Helmut Käutner

Helmut Käutner (født 25. mars 1908 i Düsseldorf i Det tyske keiserrike, død 20. april 1980 i Castellina in Chianti i Italia) var en tysk regissør, skuespiller og kabaretartist som var fremtredende i Tyskland på 1940- og 50-tallet med en rekker populære, upolitiske filmer som kjennetegnes av poetisk realisme som Nattfugler i St. Pauli (Große Freiheit Nr. 7) og Unter den Brücken. I flere av filmene kritiserte han militarisme og byråkrati, blant annet i Autostrada (1946), Den siste broen (1954), Djevelens general (1955) og Himmel uten stjerner (1955).

Liv og virke

Bakgrunn
Helmut Käutner ble født i Düsseldorf, men vokste opp i Essen. Han studerte blant annet filosofi og teatervitenskap ved Universitetet i München.

Teater
I München var han i 1930 med og dannet en kaberetgruppe som gjennom sin innsats ved feiringen av Goetheåret i 1932 fikk suksess og fikk turnere i den tyskspråklige verden. Gruppen fremtrådte også i filmen Kreuzer Emden fra 1932. Käutner ble raskt en etablert skuespiller og regissør på teaterscener.

Film
I 1939 regisserte han sin første langfilm, Kitty und die Weltkonferenz, som imidlertid ble forbudt i Tyskland straks etter premieren, med henvisning til «pro-britiske tendenser». Käutner så deretter til å holde sine filmer upolitiske. Med unntak av filmen På gjensyn, Franziska! (Auf Wiedersehn, Franziska) fra 1941, der myndighetene fremtvang en krigspropagerende avslutning, er Käutners filmer fra nazistårene utpreget upolitiske. De kjennetegnes i stedet av en poetisk realisme som også vant tilhengere i utlandet. Blant hans viktigste filmer fra den tiden var Ronanze in Moll (1943), Große Freiheit Nr. 7 (1944) og Unter den Brücken (1945). Den sistnevnte gikk nesten tapt i andre verdenskrigs siste fase. Men to kopier ble reddet over til Sverige, og filmen kunne senwre befeste en fremtredende stilling i den tyske filmhistorien.

Etter krigen deltok Helmut Käutner i omorganiseringen av landets teaterverden. Allerede i 1947 var han returnert til filmen, med Autostrada som var Vest-Tysklands aller første langfilm. Blant hans tyske etterkrigsfilmer er Den siste broen (1954), Der Teufels General (1955) og Der Hauptmann von Köpenick (1956), som ble fremgangsrike både i hjemlandet og utenlands. 

Mot slutten av 1950-tallet produserte han også to amerikanske filmer. I Hollywood fikk han egentlig ingen suksess, hvorpå han returnerte til hjemlandet med en mer ujevn produksjon.

På 1960-tallet ble Käutners karriere i kinofilmen stadig mer perifer, men han var produktiv innen fjernsyn og radioteater. Käutner sto bak en rekke populære hørespill, først for Radio Hamburg og senere NWDR. Han var også en kjent kabaretartist i Tyskland og skrev teksten til fler av sangene i filmene han regisserte.

I 1977 pensjonerte han seg og slo seg ned i Toscana. Året derpå ble han utnevnt til æresprofessor av Berlins senat. 

Han døde i sitt hus i Italia i 1980.

Filmer i utvalg

som skuespiller 
1943 : Romanse i moll (Romanze in Moll)
1944 : Nattfugler i St. Pauli (Große Freiheit Nr. 7)
1957 : Han, hun og Paris (Monpti)
1951 : Zu jung für die Liebe? 
1958 : De fredløse (Der Schinderhannes)
1960 : Forvirret, frekk og freidig

som regissør 
1939 : Kitty und die Weltkonferenz
1940 : Frau nach Maß
1940 : Kleider machen Leute
1941 : På gjensyn, Franziska (Auf Wiedersehn, Franziska)
1942 : Anuschka
1942 : Vi spiller opp (Wir machen Musik)
1943 : Romanse i moll (Romanze in Moll)
1944 : Nattfugler i St. Pauli (Große Freiheit Nr. 7)
1946 : Unter den Brücken
1947 : Autostrada (In jenen Tagen)
1948 : Der Apfel ist ab
1950 : Königskinder
1950 : Epilog – "Orplid"s hemmelighet (Epilog – Das Geheimnis der Orplid)
1953 : Käpt’n Bay-Bay
1954 : Hans ukjente modell (Bildnis einer Unbekannten)
1954 : Den siste broen (Die letzte Brücke)
1955 : Ludwig II. – Glanz und Ende eines Königs
1955 : Djevelens general (Des Teufels General)
1955 : Himmel uten stjerner (Himmel ohne Sterne)
1956 : Köpernick-kapteinen (Der Hauptmann von Köpenick)
1957 : Han, hun og Paris (Monpti)
1958 : Deilige år (The Restless Years)
1958 : De fredløse (Der Schinderhannes)
1958 : Fremmed i mine armer (A Stranger in My Arms)
1959 : Resten er taushet (Der Rest ist Schweigen)
1959 : Gåsa fra Sedan (Die Gans von Sedan)
1960 : Et glass vann (Das Glas Wasser)
1961 : Schwarzer Kies
1961 : Der Traum von Lieschen Müller
1962 : Die Rote
1963 : Das Haus in Montevideo
1964 : Lausbubengeschichten
1970 : Die Feuerzangenbowle

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 

Tyske regissører
Personer fra Düsseldorf
Personer fra Essen
Stumfilmregissører