Kjempeslekta

se egen seksjon

Kjempeslekta (Plantago) er ei planteslekt i kjempefamilien.

Beskrivelse 
Artene er ett-, to- eller flerårige urter, eller mer sjeldent små busker. De mangler som regel stengel, og bladene sitter i en grunnstilt rosett. Noen ganger kan plantene ha en opprett stengel med motsatte blad. Rota kan være ei pælerot, en rotstokk eller mange smårøtter. Bladene er enkle og eggformede, elliptiske, avlange, lansettformede, linjeformede eller sverdformede. Bladranden er hel, bølgende eller tannet; hos noen få arter kan bladene være fjær- eller håndflikete.

Blomsterstanden sitter i enden av et langt skaft som vokser ut av rosetten, eller bladhjørnene på stengelen om den finnes. Blomstene er én- eller tvekjønnede og vindpollinerte. De er samlet i et aks, men hos noen arter sitter de enkeltvis. Krona er valse- eller rørformet med fire fliker. Det er fire pollenbærere, og fruktknuten har to eller fire rom. Frukten er nesten alltid en lokkapsel, men kan være en liten nøtt eller en kapsel som ikke åpner seg.

Utbredelse 
Kjempeslekta omfatter omtrent 250 arter og har en kosmopolitisk utbredelse. De vokser hovedsakelig i tempererte strøk, men finnes også i tropiske fjell. Mange isolerte øyer har endemiske arter, ofte med forvedet stamme. I Norge forekommer groblad, dunkjempe, smalkjempe og strandkjempe naturlig, og det er gjort tilfeldige funn av ballastgreinkjempe, flikkjempe og greinkjempe.

Systematikk 
Kjempeslekta tilhører stammen Plantagineae i kjempefamilien (Plantaginaceae). Plantago er typeslekta for familien Plantaginaceae. Familien omfattet tidligere bare de tre slektene Plantago, Bougueria og Littorella. Nyere systematiske studier har ført til at mange arter fra den gamle maskeblomstfamilien (Scrophulariaceae) er flyttet hit.

Avgrensinga av kjempeslekta er ganske klar. Bougueria med én art fra Andesfjellene skiller seg ut morfologisk, men molekylærgenetiske data viser at den hører til midt i Plantago. I 1990-åra ble Littorella med tre akvatiske arter inkludert i Plantago, men molekylærgenetiske data viser at den er søstergruppen til Plantago i snever betydning og derfor ikke trenger å inkluderes.

Hvis man ser bort fra Littorella, deles kjempeslekta i fire underslekter, og noen av disse deles igjen i flere seksjoner. Kladogrammet nedenfor viser slektskapsforholdene innenfor Plantagineae:

Utvalgte arter 

Følgende liste inneholder et utvalg av artene i slekta:
 ballastgreinkjempe (P. afra) – middelhavslandene, Madeira, Sahara og videre sørover til Tanzania og østover til Pakistan; forvillet andre steder
 Plantago albicans – middelhavslandene, Kanariøyene og videre sørover til Mauritania og Somalia og østover til Iran
 Plantago alpina – fjell i Sør- og Mellom-Europa
 Plantago altissima – Sørøst-Europa fra Østerrike til sørlige Russland, Algerie, Tunisia
 Plantago amplexicaulis – sør i middelhavsområdet og videre sørover til Somalia og østover til Iran
 Plantago arborescens – Kanariøyene, Madeira
 Plantago asiatica – Asia fra Japan og Russlands fjerne østen sørover til Sri Lanka og Indonesia
 Plantago atrata – Mellom- og Sør-Europa
 Plantago aucklandica – Aucklandøyene sør for New Zealand
 Plantago bellardii – middelhavslandene
 Plantago camtschatica – Russlands fjerne østen, Japan, Korea, Liaoning i Kina
 Plantago canescens – nordlige Sibir, Nord-Amerika fra Alaska til Montana
 flikkjempe (P. coronopus) – Europa nordover til Færøyene, Danmark og Sør-Sverige, Makaronesia, middelhavslandene og sørover til Eritrea og østover til vestlige Pakistan og Sentral-Asia; forvillet andre steder
 Plantago cretica – det østlige middelhavsområdet fra sørlige Hellas til Israel og Irak
 Plantago depressa – Asia fra Sibir og Korea sørover til Himalaya
 Plantago eriopoda – Nord-Amerika fra Alaska og Nordvestterritoriene sørover til nordlige Mexico
 Plantago hawaiensis – Hawaii i Stillehavet
 greinkjempe (P. indica [P. arenaria]) – Mellom- og Sør-Europa og østover til Iran, Sentral-Asia og Sibir, Nord-Afrika; forvillet andre steder
 Plantago lagopus – Makaronesia, middelhavslandene, Vest-Asia østover til Pakistan
 smalkjempe (P. lanceolata) – Makaronesia, Nord-Afrika, temperert Eurasia; forvillet andre steder
 groblad (P. major) – opprinnelig Eurasia, Makaronesia, Nord-Afrika, sørlige Afrika; nå et kosmopolitisk ugras
 strandkjempe (P. maritima) – Europa, Vest- og Sentral-Asia, Nord-Afrika, Nord- og Sør-Amerika
 dunkjempe (P. media) – Europa og østover til Russlands fjerne østen og Iran; forvillet i Nord-Amerika og Chile
 Plantago moorei – Falklandsøyene
 Plantago nubicola [Bougueria nubicola] – Andesfjellene i sørlige Peru, Bolivia og nordvestlige Argentina
 Plantago ovata – Sør-Spania, Nord-Afrika, Somalia, Vest- og Sør-Asia til India; forvillet andre steder
 Plantago patagonica – Nord-Amerika fra sørlige Canada til nordlige Mexico, temperert Sør-Amerika
 Plantago robusta – St. Helena i det sørlige Atlanterhavet
 Plantago salsa – Sentral-Asia, sørlige Sibir, Mongolia, nordlige Kina; ofte regnet som underart av P. maritima
 Plantago serraria – det vestlige og sentrale middelhavsområdet
 Plantago stauntonii – Île Amsterdam i det sørlige Indiahavet
 Plantago subulata – sørlige Mellom-Europa, middelhavsområdet
 dvergkjempe (P. tenuiflora) – steppene i Øst-Europa og Asia fra Østerrike og Slovakia østover til Mongolia og Xinjiang og sørover til Iran og Irak, en isolert forekomst på Öland i Sverige
 Plantago virginica – Nord-Amerika fra sørøstlige Canada til Mexico
 Plantago webbii – Tenerife, La Palma og Gran Canaria i Kanariøyene

Referanser

Eksterne lenker