Robert Winchelsey

Robert Winchelsey (eller Winchelsea; født ca. 1245, død 11. mai 1313 i Otford i Kent) var en engelsk katolsk teolog og erkebiskop av Canterbury.

Liv og virke

Bakgrunn
Robert Winchelsey vokste formodentlig opp i Old Winchelsea i Sussex, men stammet enten ifølge kronikøren fra Hagnaby fra Pevensey i Sussex , eller ifølge William Thorne fra River i Kent. Lite er kjent om hans familie, foruten at han hadde broren Henry Winchelsey og nevøen John Winchelsey, som også ble geistlige.

Han studerte muligens de fri kunster i Canterbury, og var senere student i Paris og Oxford, og underviste senere ved begge læresteder. I Paris ble han rektor, og i Oxford kansler Han var påvirket av Thomas Aquinas; han studerte muligens under ham, men i alle fall satte han seg inn i hans teologi og ble med dette skolastisk teolog.

Erkebiskop av Canterbury
Winchelsey hadde forskjellige beneficier i England. Han var kansler ved Oxford University da han ble valgt til erkebiskop av Canterbury etter John Peckham tidlig i 1293. Til forskjell fra det som var vanlig, hadde verken paven eller kongen noen hånd med i valget. Den 1. april forlot Winchelsey  England og dro til Roma for å få pavens godkjennelse. Han ble ikke bispeviet umiddelbar, grunnet den pavelige sedisvakans; med etter pavevalget ledet den nyvalgte pave Cølestin V den seremoni i Aquila den 12. september 1294 der han ble bispeviet av kardinal Bianchi. 

Selv om han opprinnelig hadde en støtte i kong Edvard I, ble Winchelsey senere en kraftig motstander av kongen. Med paven i ryggen motstod erkebiskopen kong  Edvards forsøk på å skattlegge kleresiet. Winchelsey var også en motstander av kongens skattmester biskop Walter Langton av Lichfield, og en rekke andre biskoper og geistlige. Ved en anledning irettesatte han en abbed så strengt at abbeden fikk hjerteinfarkt og døde. 

Winchelsey hevdet energisk sin autoritet over sine hjelpebiskoper og suffraganbiskoper, og stred også mot pave Bonifatius VIII. I 1301 ble han ekskommunisert av en pavelig legat; året etter ble han imidlertid frikjent og løst fra bannet.

Etter valget av en tidligere kongelig klerk til pave Klemens V i 1305, kunne kongen sikre at erkebiskopen måtte i landflyktighet. Etter at Edvard II, Edvard Is sønn, arvet tronen, fikk Winchelsey lov til å vende tilbake til England etter at den nye konge bad paven om å tillate hans hjemkomst. Winchelsey sluttet seg imidlertid snart til kongens motstandere, og var den eneste biskopen som protesterte mot tilbakekomsten av kongens favoritt, Piers Gaveston. 

Erkebiskop Winchelsey døde den 11. mai 1313 i Otford i Kent. 

Selv om mirakler ble påstått å ha skjedd ved hans grav, var et forsøk på å få ham erklært helgen mislykket.

Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
 kardinal Gerardo Bianchi (1220-1302) 
 Erkebiskop Robert of Winchelsey (? -1313) *1294

Referanser

Litteratur
  
 
 
 
 
 
 
 
 

Engelske katolske biskoper
Katolske erkebiskoper av Canterbury
Personer fra distriktet Rother
Linjen Bianchi (ekstinkt)