No Other

No Other er det fjerde solo studioalbumet av Gene Clark, utgitt i september 1974. Albumet ble stort sett ignorert eller vurdert som dårlig av kritikerne og ble en kommersiell fiasko. Plateselskapet, Asylum Records promoterte ikke albumet, og hadde i 1976 strøket det fra sin katalog. Clark kom seg aldri etter fiaskoen med dette albumet.

Like før Clark's død i 1991, ble No Other utgitt på nytt i sin helhet på CD. I 1993 ga et australsk selskap ut en samlings-CD med tittelen American Dreamer 1964–1974 med to sanger fra No Other. I 1998 kom samlings-dobbelt CD, Flying High, ut med tre sanger fra No Other. Tidlig i 2000 ble No Other gjenutgitt for andre gang på grunn av sin positive omtale fra kritikere. Mange refererte til No Other som "a lost masterpiece" og "et forsvunnet mesterverk." En kritikerrost ny "remastered reissue campaign" av 4AD ble presentert 8. november 2019, me albumet utgitt som standard CD, vinyl LP, deluxe dobbel-CD, en stor CD-box med tre SACDs (Super Audio Compact Disc), en Blu-ray Disc, en sølvfarget LP, og en minnebok på 80 sider.

Bakgrunn
I 1972, ble Gene Clark invitert til å være med i gjenforeningen av det originale The Byrds hos Asylum Records. Selv om albumet ble organisert og produsert av David Crosby, ble resultatet et album som dreide seg mye om Clark, som sang på to låter skrevet av Neil Young og to selvkomponerte sanger. På grunn av kvaliteten på bidragene til albumet, fikk Clark en kontrakt av David Geffen med Asylum Records som soloartist. 

Mens Clark forberedte seg på innspilling, ble han medlem av backingbandet til Roger McGuinn, tidligere bandmedlem i Byrds sammen med Clark. De to delte til og med et hjem sammen i Hollywood Hills. Under en opptreden på "The Troubadour" i Los Angeles med McGuinn, introduserte han en sang som forble på hans repertoar for resten av karrieren sin, «Silver Raven»; som ble innspilt i et arrangement sammen med Clark den tidligere samarbeidspartneren Jesse Ed Davis og studiomusikeren Danny Kortchmar på No Other. Om sangens komposisjon, sa Clark i et intervju i 1976: "It actually came about from a news story that was about some satellite, or something, they had discovered. They said they couldn't figure out where it came from. It was beyond our solar system. They were getting signals from it that they said were about 100 years ahead of our technology."

Produksjon
Gene Clark dro seg tilbake til hjemmet sitt på kysten ved Mendocino i Kalifornia, og Clark begynte der å komponere sanger til sitt nye album og holdt på med det i litt over et år. I motsetning til ryktene som ville ha det til at mange av albumets sanger ble til under påvirkning av meskalin og andre rusmidler. Clark's kone, Carlie, slo fast i Mr. Tambourine Man: The Story of the Byrds' Gene Clark, at han var edru hele tiden i årene da de bodde ved Mendocino og ville ikke eksperimentere med rusmidler av hensyn til sine barn. Clark levde opp til kallenavnet "Hillbilly Shakespeare" som ble gitt ham av John York som senere ble Clarks bandkamerat. Den massive naturen på det meste av tekstene fra den perioden berodde på hans kristne oppvekst og diskusjoner om Carlos Castaneda, Teosofi og Zen mrd sin kone og venner, særlig David Carradine og Dennis Hopper.

Clark fortalte i 1977 that at han var sterkt inspirert av Stevie Wonder's album fra 1973, Innervisions og 1973-albumet til The Rolling Stones, Goats Head Soup. Han har fortalt at da han skrev låtene til No Oyher, var han veldig konsentrert om disse to albumene.

Sporliste
Alle sanger skrevet av Gene Clark der intet annet er nevnt. Alle sanger arrangert av Gene Clark og Thomas Jefferson Kaye.

Side 1
 1.	«Life's Greatest Fool»	4:44
 2.	«Silver Raven»	        4:53
 3.	«No Other«»	            5:08
 4.	«Strength of Strings»   6:32  

Side 1
 1.	«From a Silver Phial»	 	3:40
 2.	«Some Misunderstanding«»	8:09
 3.	«The True One»	 	        3:59
 4.	«Lady of the North» (Gene Clark/Doug Dillard)  6:04

Bonusspor på CD-utgaven fra 2003
  9. «Train Leaves Here This Morning» (Gene Clark/Bernie Leadon)	5:04
 10. «Life's Greatest Fool» (alternativ versjon)  4:25
 11. «Silver Raven» (alternativ versjon)  3:04
 12. «No Other» (alternativ versjon)  4:03
 13. «From a Silver Phial«» (alternativ versjon)  3:46
 14. «Some Misunderstanding«» (alternativ versjon)  5:25
 15. «Lady of the North» (alternativ version)	(Clark/Dillard)  5:46

Bonusspor på nyutgivelsen i 2019
 1. «From a Silver Phial» (version 4)	            3:51
 2. «Silver Raven» (version 2)    	 	            6:35
 3. «Some Misunderstanding» (version 3)	        5:20
 4. «Life's Greatest Fool» (version 2)	 	        4:27
 5. «Train Leaves Here This Morning" (version 2)   5:02
 6. «Lady of the North» (version 2)	            5:45
 7. «The True One» (version 2)	 	                4:18
 8. «Strength of Strings» (version 2)	 	        6:29
 9. «No Other» (version 2)                         5:40

Personell
Musikere

 Gene Clark – sang, gitar
 Jerry McGee – gitar
 Jesse Ed Davis – gitar på spor 1, 2 og 5
 Buzz Feiten – gitar på spor 4 og 6
 Stephen Bruton – gitar på spor 1 og 6
 Danny Kortchmar – gitar på spor 2
 Ben Keith – pedal steelgitar på spor 7
 Leland Sklar – bassgitar
 Chris Hillman – mandolin på spor 5
 Michael Utley – keyboard
 Craig Doerge – keyboard på spor 4 og 8
 Bill Cuomo – Rheem orgel på spor 6
 Russ Kunkel – trommer på spor 1, 2, 4, 5, 6 og 8
 Butch Trucks – trommer på spor 3 og 7
 Joe Lala – percussion[ på spor 1, 3, 5 og 7
 Ted Machell – cello på spor 8
 Richard Greene – fiolin på spor 4, 6 og 8
 Ronnie Barron – bakgrunnssang på spor 1, 2, 3, 4 og 6
 Cindy Bullens – bakgrunnssang på spor 1, 2, 3, 4 og 6
 Venetta Fields – bakgrunnssang på spor 1 og 6
 Clydie King – bakgrunnssang på spor 1 og 6
 Claudia Lennear – bakgrunnssang på spor 1, 2, 3, 4 og 6
 Sherlie Matthews – bakgrunnssang på spor 1 og 6
 Timothy B. Schmit – bakgrunnssang på spor 2, 3, 4 og 5
 Carlena Williams – bakgrunnssang på spor 1 og 6

Teknikere

 Thomas Jefferson Kaye – produsent
 Tony Reale – lydingeniør
 Joe Tuzen – assisterende lydingeniør
 Mallory Earl – mixende ingeniør
 Steve Malcolm – mixende ingeniør assistent

Eksterne lenker
 

Musikkalbum fra 1974