Carl Spitteler

Carl Friederich Georg Spitteler (* 24. apríl 1845, Liestal – † 29. december 1924, Luzern) bol po nemecky píšuci švajčiarsky básnik, prozaik, dramatik a esejista, nositeľ Nobelovej ceny za literatúru z roku 1919. Používal pseudonym Carl Felix Tandem.

Život 
Spitteler pochádzal z rodiny štátneho úradníka, detstvo prežil v Berne. Študoval právo v Bazileji a teológiu v Zürichu a v Heidelbergu. V rokoch 18711879 bol súkromným učiteľom a učiteľom na strednej škole, neskôr pôsobil v Bazileji a v Zürichu ako novinár. Od roku 1892 sa venoval iba literatúre.

Spitteler bol vo svojej tvorbe v značnej miere ovplyvnený nemeckou filozofiou Nietzscheho a Schopenhauera. V jeho diele sa odráža antické poňatie života s tragickými prvkami životného boja o ľudskú existenciu a snaha o spojenie antických a biblických motívov s modernou dobou. Preto oživil Spitteler žáner epos v šesťstopých jamboch (Prometheus und Epimetheus, Olympischer Frühling).

Nobelovu cenu za literatúru dostal Spitteler po určitom váhaní, zapríčinenom najskôr nemeckou rolou v Prvej svetovej vojne. V roku 1918 cena nebola udelená, za rok 1919 bola Spittelerovi uznaná až v roku 1920 „…so zvláštnym ocenením jeho mohutného eposu Olympischer Frühling“ (citácia z odôvodnenia Švédskej akadémie).

Dielo

Básne 
 Prometheus und Epimetheus (1880 – 1881), mytologický epos vydaný pod pseudonymom Carl Felix Tandem
 Extramundana (1883), epické spracovanie siedmych mýtov vytvorených podľa vlastného námetu, vydané pod pseudonymom Carl Felix Tandem
 Schmetterlinge (1889), básnická zbierka
 Balladen (1896), zbierka balád
 Gras- und Glockenlieder (1906), básnická zbierka
 Olympischer Frühling (1900 – 1906, definitívna verzia 1910), mytologický epos skladajúci sa zo štyroch častí: Die Auffahrt, Hera die Braut, Die Hohe Zeit a Ende und Wende
 Prometheus der Dulder (1924), prepracovaná verzia eposu z roku 1881

Divadelné hry 
 Der Parlamentär (1889), komédia
 Der Ehrgeizige (1892), komédia

Prózy 
 Gustav (1892), novela
 Litterarische Gleichnisse (1892), eseje
 Lachende Wahrheiten (1898), eseje
 Conrad der Leutnant (1898), novela, naturalistickým štýlom opísaný generačný konflikt otca a syna
 Imago (1906), novela ovplyvnená psychoanalýzou opisujúca vnútorný konflikt medzi tvorivým nadaním a hodnotami meštianskej strednej triedy
 Die Mädchenfeinde (1907), novela
 Meine frühesten Erlebnisse (1914), autobiografia
 Rede über Gottfried Keller (1919, esej]

Externé odkazy 
 http://www.angelfire.com/ego2/olko/cgi-bin/spitteler-autobio.html anglická autobiografia

Nositelia Nobelovej ceny za literatúru
Švajčiarski spisovatelia