Radclyffe Hall

Marguerite Antonia Radclyffe Hall (1880–1943) var en engelsk poet og forfatter, som er særlig kjent for romanen Ensomhetens brønn (originaltittel The Well of Loneliness) et banebrytende arbeid i lesbisk litteratur. I voksen alder brukte Hall ofte fornavnet John, i stedet for Marguerite.

Bakgrunn og oppvekst 
Hall ble født i Bournemouth, Hampshire (nå Dorset). Foreldrene var Radclyffe («Rat») Radclyffe-Hall (1846–1898) og Mary Jane Sager (født Diehl). Halls far var velstående og er omtalt som en notorisk flørt og skjørtejeger. Han hadde studert ved Eton og Oxford, men arbeidet sjelden, ettersom han hadde arvet en stor sum penger fra sin far, en lege som var leder av British Medical Association. Halls mor var en amerikansk enke fra Philadelphia. Hun var ustadig og hadde et ujevnt humør. Radclyffe foraktet sin mor, som gjennom hele barndommen fortalte Radclyffe at hun var et uønsket barn, som var født fordi moren ikke fikk abort da hun gikk gravid med henne. Radclyffes far forlot toåringen Marguerite og hennes mor i 1882. Han etterlot datteren en betydelig sum penger, som moren ofte forsynte seg av til eget bruk.

Radclyffes mor giftet seg senere med sangprofessoren Albert Visetti, en mann Radclyffe ikke likte – og som hadde et stormfullt forhold til hennes mor.

Voksenlivet 
Etter hvert som Hall ble eldre og mer selvstendig, innså hun at hun hadde arvet nok penger fra sin far til å leve uten å måtte arbeide eller gifte seg. Hun begynte da å leve som hun ønsket og kledde seg i samtidens typiske herremote, med lange bukser, monokkel og herrehatt. Hun var lesbisk, men beskrev seg selv som en «medfødt avviker» (congenital invert), et begrep tatt fra skriftene til Havelock Ellis og andre sexologer fra rundt århundreskiftet 1800/1900. Etter å ha nådd voksen alder uten å ha et yrke, tilbrakte hun store deler av tjueårene til å jakte på kvinner, som hun mistet etter hvert som de giftet seg.

I 1907 møtte hun Mabel Batten, en kjent amatørsanger, på kurstedet Bad Homburg i Tyskland. Batten, med kallenavnet «Ladye», var da 51 år gammel, mens Hall var 27. Batten var gift og hadde en voksen datter og barnebarn. Hall og Batten ble forelsket, innledet et forhold og etter at Battens mann døde, flyttet de sammen. Batten introduserte Hall for en krets av kunstneriske og intellektuelle kvinner, mange av dem lesbiske. Hun var også den som begynte å kalle Hall «John», etter å ha lagt merke til hennes likhet med en av Halls mannlige forfedre. Hall brukte dette navnet resten av livet. Batten oppfordret Hall til å prøve å få publisert diktene hun skrev.

I 1915 ble Hall forelsket i Battens kusine, Una Troubridge (1887–1963). Troubridge var skulptør. Hun var gift med viseadmiral Ernest Troubbridge og hadde en liten datter. Troubridge og Hall forble elskere resten av livet. Kjærlighetsforholdet førte til spenninger mellom Batten, Hall og Troubridge, helt til Batten døde i 1916. Hall fikk Battens lik balsamert, og et sølvkrusifiks velsignet av paven ble plassert på den dødes bryst. Hall, Batten og Troubridge var «uanfektet av kirkens formaninger om likekjønnede parforhold. Halls katolisisme eksisterte ved siden av en livslang tilknytning til spiritisme og reinkarnasjon.» Hall og Una Troubridge flyttet sammen i 1917."Forholdet varte til Halls død.

Karriere 
Etter en periode med reising og utdannelse utga Hall fem poesibøker mellom 1906 og 1915.

Hennes første roman var The Unlit Lamp, publisert i 1924. Historien følger Joan Ogden, en ung jente som drømmer om å etablere seg i en leilighet i London sammen med sin venn Elizabeth (et såkalt «Bostonekteskap», samliv mellom to velstående kvinner). Joan vil studere medisin, men føler seg fanget av sin manipulerende mors følelsesmessige avhengighet av henne. Boken var lang og dyster – og dermed vanskelig å selge, så Hall valgte bevisst et lettere tema for sin neste roman, en sosial komedie med tittelen Forge (1924). Mens hun hadde brukt sitt fulle navn på de tidlige diktsamlingene, forkortet hun det til M. Radclyffe Hall da hun utga Forge. Boken var en beskjeden suksess, og nådde bestselgerlisten til John O 'London' s Weekly. Unlit Lamp, som ble trykt etter Forge, var den første trykt med hennes navn bare som Radclyffe Hall.

I 1925 fulgte en annen humoristisk roman, A Saturday Life (1925) og deretter Adam”s breed (1926), en roman om en italiensk hovmester som utvikler avsky for jobben sin – og for mat i seg selv. Han gir bort alt han eier og velger å leve som eremitt i skogen. Bokens mystiske temaer er blitt sammenlignet med Hermann Hesses Siddhartha. Denne boken solgte godt, ble kritikerrost, og vant både Prix Femina og James Tait Black Prize, en prestasjon som tidligere kun var oppnådd av E. M. Forster's En reise til India. I 1926 publiserte Hall sin første novelle om homofili. Tolv dager senere begynte hun å skrive The Well of Loneliness (=Ensomhetens brønn).

The Well of Loneliness 
Halls mest kjente verk er The Well of Loneliness, den eneste av hennes åtte romaner som har åpenbare lesbiske temaer. Boken ble publisert i 1928 og omhandler livet til Stephen Gordon, en maskulin lesbisk som, på samme vis som Hall selv, identifiserer seg som en «invert». Romanen gir en sårbar, sympatisk skildring av lesbiske.

The Well of Loneliness er ikke seksuelt eksplisitt, men ble likevel gjenstand for en rettssak om uanstendighet i Storbritannia, noe som resulterte i at alle kopier av boken måtte destrueres. USA tillot publisering, også der etter en lang kamp i retten. Boken er for tiden (pr. 2023) publisert I Storbritannia av Virago og av Anchor Press i USA. The Well of Loneliness var nummer syv på en liste over topp 100 lesbiske og homofile romaner utarbeidet av Publishing Triangle i 1999. Den er nå regnet som en av forgjengerne til det som kalles gullalderen for lesbisk kiosklitteratur (lesbian pulp fiction).

Boken ble oversatt til norsk i 1949, med tittelen Ensomhetens brønn. Oversetter var Else Marie Monsen.

Senere romaner 
Hall publiserte én roman etter The Well of Loneliness. Et anonymt smedeskrift (et satirisk skrift) med tittelen The Sink of Solitude var blitt publisert under striden om The Well of Loneliness. De primære målene for nidskriftet var James Douglas, som hadde insistert på at The Well of Loneliness måtte forbys – og innenriksminister William Joynson-Hicks, som hadde startet rettssaken. Skriftet spottet også Hall og hennes bok. En av illustrasjonene, som viste Hall naglet til et kors, forferdet henne så hun knapt kunne snakke om det før mange år senere. Skyldfølelsen ved å bli avbildet i en tegning som hun opplevde som blasfemisk, førte til at hun valgte et religiøst emne for sin neste roman: The Master of the House.

Hall forlangte at The Master of the House skulle publiseres uten vaskeseddel. Dette kan ha villedet noen kjøpere til å tro at det var enda en roman om «inversjon». Forhåndssalget var godt, og boken ble nummer én på The Observers bestselgerliste, men den fikk dårlige anmeldelser i flere viktige tidsskrifter, og salget gikk dårlig. I USA var anmelderne mer positive, men kort tid etter bokens utgivelse, ble alle kopier beslaglagt – ikke av politiet, men av kreditorer; Halls amerikanske forlag hadde gått konkurs. Houghton Mifflin overtok rettighetene, men da boken var klar til å republiseres, var nyhetens interesse over.

The Girls of Radcliff Hall 
Den britiske komponisten og livsnyteren Gerald Tyrwhitt-Wilson, 14. Baron Berners, skrev en nøkkelroman kalt The Girls of Radcliff Hall, der han skildrer seg selv og sin vennekrets, inkludert Cecil Beaton og Oliver Messel, som lesbiske skolejenter på en skole som heter Radcliff Hall. Romanen ble skrevet under pseudonymet Adela Quebec og publisert og distribuert privat. Indiskresjonene boken henviser til, skapte et opprør blant Berners' fortrolige og bekjente, noe som gjorde hele saken mye diskutert i 1930-årene. Cecil Beaton forsøkte å få alle kopiene ødelagt. Boken forsvant senere fra sirkulasjon, noe som gjør at den er ekstremt sjelden. Historien er imidlertid inkludert I Berners' Collected Tales and Fantasies.

Senere år og død 
Hall bodde sammen med Troubridge i London. I løpet av 1930-årene flyttet de til den lille byen Rye i East Sussex, kjent for sine mange forfattere, inkludert Halls samtidige, romanforfatteren E.F. Benson. Hall hadde affærer med andre kvinner gjennom årene, blant andre skuespilleren Ethel Waters.

I 1930 mottok Hall Eichelbergher Humane Awards gullmedalje. Hun var medlem av PEN International, rådet for Society For Psychical Research og var medlem (fellow) av the Zoological Society. Hun ble listet som nummer 16 i The Pink Papers liste over 500 lesbiske og homofile helter. 

På ferie rundt 1934, pådro Troubridge seg enteritt (inflammasjon av tynntarmen). Evguenia Souline, en russisk sykepleier, ble ansatt for å ta vare på henne. Hall og Souline endte opp med å ha en affære, noe Troubridge visste om og tolererte. Hun var såret og ulykkelig, men fortsatte å bo sammen med Hall.

I 1943 ble Hall diagnostisert med tarmkreft. Operasjonen mislyktes, og hun døde i en alder av 63 år. Hun er gravlagt i et hvelv i Circle of Lebanon på vestsiden av Highgate Kirkegård, ved inngangen til Batten-familiens gravkammer, hvor også Mabel Batten er begravet.

Verk

Romaner
 The Forge (1924)
 The Unlit Lamp (1924)
 A Saturday Life (1925)
 Adam's Breed (1926)
 Miss Ogilvy Finds Herself (1926) - short stories
 The Well of Loneliness (1928)
 The Master of the House (1932)
 The Sixth Beatitude (William Heineman Ltd, London, 1936)

Poesi
 Dedicated to Sir Arthur Sullivan (England: s.n., 1894)
 Twixt Earth and Stars (London: John and Edward Bumpus Ltd., 1906)
 A Sheaf of Verses : Poems (London: J. and E. Bumpus, 1908)
 Poems of the Past & Present (London: Chapman And Hall, 1910)
 Songs of Three Counties and Other Poems (London: Chapman & Hall, 1913)
 The Forgotten Island (London: Chapman & Hall, 1915)
 Rhymes and Rhythms (Milan, 1948)

Arkiv 
Mange av Halls og Troubridges etterlatte papirer, inkludert et manuskript av The Well of Loneliness, notatbøker, dagbøker og korrespondanse, oppbevares ved Harry Ransom Center, University of Texas. Maskinskrevne kopier av Halls kjærlighetsbrev til Evguenia Souline, skrevet på slutten av 1930-årene og tidlig i 1940-årene, oppbevares Ved Cadbury Research Library, University Of Birmingham.

Referanser

Videre lesing 
 Verk av Radclyffe Hall på Project Gutenberg
 Verk av eller om Radclyffe Hall på Internet Archive
 Verk av Marguerite Radclyffe Hall på Falmet Side (Canada)
 Verk av Radclyffe Hall på LibriVox (public domain lydbøker) 
 
 Radclyffe Hall Collection, Fotografier  på Harry Ransom Center på University Of Texas I Austin
 Radclyffe Hall Og Una Troubrobridge: artikler og forskningsmateriell serie, collectionscanada.gc.ca. Besøkt 9. April 2014.

Britiske forfattere
Personer fra Bournemouth