Retignano

Retignano er en landsby i den italienske kommunen Stazzema, i Lucca-provinsen i Toscana.

Den var opprinnelig en liten bosetning av apuanligurer, en stamme fra lengre nord i Europa. Den ble innlemmet i Romerriket i år 177 f.kr., og ble en av de mest velstående og velutviklede romerske bosetningene i området, ved de apuanske alper. Landsbyen ble for det meste brukt som et tilfluktssted ved angrep fra sjøen, da det var et godt festningsverk med utsikt over sjøen, og nærhet til strategiske ressurser som tre og marmor.

Retignano var selvstendig i flere hundre år med kallenavnet «den lille kommunen», før selvstendigheten ble opphevet av storhertug Pietro Leopoldo i 1776. Han innlemmet landsbyen i Lucca, som er provinsen den tilhører i dag. Retignano hadde en ny oppblomstring på andre halvdel av 1800-tallet, takket være åpningen av marmorbruddet. Dette var av særlig interesse for engelskmennene, som finansierte prosjektet.

I mellomkrigstiden opplevde landsbyen en kraftig avfolkning på grunn av emigrasjon til byene og utlandet, spesielt Nord-Amerika og Argentina. Tyskerne beleiret landsbyen og utnyttet den gunstige beliggenheten under krigen, før den ble «gjenerobret» av amerikanske soldater. De plasserte en av sine hovedbaser i fremrykningsfasen ved den gotiske linjen her.

Eksterne lenker 
 

Provinsen Lucca