Hvitbrynhøne

Hvitbrynhøne (Ophrysia superciliosa) er en monotypisk hønsefugl i fasanfamilien og inngår i den monotypisk slekten Ophrysia, som bare finnes i Nord-India om fuglen fortsatt eksisterer. BirdLife International regner arten som kritisk truet av utryddelse, men det er sterke indisier på at den alt kan være utryddet.

Biologi 

Hvitbrynhøne blir cirka 25 cm lang. Arten er umiskjennelig, spesielt hannen. Lang stjert og stive, bustlignende fjær i pannen; små hvite flekker foran og bak øyet; lange, lansettformede kroppsfjær med uvanlig form og tekstur. Hunnen er litt mindre og har en karakteristisk kombinasjon av rødt nebb og gulbrun til kanelbrun fjærdrakt, kraftig mønstret med svartaktige flekker og striper; skiller seg fra andre vaktler ved en kombinasjon av størrelse, rødt nebb og røde ben og kraftige markeringer. Unge hanner skiller seg fra voksne av samme kjønn ved å ha brune striper og stolper på tertialene, og store svarte flekker på ryggen (som den voksne hunnen).

Arten forekommer, eller forekom, i bratte åssider, spesielt sørvendte skråninger med flekkvis langt gress og krattskog; registrert i høyder fra cirka  og opp til cirka , selv om det eksisterer spekulasjoner om at den noen ganger kunne trekke til lavere høyder.

Hvitbrynhøna er eller var utbredt i Nord-India, men den er bare kjent fra områdene rundt Mussoorie, Dehradun og Nainital i Uttar Pradesh. Den kan ha blitt utryddet alt i 1890-årene. Arten er bare kjent fra cirka 12 eksemplarer som ble samlet inn mellom 1835 og desember 1876, hovedsakelig om vinteren i fra to områder med cirka 180 km avstand til hverandre i Uttarakhand. Det var to mulige observasjoner av fuglen i Mussoorie hills nær Suwakholi i 1984, fem i Nainital i 2003, og en hunnfugl ble rapportert inn fra en jeger i Vest-Nepal i 2010. Ingen av observasjonene har latt seg verifisere.

Inndeling 
Inndelingen følger Birds of the World og er i henhold til Winkler, Billerman & Lovette (2020). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen m.fl. (2008, 2017, 2020).

 Galliformes, hønsefugler
 Phasianoidea, fasanfugler
 Phasianidae, fasanfamilien
 Pavoninae
 Coturnicini, (9 slekter, 54 arter)
 Tetraogallus, kongehøns (5 arter)
 Ammoperdix, (2 arter)
 Synoicus, (4 arter)
 Margaroperdix, (monotypisk)
 Coturnix, vaktler (6 arter)
 Alectoris, steinhøns (7 arter)
 Perdicula, (4 arter)
 Ophrysia, (monotypisk)
 O. superciliosa, hvitbrynhøne (monotypisk)
 Pternistis, frankoliner (24 arter)

Referanser

Eksterne lenker 
 

Hønsefugler
Dyr formelt beskrevet av John Edward Gray
Fugler formelt beskrevet i 1846