Williamina Fleming

Williamina Paton Stevens Fleming (født 15. mai 1857 i Dundee i Skotland, død 21. mai 1911 i Boston i Massachusetts) var en skotsk astronom. I løpet av sin karriere registrerte hun tusenvis av stjerner og andre astronomiske fenomener. Fleming er blant annet kjent for å ha oppdaget hestehodetåken i 1888.

Tidlig liv
Williamina Paton Stevens ble født i Dundee i Skotland den 15. mai 1857 til Mary Walker og Robert Stevens I 1877 giftet hun seg med regnskapsføreren James Orr Fleming. Hun jobbet i en kort periode som lærer før paret emigrerte til Boston i Massachusetts da hun var 21 år. Paret fikk en sønn, Edward P. Fleming.

Karriere ved Harvard College Observatory
Etter at hun og hennes unge sønn ble forlatt av ektemannen jobbet Williamina Fleming som hushjelp for professor Edward Charles Pickering, som var direktør for Harvard College Observatory.

I 1879 ansatte Pickering Fleming til å utføre administrativt arbeid ved observatoriet. I 1881 inviterte Pickering henne til å bli et medlem av HCO, og lærte henne å analysere stjernespektre. Hun ble en av grunnleggerne av Harvard Computers, en gruppe kvinner som ble ansatt av Pickering for å bearbeide matematiske klassifikiasjoner og redigere observatoriets publikasjoner.

Henry Draper Catalog
I 1886 etablerte Mary Anna Draper, den rike enken etter astronomen Henry Draper, Henry Draper Memorial for å finansiere HCOs forskning. HCO begynte deretter med arbeidet på den første utgaven av Henry Draper-katalogen, et prosjekt som skulle samle astrometriske og spektroskopiske data for så mange stjerner som mulig.

Fleming fikk ansvaret for Draper-katalogen. Ikke lenge etter oppstod det en konflikt rundt den beste måten å klassifisere stjernene på. Nettie Farrar hadde startet analysen, men hun forlot prosjektet etter et par måneder for å gifte seg. Antonia Maury kjempt for et komplisert klasifikasjonssystem. Fleming hadde derimot heller lyst på en enklere tilnærming.

De siste bildene fra Harvard College Observatory inkluderte spektroskopisk data for stjerner som strakk seg inn i ultrafiolett, som gjorde det mulig for mer nøyaktig klassifisering enn å registrere dataen for hånd om natten. Fleming utviklet et system for klassifisering av stjerne ifølge den relative mengden hydrogen observert i frekvensspekteret, kjent som Pickering-Fleming-systemet. Stjerner med hydrogen som det mest rikelige elementet ble klassifisert som A, de med hydrogen som det nest-mest rikelige ble B; og så videre.

Senere omorganiserte kollegaen Annie Jump Cannon systemet basert på stjernenes overlaftetemperatur, som resulterte i Harvard-systemet som fremdeles brukes i dag.

Etter flere års arbeid utført av Harvard Computers publiserte HCO den første Henry Draper-katalogen i 1890, med over 10 000 stjerner klassifisert etter spektralklasse. De fleste klassifiseringene hadde blitt utført av Fleming. Fleming gjorde det også mulig å gå tilbake for å sammenligne registrerte data ved å organisere tusenvis av fotografer etter teleskop og andre identifiserende faktorer. I 1898 ble hun den første kvinnen til å bli utpekt til Curator of Astronomical Photographs for Harvard.

Viktige oppdagelser
I løpet av sin karriere oppdaget Fleming totalt 59 stjernetåker, over 310 variable stjerner og 10 novaer.

I 1888 oppdaget Fleming hestehodetåken på en teleskop-fotogrammetri-plate laget av astronomen W.H. Pickering, E.C. Pickerings bror. Hun beskrev stjernetåken (senere kjent som IC 434) som «a semicircular indentation 5 minutes in diameter 30 minutes south of Zeta Orionis». Senere profesjonelle publikasjoner nevnte ikke Flemings oppdagelse. Den første Dreyer Index-katalogen listet ikke Fleming blant de som hadde oppdaget himmellegemer ved Harvard, og erkjente kun "Pickering". Innen den andre Dreyer Index-katalogen ble publisert i 1908 var Fleming og hennes andre kvinnelige kolleger ved HCO godt nok kjent til at de fikk heder for sine oppdagelser.

Fleming er også hedret som den første som oppdaget en hvit dverg:

Fleming publiserte sin oppdagelse av hvite dverger i 1910. Andre merkbare publikasjoner inkluderer A Photographic Study of Variable Stars (1907), en liste over 222 variable stjerner hun hadde oppdaget; og Spectra and Photographic Magnitudes of Stars in Standard Regions (1911).

Hun døde av lungebetennelse i Boston 21. mai 1911.

Anerkjennelse
Under talen «A Field for Woman's Work in Astronomy» under verdensutstillingen i Chicago i 1893 argumenterte Fleming for flere kvinner i naturvitenskapen, spesifikt ved å ansette flere kvinner som assistenter i astronomien. Ut fra talen kunne det virke som om Fleming var enig i den da aksepterte ideen om at kvinner var mindreverdige, men at de under riktige omstendigheter og med bedre muligheter kunne bli likeverdige; med andre ord var kjønnsforskjellene her ankret i kultur snarere enn biologi.

I 1906 ble hun den første amerikanske kvinnen til å bli æresmedlem i Royal Astronomical Society i London. Ikke lenge etter ble hun honorary fellow i astronomi ved Wellesley College. Ikke lenge før hun døde ble hun tildelt Guadalupe Almendaro-medaljen av Sociedad Astronómica de México for oppdagelsen av flere nye stjerner.

Arv
Kvinnene som jobbet i Harvard Computers var kjent under deres levetid, men ble i stor grad glemt over det neste århundret. I 2015 jobbet Lindsay Smith Zrull, kurator for Harvards Plate Stacks-samling, med å ordne og digitalisere de astronomiske platene for DASCH, og oppdaget da omtrent 118 bokser, hver med mellom 20 og 30 notatbøker, fra kvinner og tidlige astronomer for Harvard. Hun innså at de 2 500+ bindene strakk seg utover hennes arbeidsoppgaver for DASCH, men hadde et ønske om å bevare dem og gjøre dem tilgjengelige. Smith Zrull tok kontakt med bibliotekarer ved Harvard-Smithsonian Center for Astrophysics.

Wolbach Library etablerte deretter Project PHaEDRA (Preserving Harvard's Early Data and Research in Astronomy). Daina Bouquin, Wolbachs hovedbibliotekar, forklartet at målet var å gjøre det mulig å foreta tekstsøk i samlingen: «If you search for Williamina Fleming, you're not going to just find a mention of her in a publication where she wasn't the author of her work. You're going to find her work.»

I juli 2017 avduket Harvard-Smithsonian Center for Astrophysics's Wolbach Library en utstilling for Flemings arbeid, som inkluderte loggbøkene fra da hun oppdaget hestehodetåken. Biblioteket har flere dusin bind av Flemings arbeid i PHaEDRA-samlingen.

 hadde omtrent 200 av de 2 500 bindene blitt transkribert, og det forventes å ta flere år før arbeidet er ferdig. Noen av notatbøkene er oppført på Smithsonian Digital Volunteers' nettside, hvor frivillige kan hjelpe til med transkriberingen.

Utmerkelser
 Medlem av Astronomical and Astrophysical Society of America og Société astronomique de France
 Den første amerikanske kvinnen til å bli utnevnt til æresmedlem i Royal Astronomical Society, i London 1906
 Tildelt Guadalupe Almendaro Medal av Nibiru Sociedad Astronómica for hennes oppdagelser av flere stjerner
 Utnevnt til honorary fellow i astronomi ved Wellesley College
 Månekrateret Fleming ble oppkalt etter henne og Alexander Fleming (ikke i slekt)

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker

 Waldee, S. R.; Hazen, M. L. (november 1990). The discovery of early photographs of the Horsehead nebula. Publications of the Astronomical Society of the Pacific. 102: 1337  
 The Horsehead Nebula in the 19th Century, by Waldee (arkivert)
 Cannon, Annie J. (november 1911). Williamina Paton Fleming. The Astrophysical Journal. 34: 314.  
 Bibliography fra Astronomical Society of the Pacific
 Project Continua: Biography of Williamina Paton Fleming Project Continua er en nettbasert multimediekilde dedikert til opprettelse og preservering av kvinners intellektuelle historie.
 Detaljer om fødsel og ekteskap fra ScotlandsPeople: Statutory Birth Record 282/02/0700; Statutory Marriage Record 282/03/0098

Nekrologer 
 

Astronomer fra USA
Forskere fra USA
Personer fra Dundee
Skotske astronomer
Personer fra USA av skotsk opphav