Treklannere

Treklannere (Megatominae) er en underfamilie av biller som hører til familien klannere (Dermestidae). De lever av dødt animalsk materiale, for eksempel kjøtt, hud, pelsverk og ull. Mange arter kan gjøre betydelig skade på lagrede matvarer, tekstiler og biologiske samlinger. En del av disse artene har blitt spredt med handel over store deler av verden. Det er kjent 24 arter fra Norge, mange av dem bare eller hovedsakelig innendørs.

Utseende 
Små, vanligvis noe brede og flate, brunlige til svarte biller, gjerne med tegninger av lyse skjell. Antennene er klubbeformede. Oversiden er gjerne kledt med lange, oppstående hår og/eller mønster av lyse skjell. Hos noen arter er hunnene larvelignende hele livet (larviforme hunner). Hodet er forholdsvis lite og ofte skjult under brystskjoldet. Mange arter har to punktøyne i pannen. Antennene består av 5-11 ledd og er vanligvis nokså korte, med en tydelig, 1-3 leddet kølle. Hos hannene til noen arter er det ytterste leddet sterkt forstørret, like langt som resten av antennen. Brystskjoldet (pronotum) er bredere enn langt, sett ovenfra firkantet eller halvsirkelformet. Det har ingen tydelig forhøyninger eller groper. Dekkvingene er oftest noe flate. Hos noen arter dekker de ikke hele bakkroppen. Beina er temmelig korte og kan foldes tett inntil kroppen. Larvene er mer eller mindre kjegleformede og gjerne kledt med lange hår.

Levevis 
Klannerne lever av dødt dyrisk materiale og kan klare seg med svært lite fuktighet, slik at de kan spise tørrfisk, nålede tørre insekter, lær og andre tørre materialer. Ute i naturen lever de av kadavere, matrester i fuglereir, insektrester i vepse- og humlebol og lignende. De nyklekte larvene er svært aktive og kan komme seg inn gjennom ganske små åpninger. De voksne hos noen arter (særlig i slekten Anthrenus) finnes ofte på blomster av skjermplanter.

Skadedyr i hus 

Teppebillen (Anthrenus scrophulariae) finnes utendørs der larvene utvikler seg under bark og i gamle fuglereir, men den kan også gjøre skade på tepper og ullstoffer innendørs, og i insektsamlinger.

Skadedyr på museer 
Mange av klannerne er tilpasset til å spise døde insekter og de kan gjøre alvorlig skade på samlinger av biologisk materiale, særlig insektsamlinger, men også utstoppede dyr, skinn og gjenstander laget av skinn eller ull. De mest problematiske artene er museumsbillen (Anthrenus museorum) og vepsebolklanneren (Reesa vespulae). Disse billene kan ødelegge verdifullt vitenskapelig materiale fullstendig på kort tid. Man merker gjerne angrepene først på at det drysser ut boremel (frass), og på de karakteristiske, avkastede larvehudene. Angrepet materiale må fryses (helst ved – 50 °C) for å drepe larvene. Ved naturhistoriske samlinger har en gjerne i dag rutiner på å sjekke samlingene regelmessig for angrep og fryse alt materiale man mistenker kan være angrepet. Visse kjemiske stoffer, særlig naftalen (møllkuler) og diklorbenzen, kan holde billene borte. Disse er imidlertid helseskadelige og bør ikke brukes i rom der det jevnlig oppholder seg mennesker. På den andre siden bruker noen naturhistoriske samlinger larver av arten tørrfiskbille (Dermestes maculatus) til å rense knokler for kjøtt- og skinnrester.

Systematisk inndeling/ norske arter 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien klannere, Dermestoidea – bare én familie
 Familien klannere, Dermestidae
 Underfamilien treklannere, Megatominae Leach, 1815
 Stammen Anthrenini Gistel, 1848
 Slekten Anthrenus Schäffer, 1766 -ca. 270 arter,  i Norge:
 museumsbille, Anthrenus museorum (Linnaeus, 1761)
 teppebille, Anthrenus scrophulariae (Linnaeus, 1758)
 Slekten Dermeanthrenus Háva, 2008
 Stammen Megatomini Leach, 1815 - over 800 arter
 Slekten Anthrenocerus Arrow, 1915
 Slekten Caccoleptoides Herrmann, Háva & Kadej, 2015
 Slekten Caccoleptus Sharp, 1902
 Slekten Claviella Kalík, 1987
 Slekten Cryptorhopalum Guérin-Ménéville, 1838
 Slekten Ctesias Stephens, 1830  - i Norge:
 Ctesias serra (Fabricius, 1792)
 Slekten Dearthrus LeConte, 1861
 Slekten Globicornis Latreille, 1829 - i Norge:
 Globicornis emarginata (Gyllenhal, 1808)
 Slekten Hemirhopalum Sharp, 1902
 Slekten Hirtomegatoma Pic, 1931
 Slekten Jiriella Kitano, 2013
 Slekten Labrocerus Sharp in Blackburn & Sharp, 1885
 Slekten Megatoma Herbst, 1792 - i Norge:
 Megatoma pubescens (Zetterstedt, 1828)
 Megatoma undata (Linnaeus, 1758)
 Slekten Myrmeanthrenus Armstrong, 1945
 Slekten Orbeola Mulsant & Rey, 1868
 Slekten Orphinus Motschulsky, 1858
 Slekten ParatrogodermaScott, 1926
 Slekten Phradonoma Jacquelin du Val, 1859
 Slekten Reesa Beal, 1967 - i Norge:
 vepsebolklanner, Reesa vespulae (Milliron, 1939)
 Slekten Sodaliatoma Háva, 2013
 Slekten Thaumaglossa Redtenbacher, 1867
 Slekten Trogoderma Dejean, 1821 - i Norge:
 sebraklanner, Trogoderma angustum (Solier, 1849)
 khaprabille, Trogoderma granarium Everts, 1898
 Slekten Trogoparvus Háva, 2001
 Slekten Turcicornis Háva, 2000
 Slekten Valdesetosum Háva, 2014
 Slekten Volvicornis Háva & Kalík, 2004
 Slekten Zahradnikia Háva, 2013
 Slekten Zhantievus Beal, 1992

Referanser

Litteratur 
 Hansen, Victor.; Larsson, Sv. G. 1973 (2. utgave). Biller X. Blødvinger, klannere m. m.: (Malacodermata, Fossipedes, Marcrodactylia og Brachymera) Danmarks Fauna 44. 344 sider. ISBN 8712166936
 Herrmann, A. 2006. Nettside med mye informasjon om klannere og bildegalleri. Tekst på engelsk/tysk. Dermestidae
 Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller. Helsinki.
 Zahradník, J. og Chvála, M. 1991. Teknologisk forlags store bok om insekter. N.W. Damm. Om klannere, side 292-293.

Eksterne lenker 
 

Biller formelt beskrevet i 1815
Dyr formelt beskrevet av William Elford Leach
Skadedyr
Klannere