Premlčanie

Premlčanie, ako právny inštitút, je následok kvalifikovaného uplynutia času, ktoré spôsobuje zánik súdnej vymáhateľnosti práva, z ktorého sa stáva tzv. naturálna obligácia. Na premlčanie súd prihliada len na námietku protistrany. To znamená že aj premlčané právo je možné súdne vymôcť, ak sa protistrana premlčania nedovolá, a takéto plnenie nie je bezdôvodným obohatením. Pokiaľ nie je v konkrétnych prípadoch ustanovené inak, premlčacia doba v občianskom práve je 3 roky a v obchodnom práve 4 roky, pričom je treba rozlišovať aj medzi objektívnou a subjektívnou lehotou.

Príklad 
§ 106 Občianskeho zákonníka

(1) Právo na náhradu škody sa premlčí za dva roky odo dňa, keď sa poškodený dozvie o škode a o tom, kto za ňu zodpovedá.

(2) Najneskoršie sa právo na náhradu škody premlčí za tri roky, a ak ide o škodu spôsobenú úmyselne, za desať rokov odo dňa, keď došlo k udalosti, z ktorej škoda vznikla; to neplatí, ak ide o škodu na zdraví.

Lehoty 

V odseku 1 sa plynutie času viaže na subjektívnu udalosť – keď sa poškodený dozvie o škode – v tomto prípade ide o subjektívny lehotu. V odseku 2 je to naopak – vznik škody je objektívna udalosť, ktorá nastala nezávisle od poškodeného.

Vysvetlenie 

Ak sa teda poškodený dozvie o (neúmyselnej) škode napr. až po 5 rokoch, objektívna premlčacia lehota už uplynula. Aj napriek tomu sa však poškodený môže obrátiť na súd so žalobou a ak protistrana (ten, kto škodu spôsobil) nepodá námietku premlčania, súd žalobu uzná a rozhodne o náhrade škody. Ak však protistrana námietku podá, súd ju musí uznať a žalobu zamietne.

Podstatou premlčania je, že slúži ako jeden z občianskoprávnych inštitútov (popri preklúzii a vydržania), pod ktorým sa rozumie kvalifikované uplynutie času, v dôsledku ktorého nárok možno odvrátiť dovolaním sa premlčania.

Právne účinky premlčania nastávajú, ak sú splnené tieto podmienky:
 uplynie zákonom stanovený čas pre výkon subjektívneho práva
 veriteľ v ňom neuplatní svoje právo na súde
 dlžník sa premlčania dovolá

Je výlučne na úvahe a dispozícii dlžníka, či sa premlčania dovolá

Účel premlčania:
 pôsobiť na veriteľa, aby v primeranom čase uplatnil svoje subjektívne právo
 zabrániť tomu, aby dlžníci neboli po časovo neprimeranú dobu nútení splniť si svoje povinnosti
 v súlade so zásadou právnej istoty zabrániť existencii dlhodobého trvania práv a im zodpovedajúcich povinností

Premlčanie a preklúzia 
Spoločné znaky:
 základom je uplynutie času
 obe lehoty sú hmotnoprávne

Rozdielne znaky:
 U preklúzii právo zaniká
 Súd k nej prihliada z úradnej povinnosti
 Ak dlžník plnil, plnil bez právneho dôvodu; vzniká mu právo dlh požadovať späť z titulu bezdôvodného obohatenia
 U premlčania právo nezaniká (naďalej zostáva zachované)
 Súd k nemu prihliada len na námietku dlžníka
 Ak dlžník plnil, u veriteľa nejde o bezdôvodné obohatenie
 Premlčanie je všeobecný inštitút
 Preklúzia vo vzťahu k premlčaniu je zvláštny inštitút

Právne následky, ak veriteľ uplatní právo po uplynutí ustanovenej doby:
 Dlžník sa nedovolal premlčania
 Súd žalobe veriteľa, ak je opodstatnene podaná, vyhovie
 Súd nemá poučovaciu povinnosť
 Ak už došlo k premlčaniu práva, dlžník sa môže vzdať práva dovolať sa premlčania (môže vziať už v spore uplatnenú námietku späť)
 Pred uplynutím premlčacej doby nie je prípustné vzdať sa tohto práva
 Dlžník sa dovolal premlčania
 Súd je povinný na námietku premlčania prihliadať a ak je právne opodstatnená, nemôže veriteľovi premlčané právo priznať, to platí aj vo vzťahu k príslušenstvu
 Súd sa už nezaoberá dôvodnosťou žaloby
 Oprávnenou osobou je dlžník
 Musí ju uplatniť už v konaní o základe žalovaného práva (typické v konaní o náhradu škody)

Externé odkazy
Promlčení dle trestního práva, porovnací studie dle stavu nynějších zákonníků z r. 1892 - dostupné v Digitálnej  knižnici UKB

Právo