Rhynchophorinae

Rhynchophorinae er en gruppe av biller i overfamilien snutebiller (Curculionoidea).

Utseende 
Små til store (opptil 50 millimeter) snutebiller, de fleste av artene forholdsvis store til snutebiller å være, og gruppen omfatter de største av alle snutebiller. Kroppsformen er vanligvis avlang og mer eller mindre sylindrisk, og de har en lang, krum snute som er rund i tverrsnitt. Grunnfargen er vanligvis mørkebrun eller svart, men de har ofte rødlige eller hvite tegninger. Hodet er forholdsvis lite med store fasettøyne. Hos noen arter møtes fasettøynene på undersiden av hodet. I midten er hodet trukket ut til en lang snute. Antennene sitter festet på sidene av snuten. Disse består av et langt indre ledd, en midtre svøpe (funiculus) på 4-6 ledd, og en ytre, tre-leddet kølle. Antennene er knebøyde mellom det første leddet og svøpen. Brystskjoldet (pronotum) er forholdsvis stort, omtrent så langt som bredt, med rundede sider. Det er gjerne kraftig punktert, men mangler tydelige groper eller furer. Dekkvingene er gjerne omtrent så brede som brystskjoldet, avlange og parallellsidige, ofte med tydelige punktrekker. Beina er forholdsvis kraftige og middels lange, forbeina kan være sterkt forlengede. Lårene kan ha en tann på undersiden. Føttene er fem-leddete, det fjerde leddet varierer i størrelse fra ganske stort og tydelig til meget lite og nesten usynlig. Det tredje leddet er tolappet.

Levevis 
De fleste av artene lever i tropene på enfrøbladete planter, særlig på palmer (Arecaceae), arter i ananasfamilien (Bromeliacaceae) og orkidéer (Orchidaceae), også på gress (Poaceae) og halvgress (Juncaceae). Unntaket mellom de artene som lever på levende planter er slekten Rhodobaenus som lever på kurvplantefamilien (Asteraceae), en tofrøbladet gruppe. Larvene minerer vanligvis inne i stengler og skudd. Det finnes også noen arter som ser ut til å være knyttet til død ved, og noen (i slekten Sitophilus) lever på lagrede matvarer. Ursnutebillene er mest tallrike i lavlands-regnskoger i tropene.

Skadedyr 
Noen av ursnutebillene er betydelige skadegjørere. Artene i slekten Sitophilus lever på korn, frø og andre lagrede matvarer. Kornsnutebillen (Sitophilus granarius) gjør særlig mye skade på lagret korn. Denne billen er 3 –5 mm lang og brun. Hver hunn kan legge 150-200 egg. Hun gnager et hull i et korn, legger et egg der og forsegler hullet. Larven utvikler seg inne i kornet og huler det etter hvert helt ut slik at bare skallet blir igjen. Kornsnutebillen er avhengig av relativt høye temperaturer og høy luftfuktighet – fuktighetsinnholdet i kornet må være minst 10 % og luftfuktigheten minst 50 %. Billene kan gå gjennom flere generasjoner på et år. Som de fleste andre skadedyr på lagrede matvarer stammer artene i slekten Sitophilus fra varme områder, men er i dag spredt over det meste av verden. De kan ikke overleve utendørs i Norge. Sitophilus oryzae er også funnet innendørs i Norge, men har ikke etablert permanente kolonier her. En tredje art, Sitophilus linearis, angriper belger og frø av tamarind i tropiske områder. 
Andre arter er skadedyr på levende planter. Polytus mellerborgii og Cosmopolites sordidus gjør skade på bananplanter, og har spredt seg til de områdene der disse blir dyrket.
Artene i slekten Sphenopterus gjør skade på mais. Noen arter kan også gjøre skade på orkidéer og planter i ananasfamilien som blir dyrket som prydplanter.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Polyphaga Emery, 1886
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
 Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
 Familien ursnutebiller, Dryophthoridae Schönherr, 1825 (ev. underfamilie av snutebiller Curculionidae)
 Underfamilien Rhynchophorinae Schönherr, [1833]
 Stammen Diocalandrini Zimmerman, 1993 - Australia
 Slekten Diocalandra Faust, 1894
 Stammen Litosomini Lacordaire, 1866
 Slekten Anogelia
 Slekten Autonopis
 Slekten Brenthidogenia
 Slekten Calandrites
 Slekten Calandrotopus
 Slekten Catapyges 
 Slekten Crepidotus 
 Slekten Daisya Anderson, 2003
 Slekten Dichthorrhinus
 Slekten Dyspnoetus 
 Slekten Eugnoristus
 Slekten Fursovia
 Slekten Ganae
 Slekten Gypsophorus
 Slekten Laocalandra
 Slekten Laodaria
 Slekten Laogenia 
 Slekten Laostates
 Slekten Melchus Lacordaire, 1866
 Slekten Microspathe
 Slekten Myocalandra 
 Slekten Neocalandra 
 Slekten Neophrynoides O'Brien & Wibmer, 1982
 Slekten Oliabus
 Slekten Paramorphorrhinus
 Slekten Periphemus
 Slekten Sitophilus Schönherr, 1838
 Kornsnutebille, Sitophilus granarius (Linnaeus, 1758)
 Rissnutebille, Sitophilus oryzae (Linnaeus, 1767)
 maissnutebille Sitophilus zeamais Motschulsky, 1855
 Sitophilus linearis (Herbst, 1797)
 Slekten Symmorphorhinus
 Slekten Tatiotimus 
 Slekten Toxorhinus Lacordaire, 1866
 Slekten Tryphetus
 Stammen Ommatolampini Lacordaire, 1866
 Slekten Aphiocephalus
 Slekten Cylindrodcyba
 Slekten Lampommatus
 Slekten Ommatolampes
 Stammen Polytini Zimmerman, 1993 
 Slekten Polytus Faust, 1894
 Stammen Rhynchophorini
 Slekten Abrachius
 Slekten Cyrtotrachelus Schönherr, 1838 - omfatter noen av de største snutebillene
 Slekten Dynamis Chevrolat, 1883
 Slekten Macrocheirus
 Slekten Mahakamia
 Slekten Omotemnus
 Slekten Otidognathus
 Slekten Paratasis
 Slekten Pristirhina
 Slekten Protocerius
 Slekten Rhynchodynamis
 Slekten Rhynchophorinus 
 Slekten Rhynchophorus Herbst, 1795
 Slekten Stockwellius
 Stammen Sphenophorini – mange slekter
 Slekten Abacobius
 Slekten Acantharhinus
 Slekten Acherus
 Slekten Adapanetus
 Slekten Aeetes 
 Slekten Alloscolytoproctus Hustache, 1929
 Slekten Anapygus
 Slekten Anathymus
 Slekten Anoxyopisthen
 Slekten Aphanomastix
 Slekten Aplotes
 Slekten Aporophemus 
 Slekten Atarphaeus
 Slekten Barystethus
 Slekten Belopoeus
 Slekten Belorhynus 
 Slekten Billbergia
 Slekten Cactophagoides 
 Slekten Cactophagus LeConte, 1876
 Slekten Cercidocerus
 Slekten Conopisthen
 Slekten Coptopisthen
 Slekten Coraliphorus
 Slekten CosmopolitesChevrolat, 1885
 Cosmopolites sordidus (Germar) – viktig skadedyr på banan
 Slekten Cryptocordylus
 Slekten Cyrtomasias
 Slekten Diathetes 
 Slekten Disodontogenus
 Slekten Dolichopisthen
 Slekten Eucalandra Faust, 1899
 Slekten Foveolus
 Slekten Gnamptorrhinus
 Slekten Haptorhynchus
 Slekten Heterotoxus
 Slekten Ichthyopisthen
 Slekten Iphthimorhinus 
 Slekten Korotyaevius
 Slekten Liocalandra
 Slekten Megastethus
 Slekten Meroplus
 Slekten Metamasius Horn, 1873
 Slekten Metaprodioctes
 Slekten Nassophasis
 Slekten Neos
 Slekten Odoiporus
 Slekten Oresciorrhinus
 Slekten Oryctorhinus
 Slekten Paradiaphoras
 Slekten Paramasius 
 Slekten Perissoderes
 Slekten Phacecorynes
 Slekten Platyopisthen
 Slekten Pleurothorax
 Slekten Poteriophorus
 Slekten Procosmopolites
 Slekten Prodioctes
 Slekten Pseudacanthorrhinus 
 Slekten Rhabdoscelus
 Slekten Rhinocles
 Slekten Rhinogrypus 
 Slekten Rhodobaenus LeConte, 1876 – på kurvplantefamilien
 Slekten Schlaginhaufenia 
 Slekten Sciabregma
 Slekten Scoliopisthen 
 Slekten Scyphophorus Schönherr, 1838 – lever på agavefamilien
 Slekten Sipalomimus
 Slekten Sparganobasis
 Slekten Sphenocorynes 
 Slekten Sphenophorus Schönherr, 1838 – på gress og halvgress, bl.a. mais
 Slekten Stenophida
 Slekten Tapinosthetas
 Slekten Temnoschoita 
 Slekten Tetratopos
 Slekten Trigonotarsus
 Slekten Trochorhopalus
 Slekten Trymatoderus
 Slekten Tyndides
 Slekten Zetheus

Eksterne lenker 
 

Snutebiller
Biller formelt beskrevet i 1833