Nilgiritahr

Nilgiritahr  (Nilgiritragus hylocrius) er en monotypisk art i den monotypiske slekten Nilgiritragus, som videre inngår i tribuset sauer og geiter (Caprini) i kvegfamilien (Bovidae). Arten er naturlig utbredt i høye elevasjoner i Kerala i Vest-Ghat og Tamil Nadu i Sørvest-India. Ifølge IUCNs rødliste er arten sterkt truet av utryddelse.

Taksonomi 

Nilgiritahr har av noen blitt regnet som en underart av himalayatahr (Hemitragus jemlahicus).

Biologi 
Nilgiritahr er kompakt bygget og har tydelig kjønnspreg, i det bukkene blir nær dobbelt så store som geitene. Bukken blir cirka  lang og geita cirka , mens bukkens skulderhøyde utgjør  og geitas cirka . Halen er kort og måler kun . Bukken veier typisk  og geita cirka .

Begge kjønn bærer horn og bukkens blir opptil  lange, mens geitar gjerne måler inntil . Bukkens horn blir kraftigere enn geitas, og horna vokser i en bakovervendt bue.

Tahrgeit bærer verken hakeskjegg eller kinnskjegg. Pelsen er kort og grov, og hos geit og ungdyr gulaktig brun til grå i fargen og blek til nesten hvit i buken. Geitas ekstremiteter har to karakteristiske mørke/sorte flekker rett over knærne og går over til nesten hvite nederst. Bukkens pels er litt mørkere sjokoladebrun til nærmest sortbrun, og den blir ikke spesielt blekere i buken. Bukkens ekstremiteter er nesten sorte med innslag av noen lysere flekker, mens lårenes innside er nesten hvite. Også den ytre delen av neseryggen og kinnene er sorte hos bukkene, mens pannen er lysere grå.

Habitatet har fuktig klima og består av klipper, bratte gresskledde fjellskråninger og en del åpent terreng, typisk i høyder omkring . Og man regner med at den korte grove pelsen er en adapsjon til den fuktige klimaet. Arten er flokkorientert og ferdes typisk i flokker på  dyr, men de kan samle seg i både mindre grupper og i flokker på opptil 150 individer. Dietten består i hovedsak av ulike sorter gress og urter, og dyra er aktive fra tidlig morgen til sen kveld, men når solen står på sitt høyeste midt på dagen trekker de som regel opp i klippene for å finne skygge og hvile.

Arten kan reprodusere året rundt, men de fleste paringene skjer ganske koordinert under monsuntiden i juni–august, med tilsvarende koordinert kjeing i januar–februar. Geita går drektig i  dager og føder normalt kun ett kje, og bare sjelden to. Avkommet ligger gjemt de to første månedene, men deretter følger de mora. De avvennes omkring  måneder gamle og er forventet å ha en levetid på cirka ni år.

Inndeling 
Inndelingen følger i hovedsak Faysal Bibi (2013) og er i rekkefølge.

 Artiodactyla, klovdyr
 Bovidae, kvegfamilien
 Antilopinae, (antiloper, gaseller og deres nærmeste slektninger)
 Caprini, sauer og geiter
 Nilgiritragus (monotypisk)
 N. hylocrius, nilgiritahr (monotypisk)

Referanser

Eksterne lenker 
 

Sauer og geiter