Italické jazyky

Italické jazyky sú vetva indoeurópskych jazykov. 

Italickými jazykmi sa hovorilo v staroveku v strednej a južnej časti Apeninského polostrova.

Delenie 
 Latinsko-faliské jazyky
 latinčina – z nej sa vyvinuli románske jazyky, ktoré sa obyčajne považujú za samostatnú jazykovú rodinu
 faliština – celkové zaradenie v systéme jazykov sporné, reliktný jazyk 
 Oskicko-umbrijské jazyky (=Sabelské jazyky) 
 oskické jazyky:
 oskičtina (jazyk Oskov)
 jazyk Herikov
 marrucinčina (jazyk Marrucinov)
 jazyk Pelignov
 umbrijské jazyky:
 umbrijčina (jazyk Umbrov)
 jazyk Marsov
 sabinčina (jazyk Sabinov)
 jazyk Volskov
 južná pikénčina – celkové zaradenie sporné, reliktný jazyk 
 iné:
 jazyk Aequov – zaraďovaný aj pod oskicko-umbrijské
 vestínčina (jazyk Vestínov) – zaraďovaná aj pod oskicko-umbrijské
 severná pikénčina – celkové zaradenie v systéme jazykov sporné, reliktný jazyk
 elymčina (jazyk Elymov) – celkové zaradenie v systéme jazykov sporné, reliktný jazyk; zaraďovaný aj pod oskicko-umbrijské
 sikánčina (jazyk Sikánov) – celkové zaradenie v systéme jazykov sporné, reliktný jazyk; zaraďovaný aj pod oskicko-umbrijské
 sikulčina (jazyk Sikulov) – celkové zaradenie v systéme jazykov sporné, reliktný jazyk; zaraďovaný aj pod oskicko-umbrijské
 venetčina (jazyk Venetov) - celkové zaradenie v systéme jazykov veľmi sporné, reliktný jazyk

Pozri aj 
 Italikovia