Edvard Dahlerup

Edvard August Dahlerup (1812–1882) var en dansk lege. Han var i mange år overlege ved Frederiks hospital i København, men hadde flere viktige stillinger og verv i byens sykehusvesen.

Liv og virke 
Han vokste opp i en begavet, men ikke spesielt velstående embedsmannsfamilie. Han hadde flere søsken og halvsøsken som ble jurister, prester, leger og offiserer og involvert i styre og stell. Den eldre halvbroren Hans Birch Dahlerup ble admiral og friherre, mens både Lars og Carl Emil Dahlerup ble landstingsmenn.

Edvard Dahlerup tok kirurgisk og medisinsk eksamen og begynte å arbeide ved Frederiks hospital i København. I 1841 tok han doktorgraden, og samme år ble han konstituert som overlege ved hospitalet etter sin svoger, Ole Bang. I 1843 ble Dahlerup reiselege for kong Christian VIII, og i 1845 kongens livlege. Det var han frem til kongen døde i 1848.

Edvard Dahlerup var overlege ved Frederiks hospital fra 1860 til 1873 og medlem av Sundhedskollegiet, som førte tilsyn med helsevesenet, fra 1862 til sin død i 1882. Han hadde styreverv ved flere sykehus. Som overlege underviste han også medisinstudenter. Han var titulær professor fra 1848, men drev ingen større forskningsarbeider.

Dahlerup var medlem av Københavns borgerrepresentasjon fra 1856 til 1858 og øvde stor innflytelse på opprettelsen av Kommunehospitalet.

Han giftet seg i 1823 med Elizabeth MacDougal, som var av dansk-engelsk slekt. Hennes far Gorgon MacDougal var bibliotekar ved Det Classenske Bibliotek. Edvard og Elizabeth Dahlerup fikk ni barn.

Æresbevisninger 
Dahlerup ble utnevnt til kommandør av 2. klasse av Dannebrogordenen i 1870 og kommandør av den svenske Vasaordenen i 1874 og tildelt Dannebrogordenens hederstegn i 1848. Han fikk også ærestitlene etatsråd og konferensråd.

Referanser 

Danske leger
Dannebrogordenen
Vasaordenen
Personer fra Hillerød