Félicien de Saulcy

Louis Félicien Joseph Caignart de Saulcy (født 19. mars 1807 i Lille i Frankrike, død 4. november 1880 i Paris) var en fransk offiser, arkeolog, numismatiker og forskningsreisende orientalist.

Liv og virke

Bakgrunn, militær karriere
Félicien de Saulcy kom fra en adelsfamilie. Han begynte i 1826 på École Polytechnique, og derertter ved École d'application de l'artillerie et du génie i Metz. Han ble artillerioffiser i Metz. Der ble han i 1838  lærer i mekanikk på kadettskolen. 

Fra meget ung alder næret han stor interesse for mynter og oldsaker, og hans samlet selv, og ervervet seg tidlig dyptgående kunnskaper i numismatikken. 

Allerede som ung løytnant vant han akademiets pris for sin Essai sur la classification des suites monétaires byzantines (1836), et arbeide som snart ble fulgt av forskjellige andre arbeider om spanske, franske, lothringske, galliske, puniske, jødiske, arabiske og seleukidiske, likesom også over korsfarernes mynter.

Forskerkarriere
Etter et besøk hertugen av Orléans hadde avlagt i Metz ble Saulcy kalt til Paris, der han 1842 ble forstander for Artillerimuseet og samme år medlem av Académie des inscriptions, som anerkjennelse av sine fortjenester innen numismatikken. 

I 1843 dechiffrerte den libyco-berberske skrift nesten fullstendig, ved hjelp av den punisk-libyske inskripsjon, som var bilingual. 

Da Paul-Émile Botta i Assyria hadde oppdaget tallrike assyriske kileinnskrifter, kastet Saulcy seg over dechiffreringen av disse tegnene, likesom han også prøvde å finne ut av den egyptiske demotiske skrift. De skrifter han utgav om disse spørsmål førte imidlertid ikke vitenskapen synderlig videre, om de enn lettet veien for hans etterfølgere. 

For Østerlandene, især Det hellige land, næret han levende interesse og besøkte dem flere ganger. 

Han reiste gjennom Syria og Palestina i 1850–51, 1863 og 1869. På sin første reise til Palestina i 1850 ville han blant annet lete etter noe av interesse «på farefulle steder» dro han rundt ved Dødehavet, feilidentifserte Sodoma og Gomorra, og laget den første kartskissen av Masada. Han oppdaget Shihanstelen og identifiserte Tell es-Sultan som stedet for oldtidens Jeriko. 

De Saucy foretok en tidlig arkeologisk utgravning i Det hellige land i 1863. Han utgravde kongegravene i Jerusalem, som han feilidentifisert som gravene til Davids hus. Han oppdaget dronning Helena av Adiabenes sarkofag, skjønt han selv trodde at beina i den som var innhullet i kleder med gullbrodering, var konen til en av Judas konger under det første tempelets tid, antagelig  Sidkia eller Joasj av Juda mente han. De Saulcy ble nødt til å innstille utgravningen da nyheten om ar menneskelige bein ble gravd opp utløste et raseri i det jødiske samfunn i Jerusalem. Sarkofagen og andre funn ble sendt til Frankrike og utstilt i Louvre.

I forbindelse med disse hyppig reiser og tallrike dertil hørende undersøkelser står hans Voyage autour de la Mer Morte et dans les terres bibliques (2 bind, 1852—54); Voyage en Terre-Sainte (1865), Jérusalem (1881), Histoire de l'Art judaïque (1858), Recherches sur la Numismatique judaïque (1854), Numismatique de la Terre-Sainte (1874), Les derniers jours de Jérusalem (1866), Histoire d'Hérode, roi des Juifs (1867), Sept siècles de l'histoire judaïque (1874) og Histoire des Machabées (1880). 

I 1859 ble Saulcy av Napoleon III utnevnt til senator; i 1856 ledsaget Saulcy prins Napoleon, keiserens fetter, på dennes reise til Færøyene, Island og Grønland.

Referanser

Litteratur 
 Gustave Schlumberger: Éloge de M. de Saulcy, lu dans la VIe séance générale de la Société de l'Orient latin, le 16 mai 1881, Impr. J.-G. Fick, Genève, 1881
 Henri Wallon: Notice historique sur la vie et les travaux de M. de Saulcy, Institut de France. Académie des inscriptions et belles-lettres, Firmin-Didot, Paris, 1881
 Charles Robert: « Saulcy. Son œuvre et les hommages rendus à sa mémoire »,i  Mémoires de l'Académie de Metz,‎ 1880-1881, s. 455-473.
 Hélène Nicolet-Pierre et Dominique Gérin: Louis-Félicien-Joseph Caignart de Saulcy (1807-1880), Paris, Bibliothèque nationale, 1981.
 Nicole Villa, Françoise Rousseau, Françoise Heilbrun, et al.: Félix de Saulcy et la Terre Sainte, catalogue d'exposition, Musée d'art et d'essai, Palais de Tokyo, april-september 1982.
 Françoise Dumas: « La création de la Revue de la numismatique française à travers la correspondance de Saulcy », i Revue numismatique, 6e série, vol. XXIX,‎ 1987, s. 220-232.
 Numa Broc: Dictionnaire des explorateurs français du XIXe siècle, T. 2, Asie, CTHS, 1992, s. 409-411.
 Jean-PIerre Garnier: « Hommage à Louis-Félicien-Joseph Caignart de Saulcy (1807-1880) à l'occasion du bicentenaire de sa naissance », i Bulletin de la Société française de numismatique, vol. 62, no 3,‎ 2007, s. 66-68.
 Bruno Jané: « Félicien de Saulcy », i Isabelle Guyot-Bachy et Jean-Christophe Blanchard (red.): Dictionnaire de la Lorraine savante, Metz : Éditions des Paraiges, 2022, s. 284-285.

Eksterne lenker 

 

Franske arkeologer
Franske numismatikere
Franske orientalister
Museumsfolk
Franske senatorer
Medlemmer av Académie des inscriptions et belles-lettres
Personer fra Lille