Ignaz von Döllinger

Johann Joseph Ignaz von Döllinger (født 28. februar 1799 i Bamberg i kongedømmet Bayern, død 14. januar 1890 i München) var en tysk katolsk teolog, historiker og prest.

Liv og virke
Han var sønn av Ignaz Döllinger.

Ignaz von Döllinger ble i 1827 professor i kirkehistorie og kirkerett  i München. Han fikk snart en lederstilling innen den av romantikken påvirkede, konfesjonelt betonede katolske retningen. I dens ånd virket von Döllinger som journalist og politiker, han var medlem av den bayerske landdagen fra 1845 og av parlamentet i Frankfurt 1848-1849, samt var fremtredende ved sine kirkehistoriske arbeider. Blant disse verker kan nevnes Die Reformation (3 bind, 1846-48) og Luther (1852, 2. opplag 1890). 

Han bekjempet jesuittenes ultramontanisme og satte opp mot deres nyskolastikk og kurialisme en nasjonal tysk katolisisme på vitenskapelig grunn, tanker som han utviklet i Die Papstfabeln (1863, 2. opplag 1890). 

Til tross for at han ikke ble deltagende ved Første Vatikankonsil i 1870, var han en av de mes markante motstanderne av læren om pavens ufeilbarlighet både ved sine kritiske artikler før kirkemøtet (under signaturen Janus) Der Papst und das Konzil (1869, ny utgave 1892 under tittelen Das Papsttum) som under kunsilet ved sine Römische Briefe vom Konzil i Augsburger Allgemeine Zeitung (utgitt i bokform under pseudonymet Quirinus 1870). 

Da ufeilbarlighetsdogmet ikke desto mindre ble antatt, og von Döllinger nektet å underkaste seg, ble han ekskommunisert 1871. Han sluttet seg aldri formelt til gammelkatolikkenes samfunn men betraktes likevel som dens far. 

Han kom senere til å interessere seg for kirkesamfunnenes gjenforening og gav uttrykk for en helt annen verdsettelse av Martin Luther («en titan i åndens verden») enn tidligere.

Referanser

Kilder 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Tyske kirkehistorikere
Tyske professorer
Tyske katolske teologer
Tyske katolske prester
Tyske politikere
Personer fra Bamberg