Francis Silas Marean Chatard

Francis Silas Marean Chatard (født 13. desember 1834 i Baltimore i Maryland i USA; død 7. september 1918 i Indianapolis i Indiana) var en amerikansk katolsk geistlig og biskop av Indianapolis.

Liv og virke

Bakgrunn
Francis Silas Marean Chatard var sønn av Ferdinand E. Chatard og Eliza Marean. Både hans far Ferdinand og hans farfar Pierre, en emigrant fra Saint-Domingue i Vestindien, var leger i  Baltimore. Hans farmor, Eliza Anna Chatard,var en finansell velgjører for Oblate Sisters of Providence.

Han ble oppfostret i en prominent familie, og gikk på Mount Saint Mary's College i Emmitsburg (som senere ble Mount Saint Mary's University), og på Maryland University School of Medicine, hvofra han tok en doktorgrad i medisin. Han hadde sin residency ved Baltimore Alms House.

Prest
Francis Chatard, som studerte i Roma ved Pontificio Collegio Urbano, ble presteviet av kardinal Costantino Patrizi Naro den 14. juni 1862. Han ble deretter viserektor på det nordamerikanske kolleg i Roma. I 1868 ble han utnevnt til rektor for dette Pontifical North American College. Dette embedet innehadde han til sin bispeutnevnelse.

Biskop av Vincennes/Indianapolis 
Den 26. mars 1878 ble han utnevnt til biskop av Vincennes. Han ble bispeviet 12. mai 1878 av kardinalstatssekretær Alessandro Franchi; medkonsekratorene var Camillo Santori, biskop av Fano, og Odoardo Agnelli, presient for Det pavelige diplomatakademi. Chatards intronisering i sitt bispedømme fant sted den 11. august 1878.

Han fikk ord på seg som «den mest lærde geistlige i Amerika», og i 1883 gikk det rykte om at Chatard skulle utnevnes til ny erkebiskop av Philadelphia. Det ble det imidlertid ikke noe av, av grunner som ikke er kjente. Chatard fikk imidlertid en viss innflytelse på den amerikanske kirke. Han innordnet seg i den mer konservative gren av kirken, anført av erkebiskop Michael Corrigan av New York og andre. Den mer progressive gren ble ledet av biskoper som kardinal Gibbons og erkebiskop Ireland. 

Under Chatards embedstid ble bispesetet i 1898 flyttet fra Vincennes til Indianapolis og endret samtidig navn til bispedømmet Indianapolis. Hans forgjenger, biskop Jacques-Maurice De Saint Palais, hadde forstått i sin tid at det var Indianapolis som snart ville bli den viktigste byen i bispedømmet, men han satte ikke igang noen prosesser fordi han ville det skulle være hans etterfølgers egne vurderinger som skulle avgjøre.

I 1899 fikk han et hjerneslag, og ble aldri helt restituert etter det. Han døde i 1918 en alder av 83 år etter førti år i embedet, og ble begravet i Saints Peter and Paul Cathedral.

Episkopalgenealogi 
Hans episkopalgenealogi er:

 Kardinal Scipione Rebiba  (1504-1577) 
 Kardinal Giulio Antonio Santorio  (1532-1602) *bispeviet 1566
 Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
 Erkebiskop Galeazzo Sanvitale  (1566-1622) *1604
 Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
 Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
 Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
 Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
 Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
 Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
 Erkebiskop Enrico Enríquez (1701-1756) *1743
 Erkebiskop Manuel Quintano Bonifaz (1698-1774) *1749
 Kardinal Buenaventura Córdoba Espinosa de la Cerda (1724-1777) *1761
 Kardinal Giuseppe Maria Doria Pamphilj (1751-1816) *1785
 Pave Pius VIII (1761-1830) *1816
 Pave Pius IX (1792-1878) *1829
 Kardinal Alessandro Franchi (1819-1878) *1873
 Biskop Francis Silas Marean Chatard, (1834-1918) *1878

Referanser 

katolske biskoper fra USA
Personer fra Baltimore
Linjen Rebiba