Trinásť kolónií

Trinásť kolónií alebo trinásť anglických osád boli skupinou britských kolónií na atlantickom pobreží Severnej Ameriky. Boli založené v 17. a 18. storočí, v apríli 1775 začali bojovať proti americkej vojne za nezávislosť a vyhlásením úplnej nezávislosti v júli 1776 vytvorili Spojené štáty americké. Tesne pred vyhlásením nezávislosti bolo Trinásť kolónií v ich tradičných zoskupeniach: Nové Anglicko (New Hampshire; Massachusetts; Rhode Island; Connecticut); Stredné (New York; New Jersey; Pensylvánia; Delaware); Južné (Maryland; Virgínia; Severná Karolína; Južná Karolína; a Georgia). Trinásť kolónií malo veľmi podobný politický, ústavný a právny systém, v ktorom dominovali protestantskí anglicky hovoriaci ľudia. Prvou z týchto kolónií bola Virginia Colony v roku 1607, južná kolónia. Zatiaľ čo všetky tieto kolónie potrebovali, aby sa stali ekonomicky životaschopnými, založenie kolónií Nového Anglicka, ako aj kolónií Maryland a Pensylvánia, bolo podstatne motivované obavami ich zakladateľov v súvislosti s praktizovaním náboženstva. Ostatné kolónie boli založené pre obchodnú a ekonomickú expanziu. Stredné kolónie boli založené na skoršej holandskej kolónii Nové Nizozemsko. Všetkých trinásť kolónií bolo súčasťou britského majetku v Novom svete, ktorý zahŕňal aj územia v Kanade, na Floride a v Karibiku.  

Koloniálna populácia vzrástla v rokoch 1625 až 1775 z približne 2 000 na 2,4 milióna a vytlačila pôvodných Američanov. Táto populácia zahŕňala ľudí podliehajúcich systému otroctva, ktorý bol legálny vo všetkých kolóniách pred americkou vojnou za nezávislosť. V 18. storočí britská vláda prevádzkovala svoje kolónie v rámci politiky merkantilizmu, v rámci ktorej centrálna vláda spravovala svoj majetok pre ekonomický prospech materskej krajiny. 

Trinásť kolónií malo vysoký stupeň samosprávy a aktívne miestne voľby a odolávali požiadavkám Londýna na väčšiu kontrolu. Francúzska a indiánska vojna (1754 – 1763) proti Francúzsku a jeho indiánskym spojencom viedla k rastúcemu napätiu medzi Britániou a Trinástimi kolóniami. Počas 50. rokov 18. storočia začali kolónie navzájom spolupracovať namiesto toho, aby jednali priamo s Britániou. Konflikty s britskou vládou ohľadom daní a práv viedli k americkej revolúcii, v ktorej kolónie spolupracovali na vytvorení kontinentálneho kongresu. Kolonisti bojovali v americkej revolučnej vojne (1775 – 1783) s pomocou Francúzskeho kráľovstva a v oveľa menšej miere aj Holandskej republiky a Španielskeho kráľovstva.

Zakladajúce štáty 

Z trinástich pôvodných britských kolónií časom vzniklo osemnásť súčasných štátov Únie.

Zakladajúcimi trinástimi štátmi boli podľa chronologického poradia:
 Delaware
 Pensylvánia
 New Jersey
 Georgia
 Connecticut
 Massachusetts
 Maryland
 Južná Karolína
 New Hampshire
 Virgínia
 New York
 Severná Karolína
 Rhode Island

Skôr bolo súčasťou zakladajúcich štátov i územie dnešných štátov Únie:
 Vermont, sporné územie medzi štátmi New Hampshire a New Yorkom, ktoré bolo v rokoch 1777 až 1791 nezávislou republikou
 Kentucky, do roku 1792 časť Virgínie
 Tennessee, do roku 1796 časť Severnej Karolíny
 Maine, do roku 1820 časť Massachusetts 
 Západná Virgínia, do roku 1863 časť Virgínie

Pozri aj 
 Americká revolúcia
 Dejiny Spojených štátov

Literatúra 
 Cooke, Jacob Ernest et al., ed.  Encyclopedia of the North American Colonies. Scribner's, 1993. 3 vol; 2397 pp.  
 Gipson, Lawrence. The British Empire Before the American Revolution (15 volumes) (1936-1970), Pulitzer Prize; highly detailed discussion of every British colony in the New World
 Greene, Evarts Boutelle et al., American Population before the Federal Census of 1790, 1993, ISBN 0-8063-1377-3
 Greene, Evarts Boutelle.  Provincial America, 1690-1740. 1905. online
 Osgood, Herbert L. The American Colonies in the Seventeenth Century. 4 vol Columbia University Press, 1904-07. online
  Vickers, Daniel, ed.  A Companion to Colonial America. Blackwell, 2003. 576 pp.

Zdroj 

Britské kolónie
Dejiny USA
Dejiny Severnej Ameriky