Serropalpus

Serropalpus er en slekt av biller som er knyttet til død ved og til sopper som vokser på denne.

Utseende 
Middelsstore (10 – 20 mm) biller, kroppsformen varierer mellom kort oval og ganske langstrakt. Oversiden er vanligvis hvelvet og mer eller mindre kledt med fine hår. På farge er de gjerne svarte eller brunlige, men det finnes også noen ganske fargerike arter. Hodet er temmelig lite, med store fasettøyne. Antennene består av 10 ledd og varierer i lengde fra litt lengre enn hodets bredde til nesten så lange som kroppen. De er trådformede, sagtakkede eller svakt kølleformede. Hos noen grupper er det ytterste leddet på maksillarpalpene (munnfølerne) sterkt utvidet og mer eller mindre økseformet. Brystskjoldet (pronotum) varierer mye i form, men er som oftest i alle fall noe tilsmalnet framover. Ved roten er det gjerne to korte, men dype lengdefurer. Dekkvingene er vanligvis nokså avlange og parallellsidige, men kan også være brede og ovale. Noen, som slekten Melandrya, har tydelige punktrekker, men de fleste mangler dette. Overflaten på dekkvingene er ofte dekket av kraftig mikroskulptur og derfor ganske matt. Beina er forholdsvis lange, baklårene er ofte kraftig fortykkede og bakleggene krumme. Leggene (tibiae) har ofte to ganske store og mer eller mindre sagtakkede sporer, særlig på bakbeina. For- og mellomføttene er fem-leddete, bakføttene fire-leddete. De ulike gruppene er ganske ulike på utseende. Slekten Melandrya er ganske store og kraftige, svarte biller som kan ligne på enkelte skyggebiller (Tenebrionidae), mens slektene Orchesia og Abdera er små og avlange, og ligner sterkt på blomsterbiller (Scraptiidae), men kan skilles fra disse på at dekkvingene har lyse tverrbånd. Slekten Osphya ligner sterkt på noen arter i familien bløtvinger (Cantharidae), bortsett fra at dekkvingene er harde. Larvene er avlange, jevnbrede med ganske tynn, lys hud. Kroppen har en del oppstående, fine børster. På det bakerste leddet sitter det er par oppoverrettede kroker. Beina er ganske korte og kraftige, hodekapselen stor og bred med forholdsvis lange, fire-leddete antenner.

Levevis 
Disse billene lever i død ved, eller i døde poresopper (kjuker) som vokser på denne. Larvene kan være rovdyr. De voksne billene er aktive og løper raskt i skjul om man fjerner barkstykket de satt under. Noen av de mindre artene kan også hoppe ganske langt. Siden vedborerne er avhengige av død ved trives de best i lite hogstpåvirkede skoger, og noen av artene er regnet som typiske urskogsinsekter. En god del av artene i denne gruppen er regnet som utryddingstruede.

Systematisk inndeling / norske arter 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia
 Overfamilien heteromerer, Tenebrionoidea Latreille, 1802
 Familien vedborere, Melandryidae Leach, 1815
 Underfamilien vedborere, Melandryinae Leach, 1815
 Stammen Serropalpini Latreille, 1829
 Slekten Serropalpus Hellenius, 1786 - 12 nålevende arter, i Norge:
 Underslekten Mimoserropalpus Pic, 1922
 Serropalpus binhanus Pic, 1922
 Underslekten Serropalpus (i snever forstand)
 Serropalpus barbatus (Schaller, 1783) - finnes i Norge
 Serropalpus coxalis Mank, 1939
 †Serropalpus ingemmescus Alekseev, 2014 
 Serropalpus insulcatus Pic, 1945
 Serropalpus iriei Toyoshima & Ishikawa, 2000
 Serropalpus longicornis (Champion, 1889)
 Serropalpus madecassus Fairmaire, 1901
 Serropalpus marseuli Nikitsky, 1992
 Serropalpus obsoletus Haldeman, 1848
 Serropalpus substriatus Haldeman, 1848
 Serropalpus valdivianus Philippi, 1859
 †Serropalpus vivax Alekseev, 2014 
 Ikke plassert til underslekt:
 †Serropalpus ryzhkovianus Alekseev, 2014

Referanser

Kilder 
 Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.

Eksterne lenker 

 

Vedborere
Biller formelt beskrevet i 1786
Dyr formelt beskrevet av Carl Niclas Hellenius