Obilniny

Obilniny (iné názvy: obilie, zbožie, cereálie, zriedkavo: zbožiny, zastarano: obiliny, nesprávne: obiloviny) sú kultúrne rastliny z čeľade lipnicovitých (a stavikrvovitých) pestované predovšetkým pre zrno v miernom pásme (ale aj v teplom pásme) všetkých svetadielov, v rôznych nadmorských výškach; niekedy sa takto označujú aj plody (zrná) týchto rastlín (inak nazývané aj obilky). Hlavné typy obilnín sú: pšenica, jačmeň, kukurica, ryža, raž, ovos, cirok, menej rozšírené pohánka, mohár a i. Spracúvajú sa na múku, krúpy, vločky, slad, škrob, krmivá. 

Pestovaním obilnín sa zaoberá obilninárstvo.

Jedlé obilie 
Slovenské právne predpisy pracujú popri termíne obilniny aj s podobným termínom jedlé obilie. Tento je v príslušnej vyhláške definovaný ako „vyzreté zrná obilnín, ktoré sú po vymlátení a ďalších úpravách vhodné na priamu ľudskú spotrebu“. Jedlé obilie možno podľa tejto vyhlášky „členiť a označovať ako“:
 pšenica 
 pšenica letná (Triticum aestivum L.),
 pšenica tvrdá (Triticum durum Desf.),
 pšenica špalda (Triticum spelta L.),
 raž siata (Secale cereale L.),
 jačmeň siaty (Hordeum vulgare L.),
 ovos nahý (Avena nuda L.),  – Poznámka: Tento názov je nesprávny, správne má byť buď ovos siaty (Avena sativa), alebo ovos siaty a ovos nahý.The World Checklist of Vascular Plants 
 proso siate (Panicum miliaceum L.),
 cirok dvojfarebný (Sorghum bicolor L.),
 kukurica (Zea mays L.) 
 kukurica konský zub (Zea mays convarietas indentata Koern.)  – Poznámka: V origináli je nesprávne uvedené „ , convarieta“, správne má byť „convarietas“ (t. j. bez čiarky a so -s na konci),
 kukurica pukancová (Zea mays convarietas everta Stumt.),
 kukurica cukrová (Zea mays convarietas sacharata Koern.),
 ryža siata (Oryza sativa L.)
 ryža dlhozrnná; zrno je v priemere 6 mm dlhé a pomer jeho dĺžky a šírky je väčší ako 3,
 ryža strednozrnná; priemerná dĺžka zrna je najmenej 5,2 mm a najviac 6 mm a pomer jeho dĺžky a šírky je 2 až 3,
 ryža guľatozrnná; zrno je v priemere menej ako 5,2 mm dlhé a pomer dĺžky a šírky zrna je menší ako 2,
 pseudoobilniny:
 pohánka jedlá (Phagopyrum esculentum Monch.)
 kultúrne druhy láskavca (Amaranthus cruentus L., Amaranthus hypochondriacus L., Amaranthus caudatus L.)

Zdroj:

Význam obilnín 
Obilniny majú v historickom vývoji ľudstva najdôležitejšie postavenie spomedzi poľných plodín. 
Pestujú sa v prvom rade pre zrno na konzum, na výživu zvierat, na priemyslové spracovanie a na osivo. Obilniny v ľudskej výžive zabezpečujú dnes rozhodujúcu časť energetického príjmu z potravín a nemalý podiel i z celkového príjmu bielkovín. V rozvojových krajinách je denná energetická potreby krytá zo 60 – 80 % obilninami, vo vyspelých krajinách z 20 – 40 %.

Využitie 
Obilniny majú výhodný pomer obsahuje základných výživných látok – glycidov a bielkovín, sú zdrojom minerálnych látok a vitamínov skupiny B. Obilniny využívame na rýchlu prípravu pokrmov a to z celých alebo lúpaných zŕn, hlavne kaší (pšeničné krúpy, ovsené vločky, pohánka a podobne), hrubo a jemne mleté múky (na výrobu nekvasených placiek, osúchov, palaciniek, pečiva a chleba), na výrobu cestovín.

Na potravinárske a priemyselné účely využívame jačmeň (pri výrobe sladu a piva), v liehovarníckom priemysle na výrobu alkoholu (jačmeň, raž – whisky), alebo i na produkciu etanolu, vo farmaceutickom priemysle (raž, tritikale, kukurica, pohánka). Priemyselne sa z obilnín získava škrob, ktorý sa využíva v potravinárskom priemysle (pudingy, škrobové sirupy, marmelády, umelý med a podobne), v elektrotechnickom priemysle. Pri výrobe škrobových plastov (fólii), ktoré môžeme využiť i k nastieľaniu pôdy (t. j. k potlačeniu výskytu burín a k obmedzeniu vyparovania vody), po zbere sa rozpadnú a zaorú. Slama obilnín sa využíva k priamemu skrmovaniu ako objemové krmivo, alebo pri výrobe granúl, brikiet a ako nasávací materiál pri spracovaní vedľajších produktov repy, rezkov a melasy.

Iné projekty

Zdroje