Henri Curiel

Henri Curiel (født 13. september 1914 i Kairo, død 4. mai 1978 i Paris) var en venstreorientert politisk aktivist i Egypt og Frankrike. Curiel ledet den kommunistiske organisasjonen Demokratisk bevegelse for nasjonal frigjøring inntil han ble landsforvist fra Egypt i 1950. Etter å ha slått seg ned i Frankrike ledet han et omfattende støttearbeid for den algeriske og andre nasjonale frigjøringskamper. Han ble skutt og drept av ukjente gjerningsmenn i 1978.

Liv og virke

Bakgrunn og familie
Curiel ble født i Kairo i Khedivatet Egypt i en familie av sefardiske jøder med italiensk statsborgerskap. Han far var en velholden bankmann. Til tross for at familien hadde levd i Egypt i generasjoner betraktet de Frankrike som sitt åndelige hjemland. Curiel ble utdannet ved en fransk jesuittskole.

Hans fetter var den britiske spionen George Blake, som jobbet som dobbeltagent for Sovjetunionen.

Politisk karriere i Egypt
I 1946 etablerte Curiel Den egyptiske bevegelsen for Nasjonal Frigjøring (HAMETU) (الحركه المصريه للتحرر الوطني حمتو), som i 1947 skiftet navn til Den demokratiske bevegelsen for nasjonal frigjøring (HADETU). Han bygde også opp en egyptisk fagbevegelse. I 1950 ble han tvunget i eksil av kong Faruk.

Den demokratiske bevegelsen for nasjonal frigjøring var en aktiv deltaker i Gamal Abd-al-Nassers revolusjon i 1952. Det revolusjonære rådet hadde mange medlemmer fra HADETU. Curiel slo seg imidlertid ned i Frankrike og ledet her en gruppe jødiske kommunistiske emigranter fra Egypt, kjent som Roma-gruppen.

Anti-kolonialistisk aktivist
I Paris ble Curiel også aktiv i Jeanson-nettverket, en gruppe av venstreorienterte ledet av Francis Jeanson, som støttet den algeriske Front de libération nationale (FNL) og dens agenter i Frankrike under Algeriekrigen. De var i hovedsak involvert i transport av penger og papirer og fikk kallenavnet koffertbærerne (fransk: les porteurs de valises), et begrep med røtter i den franske motstandsbevegelsen under annen verdenskrig. Curiel ble arrestert i 1960 for sitt samarbeid med FLN, men løslatt etter at Charles de Gaulle signerte Évian-avtalen 18. mars 1962 og dermed anerkjente Algeries rett til selvstendighet.

Etter Algeriekrigen, i 1963, etablerte Curiel foreningen Solidarité (norsk: solidaritet) som drev støttearbeid for en rekke nasjonale frigjøringskamper i Afrika, Latin-Amerika, Canada og Europa. Arbeidet innebar alt fra logistisk støtte, geriljatrening og papirforfalskninger til diplomati på høyt nivå. Til tross for at han i mange år var i søkelyset til en lang rekke etterretningstjenester ble han aldri dømt for den illegale aktiviteten.

I juni 1976 publiserte journalisten Georges Suffert en artikkel i Le Point der han hevdet Curiel var lederen av et sofistikert terrorstøtte-nettverk med tilknytning til russiske KGB. Curiel ble plassert under husarrest inntil anklagene var ferdig etterforsket. Da ingen fant noen beviser mot ham ble han løslatt. I etterkant av avsløringssaken i Le Point uttalte Curiel at terrorisme forskrekket ham, men han var samtidig åpen om sin støtte til det han anså som legitime frigjøringskamper i den tredje verden. Solidarité ble oppløst noen måneder senere og erstattet av Aide et Amitié (norsk: Hjelp og vennskap) som fortsatte arbeidet, men med langt større forsiktighet.

Attentat
4. mai 1978 ble Henri Curiel skutt og drept i det han kom ut av heisen i leilighetskomplekset han bodde i. Til tross for at 11 vitner meldte seg ble drapet aldri oppklart. To høyreorienterte grupper, Organisation de l'armée secrète (OAS) og Charles Martel-gruppen, påtok seg ansvaret for drapet. Politiet mistenkte imidlertid at drapet ble utført av Jean-Pierre Maïone-Libaude, en fransk veteran fra Algeriekrigen og medlem av OAS, etter ordre fra en spansk dødsskvadron. Motivet for drapet skal ha vært Curiels støtte til baskiske ETA. Denne teorien ble ytterligere styrket i boka L'Indic et le Commissaire, skrevet av den tidligere politiagenten Lucien Aimé-Blanc som i en årrekke benyttet Maïone-Libaude som informant.

I januar 2018 ble drapssaken gjenåpnet.

Referanser 

Fødsler i 1914
Dødsfall i 1978
Personer drept i attentat