The Amazing Race 26

The Amazing Race 26 er den tjuesjette sesongen av den amerikanske realityserien The Amazing Race. Den tjuesjette sesongen av The Amazing Race fulgte elleve kjærestepar, seks lag med et eksisterende forhold og fem blind date-lag som møttes for første gang ved startstreken, i et kappløp rundt i verden.

Blind date-paret Laura Pierson og Tyler Adams vant den tjuesjette sesongen av The Amazing Race.

Produksjon 

Den tjuesjette sesongen av The Amazing Race strakk seg 56 000 km, gjennom åtte land på fem kontinenter, i løpet av 24 dager. Innspillingen begynte 12. november 2014 og ble avsluttet 6. desember 2014. Monaco ble besøkt for første gang i The Amazing Race. Namibia og Peru ble også besøkt for første gang siden henholdsvis den andre og den den sjuende sesongen.

I enkelte av etappene, var en spesiell premie tilgjengelig i en tilfeldig ledetråd. Laget som mottok premien, kjent som Date Night (Datekveld), fikk muligheten til å delta på et romantisk aktivitet ved etappens Pit-Stop.

I den andre sesongen på rad, ville fire lag delta i finaleetappen. Halvveis i den siste etappen, ville programleder Phil Keoghan eliminere et lag, slik at det gjenstod tre lag som kjempet om å komme først til målstreken og vinne $1 000 000.

Endringer ble gjort i forbindelse med introduksjonen til hver episode. Istedenfor å ha scener hvor programleder Keoghan beskriver landet og stedet de var i, viste de denne sesongen lagene diskutere hva som skjedde i den forrige etappen eller et lag som hadde en Datekveld før den neste etappen begynte.

Casting 
Casten bestod av de olympiske utøverne og kjæresteparet Aly Dudek og Steven Langton samt New Kids on the Block-medlemmet Jonathan Knight og kjæresten hans Harley Rodriguez. Denne sesongen var den første i The Amazing Race-franschisen hvor et kvinnelag ikke var representert.

Ved Pit-Stop i den tredje etappen i Thailand, fridde Matthew "Matt" Cucolo til kjæresten Ashley Gordon.

Blind dating-paret Jackie Ibarra og Jeff Weldon deltok senere i den syttende sesongen av Big Brother.

Markedsføring 
Travelocity og Ford fortsatte som hovedsponsorer for The Amazing Race. Fitbit ble ny sponsor for serien denne sesongen. Deltagerne fikk tildelt hver sine Fitbit-aktivitetsmåler, som ble brukt i en oppgave i løpet av den tiende etappen. Det var også den siste sesongen hvor Ford var hovedsponsor.

Resultat 
Følgende lag deltok i kappløpet, med deres relasjon på det tidspunktet innspillingen foregikk og annonsert av CBS.

En  lagplassering indikerer at laget ble eliminert.
En blå understreket lagplassering indikerer at laget kom sist i en ikke-elimineringsetappe, og måtte gjennomføre en Fartsdump i neste etappe.
En lilla  ε ved lagplassering indikerer at laget valgte å bruke første Fripasset til å hoppe over en oppgave.
En brun ⊃ eller en cyan ⋑ indikerer at laget brukte en av de to U-svingene. En brun ⊂ eller en cyan ⋐ indikerer at laget ble U-svingt.
 Et understreket etappenummer indikerer at det ikke var obligatorisk hvile mellom etappene og ble beordret videre. Førsteplassen fikk en premie i den etappen.

Premier 
Premiene ble gitt til laget som kom på førsteplass i de respektive etappene. Reisepremiene ble sponset av Travelocity.
 Etappe 1 – Fripass – et hjelpemiddel som laget kan bruke til å hoppe over et valgfritt oppgave fram til den åttende etappen
 Etappe 2 – Fitbit-armbåndsur og treningspakke til hvert lagmedlem, i tillegg til en personlig kokk, matlagningskurs og ett års medlemskap ved et treningssenter eller levering av ferske matvarer i ett år. 
 Etappe 3 – Tur for to til Praha, Tsjekkia
 Etappe 4 – Tur for to til Puerto Vallarta, Mexico
 Etappe 5 – Hver sine 2015 Ford Focus 
 Etappe 6 – Tur for to til Cape Town, Sør-Afrika
 Etappe 7 – $5 000 til hvert lagmedlem.
 Etappe 8 – Tur for to til Queenstown, New Zealand
 Etappe 9 – Tur for to til Seoul, Sør-Korea
 Etappe 10 – Hver sine Fitbit-pakke, med valgfri mobiltelefon og bærbar PC, og enten hjemmetreningsutstyr eller ett års medlemskap ved et treningssenter.
 Etappe 11 – Tur for to til Goa, India
 Etappe 12 – $1 000 000

Datekveld 
Datekveld-belønningen var en romantisk aktivitet ved neste Pit-Stop, og ble funnet i en vilkårlig ledetråd i de respektive etappene.
 Etappe 2 – Tur til en japansk onsen. Vunnet av Harley & Jonathan.
 Etappe 3 – En romantisk aften på stranden. Vunnet av Bergen & Kurt, men gav premien til Matt & Ashley.
 Etappe 4 – En romantisk aften ombord i en vannbåt ved Chao Phraya. Vunnet av Laura & Tyler.
 Etappe 5 – En romantisk aften ved Bayerns offentlige observatorium. Vunnet av Mike & Rochelle.
 Etappe 6 – En romantisk aften ved et hotell ved den Franske Rivieraen. Vunnet av Laura & Tyler.
 Etappe 10 – En romantisk middag med en opptreden fra en mumie. Vunnet av Jelani & Jenny.

Sammendrag

Etappe 1 (USA → Japan) 

 Castaic, California , USA  (Castaic Lake) (Startstreken)
  Los Angeles (Los Angeles internasjonale lufthavn) til Tokyo, Japan  (Narita internasjonale lufthavn)
 Chiyoda (Kanda-jinja) 
 Shinjuku (Wakaba Higashi Park)  
 Chiyoda (Akihabara UDX Building – Parkeringsplass) 

I sesongens første Veivalg, måtte lagene velge mellom Syncing Steps eller Samurai Sake. I Syncing Steps, måtte lagene dra til sentralparken i Shinjuku. Der måtte lagene lære seg og framføre en rekke synkrone robotdansetrinn. utført av medlemmer av den japanske dansegruppen World Order. Når de hadde utført dansen riktig, ville lederen av dansegruppe, Genko Sudō, gi dem neste ledetråd. I Samurai Sake, måtte lagene dra til restauranten Munemeiemon-ya Kyû. Der ville lagene få presentert ti flasker med sake, som de måtte memorere navnene på. Deretter måtte et lagmedlem gå inn i restauranten og ta i mot bestilling fra en stamkunde på en av sakene og gi bestillingen til det andre lagmedlemmet, som måtte finne riktig flaske med sake. Når de hadde levert riktig sake til kunden, ville de motta neste ledetråd.

Tilleggsoppgave:
 Ved startstreken, måtte lagene gjennomføre en gjørmete hinderløype, som involverte å klatre opp bakker, krype under tau og vasse i iskaldt vann. De første åtte lagene som gjennomførte hinderløypen, fikk billetter på det første flyet til deres første destinasjon; Tokyo, Japan. De resterende tre lagene fikk billetter på det andre flyet.

Etappe 2 (Japan) 

  Shinagawa (Shinagawa jernbanestasjon) eller Chiyoda (Akihabara jernbanestasjon) til Nagano (Nagano jernbanestasjon)
 Nagano (Matsushiro Slott) 
 Nagano (Nishi-guchi Zenkō-ji) 
 Nagano (Patio Daimon) 

I sesongens første Veisperring, måtte et lagmedlem løse og åpne et tradisjonell pusleboks, kjent som Yosegi-zaiku, som inneholdt et kodeord som de måtte fortelle til en av vaktene for å motta neste ledetråd. I denne etappens Veivalg, måtte lagene velge mellom Share (Dele) eller Chair (Stol). Lagene fikk ikke noen informasjon om hva oppgavene gikk ut på før de ankom stedene for oppgavene. I Share, måtte lagene dra til restauranten Takesan Donabe. Der måtte lagene sitte seg ned ved en bord med en kraftig bordvifte og motta to skåler med nudler. Så, ved hjelp av spisepinner, måtte de mate hverandre. Når begge skålene var tomme, ville de motta neste ledetråd. I Chair, måtte lagene dra til M-Wave. Der måtte et lagmedlem skøyte rundt skøytebanen mens de skjøv det andre lagmedlemmet, som satt på en stol. Etter å ha fullført en runde, måtte de bytte plass og fullføre den andre runden. Når de hadde fullført begge rundene på en total tid på under 3 minutter og 55 sekunder, ville de motta neste ledetråd.

Etappe 3 (Japan → Thailand) 

  Nagano (Nagano jernbanestasjon) til Shinjuku (Shinjuku jernbanestasjon)
  Tokyo (Narita internasjonale lufthavn) til Phuket, Thailand  (Phuket internasjonale lufthavn)
 Phuket (Patong Beach – Bangla Road)
 Phuket (Patong Beach Bed and Breakfast Hotel) (Overnatting)
 Phuket (Baan Teelanka – "Opp ned-huset") 
 Phuket (Patong Beach – My Way Cabaret)
 Phuket (Sri Panwa Hotel – Baba Nest Bar) 

I denne etappens Veivalg, måtte lagene velge mellom Ski eller Tree (Tre). I Ski, måtte lagene dra til Phuket Wake Park. Der måtte begge på laget kjøre en runde på wakeboard i et bølgebasseng. Når begge på laget hadde fullført runden sin, ville de motta neste ledetråd. I Tree, måtte lagene dra til restauranten Flying Hanuman. Der måtte lagene kle seg som kelnere og levere et komplett måltid til gjester ved å frakte måltidene med løypestreng. Når de hadde servert et intakt, komplett måltid til gjestene, ville de motta neste ledetråd.

Tilleggsoppgaver:
 Ved Bangla Road, måtte lagene finne en mann med en selfiestang som ville gi lagene en av tre avreisetidspunkter for neste morgen. 
 Ved My Way Cabaret, måtte lagene ikle seg "showgirl"-kostymer (strømpebukser, fjærdekorert hodepryd, høyhælte sko og sminke). Deretter måtte de lære seg en dans og framføre den foran publikum. Når dommeren og publikum var fornøyd med danseopptreden, ville de motta neste ledetråd.

Etappe 4 (Thailand) 

  Phuket (Phuket internasjonale lufthavn) til Bangkok (Don Mueang internasjonale lufthavn)
 Bangkok (Wat Yannawa)  
 Bangkok (Pathum Wan Siang Gong)  
 Bangkok (Wat Ratchanatdaram – Loha Prasat) 

Som Fartsdump i denne etappen, måtte Harley & Jonathan lage en tradisjonell, thailandsk gresshopper av elvesiv. Når gresshopperen ble godkjent, kunne de fortsette kappløpet. I denne etappens Veivalg, måtte lagene velge mellom Wheel (Hjul) eller Water (Vann). I Wheel, måtte lagene dra med tuktuk til en snookerklubb og spille en runde med snooker. Når de hadde senket en rød kule, ville de motta en flaske med melk, merket med navnet på deres neste destinasjon. De måtte så dra med tuktuk til Caturday Café og levere melken til de lokale kattene. Når kattene hadde blitt matet, ville eieren av kafeen gi dem neste ledetråd. I Water, måtte lagene dra med vanntaxi til matmarkedet Wat Klang. Der måtte begge på laget spise et  tusenårsegg, før de fikk en skilt med navnet på deres neste destinasjon. De måtte så dra med vanntaxi til tempelet Wat Paknam Bhasicharoen, hvor de ville ta del i en buddhistisk seremoni. Etter seremonien, ville de motta neste ledetråd. I denne etappens Veisperring, måtte et lagmedlem bruke utdelt verktøy til å fjerne en girkasse på en ødelagt forbrenningsmotor og lete etter en skrutrekker som en lærling hadde lagt igjen ved et uhell. Inne i skrutrekkeren ville de finne navnet på deres neste destinasjon.

Tilleggsoppgave:
 Etter Veisperringen, ble lagene instruert til å dra til "metallslottet". Lagene måtte finne ut at det var en referanse til Loha Prasat ved tempelet Wat Ratchanatdaram.

Etappe 5 (Thailand → Tyskland) 

  Bangkok (Suvarnabhumi lufthavn) til München, Tyskland  (München internasjonale lufthavn)
  Oberding (Bahnhof München Flughafen Terminal) til München (Bahnhof München Marienplatz)
 München (Wies'n Tracht und Mehr)
 München (St. Peters-kirken – Alter Peter)
 München (Schlafwagenfabrik)
 Schliersee (Schliersee) 
 Schliersee (Markus Wasmeier Museum) 
 Schliersee (Spitzingsee) 

I denne etappens Veivalg, måtte lagene velge mellom Stein (Ølkanne) eller Stack (Stabel). I Stein, måtte lagene dra til Wolfsee Halle. Der måtte lagene bære tjueto fulle kanner med øl, alle på en gang, gjennom folkemengden til et merket bord. Når de hadde levert kannene uten å miste eller søle dem, ville de motta neste ledetråd. I Stack, måtte lagene dra til Hasenöhrl-Hof. Der måtte lagene stable femten tomme ølkasser i høyden, mens en på laget stod på toppen. Når de hadde fullført stabelen uten at den veltet, ville de motta neste ledetråd. I denne etappens Veisperring, måtte et lagmedlem lære en bayersk kjærlighetssang. Deretter måtte de stå på en stige og synge sangen til partneren sin. Hvis de uttalte ordene feil eller ikke holdt tonen, ville en kvinne kaste vann på dem. Hvis de uttalte ordene riktig og holdt tonen, ville de motta neste ledetråd.

Tilleggsoppgaver:
 Ved klesbutikken Wies'n Tracht und Mehr, måtte lagene velge et tradisjonelt, tysk antrekk, lederhosen for menn og dirndl for kvinnene, som de måtte ha på seg i resten av etappen.
 Ved St. Peters-kirken, måtte lagene klatre opp til toppen av Alter Peter og se etter neste ledetråd og en av åtte merkede Ford Focus, som stod parkert i gatene nedenfor. 
 Ved Schlafwagenfabrik, måtte lagene rygge bilen gjennom en vinterlig eventyrland. Ved å bruke bilens ryggekamera, måtte de se etter fire skilt som ville stave navnet på deres neste destinasjon. Når de hadde avgitt riktig svar, Schliersee, ville de motta neste ledetråd.
 Ved Schliersee, måtte lagene ro en båt ut til en bøye for å hente deres neste ledetråd.

Etappe 6 (Tyskland → Frankrike → Monaco → Frankrike) 

 München (Hotel Pullman)
  München (München internasjonale lufthavn) til Nice, Frankrike  (Côte d'Azur internasjonale lufthavn)
 Nice (Hotel Westminster)
 Nice (Côte d'Azur internasjonale lufthavn - Helipad)
 Fontvieille, Monaco  (Monaco Heliport)  
 Monaco-Ville (Port Hercules)
 Monte Carlo (Casino de Monte Carlo) 
 Saint-Jean-Cap-Ferrat, Frankrike  (Plage de Passable) 

I denne etappens Veisperring, som var en hyllest til fyrstinnen Grace Kelly, måtte et lagmedlem gå til fots for å bestille en bukett med roser ved Jardin St. Martin og en konfekteske ved Chocolaterie de Monaco. Til slutt måtte de finne partneren sin, som ventet på dem på en yacht ved marinaen Port Hercules, og levere tingene for å motta neste ledetråd. I denne etappens Veivalg, ble lagene tildelt en oppgave (se Tilleggsoppgaver nedenfor); enten Win By a Nose eller Don't Slack Off. I Win By a Nose, måtte lagene dra til Église Notre-Dame-de-l'Assomption d'Èze i Èze, Frankrike. Der måtte lagene lage en flaske med parfyme og en flaske med Eau de cologne ut ifra en liste med ingredienser og et utvalg med essenser til å lage dem. Flaskene var umerket, så lagene måtte bruke luktesansen til å identifisere essensene som de måtte bruke til å lage parfymene. Når de hadde laget riktig parfyme og eau de cologne, ville de motta neste ledetråd. I Don't Slack Off, måtte lagene dra til Tête de Chien ved La Turbie, Frankrike. Der måtte lagene ta en løypestreng 610 meter over bakken, med utsikt over Monaco. Deretter måtte de gå tilbake på en stram line for å motta neste ledetråd.

Tilleggsoppgaver:
 Ved Hotel Westminster, måtte lagene velge et antrekk, dress for mennene og aftenkjole for kvinnene som de måtte ha på seg resten av etappen. De formelle antrekkene ville de motta neste morgen, og lagene ville dra til helipaden i den rekkefølgen de ankom hotellet. 
 Neste morgen, måtte lagene dra med helikopter over grensen til Monaco.
 Ved Casino de Monte Carlo, måtte lagene spille en runde med roulette for å avgjøre hvilken Veivalgsoppgave de måtte gjennomføre. Deretter måtte de hente en Ford Fiesta ved kasinoets valet-parkering.

Etappe 7 (Frankrike → Namibia) 

 Cap-d'Ail (Marina)
  Nice (Côte d'Azur internasjonale lufthavn) til Windhoek, Namibia  (Windhoek Hosea Kutako internasjonale lufthavn)
  Windhoek (Windhoek Hosea Kutako internasjonale lufthavn) til Omaruru (Erindi Viltreservat)
 Omaruru (Erindi Viltreservat – Saltstein)
 Omaruru (Erindi Viltreservat – San-landsby)  
 Omaruru (Erindi Viltreservat – Viltvokterens hovedkvarter)  
 Usakos (Spitzkoppe) 

I denne etappens Veisperring, måtte et lagmedlem samarbeide med buskmenn for å bygge en tradisjonell hytte av trepinner og tørket gress. Når hytten ble godkjent, ville de motta neste ledetråd. I denne etappens Veivalg, måtte lagene velge mellom Track (Spore) eller Pack (Pakke). I Track, måtte lagene velge en jeep og bruke en telemetrisk enhet, bestående av radioantenne, til å spore opp en elefant ute i villmarken. Når de hadde funnet elefanten, ville de motta neste ledetråd. I Pack, måtte lagene kutte opp kjøtt av gnukadaver og tilberede kjøttet til en flokk med afrikanske villhunder slik at det ikke var bein i den. Når de hadde fylt opp en bøtte med kjøtt, måtte de dra ut i villmarken og mate hundene med kjøttet for å motta neste ledetråd. Kun tre lag kunne gjennomføre denne oppgaven om gangen.

Tilleggsopplysning:
 I løpet av Pit-stop, ble lagene flyttet til marinaen i Cap-d'Ail for å starte denne etappen.

Tilleggsoppgave:
 Ved lufthavnen i Windhoek, måtte lagene skrive seg på en av seks charterfly til Erindi Viltreservat. 
 Etter Veisperringen, måtte lagene dra til viltvokterens hovedkvarter og levere en saltstein til viltvokteren for å motta neste ledetråd.

Etappe 8 (Namibia) 

 Swakopmund (Swakopmunder Buchhandlung)  
 Erongo (Dorob nasjonalpark – Snake Bend Pan)   
 Erongo (Goanikontes-oasen – Månelandskap) 

Som Fartsdump i denne etappen, måtte Aly & Steve lage seks lekefly av gjenbrukte brusflasker. Når flyene hadde blitt godkjent, kunne de fortsette kappløpet. I denne etappens Veisperring, måtte et lagmedlem se en koffert bli sluppet fra et fly og måtte gå og hente den ved et landingsområde ute i ørkenen. Når de hadde funnet kofferten, måtte de gå opp en bakketopp  nærheten for å hente en Travelocity-nisse. Når de hadde funnet begge tingene, kunne de gå tilbake til partneren sin og åpne kofferten for å få ut neste ledetråd. I denne etappens Veivalg, måtte lagene velge mellom Work (Jobbe) eller Play (Leke). I Work, måtte lagene feste fem store dekk til baksiden av bilen deres og deretter kjøre 8 km langs en grusvei, med dekkene dragende etter, for å jevne ut grusveien. Når arbeidet var gjennomført, ville de motta neste ledetråd. I Play, måtte lagene ta på seg ski og deretter gå gjennom en merket løype til toppen av en sanddyne. Når de hadde nådd toppen, måtte de ake ned til bunnen av sanddynen på sandbrett for å motta neste ledetråd.

Tilleggsoppgaver:
 Ved Swakopmunder Buchhandlung, måtte lagene ta et eksemplar av den tyskspråklige avisen Allgemeine Zeitung og lete i avisen etter navnet på deres neste destinasjon, som var skrevet på tysk.
 Ved Goanikontes-oasen, måtte lagene velge mellom et esel, en kamel, en oryx eller en sebra som de måtte ta med seg til Pit-Stop.

Etappe 9 (Namibia → Nederland) 

  Windhoek (Windhoek Hosea Kutako internasjonale lufthavn) til Amsterdam, Nederland  (Amsterdam lufthavn, Schiphol)
 Ouderkerk aan de Amstel (Jagershuis)  
 Amsterdam (Munttoren) 
 Amsterdam (Museumplein Skøytebane) 

I denne etappens Veisperring, måtte et lagmedlem ikle seg tradisjonell, nederlandsk antrekk og deretter lete blant hundrevis avtradisjonelle tresko, kjent som klompen, etter en som var lik den som var utstilt i butikken. Når de hadde funnet en, ville skomakeren gi dem neste ledetråd.. I denne etappens Veivalg, måtte lagene velge mellom Soak (Bløte opp) eller Shuffle (Skyve bort). I Soak, måtte lagene gå ombord i en motorisert båt med badestamp (kjent som Hot Tug) og kjøre den gjennom kanalene i Amsterdam. Underveis på turen, måtte de løse en rebusoppgave. Når de hadde funnet svaret på oppgaven, som var «Ice Skating Rink», ville de motta neste ledetråd. I Shuffle, måtte lagene spille en runde med den nederlandske versjonen av shuffleboard, kjent som sjoelen. Når de hadde klart å få 51 poeng, ville de motta neste ledetråd.

Tilleggsoppgaver:
 Etter Veisperringen, måtte lagene sykle langs Amstel til Munttoren i Amsterdam. 
 Etter Veivalget, måtte lagene sykle til etappens Pit-Stop ved Museumsplein.

Etappe 10 (Nederland → Peru) 

  Amsterdam (Amsterdam lufthavn, Schiphol) til Trujillo, Peru  (Cap. FAP Carlos Martínez de Pinillos internasjonale lufthavn)
 Trujillo (Plaza de Armas)
 Trujillo (Plazuela de la Merced) 
 Santo Domingo (Fundo San Fernando – Cuartel #1) 
 Otuzco (Parque Ramón Castillo)  
 Otuzco (Plaza de Armas – Statue av Virgen de La Puerta) 

Som Fartsdump i denne etappen, måtte Matt & Ashley bruke en gammeldags skrivemaskin til å fylle ut skjemaer for leie av lama. Når skjemaene var riktig fylt ut, kunne de fortsette kappløpet. I denne etappens Veisperring, måtte et lagmedlem, ved hjelp av machete, høste en lang rekke med sukkerrør. Når avlingen var riktig høstet, ville de motta en bunt med sukkerrør sammen med deres neste ledetråd. I denne etappens Veivalg, måtte lagene velge mellom Mamas eller Papas. I Mamas, måtte lagene dra til markedet i Otuzco. Der måtte lagene kjøpe ni ingredienser som blir brukt til å lage en tradisjonell hjemmebrent. Når ingrediensene var kjøpt inn, måtte de levere dem til en eldre dame, som ville lage et glass med hjemmebrent som de måtte drikke før de fikk neste ledetråd. I Papas, måtte lagene dra til en gård og velge en stor haug med poteter. De måtte så sortere potetene i grupper av fire forskjellige sorter og deretter pakke dem i sekker før de dro til et marked i nærheten. Ved markedet, måtte de fylle opp en potetbod med sine sorterte poteter. Hvis noen av potetene var sortert feil, ville eieren av boden slippe alle potetene på bakken og lagene måtte prøve igjen. Når alle potetene var riktig lagt på plass, ville de motta neste ledetråd.

Tilleggsoppgaver:
 Ved Plaza de Armas i Trujillo, fikk lagene muligheten til å ta del i den lokale fyrverkerifestivalen Festiva de Fuerza og mottok avreisetid for neste morgen. 
 Etter Veisperringen, måtte lagene dra til Parque Ramón Castillo i Otuzco og levere sukkerrørene til en fitness-ekspert. Deretter måtte de fylle ut en tavle med antall skritt de hadde gått og kalorier de hadde forbrent i løpet av kappløpet, ut ifra informasjon fra deres Fitbit-aktivitetsarmbånd. De måtte så bruke informasjonen til å beregne hvor mange skritt de måtte ta for å forbrenne kaloriene fra et glass med juice fra sukkerrør. Når de hadde kommet fram til riktig svar, måtte de drikke et glass med juice før de fikk deres neste ledetråd.

Etappe 11 (Peru) 

 Trujillo (Universidad Nacional de Trujillo) 
 Huanchaco (Avenida Ribera og Manco Capac) 
 Huanchaco (Virgen del Socorro) 

I denne etappens Veivalg, måtte lagene velge mellom Shake Your Hips (Vrikke på hoftene) eller Make Some Bricks  (Lag noen brikker). I Shake Your Hips, måtte lagene ikle seg tradisjonelle danseantrekk og måtte lære seg den peruanske dansen marinera. Når dommeren mente de hadde utført dansen riktig, ville de motta neste ledetråd. I Make Some Bricks, måtte lagene dra til ruinene av Chan Chan. Der måtte lagene bruke utdelt utstyr til å lage tolv adobemurstein. Når mursteinene var blitt godkjent, måtte de bruke trillebår til å frakte tolv tørkede murstein til en arbeidsplass. Når mursteinene var levert, ville de motta neste ledetråd. I denne etappens Veisperring, måtte begge på laget ta med seg en tradisjonell fiskebåt, kalt totora, og bære den ned til stranden. Ved stranden, måtte et lagmedlem ro båten ut til en bøye for å hente deres neste ledetråd.

Tilleggsoppgave:
 Ved Universidad Nacional de Trujillo, måtte lagene lete langs «Sør-Amerikas største mosaikk» etter en pasayo (en klovn) som ville gi dem et par med forstørrelsesglass. Deretter måtte de, med et bilde av en spesifikk del av mosaikkunsten som referanse, finne en liten rutemarkør innenfor det angitte området, som de kunne bytte mot deres neste ledetråd.

Etappe 12 (Peru → USA) 

  Trujillo (Cap. FAP Carlos Martínez de Pinillos internasjonale lufthavn) til Dallas, Texas , USA  (Dallas-Fort Worth internasjonale lufthavn)
 Arlington (AT&T Stadium) 
 Burleson (P2 Ranch) (Elimineringspunkt)
 Dallas (Reunion Tower) 
 Dallas (Trinity – Jernbaneskur)
 Dallas (Continental Avenue Bridge) 

I etappens første Veisperring, måtte et lagmedlem ikle seg Dallas Cowboys-uniform og deretter bli festet til en sele, som raskt ville løfte dem opp til taket av stadion. Når de hadde fått tak i en spilleplanbok, ble de så sluppet kontrollert ned til bakken igjen. Deretter måtte de ta i mot en touchdown-pasning og score en field goal før de fikk neste ledetråd. I sesongens siste Veisperring, måtte lagmedlemmet som ikke gjorde den første Veisperringen rappellere ned fra toppen av Reunion Tower. Underveis, måtte de se etter en rekke med røde og gule flagg i nærheten av jernbaneskinnene ved Trinity, som indikerte deres neste destinasjon.

Tilleggsopplysning:
 De tre første lagene som ankom P2 Ranch ved Burleson, fikk lov til å gjennomføre oppgaven. Det siste laget ble eliminert.

Tilleggsoppgaver:
 Ved P2 Ranch, måtte lagene opp på hesteryggen og, sammen med cowboyer, gjete en flokk med Texas Longhorn over ranchen til en innhegning. Når minst seks av dyrene var inne i innhegningen, ville de motta neste ledetråd.
 Ved Trinity, måtte lagene kjøre en monstertruck gjennom en gjørmete løype til deres siste oppgave. Deretter måtte de gå til et låst skur, med fire stedsnavn skrevet på den som representerte steder de besøkte i løpet av kappløpet: Buchhandlung (etappe 8), Baan Teelanka (etappe 3), Munttoren (etappe 9) og Kanda Myojin (etappe 1). De måtte så bruke nummeret på etappen de besøkte stedene til å åpne en hengelås på skuret. Inne i skuret ville de finne 20 forstørrede kopier av selfier de hadde tatt i løpet av kappløpet. De måtte så feste selfiebildene i kronologisk rekkefølge til et stort verdenskart. Når bildene hadde blitt plassert i riktig rekkefølge, ville de motta sesongens siste ledetråd.

Eksterne lenker 
 Offisielle nettsider

Amazing race