Gullkrage

{{Taksoboks
| bilde=Glebionis segetum.jpg
| bildetekst=
| norsknavn=gullkrage
| vitenskapsnavn=
| autor=(L.) Fourr.
| autorår=
| regnum = planter
| divisio = karplanter
| classis = blomsterplanter
| ordo = Asterales
| familia = kurvplantefamilien
| subfamilia = Asteroideae
| tribus = Anthemideae| genus = gullkrageslekta}}

Gullkrage (Glebionis segetum, tidligere Chrysanthemum segetum'') er en ettårig urt i kurvplantefamilien.

Den har pælerot og en opprett, sparsomt forgrenet stengel som blir 30–60 cm høy. Stengelen er alltid glatt. Bladene er grågrønne og grovt sagtannete. De øvre bladene er halvveis stengelomfattende og av og til helrandete. Kurvene er 35–55 mm i diameter. Både skivekronene og randkronene er gule. Blomstringstida ved Middelhavet er februar–juni, men i Nord-Europa blomster den først i juli–august. Gullkrage vokser i dyrket mark og på avfallsplasser, vegkanter, skrotemark og ved møller. Den trives best på næringsrik, men kalkfattig mineraljord.

Gullkrage vokser antagelig bare naturlig i Anatolia. Planten spredte seg med korndyrking til resten av middelhavsområdet og Nord- og Mellom-Europa, og seinere har den fulgt med såkorn til andre verdensdeler. Den er stor og konkurransesterk, og kan redusere avlingene mye når den vokser i åkere. I Norge var gullkrage et fryktet ugras på 1700-tallet, og den ble blant annet kalt «De Onde Urter» og «Fattigmands Trudsel». Kalking, bedre rensing av såkorn og vekselbruk har ført til arten nesten er borte i Norge. Den er funnet nordover til Finnmark, men er nå bare vanlig i sørlige Østfold og Vestfold.

Galleri

Litteratur

Eksterne lenker 
 

Kurvplantefamilien