Lindera

Lindera benzoin
 Lindera melissifolia

Lindera er ei planteslekt i laurbærfamilien. 

Artene er eviggrønne eller løvfellende busker og trær. De er særbu og dufter. Bladene sitter spredt og er enkle eller treflikede. De er fjærnervede eller likenervede med tre hovednerver. Blomsterstanden er en skjerm, og blomstene er enkjønnede og gule eller grønngule. Det er 6, mer sjeldent 7–9, tepaler. Hannblomstene har 9, eller noen ganger 12, fertile pollenbærere som sitter i 3 kranser. Pollenbærerne har to pollensekker. Hunnblomstene har 9, eller noen ganger 12 eller 15, sterile pollenbærere (staminodier). Frukten er et bær eller steinfrukt som inneholder ett frø. Den er først grønn, men blir rød eller purpur når den er moden.

Slekta omfatter omtrent 100 arter og er utbredt i tempererte til tropiske deler av Asia, Nord-Amerika og nordlige Australia. Fylogenetiske studier basert på molekylærgenetikk viser at Lindera er en polyfyletisk gruppe. Laurus, Lindera og Litsea er nært beslektet, og den nåværende systematikken avspeiler ikke de egentlige slektskapsforholdene innenfor gruppen.

De eldste fossilene av Lindera er funnet i lag fra sein kritt til paleocen i vestlige USA. I paleocen fantes slekta både i vestlige Nord-Amerika nordover til Alaska og på Kamtsjatka i nordøstlige Asia, og det må ha vært en forbindelse gjennom Beringkorridoren. Fossiler fra eocen er funnet i Bournemouth i Storbritannia, og Lindera må ha krysset Nord-Atlanteren på landbruene som fantes da. Etter at Turgajhavet tørket inn i oligocen kunne planter vandre fritt mellom Europa og Asia.

I neogen førte kaldere klima og tektonisk aktivitet til at Lindera ikke lenger kunne vandre mellom Nord-Amerika og Eurasia gjennom Beringkorridoren eller på landbruer over Atlanterhavet. Hevingen av Tibetplatået førte til tørrere klima, og i miocen var Lindera utdødd i Sentral-Asia, og bestandene vest og øst i Eurasia ble isolert fra hverandre. Fossiler er kjent fra sein miocen i Bulgaria. I Georgia fantes Lindera fram til overgangen miocen–pliocen for 5,3 millioner år siden, og på Den iberiske halvøy vokste slekta fram til sein pliocen, men den er nå helt borte fra vestlige Eurasia.

Eteriske oljer fremstilles fra blader, kvister og frukt hos mange av artene. Disse oljene er tradisjonelt brukt til blant annet medisinske formål.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Laurbærfamilien