Abdulrazak Gurnah

Abdulrazak Gurnah (født 1948 i Sultanatet Zanzibar) er en tanzaniansk forfatter og litteraturkritiker. Han ble tildelt Nobelprisen i litteratur i 2021 for «kompromissløst og med stor medfølelse å ha gjennomlyst kolonialismens virkninger og flyktningens skjebne i kløften mellom kulturer og kontinenter.»

Akademisk karriere 
Gurnah var 20 år gammel da han emigrerte til Storbritannia i 1968. I 1982 tok han doktorgraden i litteratur ved Universitetet i Kent, der han har arbeidet som professor i den største delen av sin akademiske karriere. Fra 1980 til 1982 var han foreleser ved Bayero University Kano i Nigeria.

Forfatterskap 
Gurnahs skjønnlitteratur behandler ofte spørsmål om utenforskap, kulturmøter og kulturkollisjoner, kolonialisme og landflyktighet.

I 2019 bidro han til antologien Refugee Tales III, som inngår i et prosjekt drevet av Gatwick Detainees Welfare Group. Denne organisasjonen, som ble etablert i 1995, arbeider for å synliggjøre skjebnene til og gi støtte til personene som tas i forvaring med hjemmel i den britiske Immigration Act. Den har utgitt flere antologier med fortellinger som har blitt nedskrevet ved at organisasjonen arrangerer møter mellom en etablert forfatter og en av de innsatte ved et av forvaringsanstaltene ved flyplassen Gatwick utenfor London. Personen som sitter i forvaring forteller sin historie til forfatteren, som nedtegner den og gir den en litterær form.

Bibliografi 
 1987: Memory of Departure (roman)
1988: Pilgrims Way (roman)
1990: Dottie (roman)
1992: Cages (novelle) – i antologien An African Quilt: 24 Modern African Stories
 1994: Paradise (roman)
1996: Admiring Silence (roman)
2001: By the Sea (roman)
2005: Desertion (roman)
2006: My Mother Lived on a Farm in Africa (novelle)
2011: The Last Gift (roman)
2011: The Urge to Nowhere , essay
2016: The Arriver's Tale
2017: Gravel Heart
2019: The Stateless Person’s Tale, i antologien The Refugee Tales, utgitt av forlaget Comma Press
2020: Afterlives

Norske oversettelser 
Kari og Kjell Risvik har oversatt til norsk romanene Paradis, Taushetens øy og Ved sjøen og Tone Formo romanene Etterliv og Svik.
 Paradis, Aschehoug 1996 – originaltittel Paradise
 Taushetens øy, Aschehoug 1999 – originaltittel: Admiring Silence
 Ved sjøen, Aschehoug 2002 – originaltittel: By the Sea
 Etterliv, Gyldendal 2022 – originaltittel: Afterlives
 Svik, Gyldendal 2023 – originaltittel: Desertion

Om bøkene

Paradis (1994) 
Romanen Paradise kom ut på engelsk i 1994, og ble utgitt i norsk oversettelse i 1996, under tittelen Paradis. Boken fortelles fra perspektivet til tolv år gamle Yusuf, som sendes til onkelen i byen. Onkelen er kjøpmann, og hos ham skal Yusuf tjene penger for å nedbetale farens gjeld. I onkelens butikk observerer Yusuf en svært mangslungen strøm av kunder.

Ved sjøen (2001) 
I 2001 ga Gurnah ut romanen By the Sea, som i norsk oversettelse fikk tittelen Ved sjøen. Hovedpersonen er den 65 år gamle møbelhandleren Rajab Shaaban. Han er opprinnelig fra Zanzibar, og har nylig sluppet ut fra et elleve år langt fengselsopphold der. Nå har han søkt politisk asyl i England. Via en saksbehandler i immigrasjonsverket får han kontakt med den yngre akademikeren og forfatteren Latif Muhammad, som også er fra Zanzibar. I motsetning til Rajab har Latif stått på god fot med regimet i Zanzibar; han har fått flere stipender for å ta utdannelse i Europa. Det viser seg likevel at de to mennene har mer til felles enn samme fødeland. Gradvis avdekker de sin bakgrunn og sine tidligere livsvalg

Priser og utmerkelser 
 2021 - Nobelprisen i litteratur

Referanser 

Nobelprisvinnere (litteratur)
Tanzanianske forfattere
Personer fra regionen Zanzibar