Berthold av Schweinfurt

Berthold II av Schweinfurt (også kjent som Bertoldus; født før 941, død 15. januar 980) var en tysk adelsmann.

Berthold i historiske kilder
Berthold (av Schweinfurt) nevnes i kildene som greve i Radenzgau (960), greve rundt nedre Naab (961), og greve i Volkfeld (973). I 976 blir han – etter fremgangsrik strid mot Böhmen og Ungarn – omtalt som markgreve (Nordgau / Schweinfurt) og i 980 som greve for det østlige Franken.

Idet det anses som historisk sikret av Leopold/Luitpold I av Bayern (død 994), sønn av palatinegreve (pfalzgraf) av Bayern Arnulf II (falt 954) og barnebarn av hertug Arnulfs «der Böse» som i 976 var markgreve for det østlige Bayern (som senere ble kalt Østerrike), var bror eller nevø til «Berthold», må denne Berthold vøre en annen, nemlig Berthold I: Han var bror til palatinergreve Arnulf II og onkel av dennes sønn Leopold/Luitpold. Berthold II var dermed fetter til Leopold/Luitpold I som i 976 var markgreve for det østlige Bayern (Østerrike).

Det var da også Berthold I som for kong Otto 964 i Bamberg bevoktet kong Berengar II av Italia.

I 973 deltok Berthold II i å slå nå den bayerske hertug Henrik «der Zänker».

Han blir til tiden forvekslet/«sammentrukket» med sin far. Han er imidlertid Berthold I (død 954), sønn av hertug Arnulf (der Böse) av Bayern. Berthold I ble i 941 kalt comes, da han til 942 bevoktet den tilgangetagne grev Lothar II av Walbeck på oppdrag av kong Otto. Lothar gav deretter ikke ham, men hans sønn Berthold II sin datter Eilika til ekte, og de inngikk ekteskapet i 976. Hun opprettet benediktinerklosteret i Schweinfurt.

Berthold II hadde to barn med sin hustru Eilika av Walbeck.

Bertholds herkomst er oppstridt. Det som går for å være den mest sannsynlige teori er at han var en sønn (eller kanske barnebarn) av Arnulf der Böse, hertug av Bayern. emed nedstammer han fra luitpoldingerne. En annen teori anser ham som sønn av Arnulfs bror Berthold av Bayern. Og en tredje teori plasserer han inn i popponernes slekt. Det som går for å være sikkert, er at han bror (eller nevø) til Luitpold I, markgreve av Østerrike.

Den i 941 nevnte comes Bertoldus ble av kong Otto I gitt oppgaven å bevokte den tilfangetagne grev Lothar av Walbeck. Denne ble benådet etter et år og satt fri. Deretter gav Lothar han datteren Eilika (også kalt Eila eller Eiliswintha; død 19. august 1015) som hustru. De lot senere bygge Münster von Schweinfurt, og der ble de senere begravet.

I 964 gikk han atter i oppdrag å passe på en av Ottos konger, denne gang kong Berengar II av Italia.

Berthold og Eilika fikk minst to barn:
 Henrik av Schweinfurt, død 18. september 1017, som arvet sin far,
 Bucco, nevnt i kildene i 1003.

Derutover formodes det at Eilika var deres datter. Hun var i 1010 abbedisse for klosteret Niedernburg i Passau.

Referanser

Kilder 
 Robert Holtzmann (utg.): Thietmari Merseburgensis episcopi chronicon. = Die Chronik des Bischofs Thietmar von Merseburg und ihre Korveier Überarbeitung (= Monumenta Germaniae Historica. Scriptores. 6: Scriptores rerum Germanicarum. Nova Series Bd. 9). Weidmann, Berlin 1935, (Digitalisat ).

Litteratur 
 Dietrich Claude: Geschichte des Erzbistums Magdeburg bis in das 12. Jahrhundert. 2 Bände. Böhlau, Köln u. a. 1972–1975, (Zugleich: Marburg, Universität, Habilitations-Schrift, 1969/1970); Band 1: Die Geschichte der Erzbischöfe bis auf Ruotger (1124) (= Mitteldeutsche Forschungen. 67, 1). 1972, ISBN 3-412-90072-9;

Huset Babenberg