Ole Brude

Ole Martin Brude (1880–1949) var en norsk sjømann og livbåtkonstruktør.

Liv og virke 

Ifølge noen kilder bodde familien Brude en tid i USA mens Ole var barn, mens andre kilder hevder at det kun var faren som brått dro til USA da Ole var liten gutt – og at resten av familien ble etterlatt i Ålesund. Som sekstenåring gikk han til sjøs som matros. I 1898 var han mannskap om bord i dampskipet «Athalie» av Bergen, som havnet i havsnød under en orkan utenfor Newfoundland. Båten hadde en livbåt av tre, som ble knust da mannskapet forsøkte å låre den. «Athalie» og mannskapet hennes klarte seg gjennom orkanen, men opplevelsen ga Ole Brude ideen om å finne opp en bedre livbåt. I 1902 tok han styrmannsutdannelse på Haugesund sjømannsskole.

På sin fritid utarbeidet Brude tegninger og modell til en overbygd, kapselformet livbåt. Han skrev kontrakt med Aalesund Mek. Verksted og Slipanlæg om å bygge en prototyp. Ole Brude kalte livbåten han hadde skapt for «Uræd», men båtens form og konstruktørens navn førte til at båten på folkemunne ble kalt «Brudeegget». Båten var 5,48 meter lang, med en diameter på 2,43 meter. Den var bygget av 4 mm tykke stålplater. Foran og bak på båten var det 60 cm brede luker, slik at mannskapet kunne ta seg inn i og ut av båten. Brude anslo selv at det var plass til omlag 15 personer i en livbåt av denne størrelsen, men at for handelsflåten burde det konstrueres en 14 fots livbåt som kunne romme 25–30 personer. Båten ble innredet med langsgående benker der det var rom for oppbevaring av proviant og vann, og inneholdt for øvrig et WC med tilhørende pumpe.

Ettersom det var vanskelig å finne investorer for å sette båten i produksjon, bestemte Ole Brude seg for å bevise at båten var verdt å satse på, ved å seile livbåten fra Ålesund til New York i tide til å få den utstilt på verdensutstillingen i St. Louis i 1904. I forbindelse med verdensutstillingen var det blitt utlovet en pengepremie som tilsvarte 40 millioner kroner (i kroneverdien i 2022) for den som kunne presentere den beste nye livbåt-typen. Sen sjøsetting og lekkasjer gjorde at reisen ble utsatt. Sammen med tre andre – deriblant Iver Thoresen, som var kaptein på ferden – la han ut fra Ålesund den 7. august 1904. De nådde Petty Harbor på New Foundland den 15. november, men ville avslutte ferden i Boston. På vei dit kom de ut i et uvær som kastet «Uræd» på land ved Gloucester. Livbåten hadde fungert som Brude hadde håpet, og alle fire som var om bord kom velberget fra strandingen. I Gloucester holdt den lokale skipsførerforeningen en middag til ære for den norske livbåtbesetningen. Iver Thoresen fortalte i et intervju i 1921 at han selv hadde fått tilnavnet «the little Norwegian, the big Navigator» i Gloucester og Boston etter den såkalte «Brudefærden». Verdensutstillingen i St. Louis rakk de imidlertid ikke. Derimot fikk Brude audiens hos president Theodore Roosevelt, som skal ha vist stor interesse for beretningen om livbåten og atlanterhavsferden.

Etter overfarten om bord i «Brudeegget» dro Ole Brude sommeren 1905 tilbake til Ålesund, der han ble hyllet ved ankomsten. I 1906 ble han utnevnt til æresmedlem i Ålesunds Skipperforening, og denne utnevnelsen settes i sammenheng med atlanterhavsferden med «Uræd» i 1904. I mai 1909 rapporterte avisen Skandinaven, som ble utgitt i Chicago, at en nyetablert by i St. Louis County i Minnesota hadde fått navnet Brude til ære for den norske skipskonstruktøren, og at Brude da var på besøk i byen. 

Brude fortsatte å arbeide som sjømann frem til 1925. De siste årene av sitt liv var han bosatt i USA. Etter hans død i 1949 ble urnen med Brudes aske transportert til Ålesund og gravsatt der. Gravstedet skjøttes av Ålesund Museum.

Brude hadde norsk patent på livbåten han hadde konstruert, og i 1906 lyktes han også å få patent i England og i Frankrike. I 1908 skrev Bergens Annonce Tidende at båttypen på det tidspunktet hadde fått «adskillig Udbredelse i den norske Handelsflaade og er bleven meget rost».

Ettermæle 

Først i 1978 ble det påbudt med overbygde livbåter.

I 2020 lanserte den norske klokkeprodusenten Von Doren en kickstarterkampanje for å kunne starte produksjonen av et armbåndsur inspirert av ferden til Ole Brude. Klokken fikk navnet «URÆD» etter livbåten, og skulle produseres i to versjoner; en engelsk og en norsk. Av begge versjonene skulle det produseres 1904 eksemplarer – antallet henspiller på året for båtens jomfrutur.

I 2022 sendte NRK dokudramaserien Uræd – egget som kunne berge liv, om Ole Brude og atlanterhavsoverfarten med «URÆD» i 1904. Gry Molvær Hivju hadde regi og manus på serien.

Referanser

Eksterne lenker 
 Ole M. Ellefsen: «URÆD» Ålesund Museums skrift nr 29 2004. ISBN 82-90151-12-8
 NRK Brude-ferden
 NRK Uræd - egget som kunne berge liv

Norske oppfinnere
Personer fra Ålesund kommune
Redningsfartøyer