Ariernachweis

Ariernachweis var i Nazi-Tyskland et «ariersertifikat» som sertifiserte at en persom tilhørte den ariske rase slik man forstod dette begrepet.

Fra april 1933 ble det et krav at alle ansatte i den offentlige sektor, inklusive i undervisningssektoren, måtte besitte et lsikt dokument i henhold til Gesetz zur Wiederherstellung des Berufsbeamtentums. Det var også nødvendig for å kunne erverve borgerskap etter at Nürnberglovene ble innførte i  1935. Det viste at noen enten var av tysk blod, eller tett nok beslektet dette. En svenske, eller en engelskmann, en polakk eller en italiener ble ansett å være beslektede, det betyr «ariske».

Det var to hovedtyper som gjorde nytten:
Kleiner Ariernachweis (Det lille ariersertifikat) var et med:
Syv fødsels- eller dåpsattester (eller en kombinasjon av de begge) - personen selv, foreldrene og besteforeldrene - og tre vigselsattester (foreldre og besteforeldre) eller sertifiserte beviser derom:
Ahnenpass
Ahnentafel, et sertifisert slektstavle
Großer Ariernachweis (Det store ariersertifikat) trengtes for å oppfylle kravene i Reichserbhofgesetz (landarveloven) og for medlemskap i nazistpartiet. Dette måtte spore slekten tilbake til 1800 (og til 1750 for offiserer i SS).

Referanser

Litteratur
Nicholas John Fogg: «German genealogy during the Nazi period (1933-1945)», i Genealogists' Magazine, vol. 30, no. 9 (London: March 2012) pages 347-362.
Eric Ehrenreich: The Nazi Ancestral Proof. Genealogy, Racial Science, and the Final Solution. Indiana University Press, Bloomington IN 2007, ISBN 978-0-253-34945-3.
Manfred Gailus (utg.): Kirchliche Amtshilfe. Die Kirche und die Judenverfolgung im „Dritten Reich“. Vandenhoeck & Ruprecht, Göttingen 2008, ISBN 978-3-525-55340-4.

Nasjonalsosialistisk eugenikk
Dokumenter
Slektsforskning