Elias Magnus Fries

Elias Magnus Fries ble født 1794 i Femsjö i vestre Småland, og han døde i 1878. Elias var den en kan kalle «mykologiens far». Elias var omtrent det samme for soppriket som Carl von Linné var for planteriket.
Standardnoteringen, eller autornavnet for arter som har blitt beskrevet av Elias, er Fr.. 

Elias’ interesse for sopp begynte i tolvårsalderen, da han var med på bærsanking og fant et staselig eksemplar av korallpiggsopp (Hericium coralloides). Mens han fortsatt var skolebarn lærte han seg mellom 300 og 400 sopparter, og ga dem provisoriske navn. 

Elias begynte å studere på universitetet i Lund i 1811, der han fikk doktorgrad i 1813. To år etter doktorgraden i 1815 ble hans første arbeid innen mykologi utgitt.
Dette arbeidet het Observationes mycologici I, og den andre delen ble utgitt i 1818. 
Elias sitt mest benyttede arbeid er Systema mycologicum, som består av tre deler som kom ut 1821–1832. Sammen med Elenchus fungorum volum 1 og 2, som kom i 1828. 
Det er bestemt at de navnene Elias brukte i verkene 'Systema' og 'Elenchus', skal gjelde selv om de hadde et navn før Elias navnga dem. Man gjør da et unntak fra den alminnelige regelen om at de eldste navnene skal brukes og kaller slike unntak sanksjonerte navn. Men også her finnes unntakene sot–, rust– buk– og slimsopper.

I 1834 ble Elias professor på universitetet i Uppsala.
Mens han var der publiserte han disse viktige arbeidene:
 Epicrisis systematis mycologici i 1836
 Monographia Hymenomycetum Sueciae I i 1851
 Monographia Hymenomycetum Sueciae II i 1863
 Icones selectae Hymenomycetum I i 1867
 Icones selectae Hymenomycetum II i 1884
 Hymenomycetes europaei i 1874

Elias jobbet også med å overvinne den alminnelige oppfatningen blant befolkningen om at sopp ikke var mat. Som et ledd i dette arbeidet ga han ut boken Anteckningar öfver de i Sverige växande ätliga svampar i 1836.
Den ble etterfulgt av plansjeverket Sveriges ätliga och giftiga svampar, som han jobbet med fra 1860 til 1866.

Elias samlet sopper til sitt eget herbarium, og de gjenværende restene av det er nå i Fytoteket i Uppsala. Dessverre er det få storsopper igjen der etter Elias,
men Elias hadde studenter under seg som samlet inn mye til herbariene. Hampus von Post (1822–1911) er en av dem.

Referanser

Litteratur 

 

 

Vitenskapshistorie
Mykologer
Vitenskap på 1800-tallet