Argentinamaur

Argentinamaur (Linepithema humile) er en maurart. Den er tatt med i Verdens naturvernunions liste over de 100 mest skadelige invaderende artene i verden.

Arbeiderne er små, 2–3 mm lange og brune. Hannene har vinger og er 2,8–3 mm lange og mørkebrune. Dronningene er 4,5–5 mm lange og mørkebrune. Unge dronninger har vinger. Hvis man knuser arbeidere mellom fingrene, er det ingen spesiell lukt, noe som skiller argentinamaur fra mange andre arter i underfamilien Dolichoderinae. Arten er en alteter som foretrekker flytende føde. Den var opprinnelig utbredt i nedslagsfeltet til elva Paraná i nordlige Argentina, sørlige Brasil og Paraguay.

Argentinamauren har fulgt med godstransport og har spredt seg til store deler av verden. Den foretrekker middelhavsklima og er ikke så vanlig i områder med kaldt eller tropisk klima. Arten bygger bol under løv og steiner, men kan også finnes innendørs. Den etablerer seg helst i områder som er påvirket av mennesker, men kan også invadere naturlige økosystemer.

I det opprinnelige utbredelsesområdet er ulike kolonier aggressive mot hverandre, men de innførte bestandene danner «superkolonier» uten aggresjon mellom individene. I Sør-Europa finnes det to superkolonier. Den største strekker seg over 6000 km i kyststrøkene fra Liguria i Italia til Galicia i Spania. En annen superkoloni er begrenset til Catalonia.

Arten er skadelig på mange måter. Den fortrenger nesten alle opprinnelige maurarter og andre leddyr. Dette fører til stor endringer i økosystemene og påvirker også naturlig forekommende virveldyr. Ett eksempel er kystområdene i California der bestandene av paddeiguaner (Phrynosoma) er sterkt redusert. Disse øglene eter store maur, som nesten er borte, mens argentinamauren er for liten til å ete.

Argentinamaur har et mutalistisk forhold til forskjellige arter av nebbmunner der den beskytter de sugende insektene og til gjengjeld får honningdugg i belønning. Dette kan føre til store avlingstap.

I Norge ble argentinamaur første gang oppdaget i Sandnes i 2005. Den er senere funnet i Oslo i 2012 og 2015. Det er usikkert om den kan etablere seg utendørs i Norge. I Fremmedartslista er arten vurdert som høy risiko på grunn av begrenset invasjonspotensial og høy økologisk effekt.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Maur
Insekter formelt beskrevet i 1868
Høyrisikoarter på fremmedartslista