Mike Todd

Michael «Mike» Todd (født 22. juni 1909, død 22. mars 1958) var en amerikansk teater- og filmprodusent, best kjent for sin produksjon av Around the World in 80 Days i 1956, som ga ham en Oscar for beste film. Han er også kjent som den tredje av Elizabeth Taylors syv ektemenn, og er den eneste hun ikke skilte seg fra (hun ble hans enke). Todd er også kjent for å være drivkraften bak utviklingen av Todd-AO-bredfilmformat.

Tidlig liv 
Todd ble født som Avrom Hirsch Goldbogen i Minneapolis, Minnesota, sønn av Chaim Goldbogen (en (ortodoks rabbiner) og Sophia Hellerman, begge polsk/jødiske immigranter. Familien var fattig, og han var den yngste av deres ni barn.

Familien flyttet til Chicago, de kom dit samme dag som første verdenskrig sluttet. Todd ble utvist fra skolen i sjetteklasse fordi han hadde spilt kort på skolens område. Da han gikk på High School iscenesatte han skolens teaterstykke: The Mikado, som ble en suksess. (Etter at han hadde skiftet navn til Mike Todd produserte han en jazz-versjon av musikalen på Broadway i 1939. )

Til slutt droppet han ut fra high school og hadde ulike jobber, blant annet som skoselger og vindusdekoratør. En av de første var i en drugstore. Da drugstoren gikk konkurs hadde Todd skaffet seg nok medisinske kunnskaper fra sitt arbeide til å bli ansatt ved Chicagos Michael Reese Hospital som en slags «sikkerhetsvakt» som skulle stoppe besøkende i å ta inn mat som ikke skulle være en del av pasientenes diett.

Karriere

Byggearbeider 
Todd begynte sin karriere i bygningsindustrien hvor han skaffet seg en formue, men som han like fort tapte. Han startet en fagskole for murere, College of Bricklaying of America, og kjøpte materialer på kreditt for å undervise i muring. Skolen ble tvunget til å stenge da murernes fagforening ikke så hans skole som et akseptert skoletilbud. Todd og hans bror, Frank, startet deretter deres eget byggefirma.

Tilnærming til filmindustrien 
Hans første tilnærming til filmindustrien var mens han utførte arbeider for et studio i Hollywood i overgangstiden mellom stumfilm og lydfilm. Selskapet som han eide sammen med sin bror, gikk konkurs tidlig under det store børskrakket i 1929. Han hadde enda ikke fylt tjue da han tapte over en million dollar (tilsvarer omtrent 14 millioner dollar i dag). Han giftet seg med en tidligere venninne fra skolen, Bertha Freshman den 14. februar 1927, og ble far til en sønn, men stod uten tak over hodet for sin familie. Todds neste forretninger var ustabile og mislykkede og førte til konkurs flere ganger.

Teaterimpresario 

Under Verdensutstillingen i Chicago 1933 produserte Todd en attraksjon kalt  "Flame Dance". Dette var en forestilling, hvor brennbart materiale skulle fortære danserinnens kostyme og etterlate henne naken. Forestillingen påkalte så mye oppmerksomhet at det kom et tilbud fra en nattklubb i New York, Casino de Paris. Todd fikk nå sin første smak av Broadway med dette engasjementet, at han ble bestemt på å finne et arbeide der.

Etter å ha sett Federal Theatres oppsetning av forestillingen The Swing Mikado, en tilnærming til Gilbert og Sullivans opera The Mikado med en hel afroamerikansk besetning, unnfanget av Harry Minturn, bestemte Todd seg for å gjøre sin egen versjon på Broadway, The Hot Mikado. Dette til tross for protester fra Federal Theatre som hadde The Hot Mikado med Bill "Bojangles" Robinson i rollen. Oppsetningen hadde premiere på Broadway 22. mars 1939. Den etterfølgende suksessen av Todds oppsetning og de store kostnadene, førte til finansiell krise for Federal Theatre i Chicago som måtte  legge ned.

Show på Verdensutstillingen 
Todds suksess på Broadway ga ham mot til å forsøke å utfordre showmannen, Billy Rose. Todd besøkte Grover Whelan, president for Verdensutstillingen i New York (1939), med forslag om å vise sitt Broadway-show på verdensutstillingen. Whelan ble ivrig etter å få dette showet på utstillingen, og han dekket Todds kostnader ved å avslutte tidlig på Broadway. Billy Rose, som hadde et eksklusivt forbehold i sin kontrakt, møtte Todd hvor Rose fikk vite at kontrakten hans dekket bare nye former for underholdning. For å unngå konkurranse, ble Rose enig i å promotere Todds produksjon sammen med sin egen. 

Todd gjorde 17 oppsetninger på Broadway i løpet av sin karriere, innbefattet den suksessfulle, burleske revy Star and Garter med komikeren Bobby Clark, videre The Naked Genius skrevet av og med medvirkning av stripperen Gypsy Rose Lee, og en 1945 oppsetning av Hamlet med Maurice Evans som Hamlet. Hans største suksess var musikaler.

I 1952 gjorde Todd en oppsetning av Johann Strauss d.y.s operette En natt i Venedig, med flytende gondoler, ved det den gang nylig oppførte Jones Beach Theatre på Long Island, New York. Forestillingen gikk over to sesonger.

Bredfilm og filmproduksjon 

I 1950 dannet Mike Todd Cinerama sammen med Lowell Thomas og oppfinner Fred Waller. Selskapet ble dannet for å utvikle Cinerama, et bredfilmformat oppfunnet av Waller. De brukte tre filmprosjektører for å skape et sammensatt bilde på et buet lerret. Den første Cinerama-filmen This is Cinerama, ble vist i september 1952.

Før filmen ble vist, forlot Todd Cinerama Company for å utvikle en annen bredfilmtype som skulle eliminere noen av Cineramas svakheter. Resultatet var the Todd-AO process, gjennomført av the American Optical Company. Denne løsningen ble først brukt kommersielt i den vellykkede filmen Oklahoma! (1955). Todd iscenesatte snart den filmen han huskers best for: Michael Todd's Around the World in 80 Days, som debuterte på kinoer i USA 17. oktober 1956. Produksjonskostnadene var på 6 million dollar (tilsvarer 52 millioner dollar i dag), og billettinntektene ble 16 millioner dollar. I 1957 vant 'Around the World in 80 Days Oscar for beste film.

På 1950-tallet skaffet Todd seg teatre i Chicagos sentrum: the Harris and Selwyn Theaters. Selwyn fikk nytt navn: Michael Todd's Cinestage og ble spesielt tilpasset for visning av Todd-AO produksjoner, mens Harris fikk navnet Michael Todd Theatre og var en mer vanlig kinosal. Fasaden på begge kinoene er fortsatt inntakt, og er i dag del av Goodman Theatre Complex, selv om det opprinnelige interiøret er fjernet.

En roman av William Woolfolk fra tidlig 1960-tallet med tittelen: My Name Is Morgan, var løselig basert på Todds liv og karriere.

Personlig liv 

Sytten år gammel giftet Todd seg med Bertha Freshman i Crown Point, Indiana på Valentinsdagen i 1927. Han hadde vært interessert i Freshman siden skoledagene, fjorten år gammel, men trengte tid til å bli fortrolig før han ba henne ut. I 1929 ble parets sønn Mike Todd, Jr. født. Hans fars død i 1931 ble et vendepunkt for Todd; han bestemte seg for å endre sitt navn til Mike Todd, den dag hans far døde.. Todds hustru, Bertha døde av pneumothorax (sammenfalt lunge) 12. august 1946 i Santa Monica, California mens hun ble lungeoperert ved St. John's Hospital for skadet bindevev i en finger. Todd og Bertha var separert da hun døde. Mindre enn en uke før Freshmans død, hadde han levert skilsmissepapirene.

Nytt ekteskap 
Den 5. juli 1947 giftet Todd seg med skuespillerinnen Joan Blondell. De ble skilt 8. juni 1950 etter at Blondell oppga skilsmisseårsak til 'mental grusomhet'.

Todds nye ekteskap ble med skuespillerinnen Elizabeth Taylor som han tidvis hadde hatt et forhold til. De utvekslet ringer 2. februar 1957. Seremonien skjedde i Mexico og ble administrert av borgermesteren i Acapulco. Det var tredje ekteskap for dem begge, og bruden var 24 år gammel og hennes brudgom 47 år. Todd og Taylor fikk en datter, Elizabeth Frances (Liza) Todd, som ble født  6. august 1957.

Død 
Den 22. mars 1958 havarerte Todds private fly Lucky Liz, nær Grants New Mexico. Flyet, en tomotors Lockheed Lodestar, fikk problemer med den ene motoren, trolig på grunn av overbelastning. Det var fare for nedising og de fløy i en høyde som var for høy til å fly på en motor. Flyveren mistet kontroll og krasjet. Alle fire ombord omkom. Fem dager før havariet hadde Todd fløyet i dette flyet til Albuquerque for å promotere en visning av Michael Todd's Around the World in 80 Days.

I tillegg til Todd, var de som omkom i havariet manuskriptforfatter Art Cohn, som skrev på Todds biografi: The Nine Lives of Michael Todd, pilot Bill Verner og co-pilot Tom Barclay.  Da flyets regulære co-pilot ikke dukket opp, trådte Tom Barclay inn som erstatning. Todd var underveis til New York for å motta New York Friars Clubs pris  "Showman of the Year". Elizabeth Taylor, som hadde fått fri fra innspillingen av Cat on a Hot Tin Roof for anledningen, ønsket å fly til New York med sin mann, men ble hjemme på grunn av forkjølelse etter at hennes bønn om å få være med, var blitt overkjørt av Todd. Bare timer før havariet hadde Todd beskrevet flyet som sikkert og ringt sine venner, inklusive Joseph Mankiewicz og Kirk Douglas i et forsøk på å rekruttere en gin rummy makker for turen: "Ah, 
c'mon," he said. "It's a good, safe plane. I wouldn't let it crash. I'm taking along a picture of Elizabeth, and I wouldn't let anything happening to her.
P

Begravelsen 
Hans sønn, Mike Jr. ønsket faren kremert etter at han var identifisert og bragt til Albuquerque, New Mexico, men Taylor nektet og sa at hun ikke ønsket kremasjon. Todds mor som var 91 og pasient på et sanatorium da sønnen døde, fikk ikke vite om ulykken. De følte at det ville bli et sjokk som hun i hennes tilstand ikke ville overleve. Todd ble gravlagt i Forest Park, Illinois, en jødisk kirkegård.
Det var en lukket kiste, men det var mest for syns skyld. Flyet hadde eksplodert i sammenstøtet med bakken, og hva som måtte være igjen kunne knapt identifiseres. Det eneste fra vraket var Mikes giftering og et par platina mansjettknapper som Taylor hadde gitt ham.

I 1977 ble Todds levninger fjernet av robbere som brøt opp kisten etter en diamantring verdt 100 000 dollar, som i henhold til rykter Taylor hadde satt på hans finger før begravelsen.. Kisten var blitt forseglet i Albuquerque etter at Todds legeme var identifisert etter havariet. Todds levninger ble pånytt identifisert på grunnlag av tennene og gravlagt på nytt på et hemmelig sted..

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Filmprodusenter fra USA
TV-produsenter fra USA
Produsenter som har vunnet Oscar for beste film
Forretningsfolk fra USA
Impresarioer
Personer fra Minneapolis
Personer fra USA av polsk opphav
Fødsler i 1909
Dødsfall i 1958