Jišuv

Jišuv (hebrejsky: ישוב, doslova „obyvateľstvo, osídlenie“ alebo „miesto kultúry a civilizovaných spôsobov“, celým názvom הישוב היהודי בארץ ישראל; ha-Jišuv ha-Jehudi be-Erec Jisra'el „Židovské osídlenie v zemi Izraelskej“) je termín sionistického hnutia, ktorý pred vytvorením štátu Izrael v roku 1948 označoval obyvateľstvo na území Palestíny. Obyvatelia a noví osadníci boli kolektívne označovaní ako „jišuv“. Tento termín začal byť používaný v 80. rokoch 19.storočia, kedy na území Palestíny žilo zhruba 25 000 Židov. Bol používaný až do roku 1948, kedy sa na území Palestíny nachádzalo pred založením štátu Izrael približne 700 000 Židov.

Jišuv možno rozdeliť na „starý jišuv“ a „nový jišuv“.

 Starý jišuv zahrnuje všetko židovské obyvateľstvo na území Palestíny pred alijou v roku 1882. Ortodoxní Židia žili prevažne v Jeruzaleme, Safede, Tiberii a Hebrone. Menšie komunity boli v Haife, Jaffe, Nábuluse, Akko, Šfarame, Peki'ine a do roku 1779 tiež v Gaze. Väčšia časť starého jišuvu sa zaoberala štúdiom Tóry a jeho donátormi boli Židia z diaspóry.

 Nový jišuv zahrnuje tých, ktorí opustili múry Starého mesta v Jeruzaleme v 60. rokoch 19.storočia, zakladateľa mesta Petach Tikva a prvú aliju z roku 1882, ktorú nasledovali prví osadníci až do založenia štátu Izrael v roku 1948.

Poznámky 
 

Dejiny Izraela