Kirgisere

Kirgisere er et tyrkisk folkeslag og en etnisk gruppe som hovedsakelig lever i landet Kirgisistan, og som minoriteter i naboland. Det kirgisiske språket er nært beslektet med kasakhisk. Kirgisere er hovedsakelig sunnimuslimer, og var tidligere nomadiske gjeterfolk med et sterkt stamme- og klansamfunn.

I 1920-årene ble mange kirgisere opptatt med jordbruk grunnet russisk innflytelse. Gjeterfolket holder geiter, jakokser, og hester. I det nordlige og østlige Kirgisistan praktiseres fortsatt sjamanisme.

Etymologi 
Det er flere teorier til opprinnelsen til etnonymet «kirgis» (også stavet «kyrgyz»). Det kan være avledet fra det tyrkiske ordet kyrk («førti»), og hvor –is er en gammel flertallsendelse. Kirgis betyr da «en samling av førti stammer». Kirgis betyr også «uforgjengelig», «udødelig», «ubeseiret» og tilsvarende, kanskje i referanse til den episke helten i Manaseposet, som i henhold til legenden forente de førti stammene mot de mongolske khitanerne.

Den kinesiske transkripsjonen Tse-gu (Gekun, Jiankun) gjør det mulig å restaurere uttale på etnonymet som kirkut (kirgut) og kirkur (kirgur). Begge former går tilbake til den eldste varianten kirkün (kinesiske tszyan-kun) av begrepet «kirgis» i betydning «jordfolket» (eller «jordhunere»).

I den mongolske epoken hadde den opprinnelige meningen av ordet gått tapt, som vist ved forskjellig lesninger av eldre reduksjoner av det kinesiske historieverket Yuán Shǐ (en av historiene i De 24 historieverk). Endringen i etnonymet førte til en ny versjon av opprinnelsen, og minnet om deres fedreland på steppene, nedtegnet i Yuán Shǐ, og overlevd kun som et minne om det opphavelige fødestedet til førti kvinner. Med tiden gikk også dette minnet tapt.

Opphav 
Det eldste kirgisfolket, kjent som jenisejkirgiserne, har deres opprinnelse i de vestlige delene av dagens Mongolia. De nevnes første gang i skriftlige kilder i de kinesiske annalene til Sima Qians Nedtegnelsene til den store historiker (sammensatt mellom 109 og 91 f.Kr.) som «gekun» (鬲昆, 隔昆) eller «jiankun» (堅昆). De ble beskrevet i Tang-dynastiets tekster ved at de hadde «rødt hår og grønne øyne», og hvor de som hadde mørkt hår og øyne hevdes å nedstamme fra den kinesiske generalen Li Ling (død 74 f.Kr.). I kinesiske kilder ble folket i kirkis-stammene beskrevet med lys hud, blå eller grønne øyne, og rødt hår, og med en blanding av europeiske og mongolske trekk. Den kinesiske komposisjonen Tang Huiyao fra 700-900-tallet transkriberte navnet «kirgis» som tsze-gu (kirgut), og deres tamga (bumerke) var avbildet som identiske til dagens tamga hos de kirgiske stammene: Azyk, Bugu, Cherik, Sary Bagysh og noen få andre.

Referanser

Se også 
 Tyrkere

Eksterne lenker 
 
 Kirghiz tribal tree (PDF), Center for Culture and Conflict Studies, US Naval Postgraduate School

Tyrkiske folk
Kirgisistan