Flora MacDonald (politiker)

Flora Isabel MacDonald (født 3. juni 1926 i North Sydney i Nova Scotia, død 26. juli 2015 i Ottawa i Ontario) var en kanadisk politiker for Progressive Conservative Party. Hun var fra 1979 til 1980 landets første kvinnelige utenriksminister.

Liv og virke

Bakgrunn 
MacDonald vokste opp i North Sydney på Cape Breton i Nova Scotia i en familie der faren arbeidet ved Western Unions telegrafstasjon. Bestefaren var kaptein på klipperskip. Politisk var familien konservativ.

MacDonald utdannet seg til sekretær og lærte seg stenografi. Hun arbeidet en tid i en bank i Ontario. I 1953 reiste hun til Storbritannia der hun hadde forskjellig slags arbeid de neste 17 månedene.

Politisk karriere 
MacDonald begynte å arbeide som sekretær ved hovedkontoret til Progressive Conservative Party i 1956. Dette var rett før John Diefenbakers valgseire. Hun sto imidlertid nærmere hans etterfølger Robert Stanfield. 

MacDonald fikk stadig viktigere oppgaver i partiorganisasjonen, også mens hun arbeidet ved Queen's University i Kingston.

MacDonald ble valgt til parlamentet for første gang i 1972. Hun stilte for Progressive Conservative Party. MacDonald ble gjenvalgt i 1974, 1979, 1980 og 1984, men tapte valget i 1988. I sitt parlamentariske arbeid var MacDonald opptatt av grunnlovssaker, forsvars- og utenrikspolitikk og reform av fengselsvesenet.

I 1976 forsøkte hun å bli valgt til partileder, men tapte for Joe Clark. Han vant valget i 1979 og etterfulgte Pierre Trudeau som statsminister for en koalisjonsregjering. I denne regjeringen ble MacDonald utenriksminister. Hun tiltrådte 4. juni 1976 og var Canadas første kvinnelige utenriksminister. Clarks regjering ble kortvarig og MacDonald var utenriksminister til 2. mars 1980.

Som utenriksminister hadde MacDonald en rolle i frigivelsen av seks amerikanske diplomater som hadde søkt tilflukt hos kanadiske diplomater i Iran, hendelsen som kalles Canadian Caper. Diplomatene ble utstyrt med kanadisk pass slik at de kunne ta seg ut av landet. Hun engasjerte seg også for vietnamesiske båtflyktninger og la opp til en politikk som gjorde at Canada tok imot  flyktninger.

Senere var hun arbeids- og innvandringsminister (1984–1986) og kommunikasjonsminister (1986–1988) i regjeringene til statsminister Brian Mulroney. MacDonald fikk statsrådpostene til tross for at Mulroney mislikte henne. Hun var imidlertid en populær politiker.

Etter at parlamentskarrieren var over, engasjerte MacDonald seg i internasjonale spørsmål, blant annet i International Development Research Centre og Carnegie Commission on Preventing Deadly Conflict. Hun viet spesiell oppmerksomhet til Afghanistan  og etablerte i 2007 Future Generations Canada for å støtte utviklingsarbeid der.

Utmerkelser 
MacDonald ble utnevnt til offiser av Order of Canada i 1992 og forfremmet til companion i 1998. Hun ble tildelt Order of Ontario og Order of Nova Scotia og mottok Pearson Medal of Peace. MacDonald ble tildelt indiske Padma Shri. Hun var æresdoktor ved en rekke universiteter i Canada og USA.

Passerelle Flora Footbridge over Rideau Canal i Ottawa er oppkalt etter henne. Hun likte å gå på skøyter på kanalen om vinteren.

Referanser 

Canadiske politikere
Personer fra Nova Scotia