Murkryper

Murkryper (Tichodroma muraria) er eneste art i slekten murkrypere (Tichodroma), som videre inngår som eneste slekt i murkryperfamilien (Tichodromidae). Murkryperfamilien er videre én av fem familier i overfamilien Certhioidea. Arten er livskraftig og utbredt i fjellstrøkene i innlandet i det sørlige og sør-sentrale Eurasia. Murkryper er en usedvanlig dyktig klatrer, som tilbringer mesteparten av tiden i bratt og ulendt fjellterreng, på leten etter mat klatrende i loddrette klippevegger og opp etter stupbratte fjellskrenter og lignende.

Taksonomi 

Arten består som to underarter, men noen autoriteter mener at  skiller seg for lite fra nominatformen og regner arten som monotypisk.

Tradisjonelt ble murkryper plassert i trekryperfamilien (Certhiidae), men analyser av fjærdraktens struktur og karakter og detaljer i atferden viste et nærmere slektskap til spettmeisfamilien (Sittidae), der den ble plassert i sin egen underfamilie (Tichodrominae). Nyere genetiske analyser har hevdet at Sittidae og Tichodromidae er søstergrupper, men ifølge  er murkryperfamilien basal i gruppen Certhioidea og søstergruppen til alle de fire andre familiene som inngår der.

Biologi 
Murkryper blir cirka  lang og nominatformen veier typisk , mens  veier . Vingespennet utgjør cirka  og vingene er avrundet. Nebbet er tynt, spisst og relativt langt  og kurver svakt nedover.

Den spektakulære fjærdrakten er i hovedsak steingrå og gir fuglen god kamuflasje når den klatrer rundt i sitt i hovedsak berglendte miljø med vingene sammenslått. Vingene er imidlertid både fargefulle og kontraststerke, i det vingefjærene er nær sorte og med knallrøde markeringer nær basen og to rader av kritthvite sirkelformede markeringer. Hannen skiller seg fra hunnen gjennom å ha sorte kinn og sort strupe, mens hunnens kinn og strupe er tilnærmet hvit, eventuelt med kun en mindre sort strupeflekk. Ungfuglene er mer helhetlig grå i strupen og på kinnene. Utenfor hekketiden bli fjærdrakten lysere grå og er like mellom kjønnene.

Murkryper er utbredt fra det nordlige Spania og det sørlige Frankrike og østover gjennom Alpene, inkludert store vestlige deler av Italia, og det sentrale og østlige Europa, Tyrkia, Kaukasus, Transkaukasia, det nordlige Iran, Himalaya og de ytre områdene i Sentral-Asia, nord til Mongolia og øst til det sentrale Kina.

Arten trives i klipper, bratt berglent og steinet terreng med fuktige, skyggefulle kløfter i fjellene, og hull og sprekker for reder, helst ispedd områder med gressletter og annen vegetasjon, inkludert urteaktige planter, mose, busker og trær, og rennende vann. I Europa i høyder omkring ; i Tyrkia i høyder omkring ; i Aserbajdsjan i høyder omkring ; i Tien Shan i høyder omkring ; i Himalaya typisk i høyder omkring , men here har fuglene blitt observert så lavt som  og så høyt som ; i Tibet i høyder opp mot . 

Arten regnes noen steder som en kortdistansetrekker, mens den andre steder er en elevasjonstrekker, som trekker ned i lavere høyder når matforholdene blir vanskelige om vinteren. Fuglene oppholder seg gjerne i hekkeområdene eller nær disse året rundt, men noen bestander kan også trekke hundrevis av kilometer mellom vinterbeitene og hekkeplassene. Lite er kjent om de dietære forholdene, annet enn at fuglene gjerne leter etter mat solitært. De forvarer også individuelle forrådsterritorier. Dietten består i hovedsak av små og noen større insekter, larver, egg og andre virvelløse dyr.

Murkrypere er trolig monogame, solitære og territoriale i hekketiden, og samme reirplass kan okkuperes av det samme paret gjennom flere år. I Europa hekker murkryperen i tidsrommet april–august, avhengig av høyden den har tilhold i, men hekketiden kan variere ganske mye med utbredelsen. Reirplassen legges som regel til bratte steinete klipper, fjellskrenter, bergformasjoner og andre steinete overflater i fjellene, som steinbroer og piper med mer. Hunnen bygger redet alene og bruker typisk cirka fem dager på byggingen. Mose utgjør typisk mesteparten av fundamentet, som ellers består av plantefibre, furunåler, gress og rotløst materiale, som hår, ull og fjær for isolasjon. Det plasseres gjerne i en kløft av stein, mellom eller bak steiner og på lignende steder som gir god beskyttelse. Redet er innelukket og har to ut-/innganger.

Hunnen legger normalt  som hun ruger i 18–20 dager. I denne perioden mater hannen henne. Ungene mates av begge foreldrene. Etter 24–25 dager kommer ungene til utgangen, og etter cirka 28–30 dager er de flygedyktige. De blir imidlertid matet av foreldrene i flere dager etter de har forlatt redet.

Inndeling 
Inndelingen følger Birds of the World og er i henhold til Billerman (2020) og Winkler, Billerman & Lovette (2020). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008, 2017).

 Passeriformes, spurvefugler
 Passeri, sangfugler
 Passerida
 Certhioidea
 Tichodromidae, murkryperfamilien
 Tichodroma, murkrypere
 T. muraria, murkryper
 T. m. muraria (nominatformen), utbredt i fjellstrøk gjennom Sør-Europa, fra Spania til Kaukasus og Zagrosfjellene
 T. m. nepalensis, utbredt i fjellstrøk fra Turkmenistan til Tien Shan, Mongolia, Himalaya, det østre Tibetplatået og østover til Hebei, Liaoning og Yunnan

Referanser

Eksterne lenker 
 

Certhioidea