Karol L. Zachar

Karol L. Zachar, vl. meno Karol Legény, meno Zachar si dal po matke až v dospelosti, (* 12. január 1918, Svätý Anton – † 17. december 2003, Bratislava) bol slovenský herec, divadelný režisér, scénický výtvarník a pedagóg. Otec herca Jána Zachara.

Pôvodne chcel byť výtvarníkom a preto študoval v Prahe na Českom vysokom učení technickom (1936 - 1938), potom na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave (1938 - 1940) a herectvo na Štátnom konzervatóriu v Bratislave, kde v roku 1942 absolvoval. Od roku 1939 bol členom činohry SND (od roku 1965 aj režisér). V rokoch 1942 - 1956 pedagóg na Štátnom konzervatóriu a v rokoch 1951 - 1983 pedagóg na VŠMU (1959 docent, 1969 profesor).Vystupoval aj v rozhlase, televízii a vo filme. Stvárňoval postavy rôznych dedinských typov, figliarskych starcov, múdrych dedkov s neopakovateľným hlasovým zafarbením. Svoje výtvarné nadanie uplatnil ako výtvarný poradca a návrhár kostýmov nielen v divadle, ale aj vo filme (napr. Rodná zem, Zemianska česť, Rok na dedine). Umelecké maskérstvo prednášal na konzervatóriu a na VŠMU. Jadrom jeho pedagogickej práce však bola herecká tvorba. Ako pedagóg (od roku 1959 docent a 1969 vysokoškolský profesor) vychoval viacero hereckých generácií a formoval ich nielen umelecky, ale aj ľudsky. Jeho študentami, okrem iných, boli Michal Dočolomanský, Ivan Romančík, Karol Čálik, Ivan „Tuli“ Vojtek, Zuzana Tlučková.

Známy bol aj ako karikaturista (jeho karikatúry hercov vyšli i knižne v roku 1956 s názvom Slovenskí divadelníci v kresbách K. L. Zachara) a folklorista. Jeho najznámejším dielom je réžia muzikálu Na skle maľované, ktorý uvádzali na doskách SND takmer 30 rokov. Inscenácia s počtom repríz 648 sa stala najúspešnejším titulom Činohry SND a doteraz jej úspech nič neprekonalo.

V roku 1966 dostal titul zaslúžilý umelec a v roku 1978 titul národný umelec.

Zomrel 17. decembra 2003 vo veku 85 rokov. 

V roku 2018 sa pri príležitosti stého výročia Zacharovho narodenia konala spomienková slávnosť v obci Babiná, kde prežil roky detstva a počas života sa tam rád vracal. Odhalili mu pamätnú tabuľu na budove obecného úradu, kde malý Karol prežil rané detstvo.

Filmografia  
 1947: Varúj...!
 1948: Bílá tma („Čitateľ“)
 1948: Čertova stena (účtovník Durný)
 1948: Vlčie diery (drotár Jožko)
 1950: Karhanova parta (nemocný)
 1950: Kozie mlieko (Beňadik Frniak)
 1950: Priehrada (Karol)
 1952: Nástup (Palme)
 1953: Rodná zem (Drozdík)
 1956: Ztracená stopa (bača)
 1957: Zemianska česť (Ondrej Levický)
 1958: Dáždnik svätého Petra (sv. Peter)
 1962-63: Jánošík I-II (dedo)
 1966: Tango pre medveďa (Beno)
 1967: Rok na dedine (Tutura)
 1975: Pacho, hybský zbojník (starec)
 1977: Rača, láska moja (Anton)
 1978: Nie (gazda Cesnak)
 1979: Hordubal
 1980: Otec ma zderie tak či tak (strýc Zahruška)
 1981: Plavčík a Vratko (Vratko)
 1987: Začiatok sezóny (Karol Vicen)

Referencie

Externé odkazy 
 Osobnosti.sk - Karol Zachar

Slovenskí divadelní režiséri
Slovenskí filmoví herci
Slovenskí divadelní herci
Slovenskí rozhlasoví herci
Slovenskí kostýmoví výtvarníci
Česko-slovenskí národní umelci
Česko-slovenskí zaslúžilí umelci
Osobnosti zo Svätého Antona
Osobnosti na slovenských poštových známkach