Stedsnavn på skandinavisk romani

En rekke steder i Skandiania har navn på norsk og svensk romani (skandoromani), språket til romanifolket/taterne. Både navn på land, regioner, byer, tettsteder og institusjoner, og naturnavn har blitt dokumentert på romani. Det er flere som har brukt tid på å dokumentere språket. Gjest Bårdsen, Djôs Per Anderson og Eilert Sundt gjorde dette på midten av 1800-tallet. På midten av 1900-tallet gjorde Ragnvald Iversen, Øyvin Ribsskog og Allan Etzler det samme. Alle disse var utenforstående og ikke selv del av romanifolket. Først på slutten av 1900-tallet ga noen fra gruppen selv ut ordbøker. Ludvig Karlsen og Hermann Karlsen utga ordbøker på 1990-tallet. Utover 2000-tallet kom språkforskerne Gerd Carling og Rolf Theil til. I tillegg jobber flere av romani-foreningene med språket, for eksempel Frantzwagner Sällskapet.

Land

Regioner

Byer, tettsteder og institusjoner

Naturnavn

Kilder 

 Eilert Sundt, «Fante- eller Landstrygerfolket i Norge - Bidrag til Kundskab om de laveste Samfundsforholde», 1852.
 Ragnvald Iversen, «Secret Languages in Norway – part 1: The Romani Language in Norway», 1944.
 Øyvin Ribsskog, «Hemmelige språk og tegn : taterspråk, tivolifolkenes språk, forbryterspråk, gateguttspråk, bankespråk, tegn, vinkel- og punktskrift», 1945.
 Ludvig Karlsen, «Romani-folkets ordbok», 1993.
 Hermann Karlsen, «Romani-norsk ordbok», 1995.
 Gerd Carling, Lenny Lindell, Gilbert Ambrazaitis, «Scandoromani remnants of a mixed language», 2014.
 Rolf Theil, Norsk romani, «Namn i det fleirspråklege Noreg», 2015.
 Jakob A. P. Wiedner, Feltarbeid Norsk Romani-prosjekt, 2017.
 Frantzwagner Sällskapet, «Lavengro Svedikko Romani», 2018.

Stedsnavn
Romani