Ján Fadrusz

Ján Fadrusz (), krstený Ján Evanjelista Fadrusz (; * 2. september 1858, Bratislava, Uhorsko, Rakúske cisárstvo, dnes Slovensko – † 25. október 1903, Budapešť, Rakúsko-Uhorsko, dnes Maďarsko) bol uhorský sochár. Jeho zameraním bol klasicistický pomníkový smer.

Narodil sa na Zámockej ulici v Pálffyho dvore, v chudobných pomeroch. Vyučil sa za zámočníka, vo voľných chvíľach maľoval a kreslil. Študoval na rezbárskej škole v Uhrovci s podporou mestského magistrátu. Výtvarne nadaného chlapca (1883 - reliéf Ahasver) sa ujal archivár J. A. Batka a dopomohol mu k štúdiu na viedenskej akadémii. Na základe odporúčania V. Tilgnera v roku 1885 dostal štipendium 1. Prešporskej sporiteľne. 

Po absolvovaní akadémie vytvoril v Bratislave sériu akademicky rutinovaných búst (Jakub Palugyay, Laforest - dómsky zbormajster), ale prerazil až svojim Kristom na kríži v roku 1892 v Blumentálskom kostole za ktorého dostal Munkácsyho cenu (práca podľa ukrižovaného modelu i vlastného ukrižovania). 

V roku 1893 si v Budapešti otvoril sochársky ateliér a venoval sa portrétnemu a monumentálnemu sochárstvu (sochy Ľudovíta Tiszu, Mikuláša Wesselényiho a jazdecká socha Mateja Korvína v Kolozsvári a mnohé iné diela). Panovník ho vymenoval rytierskym krížom Františka Jozefa a rádom železnej koruny tretej triedy. Čestný doktorát mu udelila Kolozsvárska univerzita. 

Medzi jeho najznámejšie diela patrilo milenárne súsošie Márie Terézie v Bratislave na dnešnom námestí Ľudovíta Štúra, ktoré bolo v roku 1921 rozbité.

Viaceré práce z jeho mladosti (portréty a figurálne kompozície) sú väčšinou v galérii mesta Bratislavy. Ako 45-ročný nečakane zomrel v Budapešti, kde je aj pochovaný.

Galéria

Referencie

Iné projekty 

Uhorskí sochári
Maďarskí sochári
Slovenskí sochári
Osobnosti z Bratislavy