Magnetický indukčný tok

Magnetický indukčný tok alebo magnetický tok je fyzikálna veličina, ktorá sa používa na opis elektromagnetickej indukcie. Vyjadruje súhrnný tok magnetickej indukcie prechádzajúci určitou plochou.

Symbol veličiny: Φ

Základná jednotka: weber, značka jednotky Wb 

Rozmer jednotky: Wb = m2·kg·s-2·A-1 v sústave SI, inak aj V·s alebo T·m2.

Výpočet 
 z definície

Ak je plocha, ktorej magnetický tok sa počíta, rovinná,

, 

kde B je veľkosť magnetickej indukcie homogénneho magnetického poľa, S je plocha a α je uhol, ktorý 
zviera normálový vektor plochy s vektorom magnetickej indukcie.

Ak je plocha všeobecná a magnetické pole nehomogénne, potom

.

Pre valcovú cievku s N závitmi a prierezom S, ktorej os zviera s indukčnými čiarami homogénneho magnetického poľa uhol α, je magnetický indukčný tok daný vzťahom
, 

 magnetický tok v cievke v prostredí s konštantnou permeabilitou je priamo úmerný elektrickému prúdu prechádzajúcemu touto cievkou.

kde L je indukčnosť cievky.

Externé odkazy (po česky) 
 Magnetický indukčný tok: http://lucy.troja.mff.cuni.cz/~tichy/elektross/elektrina/magnetismus/elmag_indukce/magn_ind_tok.html 
 Elektromagnetická indukcia: http://sweb.cz/radek.jandora/f16.htm 

Fyzikálne veličiny