Joseph Francis Rummel

Joseph Francis Rummel (opprinnelig Franz Joseph Rummel, født 14. oktober 1876 i Steinmauern/Baden i storhertugdømmet Baden i keiserdømmet Tyskland, død 8. november 1964 i New Orleans i USA) var en amerikansk prest som var katolsk erkebiskop av New Orleans.

Rummel er kjent for å ha ekskommunisert flere katolikker som motsatte seg at han opphevet rasesegregeringen av erkebispedømmets menighetsskoler.

Liv og virke

Bakgrunn
Joseph Rummel utvandret med sine foreldre til USA i 1883 og vokste opp i Yorkville District på Manhattan i New York.

Prest
Etter studier i teologi i Roma ble han presteviet den 24. mai 1902 i Lateranbasilikaen for erkebispedømmet New York, og feirer sin primissmesse i Martinskirche i Ettlingen rett sør for Karlsruhe i Tyskland. Så kom han tilbake til New Yotrk og virket i 25 år i menighetstjeneste.

Biskop av Omaha
Den 30. mars 1928 utnevnte pave Pius XI ham til biskop av Omaha i Nebraska. Han ble bispeviet i Saint Patrick’s Cathedral den 29. mai 1928 av erkebiskopen av New York, kardinal Patrick Joseph Hayes; medkonsekratorer var Thomas Edmund Molloy, biskop av Brooklyn, og John Joseph Dunn, hjelpebiskop i New York. Han ble innført i sitt embede i Omaha den 4. juli samme år.

Erkebiskop av New Orleans
Den 9. mars 1935 utnevnte pave Pius XI ham til erkebiskop av New Orleans. Der etterfulgte han erkebiskop John Shaw. Rummels promosjon til New Orleans fant sted under den store depresjonen. Byen så en rask urbanisering som bønder trakk inn til byen for å finne fabrikkarbeid. Samtidig var det flere ferske immigranter fra Europa, menge av dem katolikker. I løpet av de neste tredve årene doblet den katolske befolkningen seg til over 762.000, og antallet studerende ved katolske skoler økte fra under 40.000 til over 85.000.

Under Rummels episkopat ble det opprettet 45 nye menigheter, en økning fra 135 til 180. I 1945 lanserte han Youth Progress Program, et stort initiativ for å få finansiert eutvidelsen av det katolske skoleprogrammet. Dette førte til bygging av 70 nye katolske skoler, blant dem en rekke High Schoools. Saint Augustine High School i Orleans Parish ble bygd i 1951.

Desegregiering: Rummel var under hele sin periode opptatt av å utvide menighetsskolesystemet. Det han imidlertid er mest kjent for, var hans kontroversielle beslutning om å desegregere (det vil si oppheve raseskiller) erkebispedømmet, inklusive de katolske skoler. 

Alle sørstatene, medregnet Louisiana og byen New Orleans, hadde vært rasesegregert ved lov siden rekonstruksjonstiden var omme i 1870-årene. Dermed var også de katolske skolene og menighetene, rasedelte. Dette var blitt en helt vanlig del av folks tilværelse.

Byen New Orleans hadde alltid hatt en betydelig andel av svarte katolikker. Tidligere erkebiskoper, som erkebiskop Francis Janssens og erkebiskop James Blenk, etablerte skoler for svarte barn i den hensikt å forbedre deres utdannelsesmuligheter til beste for svarte menighetslemmer generelt. Men det segregrerte menighetsskolesystemet slet med de samme problemer med underfinansiering og lave læringsresultater som det offentlige segregerte skolesystem. Ingen erkebiskop prøvde å desegregere skolene i erkebispedømmet inntil borgerrettighetsbevegelsen begynte etter avslutningen av Andre verdenskrig.

Etter at borgerrettsbevegelsen oppstod og begynte å gjøre seg gjeldende, ble den ønsket velkommen av erkebiskop Rummel. Han støttet og tok del i teiltak for rasenes likebehandling. Han tok inn to svarte studenter på Notre Dame Seminary i 1948. Han beordret «hvite» og «farvede»-skilt fra kirkene i 1951. Samme år åpnet han Saint Augustine High School, erkebispedømmets første high school viet til unge svarte studenters høyere utdannelse.

I 1953 utstedte Rummel «Blessed Are the Peacemakers», det hyrdebrevet som offisielt beordret slutt på segregasjon i hele erkebispedømmet:

«Ever mindful, therefore, of the basic truth that our Colored Catholic brethren share with us the same spiritual life and destiny, the same membership in the Mystical Body of Christ, the same dependence upon the Word of God, the participation in the Sacraments, especially the Most Holy Eucharist, the same need of moral and social encouragement,let there be no further discrimination or segregation in the pews, at the Communion rail, at the confessional and in parish meetings, just as there will be no segregation in the kingdom of heaven.»
(«Blessed Are the Peacemakers.» Pastoral letter 15. 1953.)

Hyrdebrevet ble opplest i alle kirker i alle menigheter i erkebispedømmet. Noen menighetslemmer orgabisert protester mot bispedømmts ordre. Rummel stengte en kirke i 1955 da dens medlemmer begynte å protestere mot at en svart prest var blitt utnevnt til deres menighet. Han utsendte et annet hyrdebrev året etter, der han igjen understreket det uforenlige mellom segregasjon og den katolske kirkes lære.

«Racial segregation as such is morally wrong and sinful because it is a denial of the unity and solidarity of the human race as conceived by God in the creation of Adam and Eve.»
(«The Morality of Racial Segregation.» Pastoral letter. Februar 1956.) 

Desegregeringen av menighetene gikk overveiende lett, men med skolene ble det noen steder konflikter. Erkebiskopen slo til slutt kraftig til: Den 16. april 1962, kort før Påske, ekskommuniserter erkebiskop tre lokale katolikker for å ha motsatt seg kirkelig myndighet og organisert protester mot erkebispedømmet.

I oktober 1962 var erkebiskop Rummel 86 år gammel, med stadig svakere helse, og nesten helt blind på grunn av glaukom. Ikke desto mindre reiste han til det innkalte kirkekonsil i Roma. Han deltok således på første sesjon av Andre Vatikankonsil, men ikke påfølgende sesjoner. 

Han forble i sitt embede til han døde i New Orleans, 88 år gammel, den 8. november 1964. Han ble etterfulgt av John Patrick Cody, som hadde vært hans koadjutorerkebiskop siden 1961, og apostolisk administrator av erkebispedommet siden sommeren 1962.

Hyrdebrev
 Rummel, Most Reverend Joseph Francis: «Blessed Are the Peacemakers.» Pastoral letter 15. 1953.
 Rummel, Most Reverend Joseph Francis: «The Morality of Racial Segregation». Pastoral letter. Feb. 1956.

 Episkopalgenealogi 
Hans episkopalgenealogi er:

 Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
 Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
 Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
 Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
 Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
 Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
 Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
 Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
 Kardinal Gasparo Carpegna (1625-1714) *1670
 Kardinal Fabrizio Paolucci (1651-1726) *1685
 Kardinal Francesco Barberini den yngre (1662-1738) *1721
 Kardinal Annibale Albani (1682-1751) *1730
 Kardinal Federico Marcello Lante Montefeltro Della Rovere (1695-1773) *1732
 Biskop Charles Walmesley (1722-1797) *1756
 Erkebiskop John Carroll (1735-1815) *1790
 Biskop Jean-Louis Anne Madelain Lefebvre de Cheverus (1768-1836) *1810
Erkebiskop Ambrose Maréchal (1768-1828) *1817
 Biskop John Dubois (1764-1842) *1826
 Biskop John Joseph Hughes (1797-1864) *1838
 Erkebiskop John McCloskey (1810-1885) *1844
 Erkebiskop Michael Augustine Corrigan (1839-1907) *1873
 Erkebiskop John Murphy Farley (1842-1918) *1895
 Erkebiskop Patrick Joseph Hayes (1867-1938) *1914
 Erkebiskop Joseph Francis Rummel (1876-1964) *1928

Referanser

Litterartur
 Nolan, Charles E. A History of the Archdiocese of New Orleans.  "World War II and the Post-War Years 1941-1965". May 2001.
 Smestad, John Jr. Loyola University, New Orleans. The Role of Archbishop Joseph F. Rummel in the Desegregation of Catholic Schools in New Orleans. 1994.
 Time Magazine. "The Archbishop Stands Firm." Friday, Apr. 27, 1962. Pages 45–46.
 Finney, Peter. Clarion Herald.  Jan. 18, 2001.
 Anderson, R. Bentley. Black, White, And Catholic: New Orleans Interracialism, 1947-1956.'' Oct. 30, 2005. . Book review from America, The National Catholic Weekly. 

Katolske biskoper fra USA
Linjen Rebiba
Personer fra Landkreis Rastatt
Personer fra New York City
Deltakere på Andre Vatikankonsil