Rispslekta

se egen seksjon

Rispslekta (Limonium) er ei slekt i hinnebegerfamilien.

Artene er flerårige urter, mer sjeldent ettårige urter eller dvergbusker. Bladene er som regel samlet i en grunnstilt rosett, men noen få har blader langs stengelen. Bladene er ofte læraktige og spatelformede. Blomsterstanden er forgreinet med ensidig sittende blomster. Begeret har fem ribber og er rør- eller trompetformet. Kronbladene er sammenvokst ved basis, men er frie lenger oppe. Blomstene er ofte heterostyle.

Ulike kilder angir forskjellig antall arter i slekta; Malekmohammadi et al. (2017) mener at det er ca. 350 arter, mens Koutroumpa et al. (2018) og World Checklist of Selected Plant Families (2020) angir ca. 600 arter. Molekylærgenetiske undersøkelser har medført at de tidligere slektene Afrolimon, Eremolimon og Linczevskia nå er inkludert i Limonium.

Utbredelsen er kosmopolitisk i tempererte og subtropiske strøk i nord og sør, men de fleste artene vokser i middelhavsområdet. Det høye artsantallet kan forklares med at hybridisering, polyploidi og apomiksis er vanlig i slekta. Balearene har 53 arter, og i Hellas er det 85 arter, derav 39 som ble beskrevet i 2016.

Mange arter vokser langs kysten på sandstrender, kystklipper og marskland, men noen finnes i grasmark, stepper og ørken i innlandet. De fleste er fakultative halofytter som vokser på saltholdig jord. En studie fra kystområdene på Balearene viser at de forskjellige artene er tilpasset ulike mengder og relative forhold av sand og ionene Na+, Ca++, Mg++, CO3-- og SO4--.

Strandrisp og marrisp vokser naturlig i Norge, og flere andre arter er funnet forvillet. Noen risparter dyrkes i hager på grunn av blomstene der begeret sitter igjen på frukten etter blomstring. De egner seg godt til tørking. Blomsterdekoratører bruker ofte det foreldede navnet «statice» på disse plantene. Enkelte av artene er brukt til medisinske formål, eller til produksjon av garvestoffer.

Utvalgte arter 

Følgende liste inneholder et utvalg av artene i slekta:
 Limonium arboreum – Tenerife, og introdusert La Palma, i Kanariøyene
 Limonium aureum – Nord-Kina, Mongolia, Burjatia og Tuva i Russland
 Limonium auriculaeursifolium – fra Vest- og Sør-Frankrike til Nordvest-Afrika, Balearene
 Limonium bellidifolium – Sør-Europa nordover til sørlige Russland
 Limonium bicolor – Kina, Mongolia
 Limonium binervosum – atlanterhavskystene fra De britiske øyer til Marokko
 gulrisp (L. bonduellei) – det vestlige middelhavsområdet
 Limonium brasiliense – sørlige Brasil, Uruguay, Argentina
 Limonium brassicifolium – Gomera og Hierro i Kanariøyene
 Limonium braunii – Santo Antão, São Nicolau, Fogo og Brava i Kapp Verde
 Limonium californicum – California, Nevada og Oregon i USA og Baja California i Mexico
 Limonium carolinianum – atlanterhavs- og golfkystene i Nord-Amerika fra Labrador i Canada til Tamaulipas i Mexico, Bermuda
 Limonium dregeanum – Sør-Afrika, Namibia
 Limonium dubyi – England og nordvestlige Frankrike, ofte inkludert i L. bellidifolium
 Limonium fruticans – nordkysten til Tenerife i Kanariøyene
 Limonium gmelinii – steppene i Øst-Europa og Sentral-Asia
 strandrisp (L. humile) – kystene i nordvestlige Europa
 sølvrisp (L. latifolium) – steppene i Øst-Europa og Kaukasus, gartnere kaller den L. platyphyllum
 kantrisp (L. lobatum) – det sørlige middelhavsområdet
 Limonium meyeri – fra Ukraina og Bulgaria til Sentral-Asia og nordlige Egypt
 Limonium narbonense – middelhavsområdet
 Limonium otolepis – Sentral-Asia
 Limonium paradoxum – bare én lokalitet i sørvestlige Wales, lignende planter i nordvestlige Irland regnes nå til L. recurvum subsp. humile
 Limonium pectinatum – alle Kanariøyene, Selvagensøyene
 Limonium perezii – vestlige Tenerife i Kanariøyene
 Limonium puberulum – Fuerteventura og Lanzarote i Kanariøyene
 Limonium recurvum – De britiske øyer
 kinarisp (L. sinense) – Kina, Taiwan, Ryukyuøyene, Vietnam
 knerisp (L. sinuatum) – middelhavsområdet
 marrisp (L. vulgare) – europeiske kyster mot Atlanterhavet og Middelhavet fra Norge til Tyrkia, Azorene

Referanser

Eksterne lenker 
 

Hinnebegerfamilien
Planter formelt beskrevet av Philip Miller