Karl-Josef Rauber

Karl-Josef Rauber (født 11. april 1934 i Nürnberg i Tyskland, død 26. mars 2023 i Rottenburg am Neckar) var en katolsk erkebiskop og diplomat for Den hellige stol. Fra 1990 til 1993 var han president for Det pavelige diplomatiske akademi og deretter apostolisk nuntius i Sveits og Liechtenstein, i Ungarn og Moldova, samt i Belgia og Luxembourg.

Liv og virke

Bakgrunn
Etter eksamen ved benediktinernes Sankt Michaels Gymnasium ved deres kloster i Metten i Niederbayern, studerte Rauber katolsk teologi og filosofi ved Johannes Gutenberg-universitetet i Mainz fra 1950.

Prest
Den 28. februar 1959 ble han presteviet av biskop Albert Stohr i katedralen i Mainz. Han var kapellan i Nidda og fullførte fra 1962 – året da Andre Vatikankonsil begynte – en doktorgrad i kanonisk rett ved Det pavelige gregorianske universitet i Roma. Samtidig gikk han på Det pavelige diplomatiske akademi. 

Rauber virket i Statssekretariatet fra 1966 som en av fire sekretærer for Statssekretariatets sostituto, erkebiskop Giovanni Benelli. Han var hovedansvarlig for de tysktalende områdene.

I 1977 ble han postert til nuntiaturet til Belgia og Luxembourg og i 1981 til nuntiaturet i Hellas.

Titulærerkebiskop, nuntius
Uganda: Den 18. desember 1982 utnevnte pave Johannes Paul II ham til titulærerkebiskop av Jubaltiana og utnevnte ham til charge d'Affaires og pro-nuntius til Uganda. Pave Johannes Paul II bispeviet ham selv den 6. januar 1983 i Peterskirken. Medkonsekratorer var Eduardo Martínez Somalo og Duraisamy Simon Lourdusamy, begge kurieerkebiskoper.

Det pavelige diplomatakademi: Den 22. januar 1990 utnevnte Johannes Paul II Rauber til president for Det pavelige diplomatiske akademi. I 1991 ga fikk han den delikate oppgave å granske vanskelighetene biskop Wolfgang Haas hadde bidratt til, eller hadde møtt, i det sveitsiske bispedømmet Chur.

Sveits og Liechtenstein: I 1993 vendte han tilbake til Den hellige stols diplomatiske tjeneste som apostolisk nuntius til Sveits og Liechtenstein (16. mars 1993 til 25. april 1997).

Ungarn og Moldova: Deretter var han apostolisk nuntius til Ungarn og Moldova (25. april 1997 til 22. februar 2000). 

Belgia og Luxembourg: Den 22. februar 2003 ble erkebiskop Karl-Josef Rauber apostolisk nuntius til Belgia og Luxembourg. I denne funksjonen forbigikk kirkeledelsen i Roma hans treerforslag (terna) om hvem som burde overveies som ny erkebiskop av erkebispedømmet Mechelen-Brussel. Rauber reagerte på dette med voldsomme og åpne anklager mot pave Benedikt XVI da han utnevnte André-Joseph Léonard til erkebiskop av Mechelen-Brussel, mot nuntius Raubers uttrykkelige råd. Rauber anså ham som helt uegnet for embedet.

Pave Benedikt XVI innvilget hans aldersrelaterte avskjedssøknad i 2009. Han trakk seg fra stillingen som nuntius i Belgia 18. juni 2009, og fra den i Luxembourg 24. juli 2009. 

Rauber bosatte seg så hos Schönstatt-søstrene i Ergenzingen og begynte å arbeider blant annet for bispedømmet Rottenburg-Stuttgart ved å foreta konfirmasjoner der.

Kardinal
I konsistoriet den 14. februar 2015 opptok pave Frans ham i kardinalskollegiet som kardinaldiakon med titulærdiakoni tilknyttet kirken Sant'Antonio di Padova a Circonvallazione Appia. Han var da over 80 år, og dermed ikke tillatt å delta på noe pavevalg. Slike utnevnelser av eldre kardinaler er vanligvis regnet mer som en pavelig hedersbevisning. 

Hans utnevnelse ble kalt «overraskende», og Bayerischer Rundfunk spekulerte om pave «Frans kanskje ønsket å uttrykkelig ære en mann som ikke alltid hadde hadd det lett med det romerske system». Raubers uttalelser i 2010 var blitt del av en rekke hendelser som førte til at erkebiskop Léonars mer konservative lederskap ikke ble mer enn et kortvarig avvik fra Belgias heller nær unisone avant-garde-katolisisme etter Det andre Vatikankonsil.

Ett år etter Raubers kardinalsutnevnelse ble Brussel-Mechelens erkebiskop Jozef De Kesel også elevert til kardinal - det var han som overtok etter Léonard, og raskt satte i gang med å omgjøre en rekke av dennes bestemmelser.

Død
Han døde 26. mars 2023 i Rottenburg am Neckar. Han hadde bodd der ivaretatt av Schönstattsøstrene i bydelen Ergenzingen. Han hadde i flere år slitt med svekket helse, og ble ytterligere forverret av covid-19 i 2022.

Episkopalgenealogi 
Hans episkopalgenealogi er:

 Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
 Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
 Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
 Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
 Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
 Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
 Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
 Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (16235-1698) *1666
 Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
 Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
 Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
 Kardinal Henry Benedict Mary Clement Stuart of York (1725-1807) *1758
 Pave Leo XII (1760-1829) *1794
 Kardinal Chiarissimo Falconieri Mellini (1794-1859) *1826
 Kardinal Camillo di Pietro (1806-1884) *1839
 Kardinal Mieczyslaw Halka Ledóchowski (1822-1902) *1861
 Kardinal Jan Puzyna z Kosielsko (1842-1911) *1886
 Erkebiskop Józef Bilczewski (1860-1923) *1901
 Erkebiskop Bolesław Twardowski (1864-1944) *1919
 Erkebiskop Eugeniusz Baziak (1890-1962) *1933
 Pave Johannes Paul II (1920-2005) *1958
 Kardinal Karl-Josef Rauber (1934-2023) *1983

Referanser 

Tyske katolske biskoper
Tyske kardinaler
Linjen Rebiba
Personer fra Nürnberg
Pavelige nuntier
Ambassadører til Uganda
Ambassadører til Sveits
Ambassadører til Liechtenstein
Ambassadører til Ungarn
Ambassadører til Moldova
Ambassadører til Belgia
Ambassadører til Luxembourg