Barokkhest

Barokkhest beskriver en gruppe hesteraser som oftest er etterkommer etter og  beholder de særegne egenskaper av en hestetype som oppsto i Europa unner Middelalderen og ble fremtredende under barokken. Disse hestene er preget av kraftig bakkropp, en muskuløs, buet nakke, en rett eller svakt konveks profil og vanligvis en full, tykk manke og hale. De er spesielt godt egnet for akademisk ridekunst.

Hestetyper
Hestene som var i bruk ved mellomeuropeiske hoff, hoffrideskoler og ridderakademier var
 Eldre hesteraser, eller 
 fremavlede krigs-, parade-, eller skolehester, og 
 fremavlede vognhester

Disse hestene stammet fra nordafrikanske berberhester eller spanske iberiske hester.

Eldre raser
Disse var for krigføring fra sadelen, for det meste i nærkamp, fremavlede kortryggete hester, vanligvis under 150 centimeter mankehøyde, med stor manøvrerbarhet, ridbarhet, skjønnhet og utholdenhet.
 Mauriske eller afrikanske hester, berberhester.
 Spanske hester, hvis etterkommere i dag er kjent som Andalusier og Lusitano.
 Italienske Napolitaner, hvis etterkommere i dag er kjent som Murgese.

Krigs-, parade- og skolehester fra femtenhundretallet

Ved mellomeuropeiske adelshoff fremavlede regionale hesteraser med god rideferdighet, kampevne og imponerende utseende:
Frederiksborghest
 Lipizzaner
 Alter Real
 Andalusier
 Lusitano
 Murgese
 Knabstruper

Vognhester fra femtenhundretallet

Regionale hesteraser med vekt på trekk- og arbeidskapasitet avlet for landbruksmiljøet ved mellomeuropeiske adelshoff, så vel som imponerende utseende i hestespannet:
 Frieser
 Kladruber

Referanser 

Hester