Sotterne

Sotterne (Onychoprion fuscatus) er en art i gruppen sotterner (Onychoprion) og inngår i måkefamilien (Laridae). Arten består som et antall underarter og forekommer i tropiske og subtropiske kyststrøk på begge sider av ekvator. Her regner vi med åtte underarter, men det er klart at disse trenger revidering.

Taksonomi 

J. L. Peters beskrev sju underarter i 1934., men han poengterte allerede den gang at en revisjon var nødvendig. I dag regner vi med åtte underarter, men revidering er fortsatt like nødvendig. Gill et al. (2010) har blant annet foreslått at kermadeci bør betraktes som et synonym til serratus, og at rasene serratus og crissalis kanskje ikke tilfredsstiller kravene som selvstendige underarter. Den foreslåtte formen somalensis (endemisk for Mait Island i Adengulfen) ble synonymisert med nubilosus, men er kanskje allikevel verd en status som selvstendig underart. Også rasen infuscatus ble tidligere regnet til nubilosus, men i inndelingen under er status hevet til underart. Det knytter seg altså fortsatt stor usikkerhet til inndelingen.

Biologi 
Den blir  lang, veier rundt , og har et vingespenn på . Voksne fugler har i tillegg et stjertspyd som er 7–10 cm langt.

Fjærdrakten er svart og hvit med mørk overgump og lang, dypt kløftet stjert. Arten er ganske lik den litt mindre tøyleterna , men de kan skilles på at det hvite feltet på hodet ikke går bak øynene hos sotterne. De to artene har dessuten vidt forskjellige utbredelser.

Sotterne forekommer ute på åpent hav i tropiske og subtropiske områder. Den eter mest fisk og blekksprut, men tar også krepsdyr, insekter og fiskeavfall. Arten er avhengig av at tunfisk og andre store fisker driver byttet opp til overflaten. Hekkingen skjer i store kolonier på flate øyer uten terrestriske predatorer.

Arten er kosmopolitisk utbredt i alle varme havområder. Om sommeren kan den komme nordover langs Vest-Europas kyst, men arten er aldri sikkert observert i Norge. I 2020 var det ett hekkende par på Azorene, og det er også ett hekkende par på Selvagensøyene.

Inndeling 
Inndelingen følger Birds of the World og er i henhold til Winkler, Billerman & Lovette (2020). Norske navn på artene følger Norske navn på verdens fugler og er i henhold til Syvertsen et al. (2008, 2017, 2020). Eventuelle navn i parentes er ikke offisielle, men kun midlertidige beskrivelser.

 Charadriiformes, vade-, måse- og alkefugler
 Chionidi, slirenebbfugler
 Charadrii, lofugler
 Scolopaci (Limicoli), snipefugler/vadefugler
 Turnici, springvaktelfugler
 Lari, måkefugler
 Dromadidae, krabbeeterfamilien
 Glareolidae, brakksvalefamilien
 Stercorariidae, jofamilien
 Alcidae, alkefamilien
 Laridae, måkefamilien
 Larinae, måker
 Anoinae, noddyer
 Gyginae, silketerner
 Sterninae, terner
 Anous
 Gygis
 Onychoprion, (sotterner)
 O. fuscatus, sotterne
 O. f. fuscatus (nominatformen), utbredt i Mexicogolfen, i Vestindia og Øst-Mexico, samt sporadisk langs kysten av det sørlige USA
 O. f. nubilosus, utbredt sør i Rødehavet og i Indiahavet til Ryukyuøyene og Filippinene
 O. f. infuscatus, utbredt i det sentrale Indonesia
 O. f. serratus, utbredt på Ny-Guinea, Australia, Ny-Caledonia og sørover til Påskeøya
 O. f. kermadeci, utbredt på Kermadecøyene, Norfolkøya og Lord Howe-øya
 O. f. oahuensis, utbredt på Boninøyene og østover til Hawaiiøyene og sørover til Linjeøyene
 O. f. crissalis, utbredt på øyer vest for Mexico og Mellom-Amerika til Galápagosøyene
 O. f. luctuosus, utbredt på Sala y Gomez og Desventuradasøyene
 O. lunatus, polynesiaterne
 O. anaethetus, tøyleterne
 O. aleuticus, beringterne
 Sternula
 Phaetusa
 Hydroprogne
 Gelochelidon
 Larosterna
 Chlidonias
 Thalasseus
 Sterna
 Rynchopinae, saksenebber

Fotogalleri

Litteratur

Referanser

Eksterne lenker 
 

Terner
Fugler formelt beskrevet i 1766
Dyr formelt beskrevet av Carl von Linné