Oppdal prestegjeld

Oppdal prestegjeld var et prestegjeld tilhørende Gauldal prosti. Det omfattet sogn i Oppdal kommune i Sør-Trøndelag fylke, og hovedkirken var Oppdal kirke.

Oppdals kirkesogn er nå en del av Oppdal kirkelige fellesråd, og underlagt Gauldal prosti i Nidaros bispedømme i Den norske kirke.

Historikk 

Uppdalr eller Vangr sókn (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Oppdal prestegjeld går tilbake til førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden.

I Reformatsen 1589 hadde Opdalls Præstegjeld en kirke og en prest. Sognepresten betjente hovedkirken på Oppdal huer hellig dag.

Ved kgl.res. av 8. juni 1770 fikk Halvard Lønset og 44 andre menn lov til på egen kostnad å bygge et lite kapell, der det før hadde stått et kapell. Lønset kapell ble innviet 20. januar 1771.

Opdal prestegjeld dannet grunnlaget for Opdal formannskapsdistrikt, som ble opprettet i 1837.

Grensen mellom Sunndal og Oppdal prestegjeld ble fastsatt ved kgl.res. av 14. juni 1935, tidligere hadde grensen gått lenger vest i Drivdalen, inntil 1700-tallet sognet bygden Gjøra til Oppdal. Fagerhaug kapell ble oppført i 1959.

Fra 2004 ble prestegjeldene som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk de også ut av lovverket.

Menigheter
Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende menigheter:
 Oppdal
 Fagerhaug
 Lønset

Referanser

Oppdals historie
Prestegjeld i Trøndelag
Prestegjeld i Nidaros bispedømme