Tahrgeit

Tahrgeit  (Arabitragus jayakari) er en monotypisk art i den monotypiske slekten Arabitragus, som videre inngår i tribuset sauer og geiter (Caprini) i kvegfamilien (Bovidae). Arten er naturlig utbredt i nordvendte fjellskråninger i det aller nordligste Oman, mens den trolig er utryddet i Emiratene. Ifølge IUCNs rødliste er arten sterkt truet av utryddelse.

Taksonomi 

Tahrgeit ble tidligere klassifisert i slekten Hemitragus, men er nå plassert i sin egen monotypiske slekt. Det viste seg nemlig at arten er nærmere beslektet med mankesau (Ammotragus lervia), enn de to andre geitene som benevnes som thargeiter; himalayatahr (Hemitragus jemlahicus) og nilgiritahr (Nilgiritragus hylocrius).

Biologi 
Tahrgeit er kompakt bygget og har tydelig kjønnspreg, i det bukkene blir omkring dobbelt så store som geitene. Arten blir  lang og  i skulderhøyde. Halen er kort og måler kun . Bukken veier typisk , geita  .

Begge kjønn bærer horn, som kan bli inntil  lange. Bukkens horn blir betydelig kraftigere og noe lengre enn geitas, og horna vokser i en bakovervendt bue, og spesielt bukkens horn ligger ganske tett ned mot nakken.

Tahrgeit bærer ikke hakeskjegg, men bukken har kinnskjegg. Pelsen består av lange, rødlig brune dekkhår og ei mørk stripe som renner fra nakken og langs med ryggraden til halen. Begge kjønn har mørk ansiktsmaske, men bukkens er mørkere enn geitas. Bukken har ei imponerende man som vokser fra nakken og ut over ryggen på dyra, og den fortsetter å vokse gjennom livet. Bukkens brystkasse er preget av mer ragg enn på resten av kroppen. Bukken har dessuten svært særpregede «knebukser». Ragget som danner «knebuksen» er betydelig lenger enn normalt og ender ved knærne/hasene, på alle fire ekstremitetene.

Habitatet ligger i nordvendte fjellskråninger i Hajarfjellene, i høyder omkring . Dette er områder som karakteriseres av relativt mye nedbør og ganske kjølige temperaturer, noe som gir seg utslag i stort biologisk mangfold i vegetasjonen i dette området.

Ulikt geiter flest, så lever thargeit i små famliegrupper som består av ei geit og avkommet eller en bukk. De er imidlertid altetende hva vegetasjon angår og eter det meste, inkludert greiner og frukt. Dyra er mest beiteaktive tidlig om morgenen og om kvelden. I den mest fruktbare tiden på året kan dyra klare seg lenge uten å drikke vann, men i tørketiden trekker de ned fra de tørre skråningene for å drikke  ganger i uken. Hannen er territorial og merker reviret sitt med å skrape i bakken med klovene og urinere på bestemte steder. Reviret utgjør normalt cirka .

Paringstiden er i tidsrommet september–november. I år med spesielt god næringstilgang etter regn har det blitt rapportert at thargeit også kan pare seg i februar. Geita går drektig i  dager og føder normalt  kje. Avkommet når kjønnsmoden alder omkring  gamle og kan trolig leve til de blir omkring  gamle. I fangenskap er det meldt at thargeit kan pare seg året rundt.

Inndeling 
Inndelingen følger i hovedsak Faysal Bibi (2013) og er i rekkefølge. 

 Artiodactyla, klovdyr
 Bovidae, kvegfamilien
 Antilopinae, (antiloper, gaseller og deres nærmeste slektninger)
 Caprini, sauer og geiter
 Arabitragus
 A. jayakari, tahrgeit (monotypisk)

Referanser

Eksterne lenker 
 

Sauer og geiter