Prodotiscinae

Melignomon
 Prodotiscus

Prodotiscinae (snyltefugler) er ei gruppe med middels små trelevende spettefugler, som består av fem arter (ni taxa) fordelt i to slekter. Snyltefuglene utgjør en egen underfamilie i vokseterfamilien (Indicatoridae) og skiller seg fra de egentlige vokseterne (Indicatorinae) gjennom blant annet å være fysisk mindre, ha et mindre, spinklere og grunnere nebb, og gjennom et kosthold som i større grad består av insekter. Som følge av endret kosthold, har også disse artene tykkvegget muskelmage. Fjærdrakten er myk og har ni primærfjær (med en mulig rest etter en tiende). Det er også uklart om snyltefuglene er hekkeparasitter, slik trolig egentlige voksetere er. Alle artene er endemiske for Afrika sør for Sahara.

Snyltefugler måler normalt  og veier omkring .

Inndeling 
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Short & Horne (2017). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008). Beskrivelser i parentes er ikke offisielle navn. Alle arter har nødvendigvis ikke fått norsk navn.

 Piciformes, spettefugler, 467–484 arter
 Galbuli, (jakamarfugler), 57 arter
 Pici, (egentlige spettefugler), 410–427 arter
 Ramphastides, 157 arter
 Picides, 253–270 arter
 Indicatoridae, vokseterfamilien, 16 arter
 Prodotiscinae, (snyltefugler), 5 arter
 Prodotiscus
 P. insignis, sotsnyltefugl
 P.  zambesiae, alvesnyltefugl
 P. regulus, bleksnyltefugl
 Melignomon
 M. zenkeri, kongosnyltefugl
 M. eisentrauti, gulbeinsnyltefugl
 Indicatorinae, (egentlige voksetere)
 Picidae, spettefamilien, 237–254 arter

Litteratur 
 Josep del Hoyo, Nigel J. Collar. HBW and BirdLife International Illustrated Checklist of the Birds of the World. Volume 1 - Non-passerines, 904 sider, juli 2014. ISBN 978-84-96553-94-1
 Josep del Hoyo, Andrew Elliott, Jordi Sargatal. Handbook of the Birds of the World - Volume 7: «Jacamars to Woodpeckers», april 2002, ISBN 978-84-87334-37-5
 Short, Lester & Jennifer Horne (2002): “Family Indicatoridae (Honeyguides)". In: Josep Del Hoyo, Andrew Elliott, Jordi Sargatal (Hrsg.), Handbook of the Birds of the World: Jacamars to Woodpeckers, Vol. 7. Lynx Edicions.
 Isack, H.A. & Reyer, H.U. (1989): Honeyguides and honey gatherers: interspecific communication in a symbiotic relationship. Science 243: 1343-1346.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Spettefugler
Fugler formelt beskrevet i 1922