Symeon Lukatsj

Symeon Lukatsj (polsk: Symeon Łukacz, ukrainsk: Симеон Лукач, født 7. juli 1893 i landsbyen Starunja nær Stanislau i Kongedømmet Galicia og Lodomeria i Østerrike-Ungarn; død 22. august 1964 i Starunja i Ukrainsk SSR i Sovjetunionen) var en ukrainsk gresk-katolsk biskop av Stanislaviv. Han ble erklært en martyr av den ukrainske kirke og saligkåret av pave Johannes Paul II i 2001.

Liv og virke

Bakgrunn
Symeon Lukatsj kom fra en bondefamilie og hadde allerede antydet trangen å bli prest i sin tidlige ungdom. Etter at han ble uteksaminert fra gymnasiet begynte han å studere ved prestseminaret i Stanislaviv. Dtudiene ble avbrutt i to år under Første verdenskrig, men han fullførte dem i 1919.<ref name=u>'Beatification of the Servants of God on June 27, 2001  at the website of the Ukrainian Greek Catholic Church</ref>

Prest
I 1919, den eksakte dato er ikke kjent, ble han presteviet av biskopen av Stanislaviv, Hryhorij Khomysjyn. Deretter fulgte et kort virke i en menighet før han ble kalt til seminaret som spiritual.

Biskop
Etter andre verdenskrig vedvarte sovjetiske styrker sin okkupasjon av det vestlige Ukraina og fremmet med vold innlemmelsen av Galicia i den ukrainske sosialistiske sovjetrepublikk. Biskopen av Stanislau (nå Stanislavov),  Hryhorij Khomysjyn, erkjente raskt farene dette innbar for ham selv og hans embedsutøvelse, og dermed for den gresk-katolske kirke i Ukraina. I april 1945, innen han ble arrestert i midten av 1945, ordinerte han derfor i hemmelighet Symeon Lukatsj til biskop og utnevnte ham til sin stedfortreder.

Første arrestasjon
I 1949 ble Lukatsj arrestert av NKVD, det russiske hemmelige politi, og anklaget for å ha virket i den kirke som var blitt forbudt av staten og nektet å la den russisk-ortodokse kirke slå til seg denne gresk-katolske kirke. I desember 1949 ble biskop Symeon Lukatsj dømt til ti års fengsel og hardty straffearbeid og sendt til Krasnojarsk i Sibir.Alan Butler, Paul Burns. Butler's lives of the saints. Continuum International Publishing Group, 2005. d80  Fram til løslatelsen i 1956 måtte han arbeide i skogen mange timer hver dag. 

Etterpå skrev biskopen i sin selvbiografi: «Jeg feiret den guddommelige liturgi i en leilighet og i noen få hus. Fra én til 30 personer tok del i gudstjenestene. Jeg døpte også, og ekteviet noen par. Men min samvittighet tillater meg ikke å nevne deres navn, slik at jeg dermed ikke skal bli årsak til at noen av dem som søkte min åndelige bistand skal lide. Jeg handlet i god tro og overbevisning, for tjener av Gudsv vilje, og således kom jeg i fare av å kollidere med statens lover. Finner staten med skyldig, er det jeg selv som tar ansvar og får konsekvensene». 

Etter løslatelsen viet Lukatsj seg til sjelesorg, men han takket nei til tilbudet om å gå fullstendig under jorden for en tid. Han fortsatte å arbeide i det skjulte, holdt gudstjenester og fortsatte med å gi prestedannelse. I løpet av denne tiden skrev han boken Falske profeter.

Andre arrestasjon
I juli 1962 ble biskop Lukatsj arrestert igjen, hans personlige eiendeler konfiskert og han selv fengslet i Stanislau (nå Ivano-Frankovsk) fengsel. Sammen med ham ble også en annen undergrunnsbiskop stilt for retten, Ivan Slezjuk. Denne gangen ble Lukatsj anklaget for å produsere og distribuere uønskede skrifter og for å styrke katolisismen. Ingen av påstandene ble avvist av biskopen, noe som medførte at han ble dømt til fem års fengsel. Der fortsatte de å avhøre ham.

I fengselet pådro han seg tuberkulose, og ble løslatt fra fengselet i mars 1964 av helsemessige årsaker. 

Tiden til sin død 22. august 1964 tilbrakte han på hjemstedet.

Saligkåring 
Den 27. juni 2001 ble biskop Lukatsj og 24 andre bekreftet som kåret til martyrer og salige av den ukrainske gresk-katolske kirke av pave Johannes Paul II i Lviv.

Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

 Erkebiskop Mykhajlo Rohoza (1540-1599) *bispeviet 1589 av (den ortodokse) patriark Jeremias II av Konstantinopel 
 Erkebiskop Hipacy (Ipatij) Pociej (Potij) (1541-1613) *1593
 Erkebiskop Josyf Veliamyn Rutski (1574-1637) *1613
 Erkebiskop Anastazy Antoni Seljava (Sielawa) (1583-1655) *1624
 Erkebiskop Gabriel (Havrylo) Kolenda, O.S.B.M. (1606-1674) *1652
 Erkebiskop Kyprian Żochowski (Zhokhovskyj) (1635-1693) *1671
 Erkebiskop Lew Ślubičz Załęnski, O.S.B.M. (1648-1708) *1678
 Erkebiskop Jurij Havryjil (Jerzy) Vynnyc’kyj (Winnicki), O.S.B.M. (1660-1713) *1700
 Erkebiskop Lev (Luka) Kiszka (Kyška), O.S.B.M. (1663-1728) *1711
 Erkebiskop György (Hennadiy) Bizánczy (Bizantsiy) (1657-1733) *1716
 Erkebiskop Ioan Inocențiu Klein (Micu), O.S.B.M. (1692-1768) *1730
 Biskop Mihály Emánuel Olsavszky, O.S.B.M. (1697-1767) *1743
 Biskop Vasilije Božičković (Bosicskovich), (1719-1785) O.S.B.M. *1759
 Biskop Grigore Maior, O.S.B.M. (1714-1785) *1773
 Biskop Ioan (Janos) Bob (Babb) (1739-1830) *1784
 Biskop Samuel Vulcan (1760-1839) *1807
 Biskop Ioan Lemeni (1780-1861) *1833
 Erkebiskop Spyrydon Lytvynovyč (Litwinowicz) (1810-1869) *1857
 Erkebiskop Josyf Sembratowicz (Sembratovyc) (1821-1900) *1865
 Erkebiskop Sylwester Sembratowicz (Sembratovyc) (1836-1898) *1879
 Erkebiskop Julian Kuiłovskyi (1826-1900) *1890
 Erkebiskop Andrij Aleksander Šeptycki (Sheptyskyi), O.S.B.M. (1865-1944) *1899
 Biskop Hryhorij Khomysjyn (1867-1945) *1904
 Biskop  Symeon Lukatsj (1893-1964) *1945

Referanser

Ukrainske katolske biskoper
Personer fra Ivano-Frankivsk rajon i Ivano-Frankivsk oblast
Saligkårede
Linjen Rohoza (gresk-katolsk)