Baraundha

Baraundha, også kalt Pathar Kachhar, var en fyrstestat i det som nå er distriktet Satna i delstaten Madhya Pradesh i det sentrale India. Den lille byen Baraundha var hovedstad. Staten var styrt av en fyrste, som ble vasall under britene. I forbindelse med Indias uavhengighet ble Baraundha i 1948 med i unionen Vindhya Pradesh, som igjen var en delstat i India.

Samfunn 
Ved utgivelsen av bind 6 av Imperial Gazetteer of India i 1908 hadde fyrstestaten et areal på snaut 565 km².  Den hadde tidligere vært langt større.

Staten ble grunnlagt og styrt av et rajput-dynasti. Da britene tok makten i India, ble rajaens myndighet bekreftet i 1807. Herskeren fikk personlig tittel som raja bahadur i 1877 og rett til salutt på ni skudd. Salutten ble gjort arvelig året etter. Britene sorterte Baraundha under sin politiske agent i Bagelkhand. 

I 1901 hadde Baraundha en befolkning på  fordelt på 70 landsbyer. Folketallet falt rundt 15 % fra  i 1891 på grunn av hungersnød. De fleste i Baraundha livnærte seg av jordbruk.

Befolkningen i staten talte bagheli. 90 % av folket var hinduer, de øvrige for det meste animister.

Da India ble selvstendig, gikk Baraundha sammen med andre fyrstestater og dannet delstaten Vindhya Pradesh.

Herskere 
De som hersket over Baraundha var:

 Mohan Singh 1792–1827
 Sarabjit Singh 1827– 1867
 Chhatarpal Singh 1867–1874
 Raghubar Dayal Singh 1874–1885
 Prasad Singh 1886–1909
 Gaya Prasad Singh 1909–1933
 Pratap Singh 1933–1948

Referanser 

Indias historie
Fyrstestater i India
Stater og territorier opphørt i 1948