Homo luzonensis

Homo luzonensis kan ha vært en selvstendig art av mennesker (Homo).

Det er kun gjort funn i Callao-hulen (engelsk Callao Cave) nord på øya Luzon i Filippinene. De første funnene av et fotbein ble gjort i 2010, men funnet ble da tolket som å være av et lite menneske. I 2011 og 2015 ble det gjort nye funn. Funnene ble første gang publisert som mulige funn av en egen art i 2019.  

Det ble i 2011 og 2015 funnet rester etter to voksne og ett barn, som består av to fingerbein, to tåbein og sju tenner. Til sammen med funnene fra 2010 er det 13 små funn. Ut fra størrelsen på tennene er individene vurdert å ha vært relativt små av vekst. Ut fra den enkle formen på tennene og formen på fotbeinet er individene vurdert å ikke å være mennesker. Det har ikke vært mulig å trekke ut DNA-materiale fra funnene.

Ett av beina er datert til å være om lag 67.000 år gamle.

Et hjortebein ble funnet i de samme sedimentene. Det har merker som ser ut som om det er kuttet med steinverktøy. Beinet kan være et tegn på at Homo luzonensis var redskapsmakere og jegere.

I 2018 ble det oppdaget steinredskaper og et slaktet nesehornskjelett som er mer enn 700.000 år gamle, ikke så langt fra Callao-hulen. På grunn av tidsgapet mellom funnene er det imidlertid vanskelig å si om det er noen sammenheng.

Øya Luzon må ha vært vanskelig for gamle homininer å nå, siden øya ikke har vært knyttet til fastlandet de siste 2.5 millioner år.

Referanser 
 

Arkaiske mennesker
Filippinene