Harold I.

Harold I., niekedy aj Harold Harefoot (* 1015? – † 17. marec 1040) bol kráľom Anglicka od 12. novembra 1035 do 17. marca 1040. 
Jeho prídomok Harefoot (rýchlonohý) bol odvodený od jeho rýchlosti a schopnosti loviť. 

Bol synom Knuta Veľkého, kráľa Anglicka, Dánska a Nórska, a jeho prvej manželky Elfgifu z Northamptonu. I keď existovali isté pochybnosti o jeho pôvode, bol Harold Knutovým synom.

Po Knutovej smrti (12. novembra 1035) bol jeho právoplatným nástupcom na anglickom i dánskom tróne Haroldov mladší brat Hardiknut, syn Knuta a Emmy Normanskej. Hardiknut ale nebol schopný odcestovať do Anglicka na korunováciu, pretože na Dánsko sa chystali zaútočiť nórsky kráľ Magnus I. a švédsky kráľ Anund Jacob. Vplyvní anglickí šľachtici uprednostňovali ustanovenia Harolda ako prechodného regenta, pretože sa obávali neprítomnosti Hardiknuta. Cez odpor kráľovnej Emmy a grófa Godwina z Wessexu, sa Harold ujal vlády. 

Harold odolal snahe o jeho zvrhnutie roku 1036 Alfrédom Ethelingom a Eduardom, Emminými synmi, ktorých mala s Ethelredom II. Roku 1036 sa Alfréd Etheling spolu s Eduardom vrátili z exilu v Normandii v sprievode malej vojenskej skupiny. Podľa Anglosaskej kroniky trvali na tom, aby sa mohli stretnúť so svojou matkou vo Winchesteri, ale možno mali v úmysle iné záležitosti ako len rodinné stretnutie. Alfréd bol dostihnutý na ceste ku Godwinovi a muži verní Haroldovi ho oslepili. Krátko na to na následky tohto zranenia zomrel. 

Roku 1037 odišla Emma do Brugg a Harold bol všetkými hlasmi zvolený za kráľa. Haroldova postava je zahalená určitým tajomnom a niektorí historici sa domnievajú, že skutočným vládcom bola jeho matka Elfgifu. Aj keď ho canterburský arcibiskup odmietol korunovať, jeho matka Elfgifu dosiahla stabilizácia jeho pozície podplatením vplyvných šľachticov. 

Harold mal zrejme s Elfwine syna, ktorý sa stal mníchom niekde na kontinente. Harold podľa Anglosaskej kroniky vládol 4 roky a 16 týždňov, takže sa zrejme ujal vlády dva týždne po Knutovej smrti. Zomrel 17. marca 1040 v Oxforde, v čase keď Hardiknut vyrážal sa svojím vojskom z Dánska, a bol pochovaný v Westminsterskom opátstve. Krátko na to bolo jeho telo vykopané a popravené a jeho pozostatky vhodené do blízkeho močiara. Potom čo sa Hardiknut stal v júni 1040 anglickým kráľom, nechal jeho pozostatky pochovať v kostole St. Clement Danes.

Zdroj 

Úmrtia v 1040
Králi Anglicka