Latria

Latria''' (latin: Latrīa, fra gammelgresk λατρεία, latreía; adjektiv latreutisk) er i katolsk og i ortodoks teologi den tilbedelse som er forbeholdt Den hellige treenighet.

Det greske begrepet betød opprinnelig «beredvillighet», «tjenesteberedskap» og ble så overført på denkultiske tilbedelse. I Apostlenes gjerninger (Apg 7,2) finner man fortsatt begrepet anvendt om avgudsdyrkelse. Men wallerede kirkefedrene Hieronymus og Augustin vbenytter det eksklusivt om tilbedelsen av Gud.

Kirkelæreren Thomas av Aquino skjelner i sin Summa theologica mellom latria og dulia; det siste er den ære som kan vises mot en helgen. Vider skjelned det i katolsk teologi mellom latria, dulia og hyperdulia; det siste er den ære som gjelder Jomfru Maria.

I den katolske kirker gjelder latria også Alterets hellige sakrament, ettersom det i katolsk lære er Kristi legeme; dette finner sitt uttrykk i den eukaristiske tilbedelse. På 1500-tallet fastslo Tridertinerkonsilet at alle kristustroende skulle vise dette allerhelligste sakrament den tilbedelse og ære som tilkommer den sanne Gud.

Den ortodokse kirke skjelner mellom latria og proskynesis'', den ære som tilkommer Guds tjenere og symboler, det vil si også den ære som rettes mot geistlige og ikoner.

Referanser

Katolsk teologi
Katolsk liturgi
Ortodoks kristendom
Kristne begrep
Greske ord og uttrykk
Latinske ord og uttrykk