A-VM i ishockey for menn 1951

A-VM i ishockey for menn 1951 var det 15. verdensmesterskapet og det 28. europamesterskapet i ishockey for landslag. Turneringen ble arrangert i Frankrike fra 9. til 17. mars 1951 og kampene ble spilt i hovedstaden Paris. Tretten nasjoner deltok og for første gangen ble delt inn i to grupper. De sju beste lagene i den ene gruppen og de seks antatt svakere i «Criterium Européen» det som senere kom til å bli B-VM. A-VM ble spilt som en enkeltserie der de sju lagene møttes enn gang.

Tsjekkoslovakia var igjen fraværende og USA hadde sendt et svakere lag enn normalt, noe som betød at det kun var Sverige som kunne utfordre de regjerende verdensmesterne fra Canada om tittelen. Canada, representert av amatørlaget Lethbridge Maple Leafs, dominerte sine motstandere med målforskjellen 62–6 og ble verdensmestere for 14. gang etter å ha vunnet alle sine kamper. Sverige vant sølv for andre gang (etter 1928 og 1947) og tok dermed sitt femte europamesterskap foran Sveits ved å ha en bedre målforskjell. Norge, ledet av den canadiske treneren Bud McEachern og med en ny fysisk spillestil, overrasket ved å beseire USA 3–0 i åpningskampen og senere Storbritannia og vant sensasjonelt EM-bronse.

Det var også dramatikk ved IIHFs halvårlige kongress som ble avholdt samtidig med mesterskapet. På grunn av kontroversene rundt amatørreglene under ishockeyturneringen under vinter-OL 1948 besluttet IIHF å fjerne ishockey fra det olympiske programmet under OL året etter og i stedet avholde et uavhengig verdensmesterskap. IIHF-sekretær George Dudley uttalte at OL ville være en økonomisk fiasko uten ishockeyturneringen. Ved IIHFs årskongress i Opatija i Jugoslavia fra 25.–28. august 1951 ble ishockeyturneringen gjeninnført etter at IIHF og Den internasjonale olympiske komité (IOK) kom frem til en forsoning.

Arenaer

Kvalifisering
Tretten lag hadde tilmeldt seg turneringen hvor de syv beste fikk spille om verdensmesterskapet. Tsjekkoslovakia meldte igjen avbud til turneringen etter at landslagsspillerne året før hadde blitt arrestert og dømt for høyforræderi av det tsjekkoslovakiske kommuniststyret.

Turneringsformat
Turneringen ble spilt som en enkeltserie (round robin) der alle lagene møttes én gang. De tre beste lagene ved sluttplassering vant henholdsvist gull, sølv og bronse.

Tretten lag tilmeldt seg turneringen, en ny rekord. Deltakerne ble derfor for første gang oppdelt i to nivåer etter spillestandard. De syv beste lagene spilte om verdensmesterskapet mens de resterende seks lagene spilte en turnering som ble kalt Criterium Européen («Det europeiske kriteriet»). Denne turneringen var en forløper for B-puljen i fremtidige verdensmesterskap (også kjent som B-VM).

Dommere
IIHF utnevnte åtte dommere til å dømme kampene under turneringen:

Tropper

De syv deltakende lagene, gjennom en bekreftelse fra deres respektive nasjonale forbund, skulle levere en liste over lagoppsett ved det første turneringsdirektoratsmøtet. Under en kamp kunne laget ha 12 spillere og 2 målvakter i lagoppstillingen.

Gruppespill
Alle klokkeslett er gitt i lokal tid UTC+01.00.

{{Ice hockey box
|bg         = #eeffff
|date       = 12. mars 1951
|time       = 21:30
|team1      = '|team2      = 
|score      = 7 – 1
|progression= 1 – 0 / 2 – 0 / 3 – 0 / 4 – 0 / 5 – 0 / 5 – 1 / 6 – 1 / 7 – 1
|periods    = (2–0, 4–1, 1–0)
|goalie1    = Hans Bänninger
|goalie2    = Stan Christie
|goals1     = G. Poltera (U. Poltera) () – 8' / Trepp (U. Poltera) – 16' / Handschin () – 22' / U. Poltera () – 24' / Handschin – 26' / Trepp (U. Poltera) – 33' / U. Poltera (G. Poltera) – 47'
|goals2     = 28' – Rolland (Paton)
|stadium    = Palais des Sports de Grenelle, Paris
|attendance = 
|official   =  Gösta Ahlin (Sverige) 
|official2  =  Axel Sandö (Sverige)
|reference  = https://storage.ice-hockey-stat.com/ice-hockey-stat/71644_0980fc7af40399e41427780a01c4d49c
|penalties1 = 10
|penalties2 = 22
|shots1     = 
|shots2     = 
}}

Sluttplassering
Turneringens sluttplassering ifølge IIHF:

Statistikk
 Toppscorere 

Kilde: Ice-hockey-stat.com

Beste målvakterDe fem beste målmaktene som har spilt 40 % eller mer av lagets totale spilleminutter.''

Kilde: Ice-hockey-stat.com

Utvisninger (Fair Play-troféet)

Kilde: Ice-hockey-stat.com

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker
 
 
 Ice-Hockey-Stat.com 
 
 
 
 

Ishockey-VM
Ishockey-EM 1951
Internasjonale mesterskap i 1951
Internasjonale mesterskap i Frankrike
Sport i Frankrike i 1951
Ishockey i 1951
Ishockey i Frankrike