Araberhøne

Araberhøne (Alectoris melanocephala) inngår i slekten steinhøns som er en gruppe i fasanfamilien. Arten regnes tradisjonelt som monotypisk, men noen regner med to underarter. Den er utbredt i fjellstrøkene i sørvest, sør og sørøst på den Den arabiske halvøy.

Taksonomi 

Araberhøne ser ut til å være nærmest beslektet med berberhøne . Splittelsen mellom berberhøne og araberhøne ser dessuten ut til å representere den eldste splittelsen i slekten Alectoris.

Arten regnes som monotypisk, selv om rasen guichardi ble beskrevet i Italiensk Eritrea i 1890. Data for denne fuglen kan imidlertid være basert på utplasserte fugler.

Biologi 
Araberhøna blir 39–43 cm lang og hannen veier cirka cirka 724 g, mens hunnen veier cirka 522 g. Dette gjør arten til den fysisk største av steinhønsene. Bortsett fra størrelsen er imidlertid kjønnene nærmest identiske, men hunnen mangler hannens stumpe spore.

Arten trives på steinete og noe rikere vegetert grunn i åser, fjell og på høylandsslettene, fra nær havnivå og opp til , inkludert i fjelleineskog (Juniperus). I Oman har den tilhold i fjellene, wadier og på høylandsslettene der det er vegetasjon; besøker også dyrket mark.

Det foreligger ingen informasjon om trekkmønsteret, men arten er antageligvis standfugl. Fuglene unngår potensielle rovdyr ved å løpe oppover bakkene. Arten lever i hovedsak av vegetabilsk materiale, frø og små virvelløse dyr. De eter mest på morgenen og om kvelden, gjerne i løse grupper på opp til 15 individer.

Inndeling 
Inndelingen følger Birds of the World og er i henhold til Winkler, Billerman & Lovette (2020). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen m.fl. (2008, 2017, 2020).

 Galliformes, hønsefugler
 Phasianoidea, fasanfugler
 Phasianidae, fasanfamilien
 Pavoninae
 Coturnicini
 Alectoris, steinhøns
 A. barbara, berberhøne
 A. melanocephala, araberhøne (monotypisk?)
 A. m. melanocephala, nominatformen er utbredt i Sørøst-Arabia og Sørvest-Jemen
 (A. m. guichardi, er utbredt rundt Hadhramaut i Øst-Jemen)
 A. rufa, rødhøne
 A. chukar, berghøne
 A. graeca, steinhøne
 A. philbyi, svartstrupehøne (monotypisk)
 A. magna, qinghaihøne (monotypisk)

Referanser

Eksterne lenker 
 

Steinhøns
Dyr formelt beskrevet av Eduard Rüppell
Fugler formelt beskrevet i 1835