Storbritannias forsvarsminister

Storbritannias forsvarsminister (engelsk Secretary of State for Defence, eller i dagligtale Defence Secretary) inngår i Storbritannias regjering, Kabinettet, og har ansvaret for forsvarspolitikken og landets væpnede styrker.

Forsvarsministeren er sjef for forsvarsministeriet (Ministry of Defence) og bistås av to viseministre som innehar tittelen Minister of State.

Forsvarsministeren er også ordfører i forsvarsrådet (Defence Council), som er ministeriets høyeste beslutningsorgan. De to høyeste upolitiske embedsmennene i ministeriet er understatssekretæren (Permanent Under Secretary) og forsvarssjefen (Chief of the Defence Staff).

Historie 
Embedet ble opprettet i 1936 som Minister for Coordination of Defence, og var da én av fire ministerposter som hadde ansvaret for «krigsmakten.» Forsvarsministerens oppgave var å møte den tiltagende trusselen fra det allerede aggressive Nazi-Tyskland, og å styrke samordningen mellom de ulike forsvarsgrenene, som alle hadde hver sin minister; krigsministeren (Secretary of State of War), den første admiralitetetslorden (First Lord of the Admiralty) og flyvåpenministeren (Secretary of State for Air).

Da Winston Churchill ble statsminister i 1940, utnevnte han seg selv til forsvarsminister under den nye tittelen Minister of Defence. Han ble etterfulgt i begge stillingene av Clement Attlee i 1945. Fra 1946 var forsvarsministeren den eneste representanten for det militære i Kabinettet, og derfor overordnet krigs- og flyvåpenministeren, samt den første admiralitetetslorden. I 1947 ble Ministry of Defence opprettet, og i 1964 ble Admiralty, War Office og Air Ministry en del av Ministry og Defence. Senere ble også ministertittelen endret til Secretary of State for Defence.

Liste over Storbritannias forsvarsminister

Eksterne lenker 
 

 
Forsvar