AN/DRC-8 Emergency Rocket Communications System

Emergency Rocket Communications System (ERCS)(norsk: Rakett-nødsamband) ble satt opp for å gi et pålitelig nødsamband for USAs øvverste nasjonale kommando-autoritet i tilfelle atomkrig. 

Dette skulle skje ved hjelp av en UHF - relèstasjon plassert på toppen av en "Blue Scout" rakett eller "Minuteman II" interkontinental ballistisk rakett. ERCS ble deaktivert som nødsamband da President George H. W. Bush skrev ordre om å nedlegge systemet som da bestod av et SIOP bombefly og Minuteman II 27. September 1991. Hovudkvarteret SAC ble gitt godkjenning av Joint Chief of Staff for å deaktivere 494L 1. oktober 1992.

Oppgave 
Oppdraget til ERCS var å gi sikker kommunikasjon til  USA sine strategiske styrker i tilfelle av et kjernefysisk angrep. ERCS var i utgangspunktet en rakett eller missil med en UHF-sender som nyttelast i stedet for et kjernefysisk stridshode. I tilfelle et kjernefysisk angrep skulle inntreffe,  skulle ERCS sende en UHF-sender i lav høyde (EAM) til Strategic Air Command sine enheter.

ERCS toktene hadde to mulige baner, øst og vest, for å informere SAC sine baser (dvs. Minot AFB, Fairchild AFB, Grand Forks AFB).

ERCS ble deaktivert og er tatt ut av funksjon fordi det fantes andre måter å gjøre det på.(dvs. ISST og Milstar)

Nomenklatur 
ERCS var også kjent som Prosjekt 279 (Blue Scout versjon) og Prosjektet 494L (Minuteman - versjon). Kilder rapporterer at Prosjekte 279 var også kjent som Project Beanstalk; mens Minuteman-systemet kan ha blitt utpekt som LEM-70A.

Operasjoner 
Blue Scout versjon av ERCS (Program 279) ble distribuert til tre stader i nærheten av Wisner, West Point, og Tekamah, Nebraska. Programmet 494L Minuteman-versjon av ERCS var bare deployert til Whiteman AFB, Missouri sitt 351st Strategiske Missilving, under direkte kontroll av 510. strategiske missilskvadron.

ERCS var et tre delt kommunikasjon-system som besto av følgende element:
 De fem sentra i 510th Strategiske Missilskvadron - som var den primære kontroll over ERCS
 Minuteman-rakettar konfigurert med ERCS nyttelaster, som var i stand til å sende innspilte stemme-meldinger opp til 90 sekund i lengde
 SAC sin luftbårne komamdoplass (ABNCP) hadde ALCC-utstyrte fly som fungerte som et alternativ ERCS control agency.
 En nedgravd landlinje gjennom bakken (North Bend, Nebraska og Raud Eik, Iowa) til luftbårne kommandoplass i grensesnitt med 494L utstyr
 En UHF-radio link gjennom Launch Control Center.
 Et direkte radiogrensesnitt til avfyringsanlegget, gjennom Luftbåret Launch Control System
Hovudkvarteret Strategic Air Command hadde evna til å få inngangar direkte inn rakett. Dei Nummererte Air Kanen til force direkte rakett mannskap til å gjera inngangar. I tilfelle av luftbårne command post, innspill kan gjerast direkte i rakett-og rakett lanseringen kan gjerast frå flyet.

Testing 
Operative tester av 494L Minuteman II ERCS ble utført av Air Force System for Kommando og Strategic Air Command under kodenavnet GIGANT MOON. Avfyringskontrollanlegget Oscar-1A (LCF O-1A) og startanlegget Null Fire (LF-04) på Vandenberg AFB, California ble endret i 1977 for å utføre ERCS-relaterte testa funksjoner.

ERCS  plassering 
Etter at systemet vart nedgradert, vart ERCS toktene reva ned og fjerna. Då var plasseringa slik:

Kronologi 
 1961, 29 September - HQ USAF problem som er Spesifikke Operative Krav (SOR) 192, for ERCS (eige Program 279)
 1961, 27 desember - Mellombels konfigurasjon gjennomført av tre rakettar med 1 KW sender, stasjonert rundt Omaha, Nebraska, fire sider med tre rakettar kvar
 1962, 5 April - Tillegget til SOR 192 til å omfatta to østkysten ERCS kompleks, basert på CHROME DOME rutar og SAC elementa i Europa
 1962, 21 September - SAC studien rår til bruk av Minuteman missile, for å fjerna Program 279 og den foreslegne utvidinga
 1962, 7 juni - SAC foreslår endringar til SOR 192, til dømes ved hjelp av seks Minuteman-rakettar vert valde blant flyreiser med ein operativ vinge; detta var tenkt for ikkje å veikja den alternative evna til å erstatta kjernefysiske stridhovud bør framtidige omstende garantera.
 1962, 11 juli - Program 279 oppnår Initial Operating Capability (IOC); UHF-sender nyttelaster knytet til tre MEIR-6A Blå Scout rakettar på tre stadar i nærleiken Wisner, West Point, og Tekamah, Nebraska
 1966, 13. desember - Ein Minuteman II lansert frå Vandenberg AFB, Calif. gjennomført den første Minuteman ERCS nyttelast i verdensrommet for utprøving og evaluering
 1967, 17 April - Tredje, og siste, test av ERCS ved hjelp av ein Minuteman booster; Emergency Handling Meldinga vart sett inn i sendaren frå ein ALCS fly.
 1967, 15 August - Første Programmet 494L nyttelast kjem til Whiteman ' AFB, Missouri
 1967, 10 oktober - to Første Program 494L ERCS nyttelaster sett på vakt i Whiteman ' AFB, Missouri; IOC innhenta for Programmet 494L ERCS
 1968, 1 januar - Full Operational Capability (FOC) oppnådd for Programmet 494L ERCS; Program 279 ERCS inaktivert av SAC
 1974, 23 oktober - ERCS test, utpeikte GIGANTISKE MÅNEN 6, skutt opp frå Vandenberg AFB. Testen vart overvakt på to frekvensar av bakken fasilitetar. PACOM på Hickam AFB heldt ved like gyldig for mottak av JCS KVIT PRIKK ÉI melding for 22 minutt og ein anna melding for 14 minutt
 1991, 27 September - President George H. W. Bush avslutta SAC's varsling kraft operasjonar, som inkluderte å ta Minuteman II ICBMs (inkludert ERCS tokt) off-varsling.

I populærkulturen 
ERCS er nevnt i Den døde hånd: Den ufortalte Historien om våpenkappløpet under den Kalde Krigen og dets farlige arv av David Hoffman.

Referanser

Atomkrigføring
Militær kommando og kontroll
USAs forsvar