Ferdinand I. (Rumunsko)

Ferdinand I., celým menom Ferdinand Viktor Albert Meinrad Hohenzollern-Sigmaringen (* 24. august 1865, Sigmaringen, Nemecko† 20. júl 1927, Sinaia, Rumunsko), bol rumunský kráľ z dynastie Hohenzollerovcov. Na trón nastúpil 10. októbra 1914 po smrti svojho strýka Karla I.

Životopis
Narodil sa v Sigmaringene v južnom Nemecku princovi Leopoldovi Hohenzollernskému a jeho infantke Antónii Portugalskej (1845–1913), dcére kráľovnej Márie II. a kráľa Ferdinanda II.

Následníkom rumunského trónu sa stal v roku 1881, pretože kráľ Karol I. mal len jedinú dcéru, ktorá zomrela v detskom veku, a tak zostal bez dediča.

10. januára 1893 si v Sigmaringene vzal za manželku Máriu Edinburghskú, dcéru britského princa Alfreda, vojvodu z Edinburghu a veľkovojvodkyne Márie Alexandrovny. Mária bola vnučkou kráľovnej Viktórie a sesternicou ruského cára Mikuláša II.

Ferdinand I. sa stal v roku 1909 v Rakúsku 1 174. rytierom Rádu zlatého rúna a v roku 1924 868. rytierom Podväzkového rádu.

Rumunským kráľom 
Rumunský kráľ Karol I. zomrel ešte pred vstupom Rumunska do prvej svetovej vojny 10. októbra 1914 a keďže nemal dediča, pretože jeho jediná dcéra zomrela v 4 rokoch, nastúpil na rumunský trón jeho synovec Ferdinand I. 10. októbra 1914 sa teda Ferdinand Hohenzollern-Sigmaringenský (neskôr len Hohenzollernský) stal rumunským kráľom Ferdinandom I. a bol ním až do svojej smrti 20. júla 1927.

Vláda za prvej svetovej vojny 
Aj keď bol Ferdinand člen jednej z vetví rodu Hohenzollernovcov rovnako ako nemecký cisár Viliam II., presadzoval, aby sa jeho krajina zúčastnila vojny skôr na strane Dohody a tak Rumunsko vstúpilo 27. augusta 1916 do vojny na strane Dohody. Vďaka tomuto získal prezývku Loyal, pretože rešpektoval svoju prísahu rumunskému parlamentu z roku 1914:

„Budem vládnuť ako dobrý Rumun.“

Vstup Rumunska do vojny však ruskej protiofenzíve nepomohol. Front sa roztiahol do šírky a zastavil. Vojsko Rumunska preniklo hlboko do Sedmohradska (vtedy v Uhorsku), ale rakúsko-nemecká armáda Rumunov prinútila ustúpiť a ústredné mocnosti obsadili skoro celé Rumunsko. V čase dobytia Bukurešti (21. novembra) zomrel rakúsky cisár František Jozef I. Vysilený Rumuni podpísali 7. mája 1918 mier s Nemeckom, pretože Rumunsko nebolo schopné pokračovať vo vojne (bez podpory Ruska), ale po vyradení Bulharska z boja sa Rumunsko 10. októbra 1918 opäť pripojilo do konfliktu na strane Dohody, deň pred ukončením bojov na západnej fronte a mesiac pred definitívnym koncom vojny.

Po vojne 
Po prvej svetovej vojne bolo úsilie Rumunov odmenené predovšetkým tým, že sa k ním pripojili Besarábia, Bukovina a Sedmohradsko s Banátom. Ferdinand sa vtedy stal vládcom zatiaľ najväčšieho rumunského štátu tzv. Veľkého Rumunska. Krátko po vojne viedlo Rumunsko spoločne s Česko-Slovenskom a Juhosláviou krátku vojnu proti Maďarskej republike rád. Rumunské vojska následne obsadili Budapešť a v novembri sa stiahli späť na svoje územie. V už medzivojnovom pokoji bol 15. októbra 1922 vo veľkolepej ceremónii Ferdinand I. korunovaný za rumunského kráľa v  historickom kresle v Alba Iulia, v Sedmohradsku.

Zomrel v Sinaia 20. júla 1927, a na trón po ňom nastúpil jeho vnuk Michal I., zastupovaný regentskou radou. Regentská rada mala 3 členov a jedným z nich bol Ferdinandov druhý syn, princ Mikuláš. Kráľ Ferdinand je pochovaný v Curtea de Argeş v Rumunsku.

Rodina 
Ferdinand a Mária Edinburghská mali 6 detí:
Karol II. ∞ Helena Grécka a Dánska
Alžbeta ∞ grécky kráľ Juraj II.
Mária ∞  juhoslovanský kráľ Alexander I. 
Mikuláš  ∞
 1/ Johanna Lucie Doletti
 2/ Therese Figueira de Mello
Ileana ∞ arcivojvoda Anton Habsburský
Mircea (* 3. január 1913† 2. november 1916)

Iné projekty 

Hohenzollernovci
Vládcovia Rumunska
Osobnosti maďarsko-česko-slovenskej vojny
Osobnosti na rumunských bankovkách