Arnoldo Alemán

José Arnoldo Alemán Lacayo (født 23. januar 1946 i Managua i Nicaragua) var fra 1997 til 2002 president i Nicaragua.

Liv og virke

Bakgrunn
Alemán fikk sin tidlige utdannelse ved La Salle-instituttet i Managua.  Hans far var en prominent advokat som i 1970-årene var medarbeider til landets president og diktator Anastasio Somoza Debayle og en tid var Somozas undervisningsminister. Familien eide en stor kaffeplantasje sør for Managua.

Karriere
Etter juridiske studier arbeidet han som advokat frem til 1979. Etter den nicaraguanske revolusjon, som førte sandinistene til makten, satt han seks måneder i fengsel, ettersom han ble satt i forbindelse med Somoza-familiens regime. 

Fra 1990 til 1995 var han borgermester i hovedstaden Managua.

President
I 1996 vant han presidentvalget for partiet Allianza Liberal, og fra 10. januar 1997 til 10. januar 2002 var han Nicaraguas president. Alemán lyktes med å stimulere økonomien vekst med redusert inflasjon og voksende bruttonasjonalprodukt. Utenlandske direkte investeringer vokste under hans administrasjon, noe som bidro til å bedre Nicaraguas infrastruktur. Under slagordet «Obras, no palabras! (Handling, ikke ord)» ledet Alemán en restrukturering av veinettet i hele Nicaragua. I løpet av 1980-årene hadde veiene forfalt i den grad at de mange var dårlig fremkommelige. Alemán igangsatte bygging av flere skoler i landets fattigste regioner.

Han deltok på internasjonale konferanser. 

Alemán mottok utmerkelser som Orden Nacional al Mérito fra den colombianske regjering og Isabella den katolskes orden fra den spanske regjering.

Nicaraguas konstitusjon tillot ikke gjenvalg for en sittende president, så Alemán kunne ikke stille.

Korrupsjonsdom, opphevelse av dommen
Presidentvalget i 2001 ble vunnet av hans visepresident, Enrique Bolaños. Han ble innsatt 10. januar 2002. Etter at han hadde etablert seg, satte han i gang en anti-korrupsjonsgranskning av sin forgjenger. Og i desember 2003 ble Alemán dømt til tyve års fengsel for underslag av 10 millioner dollar fra statskassen. 

På grunn av politisk immunitet har han ikke måttet sone, men måtte i husarrest i stedet. En del av hans formue, som var i bankkonti i Panama og USA, ble frosset. Til tross for dette kunne han fortsatt gjøre sin politiske innflytelse gjeldende.

Den 16. januar 2009 opphevet Nicaraguas høyesterett og dens justitiarius Manuel Martinez den korrupsjonsdommen på 20 år. Avgjørelsen utløste noen kontroverser.

Referanser

Litteratur 
Anderson, Leslie "The Authoritarian Executive? Horizontal and Vertical Accountability in A New Democracy: A Nicaraguan Perspective," Latin American Politics and Society Vol. 48, No. 2 (Summer 2006), 141-69.
Close, David and Kalowatie Deonandan. eds. 2004.  Undoing Democracy: The Politics of Electoral Caudillismo.  Lanham: Lexington Books.
Kampwirth, Karen.  2003.  "Arnoldo Alemán Takes on the NGOs: Antifeminism and the New Populism in Nicaragua" Latin American Politics and Society Vol. 45. No. 2.  (Summer).  pp. 133–158.
McConnell, Shelley A. "Nicaragua’s Turning Point," Current History (Februar 2007), 83-88.

Nicaraguanske jurister
Nicaraguanske politikere
Nicaraguanske borgermestere
Nicaraguanske presidenter
Personer fra Managua