Naoko Takeuchi

er en japansk mangaskaper. Hun er mest kjent for å ha skapt Sailor Moon, en av de mest populære mangaseriene gjennom tidene.

Hun har fått tildelt flere priser, inkludert en Kodansha Manga Award i 1993 for Sailor Moon.

Takeuchi er gift med Yoshihiro Togashi, som har skapt mangaseriene YuYu Hakusho og Hunter × Hunter.

Oppvekst 
Takeuchi er født i Kofu i Japan. Hennes foreldre er Kenji og Ikuko Takeuchi, og hun har en yngre bror, Shingo. Hun har navngitt flere av figurene i Sailor Moon etter personer i hennes slekt, og har nevnt dette i intervjuer og tegneseriestriper i motsetning til forfatternotiser som er en vanlig forekomst i mangaverk.

Takeuchi gikk på Kofu Ichi-gymnaset, hvor hun gikk med japansk skoleuniform og var med i utenomfaglige astronomi- og mangagruppeaktiviteter. Disse erfaringene hadde en innflytning på hennes arbeid som Sailor Moon, Love Call og Rain Kiss, og rettet henne mot en karriere som mangaskaper. Takeuchis far oppfordret henne til å se mot andre karrierer, i tilfelle hun ikke fikk gjennombrudd som en profesjonell tegner, som er grunnen til at hun studerte kjemi ved et universitet.

Takeuchi ble ferdig utdannet ved farmasiuniversitetet i Kyoritsu (japansk: 共立薬科大学), hvor hun mottok et diplom for kjemi og ble en lisensiert farmasøyt. Hennes avhandling hadde tittelen «Økte effekter av trombolytiske virkninger på grunn av ultralyd».

Karriere

1968–1997: Tidlig arbeid og suksess 
Etter uteksamineringen fra farmasiuniversitetet i Kyoritsu, da hun var 19 år gammel, tok Takeuchi hennes første steg inn i mangaindustrien ved å sende hennes verk, Love Call, til Kōdansha, som hun senere mottok «Nakayoshi's New Artist»-prisen for. Hun arbeidet stadig på kortere fortellinger til hun skrev Maria, som ble publisert i magasinet Nakayoshi fra tidlig til midten av 1990-årene. Maria var Takeuchis første serielle tegneserie, og var løst basert på Jean Webster-romanen Daddy-Long-Legs fra 1912 og hennes venn Marie Koizumi, som hjalp med å skrive mangaen.

Etter Maria ble fullført, jobbet Takeuchi med skøyteserien The Cherry Project, som ble publisert i Nakayoshi fra siste del av 1990 til 1991. Mens hun arbeidet med The Cherry Project ønsket Takeuchi å skape en manga om det ytre verdensrom og kjempende jenter. Hennes redaktør, Fumio Osano, spurte henne om å putte kjemperne i seileruniformer. Dette konseptet ble senere en kortfortelling som het Codename: Sailor V, som senere ble en serie publisert i magasinet RunRun. Når Toei Animation planla å gjøre mangaen om til en animeserie, bearbeidet hun Sailor V og la til fire andre superheltinner.

Nakayoshi begynte å publisere serien Sailor Moon i desember 1991, og den ble raskt en populær serie. Suksessen oppfordret Takeuchi til å jobbe med Sailor Moon og Sailor V fra 1991 til 1997. RunRun ble kansellert ved november 1997, og den planlagte Sailor V-TV-serien ble da også kansellert. I løpet av den seksårige perioden produserte hun 60 kapitler som ble samler i 18 volumer. Suksessen til mangaen førte til en animeadapsjon på over 200 episoder, tre animerte filmer, flere videospill og et bredt utvalg av tilhørende varer.

Takeuchi arbeidet senere med PQ Angels for Nakayoshi. Serien ble noe populær, men ble avsluttet da Kōdansha mistet syv sider av hennes manus. Takeuchi sa at Toei Animation hadde manuset, og at det dermed var mulig å skape en animeadapsjon av serien.

Takeuchis selveide studio heter «Princess Naoko Planning», som hun etablerte for å håndtere hennes verk, hovedsakelig Sailor Moon. Studioet inkluderte senere Yoshihiro Togashis verk, og dukket opp i kreditten for TV-serier som Level E og Hunter × Hunter. Studioet framstår også i musikkredittene for Shin Kaguya Shima Densetsu og andre prosjekter.

1998–2009 
Etter tapet av syv manussider for PQ Angels forlot Osano forlaget Kōdansha, og planene for Materials Collection ble avlyst. Takeuchi forlot også Kōdansha for å bli en del av Shueisha.

Takeuchi hadde sin første framtreden i USA 13. august 1998 ved San Diego Comic-Con International-messen som tok sted over tre dager. Samme år publiserte hun den første Sailor Moon-kunstboken etter hun forlot Kōdansha, Sailor Moon Infinity Collection Art Book med begrensede utgivelser.

Mens hun jobbet med sin korte tegneseriestripe Princess Naoko Takeuchi Back-to-Work Punch!! møtte hun Yoshihiro Togashi ved et Weekly Shonen Jump-møte i regi av Kazushi Hagiwara, og hadde et møte arrangert med dem og stemmeskuespilleren Megumi Ogata. Hun samarbeidet med Togashi som en assistent (med fokus på screentone, en form for teksturering og skyggelegging) og som en leder for det første volumet av Hunter × Hunter. Arbeidet og kravene var mer enn hun hadde forventet, som førte til at Takeuchi forlot Shueisha.

I løpet av denne tiden kom Takeuchi på idéen om en kort tegneserie, Toki☆Meka, som senere ble til Toki☆Meca. Togashi hadde en lignende idé i løpet av samme tid, men gikk aldri fram med den. Han hjalp noe med utviklingen av tegneserien ved å tegne noen konseptskisser, som Takeuchi viste i det første volumet av Toki☆Meca.

Togashi og Takeuchi giftet seg i 1999. Paret fikk en sønn i 2001, og en datter i 2009.

Etter at Kōdanshas Sailor Moon-rettigheter gikk ut på dato, gikk Takeuchi tilbake til forlaget i 1999 for å utvikle og utgi Materials Collection. Hun begynte også å utgi serien Love Witch, som ble avlyst. Takeuchi begynte å jobbe med gjenutgivelser av Sailor Moon og Sailor V, og publiserte Toki☆Meca i Nakayoshi.

I 2003 ble Takeuchi svært involvert i produksjonen av Pretty Guardian Sailor Moon, en «tokusatsu»-TV-serie basert på Sailor Moon, ettersom hun hadde en interesse av å lære mer om animeindustrien.

Etter Pretty Guardian Sailor Moon-produksjonen endte i 2004, begynte Takeuchi igjen å jobbe med Toki☆Meca. I løpet av seriepubliseringen begynte Osano igjen som hennes redaktør. Takeuchi begynte å arbeide nærmere med å styre Princess Naoko Planning og holdt foredrag for universitetsstudenter. Hun skrev samtidig en barnebok, Oboo-nu- to Chiboo-nu-, som en bursdagsgave til hennes sønn.

2010–2019 
En ny Sailor Moon-animeadapsjon ble kunngjort i 2012. Takeuchi begynte samtidig en kanzenban-utgave av managaen, noe som ble kunngjort av Osano.

Rebooten, Pretty Guardian Sailor Moon Crystal, hadde sin debut i juli 2014. Den ble tilgjengeliggjort på strømmetjenesten Niconico annenhver uke, og avsluttet i juli 2015. Serien hadde 26 episoder som dekket Dark Kingdom- og Black Moon-handlingene i mangaen. Takeuchi skrev avslutningskjenningsmelodien, , under pseudonymet . Serien fikk senere en tredje sesong på 13 episoder, Pretty Guardian Sailor Moon Crystal Season III, som dekket Infinity-handlingen i mangaen (kjent som Death Busters i Japan), og ble sendt ukentlig på japansk TV fra april til juni i 2016.

2020– 
I 2020 ble to nye volumer av Sailor Moon-mangen utgitt som  29. juni. Takeuchi bydde på nye illustrasjoner for begge omslagene.

Takeuchi så over produksjoner av den todelte animefilmen Pretty Guardian Sailor Moon Eternal The Movie i 2021, som omhandlet Dream-delen av mangaen (Dead Moon i Japan), og fungerte som en slags «fjerde sesong» for Sailor Moon Crystal-serien. Begge filmene ble utgitt i 2021 i japanske kinoer. Den første kom ut 8. januar, og den andre kom ut 11. februar. Takeuchi skrev igjen kjenningmsmelodien  under pseudonymet «Sumire Shirobara».

I 2022 ble det kunngjort at Takeuchi skulle se over produskjonen av oppfølgeren til Sailor Moon Eternal, med tittel Pretty Guardian Sailor Moon Cosmos The Movie. Den todelte filmen dekker Stars-handlingen av mangaen (Shadow Galactica i Japan), og skal fungere som en «femte og endelige sesong» for Sailor Moon Crystal-serien. Begge filmene skal utgis i løpet av sommeren i 2023.

Verk

Manga 
  (1987–1988)
  (1989–1990)
  (1990–1991)
  (1991–1997)
  (1991–1997)
  (1993)
  (1996–1997)
  (1997)
 Princess Naoko Takeuchi's Return-to-Society Punch!! (1998–2004)
  (2001)
  (2002)
  (2005–2006)

Anime

Sailor Moon 
 Sailor Moon (1992–1993, tar for seg Dark Kingdom-fortellingene fra mangaserien, 46 episoder)
 Sailor Moon R (1993–1994, Black Moon, 43 episoder)
 Sailor Moon R: The Movie (1993, film)
 Sailor Moon S (1994–1995, Infinity, 38 episoder)
 Sailor Moon S: The Movie (1994, Princess Kaguya's Lover, film)
 Sailor Moon SuperS (1995–1995, Dream, 39 episoder)
 Sailor Moon SuperS: The Movie (1996, film)
 Sailor Moon Sailor Stars (1996–1997, Stars, 34 episoder)

Sailor Moon Crystal (reboot fra 2014) 
 Pretty Guardian Sailor Moon Crystal Season I (2014, tar for seg Dark Kingdom-fortellingene fra mangaserien, 14 episoder)
 Pretty Guardian Sailor Moon Crystal Season II (2015, Black Moon, 12 episoder)
 Pretty Guardian Sailor Moon Crystal Season III (2016, Infinity, 13 episoder)
 Pretty Guardian Sailor Moon Eternal The Movie (2021, Dream, todelt film)
 Pretty Guardian Sailor Moon Cosmos The Movie (2023, Stars, todelt film)

Illustrasjoner 
 Mermaid Panic Volumes 1–3 (skrevet av Marie Koizumi)
 Atashi no Wagamama (skrevet av Marie Koizumi)
 Zettai, Kore o Ubbatte Miseru (skrevet av Marie Koizumi)

Bøker 
 Oboo-nu- to Chiboo-nu- (illustrert av Yoshihiro Togashi)

Priser 
Takeuchi har blitt tildelt flere priser, inkludert Nakayoshi Comic Prize for Newcomers for Yume ja Nai no Ne i 1985. Hun ble også tildelt Nakayoshi's New Artist-prisen for Love Call, som hadde sin debut i Nakayoshi Deluxe-bladet i september 1986. I 1993 ble hun tildelt Kodansha Manga Award for Sailor Moon i kategorien shōjo.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 

Farmasøyter
Japanske illustratører
Japanske tegneserieskapere
Personer fra prefekturet Yamanashi