Roque Dalton

Roque Antonio Dalton García født i San Salvador, El Salvador, 14. mai 1935 - drept i Quezaltepeque, El Salvador 10. mai 1975, født som Roque Antonio García, bedre kjent som Roque Dalton, var en salvadoransk poet, essayist, journalist, kommunistisk aktivist og intellektuell. Han regnes som en av Latin-Amerika mest overbevisende diktere. Han skrev følelsesmessig sterke, noen ganger sarkastiske og verk som omhandler liv, død, kjærlighet og politikk.

Han studerte ved University of Chile og University of El Salvador (hvor han studerte juss) uten å ta en akademisk grad. Han besøkte også det nasjonale autonome universitetet i Mexico. Mens han var i Chile begynte han å studere marxisme. Da han kom tilbake til El Salvador, gikk han inn i lokalpolitikken. Han begynte å skrive dikt og ble medlem av det kommunistiske partiet i El Salvador. Han ble fengslet i 1959 og 1960 for å ha oppfordret til opprør under presidentskapet til José María Lemus.

I 1961 ble han utvist fra El Salvador og tilbragte så tid i Mexico, Tsjekkoslovakia og Cuba. På Cuba ble de fleste av hans dikt ble publisert. På Cuba fikk han militær trening etter invasjonen i Grisebukta. Etter å ha vendt tilbake til El Salvador i 1965 ble han arrestert og avhørt av en agent fra CIA. I 1969 vendte han tilbake til Cuba og reiste deretter til Prag for å jobbe som korrespondent for The International Review. Samme år vant han pris for sin bok Taberna y otros lugares.

Etter å ha forlatt Cuba ble Dalton involvert i borgerkrigen i El Salvador, og i 1973 ble han med i Folkerevolutionær hær (ERP). I ERP kom han i en alvorlig intern strid med Alejandro Rivas Mira, som var leder av den væpnede gruppen. Som følge av tvisten bestemte lederskapet i ERP seg for å henrette ham.

Han huskes for sin bohemaktige livsstil og den jubiløse, respektløse personligheten som gjenspeles i hans litterære arbeid, samt hans engasjement for sosiale problemer i El Salvador. Hans arbeid er mangfoldig, og har litterære kvaliteter. Han regnes som en av de mest innflytelsesrike salvadoriske forfatterne. Etter sin død er han anerkjent som Hijo Meritísimo og Poeta Meritísimo av den salvadoriske regjeringen, og Universidad de El Salvador har gitt ham en æresdoktorgrad.

Tidlig liv og utdanning 
Dalton var sønn av Winnall Dalton og María García Medrano. Winnall Dalton kom til El Salvador i begynnelsen av 1920-tallet. og giftet seg med Aida Ulloa. Han drev sin kones store gård og viet sitt liv til jordbruk. Han ble utsatt for et mordforsøk, men overlevde. María García Medrano var sykepleieren som hadde ansvar for Winnall Dalton på Salvadors sykehus, og hun fødte senere en sønn som fikk navnet Roque. Takket være morens harde arbeid fikk sønnen utdanning.

Roque gikk på skolen Externado San José, en eksklusiv jesuittisk skole for gutter i San Salvador. Etterpå ble han av sin far sendt til Santiago i Chile for å studere juss ved Universidad de Chile. Der etablerte han nære relasjoner til venstreradikale studenter og gikk på forelesninger med den meksikanske kunstneren Diego Rivera. På denne tiden utviklet han en stor interesse for sosialisme.

Da han vendte tilbake til El Salvador, fortsatt jusstudiene ved Universidad de El Salvador. I 1955 grunnla han og den guatemalske poeten Otto René forlaget Castillo Círculo Literario Universitario, som publiserte noen av Sentral-Amerikas mest anerkjente poeter.

Karriære som journalist og politiker  

I 1961 reiste han til Havanna hvor han ble ønsket velkommen av Casa de las Américas, et samlingspunkt for mange venstreorienterte latinamerikanske forfattere. Dalton vendte i hemmelighet tilbake til El Salvador i 1965, men ble snart tatt til fange. Han ventet på henrettelse i Cojutepeque, men ble mirakuløst reddet. Det var jordskjelv og muren i fengselscellen hans falt ned. Dalton benyttet seg av dette og flyktet. Han gikk inn i en religiøs prosesjon som gikk forbi og klarte å møte sine revolutionære venner som hjalp ham å flykte til Cuba igjen. Han ble deretter sendt til Praha som korrespondent for The International Review. Mens han var i Praha skrev han Taberna y Otros Lugares som er internasjonalt anerkjente. Han produserte også en historisk biografi om Miguel Mármol, en fremtredende kommunist fra El Salvador som hadde deltatt i det salvadoranske bonderopprøret i 1932 og levde i eksil i Praha.

I 1970 hadde Roque Dalton blitt anerkjent innen den salvadoranske venstrefløyen. Han ønsket nå å bli en revolusjonær soldat, og derfor fikk han ved flere anledninger militær utdanning i Cuba. Han skrev en gang: "Politikken blir tatt opp på livs risiko, ellers snakker man ikke om det".

For den revolusjonære bevegelsen i El Salvador var Roque Dalton (1937-75) den store dikteren og dessuten en viktig politisk arkitekt. Han representerte en ny type latinamerikansk forfatter: ikke lenger den geniale  "fellow traveler" av revolusjonen, som Pablo Neruda, men heller den "rang-and-file" revolusjonære aktivisten som den komplekse kabalaen av hemmelige kamp, passord, gjemmesteder, flyktningeruter og forfalske dokumenter - var like kjent som parisisk surrealisme. Et farlig og vanskelig yrke og hendelsen som gir en forfatter evig ære er ofte tidlig martyrdom.:

Da han følte seg klar til å bli soldat, søkte han seg til den salvadoranske Marxist-leninist-bevegelsen, den politisk-militære organisasjonen Farabundo Martí National Liberation Front. Men organisasjonens leder, kommandør Marcial (hens virkelige navn var Salvador Cayetano Carpio), avviste søknaden, og hevdet at Roques rolle i revolusjonen var som poet, ikke som en fotsoldat. Da søkte han om å bli med i ERP Ejército Revolucionario del Pueblo (Folkets revolusjonære hær). Selv om Dalton selv ikke fikk lov til å delta i FPL, ble begge sønnene hans med i FPL på slutten av 1970-tallet. 

Roque Daltons militære karriere inkluderte også samarbeid med guatemalteiske revolusjonære i å skape EGP - Ejército Guerrillero de los Pobres (Guerilla Army of the Poor på engelsk). 

I 1975 var han tilbake i El Salvador og jobbet i undergrunnen. Dette var en vanskelig tid for den revolusjonære bevegelsen, og Daltons egen organisasjon, ERP, var preget av en bitter fraksjonskamp. Som aktiv medlem av ERP understreket Dalton viktigheten av å etablere bånd med organisasjoner fra det sivile samfunn. Noen av de andre medlemmene av ERP var uenige med ham. De anklaget ham for å ha forsøkt å dele organisasjonen. Denne gruppen som var ledet av Joaquín Villalobos ("Atilio"), dømte ham angivelig til døden den 10. mai 1975, fire dager før Roque skulle fylle 40. Roque ble skutt til døde i et hus i Santa Anita-kvarteret i San Salvador. Mye tyder på at Dalton fikk falske anklager rettet mot seg om å være agent for CIA, og dette er grunnen til at han ble henrettet. Under omstendigheter som fortsatt er uklar ble han anklaget for medvirkning med CIA og myrdet av medlemmer av en rivaliserende fraktion i ERP.

Nylig utvikling  
Mordet på Roque Dalton har aldri blitt ordentlig etterforsket og heller ikke oppklart. Men 4. mai 2010 publiserte tidsskriftet Contrapunto et intervju med Jorge Meléndez, på det tidspunktet direktør for Civil Protection, og kjent under borgerkrigen som Kommandør Jonas. Under intervjuet uttalte han seg om drapet, Jeg var der og vet hva som skjedde. Intervjuet viser at Melendez kjente godt til prosessen som resulterte i drapet på Dalton og hans venn Pancho. 

De som kjente Roque Dalton kunne lett forestille seg hans svar på Meléndez' uttalelse, og han ville ikke vært misfornøyd med at morderne fremdeles var redde. Anklagene om CIA-samarbeid var den gang - og fremdeles i dag - en enkel etter-faktisk unnskyldning.  ("Yo, Roque Dalton", 2012).

Den 7. januar 2012 fastslo Fiscalía Nacional, den salvadoreiske regjeringens anklagemyndighet, at foreldelsesfristen for drapet på Roque Dalton var utløpt. Daltons sønn, Juan José Dalton, uttalte seg om drapet: "Villalobos ga et intervju hvor han forteller hvem som tok beslutningen om å drepe [min far]: Vladimir Rogel, [Jorge] Meléndez [y Villalobos]. Det ville være nok for påtalemakten i enhver anstendig nasjon på denne planeten til å gå videre". El Salvador var tydeligvis ikke et slikt sted, der trykket man i stedet et stempel med hans bilde og erklærte hans død en nasjonal tragedie.

Arv  
Daltons forfatterskap omfatter femten poesisamlinger, en roman, et personlig vitnesbyrd og et skuespill, samt korte historier, kritikk og essays om både litteratur og politikk. Noen av hans dikt er oversatt til engelsk, fransk, tsjekkisk, russisk, italiensk og norsk. Ifølge Luis Melgar Brizuela hadde han sin største betydning fra 1967 og fram til slutten av den salvadoriske borgerkrigen i 1992. Dette gjaldt særlig venstreorienterte litterære og intellektuelle grupper, blant dem Piedra y Siglo, La Masacuata og Xibalbá, samt i magasinene Abra og Taller de Letras.

Trivia  
Roque Dalton er vist på salvadoriske poststempler.

Ifølge en legende, Roque Dalton gjennomgått plastisk kirurgi. Han gjorde dette for å kunne vende tilbake i hemmelighet til El Salvador. Ifølge den salvadoriske forfatteren Claribel Alegría måtte han skjære sin lange nese og sine flappende ører. Han vokste opp et mustasje, begynte å bruke briller og gikk rundt med en annen frisyre.
Roque Dalton var allerede politisk aktiv i El Salvador da Den cubanske revolusjonen startet i 1959. I år ble han arrestert og angivelig dømt til henrettelse av en skyttegård. Dagen før henrettelsen ble oberst José María Lemus avvist fra presidentskap, og på grunn av dette ble Daltons liv sparket. Etter at han ble løslatt fra fengselet, reiste han til Mexico i eksil og skrev mye av det materialet som dukket opp i sine bøker El Turno del Ofendido og La Ventana en el Rostro
Roque Dalton er kreditert med følgende sitat: "Poesi, som brød, er for alle".
Roque Daltons "Poema de Amor" (Kærlighetsdikt) er det mest populære diktet blant det salvadoriske samfunnet i utlandet. Mange av hans dikt er satt inn i sanger. Daltons "Poema de Amor" ble musikalisert av gruppen Yolocamba Ita. og Bøhmen
Roque Daltons to sønner, Roquito (dvs. Roque Daldon Jr.) og Juan José (også kjent som "El Vaquerito"), sluttet seg til FPL og var grunnleggere av FMLN i 1980. Juan José (hens FPL nom-de-guerre var Joaquin) hadde æren for å ha hovedtale på FMLNs grunnleggelsesparade i Cuba. Den andre taleren under paraden skulle være kommando Fidel Castro, men på grunn av sikkerhetsmessige årsaker ble talen delegert til divisionens general Arnaldo Ochoa.
Den korte fortellingen "Yo, Roque Dalton" er forfatters siste utgivne verk, selv om han har vært død i nesten 40 år, er historien poets svar på et intervju av en av hans påståtte mordere. En fortelling om en dikters spøkelse i Habana Salvadoran novell.
Prosaen "Den Uforgiflige" (10 mai) av Eduardo Galeano i sin bok Children of the Days: A Calendar of Human History forteller om drapet på Roque Dalton.
Roque Dalton er nevnt i et dikt av Allen Ginsberg, "Om atferd i verden søker skjønnhet mot regjering".

Bibliografi  
Mía junto a los pájaros, San Salvador, 1957

La ventana en el rostro, Mexico, 1961
El mar, Havana, 1962
El turno del ofendido, Havana, 1962
Los testimonios, La Habana, 1964
Dikt. Antología, San Salvador, 1968
Taberna y otros lugares, Premio Casa de las Américas, Havana, 1969
Los pequeños infiernos, Barcelona, 1970

I oversettelse til engelsk: 
"Small Hours of the Night", oversatt av Jonathan Cohen, James Graham, Ralph Nelson, Paul Pines, Hardie St. Martin og David Unger. Redigert av Hardie St. Martin, Curbstone Press, 1997.

Essayer  
"César Vallejo", La Habana, 1963
"El intelectual y la sociedad", 1969
"Revolución en la revolución? y la crítica de la derecha", La Habana, 1970
"Un libro rojo para Lenin", La Habana, 1970
"Miguel Mármol y los sucesos de 1932 en El Salvador", 1972
"Las historias prohibidas del Pulgarcito", Mexico, 1974
"El Salvador (monografi) " UCA Editores. Pobrecito poeta que era yo, San Salvador: UCA Editores, 1994, 2005

Referanser 

Personer fra San Salvador
Forfattere fra El Salvador
Journalister fra El Salvador