Eurya

Eurya er ei planteslekt i familien Pentaphylacaceae.

Artene er eviggrønne busker, små trær, eller en sjelden gang store trær. Bladranden er fintannet. Plantene er særbu med hann- og hunnblomster på ulike planter. Blomstene sitter enkeltvis eller flere sammen i bladhjørnene eller på bladløse kvister. De er femtallige med hvite eller gule kronblad. Hannblomstene har 5–35 pollenbærere i én krans. Hunnblomstene er undersittende med en fruktknute som er delt i 2–5 kammer, og det er også 2–5 grifler. Frukten er bæraktig, rund, eggformet eller avlang, og inneholder 2–60 svarte frø i hvert kammer.

Eurya vokser som undervegetasjon i tropisk og subtropisk evigrønn løvskog. Flora of China angir omtrent 130 arter i slekta, men opplyser samtidig at mange arter er svært like, og at fremtidige studier kan føre til en reduksjon. APWEbsite oppgir at det er 75 arter. Eurya er utbredt i Bhutan, Kambodsja, Kina, nordøstlige India, Indonesia, Japan, Korea, Laos, Malaysia, Myanmar, Nepal, Filippinene, Sri Lanka, Thailand, Vietnam og på stillehavsøyene østover til Hawaii.

Slekta har liten økonomisk betydning. Eurya japonica blir dyrket i hager i land der klimaet passer, og Eurya emarginata brukes til bonsai.

Eurya vokser ikke lenger naturlig i Europa, men hele 12 fossile arter er kjent fra verdensdelen. Det eldste funnet er gjort i Østerrike og er frø fra midtre eller sein kritt. Frø fra Eurya stigmosa er kjent fra mange funn tilbake til paleocen. Denne arten er blant annet funnet i Danmark i avsetninger fra midtre miocen og i Yunnan i sørvestlige Kina i lag fra sein pliocen.

Tørrere og kjøligere klima førte til at Eurya forsvant fra Europa. De yngste funnene på det europeiske fastlandet er fra Nord-Italia i gelasium for 2,6–1,8 millioner år siden og et enkeltfunn fra Georgia i calabrium for 1,8–0,78 millioner år siden. På Madeira vokste Eurya stigmosa enda i calabrium for 1,3 millioner år siden.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Lyngordenen