N95-maske

En N95 ansiktsmaske (engelsk: N95 mask eller N95 respirator) er et åndedrettsvern med et filter som oppfyller den amerikanske standarden N95 (etter systemet NIOSH air filtration rating), noe som innebærer at den filterer bort minst 95% av luftbårne partikler, men ikke er oljeresistent. Den er den mest utbredte av profesjonelle partikkelfiltrerende ansiktsmaske.  Denne typen åndedrettsvern beskytter mot partikler, men ikke mot gasser eller damp.

N95-masker anses som funksjonelt ekvivalente med visse masker som er regulert under visse andre jurisdiksjoner, som EUs FFP2-åndedrettsvern og Kinas  KN95-åndedrettsvern. Det er imidlertid litt andre, men ikke store, forskjeller hva gjelder kriteriene for sertifisering etter disse standarder, hva gjelder filtreringsffekten og noen andre parametre som blant annet går på bruksomstendigheter.

N95-masken krever et fint nett av syntetiske polymerfibre produsert ved en meget spesialisert prosess kalt melt blowing som former det indre filteringlaget som filtrerer ut farlige partikler.

En tidlig forgjenger til N95 var et design utviklet av malayakineseren doktor Lien-teh Wu som arbeidet på oppdrag av det kinesiske keiserhoff høsten 1910, som var det første som beskyttet brukere mot bakterier i empirisk utprøving. Bakgrunnen var en pestepidemi som herjet i Mandsjuria.  Dr. Wu utviklet med utgangspunkt i munnbind han var blitt fortrolig med under studier og forskning i Vesten en mer substantiell maske med flere lag av gasbind og bomull for filtrering av luften. Denne masken tjente da - til forskjell fra de nevnte munnbindene som fortrinnsvis i noen grad beskytter omstående umaskerte mot en smittebærendes utåndende -  også til mer effektiv beskyttelse av den som benyttet masken selv. Gérald Mesny (1869-1911), en prominent fransk lege som var kommet for å overta etter Wu, nektet å bruke masken. Han døde flere dager etter av pesten. Masken ble viden produsert, under Wus oppsyn over produksjon og distribusjon av 60.000 masker under en senere pandemi, og den ble vist i flere presseoppslag.

Senere masker kunne gjenbrukes, men var klumpete og ukomfortable. I 1970-årene utviklet det amerikanske Bureau of Mines og NIOSH standarder for åndedrettsvern for engangsbruk, og den første N95-masken var utviklet av 3M og godkjent i  1972.  Produktet var utviklet for industriell bruk, men det ble i 1990-årene i økende grad benyttet i helsepleien. Mange amerikanske selskaper innstilte sin produksjon av N95-masker i 2000-årene på grunn av kostnader til rettssaker ved klager, og på grunn av konkurranse fra utlandet.

Referanser

Verneutstyr
Medisinsk utstyr
Masker
Munnbeskyttelse under koronaviruspandemien