Henrik Kvandahl

Henrik Nilsen Kvandahl (født 23. juni 1865 i  Kvandalen, Bjerkvik og død 13. november 1950 i Ballangen) var en samisk lærer og historiker. Han var forkjemper for samisk språk og kultur, samt arbeidet for samepolitiske saker.

Familie og bakgrunn 
Kvandahls foreldre var Nils Larsen og Elin Mikkelsen som var reindriftsamer fra Kvanndalen i Bjerkvik. Han arbeidet i tidlig ungdom både som reingjeter og fisker, før han sener fikk råd til å ta en utdannelse som lærer. Først i en alder av 31 år ble han ferdig utdannet lærer ved seminaret i Elverum i 1896.

I 1898 giftet han seg med Eline Johnsen fra Kalvås, Ballangen.

Arbeid og virke 
Som ferdig utdannet lærer fikk Kvandahl lærerpost i Tysfjord hvor an underviste i de tre samiske skolekretsene Hellemo, Losvik og Musken. I store deler av området hadde samene hatt all undervisning på samisk. Han mente at det var viktig at samene først og fremst skulle undervises på norsk. Han skrev i desember 1896 et brev til biskopen i Hålogaland, Peter Wilhelm Bøckmann, med følgende ordlyd: «Jeg er lærer i Tysfjorden, blant annet i Hellemoen. Der læser alle børnene finsk [samisk]. Finnene der staar langt tilbage i tiden. Jeg vil antage at der findes ikke saa mørkt hul i Skandinavien. Jeg er selv fin. Jeg har forsøkt at faa dem til at læse norsk. Jeg vil herved høre hvad Biskopen mener med hensyn til norsk i skolen. Jeg vil nødes til at søge mig fra Hellemoen hvis der fremdeles skal læses finsk. Kjære staa mig bi i arbeidet for finnernes oplysning.» Biskopen var derimot forsvarer av samisk undervisning og en kjenner ikke til hva han svarte. Han skiftet gradvis syn og mente samisk burde ha en plass i undervisningen av samiske barn.  

Senere fikk han arbeid som lærer i Lyngen og i 1902 fikk han lærerstilling i Ballangen. I Ballangen var han lærer i skolekretsene Djupdalås, Elvenes og Stokkedal. Han var senere lærer i Kalvås, hvor han var lærer helt til han sluttet i arbeidslivet i 1928.

Kvandahl var politisk engasjert og var medlem av kommunestyret i Ballangen. Han var med og stiftet Ofoten samelag i 1921, og satt i styret som kasserer. Ofoten samelag arbeidet for samisk representasjon på Stortinget. Det ble satt opp en samisk valgliste for Nordland i 1924, med Kvandahl som førstekandidat og Elsa Laula Renberg som andrekandidat. Listen fikk meget lav oppslutning, selv om den også appellerte til norske borgere. Senere ble han medlem av Arbeiderpartiet. I 1927 ble han nominert til 6. plass på Arbeiderpartiets liste fra Nordland, og han ble valgt som vararepresentant til Stortinget, ut til at han noen gang stilte opp.

Han som skrev trebindsverket Samenes historie (utgitt mellom 1925 og 1947). Med dette verket ville han skape bevissthet og stolthet over samisk kultur. I perioden med sterkest fornorskningstiltak fikk han stipend av Det akademiske kollegium ved universitetet i Oslo. Med denne meget prestisjetunge støtten fikk han mulighet til å være en motstemme mot myndighetenes samepolitikk.

Kvandahl var svært opptatt av samenes opprinnelse. En utbredd oppfatning i samtiden var at samene stammet fra «den mongolske rase», noe som også han tok for gitt. Senere tviler han på denne teorien og i bind 3 av Samenes historie har han forlatt ideen helt. Han drøftet flere andre teorier om samenes og andre folkegrupper opprinnelse, blant annet teorien om at samene var en av Israels tapte stammer.

Referanser 

Samisk historie