Ferritt

Ferritt er et keramisk materiale som blir laget ved å blande store deler jernoksid sammen med små mengder av et annet metallisk grunnstoff som barium, mangan, nikkel, strontium eller sink.  Materialet er ferrimagnetisk og brukes spesielt i forbindelse med magneter, spoler, transformatorer, baluner og common-mode-spoler for radiofrekvenser. Ferritt leder ikke strøm.

Man skiller mellom to hovedtyper av ferritt: harde og myke. De harde har en høy koersivitet og kan derfor brukes til permanentmagneter. De myke har en lav koersivitet og brukes som kjernemateriale i spoler, transformatorer og lignende.

Struktur

Myke ferritter 
De vanligste myke ferrittmaterialene er mangan-sink-ferritt (MnZn) og nikkel-sink-ferritt (NiZn). MnZn brukes for lavere frekvenser enn NiZn. Ferrittkjerner lages av myke ferritter.

Harde ferritter 

Strontium-ferritt og barium-ferritt er de vanligste typene av harde ferritter.

Historie 
Materialet ble først kunstig laget av Yogoro Kato og Takeshi Takei ved Tokyo Institute of Technology i 1930.

Referanser

Se også 
 Magnet

Keramer
Magnetisme