Sølvvingepetrell

Sølvvingepetrell (Aphrodroma brevirostris) er en monotypisk pelagisk overflatebeitende sjøfugl og eneste art i slekten Aphrodroma, som videre inngår i stormfuglfamilien (Procellariidae). Arten har en sirkumpolar utbredelse i Sørishavet.

Taksonomi 
Sølvvingepetrell ble tidligere inkludert i slektene Pterodroma og Lugensa, men nyere forskning støtter en plassering i en egen slekt. En studie publisert i 2004 indikerte at sølvvingepetrellen var nærmere beslektet med arter i slekten Puffinus enn med Pterodroma, med dette møtte motstand fra andre forskere, som tolket det samme datagrunnlaget på en annen måte. Slektsforholdet til de andre artene i denne familien regnes fortsatt som uavklart.

Etymologi 

The vitenskapelige slektsnavnet Aphrodroma er satt sammen av de to greske uttrykkene aphros (αφρος), som betyr (sjø)skum, og dromos (δρομος), som betyr løper, altså i betydningen skumløper eller sjøskumløper. Artsnavnet brevirostris refererer til nebbet og er sammensatt av de to uttrykkene brevis, som betyr kort, og rostrum, som betyr nebb. Altså skumløper med kort nebb, noe som må kunne hevdes å være ganske dekkende for arten, som opprinnelig ble gitt det vitenskapelige navnet Procellaria brevirostris av René Lesson i 1831.

Biologi 

Blåpetrell blir  lang og veier typisk . Vingespennet utgjør . Kjønnene er like, men hannen blir litt større. Fjærdrakten er skifergrå, mørkere i hoderegionen, den indre delen av vingene og halen.

Sølvvingepetrellen er en sterkt pelagisk marin art som primært opptrer i kalde farvann. Fuglene jakter og eter mest tiarmet blekksprut (Gonatus antarcticus), som typisk veier opp til cirka . Fuglene jakter gjerne solitært fra havoverflaten, men mindre flokker kan følge etter hvaler og ete av overskuddet fra disse, også spekkhoggere (Orcinus orca). Dietten består imidlertid også av antarktisk krill (Euphausia superba) og mindre fisk med mer. Blekksprut fanges når den kommer til overflaten om natten.

Arten hekker nær sjøen på myrlendt grunn; også høyere på vulkanske rygger, opptil . Parene er trolig monogame. Hekkekolonier finnes blant annet på Gough Island, Prince Edward Island, Crozetøyene og Kerguelen, kanskje også på Tristan da Cunha. Sølvvingepetrell er en ganske vanlig og tallrik art, som teller flere hundretusen (kanskje så mange som én million) fugler, men bare omkring  par hekker på Inaccessible Island i Tristan da Cunha. Mest tallrikt hekker den på Gough Island.

Hekketiden begynner gjerne i august, men noen fugler kan returnere til koloniene alt i april. Redet bygges av plantematerialer i et hulrom i bakken, som regel gravd ut i gresskledde skråninger med løs, fuktig grunn. Hunnen legger kun ett egg og eggleggingen skjer i oktober og klekkingen følger sent i november til tidlige i desember. Begge foreldrene bidrar med inkubering, stell og mating av ungen. Kyllingene mates om natten, slik at foreldrene unngår predatoriske angrep fra andre fugler. Ungfuglene blir gjerne flygedyktige fra slutten av januar til midt i februar.

Inndeling 
Inndelingen følger IOC World Bird List og er i henhold til Gill, Donsker & Rasmussen (2021). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl (NNKF) og er i henhold til Syvertsen et al. (2008, 2017, 2020).

 Procellariiformes, stormfugler
 Procellariidae, stormfuglfamilien, 4 underfamilier, 16 slekter, 96 arter
 Fulmarinae, (havhester), 5 slekter, 7 arter
 Pelecanoidinae, (dykkerpetreller og hvalfugler), 4 slekter, 12 arter
 Aphrodroma, monotypisk
 A. brevirostris, sølvvingepetrell (monotypisk)
 Pelecanoides, dykkpetreller, 4 arter
 Halobaena, monotypisk
 Pachyptila, (egentlige hvalfugler), 6 arter
 Pterodrominae, (egentlige petreller), monotypisk. 34 arter
 Procellariinae, (lirer), 6 slekter, 43 arter

Referanser

Eksterne lenker 
 

Stormfugler
Fugler formelt beskrevet i 1831