Alam al-Malika

Alam al-Malika (arabisk: الملكة علم; død i 1130) var hersker av najahidedynastiet i fyrstedømmet Zabid i Jemen mellom 1111 og 1130: først som førsterådgiver og de facto regent, og fra 1123 som de facto monark.

Liv og virke 
Alam al-Malika var opprinnelig slavekonkubine og sangerinne (jarya) for fyrsten av Zabid, Mansur ibn Najah (regjeringstid 1111–1123). Fyrsten skal ha vært så imponert over hennes intelligens og kløkt at han ga henne hederstittelen al-hurra, utnevnte henne til førsteminister og – etter det som er opplyst i kildene – aldri fattet noen beslutning uten å konsultere henne. 

Da fyrsten i 1123 ble forgiftet av sin vesir Mann Allah, beholdt Alam al-Malika sin maktposisjon: hun var fra og med dette året fyrstedømmets eneste regent, men ettersom det aldri ble gjennomført noen khutba for å innsette henne som regent, hadde hun ikke formelt status som monark. I praksis var det imidlertid hun som styrte fyrstedømmet. På arabisk er malik ordet for konge, og hunkjønnsformen malika betegner hennes status. 

Hun skal ha regjert med stor fortjenst og ble anerkjent i samtiden for sin dyktighet.

Referanser

Kilder 
 Mernissi, Fatima; Mary Jo Lakeland (2003). The forgotten queens of Islam. Oxford University Press. .

Monarker
Slaver
Sangere
Jemenitter