Lolita (1962)

Lolita er en amerikansk-britisk film fra 1962, regissert av Stanley Kubrick. Filmen er basert på romanen med samme tittel skrevet av den russiske forfatteren Vladimir Nabokov.

Lolita var et krevende prosjekt for Kubrick. Det skyldtes dels den pedofile tematikken romanen omhandlet, og dels at romanens språklige form var vanskelig å overføre til en rettlinjet filmfortelling. Nabokovs første utkast til manus ville ha gitt en film på 7 timer. Lolita var Kubricks første film produsert i Storbritannia. Den ble laget sammen med det kanadiske selskapet Seven Arts for MGM, og var en kommersiell og kunstnerisk suksess. Nabokov ble nominert til Oscar for manuset og James Mason ble nominert til BAFTA for beste skuespiller. Kubrick selv ble nominert til beste regissør ved Golden Globe og ved Filmfestivalen i Venezia. Den ledende filmkritikeren Pauline Kael var overrasket over hvor fornøyelig filmen er. Filmen utmerker seg med sin svarte humor i likhet Kubricks neste film Dr. Strangelove.

Fra og med Lolita ble Kubricks filmer mer kompliserte og tvetydige: Fra å lage gode genrefilmer ble han mer filosofisk og pretensiøs. Den kommersielle suksessen med Lolita, Spartacus og Dr. Strangelove ga Kubrick frihet til å velge tema og styre filmprosjektene.

Handlingsreferat 
Humbert ankommer Ramsdale, New Hampshire, og har til hensikt å tilbringe sommeren der før han skal begynne som professor ved Beardsley College i Ohio. Han søker etter et værelse han kan leie, og Charlotte Haze - en plagsom og seksuelt frustrert enkefrue - inviterer ham til å bo hjemme hos henne. Han møter også hennes fjorten år gamle datter, Dolores, med kallenavnet "Lolita" som Humbert snart blir forelsket i. Charlotte ønsker å være alene sammen med Humbert, og sender Lolita til en sommer-leir for jenter. Charlotte oppdager Humberts dagbok, som beskriver lidenskapen hans for Lolita. Han beskriver blant annet Charlotte som motbydelig. Hun løper sin vei, men blir snart påkjørt av en bil og dør av skadene.

Humbert henter Lolita fra sommer-leiren, men hun vet ennå ikke at moren hennes er død. Humbert innrømmer overfor Lolita at moren hennes ikke er syk ved et sykehus, som han tidligere hadde fortalt henne, men at hun faktisk er død. De to starter deretter en reise sammen, og reiser fra hotell til motell. I offentligheten fungerer de som far og datter. Om høsten rapporterer Humbert til sin stilling ved Beardsley College, og melder Lolita på en videregående skole der. Om ikke lenge begynner folk de møter å lure på forholdet mellom denne faren og den tilsynelatende datteren hans.

En sen kveld kommer Humbert hjem for å finne Dr. Zempf, en påtrengende, fremmed, som sitter i den mørke stuen hans. Zempf, som snakker med en kraftig tysk aksent, påstår å være psykolog ansatt ved Lolitas skole. Han overbeviser Humbert om å la Lolita delta på skole-teateret, og hun får snart hovedrollen i en teater-oppsetning. Men kort tid senere bestemmer Humbert seg for å forlate Beardsley College, og reise sin vei sammen med Lolita videre. Men han innser snart at de blir forfulgt av en mystisk bil. Når Lolita kort tid senere blir syk, tar han henne med til et sykehus. Men når han kommer tilbake for å hente henne, er hun forsvunnet. En sykepleier forteller at hun reise sin vei sammen med en annen mann som hadde påstått å være hennes onkel.

En sjokkert Humbert står helt alene igjen, uten en eneste anelse om hennes forsvinning eller nye oppholdssted. Men noen år senere mottar Humbert et brev fra en voksen Lolita, som nå har giftet seg med Richard T. Schiller. Hun skriver at hun nå er gift, at hun er gravid, og har et desperat behov for penger. Humbert reiser hjem til henne, og krever å få vite hvem som hadde kidnappet henne fra sykehuset tre år tidligere. Hun forteller ham at dette var Clare Quilty, mannen som hadde fulgt etter dem, som var en berømt dramatiker.

Moren hennes hadde mange år før dette hatt en flørt med Quilty i Ramsdale. Lolita sier at Quilty også var den som hadde forkledd seg som Dr. Zempf, den påtrengende fremmede de hadde møtt flere ganger tidligere. Lolita hadde forlatt sykehuset sammen med ham, når han lovet henne en skuespiller-kontrakt i Hollywood. Humbert ber Lolita om å forlate ektemannen hennes, og bli med ham. Hun avslår og minner ham om at hun er gravid, og kommer til å føde om tre måneder. Humbert gir henne 13 000 dollar som han påstår kommer fra et salg av huset som tidligere hadde tilhørt moren hennes. Deretter reiser Humbert sin vei, og han planlegger å drepe Clare Quilty.

Skuespiller 
 James Mason som Humbert
 Shelley Winters som Charlotte Haze-Humbert
 Sue Lyon som Dolores "Lolita" Haze
 Peter Sellers som Clare Quilty / Dr. Zempf
 Gary Cockrell som Richard Schiller
 Jerry Stovin som John Farlow, en advokat
 Diana Decker som Jean Farlow
 Lois Maxwell som Mary Lore, en sykepleier
 Cec Linder som Dr. Keegee
 Susanne Gibbs som Mona
 Bill Greene som George Swine
 Shirley Douglas som Mrs. Starch, en piano-lærer
 Marianne Stone som Vivian Darkbloom
 Marion Mathie som Miss Lebone
 James Dyrenforth som Frederick Beale Sr.
 Maxine Holden som Miss Fromkiss
 John Harrison som Tom
 Colin Maitland som Charlie Sedgewick
 C. Denier Warren som Potts

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker 
 
 

Filmer fra 1962
Dramakomedier fra USA
Britiske dramakomedier
Sort-hvitt-filmer
Filmer regissert av Stanley Kubrick
Filmer lagt til New Hampshire
Filmer lagt til Ohio
Filmer satt til 1950-årene
Engelskspråklige filmer