Stillehavsedelgran

Stillehavsedelgran (Abies amabilis) er et bartre i furufamilien som vokser i vestlige Nord-Amerika.

Den blir vanligvis 24–46 m høy med en stammediameter på 60–120 cm, men kan bli 75 m høy med en stammediameter på 260 cm. Krona er smalt kjegleformet. Barken er lysegrå og glatt med harpiksblærer. Hos eldre trær sprekker barken opp i rødgrå plater. Nålene er 1,0–2,5 cm lange og 1–3 mm tykke. Konglene er 8–10 cm lange og 3,5–5 cm tykke.

Stillehavsedelgran er utbredt i områder med maritimt klima der somrene er kjølige med gjennomsnittstemperatur 13–16 °C, og vintrene er milde med temperatur sjelden lavere enn −9 °C. Årsnedbøren varierer fra 6650 mm vest på Vancouver Island til 965 mm øst på den samme øya.

Arten vokser i rene bestander, eller sammen med andre trær, spesielt vestamerikansk hemlokk, men også nobelgran, douglasgran, kjempetuja, kjempeedelgran, sitkagran, vrifuru, fjellhemlokk, nutkasypress, fjelledelgran, kjempelerk, vestlig hvitfuru, engelmannsgran og Shasta-edelgran. De fleste buskene i undervegetasjonen tilhører lyngfamilien. Djevelklubbe er vanlig og i lavtliggende områder klaseberglyng. Av urter finnes blant annet canadaskrubbær, linnea og bjønnkam.

Stillehavsedelgran vokser langs stillehavskysten i sørøstlige Alaska, Britisk Columbia med Vancouver Island og på Olympic-halvøya i Washington. Videre sørover er den vanlig i Kaskadefjellene i Washington og Oregon, og det er også noen spredte bestander i kystfjellene i disse delstatene. De sørligste forekomstene er i Klamathfjellene i nordvestlige California.

Galleri

Referanser

Eksterne lenker 
 

Furufamilien