Karlova univerzita

Karlova univerzita (, skratka UK) je najstaršia univerzita v strednej Európe a popredná česká vysoká škola. V súčasnosti sa skladá zo 17 fakúlt, väčšina ktorých sídli v Prahe, dve fakulty v Hradci Králové a jedna v Plzni, ďalej z štyroch vysokoškolských ústavov, piatich ďalších pracovísk a piatich celouniverzitných účelových zariadení.

Založenie 
Presný deň založenia univerzity je predmetom sporov, čo sa odvíja od otázky, ktorý z dvoch komplementárnych právnych aktov je primárny z hľadiska jej formálnej existencie. Drvivá väčšina literatúry už od Ottovho slovníka naučného uvádza 7. apríl 1348 ako deň založenia. Menšinový názor však obhajuje 26. január 1347 s touto argumentáciou:

V spore o investitúru získala rímskokatolícka cirkev nezávislosť na štáte. Štát naplno rešpektoval autonómiu Cirkvi, vrátane oprávnenia zakladať vlastné právnické osoby, napr. cirkevné rády. Na potvrdenie svetských imunít cirkevných právnických osôb však bolo zvyčajne nevyhnutné i rozhodnutie svetskej moci. Tak aj pražská univerzita bola ako každá cirkevná korporácia založená rozhodnutím Cirkvi, konkrétne bullou pápeža Klementa VI. vydanou v Avignone 26. januára 1347. Po vzniku univerzity potvrdila exempciu zo svetskej moci listina rímskeho a českého kráľa Karola IV. zo 7. apríla 1348.

Univerzita bola založená ako úplná, t. j. vtedy so všetkými štyrmi fakultami – prípravnou fakultou slobodných umení (dnešnou filozofickou) a pokračovacími fakultami: právnickou, lekárskou a teologickou.

Akademická obec univerzity bola rozdelená na štyri tzv. univerzitné národy: český, bavorský, saský a poľský. V roku 1403 bolo na univerzite zakázané šíriť učenie Johna Wyclifa, ktoré získavalo stále väčšiu popularitu. V roku 1409 upravil kráľ Václav IV. Kutnohorským dekrétom rozhodovacie právomoci v prospech českého národa, čo viedlo k odchodu niektorých profesorov a študentov na univerzitu v Lipsku.

Názov 
Pražská univerzita pôvodne žiadny názov nemala. Čoskoro sa však vžil názov Univerzita Karlova (Universitas Carolina). Po (nútenom) spojení Karolina a Klementina bola univerzita roku 1654 premenovaná na Univerzitu Karlo-Ferdinandovu (Universitas Carolo-Ferdinandea). V roku 1882 sa zákonom č. 24/1882 r. z. rozdelila na dve časti. Jedna sa nazývala „Česká univerzita Karlo-Ferdinandova“ a druhá „Nemecká univerzita Karlo-Ferdinandova“.

Zákon č. 135/1920 Zb. z. a n., o pomere pražských univerzít, sa potom v § 1 al. 2 stanovilo: „Mená oboch pražských univerzít, ustanovené zákonom zo dňa 28. februára 1882, č. 24 r. z.: ‚Česká univerzita Karlo-Ferdinandova‘ a ‚Nemecká univerzita Karlo-Ferdinandova‘ sa rušia. Českej univerzite vracia sa meno ‚Univerzita Karlova‘. O názve nemeckej univerzity rozhodne sa zvláštnym zákonom.“ Tak sa potom aj stalo – nemecká univerzita sa až do roku 1945 nazývala Deutsche Universität zu Prag (zanikla na základe zákona č. 122/1945 Zb.). Nemecká univerzita sa po nemeckej okupácii roku 1939 sa stala ríšsku univerzitou s oficiálnym názvom Deutsche Karls-Universität.

Podľa zákona č. 172/1990 Zb. sa univerzita od roku 1990 nazýva „Univerzita Karlova v Praze“; zákon č. 111/1998 Sb. toto meno potvrdil.

Dnešný stav 
UK pripravuje odborníkov pre širokú oblasť humanitných vied, prírodných vied a vied o umení, ďalej teológov, fyzikov a matematikov, právnikov, diplomatov, lekárov, farmaceutov, filológov, tlmočníkov a prekladateľov, knihovníkov, žurnalistov, učiteľov a i. špecialistov a pracovníkov.

Univerzita mala v roku 2012 okolo 53 000 študentov (z toho cca 8 000 doktorandov) študujúcich v približne 300 študijných programoch, ktoré zastrešovali dovedna 642 odborov. Počet študentov Karlovej univerzity predstavuje približne šestinu všetkých vysokoškolských študentov v Česku. Študenti-cudzinci predstavovali v roku 2011 asi 18 % študujúcich UK. Študentov so občianstvom Slovenska bolo 7 % (t. j. približne 3 700). Akademických pracovníkov mala univerzita v roku 2012 takmer 4 500.

Finančné výnosy univerzity v roku 2011 dosahovali čiastku 8,4 miliardy českých korún.

Svojej akademickej obci univerzita tiež poskytuje viacero podporných služieb (ubytovanie, stravovanie, knižnice, vydavateľstvo, IT).

Od februára 2022 bude funkciu rektora prvý krát vykonávať žena. Doterajšia prorektorka pre študijné záležitosti, lekárka Milena Králíčková, voľbu vyhrala 22. októbra 2021 s 55 zo 69 hlasov Akademického senátu.

Slávni absolventi 
 Jozef Kvasnica (19301992) jadrový fyzik, profesor Karlovej univerzity na Katedre jadrovej fyziky
 Edvard Beneš (18841948), sociológ, druhý prezident Česko-Slovenska
 Bernard Bolzano (17811848), matematik a filozof
 Max Brod (18841968), spisovateľ
 Karel Čapek (18901938), spisovateľ
 Eduard Čech (18931960), matematik
 Carl Ferdinand Cori (18961984), biochemik, nositeľ Nobelovej ceny
 Gerty Coriová (18961957), biochemik, nositeľ Nobelovej ceny
 Josef Dobrovský (17531829), filológ a historik
 Jaroslav Heyrovský (18901967), chemik, nositeľ Nobelovej ceny
 Milada Horáková (19011950), politička a obeť justičnej vraždy
 Bohumil Hrabal (19141997), spisovateľ
 Ján Hus (13691415), náboženský mysliteľ a reformátor
 Jan Janský (18731921), objaviteľ krvných typov
 Franz Kafka (18831924), spisovateľ
 Karol I. Habsburský (18871922), posledný rakúsky cisár
 Egon Erwin Kisch (18851948), spisovateľ a novinár
 Luboš Kohoutek (* 1935), astronóm
 Jaromír Korčák (18951989), geograf, demograf a štatistik
 Milan Kundera (* 1929), spisovateľ
 Jan Marek Marci (15951697), doktor
 George Placzek (19051955), fyzik
 Miroslav Plzák (19252010), lekár, spisovateľ
 Jan Evangelista Purkyně (17871869), fyziológ
 Miloš Sovák (19051989), lekár, pedagód
 Leoš Středa (* 1963), lekár, pedagóg, spisovateľ
 Ota Šik (19192004), ekonóm
 Ferdinand Stoliczka (18381874), paleontológ
 Nikola Tesla (18561943), vynálezca, fyzik
 Vladislav Vančura (18911942), spisovateľ
 Miroslav Verner (* 1941), egyptológ
 Max Wertheimer (18801943), psychológ

Organizačná štruktúra

Fakulty 
 Katolícka teologická fakulta
 Evanjelická teologická fakulta
 Husitská teologická fakulta
 Právnická fakulta
 1. lekárska fakulta
 2. lekárska fakulta
 3. lekárska fakulta
 Lekárska fakulta v Plzni
 Lekárska fakulta v Hradci Králové
 Farmaceutická fakulta v Hradci Králové
 Filozofická fakulta
 Fakulta sociálnych vied
 Fakulta humanitných štúdií
 Pedagogická fakulta
 Fakulta telesnej výchovy a športu
 Prírodovedecká fakulta
 Matematicko-fyzikálna fakulta

Ďalšie súčasti

Vysokoškolské ústavy 
 Ústav dejín UK a Archív UK
 Centrum pre teoretické štúdiá
 Centrum pre ekonomický výskum a doktorské štúdium

Iné pracoviská 
 Ústav výpočtovej techniky
 Európske informačné stredisko
 Ústav jazykovej a odbornej prípravy
 Ústredná knižnica
 Centrum pre otázky životného prostredia
 Agentúra Rady vysokých škôl

Účelové zariadenia 
 Internáty a menzy
 Arcibiskupský seminár
 Nakladateľstvo Karolinum
 Správa budov a zariadení
 Športové centrum

Referencie

Literatúra 
 Svatoš, M.: Dějiny Univerzity Karlovy I (1347/48-1622). Karolinum, Praha 1995. ISBN 80-7066-968-3
 Čornejová, I. (ed.): Dějiny Univerzity Karlovy II (1622-1802). Karolinum, Praha 1995. ISBN 978-80-7184-050-3
 Havránek, Jan (ed.): Dějiny Univerzity Karlovy III (1802-1918). Karolinum, Praha 1997. ISBN 80-7184-320-2
 Pousta, Z. – Havránek, J.: Dějiny Univerzity Karlovy IV (1918-1990). Karolinum, Praha 1998. ISBN 80-7184-539-6
 Varsik, B.: Slováci na pražskej universite do konca stredoveku. In: Sborník filosofickej fakulty University Komenského v Bratislave, 1926, roč. IV, č. 45 (7).

Externé odkazy 
 Oficiálny web
 Zakládací listina Univerzity Karlovy ze 7. dubna 1348 (český text)

 
Univerzity v Česku
Vysoké školy v Prahe