Nøkkelen til Provence – Min fars ære

Nøkkelen til Provence – Min fars ære (orig: La Gloire de mon père) er en fransk film fra 1990 regissert av Yves Robert. Den er den første av to filmer basert på Marcel Pagnols selvbiografier La Gloire de mon père og Le Château de ma mère fra 1957. Den andre filmen ble gitt ut samme år under navnet Nøkkelen til Provence – Min mors slott.

Filmen vant pris for beste fremmedspråklige film under Seattle International Film Festival sammen med Nøkkelen til Provence – Min mors slott og ble kåret til en av de fem beste fremmedspråklige filmene av National Board of Review i 1991. De to filmene ble sammen nominert til Amandaprisen 1992 i klassen årets utenlandske kinofilm.

Handlingsreferat 
Denne filmen er satt mellom 1900 og første verdenskrig. Unge Marcel ble født på den franske landsbygda, men vokste opp i Marseilles. Faren hans, Joseph, er en hardtarbeidende, ateistisk lærer bosatt i Marseille. Marcels tante Rose gifter seg med den joviale og fromme romersk-katolske Jules. Men Joseph og Jules krangler om religion. I løpet av sommerferien tar begge mennene med seg deres respektive familier for å dele et hus i Provence, Sør-Frankrike. Her tilbyr Jules å utdanne Joseph om jakt. Marcel ønsker å være sammen med dem. Men de lyver for ham, og forlater huset tidlig om morgenen når de tror han sover.

Når Marcel våkner, følger han snikende etter dem. Han blir irritert over at Jules ydmyker Joseph, ved å demonstrere forskjellen i deres dyktighet som jegere. Marcel forsvinner, og møter en gutt som heter Lili. Senere blir Lili, som kjenner landsbygda godt, Marcels venn. De går jevnlig sammen på oppdagelsesferd i områdene rundt hjemmet deres. Når ferien går mot slutten, planlegger Marcel, sammen med Lili, å gjemme seg i en hule og leve som en eremitt. På dagen for familiens avreise står Marcel opp tidlig om morgenen. Han har skrevet et brev til dem tidligere, hvor han forklarte forsvinningen til foreldrene og unnskyldte hans egen oppførsel.

Marcel advarer også familien om at de ikke er i stand til å finne ham i hans «nye hjem» og at de ikke burde bry seg med å lete etter ham. Deretter går han til en hule sammen med Lili, som har ventet på Marcel i nærheten av ferie-hjemmet hans. Men etter at de ankommer området, begynner Marcel å bli mer og mer redd for å bo alene. Han finner på forskjellige unnskyldninger for å unngå å overnatte i hulen. Deretter løper han raskt hjem, i håp om å forhindre at foreldrene hans leser brevet hans - som han hadde lagt på sengen hans.

Skuespillere 
 Philippe Caubère - Joseph Pagnol
 Nathalie Roussel - Augustine 
 Didier Pain - Onkel Jules 
 Thérèse Liotard - Tante Rose 
 Julien Ciamaca - Marcel, 11 år
 Victorien Delamare - Paul 
 Joris Molinas - Lili de Bellons 
 Benoît Martin - Marcel, ung
 Paul Crauchet - Mond des Parpaillouns 
 Pierre Maguelon - François 
 Michel Modo - Postmannen
 Jean Rougerie - Bergougnas, bruktforhandleren
 Jean-Pierre Darras - Forteller (Marcels stemme) 
 Victor Garrivier - Presten i la Treille 
 Raoul Curet - Monsieur Vincent
 Andrée Damant - Kvinne

Referanser

Eksterne lenker 
 

Franske dramafilmer‎
Filmer fra 1990
Franske biografiske filmer