Isabelle de Charrière

Isabelle de Charrière (født Isabella Agneta Elisabeth van Tuyll van Serooskerken 20. oktober 1740 i Utrecht i Nederland, død 27. desember 1805 i Colombier (Neuchâtel) i Preussen) var en nederlandsk og sveitsisk forfatter under Opplysningstiden. I ettertiden er hun mest kjent for sine brevromaner, men utga også sanger og klaverstykker. Hun var særlig opptatt av samtidspolitikk, derav blant annet kvinnenes kamp for å få utdannelse, samt spørsmål omkring religion. Hennes verk om den franske revolusjon anses som spesielt interessant.

Liv 
Isabelle van Tuyll van Serooskerken var datter av adelsmannen Diederik Jacob van Tuyll van Serooskerken (1707–1776) og hans kone Jacoba Helena de Vicq (1724–1768). Hun var den eldste av foreldrenes syv barn, og fikk en langt bedre utdannelse enn det var vanlig for en jente på den tiden. Hun var kunnskapstørst, og allerede som barn hadde hun lært seg en rekke språk, studert matematikk og satt seg inn i samtidens eksperimentelle fysikk. Etter år-lange besøk i Frankrike og Sveits i 1750-årene ble fransk hennes hovedspråk, som er en viktig årsak til at hennes verker ikke ble like kjent i hjemlandet hennes som i de fransktalende landene.

Da Isabelle var omkring 14 år gammel ble hun forelsket i den romersk-katolske polske greven Peter Donhöff, som imidlertid ikke hadde de samme følelsene for henne, og skuffelsen over dette førte til at Isabelle forlot Utrecht i halvannet år. I lang tid nektet hun å gifte seg; hun så på ekteskap som en måte å oppnå frihet på, men ønsket også å gifte seg i kjærlighet. I 1771 giftet hun seg med sin brors tidligere privatlærer, sveitseren Charles-Emmanuel de Charrière de Penthaz, og paret bosatte seg med flere familiemedlemmer (deriblant to av hennes yngre søstre) på Le Pontet i Colombier nær Neuchâtel i Sveits. Derfra besøkte de ofte Genève og Paris, hvor Isabelle var en kjent skikkelse.

Verk 
Isabelle de Charrière skrev romaner, skuespill, dikt og komponerte musikk. Hennes mest produktive periode kom først etter at hun hadde bodd i Colombier i en årrekke. Hun skrev om temaer som omfattet hennes religiøse tvil, adelen og oppdragelsen av kvinner.

Le Noble var hennes første roman, og ble utgitt i 1763. Det var en satirisk roman mot adelen, og selv om den ble publisert anonymt fant foreldrene hennes ut av at hun hadde skrevet boken, og trakk verket fra salg.

Hun beundret den franske filosofen Jean-Jacques Rousseau, og hjalp til med publiseringen av Les Confessions etter hans død. Hun skrev også egne tekster om Rousseau på denne tiden.

Den franske revolusjonen fikk en rekke adelsmenn til å flykte til Neuchâtel og de Charrière ble venn med noen av dem. Men hun publiserte også verker som kritiserte holdningene til de aristokratiske flyktningene; hun mente de fleste av dem ikke hadde lært noe av revolusjonen.

Referanser 

franske filosofer
franske komponister
Franskspråklige forfattere
Den franske revolusjon
Fødsler i 1740
Dødsfall i 1805
personer fra Stichtse Vecht