Swahilčina

Swahilčina alebo svahilčina je jazyk nigersko-konžskej vetvy nigersko-kordofánskych jazykov, druhý najrozšírenejší jazyk v Afrike (po arabčine) a spolu s hauštinou najrozšírenejší jazyk subsaharskej Afriky. 

Je úradným jazykom v Keni, Tanzánii a Ugande, ako aj Africkej únie, dorozumievacím vo východnej oblasti Konžskej demokratickej republiky, južnom Somálsku, Rwande, Burundi, Zambii, Malawi, severnom Mozambiku a v niektorých oblastiach na Madagaskare.

Svahilčina má gramatiku založenú na báze bantuských jazykov, ale jej slovná zásoba je zmesou bantusko-arabsko-anglickou. Je to spôsobené obdobím britskej koloniálnej nadvlády a predchádzajúcimi expanziami Arabov, menší vplyv na slovnú zásobu mali aj perzština, hindčina a niektoré iné africké jazyky. Rozoznávame tri hlavné dialekty:

 Unguja je vo swahilčine meno ostrova Zanzibar, kde sa tento dialekt vyvinul. Je považovaná za najčistejšiu a štandardnú formu swahilčiny, ktorá sa rozšírila po celej Tanzánii
 Mwita pochádza z Mombasy, používa sa na väčšine územia Kene
 Amu je najmenej rozšírené nárečie, používané na ostrove Lamu a niekoľkých menších susedných ostrovoch

Swahilčina sa pôvodne písala arabským písmom, od 19. storočia sa používa latinka. Najstaršie swahilské nápisy boli nájdené na náhrobných kameňoch zo 14. storočia. Bola v nej  písaná islamská poézia.

Najznámejšími spisovateľmi 20. storočia sú Ngugi wa Thiong´o, Meja Mwangi a Shaaban Robert.

Galéria

Externé odkazy 
 
 Kamusi Project Internet Living Swahili Dictionary

 
Jazyky v Keni
Jazyky v Burundi
Jazyky v Konžskej demokratickej republike
Jazyky na Madagaskare
Jazyky v Malawi
Jazyky v Mozambiku
Jazyky v Rwande
Jazyky v Somálsku
Jazyky v Tanzánii
Jazyky v Ugande
Jazyky v Zimbabwe