Elizabeth Cady Stanton

Elizabeth Cady Stanton (født 12. november 1815, død 26. oktober 1902) var en amerikansk suffragist, kvinnesaksforkjemper og antislaveriaktivist. Sammen med sin nære samarbeidspartner Susan B. Anthony var hun fra midten av 1800-tallet og frem til sin død den fremste lederskikkelsen i den liberale kvinnesaksbevegelsen i USA.

Bakgrunn
Elizabeth var det tredje overlevende barn og den andre av fem døtre av Margaret, født Livingston og Daniel Cady (1773–1859). Hennes mor kom fra en velstående familie med røtter i den amerikanske revolusjon. Hennes far hadde vært oberst i Den kontinentale armé, og bistått i arrestasjonen av John Andre, en av Benedict Arnold’s medsammensvorne. Daniel Cady var en fremstående jurist og dommer i New York. Han ble medlem av New York State Assembly (1808–13), og kongressen (1815–17), og var dommer i New Yorks høyesterett (1847-54).

Kvinnesak

Hun fremla Declaration of Sentiments på kvinnesaksmøtet på Seneca Falls (Seneca Falls Convention) i 1848, som var det første kvinnesaks- og suffragist-initiativ i USA. Stanton var president i National American Woman Suffrage Association fra 1862 til 1890. I 1888 som var 40 år etter møtet i Seneca Falls, arrangerte hun og Susan B. Anthony (1820–1906) en konferanse som stiftet International Council of Women.

Stanton utga blant annet Women's Bible (1895–1898) og selvbiografien Eighty Years and More (1898).

Stanton og Anthony, og National American Woman Suffrage Association, var de store forbildene for Gina Krog da hun i 1880-årene tok initiativ til Norsk Kvinnesaksforening.

Referanser 

Personer fra Fulton County i New York
National Women's Hall of Fame
Kvinnesaksforkjempere fra USA
Slaveri i USA