Altaihøne

Altaihøne (Tetraogallus altaicus) er en monotypisk hønsefugl i fasanfamilien og inngår i slekten kongehøns, som består av fem arter. Arten har tilhold i Altaj-, Sajan- og Khangajfjellene i Asia. Arten er ifølge BirdLife International livskraftig.

Biologi 
Altaihøna blir cirka 57–58 cm lang og hannen blir større enn hunnen. Hannen veier cirka , hunnen cirka . Arten er altså omtrent like stor som himalayahøna (T. himalayensis).

Fjærdrakten er kryptisk og gir god kamuflasje. Den er delvis hvit på undersiden, men med mørke spetter på overbrystet som mot halsen og hodet går over i grått med lyse spetter. Issen er mørkere grå en kinnene, halsen og nakken. Bakover ryggen er fuglen mørk gråbrun med innslag av lysere grå flekker og noe rødbrunt mot halen. Hodet er som en forlengelse av den kraftige halsen. Nebbet er relativt kort og kraftig. Arten har karakterisk naken gul-oransje hud som renner som en stripe gjennom de mørke øynene. Gumpen har halvlange hvite fjær på undersiden. De nedre ekstremitetene er halvlange og meget kraftige.

Utbredelsen omfatter Altaj-, Sajan- og Khangajfjellene, som ligger i grensestrøkene mellom Russland (Sibir), Kasakhstan, Mongolia og Kina i Asia. Habitatet består av stepper, alpine enger og tundra i ulike fjellkjeder, fra  opp til snøgrensen vanligvis rundt . Arten foretrekker områder med bratte skråninger og ulendt relieff, inkludert kløfter og klipper, men den vil også søk inn i skog for å lete etter mat.

Dietten består av knoller, løker, frø, skudd (for eksempel Betula) og bær, inkludert Berberis; opptil 40 plantearter er blitt rapportert å inngå i dietten, inkludert mange skogbaserte arter; noen insekter blir også spist, og det er til og med meldt at smågnagere har blitt tatt.

Altaihøna er monogam og territorial, men hannene flokker seg sammen når hunnene har lagt sine siste egg. Hun legger eggene fra midt i mars, litt avhengig av været, habitatet og hvor gammel hun er. Redet ligger i grus, på en plass hunnen har valgt selv, og er sparsomt fôret med plantemateriale og fjær. Fem forskjellige reder inneholdt henholdsvis på fire, seks, åtte, åtte og 15 egg, men sistnevnte antas å være et resultat av at to hunner har lagt i samme rede; inkubasjonen tar 28 dager og gjennomføres av hunnen alene. Grupper av unger og hunner går sammen etter klekkingen. Ungfuglene hekker neste sesong.

Inndeling 
Inndelingen følger Birds of the World og er i henhold til Winkler, Billerman & Lovette (2020). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen m.fl. (2008, 2017, 2020).

 Galliformes, hønsefugler
 Phasianoidea, fasanfugler
 Phasianidae, fasanfamilien
 Pavoninae
 Coturnicini, (9 slekter, 54 arter)
 Tetraogallus, kongehøns (5 arter)
 T. tibetanus, tibethøne
 T. altaicus, altaihøne (monotypisk)
 T. caucasicus, kaukasushøne (monotypisk)
 T. caspius, kurdistanhøne
 T. himalayensis, himalayahøne

Referanser

Eksterne lenker 
 

Kongehøns
Fugler formelt beskrevet i 1836