Bernhard Schräder

Bernhard Schräder (født 26. september 1900 i Hörstel i kongedømmet Preussen i keiserdømmet Tyskland, død 10. desember 1971 i Osnabrück) var en katolsk teolog og hjelpebiskop med ansvar for den østtyske del av bispedømmet Osnabrück.

Liv og virke

Bakgrunn
Bernhard Schräder studerte i Münster, Hamburg og Freiburg im Breisgau og tok doktorgraden der 31. januar 1924 med en avhandling Über die freie Wohlfahrtspflege in Baden og en doktorgrad i statsvitenskap (Dr. rer. pol.).

Prest
Den 18. desember 1926 ble Schräder ordinert til prest for bispedømmet Osnabrück.

Deretter ble han kapellan i Neumünster, hvor han bestemt støttet den unge og senere presteviede, og senere saligkårede martyrprest Eduard Müller. I slutten av 1930-årene var han sogneprest i Schwerin i Mecklenburg, som på den tid fortsatt tilhørte bispedømmet Osnabrück.

Etter at forbindelsene til Osnabrück var blitt vanskelige på grunn av okkupasjonen og Tysklands deling, ble Schräder utnevnt til biskopskommissær den 16. april 1946 og ledet den delen av bispedømmet som lå i den sovjetiske okkupasjonssone/Øst-Tyskland. 

Schräder gjorde seg upopulær hos de kommunistiske makthavere ved offentlige regimekritiske og antikommunistiske uttalelser, blant annet på grunn av bruken av Jugendweihe for å lirke ungdommen bort fra den kristne trosopplæring og kirkelige konfirmasjon.

Siden antallet katolikker i Mecklenburg midlertidig steg til 15 % som følge av flukt og utvisning etter slutten av Andre verdenskrig, ble Schräder utnevnt til generalvikar for Mecklenburg den 1. desember 1958. Men sa hadde den apostoliske nuntius med sete i Bomm allerede i 1953 anstilt undersøkelser om dr. Bernhard Schräder kunne egnet seg som biskop. Det turde være de politiske forhold som tilsa at det sa ikke ble noe av.

Hjelpebiskop i Osnabrück med ansvar for bispedømmets områder i DDR
Den 22. juni 1959 ble han gjort til hjelpebiskop med titulærsetet Scyrus og bispeviet den 8. september 1959 av biskop Helmut Hermann Wittler av Osnabrück. Medkonsekratorer var biskop Otto Spülbeck av Meissen og hjelpebiskop Friedrich Maria Rintelen i Magdeburg. Schräder hadde ønsket seg å ble bispeviet av «sin» (Osnabrücks) biskop,  Helmut Herrmann Wittler, men biskop Wittler fikk ikke innreisetillatelse til Mecklenburg. Slik ble det til at bispevielsenfant sted i Øst-Berlins Corpus-Christikirke. 

Men det den nye hjelpebiskopen ikke hadde, var en leilighet i Schwerin. For han måtte flytte ut av prestegården nå; og det var ennå ikke et bispesete. Siden reformasjonen - bortsett fra avdøde Niels Stensen i 1685/86 - hadde det tross alt ikke bodd noen katolsk biskop i Schwerin. I flere år bodde hjelpebiskop Schräder under de mest primitive forhold i et enkeltrom på kun 14 kvadratmeter i Schweriner Klosterstraße. Han har «mindre plass enn selv biskop Kaiser i det villeste Peru i sin bispeboligbrakke», skrev bispedømmeavisen i Münster om hjelpebiskopen i Mecklenburg.

Våren 1961 gikk hjelpebiskop Schräder antagelig i en felle som Stasi hadde lagt med omhu. Et medlem av menigheten fra Lübz, som han ikke kjente nærmere, sa i en fortrolig samtale at han ønsket å flykte til Vesten med familien. Mannen ba hjelpebiskopen om å hjelpe ham med å få sparepengene sine over grensen. Rømningen mislyktes og klageren fikk pengene tilbake. Men «statsorganene» visste allerede i detalj om prosessen. De som ønsket å flykte ble arrestert og det ble åpnet rettssak mot hjelpebiskopen for «republikkflukthjelp og brudd på passloven». Den 21. november 1961 dømte tingretten i Schwerin hjelpebiskop Bernhard Schräder til en bot på DM 5.000. «Jeg kan ikke betro denne bok med mine kommentarer til dette,» skrev Schräder i dagboken sin samme dag.

Biskop Schräder nedla et fortjenstfullt arbeide med å bygge opp de kirkelige strukturer i Mecklenburg, og bygge opp og styrke religionsundervisningen for unge katolikker. Han deltok på Det andre Vatikankonsil.

Fratreden, død
Den 15. juni 1970 sendte Schräder sin helsemotiverte avskjedssøknad fra embetet som bispekommissær i Mecklenburg til den apostoliske nuntius Corrado Bafile. Bare ni dager senere kunne Schräder ta sin avskjed fra Schwerin; han forlot byen og kom til Osnabrück i Vest-Tyskland i august 1970. Han døde der den 10. desember 1971 og ble gravlagt i Osnabrücks katolske katedral.

Episkopalgenealogi 
Hans episkopalgenealogi er:
 Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
 Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
 Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
 Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
 Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
 Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
 Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
 Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
 Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
 Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
 Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
 Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
 Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil, B. (1718-1802) *1777
 Kardinal  Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
 Kardinal Carlo Odescalchi, S.J. (1785-1841) *1823
 Biskop Eugène-Charles-Joseph de Mazenod, O.M.I. (1782-1861) *1832
 Kardinal Joseph Hippolyte Guibert, O.M.I. (1802-1886) *1842
 Kardinal François-Marie-Benjamin Richard de la Vergne (1819-1908) *1872
 Kardinal Pietro Gasparri (1852-1934) *1898
 Erkebiskop Cesare Orsenigo (1873-1946) *1922
 Kardinal Josef Frings (1887-1978) *1942
 Biskop Helmut Hermann Wittler (1913-1987) *1957
 Biskop Bernhard Schräder (1938-1971) *1959

Litteratur 
 Georg M. Diederich, Uta Biskup: „Servus fidelis – getreuer Diener“. Dr. Bernhard Schräder – katholischer Pfarrer, Bischöflicher Kommissar und Weihbischof in Mecklenburg. Eine biographische Skizze. I: Zeitgeschichte regional 5 (2001), Heft 2, s. 74–87.
Renate Krüger: «Schräder, Bernhard». I: Wer war wer in der DDR? 5. Ausgabe. Band 2. Ch. Links, Berlin 2010, ISBN 978-3-86153-561-4.

Referanser

Tyske katolske biskoper
Linjen Rebiba
Personer fra Kreis Steinfurt
Deltakere på Andre Vatikankonsil