Blemmya

Blemmya (gr.  βλέμμυες) eller akefal, acephali (gr. ἀκέφαλοι = uten hode) er et sagnvesen, fremstilt som hodeløst menneske, men med øyne, nese og munn plassert på brystet og magen.

Plinius og Isidor 
Forestillingen om blemmyaerne kan føres tilbake til Plinius den eldre, som omtaler dem som et afrikansk folk som oppholdt seg ved Nilens øvre løp. Han skriver: «Blemmyes traduntur capita abesse, ore et oculis pectore adfixis» (= Det sies at blemmyaerne ikke har noe hode, og at deres munn og øyne er på deres bryst"). Det bodde faktisk en folkestamme der, fryktet for overfall og røverier (se nedenfor), men påstanden om at de ble født uten hals som blemmyer, med øynene festet til skuldrene, skyldtes altså Plinius.

Også Isidorus nevner en nomadestamme som levde vest for Nilen, som ble kalt blemmyaere. Omtrent midt på 200-tallet blir det påstått at de skapte problemer i den romerske provinsen Aegyptus, og i kongeriket Meroë, ved å røve og plyndre og gjøre handelsveiene usikre.

I dikterkunsten
Dramatikeren Aischylos (d. 456 f.Kr.) skal ifølge Strabon ha skildret folk med øyne på brystet, såkalte sternoftalmer. Ikke lenge etter dette nevnte også Herodot hodeløse folk, dvs. akefaler, som han mente hørte hjemme i Libya.

I Holbergs Nils Klims reise til den underjordiske verden (1741) forekommer hodeløse i landet Cabac.

I kirkekunsten
Blemmyaerne forkommer ofte fremstilt som kalkmalerier i middelalderkirker fra katolsk tid, hvor de uttrykk den ene av dødssyndene, fråtseri. Vi ser derfor i blant blemmyer malt med vinglass i hånden og en diger munn med lange tenner, jf. et veggmaleri i Råby kirke nordøst for Randers.

I medisin 
Akefali har gitt fagtermen for fostre med manglende utviklet hode. Fostre med slike egenskaper er ikke levedyktige.

Se også
 Abarimon
 Amasoner
 Astomi
 Homo caudatus
 Kyklop
 Kynokefal
 Panotti
 Skiapod

Referanser

Eksterne lenker 
 

Fabelvesen
Legender
Kryptozoologi