Massespektrum

Et massespektrum er en intensitet mot m/z (masse-til-ladningsforhold) plot som representerer en kjemisk analyse. Derfor er massespektret til en prøve et mønster som representerer fordelingen av ioner etter masse (mer korrekt: masse-til-ladningsforhold) i en prøve. Det er et histogram som vanligvis ervervet med et instrument som kalles massespektrometer. Ikke alle massespektre for et gitt stoff er de samme. For eksempel bryter noen massespektrometere analytmolekylene i fragmenter; andre observerer de intakte molekylmassene med liten fragmentering. Et massespektrum kan representere mange forskjellige typer informasjon basert på typen massespektrometer og det spesifikke anvendte eksperimentet; imidlertid er alle diagramene som viser intensitet vs masse-til-ladning referert til som massespektre. Vanlige fragmenteringsprosesser for organiske molekyler er McLafferty-omorganisering og alfa-spalting. Rettkjedede alkaner og alkylgrupper produserer en typisk serie av topper: 29 (CH3CH2+), 43 (CH3CH2CH2+), 57 (CH3CH2CH2CH2+), 71 (CH3CH2CH2CH2CH2+) osv.

X-akse: m/z (masse-til-ladningsforhold) 
X-aksen til et massespektrum representerer et forhold mellom massen til et gitt ion og antall elementære ladninger den bærer. Dette er skrevet som IUPAC-standarden m/z for å betegne mengden som dannes ved å dele massen til et ion med den enhetlige atommasseenheten og med ladetallet (positiv absoluttverdi). Dette har blitt referert til som et masse-til-ladningsforhold, selv om det på noen måter ikke passer til denne beskrivelsen. IUPAC Gold Book gir et eksempel: "for ion C7H72+, m/z tilsvarer 45,5".

Siden et massespektrum x-akse representerer et forhold mellom ionemassen og antall elementære ladninger som et gitt ion bærer, inneholder den masseinformasjon som kan ekstraheres av en massespektrometrist.

Alternative x-akse notasjoner 
Det er flere alternativer til standard m/z-notasjonen som vises i litteraturen; disse aksepteres imidlertid ikke for øyeblikket av standardiseringsorganisasjoner og de fleste tidsskrifter. m/e vises i eldre historisk litteratur. En etikett som er mer konsistent med IUPAC green book og ISO 31 konvensjonene, er m/Q eller m/q hvor m er symbolet for masse og Q eller q symbolet for ladning med enhetene u/e eller Da/e. Denne notasjonen er ikke uvanlig i massespektrometriens fysikk, men brukes sjelden som abscissa av et massespektrum. Det ble også foreslått å innføre en ny enhet thomson (Th) som en enhet på m/z, der 1 Th = 1 u/e. I henhold til denne konvensjonen kunne massespektre x-aksen merkes m/z (Th) og negative ioner ville ha negative verdier. Denne notasjonen er sjelden og godtas ikke av IUPAC eller andre standardiseringsorganisasjoner.

Y-akse: signalintensitet 
Y-aksen til et massespektrum representerer ioners signalintensitet. Ved bruk av tellerdetektorer måles intensiteten ofte i tellinger per sekund (forkortelsen fra engelsk counts per second, cps brukes ofte). Ved bruk av analog deteksjonselektronikk måles intensiteten vanligvis i volt. I FTICR og Orbitrap er frekvensdomenesignalet (y-aksen) relatert til effekten (~ amplitude kvadrert) til signalets sinusbølge (ofte redusert til en rms-effekt); imidlertid er aksen vanligvis ikke merket som sådan av mange grunner. I de fleste former for massespektrometri representerer ikke ionestrømmen målt av spektrometeret nøyaktig relativ overflod, men korrelerer løst med den. Derfor er det vanlig å merke y-aksen med "vilkårlige enheter".

Referanser 

Massespektrometri