Lystrup

Lystrup er slektsnavnet til en adelig slekt som ifølge Danmarks Adels Aarbog stammer fra Lystrup i Danmark.

Lystrup-slekten i Norge 

Lystrup-familien var blant eliten og høyadelen i Norge på 1500- og 1600-tallet. Den første kjente Lystrup i Norge var Nils «Liudstrup», som var lagmann i Oslo, og som ble adlet i 1549.

Lystrup-Kruckow-Podebusk 
Henning Podebusk har etterslekt fra en aristokratisk slekt i Sogndal, kjent som Lystrup-slekten i Sogndal. Slekten kan spores tilbake til Stoislav, som giftet seg med en datter av Valdemar den store av Danmark og ble forlenet med borgen Putbus og 15 landsbyer i 1193. Henning Podebusk, som var en avsatt oldebarn til Stoislav, flyttet til Danmark og ble riksdrost hos Valdemar Atterdag og senere hos dronning Margrete. Henning Podebusk har etterslekt i Norge gjennom adelsslekten Kruckow i Luster i Sogn, og Lystrup slekten skal være ha en forbindelse med begge slektene. Forbindelsen er forstatt diskutert

Lystrup-Klingenberg 
Øllegård Mortensdotter Due og hennes ektemann Peder Jensen fra Amble, som var datter av Anna Klingenberg, giftet seg med Skakk Christenson Lystrup fra Lystrup-slekten. Familien hadde en betydelig økonomisk stilling, takket være sine jordeiendommer, skog- og sagbruksdrift samt tidligere adelstittel. Slekten Klingenberg stammer fra en presteson fra Askvoll, Peder Jenssøn, som var en yngre bror av "ordbokpresten" Christen Jenssøn Askevold. På Amla ble han kalt Peder Jenssen Amble, men hans etterkommere tok etternavnet Klingenberg. Før Heiberg-godset fikk sin nåværende form og størrelse, var det Klingenberg-slekten som hadde makten over størsteparten av jordene i Amla. Begge slektene hadde sine røtter i Danmark og representerte en høyere samfunnsklasse med mer makt og privilegier enn mange andre familier.

Familien Klingenberg var opptatt av stilling og stand, og i 1764 vart Karen Ludvigsdotter Nitter frå Solvorn mot sin vilje gift med sitt velståande syskenbarn Christen Larsson Nitter. Jenta hadde funne seg ein kjærast på Ytre Eikum; odelsguten Anders. Men mor hennar, den myndige Øllegaard Klingenberg, ville det annleis: I Karen sitt tilfelle skulle ektemaken hentast frå stilling og stand, og ikkje frå Eikum! - Og slik vart det. Mora fekk viljen sin. Men all sin dag mintest odelsguten på Ytre Eikum sin ungdoms kjærleik på ein spesiell måte: Kvart år så lenge han levde, sende han eit bastatog som helsing ut til si kjære Karen i Solvorn!

Adelsbrev i 1549 
Sammendrag av adelsbrevet I 1549 utstedte kongen av Danmark-Norge et adelsbrev som omhandlet Lystrup-slekten.

Første oppføring handler om første omtalte stamfaren til «Lystruperene» at lagmann Nils Lystrup får skjøte på noen gårder av kongen, pluss kongens andel av avgiften til kirken (tiende) i Hofs sogn.

Han får dette så lenge han sitter i embedet, mot å holde gårdene i drift.

Ifølge neste nevnelse har kongen adlet Nils Lystrup og hans etterkommere, og gitt han like privileger som riddere, og derigjennom gitt Lystrup tillatelse til å føre et adelsvåpen som anerkjennelse av og belønning for at han har tjent kongen trofast. Kongen forutsetter at både Lystrup og hans etterkommere vil fortsette med det i fremtiden.

Referanser

Eksterne lenker 

Norske slekter