Leonidas Eduardo Proaño Villalba

Leonidas Eduardo Proaño Villalba (født 19. januar 1910 i San Antonio de Ibarra i Ecuador, død 31. august 1988 i Quito) var en ecuadoriansk katolsk prelat og teolog. Han var biskop av Riobamba fra 1954 til 1985 og en viktig representant for frigjøringsteologi i Ecuador. Han fikk tilnavnene «de fattiges biskop» og «indianernes biskop».

Liv og virke

Bakgrunn
Leonidas Proaño ble født inn i en fattig bondefamilie, foreldrene hans var Agustín Proaño Recalde og Zoila Villalba Ponce.[1] I 1930 begynte han på presteseminaret i Quito og studerte teologi og filosofi.

Prest
Han ble presteviet i 1936 av erkebiskop Carlos María de la Torre. Helt fra starten var han interessert i de mest progressive tendenser innen katolsk sosiallære. I bispedømmet Ibarra grunnla han Juventud Obrera Cristiana (Kristen arbeiderungdom).

Biskop av Riobamba
I 1954 ble han utnevnt av pave Pius XII til biskop av Riobamba. Han bispeviet den 26. mai 1954 av den apostoliske nuntius til Ecuador, erkebiskop Opilio Rossi.

Han anså seg forpliktet til å fremme mer sosial rettferdighet for urbefolkningen, «Indios» og erklærte som sitt mål om å forbedre deres situasjon betydelig og bærekraftig. Blant annet grunnla han Centro de Estudios y Acción Social (=Senter for studier og sosial handling) i 1960 for å støtte indiolandsbysamfunn i deres utviklingsarbeid, og i 1962 Escuelas Radiofónicas Populares (radiobasert skoleundervisning). En av hans viktigste ansatte var den franske vincentinersøster Jeanne Paglino. 

Fra 1962 til 1965 deltok Proaño på Det andre Vatikankonsil og var blant annet involvert i utformingen av den pastorale konstitusjon Gaudium et Spes. Noen uker før konsilets avslutning var han blant de minst førti biskoper som undertegnet katakombepakten.

Som forberedelse til CELAMs tredje generalforsamling i Medellín i 1968, ledet han en studiekonferanse for latinamerikanske biskoper i Baños i 1966 om utdanning som en vei ut av fattigdom, om lekmannsapostolatet, og kristen tilnærming til sosiale konflikter. Med beslutningene derfra i mente satte deltakerne kursen for konferansen i Medellín to år senere.  I 1968 grunnla han Hogar Santa Cruz - Centro de Reflexión Teológico-Pastoral-Politico y Social, et senter for teologisk og politisk utdanning. I 1969 valgte CELAM ham til president for Instituto Pastoral Latino-Americano (IPAL). På slutten av 1960- og 1970-tallet støttet han aktivt den indianske urbefolkning og dens sammenslutninger i kampen for passende landreformer.

I denne sammenheng ble bispedømmet hans besøkt og overvåket av en apostolisk visitator i 1973/1974, og Proaño ble innkalt til Vatikanet da han ble mistenkt for å støtte geriljaaktiviteter. Proaño ble frikjent for alle anklager. 

Med støtte fra Adolfo Pérez Esquivel grunnla han den ecuadorianske grenen av den latinamerikanske menneskerettighetsorganisasjonen Servicio Paz y Justicia (SERPAJ). I 1976, under Guillermo Rodríguez Laras militærdiktatur, ble han arrestert sammen med 16 andre biskoper på et møte i Santa Cruz ved Riobamba, og satt fengslet i Quito i 28 timer.

Under hans ledelse oversatte en arbeidsgruppe de fire evangelier til ecuadoriansk quichua; verket utkom i 1972.

I 1985, etter å ha fylt 75 år, trakk han seg tilbake som biskop av Riobamba. 

På forespørsel fra urfolksorganisasjoner ble han kåret til «Biskop for indianerne» av pave Johannes Paul II. Samme år nominerte den argentinske Nobels fredsprisvinner Adolfo Pérez Esquivel ham til Nobels fredspris for 1986.

 Episkopalgenealogi 
Hans episkopalgenealogi er:

 Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
 Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
 Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
 Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
 Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
 Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
 Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
 Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
 Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
 Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
 Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
 Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
 Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
 Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
 Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
 Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
 Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833-1903) *1871
 Pave Pius X (1835-1914) *1884
 Kardinal Gaetano de Lai (1853–1928) *1911
 Kardinal Raffaele Carlo Rossi (1876–1948) *1920
 Kardinal Amleto Giovanni Cicognani (1883–1973) *1933
 Kardinal Aloisius Muench (1889–1962) *1959
 Kardinal Opilio Rossi (1910–2004) *1953
 Biskop Leonidas Eduardo Proaño Villalba (1910–1988) *1954

Verker
 Rupito. 1953
 Creo en el Hombre y en la Comunidad. 1977
 El Evangelio Subversivo. 1987
 Concienciación, Evangelización y Política.'' 1987

Referanser

Ecuadorianske katolske biskoper
Ecuadorianske katolske teologer
Frigjøringsteologer
Bibeloversettere
Linjen Rebiba
Personer fra provinsen Imbabura
Deltakere på Andre Vatikankonsil