Kapp St. Vincent

Kapp St. Vincent () er et nes i kommunen Vila do Bispo i distriktet Faro i Algarve i det sørlige Portugal. Tett ved det ligger klippefremspringet Ponta de Sagres, som er Europas sørvestligste punkt.

Historie 
Kapp St. Vincent var alt et hellig sted i steinalderen og man har funnet bautasteiner her fra denne tiden som tyder på det.

Neset var viden kjent allerede under antikken og representerte for grekerne den ytterste grensen for den verden som de kjente, og var med sine bratte klipper og rauker en kilde til myter og legender. De kalte området for Ophiussa, fra Ofis, slange; Ormlandet. Legenden fortalte om et folk som hadde bygd opp trakten for å kunne flytte dit ettersom deres hjemland var blitt invadert av slanger. Folket som da bebodde trakten venererte slanger som hellige, og holdes av en del forskere for å ha vært av de tidligste indoeuropeiske folk, av andre for en keltisk stamme. De grekerne som bosatte seg her bygde et tempel for Herakles her.

Strabo skriver i  Geografika om en påstått tro blant folk var at utenfor her sank solen ned i havet med en fresende lyd som ligner lyden av varmt metall i kaldt vann, men karakteriserer opplysningene som «almene og vulgære» og attribuerer det hele til Posidonius 

Romerne kalte neset Promontorium Sacrum (eller «Det hellige neset»). De regnet neset som et magisk sted der solnedgangen var større enn noe annen sted. De kalte hele regionen for Lusitania.

Odden har fått sitt portugisiske navn etter den hellige Vincens av Saragossa som led martyrdøden i 304 og ifølge en legende skulle ha flytt i land der. Han ble ettervært æret som en sjøfarernes vernehelgen. Det ble bygd en helligdom over hans grav. Ifølge den arabiske geografen Al-Idrisi var graven alltid bevoktet av ravner; han kalte kirken كنيسة الغراب Kanīsah al-Ghurāb (ravnekirken). Kong Afonso Henriques (1139-1185) fikk liket gravd opp i 1173 og ført med skip til Lisboa, mens ravnene fulgte etter.

I nærheten av odden har gjennom historien stått mange sjøslag; i 1587 mellom England og Spania, i 1693 mellom Frankrike og England, i 1790 mellom England og Spania, i 1797 mellom Storbritannia og Spania, og i 1833 var britiske flåteenheter involverte i stridigheter mellom forskjellige tronpretendenter i Portugal. Det som oftest kalles slaget ved Kapp Sankt Vincent er slaget i 1797.

Området rundt neset ble plyndret flere ganger av sjørøvere fra Frankrike og Holland, og i 1587 av Sir Francis Drake. Alle bygninger, også Vila do Infante av Henrik Sjøfareren, ble rasert av Lisboajordskjelvet i 1755. Fransiskanermunker holdt til her frem til 1834, i et kloster fra 1500-tallet; alle alle kloster i Portugal ble forlatte i 1834.

Fyr
Det nåværende fyret her ble bygd over restene av fransiskanerklosteret i 1846. Statuene derfra av St. Vicente og St. Frans Xavier var blitt flyttet til den nærliggende kirken Nossa Senhora da Graça. Dette fyret, som ser ut over en av dei travleste skipsområder i verden, er det nest kraftigste i Europa med to lamper på 1000 watt, som kan lyse 60 km utover.

Europaleder 
I kraft av sin plassering som ytterpunkt i det kontinentale Europa er odden utpekt som utgangspunkt for hele tre europeiske vandreveier. Det drejer seg om E3, der skal gå til Istanbul i Tyrkia (6.950 km), E4, der skal gå til Kypros (10.450 km) og E9, som skal gå til Narva-Jõesuu i Estland (5.000 km).

Referanser

Litteratur
 
 
 Missler, Eva: Algarve. Ostfildern: Baedeker 2002, ISBN 3-89525-120-8.

Eksterne lenker
 

Portugals geografi
Halvøyer i Europa