Kanzelparagraph

Kanzelparagraph («Prekestolsparagrafen») var 1871-1953 en paragraf med antikatolsk brodd i den tyske straffelov Reichsstrafgesetzbuch.

Historie

Det tyske keiserrike 
Under kulturkampen gikk keiserdømmet under ledelse av Otto von Bismarck mot prester som i deres prekener kommenterte politiske hendelser. Dette såkalte «prekestolmisbruk» ble forbudt i en ny § 130a, som ble opptatt i straffeloven den 10. desember 1871:

En utvidelse fra 26. februar 1876 utvidet paragrafen til også å omfatte udeling av skrifter:

Etterfølgende kom det som følge av denne straffelovsbestemmelse også til politisk motiverte fengselsstraffer mot katolske geistlige som Mieczysław Graf Halka-Ledóchowski, den populære erkebiskop av Posen. Han ble idømt maksimumstraffen på to år.

Det Tredje Rike 
I Det Tredje Rike ble for eksempel jesuittpater Rupert Mayer dømt etter denne bestemmelse. På grunn av sine regjeringskritiske ord fikk han forbud mot å preke. I juni erklærte Mayer på skrift til Gestapo:

I 1942 ble den katolske prest Bernhard Lichtenberg idømt to års fengsel for prekestolsmisbruk og overtredelser af lumskhetsloven (Heimtückegesetz), fordi han offentligt hadde bedt for jøder og fanger i konsentrasjonsleirer:

Forbundsrepublikken 
I forbundsrepublikken Tyskland ble paragrafen først opphevet ved den 3. endringslov til straffeloven av 4. august 1953.

Litteratur 
 Stephan Schmidl: Gestapo, Strafjustiz und ‚Kanzelmissbrauch‘ in Südbayern 1933 bis 1939. München: 2002. ISBN 3-8316-6177-4

Referanser

Eksterne lenker 

 Den katolske kirkes modstand

Lover
Antikatolisisme
Tysklands historie (1871–1918)
Tysklands historie (1933–1945)