Women’s Declaration International

Women's Declaration International (WDI), tidligere Women's Human Rights Campaign (WHRC), er en organisasjon som arbeider mot juridisk anerkjennelse av transpersoner og som beskriver seg som en radikalfeministisk kampanje. Den ble grunnlagt i Storbritannia i 2019 og har avdelinger i ulike land. Navnet henviser til et manifest mot transpersoners rettigheter som gruppen står bak. Gruppen har blitt beskrevet som en del av antikjønnbevegelsen og som transfiendtlige eller transekskluderende radikalfeminister (TERFer). WDI har blitt omtalt som en hatgruppe av Fri. Krisesenterbevegelsen Scottish Women’s Aid beskrev WDI som en gruppe som «forsøker å stigmatisere og diskriminere mot transkvinner». 

Organisasjonen har i flere land samarbeidet med høyreekstreme miljøer og blir omtalt som «en nøkkelaktør» i samarbeidet mellom transfobiske miljøer og ytre høyre, og som fremmer flere konspirasjonsteorier og falske påstander. Professor Elisabeth Lund Engebretsen omtalte gruppen som del av «en sammensatt trussel mot demokratiet» som «utgjør et reaksjonært populistisk backlash mot grunnleggende menneskerettsprinsipper», og som søker å «demonisere selve grunnlaget for transpersoners eksistens». Fascismeforskeren Simon Strick skriver at WDI oppfattes som en marginal ekstremistisk gruppe, som inngår i et landskap av antikjønnpopulisme med høyreekstremister og Twittertroll som fremmer transfobi, og at WDIs ekstremisme har isolert organisasjonen fra den etablerte feminismen og bragt grupperingen inn i allianser med høyreekstreme organisasjoner. Forfatteren John Færseth omtalte WDI som del av et konspirasjonsmiljø som samarbeider med høyreekstreme.
Internasjonalt samarbeider WDI med Women’s Liberation Front, LGB Alliance, FiLiA og andre organisasjoner med samme syn. I Norge har Engebretsen identifisert Matriarken og LLH2019 som del av samme miljø.

Historie

Women's Human Rights Campaign (WHRC) ble grunnlagt i Storbritannia i 2019 av blant andre Sheila Jeffreys og Heather Brunskell-Evans. Brunskell-Evans hadde blitt ekskludert fra feministpartiet  året før som følge av sine holdninger til transpersoner, mens Jeffreys har uttalt at transkvinner er «parasittiske». Navnet ble endret til Women's Declaration International (WDI) i desember 2021.

I juni 2022 stod WDI USA bak en demonstrasjon mot transpersoner i Washington, D.C. sammen med ,  og . Flere av medarrangørene regnes som hatgrupper av Southern Poverty Law Center; Lindsay Schubiner, en ekspert på høyreekstremisme, sa at samarbeidet er del av en større trussel mot demokratiet og et forsøk på å spre transfobiske holdninger fra høyreradikale grupper.

Ifølge Vice har gruppen spredt en rekke konspirasjonsteorier og falske påstander. Association for Women's Rights in Development (AWID) har beskrevet gruppen som en trojansk hest i menneskerettsfora, som sprer «sensasjonelle påstander og frykt» om transkvinner for å «undergrave og utvanne menneskerettsstandarder som beskytter transpersoner og personer med avvikende kjønnsuttrykk». Krisesenterbevegelsen Scottish Women’s Aid beskrev WDI (WHRC) som en gruppe som «forsøker å stigmatisere og diskriminere mot transkvinner». Trans Safety Network beskrev WDI (WHRC) som «en ekstrem transfiendtlig gruppering» og «en nøkkelaktør» i samarbeidet mellom transfobiske miljøer og ytre høyre. Equity Forward knyttet WDI (WHRC) til Trump-administrasjonens «anti-menneskerettspolitikk» og beskrev gruppen som transfiendtlig. , et regjeringsstøttet prosjekt for å motvirke hatgrupper, beskrev WDI (WHRC) som et «TERF-prosjekt». I 2022 opptrådte WDIs grunnlegger Heather Brunskell-Evans i en film av konspirasjonsteoretikeren David Icke som ifølge forskeren Mallory Moore fremmet en rekke konspirasjonsteorier. I 2022 ble WDI Tyskland utestengt fra Twitter på grunn av forbudet mot hatefulle ytringer. WDI ble beskrevet som en gruppe som «på organisert vis arbeider mot transpersoner [og] instrumentaliserer kvinnekampen [for dette formålet]».

Fascismeforskeren Simon Strick skriver at WDI oppfattes som en marginal ekstremistisk gruppe, som inngår i et landskap av antikjønnpopulisme med høyreekstremister og Twitter-troll som fremmer transfobi. Strick skriver videre at WDIs ekstremisme har isolert organisasjonen fra den etablerte feminismen og bragt grupperingen inn i allianser med høyreekstreme organisasjoner.

WDIs internasjonale samarbeidspartnere omfatter den transfiendtlige konferansen og organisasjonen FiLiA, der WDIs grunnlegger Heather Brunskell-Evans også har en ledende rolle. WDI Tyskland har uttalt seg til støtte for Marie-Luise Vollbrecht, etter at hun tapte en rettssak der retten slo fast at hennes ytringer om at transpersoner ikke var ofre for nazismen kunne beskrives som benektelse av naziregimets forbrytelser.

O’Connor og medforfattere beskriver WDI som en TERF-organisasjon og skriver at TERF-bevegelsen oppstod som en marginal politisk bevegelse, og at den utgjør en antitransbevegelse som har kjønnsessensialisme som grunnlag, og som samarbeider med konservative og høyreorienterte krefter.

Norge
En norsk avdeling ble grunnlagt høsten 2020, og markerte seg i forbindelse med kvinnedagen i 2021 med paroler som «nei til vranglære i grunnskolen, jenter og kvinner har ikke penis» og «kun kvinner er kvinner», som ble anklaget for å være hatefulle. Fri – foreningen for kjønns- og seksualitetsmangfold har beskrevet WDI som en hatgruppe som arbeider for å frata transpersoner autonomi og rettigheter. Professor Elisabeth Lund Engebretsen beskrev den norske avdelingen som en viktig aktør innen antikjønnbevegelsens virksomhet på sosiale medier i Norge, og som del av «en sammensatt trussel mot demokratiet» som «utgjør et reaksjonært populistisk backlash mot grunnleggende menneskerettsprinsipper», og som søker å «demonisere selve grunnlaget for transpersoners eksistens». Representanter for WDI har publisert flere artikler om det de omtaler som «kjønnsidentitetsideologi» på nettstedet Steigan.no. Forfatteren John Færseth omtalte WDI som del av et konspirasjonsmiljø som samarbeider med høyreekstreme, og trakk også frem Steigans Mot Dag-konferanse som «samlet konspirasjonsteoretikere og russiske propagandister for krigen i Syria side om side med norske radikalfeminister og den engelske anti-transaktivisten Posie Parker».

Fri-rådgiver Christine Marie Jentoft anmeldte våren 2022 WDI Norge-leder Christina Ellingsen for hatefulle ytringer. Saken fikk internasjonal oppmerksomhet, men ble henlagt i desember samme år. Politiet brukte da henleggelseskoden «intet straffbart forhold anses bevist» som i praksis betyr at den anmeldte er renvasket for anklagene.

Erklæring om «kjønnsbaserte rettigheter»
WDI står bak et opprop mot juridisk anerkjennelse av transpersoner med tittelen Declaration on Women's Sex-Based Rights, skrevet av Jeffreys og Brunskell-Evans. Dokumentet krever eliminering av «transkjønnpraksisen». En norsk versjon av oppropet frontes av organisasjonen WDI Norge som ledes av Ellingsen.

Menneskerettsjurist og forsker på CEDAW Sandra Duffy beskrev erklæringens forestilling om «kjønnsbaserte rettigheter» som «en fiksjon med et falskt skinn av legalitet». Emma Ritch, leder for den feministiske lobbyorganisasjonen , sa at «når dokumentet snakker om vold mot kvinner, ytringsfrihet og barns rettigheter er det utelukkende gjennom den forvrengte linsen av antipati mot transpersoner». Ritch sa at WDI synes å se på «rettigheter som et retorisk våpen for å stigmatisere minoritetsgrupper». Erklæringen ble beskrevet som transfiendtlig av organisasjonen Equality Network og som «utelukkende fokusert på å benekte transpersoners levde realitet» av Scottish Trans Alliance. Association for Women's Rights in Development uttalte at «retorikken om 'kjønnsbaserte rettigheter' misbruker konsepter om biologisk og sosialt kjønn for å fremme en dypt diskriminerende agenda.»

I 2021 sluttet filosofen  ved University of Sussex etter anklager om transfobi, etter at hun hadde blitt kritisert av studenter for å ha skrevet under på WDIs erklæring. WDI og den samarbeidende gruppen  uttalte seg til støtte for Stock.

Se også
Women's Liberation Front
LGB Alliance
FiLiA

Referanser

Anti-LHBT
Antikjønnbevegelsen
Radikalfeminisme