Steinhøns

se inndeling!

Steinhøns (Alectoris) er en slekt med hønsefugler i fasanfamilien. De sju artene som inngår finnes bare naturlig i et sentralt belte gjennom den gamle verden, og alle artene har preferanser for et tørt habitat med mye steingrunn og fjell. Det er uklart om én, to eller tre av artene er monotypiske eller ikke. Typearten er steinhøne .

Biologi 

Steinhøns er mellomstore fugler som typisk måler omkring 32–43 cm. Kjønnene er ganske like. Nebb og føtter er røde. Artene har svarte og hvite øyenstriper, hvit hake og strupe, og svarte og hvite striper på kroppssidene. De lever ofte i steinete fjellsider. Enkelte arter kan finnes i kulturlandskap med beitemark og lynghei, og noen av de andre finnes også i halvørken.

Utbredelsen strekker seg fra Den iberiske halvøy og Nordvest-Afrika i vest via Alpene, den nordlige Middelhavsregionen og Den arabiske halvøy østover til det østlige Kina og kysten av Gulehavet i øst. Artene har en allopatrisk utbredelse; det er aldri mer enn én art i samme område. Steinhønas utbredelse overlapper riktignok med både rødhøne og berghøne, men i slike tilfeller finnes denne steinhøna som regel høyere i terrenget enn de andre. Hybridisering er imidlertid kjent. Rødhøne og berghøne er dessuten satt ut som jaktbytte og har etablert frittlevende bestander i mange land.

Dette er bakkekjære fugler som spiser mens de går; løper heller enn å ta til vingene. Når fuglene opptrer i fjellskråninger løper de vanligvis i oppoverbakke under flukt og kan lett distansere en person til fots. Hopper fra stein til stein eller fra stein til bakke til stein, når de krysser over ulendt terreng.

Taksonomi 
IOC World Bird List regner kun arten svartstrupehøne  som monotypisk, og støttes av Birds of the World i at den er det, men sistnevnte ornitologiske aktør er usikker med hensyn til om også araberhøne  og qinghaihøne  kan være monotypiske arter. IOC World Bird List regner imidlertid disse som polytypiske.

Tidligere har man i en tid regnet berberhøne , berghøne , svartstrupehøne  og rødhøne  til én og samme art, og senere som hverandres nærmeste slektninger, men berberhøna ser imidlertid ut til å være nærmere beslektet med araberhøne enn de tre andre. Splittelsen mellom berberhøne og araberhøne ser dessuten ut til å representere den eldste splittelsen i slekten Alectoris.

Inndeling 

Inndelingen følger Birds of the World og er i henhold til Winkler, Billerman & Lovette (2020). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen m.fl. (2008, 2017, 2020).

 Galliformes, hønsefugler
 Phasianoidea, fasanfugler
 Phasianidae, fasanfamilien
 Pavoninae
 Coturnicini
 Alectoris, steinhøns
 A. barbara, berberhøne
 A. melanocephala, araberhøne (monotypisk?)
 A. rufa, rødhøne
 A. chukar, berghøne
 A. graeca, steinhøne
 A. philbyi, svartstrupehøne (monotypisk)
 A. magna, qinghaihøne (monotypisk?)

Galleri 
Galleriet inneholder seks av de sju artene, men mangler foto av qinghaihøne.

Referanser

Kilder

Eksterne lenker 
 

 
Dyr formelt beskrevet av Johann Jakob Kaup