Christopher Blom Leegaard

Christopher Blom Leegaard (født 24. juli 1851 i Skien, død 6. august 1921 på Bygdøy) var en norsk lege fra Larvik og den første nordmannen men spesialistutdanning i nevrologi. Han ble internasjonalt kjent for sitt arbeide med poliomyelitt, og har var blant de aller første som oppfattet at den var en smittsom sykdom.

Leegaard tok medisinsk embetseksamen i 1876 og drev de første årene privatpraksis i Larvik. Høsten 1880 ble han ansatt som reservelege ved Rikshospitalet i Kristiania (Oslo), og i 1883–1884 studerte han nevrologi og elektroterapi ved tyske og franske institusjoner og tok den medisinske doktorgraden med arbeidet «Studier i Hjernens almindelige Pathologi». Fra 1885 ledet har avdelingen for elektroterapi ved Rikshospitalet. I 1891 ble Leegaard amtslege for Kristiania og fra 1895 overlege ved avdelingen for nervesykdommer ved Rikshospitalet, der har ble verdens andre professor i nevrologi i 1896. Den første var Jean-Martin Charcot (1825–1895) i Paris.

I 1901 publiserte han Beretning om en epidemi af poliomyelitis anterior acuta i Bratsberg amt aar 1899 og i 1909 Kliniske og epidemiologiske undersøgelser over den akute poliomyelit i Norge med særlig hensyn til dens forekomst i 1905.

Leegaard var dessuten medlem av Den rettsmedisinske kommisjonen av 1900 og han satt i kontrollkommisjonen for Gaustad asyl fra 1901. I 1911 ble Leegaard utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden for sitt vitenskapelige arbeid. Leegaard gikk av for aldersgrensen som professor og overlege i 1921 og døde på Bygdøy i august samme året.

Referanser 

Norske nevrologer