Škoda Motorsport

Škoda Motorsport je oddelenie automobilky Škoda resp. v minulosti AZNP Mladá Boleslav, ktoré sa orientuje na vytváranie pretekárskych automobilov odvodených od sériových modelov Škoda.

Škoda 1500 
Karoséria odvodená od automobilu Škoda 1000 MB/1100 MB. Použité motory 1300 OHC, 1500 OHC, ktorý bol neskôr nahradený motorom 1600 OHC. Homologovaná v roku 1968.

Škoda 1000MB Studio 
Bola pretekárska úprava sériovej Škody 1000MB vytvorená v združení Svazarm METALEX. Poháňaný bol agregátom 1000 OHV, alebo 1140 OHV. Studio bolo vytvorené v roku 1969.

Škoda 110L Rallye 
V roku 1970 AZNP pre jazdcov v skupine A2 do predaja uviedlo automobil Škoda 110L Rallye, čo bol sériový automobil so zavedenými niektorými úpravami, zvýšenou životnosťou a prevedeným základným odľahčením vozidla. Najväčší boom v predaji tohto automobilu bol v roku 1971.

Škoda 120S 
Tento automobil bol vyvinutý hlavne z dôvodu prekategorizovaní pretekárskych tried FIA, kedy vznikla trieda 1300ccm, kde pôvodné vozy Škoda 110L Rallye nemohli uspieť. Zmena objemu motora sa dosiahla zvýšením zdvihu motora zo 68 na 72 mm.

Škoda 180RS/200RS 

Pretekársky prototyp odvodený od karosérie Škoda 110 R Coupé s motormi 1771 OHC (180RS) a 1997 OHC (200RS) štartoval na pretekoch v rokoch 1974 a 1975. Pohnútkou pre vývoj tohto automobilu bolo hlavne to, že dovtedy používaná Škoda 120S neumožňovala atakovať popredné priečky v absolútnej klasifikácii. Vyrobené boli 3 prototypy, jeden kus 180RS (ktorý bol neskôr prestavaný na 200RS) a dva kusy 200RS. Škoda 200RS sa stala predchodcom pretekárskeho automobilu Škoda 130RS (a používania skratky RS). Motor tohto pretekárskeho automobilu bol odvodený od prototypového motora určeného pre modelový rad Škoda 720, ktorý sa ale nikdy nedostal do výroby.

Škoda 130RS 

Škoda 130RS je najúspešnejší pretekársky automobil Škodovky. Homologovaný bol v roku 1975 a koncepčne vychádzal z prototypov 180RS a 200RS, od ktorých prevzal podvozok. Pohon bol zabezpečovaný vyladeným motorom 1289 OHV s osemkanálovou hlavou valcov. Automobil sa vyrábal v rokoch 1975 až 1981.

Novinári teraz kopírujú firemné marketingové označenie Škoda 130 RS: ‘Porsche Východu‘. S Porsche má Škoda 130 spoločné nasledovné: 3 kusy prototypov 180RS a 200RS mali prevodovku Porsche. V rokoch 1973 a 1974 vyrábalo Porsche svoj špičkový model Porsche 911 Carrera RS. Češi teda tiež v roku 1974 začali používať značku RS (nemecky Rennsport, anglicky Racing sport, slovensky: pre pretekársky šport.)

Škoda 130 RS sa uchádzala o súťažné povolenie v triede A2 (cestné automobily = turing) FIA. Na to aby FIA v triede A2 homologizáciu udelila, bolo podmienkou aby v priebehu jedného roka bolo vyrobených aspoň 1 000 kusov vozidiel. Komisár FIA sa v ČSSR objavil v roku 1975, v tom čase však žiadnych 1 000 sériových áut podobných špeciálu 130 RS vyrobených nebolo.  Komisár nakoniec sklopil zrak a po prísľube Ministerstva vnútra, že ich je skutočne vyrobených dosť, automobilka nakoniec homologizáciu dostala s dátumom 30. januára 1975. Podľa oficiálnych dokumentov mladoboleslavskej automobilky je zrejmé, že do roku 1978 fabrika postavila 98 kusov 130 RS a do skončenia homologizácie v roku 1981 ďalších približne 100 kusov. Homologizácia aj keď bola predĺžená prestala platiť v roku 1983. Dôvodom nebol len nedostatok vyrobených kusov 130 RS ale aj to že FIA zmenila skupiny číslované 1, 2, na písmenové skupiny (Group A, B, C.  a N) pre ktoré aj platili inakšie homologizačné podmienky (Group A nahradila Group 2 "modified touring cars", Group N nahradila Group 1 "standard touring cars"). 

Od 1976 sa vyrábala aj verzia 130 RS – rely. Mala rovnaké rozmery, vŕtanie a zdvih motora ako okruhová verzia z roku 1975 ale mala vyšší kompresný pomer (namiesto 10,5:1 mala rely 11,2:1) a vyšší max. výkon (namiesto 73,5/6500 až 88/7500 (kW/min-1)) aj krútiaci moment (114/5500, 128/5000 (Nm/min-1)). Bola však ťažšia o 75 kg (pohotovostná hmotnosť namiesto 825 bola 900 kg) a pomalšia (max. rýchlosť namiesto 210 len 170 km/h).

Na medzinárodných automobilových pretekoch si Škoda zaknihovala prvý výrazný úspech v roku 1977. V konkurencii kategórii do 1300 cm³ na Rallye Monte Carlo získala víťazné double. Dvojica jazdcov Václav Blahna a Ľuboslav Hlávka obsadila prvú priečku v kategórii (12. miesto celkovo) a dvojica Miroslav Zapadlo - Jiří Motal obsadila druhú priečku v kategórii (15. miesto celkovo). Tretia posádka Svatopluk Kvaizar - Jiří Kotek odstúpila pre technickou závadu. Zo 198 posádok bolo v cieli klasifikovaných len 44. Pritom Majstrovstvá sveta v rely (skratka WRC) sa začali jazdiť až od roku 1973 a práve Rallye Monte Carlo bola ich otváracím pretekom (aj v roku 1977). 

Kompletnú sezónu cestných pretekov automobilka prvýkrát absolvovala až v roku 1978. V konečnom hodnotení značiek obsadila tretiu priečku. Za Fiatom 128 SL a Alfou Romeo Alfasud. V roku 1980 skončila celkovo tretia, za Audi a BMW, a prvá vo svojej divízii. V roku 1981 v absolútnom poradí značiek skončila Škoda na prvom mieste. Trojica jazdcov Vojtěch - Enge - Šenkýř, podporená výsledkami súkromných posádok, na vozidlách ŠKODA 130 RS vybojovala pre značku ŠKODA titul majstra Európy v pretekoch cestovných automobilov (ETCC teraz WTC) v klasifikácii značiek. Škoda pretekala v najslabšej divízii z piatich s objemom motora do 1300 kubíkov. Z ôsmych pretekov sezóny sa jej podarilo vyhrať sedem (Monza, Vallelunga, Donington, Salzburg, Brno, Enna-Pergusa, Silverstone, Zolder len 12 bodov) a tak získať rovnaký počet bodov ako v celkovom poradí druhé BMW. V celkovom poradí závozníkov však bol Zdeněk Vojtěch a Břetislav Enge až na 15. a 16. miestach a zvíťazili Umberto Grano a Helmut Kelleners (na BMW 635CSi). 

Výrobná dokumentácia automobilky k vozidlu 130 RS bola uvoľnená medzi automobilovú verejnosť, čo spôsobilo, že mnoho nadšencov prestavalo a naďalej prestavuje vozidla Škoda 110 R Coupé na tento úspešný pretekársky model. Na rozdiel od prestavieb Škoda 130 LR, ktoré sa dejú zo sériového vozidla Škoda 120, alebo Škoda 130, ktorých je veľký počet, pri prestavbách na Škodu 130 RS sa znižuje počet pôvodných nezmenených vozidiel Škoda 110 R. Vzhľadom k nevratnému charakteru prestavby a tomu, že voz Škoda 130 RS bol pôvodne homologovaný so 4-stupňovou prevodovkou, ktorá je pre väčšinu mladých "tunerov" nepohodlná, dochádza nezriedka k amatérskym zásahom do konštrukcie karosérie, aby bolo možné vložiť 5-stupňovú prevodovku z modelu Škoda 130.

Škoda 120LS 
Tento voz zastával vždy rolu slabšieho partnera silnejších modelov s výkonnejšou motorizáciou. Najprv bol v tieni vynikajúcich automobilov Škoda 130RS, neskôr ho utláčali 130LR. Osvedčil sa ale ako lacné náradie pre amatérskych jazdcov v rokoch 1982 - 1988. Automobil bol vyrábaný v Metalexe z polotovaru dodaného z ANZP Mladá Boleslav.

Škoda 130 LR 

V roku 1985 bol homologovaný nástupca úspešneho vozu Škoda 130RS. Pokračovalo sa v tradícii motora 1300 OHV, ktorý sa v pretekoch vo svojej skupine osvedčil. Automobil bol odvodený od civilnej verzie Škoda 130L. Motor však disponoval hliníkovou osemkanálovou hlavou a výkonom takmer o 60% väčším, ako sériový automobil. Zadná náprava bola tvorená jednodielnymi ramenami tzv. zvarencami s pružením typu pružina na tlmiči a kotúčovými brzdami.  Po roku 1986 sa automobily presunuli do rallyecrossu z dôvodu zrušenia skupiny B.

Vzhľadom k verejnej dostupnosti výrobnej dokumentácie Škody 130 LR, relatívne jednoducho zohnateľným komponentom a popularite vozidla sú dnes často z vozidiel Škoda 130 kompletované ďalšie repliky buď ako vysoko tuningované cestné vozidlá, alebo ako športové náradie pre pretekárov buď v amatérskych rallye, alebo v rallye veteránov.

Najčastejšou úpravou z portfólia úprav Škody 130 LR, ktorá sa aplikuje do bežnej premávky je vystuženie podvozkových skupín. Deje sa tak jednak z dôvodu nízkej kvality niektorých, najmä miestnych komunikácii na Slovensku a v Česku, ale zadná náprava sa vystužuje týmto spôsobom aj kvôli absencii kvalitných silentblokov náprav na trhu.

Škoda 130 R/H 
V roku 1988 automobilka vytvorila prototyp Škoda 130R/H, odvodený od sériového kupé Škoda Rapid 130 pre skupinu H. Motor z automobilu Škoda 130LR oproti úpravám pre skupinu B dostal aj 5x uložený kľukový hriadeľ, čo umožnilo zvýšiť jeho výkon na rovných 100kW. Pokusne tento automobil štartoval v sérii vytrvalostných pretekov, kde skončil v triede 1300 ccm prvý, v absolútnom poradí siedmy. Skupina H však bola v roku 1989 pre sériu tragických nehôd zrušená, prototyp sa tak nedočkal nasadenia.

Referencie

Iné projekty 

Škoda Auto