Fairchild C-82 Packet

C-82 Packet var et to-motors fraktfly, konstruert og bygget av Fairchild Aircraft. Det ble  hovedsakelig brukt av United States Army Air Forces og dets etterfølger United States Air Force etter andre verdenskrig. Flyets navn var en tributt til packetbåter som fraktet post, passasjerer og frakt i Europa og dets kolonier, inklusive elver og kanaler i Nord Amerika i størsteparten av det 18. og 19. århundre

Konstruksjon og utvikling 
Flyet ble utviklet av Fairchild. C-82 var ment for tung transport og etterfulgte førkrigs som Curtiss C-46 Commando og Douglas C-47 Dakota. Det ble brukt materialer som det ellers ikke var kritisk behov for, som finer og stål, slik at det ikke skulle konkurrere med  Likevel, endringer tidlig 1943 i spesifikasjonene resulterte i planene for et hel-metall fly. Flyet var ment for en rekke roller, inklusive transport av gods, tropper, og tauing av glidefly. Det hadde brede lastedører bak, lasterampe og rorene plassert 14 fot over bakken som tillot kjøretøyer å laste. Den ene prototype fløy første gang 10. september 1944. Det ble bygget ved Fairchilds fabrikk i Hagerstown, Maryland, med leveranser som startet i 1945 og endte i 1948.

Problemene viste seg nesten øyeblikkelig da flyet viste seg å ha for svake motorer og skroget utilstrekkelig for tunge løft. Som et resultat, Air Force vendte seg til Fairchild for å rette på C-82's mangler. En revidert konstruksjon fikk betegnelsen XC-82B som hadde rettet på svakhetene, alle C-82A's opprinnelige problemer.

Operativ historie 

C-82 ble fløyet første gang i 1944, og første levering kom ikke før i juni 1945 og bare i et mindre antall kom i bruk før krigens slutt. Tilslutt ble bare 223 C-82A ble bygget som fraktfly og troppetransport, selv om noen få ble brukt for fallskjermsoldater eller tauing av militære glidefly . I løpet av dets korte operative liv ble flere C-82 Packet brukt under Berlinblokaden, primært transportere store kjøretøyer til byen. En revidert konstruksjon av XC-82B ble resultatet,  C-119 Flying Boxcar.

I 1946 undersøkte United States Postal Service et konsept med flyvende postkontorer ved å bruke sterkt modifiserte C-82 som ville operere tilsvarende de på jernbaner hvor posten kunne sorteres og puttes i sekker og så overført til lastebiler etter landing.

I 1948 ble en C-82 utstyrt med belter i understellet, tilsvarende belter på en traktor for å kunne  lande på primitive rullebaner.
Selv om relativt mindre vellykket, C-82A  ble betraktet som en tidlig utvikling av 119 Flying Boxcar. C-82A fikk begrenset produksjon før den ble erstattet av Flying Boxcar.
C-82 ble pensjonert frac US Air Force i 1954.

Sivile flyselskaper 
Etter at C-82A ble overflødige etter US Air Force krav ble et mindre antall 
solgt til sivile operatører i Brasil, Chile, Mexico og United States og disse ble brukt i mange år som fraktfly, istand til å transportere voluminøs last. Det siste eksemplar ble pensjonert  sent på  1980-tallet.

Operatører
 Brasil
 Brazilian Air Force – the Primeiro Grupo de Transporte de Tropa (1st Troop Transport Group) operated C-82s until 1969.
 Serviços Aéreos Cruzeiro do Sul
  Chile
 Linea Aerea Taxpa Ltda
  Honduras
 Honduras Air Force
 Mexico
 Compania Mexicana de Aviacion (CMA) 
  USA
 Interior Airways
 Trans World Airlines – Brukt for transport av byttemotorer
 United States Army Air Forces

Fly på utstilling 

 45-57783 – C-82A er lagret på Eduardo Gomes internasjonale lufthavn i Manaus. Flyet er i dårlig forfatning.
 48-0585 – C-82A lagret ved Musen Aeroespacial i Campo dos Afonsos i Rio de Janeiro. Det var et tidligere Brazilian Air Force fly.
 United States
 44-22991 – C-82A kun skroget er lagret i Walter Soplata Collection i Newbury, Ohio.
 44-23006 – C-82A på statisk utstilling i Pima Air & Space Museum i Tucson, Arizona.
 45-57814 – C-82A på statisk utstilling i Hagerstown Aviation Museum i Hagerstown, Maryland. Flyet er merket som siste fly fløyet fra flyplassen 15. oktober 2006.
 48-0574 – C-82A på statisk utstilling ved McChord Air Museum på McChord Air Force Base i Tacoma, Washington.
 48-0581 – C-82A på statisk utstilling i National Museum of the United States Air Force på Wright-Patterson Air Force Base nær Dayton, Ohio. Dette flyet fikk nylig omfattende restaurering av sin lerretskledte overflate i museets verksted, men er nå tilbake.
C-82 er kanskje best kjent for sin rolle i 1964 novellen, The Flight of the Phoenix, og Robert Aldrich's originale 1965 filmversjon basert på novellen av Elleston Trevor. Historien sentrerer  omkring en fiktiv C-82A Packet operert av det fiktive  Arabco Oil Company. Det havarerer i en libysk ørken, og blir gjenoppbygget av passasjerer og besetning ved hjelp av halebommen, og blir så fløyet ut til sikkerhet. C-82 får tillagt et sjøflys muligheter og var basis for flyet i Disney's tegnefilm Luftens helter.

Spesifikasjoner

Generelle data
 Besetning: tre
 Kapasitet: 42 tropper eller 34 bårer
 Lengde: 23,50 m
 Vingespenn: 32,46 m
 Høyde: 8,03 m
 Vingeareal: 130,1 m²
 Vekt, tom: 14 773 kg
 Max. takeoff vekt: 24 545 kg
 Motorer: 2 × Pratt & Whitney R-2800-85 stjernemotorer, 2 100 hk hver
Ytelser
 Toppfart: 399 km/t ved 5 300 m
 Marsjfart: 351 km/t ved 13 050 m
 Rekkevidde: 6 900 km
 Marsjhøyde: 6 460 m
 stgningsrate: 4,8 m/s
 Vingebelastning: 146 kg/m²

Referanser 

Transportfly
Luftfart i USA