Thalasseus

se inndeling!

Thalasseus (toppterner eller topphavterner) er en delgruppe som består av pelagisk overflatebeitende sjøfugler i gruppen terner (Sterninae), som videre inngår som ei delgruppe i måkefamilien (Laridae). Artene karakteriseres av en bakovervendt fjærtopp bakerst på krona.

Splitterne ((T. sandvicensis)) hekket i Vest-Agder og Rogaland i årene 1974 til 1987 og besøker fortsatt landet vårt regelmessig. Ei kongeterne  ble observert utenfor Larvik i Vestfold i 1976, men arten hekker ikke her og er heller ingen regulær gjest i Norge.

Taksonomi 

De såkalte toppternene ble slått sammen med andre arter i den bredere gruppen Sterna, med basis i molekylære beviser og i henhold til Hackett (1989) og Sibley & Ahlquist (1990). En fylogenetisk analyse av DNA-sekvensierte data fra  mitokondrielle gener bekrefter imidlertid at toppterner utgjør ei monofyletisk gruppe. Seks arter med toppterner ble derfor flyttet til slekten Thalasseus.

Det er litt uklart hvor mange arter man skal regne til Thalasseus. Birds of the World og Clementslisten regner med seks arter. IOC World Bird List regner med åtte arter, i det Gill, Donsker & Rasmussen (2021) har høynet status for to tidligere underarter:  (vestafrikatoppterne) splittes fra kongeterne med basis i at arten utgjør ei parafyletisk gruppe, og strandterne  splittes fra splitterne.

Det hersker ikke konsensus om splittelsen i øyeblikket, selv om det trolig er bred støtte for å skille ut strandterne som en selvstendig art, bestående av to taxa;  og . Dette vil i så fall gjøre splitterna monotypisk. Enn så lenge følges Birds of the Worlds inndeling her, siden det ikke er konsensus om inndelingen.

Biologi 

Såkalte toppterner er relativt store terner som hekker i tette fuglekolonier langs kysten og på øyer i varme strøk, og eksepsjonelt også innover på fastland ved passende store ferskvannssjøer nær kysten. Tre av artene er kystorienterte og tre er mer pelagiske. Alle trives i varme strøk, selv om noen også besøker havområder i temperert sone. Fuglene styrtdykker direkte etter byttedyr i de øverste vannmassene.

Fjærdrakten har lysegrå til mellomgrå overside og hvit underside. I hekkedrakt bærer artene svart krone med en bakovervendt fjærkam bakerst på issen. Fjærkammen kan reises. I vinterdrakt er krona hvit og kun fjærkammen svart. Den minner da litt på en munkekrans.

Inndeling 
Inndelingen følger Birds of the World og er i henhold til Winkler, Billerman & Lovette (2020). Norske navn på artene følger Norske navn på verdens fugler og er i henhold til Syvertsen et al. (2008, 2017, 2020). Eventuelle navn i parentes er ikke offisielle, men kun midlertidige beskrivelser.

 Charadriiformes, vade-, måse- og alkefugler
 Chionidi, slirenebbfugler, 3 familier, 4 slekter, 13 arter
 Charadrii, lofugler, 6 familier, 3 underfamilier, 20 slekter, 90 arter
 Scolopaci (også kalt Limicoli), snipefugler (også kalt vadefugler), 5 familier, 5 underfamilier, 29 slekter, 112 arter
 Turnici, springvaktelfugler, 1 familie, 2 slekter, 17 arter
 Lari, måkefugler, 5 familier, 5 underfamilier, 40 slekter, 155 arter
 Dromadidae, krabbeeterfamilien, 1 slekt, 1 art
 Glareolidae, brakksvalefamilien, 3 slekter, 17 arter
 Stercorariidae, 1 slekt, 7 arter
 Alcidae, alkefamilien, 11 slekter, 25 arter
 Laridae, måkefamilien, 5 underfamilier, 25 slekter, 105 arter
 Larinae, måker
 Anoinae, noddyer
 Gyginae, silketerner
 Sterninae, terner (9 slekter, 38 arter)
 Onychoprion, (sotterner), (4 arter)
 Sternula, (dvergterner), (7 arter)
 Phaetusa (monotypisk)
 Gelochelidon (monotypisk)
 Hydroprogne (monotypisk)
 Larosterna (monotypisk)
 Chlidonias, (svartterner), (4 arter)
 Sterna, (havterner), (13 arter)
 Thalasseus (toppterner), (6 arter)
 T. maximus, kongeterne
 T. bergii, hinduterne
 T. sandvicensis, splitterne
 T. elegans, langnebbterne (monotypisk)
 T. bengalensis, bengalterne
 T. bernsteini, kinaterne (monotypisk)
 Rynchopinae, saksenebber

Referanser

Eksterne lenker 
 

Terner