Otto Kaurin Nilsen

Otto Kaurin Nilsen (født 30. mai 1917, død 8. desember 1983) var en norsk motstandsmann under andre verdenskrig. Han var medlem av motstandsgruppen som drev den hemmelige radiostasjonen Theta i Bergensområdet. Han ble arrestert av okkupasjonsmakten den 8. desember 1944, og satt i fengsel i Espeland fangeleir og Møllergata 19. Den 5. mai 1945 ble han dømt til døden, men dommen ble ikke fullbyrdet, og han ble befridd fra fangenskapet etter at de tyske styrkene i Norge hadde kapitulert den 8. mai 1945.

Nilsen var utdannet telegrafist, og i 1942 arbeidet han som jernbanetelegrafist ved Myrdal stasjon på Bergensbanen. Påsken 1942 fikk han besøk på Myrdal av vennen Markus Wiig, som var medlem av en motstandsgruppe som drev radiostasjonen Theta. Folkene som drev Theta-stasjonen hadde blant annet varslet den norske motstandsledelsen i London om det som i ettertid ble kjent som Telavåg-tragedien. Wiig rekrutterte Nilsen som reservetelegrafist i Theta-gruppen. Ved hjelp av et annet Theta-medlem fikk Nilsen hjelp til å finne en annen jobb som ville gjære det lettere for ham å gå inn i motstandsarbeidet, og i mai 1942 var han på plass og klar for å delta i Theta-gruppens virksomhet. Den nye jobben i Sambygg A/S bød på fleksibilitet i både arbeidstid og arbeidsoppgaver.

Otto Kaurin Nilsen var aktiv i motstandsarbedet helt frem til han ble pågrepet og satt i tysk fangenskap den 8. desember 1944. Etter arrestasjonen ble han utsatt for grov tortur, og mishandlingen av Nilsen var ett av tiltalepunktene mot gestapisten Joseph Groth etter krigen. Groth ble dømt til livsvarig tvangsarbeid i Gulating lagmannsrett den 9. april 1947.

Etter krigen ble han ansatt i tollvesenet, som forble hans arbeidsplass frem til han ble krigspensjonist i 1977. Da han sluttet i tollvesenet hadde han stilling som tollinspektør.

Referanser 

Norske motstandsfolk under andre verdenskrig