Hurre

En eller ei hurre eller en brummer er et primitivt instrument for å lage lyd.
I enden av en snor eller reim er det festet en flat skive, og når reimen med skiven snurres rundt, lages en brummende lyd som kan varieres ved å endre lengden av reimen, størrelsen og formen til 
skiven eller farten som det snurres med. Instrumentet er kjent fra urgammel tid i mange kulturer. 

En hurre funnet ved Saltstraumen er det eldste kjente lydinstrumentet i Norge, 4- år gammelt.

Ifølge Ivar Aasen betyr «å hurre» «å hvirvle, svinge rundt, især med en susende lyd».

Instrumentet er på norsk også kalt «tre-tore» (Vågå), «snurre» (Fåberg), «finn-flerre» (Rana)
og «tvinne» (Sunnmøre). På engelsk er instrumentet kalt bullroarer («oksebrøler») eller turndun. I oldtidens Hellas ble instrumentet kalt rhombos etter ordet for «å dreie», og fra dette har vi fått navnet på den geometriske formen rombe. Antagelig hadde skiven i enden på reimen ofte en rombelignende form.

Som lydinstrument er en hurre klassifisert som en fri aerofon.

Funn fra Tuv ved Saltstraumen 
På en 4- gammel steinalderboplass på gården Tuv ved Saltstraumen ble det i 1990 funnet en hurre, et stykke slipt skifer med tre hakk i enden til reimen. Dette er det eldste musikkinstrumentet funnet i Norge. En kopi av funngjenstanden med snor ble prøvd ut og laget «en brummende, hvinende, susende lyd som bølger frem og tilbake».

Andre oldtidsfunn  
På gamle hulemalerier i Pyreneene finnes avbildninger av folk som bruker hurrer. Disse bildene er over  år gamle.

I Danmark ble det i 1960 funnet en hurre av bein på Kongemose-boplassen i Store Åmose på Sjælland, rundt  gammel. Instrumentet fungerer like godt i dag.

Bruk 
Hurrer har antagelig vært brukt av gamle naturfolk i religiøse seremonier og magiske ritualer, og for å skremme dyr og mennesker. Fiskeform på mange gamle hurrer kan ha hatt en magisk funksjon. Bruken er kjent hos inuitter, nord-amerikanske indianere og fra Asia og Australia. I Malaysia ble hurrer brukt for å skremme vekk elefanter.

I sagaen om Eirik Raude fortelles det om skrælingene at de «svingte med tre» og laget lyd da de kom i skinnbåter for å møte Torfinn Karlsevne, og dette har vært tolket som bruk av hurrer.

Fra Sunnmøre er det fortalt at en hurre skulle kunne brukes for å styre og dempe farlige kastevinder. Hurren kunne brukes i naustdøra før en la ut på sjøen. Hurren hadde en lyd som minnet om lyden kastevindene kunne lage over vannflaten. Fra Voss er det fortalt at både kyr og hester var redde for lyden av en hurre.

Bildegalleri

Referanser

Eksterne lenker 

Brummeren fra Tuv.

Historiske musikkinstrumenter
Religiøs musikk
Arkeologi