Louis Guillaume Valentin Dubourg

Louis-Guillaume-Valentin DuBourg (født 10. januar 1766 i Cap-Français i den franske kolonien Saint-Domingue [senere Haiti], død 12. desember 1833 i Besançon i Frankrike) var en sulpicianerprest som var apostolisk administrator (1812) deretter biskop av det gamle Diocèse de la Louisiane et des Deux Florides, må Louisianaterritoriet og med det gamle Spansk Florida eller Vest- og Øst-Florida, før han returnerte til Frankrike som biskop av Montauban (1826) og deretter erkebiskop av Besançon.

Liv og virke

Bakgrunn
Han var sønn av en fransk kaffeplantasjeeier i Saint-Domingue, men bodde bare to år på øya før familien sendte ham tilbake til besteforeldrene i Bordeaux i Frankrike. Han studerte i Bordeaux og ble deretter sendt til Saint-Sulpice-seminaret i Paris i 1786.

Prest
I mars 1790 ble han ordinert til prest, og ble direktør for sulpicianernes hus i Issy (deres småseminar).

I august 1792, etter at sulpicianerne på grunn av forfølgelsene under «skrekkveldet» under den franske revolusjon spredte seg nærmest for alle vinder, søkte han tilflukt i Spania. Syv måneder etter fader Dubourgs ankomst i Spania, var det landet hjem til 6322 flyktede franske prester. Det franske presteskapet ble mistenkt for jansenisme og gallikanisme, og det førte til at den spanske konge begrenset deres utøvelse i messetjenesten og forbød dem å inneha offentlige verv eller undervisning. For å gjøre vondt verre gjorde krigserklæringen mellom Spania og Frankrike i 1793 de landflyktige til potensielle fiender. 

Denne kombinasjonen av vanskeligheter tvang de franske geistlige landsflyktige til å reise videre til andre steder.  Fader,Dubourg dro således til Baltimore i USA i 1794. I 1796 ble han president for kollegiet i Georgetown, et seminar som var blitt grunnlagt i 1789 av jesuittene i den amerikanske hovedstaden i Washington, for å utdanne katolske prester. På slutten av 1798 opprettet han kollegiet Sainte-Marie i Baltimore.

Apostolisk administrator av Louisiana og de to Florida
I 1812 ble han utnevnt til apostolisk administrator i Louisiana og flyttet til New Orleans, som da var omkjempet i 1812-krigen mellom USA og England, og også involvert i den samtidige Creekkrigen.

I 1816-17 var han i Frankrike, og under europaoppholdet ble han bispeviet i Roma. Han inviterte en rekke religiøse kongregasjoner til Louisiana til å ta seg spesielt av utdanningen til indianerbefolkningen.

Han møtte nonnene Madeleine-Sophie Barat og Philippine Duchesne fra kongregasjonen Søstrene av Det hellige hjerte (Société du Sacré-Cœur de Jésus). Søstrene av Det hellige hjerte svarte på hans kallelse, og søster Philippine Duchesne dro til Louisiana med en gruppe nonner den 8. februar 1818. Han reiste tilbake til Amerika selv i følge med fader Charles de la Croix, som han hadde presteviet i Gand (Gent) ogskulle tiltre som misjonsprest i Florissant i det som i dag er delstaten Missouri, og vendte tilbake til bispedømmet sitt hvor han viet seg til den materielle omorganisering av kirken, til omvendelsen av indianerne.

I 1823 konsulterte han politikere i Washington, blant dem forsvarsminister John C. Calhoun om utdannelsen av indianerbarn i hans bispedømme. Under samtalen foreslo Calhoun at jesuittene i Georgetown ble tilkalt, og fader Charles Neale, jesuittenes superior i Maryland, samtykket. 

I 1825 innrakte han sin avskjed. Han ble da gjort til apostolisk vikar for Mississippi (elvedalen) for noen måneder.

Biskop av Montauban
13. august 1826 ble han utnevnt til biskop av Montauban. I dette bispedømmet preget av en sterk protestantisk minoritet viste biskop Dubourg seg som en meget aktiv biskop.

Erkebiskop av Besançon
Ved dekret av 15. februar 1833 ble han overført til erkebispedømmet Besançon, takket være sitt vennskap med kong Louis-Philippe I. Han ble installert der 10. oktober 1833. Hans knappe tgjenstående levetid id i erkebispeembetet var preget av opprettelsen av småseminarer, det ene i Vesoul, det andre i Consolation. Han bidro også til opprettelsen av en blandet høyskole i Marnay.

Episkopalgenealogi 
Hans episkopalgenealogi er:

 Kardinal Scipione Rebiba (1504–1577)
 Kardinal Giulio Antonio Santori (1532–1602) * bispeviet 1566
 Kardinal Girolamo Bernerio (1540–1611) *1586
 Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566–1622) *1604
 Kardinal Ludovico Ludovisi (1595–1632) *1621
 Kardinal Luigi Caetani (1595–1642) *1622
 Kardinal Ulderico Carpegna (1595–1679) *1630
 Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623–1698) *1666
 Pave Benedikt XIII (1649–1730) *1675
 Pave Benedikt XIV (1675–1758) *1724
 Kardinal Enrico Enríquez (1701–1756) *1743
 Erkebiskop Manuel Quintano Bonifaz (1698–1774) *1749
 Kardinal Buenaventura Córdoba Espinosa de la Cerda (1724–1777) *1761
 Kardinal Giuseppe Maria Doria Pamphilj (1753–1816)*1775
 Biskop Louis-Guillaume-Valentin Dubourg (1766–1833) *1815
 Biskop Joseph Rosati (1789–1843) *1824

Litteratur
 René Surugue: Les archevêques de Besançon. Biographies et portraits, Besançon, 1931
 Annabelle Malville: Louis William Dubourg, Chicago, 1986, 2 vol.
 Claude Fohlen: « Un éphémère archevêque de Besançon : Mgr Louis Valentin Guillaume Dubourg 1766-1833 », Mémoires de la Société d'Émulation du Doubs, 1992, s. 117-125

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church

Franske katolske biskoper
Ikkeamerikanske katolske biskoper i USA
katolske biskoper fra USA
Katolske misjonærer
Franske misjonærer
misjonærer i USA
Franske sulpicianere
Linjen Rebiba
Personer fra Cap-Haïtien
Personer fra Bordeaux