Veien til livet

Veien til livet  (originaltittel: Путёвка в жизнь) er en sovjetisk film fra 1931 skrevet og regissert av Nikolaj Ekk. For denne filmen fikk Ekk prisen for «Mest overbevisende instruktør» ved den første Filmfestivalen i Venezia, og ble derved den første sovjetiske filminstruktør, som fikk en internasjonal filmpris. Filmen var den første sovjetiske lydfilmen.

Handling 
I Moskva finnes det utallige kriminelle gjenger med hjemløse gatebarn. En av dem er Zjigans gjeng, og alle guttene som tilhører denne gjengen har bodd på gaten lenge. Men i desember 1923 gjennomfører politiet et raid, og får tak i cirka 1 000 hjemløse barn. Nesten alle barna havner til forskjellige barnehjem. Men det er flere titalls mindreårige som flykter fra alle barnehjemmene de blir sendt til. Mustafa har for eksempel stukket av åtte ganger, og må returneres av myndighetene hver gang. Det blir derfor fattet en beslutning om å sende alle barna til et fengsel for mindreårige kriminelle.

Men det blir også foreslått en annen løsning: å skape en slags arbeidskommune for barn. Barna skal få arbeide som blant annet snekkere, skomakere eller andre yrker, og forhåpentligvis skal guttene klare å brødfø seg selv - med ved ærlig arbeid i stedet for tyveri. Men gode intensjoner fungerer som oftest bare i teorien. I praksis blir ikke de tidligere gatebarna umiddelbart ærlige hardt-arbeidende borgere.

Skuespillere 
 Nikolaj Batalov som Nikolaj Sergejev
 Jyvan Kyrlja som Dandy Mustapha.
 Mikhail Dzjagofarov som Nikolaj Rebrov
 Aleksandr Novikov som Vaska Busa
 Mikhail Zjarov som Fomka Zjigan.
 Marija Antropova som Marija Skrjabina
 Vladimir Vesnovskij som Mr. Rebrov.
 Marija Gonfa som Ljolka.

Referanser

Eksterne lenker 

Sovjetiske filmer
Filmer fra 1931