Trebeľa

Trebeľa (do 2008 aj Terebľa) je potok na východnom Slovensku, preteká územím okresov Košice-okolie a Trebišov. Je to významný pravostranný prítok Roňavy, má dĺžku 15,3 km a je tokom V. rádu. Na dolnom toku výrazne meandruje. Medzi obcou Kalša a ústím tečie súbežne s korytom Roňavy na ľavom brehu. Za obcou Kalša sa na približne 1 km dlhom úseku rozvetvuje na dve ramená.

Prameň 
Trebeľa pramení v Slanských vrchoch na západnom svahu Veľkého Miliča () v nadmorskej výške cca , neďaleko slovensko-maďarskej štátnej hranice.

Smer toku 
Od prameňa tečie najprv na sever, v okolí obce Nový Salaš sa esovito stáča a pokračuje na východ, pričom vytvára oblúk vypnutý na sever. Za obcou Kalša tečie juhovýchodným smerom a napokon pri obci Kuzmice tečie k ústiu severojužným smerom.

Geomorfologické celky 
Slanské vrchy, geomorfologický podcelok Milič, časť Salašská brázda
Východoslovenská pahorkatina, geomorfologický podcelok Podslanská pahorkatina

Prítoky 
pravostranné: Starý potok, Ostrý potok, prítok prameniaci pod Kopáskou ()
ľavostranné: prítok zo severozápadného svahu Suchej hory () a občasný prítok spod Medvedieho vrchu ()

Ústie 
Potok sa vlieva do Roňavy pri obci Kuzmice v nadmorskej výške približne

Obce 
Slanská Huta, Nový Salaš, Kalša, Slivník

Pôvod názvu 
Geografický názov Trebeľa bol motivovaný slovným základom trebiti vo význame mýtiť, klčovať les v oblasti pomenúvaného vodného toku. Menší počet špecialistov v etymológii vykladá pôvod názvu Trebeľa motiváciou staroslovenským slovným základom trěba vo význame potreba, nutnosť, nasýtenie jedlom, predkresťanská obeta bohom. Pomenovací akt prebehol v slovenskom jazykovom prostredí v podobe Trebeľa pred rokom 1321; po prisídlení maďarského obyvateľstva bol názov Trebeľa podľa zákonitostí preberania cudzích slov do  maďarčiny prevzatý a modifikovanný do podoby → Tereblye (pred rokom 1321); po opätovnom posune slovensko-maďarskej etnickej a jazykovej hranice bol tento názov v 16. storočí späťprevzatý do slovenčiny v podobe → Terebľa; názvoslovná autorita v roku 2008 revitalizáciou pôvodného názvu štandardizovala podobu →  Trebeľa.

Najstarší písomný doklad vodného toku je z roka 1321 v listine, ktorou kráľ dal majetok po zosnulom vlastníkovi bez dedičov Lampertovmu synovi, Michalovi, füzérskemu hradnému kastelánovi, a zároveň popísal hranice tohto majetku; latinsky písaná listina o. i. obsahuje v popise hraníc aj názov aqua Thereble. Táto listina pomáha datovať prevzatie názvu Trebeľa zo slovenčiny do maďarčiny a jeho modifikáciu do podoby Tereblye pred rok 1321.

Podobnú motiváciu pomenovania toponyma majú aj názvy vodných tokov, príp. sídelné názvy, ktorých derivátmi sú názvy vodných tokov: Trebianka (pravostranný prítok Nitry), Trebichavský potok (ľavostranný prítok Bebravy), Trebostovský potok (ľavostranný prítok Turca), Trebušovský potok (pravostranný prítok Čebovského potoka) a Trepešský potok (ľavostranný prítok Ľutinky). Rovnakú motiváciu pomenovania má i názov obce Trebeľovce v okrese Lučenec, ktorý je navyše rozšírený o rodinnú koncovku množného čísla sídelných názvov -ovce; porovnaj aj názvy:  ukrajinská rieka Terebľa (ukr. Теребля) (pravostranný prítok Tisy v Zakarpatskej oblasti), poľské dve obce Trzebiele.

Referencie 

Potoky na Slovensku
Povodie Bodrogu
Vodné toky v Slanských vrchoch
Vodné toky vo Východoslovenskej pahorkatine
Vodné toky v okrese Košice-okolie
Vodné toky v okrese Trebišov
Slanská Huta
Nový Salaš
Kalša
Slivník