Santa Balbina

Santa Balbina, også kalt Santa Balbina all'Aventino, er en kirke, basilica minor og tittelkirke i Roma, viet den hellige jomfrumartyren Balbina. Kirken er ved Via di Santa Balbina i rione San Saba og er i sognet San Saba.

Kirkens historie
Kirken nevnes skriftlig omtalt i et dokument fra synoden i Roma i 595.

Pavene Gregor III (731–741) og Leo III (795–816) lot den ombygge og utsmykke. På 1000-tallet tilkom et kloster tilsluttet kirken. På grunn av områdets usunne tilstand ble kirke og klosteret oppgitt på 1100-tallet; kirken forfalt. På 1200-tallet ble den overlatt til greske munker fra Santa Maria in Cosmedin. De befestet klosteret til vern mot invaderende barbarer og røvere som på denne tid streifet rundt på den romerske campagna.

På initiativ av kardinal Marco Barbo gjennomgikk kirken en gjennomgripende restaurering, og da ble taket lagt om. Pave Klemens VIII lot i 1598 ombygge kirken og gav den absiden med fresker.

Under ledelse av kunsthistoriker og arkitekt Antonio Muñoz ble den restaurert årene 1927–1930. Muñoz' strategi innebar å gjenstille kirken til det utseende han trodde at den hadde hatt i middelalderenb; han hadde imidlertid sjelden arkeologiske bevis for sine meninger. Senere tillegg, som under barokken, behandlet han med forakt. I Santa Balbina lot Muñoz blant annet gjenåpne vinduer som var blitt murt igjen eller forminsket; de tre vinduer i ble også foresett med transennae, det vil si en slags perforert skjerm i stein eller marmor. I følget Ferruccio Lombardi ødela Muñoz flere kunsthistorisk verdifulle arkitektoniske elementer.

Interiøret
Kirken har ett skip med abside. I absidens halvkuppel har Anastasio Fontebuoni freskemalt Den forherligede Kristus med de hellige Balbina, Quirinus og Felicissimus; fresken er fra 1623. Under høyalteret venereres Balbinas, Quirinus og Felicissimus' relikvier.

Interiøren har ti sidekapell, fem på hver side. Flere av kapellene er imidlertid ikke i bruk.

Høyre side
Cappella di San Pio da Pietrelcina
Første sidekapell til høyre er viet den hellige Padre Pio. Foruten en moderne statue av hem er det i kapellet et freskefragment fra 1300-tallet.

Cappella di San Giovanni da Capestrano
Andre kapell er viet den hellige Giovanni da Capistrano. Alterbildet er Jomfru Maria åpenbarer seg for den hellige Giovanni da Capistrano.

Cappella di Nostra Signora di Lourdes
Tredje kapell et viet Vår Frue av Lourdes. I kapellet er statuen Vår Frue av Lourdes og ytterligere freskefragment fra 1300-tallet.

Cappella del Santissimo Crocifisso
Dette kapell er viet den korsfestedee Kristus. Alteret prydes av relieffet Korsfestelsen, utført av Mino da Fiesole i 1460.

Cappella di Santa Margherita da Cortona
Det femte kapellet var tidligrre virt den hellige Margareta av Cortona.

Venstre side
Cappella della Madonna di Fátima
Tredje sidekapell til venstre er viet Vår Frue av Fátima. Kapellet hyser blant annet en 1200-tallsfreske forestillende Kristus og Jomfru Maria med fire apostler, attribuert til Pietro Cavallinis skole.

Cappella di Sant'Antonio di Padova
Femte sidekapell er viet den hellige Antonius av Padova og har en moderne statue av ham.

På fasadens innervegg er Stefano de Surdis gravmonument, et cosmatarbeid fra 1303.

Kirken i tidlige fortegnelser

Tittelkirke
Kirken  ble stiftet som tittelkirke på 500-tallet.

Kardinalprester 1200- til 2000-talet
 Tommaso da Capua: 1221–?
 Simon d'Armentières: 1294–1297
 Eleazario da Sabrano: 1378–1379/1381
 Bandello Bandelli: 1408–1416
 Guglielmo Carbone-Tomasello: 1411–1418, pseudokardinal utnevnt av motpave Johannes XXIII
 John Kemp: 1440–1452
 Vakant: 1452–1467
 Amico Agnifilo della Rocca: 1467–1469
 Vakant: 1469–1473
 Giovanni Battista Cybo: 1473–1474, den senere pave Innocens VIII
 Girolamo Basso della Rovere: 1477–1479
 Vakant: 1479–1484
 Juan Margarit i Pau: 1484
 Vakant: 1484–1450
 Juan de Vera: 1500–1507
 Francisco Jiménez de Cisneros: 1507–1517
 Adrien Gouffier de Boissy: 1517–1520
 Giovanni Piccolomini: 1521–1524
 Vakant: 1524–1535
 Girolamo Ghinucci: 1535–1537
 Gasparo Contarini: 1537–1539
 Pier Paolo Parisio: 1540–1545
 Jacopo Sadoleto: 1545
 Ottone di Waldburg: 1545–1550
 Pedro Pacheco Ladrón de Guevara: 1550–1557
 Lorenzo Strozzi: 1557–1571
 Gaspar Cervantes de Gaete: 1572–1575
 Gaspar de Quiroga y Vela: 1578–1594
 Pompeo Arrigoni: 1597–1616
 Antonio Zapata y Cisneros: 1616–1635
 Alfonso de la Cueva-Benavides y Mendoza-Carrillo: 1635–1644
 Juan de Lugo: 1644–1660
 Pascual de Aragón-Córdoba-Cardona y Fernández de Córdoba: 1661–1677
 Lazzaro Pallavicino: 1677–1680
 Vakant: 1680–1687
 José Aguirre: 1687–1694
 Ferdinando d'Adda: 1696–1714
 Antonio Felice Zondadari: 1715–1731
 Girolamo Grimaldi: 1731–1733
 Thomas Philip Wallrad d'Alsace-Boussut de Chimay: 1733–1752
 Vakant: 1752–1760
 Girolamo Spinola: 1760–1775
 Vakant: 1775–1782
 Alessandro Mattei: 1782–1786
 Antonio Felice Zondadari: 1801–1823
 Ercole Dandini: 1823–1840
 Silvestro Belli: 1841–1844
 Giacomo Piccolomini: 1846–1847
 Giuseppe Pecci: 1850–1855
 Enrico Orfei: 1858–1870
 Giuseppe Andrea Bizzarri: 1875–1877
 Giacomo Cattani: 1880–1887
 Amilcare Malagola: 1893–1895
 Donato Maria Dell'Olio: 1901–1902
 Vakant: 1902–1916
 Auguste-René-Marie Dubourg: 1916–1921
 Jean Verdier: 1929–1940
 Vakant: 1940–1946
 Clément-Emile Roques: 1946–1964
 Léon-Etienne Duval: 1965–1996
 Péter Erdő: 2003–

Kommunikasjoner
Næreaste tunnelbanestasjon er  Circo Massimo.

Bilder

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker
 

Balbina
Balbina
Rione San Saba
Balbina
Basilica Minor