Sørlige Nederlandene

Sørlige Nederlandene (nederlandsk: Zuidelijke Nederlanden; spansk: Países Bajos del Sur; fransk: Pays-Bas méridionaux), også kalt for katolske Nederlandene, var en del av Nederlandene som i stor grad var kontrollert av Spania (1556–1714), senere Østerrike (1714–1794), og annektert av Frankrike (1794–1815). Regionen omfattet også flere mindre stater som aldri ble styrt av Spania eller Østerrike: fyrstbispedømmet Liège, riksabbedi Stavelot-Malmedy, hertugdømmet Bouillon, hertugdømmet Horne og fyrsteabbediet Thorn. De sørlige Nederlandene var en del av det tysk-romerske rike fram til hele området ble annektert av det revolusjonære Frankrike.

Sørlige Nederlandene utgjorde det meste av dagens Belgia og Luxembourg, noen deler av Nederland og Tyskland (regionen Opper-Gelre, i dag delt mellom Tyskland og den moderne nederlandske provinsen Limburg, og i 1713 i stor grad avgitt til Preussen, og Bitburg-området i Tyskland, den gang en del av Luxembourg) foruten (fram til 1678) det meste av dagens region Nord-Pas-de-Calais og området Longwy i nordlige Frankrike.

Referanser

Litteratur 
 Kann, Robert A. (1974): A History of the Habsburg Empire 1526-1918, University of California Press, pp. 229–230
 Cammaerts, Émile (1921): A History of Belgium from the Roman Invasion to the Present Day, fullstendig tekst online
 Cook, Bernard A. (2004): Belgium: a history, 3. utg.,. New York, ISBN 0-8204-5824-4
 Kossmann, E.H. (1978): The Low Countries 1780-1940, og tekstsøk

Eksterne lenker 

Belgias historie
Spanias historie
Nederlands historie