Marga Klompé

Margaretha Albertina Maria «Marga» Klompé  (født 16. august 1912 i Arnhem, død 28. oktober 1986 i Haag) var en nederlandsk matematiker, lærer og politiker (Katholieke Volkspartij).

Klompé var aktiv i den nederlandske motstandsbevegelsen under andre verdenskrig. Hun ble medlem av det nederlandske parlamentet i 1948 og deltok i forhandlingene om FNs menneskerettighetserklæring. I 1952 ble hun det første kvinnelige medlem av Fellesforsamlingen, en forløper til Europaparlamentet, i Det europeiske kull- og stålfellesskap. Hun deltok i arbeidet som førte til Roma-traktaten. I 1956 ble hun den første kvinnelige minister i en nederlandsk regjering, og hun fikk igjennom landets første sosiallov.

Marga Klompé regnes av EU som en av unionens pionerer.

Liv og virke

Bakgrunn
Marga Klompé var den nest eldste av fire barn til butikkeier Johannes Klompé og Ursula Verdang, tysk innvandrer. Klompés far ble syk i 1930-årene, mistet forretningen sin, og familien ble drevet ut i fattigdom.

I 1929 begynte hun ved universitetet i Utrecht og fikk mastergrad i 1937. Hun underviste i fysikk og kjemi ved Mater Dei gymnasium for jenter i Nijmegen. Hun fikk doktorgrad i fysikk i 1941. Hun ønsket å studere medisin, men ble hindret av hendelsene under andre verdenskrig.

Motstandsbevegelsen
Etter en lengre troskrise ble hun dypt religiøs, og hennes tro gwsv henne erfaringer som hun hadde med seg og styrket hennes holdninger i krigsårene. Hun sluttet seg til den nederlandske undergrunnsbevegelsen og etablerte et stort nettverk av kvinnelige frivillige som motarbeidet de tyske okkupanter.

Politikken
Hun sluttet seg rett etter krigen til Nederlandse Volksbeweging og gikk sener eover til Katholieke Volkspartij, og ble medlem av det nederlandske parlamentet i 1948 og deltok i forhandlingene om FNs menneskerettighetserklæring.

I 1952 ble hun av Nederlands parlament oppnevnt til Fellesforsamlingen i kull- og stålfellesskapet. Fellesforsamlingen var en forløper til Europaparlamentet som fikk direkte valg først i 1979. Hun arbeidet i Fellesforsamlingen særlig med planer for utvidelse av det indre marked til å gjelde mer enn kull og stål. I 1956 forlot hun Fellesforsamlingen for å bli sosialminister i Willem Drees regjering. Hun fikk erstattet den gamle fattigloven med en ny sosiallov, der sosial velferd ble slått fast som en rettighet for alle. Hun satt i landets regjering fra 1956 til 1963 og deretter fra 1966 til 1971.

Etter politikken
Etter å ha forlatt politikken fortsatt Klompé sitt arbeid for internasjonal rettferd, blant annet ved å kritisere apartheid-regimet i Sør-Afrika. Hun hadde en sterk katolsk tro, og pave Paul VI utnevnte henne som leder av den nederlandske nasjonale kommisjon for rettferdighet og fred. Hun var en av grunnleggerne av unionen for katolske kvinnelige akademikere, og for den katolske, frivillige kvinnebevegelse.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Personer fra Arnhem
Nederlandske politikere
Medlemmer av Europaparlamentet