Carl Benjamin Boyer

Carl Benjamin Boyer (født 3. november 1906, død 26. april 1976) var en amerikansk matematiker og vitenskapshistoriker. Han er kjent for flere bøker om matematikkens historie og for en rekke artikler om vitenskapshistorie.

Boyers bok fra 1968 A history of mathematics er i en bokomtale i The Mathematics Teacher (1992) omtalt som «en av de best skrevne og mest nyttige bøkene om matematikkens historie». Boka er gitt ut på flere språk, i en lang rekke utgaver. Forfatteren David Foster Wallace kaller Boyer for «matematikkhistoriens Gibbon», i en sammenligning med historikeren Edward Gibbon.

Liv og virke 

Foreldrene til Carl Boyer var Howard Franklin Boyer (1873-1925) og Rebecca Catherine Eisenhart (1877-1962).  Faren var ingeniør og landmåler.  Carl ble født Hellertown i Pennsylvania, 
men vokste opp i New York.  Her ble han uteksaminert fra Newtown High School i Elmhurst i 1924.  Han ble rangert som bestemann i klassen. 

Et Pulitzer-stipend betalte skolepenger for ham ved Columbia College, en avdeling av Columbia University. Her tok han blant annet et kurs i vitenskapshistorie, forelest av Frederick Barry (1876-1943). Barry var den første professoren i matematikkhistorie i USA. Boyer tok laveregradseksamen i matematikk i 1928.  Han underviste så ved Brooklyn College, mens han fortsatte utdannelsen ved Columbia.  I 1929 fikk han mastergrad fra Columbia.  Professor Barry anbefalte ham da å starte på en doktorgrad i vitenskapshistorie, et råd han fulgte.  

I 1934 ble Boyer «Instructor in mathematics» ved Brooklyn College.  I juni 1935 giftet han seg med Marjorie Duncan Nice (1912-2009), som han hadde møtt på en seminar i vitenskapshistorie ved Columbia.  Majorie fullførte en doktorgrad i historie ved Columbia i 1958.  Sammen hadde de fire sønner.

Boyer fikk doktorgraden fra Columbia i 1939.  Doktorgradsarbeidet ble publisert samme år, som boka The concepts of calculus.  

Ved Brooklyn College fikk Boyer i 1948 opprykk til «Assistant professor» og i 1952 til «Full professor».  Som akademiker publiserte han en rekke vitenskapelige artikler om vitenskapshistorie, knyttet både til matematikk og fysikk.  
Han var en drivende kraft i History of Science Society, der han hadde en rekke tillitsverv.  

Boka med doktorgradsarbeidet fra 1939 ble gitt ut på nytt i 1959, med tittelen The history of the calculus and its conceptual development.  Den mest kjente boka, A history of mathematics ble utgitt første gang i 1968.  
Mellom 1968 og 2012 ble denne boka utgitt i 76 utgaver, på fem ulike språk. Også de andre bøkene til Boyer har kommet i en lang rekke utgaver, både i originalspråket og i oversatte versjoner.  

Boyer døde av hjerteinfarkt i april 1976.  

Columbia University deler hvert år ut «Carl B. Boyer Memorial Prize in the History of Science», en pris på $7000 til en laveregradsstudent for beste essay om et vilkårlig emne i matematikkhistorie.

Bibliografi 

Reviderte utgaver:

Utvalgte artikler:

 Early estimates of the velocity of light (1939)
 A vestige of Babylonian influence in thermometry (1942)
 Cavalieri, limits and discarded infinitesimals (1942)
 Early principles in the calibration of thermometers (1942)
 An early reference to division by zero (1943)
 Fractional indices, exponents, and powers (1943)
 History of the measurement of heat (1943)
 Pascal's formula for the sums of powers of the integers (1943)

Referanser

Eksterne lenker 

 

Matematikere fra USA
Matematikkens historie