Daltonminimum

Daltonminimum er en periode med redusert solflekkaktivitet som inntraff i årene 1790–1830.

Perioden er oppkalt etter den engelske metereologen og kjemikeren John Dalton.

Daltonminimumet og temperaturer 
Daltonminimumet sammenfalt med en periode med lave globale middeltemperaturer. Under den seinere del av den lille istid sank den globale middeltemperaturen ytterligere. Effekten ble forsterket av et av de største vulkanske utbruddene de siste 2000 årene, Tambora-erupsjonen i 1815, med det etterfølgende året uten sommer.

Andre solflekkavvik 
Det var redusert solflekkaktivitet i årene 1010–1050 (Oortminimum), 1280–1340 (Wolfminimum) og 1420–1530 (Spörerminimum). I årene 1645–1715 inntraff Maunderminimum, en lang periode med svært sterkt redusert solflekkaktivitet og særlig lave globale middeltemperaturer.

Etter Daltonminimumet fulgte det Moderne maksimum (1950–2009) med høydepunkt rundt 1960. Det finnes sterke indisier for at det moderne maksimum er i ferd med å gå over i et nytt minimum.

Kilder 
 Terje Wahl: Mot svakere sol og sommer, forskning.no 17. juli 2017.

Litteratur 
 Harald Yndestad og Jan-Erik Solheim: «The influence of solar system oscillation on the variability of the total solar irradiance», New Astronomy, nr. 51, februar 2017, s. 135-152
 Matthes et. al.: forcing for CMIP6 (v3.2)», Geoscientific Model Development Discussions, 10, juni 2016. DOI: 10.5194/gmd-2016-91
 A. Balog, H. S. Hudson, K. Petrovay, R. von Steiger: «Introduction to the Solar Activity Cycle: Overview of Causes and Consequences», Space Science Reviews, desember 2014, bind 186, nr 1–4, s. 1–15

Referanser 

Solfenomener
Kuldeanomalier
Artikler i astronomiprosjektet