Manuel I Megas Komnenos

For keiseren i Østromerriket 1143-1180, se Manuel I Komnenos

Manuel I Megas Komnenos (gresk: Μανουήλ Α΄ Μέγας Κομνηνός), død mars 1263, var keiser i Trapezunt-riket (Trebizond) fra 1238 til sin død. Trapezunt-riket ble opprettet med støtte fra Georgia i 1204 i kjølvannet av at Det fjerde korstog okkuperte Konstantinopel. På den tiden Manuel I regjerte omfattet Trapezunt-riket en stripe land langs den sørlige kysten av Svartehavet. Den greske 1400-tallskronikøren Michael Panartos skrev at Manuel var «den dyktigste og heldigste general» og at han regjerte «dydig i Guds øyne», men den eneste hendelsen han refererte fra Manuels regjeringstid er en katastrofal bybrann i Trapezunt by i januar 1253. Opplysninger om andre hendelser under hans regjering er hentet fra andre kilder. Det viktigste var gjenerobringen av Sinope i 1254 etter at byen hadde vært under tyrkisk styre av Rum-sultanatet i 40 år.

Utfordringen fra Mongolriket 
I 1243 kjempet en militær styrke fra Trapezunt sammen med de tyrkiske seldsjukkene og en kontingent fra Keiserriket Nikea mot styrker fra Mongolriket i Persia. Mongolene seiret i slaget ved Köe Dağ og både seldsjukkene og Manuel I måtte underlegge seg mongolsk overhøyhet. Manuel var selv på visitt hos mongolenes leder Güyük Khan i 1246. Dette ble ansett som viktig for å gi ham et nærmere forhold til khanens nærmeste krets. Det seldsjukkiske Anatolia var ellers underlagt streng kontroll fra mongolene.

Den 24. juni 1254 klarte Manuel å gjenerobre Sinope og utnevnte Ghadras til arkont i den viktige havnebyen ved Svartehavet I de årene Manuel hadde kontroll med denne havnen var seldsjukkene stengt ute fra havet og Trapezunt kontrollerte Svartehavet med sin flåte.

Shukurov hevder, som Kurškanskis, at Manuel hadde fått en tillatelse – en «yarlik» fra det mongolske ilkhanatet til å innta Sinope og at dette var gjort som et mottrekk mot Den gylne horde som hadde overherredømme over seldsjukkene.

Myntsystemet under Manuel 
Manuel Is regjering var den første i Trapezunt som utstedte mynter i stort omfang. Dette viste to ting: For det første var utstedelse av mynter i edelt metall (sølv og gull) en markering av regjeringens og herskerens styrke og autoritet, for det andre var det er indikator og stimulans for høy økonomisk aktivitet. Selv om det eksisterer kobbermynter fra regjeringstiden til forgjengeren Andronikos I Gidos er det under Manuel det tar fart. Man mener at det ble slått omtrent 200 typer sølvmynter («aspron») i hans tid, mens etterfølgeren Andronikos II Komnenos fikk slått 138 typer. Mynter fra Trapezunt sirkulerte også utenfor keiserriket, spesielt i Georgia. Manuels mynter ble så utbredt at det har gitt opphav til det georgiske navn på penger, «kirmaneoul», som kommer av «kuros Manuel» eller Caesar Manuel».

Årsaken til oppblomstringen av denne valutaen er ikke kjent, men det antas at det ble slått etterligninger av Manuels mynt i Georgia. Michel Kuršanskis har antydet at noen av myntene ble slått under regjeringene til Manuels etterfølgere Andronikos og Georgios fordi deres mongolske overherrer forbød dem å slå sølvmynter i eget navn. Ikke desto mindre antas det at majoriteten av mynter fra denne tiden er legalt slått av Manuels regjering.

Enkelte historikere tilskriver økningen i mynt til en endring av handelsruten i Silkeveien under Manuels regjering. Da Hulagu Khan erobret Bagdad i 1258 ble ruten endret slik at den gikk nordover fra Armenia, gjennom øvre del av Eufratdalen og Ziganapasset til Trapezunt i stedet for til Middelhavet. Anthony Bryer har imidlertid påpekt at volumet av handel på denne ruten var liten, og skatter og avgifter som ble hentet fra varene som passerte gjennom Trapezunt (den såkalte «kommerkion»), ville høyst ha vært 30 % av keiserrikets totale inntekter i et travelt år, og andre år ned mot 6%. Andre har pekt på at sølvgruvene i regionen Gümüşhane var innenfor grensene til Trapezunt-riket på 1200-tallet og kunne gi råmaterialet til disse myntene, men undersøkelser har vist at disse gruvene ikke ble tungt utnyttet før på 1700-tallet. Kuršanskis har antydet at disse myntene ble brukt til å betale skatt til mongolene i Persia, men det forklarer ikke de store funnene av mynt siden mongolene smeltet om mye av metallet for å produsere egne mynter og smykker.

Arven etter Manuel I 
Manuel gjenoppbygde Hagia Sophia-klosteret i Trapezunt mellom 1250 og 1260. Historikeren Antony Eastmond beskriver kirken som «det fineste overlevende bysantinske keiserlige monumentet i sin periode».

Familie og etterfølgere 
Manuel I var andre sønn av Alexios I Megas Komnenos, Trapezunt-rikets første keiser. Hans eldre bror Johannes var hans forgjenger som keiser. Under seldsjukkenes beleiring av Sinope i 1214 ble det referert i en kilde at Alexios hadde «voksne sønner i Trapezunt som var i stand til å overta styret», så det er sannsynlig at Manuel ble født før 1214.

Manuel hadde barn med tre forskjellige kvinner, og fire av hans barn regjerte i Trapezunt etter ham. Tidligere forskere, som Miller og Finlay, har antatt at alle tre kvinnene var hans ektefeller, men senere har Michel Kuršanskis hevdet at han bare var gift med to av dem og at Rusudan av Georgia bare var hans elskerinne.
Med sin første kone, Anne Xylaloe, en Trapezuntisk adelskvinne, hadde han sønnen

Andronikos II Komnenos som etterfulgte ham som keiser

Med Rusudan av Georgia hadde han datteren

Theodora av Trapezunt

Med sin siste kone Irene Syrikaina, også en Trapezuntisk adelskvinne, hadde han fire kjente barn:

Georgios Komnenos, senere keiser
Datter (ukjent navn) som ble gift med kong Demetrios II avGeorgia
Datter (ukjent navn)
Johannes II Megas Komnenos, senere keiser

Manuel Megas Komnenos døde i mars 1263 og hadde anbefalt og utvalgt - for å bruke Panaretos ord - sin eldste sønn Andronikos som sin etterfølger.

Referanser 

Trapezunt
Fødsler i 1218
Dødsfall i 1263