Rakel Harbitz

Rakel Harbitz (født Hall 22. desember 1887 i Cardiff, død 27. januar 1944) var en norsk lærer, forfatter og oversetter.

Familie 
Rakel Harbitz var datter av presten Birger Anneus Hall (1858-1927) og Ellen Falk (1861–1910), og niese av språkprofessor Hjalmar Falk. Hun ble 20. juli 1918 gift i Kristiania med forfatter Alf Harbitz (1880–1964), sønn av presten Georg Prahl Harbitz (1837–1911) og forfatter Nikoline Dahl (1841-1898).

Liv og virke 
Rakel Harbitz tok middelskoleeksamen ved Berles pikeskole og examen artium ved Aars og Voss skole. Deretter hadde hun poster i England og Tyskland et par år. I årene 1913-1918 var hun lærer ved frøknene Liedbeck-Hansens pensjonatskole i Asker.

Hun bokdebuterte i 1919 med Blændverk, med «en rekke poesifylte italienske 'eventyr'». Boken innledet et variert forfatterskap, med bøker for både barn og voksne. Hennes ungpikebok Jomfru Snurp fra pensjonatskolen (1920) ble populær, og utkom i utgivelsesåret i over fem tusen eksemplarer.

Harbitz var redaktør for Bryllupsboken – skikk og bruk ved brylluper, som utkom i 1931. Her skrev hun dessuten et par av kapitlene.

Sammen med ektemannen Alf Harbitz arbeidet hun også som oversetter.

Bibliografi 
 1919: Blændverk, eventyr, Steenske, Kristiania
 1920: Jomfru Snurp fra pensjonatskolen, en bok for unge piker, Steenske, Kristiania
 1921: Lille ven, roman for unge piker, Steenske, Kristiania
 1927: Bella på pensjonatskolen, Some & Co.s Forlag, Oslo
 1928: Himmelporten, en historie for barn, Aschehoug, Oslo
 1929: Kalle – historien om en gutt, Aschehoug, Oslo
 1931: Bryllupsboken – skikk og bruk ved brylluper (red.), Mortensen, Oslo
 1931: Jerikoroser – en slektshistorie, Aschehoug, Oslo
 1937: Heks og helgen, roman fra hekseprosessenes tid, Aschehoug, Oslo

Referanser

Kilder 
 
 

Norske forfattere
Norske pedagoger
Norske oversettere
Personer fra Cardiff