Katharine Bruce Glasier

Katharine Bruce Glasier (født 25. september 1867, død 14. juni 1950) var en britisk sosialistisk politiker, journalist og forfatter. Hun var en av grunnleggerne av Independent Labour Party i 1893.

Tidlige år 
Glasier ble født i Stoke Newington som Katharine St John Conway, som det andre av syv barn. Hennes eldste bror var Robert Seymour Conway, en akademiker og komparativ filolog. Deres far, Samuel Conway, var en kongregasjonalistisk forkynner bosatt i Chipping Ongar i Essex, hans kone, Anne (født Curling) kom fra en velstående familie fra Stoke Newington.

Familien flyttet til Walthamstow da Katharine var ung. Hun gikk på Hackney High School og deretter studerte hun klassisk ved Newnham College i Cambridge. Til tross for at det ikke var praksis ved Cambridge University å utdele akademiske grader til kvinner på den tiden, ble hun titulert som BA.

Liv og karriere 
Conway begynte som lærer på Redland High School i Bristol, hvor hun ble inspirert til å slutte seg til i Bristol Socialist Society etter å ha overvært en demonstrasjon av streikende kvinnelige tekstilarbeidere. Hun flyttet inn hos Dan Irving hvor hun også måtte pleie hans kone. På denne tiden hun ble med i Fabian Society. Hun begynte å holde foredrag for organisasjonen, og i 1893 ble hun en av grunnleggerne av Independent Labour Party (ILP). Hun var en av 15 medlemmer, og den eneste kvinne valgt til ILP første nasjonale administrative råd i januar 1893.

Hun giftet seg med John Bruce Glasier, en skotsk sosialistisk politiker, 21. juni 1893, men hun fortsatte å forelese. De fikk tre barn sammen: Jeannie, Malcolm og John Glendower (kjent som Glen).

På begynnelsen av 1900-tallet skrev Glasier for en rekke publikasjoner. Hun har utgitt tre romaner – Husband and Brother (1894), Aimee Furniss, Scholar (1896), og Marget (1902-3) – pluss en samling noveller, Tales from the Derbyshire Hills (1907).

Hun var en sentral person i ILP og overtok i 1916 som redaktør i avisen Labour Leader etter Fenner Brockway. Mens hun i starten hadde suksess som redaktør med økte opplagstall, førte kontroverser rundt hennes støtte til bolsjevikene til en nedgang i salget. Da hennes mann ble alvorlig syk og døde i 1920, og hun fikk et nervøst sammenbrudd i april 1921, trakk hun seg som redaktør til fordel for H.N. Brailsford.

På 1920-tallet sluttet Glasier seg til Vennenes samfunn og Teosofisk samfunn. Hun ble ILP sin nasjonale administrator, men trakk seg i 1931 da ILP forlot Labour Party, og fortsatte i stedet å jobbe for Labour etter en kortvarig tilnærmelse til Socialist League. I 1948 ble hun nominert til Nobels fredspris av Labours parlamentsmedlem Gilbert McAllister for sitt "humanitære arbeid i England og andre steder".

Død 
Glasier flyttet til Glen Cottage i Earby i Lancashire i 1922 og bodde der frem til sin død i 1950. Hennes yngste sønn, Glen, døde før henne i 1928. Etter Glasiers bortgang ble Glen Cottage donert til Youth Hostels Association for å kunne brukes som hostel. Slik har det også forblitt, selv om bygningen nå er i offentlig eie.

Referanser 

Britiske sosialister