Banesykkel

En banesykkel er en sykkel optimert for racing på en velodrom. I motsetning til landeveissykler har banesykler fastnav (er uten frihjul) og har heller ikke bremser. Dekkene er smale og har høyt trykk for å redusere rullemotstanden.

Rammegeometri 
Banerammer er laget med tanke på stor stivhet og lav masse. Sprintrammer er laget for maksimal stivhet, mens rammer for generell banesykling også har fokus på lav luftmotstand. Bakgaffelørene er vendt bakover for å lette justering av kjedespenningen. Med mindre aerodynamikk er det hovedfokuset har en ekte banegaffel runde sete- og kjedestag for økt rammestivhet når man sprinter. Kronen er noen ganger boret slik at forbrems kan monteres for sykling på veg.

Geometri 

Banerammer skiller seg fra landevegsrammer ved å ha:

 Høyere krankhus (som på temposykler) slik at pedalene ikke tar nedi de doserte svingene
 Kortere kjedestag
 Brattere seterørvinkel for mer aerodynamisk sittestilling
 Lengre "reach"
 Svært tett klaring mellom hjul og rammerøreme
 Moderne banerammer har 120 mm bredt baknav
 Banerammer i små størrelser har ofte betydelig overlapp mellom tærne og forhjulet, hvilket ikke er et problem ved velodromkjøring, men som kan gjøre svinger i lav hastighet vanskelige ved sykling på veg

Gir 
Banesykler har bare ett gir, med en klinge foran og ett tannhjul bak. Giringen på disse må derfor velges med omhu. Et lettere gir gjør at man får raskere aksellerasjon, men kan begrense toppfarten. Tyngre gir kan derimot gjøre det enklere å oppnå høyere hastighet hvilket er viktig i for eksempel jaktstart og tempo. Uten en god start risikerer man at motstanderen stikker ifra, men uten vedvarende god fart vil man ikke klare å holde følge i et raskt løp. Banesyklister må derfor gjøre et kompromiss og velge spesielle girforhold som gjør at de kan nå høye hastigheter med relativt høy tråkkfrekvens (kadens) på rundt 130-135 omdreininger per minutt (r/min).

Ved forsøk på lengre distanser som timesrekorden brukes noen ganger bruker så tunge girkombinasjoner som 52×12 eller 55×14. I 2005 brukte Ondřej Sosenka 54×13 med 190 mm krankarmer da han satte verdensrekorden.

Kjede 
Sykkelkjeder til banesykling (og til sykler med fastnav eller enkeltgir forøvrig) kommer i to kjedebredder (målt mellom innsiden av platene), som enten er 2.38 mm eller 3.18 mm. Det er viktig at kjeden, klinge og tannhjul bak er av samme bredde. Selv om et bredt kjede på smale tannhjul vil fungere er det ikke ideelt. Den smale typen kjede vil derimot ikke fungere i det hele tatt på brede tannhjul.

Bøssingkjeder 
Nyere sykler med kjedegir bruker bøssingløse 2.38 mm kjeder som kan bøyes sideveis for å gjøre girskift mulig. Det finnes også 3.18 mm bøssingløse kjeder på markedet som kan være lettere eller billigere.

Imidlertid trenger banesykler den økte styrken som kjeder med bøssing gir, og de fleste banekjedene bruker fortsatt fullbøssingsdesignet.

Dekk 
Rørformede dekk brukes oftest i baneløp og trening, selv om fremskritt i clincher-designet har gjort at også de bli brukt noe oftere, samt at slangeløse dekk generelt har begynt å gjøre sitt inntog i sykling.

Se også 
 Fastnavsykkel

Referanser 

Banesykling
Sykler