavať slovacikálne dokumenty, zhromažďovať, spracúvať, uchovávať, ochraňovať a sprístupňovať národné kultúrne dedičstvo, robiť základný slovakistický výskum, zúčastňovať sa na tvorbe a rozvoji miestnej a regionálnej kultúry. Združovať tvorcov a priaznivcov slovenskej kultúry a vedy vo svete. Zúčastňovať sa na propagácii Slovenska, rozvíjať styky s európskymi a svetovými organizáciami pre otázky kultúry, národnej identity, duchovného života a ochrany všeľudských hodnôt. Zakladať doma i v zahraničí nadácie a fondy na podporu národného a kultúrneho života Slovákov a na oceňovanie najvýznamnejších tvorcov z vymedzených oblastí tvorivej činnosti. Vydávať pôvodnú slovenskú umeleckú tvorbu, vedecké diela a publicistiku, spolupracovať pri tvorbe učebníc a učebných textov niektorých predmetov spoločenských vied pre základné a stredné školy. Zapájať mládež do kultúrno-tvorivého procesu a pestovať v nej národné, kresťanské, mravné a demokratické hodnoty.

Cieľ Matice slovenskej 
Pestovať v mládeži túžbu po poznaní národných dejín, kultúry a vzťah k národným tradíciám, pričom napomáha ich rozvoj. Uskutočňuje to predovšetkým vytváraním podmienok na všestranné vzdelávanie, podporou kultúrnych a iných záujmov a záľub mládeže, rozvojom sociálnych kontaktov a zvyšovaním jej kultúry pre plnohodnotný spoločenský život. Spolupracuje s detskými i mládežníckymi organizáciami a, samozrejme, aj s krajanmi v zahraničí predovšetkým v osvetovej i kultúrnej oblasti, ale i v oblasti voľnočasových aktivít pre deti a mládež.

Matica slovenská od roku 1990 každoročne organizuje pre deti medzinárodný detský tábor v Tatranskej Lesnej. Každé tri roky organizuje Matičný svetový festival slovenskej mládeže, na ktorom sa stretávajú mladí ľudia z celého sveta. Absolvujú rôzne športové podujatia, divadelné, folklórne a hudobné predstavenia, ale navštívia aj kultúrne pamiatky Slovenska. Prvý ročník festivalu sa uskutočnil v Nemecku v roku 1980. Prvý festival na slovenskej pôde bol v roku 1992 v Martine. 8. ročník sa uskutočnil 4. až 10. júla 2001 v Michalovciach, od 1. do 6. júla 2007 vo Vysokých Tatrách, 4. až 8. júla 2013 v Košiciach.

Pracoviská Matice slovenskej 
 Archív Matice slovenskej
 Členské ústredie Matice slovenskej
 Finančno-ekonomický útvar Matice slovenskej
 Informačné ústredie Matice slovenskej
 Krajanské múzeum Matice slovenskej
 Magazín Slovensko
 Požičovňa kostýmov a krojov Matice slovenskej
 Sekretariát predsedu a správcu Matice slovenskej
 Vedné ústredie Matice slovenskej
 Slovenský literárny ústav Matice slovenskej
 Slovenský historický ústav Matice slovenskej
 Stredisko národnostných vzťahov Matice slovenskej
 Redakcia Slovenských pohľadov
 Redakcia Slovenských národných novín
 Technicko-investičný útvar Matice slovenskej
 Vydavateľstvo Matice slovenskej

Sídla Matice slovenskej

1. budova 

Pôvodná budova bola postavená v rokoch 18641865 podľa projektu Jána Nepomuka Bobulu z darov slovenského ľudu. Zastavaná plocha je . Pôvodne neskoro klasicistická budova bola začiatkom 20. storočia dočasne upravená pre štátne inštitúcie. Od roku 1962 je národnou kultúrnou pamiatkou. V areáli budovy sa nachádza aj socha S. H. Vajanského od Františka Úprku (1926), ktorá bola pôvodne umiestnená pred 2. budovou Matice slovenskej. V súčasnosti tu je umiestnená stála expozícia Slovenského národného literárneho múzea.

2. budova 
Druhá budova Matice slovenskej postavená v rokoch 19241926 je bohato členená v hmote tromi hlbokými rizalitmi na fasádach. Bola postavená podľa projektu Jána Palkoviča. Zastavaná plocha je . Od roku 1964 je kultúrnou pamiatkou. Pred budovou sa nachádza socha národného umelca Jána Kulicha „Matica slovenská“ (1964) zo zváranej ocele. V tejto budove je súčasné sídlo Matice slovenskej.

V areáli sa do konca roka 2022 odhalilo celkovo sedemnásť búst národných dejateľov, ktoré sa osadili v nasledovnom poradí:

 2. októbra 2012 – kodifikátor spisovnej slovenčiny Anton Bernolák
 2. augusta 2013 – prvý predseda MS Štefan Moyses, prvý podpredseda MS Karol Kuzmány a čestný podpredseda MS Ján Francisci
 1. augusta 2014 – vedúci predstaviteľ národného hnutia 1. polovice 20. storočia a člen výboru MS Andrej Hlinka
 7. augusta 2015 – vedúci predstaviteľ slovenského národného hnutia v 19. storočí a kodifikátor spisovnej slovenčiny Ľudovít Štúr a správca MS a spisovateľ Jozef Cíger-Hronský
 17. augusta 2016 – spisovateľ a národný dejateľ Svetozár Hurban Vajanský a zakladateľ Slovenskej ligy v Amerike Štefan Furdek
 11. augusta 2017 – prvý predseda Slovenskej národnej rady Jozef Miloslav Hurban a zakladateľ MS a Spolku sv. Vojtecha Andrej Ľudovít Radlinský
 30. októbra 2018 – predseda MS, Slovenskej národnej strany a Slovenskej národnej rady Matúš Dula
 4. augusta 2019 – predseda MS, prvý predseda a prvý generálny dozorca ECAV Ján Vanovič
 23. septembra 2020 – doživotný správca MS Jozef Škultéty
 4. augusta 2021 – štátnik a politik, čestný člen Matice slovenskej Alexander Dubček
 4. októbra 2021 – zakladateľ a predseda Svetového kongresu Slovákov, člen Zahraničnej Matice slovenskej Štefan Boleslav Roman
 7. júna 2022 – ideológ národného hnutia a zakladateľ Matice slovenskej Štefan Marko Daxner

3. budova 

Tretia budova Matice slovenskej postavená v rokoch 19631975. Otvoril ju slávnostne vtedajší predseda Vladimir Mináč. Odovzdaná do užívania bola 31. augusta 1975, čím sa tretia matičná budova stala novým moderným a kultúrne polyfunkčným matičným sídlom. Po prijatí knižničného zákona č. 183 z mája 2000 sa Slovenská národná knižnica v Matici slovenskej odčlenila od materskej inštitúcie a od 1. júla 2000 sa stala samostatnou právnickou osobou, ktorá získala sídlo na Hostihore. Na základe zákona bola vyňatá z matičnej štruktúry, okrem tretej, aj prvá historická budova Matice slovenskej. Tretia budova sa stala sídlom Slovenskej národnej knižnice a matičné pôsobisko sa vrátilo do druhej matičnej budovy.

Dejiny 

Slovenská Matica je jednota milovníkov národa a života slovenského a jej cieľ: v členoch slovenského národa mravnú a umnú vzdelanosť budiť, rozširovať a utvrdzovať; slovenskú literatúru a krásne umenia pestovať a podporovať a tým i hmotný dobrobyt slovenského národa napomáhať a na jeho zveľaďovaní pracovať“

 1861
V dňoch 6. a 7. júna na zhromaždení v Martine bola v prijatom Memorande národa slovenského aj požiadavka na založenie slovenského kultúrneho spolku. Zároveň sa ustanovil prípravný výbor, ktorý vypracoval stanovy Matice slovenskej. Na schválenie ich predložil 1. augusta 1861 ich predložil na schválenie Uhorskej kráľovskej miestodržitelskej rade.
 1863
Prvé valné zhromaždenie Matice slovenskej sa konalo 4. augusta 1863, po tom čo cisár František Josef I. koncom mája potvrdil stanovy spolku. Za prvého predsedu bol zvolený katolícky biskup Štefan Moyzes, za podpredsedu evanjelický superintendent Karol Kuzmány.
 1865
Národnú svetlicu, prvú budovu Matice slovenskej, slávnostne otvorili 8. augusta; bola financovaná z celonárodných grajciarových zbierok. Za krátke obdobie činnosti rozvinula MS rozsiahlu zberateľskú a vydavateľskú činnosť. Zhromažďovala cenné zbierky pamiatok z kultúrnych dejín Slovákov a Slovenska. Vydala 82 zväzkov kníh. Poskytovala štipendiá a pôžičky slovenským vedcom a študentom, nadväzovala domáce i zahraničné kontakty. Dôstojne vstúpila do rodiny slovanských spolkov s podobným názvom, ako boli Matica srbská (1826), Matica česká (1831), Matica chorvátska (1842), Matica moravská (1849).

 1875
Uhorská vláda (uznesením ministra vnútra Koloman Tisza č. 125 zo 6. apríla) zakázala činnosť Matice slovenskej po 12 rokoch jej existencie. 12 novembra 1875 bola Matica rozpustená a jej majetok zhabaný. Majetok neskôr získal Hornouhorsky maďarský vzdelávací spolok (FEMKE), čo bol vládny pomaďarčovací spolkov založený 20. novembra 1883 Belom Grünwaldom. Pokusy o obnovenie činnosti MS boli neúspešné. Pokračovali v nej však iné martinské spolky s celonárodnou pôsobnosťou, najmä Živena (1869), Kníhtlačiarsky účastinársky spolok (1870), Slovenský spevokol (1872) a Muzeálna slovenská spoločnosť (1893).

 1919
Činnosť Matice slovenskej bola obnovená až po vzniku Československa 1. januára. 1919 na základe rozhodnutia ministra pre správu Slovenska Vavra Šrobára. „Oživotvorujúce“ valné zhromaždenie sa konalo 5. augusta 1919. Matica nadviazala na predchádzajúcu prácu, navyše začala budovať členskú základňu a zakladať vedecké odbory. Zriadila aj Ústredie slovenských ochotníckych divadiel, knižnicu a archív.
 1922
Matica slovenská začala opäť vydávať časopis Slovenské pohľady, neskôr aj časopis pre deti Slniečko.
 1932
Valné zhromaždenie 12. mája výrazne ovplyvnilo ďalšie smerovanie Matice slovenskej. Sústredila sa na národný program, zintenzívnila vedeckú a rozvinula bohatú vydavateľskú činnosť (okrem kníh začala vydávať aj časopis Slovensko, určený pre členskú základňu).
 1941
Na pôde Matice slovenskej vznikol spolok Slovenská národná knižnica, jeho hlavnou úlohou bolo vyhľadávať, získavať a uchovávať slovacikálne tlačené dokumenty.
 1943
Matica slovenská založila v Martine modernú tlačiareň Neografia.

 1945
Na valnom zhromaždení v auguste 1945 v Martine zvolili za nových predsedov Laca Novomeského a Jura Hronca. V júni 1945 v Martine založili člen výboru Matice slovenskej a minister Vladimír Clementis Všeslovanský výbor a v Matici slovenskej sa vytvorilo Slovanské oddelenie. V roku 1945 stojí Ladislav Novomeský aj pri odhalení pamätníka Ľudovíta Štúra v Modre.
 1948
Neografia bola znárodnená.
11. mája si pripomenuli Ladislav Novomeský a Vladimír Clementis slávnostné 100. výročie Žiadostí slovenského národa, odhalili pamätnú tabuľu Jankovi Kráľovi.
 1949
V rokoch 19491953 politické orgány postupne zobrali Matici slovenskej vedeckú prácu, zlikvidovali jej členskú základňu a inštitúciu zredukovali na ústredie osvetovej práce. Dovtedajšiu matičnú vedeckú činnosť presunuli do príslušných ústavov Slovenskej akadémie vied v Bratislave.
 1954
SNR v apríli prijala zákon o Matici slovenskej ako Národnej knižnici a knihovednom ústave.
 1959
V argentínskom meste Buenos Aires znovu založil Jozef Cíger-Hronský Zahraničnú Maticu slovenskú.
 1963
Zatiaľ čo sa politická situácia zlepšuje, Matica slovenská si pripomenula sté výročie svojho založenia veľkolepými oslavami. Matica slovenská bola ocenená najvyšším štátnym vyznamenaním Rady republiky, ktoré odovzdával vtedajší významný štátny a stranícky predstaviteľ Alexander Dubček. 4. augusta bol položený základný kameň tretej budovy Matice slovenskej v Martine na Hostihore.
 1967
V auguste 1967 sa prezident Antonín Novotný zúčastnil osláv stého výročia založenia martinského gymnázia a prišiel aj do Matice. Tu keď sa dozvedel od vtedajšieho správcu Juraja Pašky, že Matice sa chce starať o zahraničných Slovákov, rozčúlil sa, že na to má v Prahe Československý ústav zahraničný a obvinil zástupcu Matice z buržoázneho nacionalizmu. Odmietol prijať dary, faksimílie vzácnych matičných dokumentov, prijať dary od Matice zakázal aj svojej manželke. A keď mu ich poslali poštou do Prahy, zásielka sa vrátila s ručne napísaným odkazom „Adresát neprijíma!“
 1968
Politické uvoľnenie v spoločnosti prinieslo nádej aj na oživenie pôvodného poslania Matice slovenskej vrátane znovuobnovenia jej členskej základne a rozvoja starostlivosti o zahraničných Slovákov.
Predsedom obnovenej Matice slovenskej sa stáva Ladislav Novomeský, ktorý na otváracom valnom zhromaždení prehlásil:
„Veď za tých vyše 100 rokov od moyzesovsko-kuzmányovskej prísahy nezaznamenala matičná história pokojný, rovnomerný a ničím nenarušovaný tok, pretože tak, ako samotné dejiny národa spestrujú zarmucujúce nížiny, zápasy o ich prekonávanie a svetlé výhľady do budúcnosti, i matičné dejiny sú vlastne len ich verný odrzkadľovaním... No všimnite si, že všetky tie kampaňovite sa opakujúce vzťahy od 50. rokov proti buržoáznemu nacionalizmu… týkali sa napokon samotnej Matice slovenskej…smiešne na tomto nesmiešnom boji bolo, že sa opieral o socialistické zásady. Jeho zástavníkom sa videlo, že socializmus im dal právo ignorovať akýkoľvek prejav národného povedomia… zabudli na novšiu poučku socializmu, že revolučný zápas neuvoľnuje len skryté sily internacionálnych más… ale že k životu, že k životu prebúdza aj národné odlišnosti a úctu k nim...“
Tento nádejný proces trval len krátko a bol zastavený v tzv. normalizačnom procese.
 1973

Slovenská národná rada prijala 20. decembra zákon o Matici slovenskej, ktorý ju v podstate vrátil do stavu spred dvadsiatich rokov. Členská základňa bola zrušená, činnosť Matice slovenskej sa znova sústredila v prvom rade na knihovníctvo, bibliografiu, biografiu, literárne múzejníctvo a archívnictvo (budúci predseda Vladimír Mináč v súvislosti s členským hnutím sa v období perestrojky zamýšľal nad novelizáciou normalizačného zákona o Matici slovenskej z r. 1973 a v roku 1988 navrhoval vo výbore MS obnovenie členskej základne na dobrovoľníckom základe).
 1974
Predsedom Matice slovenskej sa stáva esejista a spisovateľ Vladimír Mináč, ktorý na tomto poste zotrváva až do roku 1989. Za Mináčovho pôsobenia najvýraznejšie pokročilo budovanie Slovenskej národnej knižnice, kde sa rozvíjali jej fondy, bibliografia, informatizácia a proces automatizácie. Inštitučná zložka Matice slovenskej plnila funkciu Slovenskej národnej knižnice, zároveň metodicky riadila okresné knižnice po celom Slovensku. Vydávala Bibliografický zborník a zborník Kniha, časopis Knižnice a vedecké informácie, vychádzal aj populárno-náučný časopis Čitateľ. Mináč venoval veľkú pozornosť aj druhej inštitučnej zložke Pamätníku slovenskej literatúry. Tú tvorili Literárny archív (Archív literatúry a umenia), Hudobný archív a Obrazový archív. Periodicky vychádzali zborníky Literárny archív, Hudobný archív a Obrazový archív. Osobitne podporoval rozvoj literárneho múzejníctva. V roku 1974 sa jeho pričinením vrátila do správy Matice slovenskej jej prvá historická budova v centre Martina, kde sa po náročnom zreštaurovaní zriadilo Slovenské národné literárne múzeum. To začalo budovať svoju stálu expozíciu slovenskej literatúry od čias Veľkej Moravy až po 20. storočie a vydávalo zborník Literárnomúzejný letopis. Vladimír Mináč sa pričinil aj na renovácii a prebudovaní Literárneho múzea Alexandra Sergejeviča Puškina zriadeného v komplexe kaštieľov v Brodzanoch pri Partizánskom. Počas jeho predsedovania v období rokov 19741989 sa počet profesionálnych pracovníkov Matice slovenskej strojnásobil a stúpol na asi 500 zamestnancov.
 1975
30. augusta otvorili v Martine na Hostihore novú, veľkoryso koncipovanú budovu Matice slovenskej, dielo architektov Dušana Kuzmu a Antona Cimmermanna. Budovu slávnostne otvoril národný umelec a vtedajší predseda Matice slovenskej Vladimír Mináč.
 1983
V roku 1983 zriadil Vladimír Mináč Odbor pre zahraničných Slovákov v Matici slovenskej. Vychádzal aj reprezentatívny časopis pre zahraničných Slovákov Slovensko.
 1988
Vladimír Mináč inicioval veľkolepé celonárodné oslavy 125. výročia založenia Matice slovenskej, ktoré sa konali 14. augusta 1988.
 1990
V dňoch 10. – 11. augusta sa znovu konalo „oživotvorujúce“ valné zhromaždenie v Martine. Mnohí bývalí pracovníci, členovia a priaznivci sa opäť prihlásili k Matici slovenskej. Minister kultúry odvolal jej komunistické vedenie a dočasným vedením Matice poveril Viliama Jána Grusku. Na valnom zhromaždení zvolili za predsedu MS Jozefa Markuša.

 1991
26. júla Slovenská národná rada prijala nový zákon o Matici slovenskej, ktorý vytvoril priestor na jej postupný návrat od štátom riadenej inštitúcie k nezávislej ustanovizni. Výrazne sa rozvíja spolková súčasť Matice slovenskej a pretvára sa sieť jej pracovísk.
 1992
Matica slovenská v spolupráci so Svetovým kongresom Slovákov po prvýkrát organizovala stretnutie mladých Slovákov z celého sveta pod oficiálnym názvom Matičný svetový festival slovenskej mládeže. Konal sa v dňoch 12. – 19. júla v Martine. Matičný festival organizuje Matica slovenská každý tretí rok.
 1993
Vznik samostatnej Slovenskej republiky bol zavŕšením dlhej etapy boja Matice slovenskej za slovenskú národnú identitu. Postupne sa plnia tézy Národného programu MS, koncipovaného v rokoch 19911992. Do lona Matice sa vrátila totalitným režimom zoštátnená tlačiareň Neografia, časopis Slovenské pohľady, niektoré zoštátnené matičné domy. 
Matica založila zbierku na Národný poklad, ktorý spravoval jej Matičný fond a.s., ktorý však skrachoval. Zmluvu o prevzatí dlhu Matičného fondu podpísal predseda Markuš v roku 2007. Dlh bol splatený v dvoch splátkach zo ziskov Neografie. Národný poklad narástol z 22 miliónov v roku 1993 na asi 30 miliónov slovenských korún do roku 2000 (zhruba milión eur). Matica z pokladu v roku 2008 investovala približne 23 miliónov korún (takmer 870-tisíc eur) do Podielového družstva Slovenské investície, ktoré v roku 2011 skrachovalo a s ním zmizla aj značná časť národného pokladu. Zbierka tak mala podobný osud ako tri podobné predchádzajúce vyhlásené v rokoch 1862, 1939, 1968  Matica od roku 1994 začala udeľovať ceny Nadácie MS.
 1997
Zákonom Národnej rady Slovenskej republiky z 13. februára sa Matica slovenská stala verejnoprávnou ustanovizňou, ktorá plní vymedzené štátne úlohy. Dňa 17. júla otvorili v Martine Svetový rok Slovákov.
 2000
Národná rada Slovenskej republiky schválila tzv. knižničný zákon, ktorý bez účasti MS pripravil vtedajší minister kultúry Milan Kňažko. Zákon poškodil Maticu slovenskú a negatívne zasiahol do jej činnosti na viacero rokov. Musela opustiť sídelnú budovu v Martine na Hostihore, ale aj historicky prvú budovu – obidve pripadli do správy Slovenskej národnej knižnice.
 2004
Valné zhromaždenie v Spišskej Novej Vsi prijalo Programové zámery na obdobie rokov 20042007 s výhľadom do roku 2010 a tiež Memorandum Slovákov doma i vo svete.
 2007
Matica slovenská zorganizovala 1. európsky kongres slovanských Matíc na ktorom sa zúčastnili predstavitelia zo všetkých štátov, kde medzi Slovákmi pôsobí ich národná matica. Valné zhromaždenie Matice slovenskej v Martine schválilo významné dokumenty jej ďalšieho pôsobenia. Delegáti výraznou väčšinou opäť zvolili za predsedu MS Jozefa Markuša; výbor MS následne zvolil do funkcie nového správcu MS Jána Eštoka.
 2008
Historicky prvé zasadnutie vlády Slovenskej republiky za účasti najvyšších ústavných činiteľov a predsedu MS sa konalo 2. januára pri príležitosti 15. výročia vzniku samostatného Slovenska v matičnej budove na Mudroňovej ulici v Martine.
 2009
V rámci Martinských matičných slávností bol otvorený Rok Jozefa Cígera Hronského (august 2009 – júl 2010) pri príležitosti 50. výročia vzniku Zahraničnej Matice slovenskej a 50. výročia úmrtia J. C. Hronského.

 2010
V septembri zorganizovala Matica slovenská 2. európsky kongres slovanských Matíc. Matica slovenská v spolupráci s Nitrianskym samosprávnym krajom, mestom Nitra, ďalšími mestami a obcami zorganizovala v dňoch 1. – 5. júla 2010 11. ročník Matičného svetového festivalu slovenskej mládeže. V novembri valné zhromaždenie Matice slovenskej zvolilo za svojho predsedu Mariána Tkáča
 2013
V Martine sa 1. augusta 2013 uskutočnil 2. európsky kongres matíc slovanských národov. 1. až 4. augusta sa v Martine uskutočnili Národné matičné slávnosti, ktorými vyvrcholili oslavy 150. výročia založenia Matice slovenskej. Vrcholom druhého dňa bolo slávnostné otvorenie Parku sv. Cyrila a Metoda v areáli sídelnej matičnej budovy, odhalenie súsošia sv. Cyrila a Metoda a búst Štefana Moysesa, Karola Kuzmányho a Jána Francisciho.

 2015
V Roku Ľudovíta Štúra Matica slovenská uskutočnila 86 podujatí na Slovensku venovaných národnému velikánovi, z toho tri vedecké konferencie. V tomto roku Matica slovenská odhalila bustu Ľudovíta Štúra a Jozefa Cígera-Hronského.
 2017
V novembri valné zhromaždenie Matice slovenskej zvolilo za jej predsedu Mariána Gešpera. V tajných voľbách odovzdalo Gešperovi svoj hlas 258 delegátov, protikandidát Roman Michelko, získal 127 hlasov.
 2018
Matica slovenská vyhlásila rok 2018 za Rok slovenskej štátnosti. Matica slovenská odhalila bustu správcu Matice slovenskej Jozefa Škultétyho. Matica slovenská zorganizovala sériu tematických podujatí na pripomenutie si 100. výročia podpísania Deklarácie slovenského národa a vzniku prvej Československej republiky 1918. Vznikol nový časopis pre matičné hnutie Hlas Matice. Jeho založenie bolo splnením jednej z dlhodobých požiadaviek miestnych odborov a členskej základne MS. V tomto roku MS odhalila bustu bývalého predsedu Matice slovenskej Matúša Dulu.
 2019

 Matica slovenská vyhlásila rok 2019 za Rok storočnice oživotvorenia Matice slovenskej. V roku 2019 bol zorganizovaný Kongres matíc a inštitúcií slovanských národov (nvinkou oproti minulým ročníkom bola rozšírená účasť o vedecké ustanovizne iných slovanských národov, ale aj o iné spoločenské organizácie, ktoré sa zaoberajú slovanskou kultúrou a vedou) a vzniká nové periodikum Slovanský obzor (informačný spravodajca Matice slovenskej pre slovanský svet a slovenské zahraničie). V tomto roku MS odhalila bustu predsedu Matice slovenskej Jána Vanoviča.
 IV. kongres matíc slovanských národov a inštitúcií, ktorý usporiadala Matica slovenská pri príležitostiach 100. výročia oživotvorenia Matice slovenskej bolo spojené s vydaním pamätnice Kongres matíc slovanských národov a inštitúcií.
 2020

 Matica slovenská vyhlásila rok 2020 za Rok národnej identity. Vyšli prvé dve čísla nového odborného časopisu Matice slovenskej Slovensko – Národné spektrum. Časopis vychádza dvakrát ročne. V sídle inštitúcie sa obnovila Bibliotéka Matice slovenskej a začalo sa jej systematické rozvíjanie.
 2021
 Matica slovenská vyhlásila rok 2021 za Rok Alexandra Dubčeka a odhalila mu bustu v Aleji Národných dejateľov v Martine. Novozvoleným predsedom sa stáva opäť Marián Gešper, ktorý získal 213 hlasov, zatiaľ čo Štefan Martinkovič získal 88 hlasov.
 V roku 2021 si okrem Alexandra Dubčeka pripomenula aj sté výročie narodenia Štefana Boleslava Romana, kanadského priemyselníka a prvého predsedu Svetového kongresu Slovákov, ktorému odhalila historicky prvú bustu na Slovensku a 190. výročie Východoslovenského roľníckeho povstania si Matica slovenská pripomenula sériou podujatí a aktivít po celom Slovensku.
 Matica slovenská si pripomenula okrúhle 160. výročie prijatia významného emancipačno-politického dokumentu, Memoranda národa slovenského.
 Po kodifikačnej príručke Krátkom slovníku slovenského jazyka vyšlo vo Vydavateľstve Matice slovenskej ďalšie dôležité jazykovedné dielo Súčasný spisovný jazyk.
 2022

 Matica slovenská vyhlásila rok 2022 za ROK ODKAZU ŠTÚROVCOV a pri tejto príležitosti pripravila a spolupodieľala sa na sérii slávnostných, kultúrnych, osvetových, vzdelávacích aj turistických podujatí, vernisáží a výstav, vedeckých konferencií, odhalenia pamätných izieb, pamätných tabúľ, búst, publikovaní vedeckých a populárno-náučných článkov, populárno-náučných brožúr a taktiež prípravy dokumentárnych filmov.
 V Martinskej Aleji Národných dejateľov bola odhalená busta Štefana Marka Daxnera, v Rimavskej Sobote, v Aleji Národných dejateľov bola pri príležitosti storočnice odhalená busta Vladimírovi Mináčovi. Matica slovenská odovzdala Mimoriadnu cenu IN MEMORIAM Romanovi Kaliského a zorganizovala spomienkové kolokvium pri príležitosti jeho storočnice. Matica slovenská spolu so Zväzom protifašistických bojovníkov odovzdala ocenenia aj ďalším významným osobnostiam slovenskej kultúry.
 V septembri 2022 bola po celoslovenskej konferencii Odkaz štúrovskej generácie oficiálne otvorená Bibliotéka Matice slovenskej. V októbri 2022 si Matica slovenská pripomenula v Nových Zámkoch 260. výročie narodenia Antona Bernoláka.
Matičný vedec Pavol Parenička bol ocenený Národnou cenou Vojtecha Zamarovského za literatúru faktu.
 Matica slovenská získala oficiálne Osvedčenie spôsobilosti na výskum a vývoj, ktoré jej udelilo Ministerstvo školstva, vedy, výskumu a športu SR.
 V závere roka si pripomenula Matica slovenská Jozefa Miloslava Országha a Štefana Marka Daxnera.
 2023
 Matica slovenská v roku 2023 pokračuje v pripomínaní dvestoročníc štúrovcov, ale aj bernolákovcov. Rok 2023 vyhlásila pre 160. výročie vzniku inštitúcie ROK MATICE SLOVENSKEJ. Okrem toho si Matica pripomína 1400. výročie Samovej ríše a 1160. výročie príchodu Cyrila a Metoda na Veľkú Moravu a 30. výročie vzniku samostatnej Slovenskej republiky. 
 V roku 2023 prebehlo odhalenie busty Štefana Boleslava Romana a vyšla tiež kniha.  Vznikli tiež filmy z produkcie Informačného ústredia Matice o Františkovi Fugovi, Vladimírovi Hurbanovi, Tomášovi Červeňovi, Samovi Tomášikovi a Imrichovi Sedlákovi. 
 Vedné ústredie (Pavol Madura, Pavol Parenička) vytvorilo výstavu informačnú brožúru k 160. výročiu založenia Matice slovenskej a Slovenský literárny ústav vypublikoval knihu Clementis & Mináč, Vlastenci alebo buržoázni nacionalisti. 
 V Bratislave vznikla Galéria Matice slovenskej a revitalizoval sa Výtvarný odbor Matice slovenskej.

Predsedovia Matice slovenskej 
 18631869: Štefan Moyzes (* 1797 – † 1869)
 18701875: Jozef Kozáček (* 1807 – † 1877)
 Na čele Matice boli od roku 1919 štyria predsedovia: Matúš Dula, Pavol Országh Hviezdoslav, František Richard Osvald a Vavro Šrobár. 19191926: Matúš Dula (* 1846 – † 1926), 19191921: Pavol Országh Hviezdoslav (* 1849 – † 1921), 19191926: František Richard Osvald (* 1845 – † 1926), 1919: Vavro Šrobár (* 1867 – † 1950)
 19221930: Jur Janoška (* 1856 – † 1930)
 19261943: Marián Blaha (* 1869 – † 1943)
 19311939: Ján Vanovič (* 1856 – † 1942)
 19311949: Jozef Országh (* 1883 – † 1949)
 19451954: Jur Hronec (* 1881 – † 1959)
 19451950, 19681973, 19741976: čestný predseda Laco Novomeský (* 1904 – † 1976)
 19731990: Vladimír Mináč (* 1922 – † 1996)
 1990: Viliam Ján Gruska (* 1936 – † 2019)
 19902010: Jozef Markuš (* 1944)
 20102017: Marián Tkáč (* 1949)
 od 2017: Marián Gešper

Ocenenia udeľované Maticou slovenskou

Cena Daniela Rapanta 

Cenu Daniela Rapanta zriadil Historický odbor Matice slovenskej (HO MS) v roku 1995 ako najvyššie ocenenie, ktorým oceňuje prínos za rozvoj historických vied, za zásluhy o poznanie slovenských dejín a života Slovákov doma i v zahraničí. Udeľuje sa jednotlivcovi alebo dvom jednotlivcom a to za: celoživotné dielo, alebo syntetizujúci pohľad a významné prehĺbenie poznatkov o slovenských dejinách. Cena je udeľovaná na počesť slovenského historika a archivára Daniela Rapanta podľa možnosti 17. apríla, v deň jeho narodenia.

Cena Františka Hrušovského 
Pre študentov histórie a pomocných vied historických, ako aj pre mladých vedeckých pracovníkov, udeľuje HO MS podobne Cenu Františka Hrušovského.

Zahraničná Matica slovenská 
Prvá Zahraničná Matica slovenská (ang. Matica Slovenska Abroad) bola založená v roku 1893 v Chicagu a viedol ju Štefan Furdek.

Po roku 1948 sa Matica slovenská musela vzdať svojich základných úloh, t.j. budovania slovenského povedomia a národnostne integrujúcej funkcie doma aj v zahraničí, bez ohľadu na náboženské vyznanie a princípu nadstraníckosti a preto bola Zahraničná Matica slovenská založená po druhýkrát 30. augusta 1959 v argentínskom meste Luján (75 km od Buenos Aires). Jej predsedom bol predvojnový tajomník Matice J. C. Hronský. Jeho nástupcom sa v roku 1960 stal Stanislav Mečiar, ktorý sa pričinil najmä o rozvoj vydavateľskej činnosti. Po jeho smrti sa v roku 1971 ujal vedenia ZMS mons. František Fuga a jej činnosť sa presunula do Kanady, kde sa rozvíjala spolupráca s Kanadskou slovenskou ligou a Svetovým kongresom Slovákov 1970 ‒ 1971 (SKS). Zakladateľ SKS a jeho prvý predseda Štefan Boleslav Roman, priemyselník a filantrop, pôvodom z východoslovenskej obce Ruskov, bol sám praktizujúci gréckokatolík, s Fugom sa dobre poznali. Š. B. Roman finančne podporil i výstavbu Fugovho chrámu v Hamiltone. Matičným ústredím sa tak stalo mesto Hamilton a okrem bohatej vydavateľskej činnosti sa ZMS angažovala organizačnou prácou v pobočkách v Európe a Austrálii. Podieľala sa na organizácii kultúrno-spoločenských podujatí a už v časoch ČSSR presadzovala myšlienku samostatného Slovenska. Jej heslom bolo rozšírené Hlinkovo heslo „Za Boha a národ“ (ang. For God, For Independant State and Country).

V tomto období (v spoluautorstve s maliarom Dr. J. Cincíkom) vznikol návrh zástavy ZMS – slovanskej trikolóry s dvojkrížom na trojvrší umiestnenom v strede. Vložením cyrilo-metodského dvojkríža nad ostro zakončeným trojvrším do stredu slovanskej trikolóry vytvorili zástavu ako identifikačný symbol pre všetkých slovenských emigrantov a exulantov na celom svete. 31 októbra 1984, vtedajší predseda ZMS František Fuga, spolu s vtedajším tajomníkom Rudolfom Šandorfim podpísali aktualizáciu stanov ZMS a zavádzajú slovenskú zástavu Zahraničnej Matice ako súčasť zakladajúcich dokumentov obchodnej spoločnosti Matica Slovenska Abroad na registračnom súde.

Predsedovia ZMS 
 1893  : Štefan Furdek
 19591960: Jozef Cíger-Hronský
 19601971: Stanislav Mečiar
 19711987: František Jozef Fuga
 1987(?): Rudolf Šandorfi

Poznámky

Referencie

Pozri aj 
 Maďarizácia

Literatúra  
 
 BAJANÍK, Stanislav (ed.). Pamätnica: I. európsky kongres matíc slovanských národov. Martin : Matica slovenská, 2007. 119 s. ISBN 978–80–7090–865–5.
 BOTTO, Július. Dejiny Matice slovenskej. Martin : Matica slovenská, 1923. 237 s.
 ELIÁŠ, Michal. Z dejín matíc slovanských národov. Martin : Matica slovenská, 2010. 190 s. ISBN 978–80–7090–970–6.
 ELIÁŠ, Michal – HAVIAR, Štefan. Zlatá kniha Matice slovenskej. Martin : Matica slovenská, 2008. 105 s. ISBN 978–80–7090–875–4.
 ELIÁŠ, Michal – ŠARLUŠKA, Vojtech. Národná svetlica. Martin : Matica slovenská, 1988. 328 s.
 GEGUŠ, Ivan – KOVAČKA, Miloš (ed.). Z vôle ľudu obnovená. Martin : Matica slovenská, 1969. 200 s.
 GEŠPER, Marián – PARENIČKA, Pavol. Predsedovia Matice slovenskej 1863 – 2019. Martin : Matica slovenská, 2019. 167 s. ISBN 978–80–8128–240–9.
 GEŠPER, Marián – PAVELCOVÁ, Zuzana a kol. Pamätnica zo 4. kongresu matíc slovanských národov a inštitúcií slovanských národov, konaného pri príležitosti 100. výročia oživotvorenia Matice slovenskej a podpísania Memoranda národa slovenského. Martin : Matica slovenská, 2020. 358 s. ISBN 978–80–8128–251–5. 
 HAVIAR, Štefan – KUČMA, Ivan. V pamäti národa. Martin : Matica slovenská, 1988. 341 s.
 HIRNER, Alexander. Matičná myšlienka. Bratislava: Slovenský spisovateľ, 1992. 392 s. ISBN 80–220–0397–2.
 HOLOTÍK, Ľudovít (ed.). Matica slovenská v našich dejinách. Bratislava: Slovenská akadémia vied, 1963. 431 s.
 KOVÁČ, Mišo A. (ed.). Historický rok. Pamätnica z osláv storočnice Matice slovenskej v roku 1963. Martin : Matica slovenská, 1966. 368 s.
 KOVÁČ, Mišo A. – VONGREJ, Pavol (ed.). Matica slovenská: obrazová pamätnica 1863 – 1963. Martin : Osveta, 1963. 160 s.
 LIBA, Peter. Vydavateľské dielo Matice slovenskej 1863 – 1953: bibliografia s prehľadom. Martin : Matica slovenská, 1963. 551 s.
 MADURA, Pavol. Druhá budova Matice slovenskej. Od myšlienky po súčasnosť. Martin : Matica slovenská, 2019. 176 s. ISBN 978–80–8128–227–0.
 MADURA, Pavol. Miestny odbor Matice slovenskej v Martine v rokoch 1919 – 1950. Prvé ohnivo matičnej reťaze. Martin : Matica slovenská, 2019. 134 s. ISBN 978–80–8128–244–7. 
 MULÍK, Peter (ed.). Dvadsať rokov Matice slovenskej. Martin : Matica slovenská, 2010. 130 s. ISBN 978–80–7090–999–7.
 SEDLÁK, Imrich (ed.). Matica slovenská v národných dejinách. Martin : Matica slovenská, 2013. 479 s. ISBN 978–80–8128–086–3.
 SEDLÁK, Imrich. Päťdesiat rokov v slovenskom národnom živote: od spomienok k prameňom. Martin : Matica slovenská, 2011. 224 s. ISBN 978–80–8128–013–9.
 VAGASKÝ, Andrej. Vydavateľská činnosť Matice slovenskej 1953 – 1963. Martin : Matica slovenská, 1964. 339 s.
 WINKLER, Tomáš. Vrastanie do času (Rozprávanie o Matici slovenskej). Martin : Matica slovenská, 2013. 263 s. ISBN 978–80–8128–076–4. 
 WINKLER, Tomáš – ELIÁŠ, Michal a kol. Matica slovenská: dejiny a prítomnosť. Martin : Matica slovenská, 2003. 495 s. ISBN 80–7090–694–4.

Iné projekty

Externé odkazy 
 Oficiálna stránka

 
Dejiny Slovenska
Slováci
Organizácie na Slovensku
Organizácie založené v 1863