Matrioška

Matrioška (), je to zdrobnenina mena Matriona, ktoré je odvodené od latinského „matrona“. Je to ruská folklórna bábika z dreva. Pozostáva minimálne z troch drevených dutých figúrok zmenšených tak, aby sa dali do seba vkladať. Najväčšia je Matriona, vnútri môže byť i mužská figúrka, najmenšia býva dieťatko (ribjonok). Posledná najmenšia je vcelku. Tradičná matrioška býva pomaľovaná v rustikálnom štýle. Je to typický ruský suvenír.

Matriošky bývajú štylizované ako postavy ruských národných rozprávok, prípadne politické osobnosti.

Vznik tradície 
Presná história vzniku matriošky nie je známa. Predpokladá sa, že prvý, kto vyrobil matriošku je ruský stolár V. P. Zviozdočkin niekedy v 90. rokoch 19. storočia. Autorom prvého návrhu bol profesionálny umelec S. V. Maľutin. Zo spomienok Zviozdočkina sa dá usúdiť, že sa nemohol inšpirovať japonskými sústruženými hračkami. Už predtým ruskí umelci vyrábali drevené veľkonočné vajíčka, ktoré sa dali rozobrať na dve časti.

Na medzinárodnej výstave v Paríži v roku 1900 predstavila M. A. Mamontovová túto bábiku, ktorá získala bronzovú medailu. Odvtedy sa matriošky začali vyrábať na mnohých miestach v Rusku. V roku 1922 začali vyrábať matriošku vo fabrike v Semionove, tieto modely matriošiek spoznal celý svet. Na výstave „Expo-70“ v Tokiu bola vystavená najväčšia bábika, ktorá mala 72 dielov.

Zhotovovanie matriošiek 
Tento proces nie je jednoduchý. Materiál a jeho výber sú dôležité. Najčastejšie sa vyberá lipové, brezové a jelšové drevo. Strom sa vyrúbe skoro na jar a čiastočne sa odstráni kôra. Drevo sa skladuje vo vetranom priestore niekoľko rokov, ale nesmie byť úplne vysušené. 

Prvá sa vystrúha najmenšia bábika. Podľa nej sa vytvárajú väčšie. Obvykle sa vyrába od 2 do 60 dielov jednej figúrky matriošky. Povrch sa lakuje a vyrovnávajú hrbolce. Na suchý lak sa maľujú štylizované matriošky.

Iné projekty

Zdroj 
 

Hračky
Ruský folklór