Langtåsnipe

Langtåsnipe (Calidris subminuta) er en monotypisk trekkende vadefugl i snipefamilien. Arten hekker i spredte populasjoner, fra taigaen i Sørvest-Sibir til den sørlige tundraen i Korjakfjellene og på Kamtsjatkahalvøya, inkludert på Kommandørøyene og de nordlige Kurilene. Fuglene har normalt vinterkvarterene i Sør- og Sørøst-Asia. Ett gjestende eksemplar av arten ble fotografert ved Kjerkevågen i Lindesnes (Vest-Agder) den 30. mai 2016, noe som kan være første gang den har besøkt Norge. Den har også blitt registrert i blant annet Sverige og Finland.

Taksonomi 
Langtåsnipe var tidligere plassert i slekten Erolia, og den har også blitt inkludert i slekten Ereunetes. Tidligere ble den dessuten ansett som konspesifikk med pygmesnipe (C. minutilla).

Biologi 
Langtåsnipa blir omkring  lang og veier cirka . Vingespennet utgjør cirka . Arten er slank og har relativt lang nakke, undere ekstremiteter og tær. Hunnen blir i snitt noe større enn hannen.

Arten er mindre kompakt enn pygmesnipa, og tærne strekker seg forbi stjerten under flukt. Nebbet er ganske kort og nærmest sort. Krona og øredekkerne er rustrøde med mørke tegninger, og øynene er mørke. Det rustrøde går igjen som innslag over ryggen når hannene er i hekkedrakt. Fjærdrakten er ellers spettet og mørk på oversiden og nærmest hvit med små spetter på framhalsen og brystet, mens den går over til helhvit i buken og undergumpen. De undere ekstremitetene og føttene er lysegule.

Langtåsnipa er trolig monogam og hekker spredt i solitære par, om enn parvis ofte ganske nært hverandre. Eggene legges i juni–juli. Selve redet er ikke mer enn ei grunn grop i bakken, fylt med løv, men typisk godt gjemt. Hunnen legger normalt fire, av og til tre, egg. Begge foreldrene ruger, men bare hannen tar seg av avkommet.

Inndeling 
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Piersma & Bonan (2019), som i hovedsak følger studien av Gibson & Baker (2012) og klassifiseringen til Banks (2012).

 Charadriiformes, vade-, måse- og alkefugler
 Chionidi, slirenebbfugler
 Charadrii, lofugler
 Scolopaci (Limicoli), snipefugler
 Pedionomidae, slettevandrerfamilien
 Thinocoridae, rypesnipefamilien
 Rostratulidae, riksesnipefamilien
 Jacanidae, bladhønsfamilien
 Scolopacidae, snipefamilien
 Numeniinae, 
 Limosinae, 
 Calidrinae, 
 Arenariini, 
 Calidrini, 
 Calidris
 C. tenuirostris, sibirsnipe
 C. canutus, polarsnipe (islandssneppe)
 C. virgata, brottsnipe
 C. pugnax, brushane
 C. falcinellus, fjellmyrløper (brednebbsnipe)
 C. acuminata, spisshalesnipe
 C. himantopus, styltesnipe
 C. ferruginea, tundrasnipe (krumnebbsnipe)
 C. temminckii, temmincksnipe (temminksnipe)
 C. subminuta, langtåsnipe (monotypisk)
 C. pygmaea, skjesnipe
 C. ruficollis, rødstrupesnipe (ruststrupesnipe)
 C. alba, sandløper (polarløper, strandløper)
 C. alpina, myrsnipe
 C. ptilocnemis, klippesnipe
 C. maritima, fjæreplytt (fjærepist, fjæremus)
 C. bairdii, gulbrystsnipe
 C. minuta, dvergsnipe, (monotypisk)
 C. minutilla, pygmesnipe (pygmésnipe)
 C. fuscicollis, bonapartesnipe
 C. subruficollis, rustsnipe
 C. melanotos, alaskasnipe
 C. pusilla, sandsnipe
 C. mauri, berigsnipe (beringsnipe)
 Prosobonia, (polynesiasniper)
 Scolopacinae, 
 Tringinae, 
 Turnici, springvaktelfugler
 Lari, måkefugler

Referanser

Eksterne lenker 
 

Snipefugler