Kalhammaren

Kalhammaren var sammen med Skansen, Stavanger bys befestninger mot angrep fra sjøen, med kanoner og vakthus. Det tjente både som utsiktspost og skytterstilling mot skip som kom nordfra inn mot Vågen. 

Den var plassert på et nes i Bjergsted i Stavanger. Det var bratte fjellskrenter på sjøsiden opp mot anlegget. 

Siden har en brukt området til Stavanger sjømannsskole, og i dag til Stavanger offshore tekniske skole.

Utbygging og kanoner 

Anlegget ble første gang utbygd i 1805. Kongen ga da 12-pundskanoner til anlegget.

Kalhammaren ble videre utbygd omkring 1807. Det var ingeniør Knoph fra Danmark og møllemester Fredrik Petersen som ledet arbeidet. De hadde med seg en gruppe frivillige fra byen.

Den besto i 1808 av fire kanonstillinger (A-D) med til sammen 13 kanoner:
 A som lå lavest - 3 alen 12 tommer over sjøen, med tre sekspunds kanoner.
 B som lå høyest 25 alen og 14 tommer over sjøen, med to kanoner.
 C som var eldst 23 alen 2 tommer over sjøen, med tre 12-pundskanoner.
 D som lå 20 alen 9 tommer over sjøen med fem sekspundskanoner.

Det var videre et vakthus.

Det var i 1809 en vaktordninger der byens offiserer hadde vakt hver sin uke på anlegget. Den ble bemannet med personell fra Stra'en og Klevens roder.

I 1837 ble det søkt om å få selge ti av de større kanonene for å få tilbake seks mindre kanoner - tre eller firepunds kanoner til bruk for salutter.

Senere bruk 
I 1843 ble vakthuset brukt som bolig for en av byen fattige familier. I 1865 brant vakthuset, en gris og to katter ble drept. Vakthuset ble ikke bygget opp igjen. 

Kalhammeren har nå i mange år vært brukt som skoler.

Referanser 

Stavangers geografi
Festningsverk i Rogaland
Stavangers historie