Giuseppe Bertello

Giuseppe Bertello (født 1. oktober 1942 i Foglizzo i Piemonte i Italia) er en italiensk prest som er kuriekardinal og tidligere pavelig diplomat som blant annet var postert til Rwanda under folkemordet der, tidligere president for Vatikanets governatorato og dermed Vatikanstatens tidligere statsminister.

Liv og virke

Prest
Etter å ha fullført sin filosofiske og teologiske presteutdannelse, ble Bertello presteviet den 29. juni 1966 av biskop Albino Mensa. Han fullførte en lisensiatgrad i pastoralteologi og tok doktorgraden i kanonisk rett. Samtidig deltok han på forelesninger ved Det pavelige diplomatakademi og ble uteksaminert med en lisensiat i kirkelig diplomati. Deretter gikk han inn i Den hellige stols  diplomati i 1971. 

Han ble så postert ved de pavelige representasjoner i Sudan, Tyrkia, Venezuela og ved Den hellige stols faste misjon til FN-kontorene i Genève.

I 1987 ledet han delegasjonen av observatører fra Den hellige stol til konferansen for utenriksministre for Organisasjonen av alliansefrie nasjoner, avholdt i Pyongyang i Nord-Korea, der han var den første katolske presten som besøkte det lille katolske menighet i landet, som var blitt isolert fra omverdenen siden Koreakrigen.

Titulærerkebiskop, nuntius i Vest-Afrika
Den 17. oktober 1987 utnevnte pave Johannes Paul II ham til titulærerkebiskop av Urbs Salvia og sendte ham til Vest-Afrika (Togo, Ghana og Benin) som apostolisk nuntius. Han ble ordinert til biskop den 28. november 1987 av den daværende kardinalstatssekretær Agostino Casaroli; medkonsekratorer var Albino Mensa, erkebiskop av Vercelli, og Luigi Bettazzi, biskop av Ivrea.

Nuntius til Rwanda
Fra 1991 til 1995 representerte han Den hellige stol i borgerkrigsherjede Rwanda. Der støttet han opp om menneskerettighetsorganisasjoner og oppfordret de katolske biskoper til å forene seg som en kraftig støtte for å få bilagt borgerkrigen. Han forble på sin post og dro inn i farlige regioner under det pågående folkemordet på tutsiene i 1994.

Observatør til FN-kontorene i Genève
Etter en kort periode i Den hellige stols statssekretariat ble han permanent observatør ved FN-byråene i Genève og til Verdens handelsorganisasjon.

Nuntius til Mexico
Fra 2000 til 2007 representerte han Den hellige stol i Mexico. Han overtok nuntiusoppfgaven etter erkebiskop Leonardo Sandri.

Den 30. juli 2002 mottok han som nuntius paven som skulle helligkåre Juan Diego Cuauhtlatoatzin.

Nuntius til Italia og San Marino
I 2007 sendte pave Benedikt XVI ham til som nuntius til Italia og San Marino.

I Vatikanet
3. september 2011 utnevnte pave Benedikt XVI Bertello å etterfølge kardinal Giovanni Lajolo som president for den pavelige kommisjon for Vatikanstaten, og for Vatikanstatens Governatorato. Han tiltrådte begge stillingene den 1. oktober 2011.

Kardinal
I konsistoriet 18. februar 2012 opptok Benedikt XVI imot ham som kardinaldiakon med titulærediakoniet Santi Vito, Modesto e Crescenzia.  Etter at Benedikt XVI trakk seg fra paveembedet, deltok kardinal Bertello deltok på konklavet i 2013.

I april 2013 utnevnte pave Frans ham til medlem av kardinalrådet, en gruppe på åtte kardinaler som skulle gi råd til paven, med oppgave å bistå paven med å lede den universelle kirke og forberede endringer i den apostoliske konsstitusjon Pastor Bonus, som regulerer administrasjonen av den romerske kurie.

Siden 3. mai 2021, den dag da kardinal Robert Sarah ble elevvert fra kardinaldiakon for kardinalprest, var den den førstrangerende av kardinaldiakonklassens valgmenn (det vil si, under 80 år), og som sådan ville det ha blitt han som innehadde rollen som protodiakon, og spesielt å kunngjøre habemus papam ved slutten av et pavevalg. Den titulære kardinalprotodiakon forble imidlertid kardinal Renato Raffaele Martino som, ettersom han var 80 år gammel, ikke lenger kunne delta i pavevalg.

Med virkning fra 1. oktober 2021 utnevnte pave Frans erkebiskop Fernando Vérgez Alzaga til å bli hans etterfølger til president for den pavelige kommisjon for Vatikanstaten og som president for governatorato, og løste dermed kardinal Bertello fra begge disse embeter fra den dato. 

Den 4. mars 2022 ble han elevert til kardinalprest av pave Frans.

Episkopalgenealogi 
Hans episkopalgenealogi er:

 Kardinal Scipione Rebiba (1504–1577)
 Kardinal Giulio Antonio Santori (1532–1602) * bispeviet 1566
 Kardinal Girolamo Bernerio (1540–1611) *1586
 Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566–1622) *1604
 Kardinal Ludovico Ludovisi (1595–1632) *1621
 Kardinal Luigi Caetani (1595–1642) *1622
 Kardinal Ulderico Carpegna (1595–1679) *1630
 Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623–1698) *1666
 Pave Benedikt XIII (1649–1730) *1675
 Pave Benedikt XIV (1675–1758) *1724
 Pave Klemens XIII (1693–1769) *1743
 Kardinal Marcantonio Colonna (1724–1793) *1762
 Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718–1802) *1777
 Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744–1830) *1788
 Kardinal Carlo Odescalchi (1785–1841) *1823
 Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798–1876) *1828
 Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833–1903) *1871
 Pave Pius X (1835–1914) *1884
 Pave Benedikt XV (1854–1922) *1907
 Pave Pius XII (1835–1958) *1917
 Kardinal Eugène-Gabriel-Gervais-Laurent Tisserant (1884–1972) *1937
 Pave Paul VI (1897–1978) *1954
 Kardinal Agostino Casaroli (1914–1998) *1967
 Kardinal Giuseppe Bertello (1942–) *1987

Referanser 

Personer fra Storbyområdet Torino
Italienske kardinaler
Italienske katolske biskoper
Linjen Rebiba
Pavelige nuntier
Ambassadører til Togo
Ambassadører til Ghana
Ambassadører til Benin
Ambassadører til Rwanda
Ambassadører til Mexico
Ambassadører til Italia
Ambassadører til San Marino