Paulinho Paiakan

Paulinho Paiakan, eller Benkaroty Kayapó, på portugisisk best kjent som Paulinho Paiacã, (født kanskje i 1953 i delstaten Pará i Brasil, død 16. juni 2020 i Redenção i Pará) var en leder for kayapofolket, en indianerstamme i Brasil. Han ledet kayapoene i deres protester mot ødeleggelsen av Amazonasregnskogen.

Engasjement for indianerne og for regnskogen
Paiakan ble engasjert av den brasilianske regjering i 1971 for å underlette byggingen av veisystemet Transamazônica gjennom kayapoenes land.

Stammen, på portugisisk også kjent som caiapó, er spredt over et enormt område i de brasilianske delstater Pará og Mato Grosso, sør for Amazonas og langs elven Xingu og dens sideelver. Dette har også gitt dem tilnavnet xingustammen.

Så snart Paiakan fikk personlig innblikk i prosjektets karakter, sluttet han i den jobben og begynte å mobilisere sitt folk mot prosjektet.  Han fikk med seg en utbrytergruppe fra sin hjemlandsby og grunnla en ny landsby ved navn A-ukre, og derfra begynte han å fastholde på videotape ødeleggelsen av regnskogen og kayapoenes tradisjoner.

Paiakan ble kjent internasjonalt, og fremtrådte i Europa og Nord-Amerika på taleturneer støttet av Friends of the Earth, World Wildlife Fund og Kayapo Support Group of Chicago som del av en kampanje mot den planlagte Altamirademningen. På et møte på University of Chicago sa han:
The forest is one big thing; it has people, animals, and plants. There is no point saving the animals if the forest is burned down; there is no point saving the forest if the people and animals who live in it are killed or driven away. The groups trying to save the races of animals cannot win if the people trying to save the forest lose; the people trying to save the Indians cannot win if either of the others lose; the Indians cannot win without the support of these groups; but the groups cannot win either without the support of the Indians, who know the forest and the animals and can tell what is happening to them. No one of us is strong enough to win alone; together, we can be strong enough to win.

Verdensbanken bekjentgjorde etter kampanjene,  og etter protester i Altamira, at den ikke ville innvilge Brasil noe lån for dette prosjektet.

I 1991 mottok Paulinho Paiakan Bruno Kreiskys menneskerettspris for sitt engasjement.

Voldtektssak
I 1992 ble Paiakan anklaget for voldtekt og seksuell mishandling av en hvit kvinne som han hadde engasjert som privatlærer for hans barn. Han ble frikjent i 1994, men i en ny rettssak i 1999 ble han funnet skyldig og dømt til seks års fengsel. Affæren stigmatiserte ikke bare  Paiakan, men rammet også den urfolksbevegelsen der han var blitt en sentral skikkelse.

Død
Paulinho Paiakan døde 16. juni 2020 på Hospital Público Regional do Araguaia i Redenção i delstaten Pará, der han var blitt innlagt med COVID-19.

Referanser

Personer fra Pará
Ledere blant urfolk i Amerika
Brasilianske aktivister
Brasilianere dømt for forbrytelser
Dødsfall relatert til covid-19 i Brasil