Dispensasjon fra sølibatet

Dispensasjon fra sølibatet er i den latinske kirke i katolisismen fritak for en prest fra den prestelige sølibatsforpliktelse. En slik dispensasjon er forbeholdt paven og gis foreløpig kun under to – svært forskjellige – betingelser.

Katolske prester som taper sin klerikale status 
For det første kan det gis til en ordinert prest på dennes anmodning i sammenheng med laisering. Denne prest er en som giftet seg (ugyldig etter kirkeloven) etter sin ordinasjon og deretter ble suspendert fra alle embeter og funksjoner av sin biskop. Det kan også være en prest som ønsker, eller akter, å forlate prestetjeneste, og søker om laisering og ikke har gjort alvor av sitt forehavende om å forsøke ekteskap.

Prester konvertert fra andre kirkesamfunn
For det andre kan dispensasjon fra sølibat gis til en gift mann før hans ordinasjon til prestedømmet, slik at han kan ordineres til prest uten å avlegge sølibatløftet og uten å begrense hans ekteskapsliv. Bare den biskop som ønsker å ordinere ham kan søke om denne dispensasjonen, og den gis for tiden nesten utelukkende til prester som har konvertert fra ikke-katolske kirker. Dette skjedde for første gang for den gifte tidligere protestantiske vesttyske pastor Rudolf Goethe, som fikk dispensasjon fra sølibatet av pave Pius XII og således kunne prestevies for det katolske bispedømmet Mainz. 

Forutsetningene og varigheten for prosedyren, og de betingelser som stilles til prestens virke, har gjennomgått noen endringer flere ganger siden den gang.

Et spesielt tilfelle gjaldt den tsjekkiske presten Jan Kofroň, som i mai 2008 fikk kondisjonell dispensasjon fra sølibat, for det tilfelle at hans første prestevielse hadde vært ugyldig. Kofroň ble allerede presteviet i den katolske undergrunnskirke i august 1988, under den tid kommunistregimet var ved makt i Tsjekkoslovakia. Etter kommunismens fall ble underjordiske ordinerte gifte prester tilbudt skifte til den slovakiske gresk-katolske kirke, en katolsk østkirke hvis kirkelover ikke krever sølibat. Kofroň nektet imidlertid å konvertere.

Det kan ta lang tid mellom biskopens anmodning og den romerske dispensasjon. Det finnes ingen offentlig tilgjengelige sikre oversikter over antall og navn. Etter konflikten om ordinasjon av kvinner i Den anglikanske kirke i 1993, var det en bølge på rundt 200 konverterte tidligere prester fra Church of England som ble dispensert fra sølibat og kunne prestevies katolsk og gå inn i katolsk prestelig vilje etter nærmere føringer angående oppgaver.

Noen katolsk presteviede med dispens fra sølibatet av konverterte tidligere prester/biskoper

 1951: Rudolf Goethe
 1973: Otto P. Franzmann
 1983: Paul van K. Thomson
 9. november 1985: Miloš Raban
 August 1987: Peter Watterson
 1994: Graham Leonard
 1995: Peter Gerloff
 2003: Robert Ploß
 2004: Peter Moskopf
 2005: Patrick Balland
 21. august 2005: Evans David Gliwitzki
 2006: Stefan Thiel
 2007: Gerhard Stille
 15. juni 2007: Gerhard Höberth
 30. juni 2007: Hans-Tilman Golde
 12. mai 2008:  Jan Kofroň
 2009: Jeffrey N. Steenson
 6. juli 2010: Peter Kemmether
 15. januar 2011: John Broadhurst, Andrew Burnham, Keith Newton
 18. februar 2011: David Silk
 22. februar 2011: Harm Klueting
 26. mai 2012: Hans Janßen
 28. oktober 2018: André Schneider
 28. oktober 2018: Andreas Theurer
 12. mars 2022: Jonathan Goodall
 2. april 2022: John Goddard

Referanser

Katolisisme