Bertrando Spaventa

Bertrando Spaventa (født 26. juni 1817 i Bomba, død 20. februar 1883 i Napoli) var en italiensk filosof.

Liv
Spaventa var bror av politikeren Silvio Spaventa. Sammen med broren var han elev ved presteseminaret i Chieti. Etter å ha blitt ordinert til prest slo han seg ned i Napoli, hvor han studerte Kant og Hegel hos filosofen Ottavio Colecchi. Fra 1848 var han huslærer hos general Pignatelli, hvor han ble værende til 1850, da han flyttet til Torino. Her utga han skrifter om Hegel og Giordano Bruno, og levde av å skrive oversettelser og artikler for aviser og tidsskrifter.

Etter Italias samling ble han i 1860 utnevnt til professor i filosofihistorie ved Universitetet i Bologna, hvor han holdt forelesninger om italiensk filosofihistorie. Året etter sørget Francesco De Sanctis for at han ble utnevnt til professor i filosofi ved Universitetet i Napoli.

Spavento er særlig kjent for sine studier av italiensk filosofihistorie, hvor han forsøkte å vise at italiensk filosofi hele tiden hadde stått i forbindelse med de filosofiske tankestrømningene i resten av Europa.

Gjennom eleven Donato Jaja hadde Spaventa innflytelse på Giovanni Gentile. En annen elev var Antonio Labriola. Benedetto Croce, som bodde hos broren Silvio, fulgte forelesningene hans.

Referanser

Litteratur
 Guido Calogero: «SPAVENTA, Bertrando», i Enciclopedia Italiana (1936)

Italienske filosofer