Ernest de Sarzec

Gustave Charles Ernest Chocquin de Sarzec, fra 1880 de Sarzec (født 11. august 1832 i Rennes, død 31. mai 1901 i Poitiers) var en fransk diplomat og arkeolog. Han regnes som oppdageren av den sumeriske kultur.

De Sarzec tiltrådte i 1875 som Frankrikes visekonsul i Basra, etter at han fra 1872 til 1875 hadde vært landets visekonsul i egyptiske Massawa (i dagens Eritrea), med fullmakter også for Etiopia. Han var da kjent med den britiske diplomaten J.E. Taylors utgravinger i den sumeriske byen Ur.

Ettersom han selv hadde arkeologiske ambisjoner var han på leting etter et sted å granske, og i 1877 fremstod et slikt sted i ruinene ved byen Telloh, som en itakisk kjøpmann hadde fortalt ham om. Men først måtte han overvinne flere problemer. Han hadde ingen vanskeligheter med å få tillatelse fra franske myndigheter, men Telloh lå i et område behersket av den krigerske arabiske stammen Montefidj.

De Sarzec fant en ruinhaug og tidligere kanaler, med en masse keramikkskår og kileskriftsteglstener. En av de første og mest betydelige funnene var en torso av en diorittstatue av fyrsten Gudea av Lagasj hvorpå det var skrifttegn fra et kjent kileskriftspråk. Han holdt det gående med sine undersøkelser frem til han døde. I 1869 hadde Jules Oppert en teori om en tidligere tidlig mesopotamisk kultur med et eget språk. De Sarzec fant bevisene for dens eksistens og oppdaget en av sumerenes viktigste byer, Girsu og dessuten den sumeriske kultur. Det skulle imidlertid ta over 30 år før man klarte å dechiffrere sumerisk språk og bekrefte dets eksistens.

Referanser

Litteratur 
 Mauric Pillet: Ernest de Sarzec, explorateur de Tello (1832-1901). I: Comptes rendus de l’Académie des Inscriptions et Belles Lettres  1958, s. 52–66 Tekst.

Franske arkeologer
Franske diplomater
Franske assyriologer
Personer fra Rennes