Sakya Pandita

Sakya Pandita Künga Gyeltsen (tibetansk: ས་ཀྱ་པཎ་ཌི་ཏ་ཀུན་དགའ་རྒྱལ་མཚན, wylie: Sa skya Paṇḍita Kun dga’ rgyal mtshan) (født 1182, død 28. november 1251) var en tibetansk spirituell leder, lærer innenfor tibetansk buddhisme og den fjerde av de fem sakya-forfedre (wylie: sa skya gong ma lnga). Tittelen Sakya Pandita ble gitt ham på grunn av hans kunnskap om sanskrit. I tradisjonen betraktes han som en emanasjon av Manjusri, legemliggjørelsen av alle buddhaer.

Sakya Pandita er anerkjent i Tibet, India, Mongolia og China som en lærd innenfor de fem store vitenskaper i buddhistisk filosofi, medisin, grammatikk, dialektikk og sanskritlitteratur så vel som mindre vitenskaper som retorikk, synonymer, poesi, dansing og astrologi. Han betraktes som den sjette Sakya Trizin og er en viktig figur i Sakya-tradisjonen.

Referanser

Sakya