Veľkňaz boha Amona

Veľkňaz boha Amona alebo prvý Amonov prorok alebo prvý Amonov služobník () bol najvyššie postavený kňaz v kňazskej hierarchii staroegyptského boha Amona. Funkcia Amonovho veľkňaza vstúpila do pozornosti počas Novej ríše, na počiatku 18. dynastie.

Úvod 
Amonov kňazský zbor vo Vesete (Téby) nadobudol začiatkom 18. dynastie značnú moc vďaka tribútu, ktorý platil panovník (napr. Hatšepsut alebo Thutmose III.) bohu Amonovi. V tom čase malo tébske kňazstvo vo svojom čele štyroch veľkňazov:

 prvý Amonov prorok (veľkňaz) Karnaku (),
 druhý Amonov prorok Karnaku (),
 tretí Amonov prorok Karnaku () a
 štvrtý Amonov prorok Karnaku ().

Moc Amonovho kňazstva bola dočasne oslabená počas amarnského obdobia. Ešte zo štvrtého roku vlády faraóna Achnatona je doložený Amonov veľkňaz Maja. Achnaton počas svojho panovania odstraňoval z monumentov okrem iných božských mien aj Amonovo meno. Po faraónovej smrti sa Amon stal opäť najdôležitejším spomedzi božstiev v egyptskom štáte. Mladý Achnatonov nástupca Tutanchaton si zmenil svoje meno na Tutanchamon, čím jasne dal najavo návrat k starým náboženským pomerom a k Amonovi.

Amonov veľkňaz vo Vesete bol menovaný kráľom. Nebolo nezvyčajné, keď hodnostár, ktorý zastával túto pozíciu, zároveň zastával aj ďalšiu v správe štátu či dvora. Niekoľko veľkňazov z obdobia Ramesseho II. zastávalo pozíciu vezíra.

Ku koncu Novej ríše počas 20. dynastie mal v Amonovom kňazstve veľký vplyv veľkňaz Ramessesnacht. Jeho nástupca, pravdepodobne syn Amenhotep, sa dostal do sporu s kušitským vicekráľom Panehesim. Panehesi vytiahol s vojskom a dobyl Veset. Následne jeho dvaja hlavní velitelia – Pianch a po ňom Hrihor – zastávali pozíciu veľkňaza vo Vesete.

Po čase, okolo roku 1080 pred Kr., tj. v 19. roku vlády Ramesseho XI., bol Hrihor vyhlásený za prvého vládnuceho veľkňaza boha Amona. V tomto čase Amonovo kňazstvo držalo ekonomiku egyptského štátu v hrsti. Vlastnilo ⅔ chrámových pozemkov, 90% lodí a množstvo ďalších zdrojov. Táto skutočnosť robila Amonove kňazstvo rovnako mocným ako bol faraón, ak nie ešte mocnejším. Od 21. dynastie, približne v období od roku 1080 po 943 pred Kr., boli Amonovi kňazi skutočnými vládcami Horného Egypta. No aj napriek tomu neboli považovaný za samostatne vládnucu dynastiu s kráľovskými výsadami. Po tomto období začal ich vplyv upadať. Jeden zo synov veľkňaza Pinodžema I. dosiahol nakoniec egyptský trón a vládol štátu skoro 5 rokov ako Pasbachaenniut I. Podobne tébsky veľkňaz Pasbachaenniut III. pravdepodobne obsadil trón ako Pasbachaenniut II. a vládol ako posledný vládca 21. dynastie.

Významní veľkňazi boha Amona vo Vesete

18. dynastia

19. dynastia

20. dynastia

21.–23. dynastia

25.–26. dynastia

Referencie

Zdroj

Pozri aj 
 Staroegyptskí miestni vládcovia a panovníci v Treťom prechodnom období

Literatúra

Externé odkazy 
 The High Priests of Amun , dost. 

Náboženstvo starovekého Egypta
Chronológia starovekého Egypta