Sterktroende

Sterktroende er en kristen sekt som var i opposisjon til haugianerne. Den ble til på Sørvestlandet midt på 1800-tallet, da den ble ledet av Knud Spødervold (1791-1848), en bondesønn fra Bjerkreim. Spødervold var kjent for sine store bibelkunnskaper. I 1848 ga han ut en bok som på folkemunne ble kalt «Knudabogjæ». I boka redgjorde han for sitt syn og sin bibeltolkning.

Spødervold kritiserte Hans Nielsen Hauge for å være for opptatt av gjerningenes betydning. Spødervold betonte troen og rettferdiggjørelsen i stedet for boten og helliggjørelsen. Spødervold hevdet at «det er umulig for et Guds barn å falle ut av sin nådestand».

De sterktroende har blitt oppfattet som strenge, i tillegg oppfattet som ekskluderende overfor de som står utenfor. De holder seg til eldre kirkeskikk og salmer.

«Lomelendinger» og «perande» 
Retningen eksisterer fremdeles i Kristiansand og i Egersundsområdet, under det offisielle navnet Samfundet, men er splittet i flere retninger. En av retningene ble kalt «lomelendinger» etter sin leder i 1880-årene, Bernt B. Lomeland. En annen retning er «perande» etter Per Gravdal.
.

Referanser

Se også 
 Menigheten Samfundet
 Det Almindelige Samfund

Kristendom i Norge