Arado Ar 96

Arado Ar 96 bolo dolnoplošné, dvojmiestne celokovové štandardné cvičné lietadlo Luftwaffe počas druhej svetovej vojny. Prvýkrát vzlietlo v roku 1938. Malo za úlohu vyplniť medzeru medzi cvičnými dvojplošníkmi a pokročilými jednoplošnými stíhačkami, ktoré sa práve dostávali do služby, konkrétne Messerschmitt Bf 109.

Vznik a vývoj 
Arado Ar 96 navrhol Walther Blume s použitím mnohých ľahkých kovov. Inštruktor a žiak sedeli v tandeme, v dlhej presklenej kabíne. Prvý prototyp V1 mal podvozok, ktorý sa zasúval od seba, takže medzera medzi kolesami bola veľmi malá. Preto mali všetky sériové stroje podvozok zaťahovaný k sebe. Prototyp V1 bol poháňaný motorom Argus As 10C. 

Prototyp V1 prešiel skúškami v Rechline, počas roku 1937. Tam sa taktiež testovali aj prototypy V3 a V4, a to v roku 1938, zatiaľ čo V6 tam zostal až do septembra 1940. Malá séria verzie A-0 bola vyrobená počas roku 1939, no ich výkon bol považovaný za nedostatočný. Hlavnou sériovou verziou bola séria B, ktorá mala silnejší motor Argus As 410A-1, s dlhším trupom, ktorý umožňoval niesť väčšiu zásobu paliva. 

Spolu bolo vyrobených  okolo 3500 kusov, no len veľmi málo z nich v továrni Arado. Najväčšia časť produkcie vyšla z továrne Junkersu. Výroba bola tiež zavedená v továrniach Letov a Avia vo vtedajšom protektoráte Čechy a Morava.Keď bolo Arado Ar 96 zaradené do služieb Luftwaffe, ďaleko predbehlo svoju dobu.

Operačné nasadenie 
Arado Ar 96B sa používalo v leteckých školách a taktiež v trinástich cvičných stíhacích letkách. 110 slúžilo v Letectve Maďarskej kráľovskej armády a štyri na Slovensku. Vylepšená verzia Ar 96B bola vyrábaná od r. 1940, mala maximálnu rýchlosť 330 km/hod, dolet takmer 1000 km a praktický dostup 7 200 m. Výzbroj tejto verzie tvoril jeden pevný dopredu strieľajúci guľomet MG 17 a malý počet týchto lietadiel niesol aj ľahké bomby na výcvik pilotov v strmhlavom bombardovaní. 

Boli plánované viaceré modifikované verzie, napríklad Ar 296 alebo Ar 396, ktoré malo byť vyrobené z menej deficitných surovín, no do služieb Luftwaffe sa už nedostala. Neskôr bola vyrábaná vo Francúzsku pod názvom SIPA SS.11. Ďalším vývojom vznikli SIPA 111, ktorá niesla aj výzbroj a SIPA S-12 ktorá bola celokovovej konštrukcie. Do konca roku 1958 bolo vyrobených 58 kusov. Verzia S.11 bola s istým úspechom nasadená v Alžírsku, s výzbrojou  neriadených rakiet, guľometov a ľahkých bômb. 

Arado Ar 96 vyrábané v Československu počas okupácie a aj po nej, pod názvom Avia C-2, patrili v povojnovom období k najpoužívanejším v československom letectve. Úplne vyhovovali pre pokračovací a bojový výcvik mladých pilotov v leteckom učilišti a LVA a taktiež na udržiavanie techniky pilotáže a bojovej pripravenosti stíhacích pilotov z vojny. Slúžili k ostrým streľbám na vzdušné aj pozemné ciele, nízke lety, nácviku bombardovania, prieskumu, k fotografovaniu pevnou aj ručnou kamerou a v neposlednom rade pre nácvik lietania v noci a mrakoch. Pre svoje dobré letové vlastnosti boli používané bezpečnostným letectvom k zostreľovaniu balónov s propagandistickými letákmi, ktoré ohrozovali leteckú dopravu. 

Stroje C-2 slúžili v leteckom učilišti až do 12. decembra 1955, keď  boli po záverečnom preskúšaní žiakov vyradené a začiatkom roka sa začalo s preškoľovaním učiteľov na nový typ Jakovlev Jak–11. Posledný C-2 lietal vo VZLÚ Letňany ešte v roku 1958. Okrem iného sa používal na vlečenie vetroňov a zisťovaniu ich maximálnej rýchlosti.

Hlavné verzie 
A-1 - pripomínala prototyp.  Malá séria bola vyrobená v roku 1939 s motormi Argus As 10C, no bola vyhodnotená ako nedostatočne výkonná a preto sa pristúpilo k výrobe série B.
B-séria - hlavná časť produkcie Ar 96 bola vo verzii B. Tieto stroje boli poháňané motorom Argus As 410 s výkonom 462 hp. Taktiež mali dlhší trup, aby sa zväčšil objem neseného paliva. Hlavnými verziami boli B-1 a B-2.
B-1 - neozbrojený cvičný stroj.
B-2 - niesla jeden guľomet 7.92 mm MG 17 na pravom boku krytu motora.
B-5 - verzia na bojový výcvik s rádiostanicou FuG 16ZY VHF.
B-6 - s podkrídelnými závesmi na podvesenie bômb.
B-7 - verzia na výcvik strmhlavého bombardovania a na pozemné útoky.
C-0 - verzia s malým otvorom pod trupom, kde bol uložený bombový zameriavač. Poháňal ju motor Argus s výkonom 480 hp. Bolo vyrobené len malé množstvo. 
Avia C-2 - táto verzia vyrábaná v Československu bola vybavená guľometom MG 17, zameriavačom REVI C-12, bombovými závesmi, fotoguľometom, rádiostanicou LR – 16 so zariadením pre cieľový let a svetlometom. Fotoguľomet bol v aerodynamickom kryte a pravej strane trupu. Motor bol Argus As – 410A, vzduchom chladený, invertný dvojradový dvanásťvalec s obsahom 12 l. Vrtuľa L- 22 bola automatická a držala otáčky v dvoch polohách; pri vzlete 3100 ot./min a pri ostatných režimoch 2820 ot./min. Regulátor udržujúci stále otáčky vrtule bol umiestnený v kuželi vrtule a poháňaný veterníkom.

Špecifikácie (Arado Ar 96 B-2) 

Posádka:      2
Rozpätie:    10,96m
Dĺžka:        9,13m 
Plocha:      17,10 m²
Výška:        2,59m
Hmotnosť:  1 433 kg
Max. rýchlosť:      355 km/h
Cestovná rýchlosť:  280 km/h
Pohonná jednotka: Argus As 410 A
Výzbroj: guľomet MG 17, bomby, neriadené rakety

Zdroje

Ďalšia použitá literatúra 
 Kovozávody Prostějov, stavebnica Avia C-2

Iné projekty 

Nemecké cvičné lietadlá
Lietadlá druhej svetovej vojny
Lietadlá Arado