Louis-quinze

Louis-quinze er en kunst- og interiørstil som knyttes til tiden fra ca. 1730 til 1755 i Frankrike. Navnet knytter an til kong Ludvig XV og hans regjeringstid, likeledes som æraene under hans forgjenger Ludvig XIV og etterfølger Ludvig XVI gjerne kalles Louis-quatorze og Louis-seize.

Som stilretning karakteriseres den ved at den bryter med de strenge barokkformer som var utpregende for «Solkongen»s tid, henimot rokokkoens lettere og intimere former. I motsetning til Louis-quatorze-periodens allesteds nærværende marmorflater trådte nå edle tresorter og lyse veggflater i forgrunnen. Typisk for Louis-quinze er bruken av filigran-forgylte rankemotiver.

Møbelkunst
Periodens franske møbler kom den gang typisk i to utførelser, for sommer og for vinter, og var rikt ornamentert, elegant og utformet for å passe med resten av hjemmets dekor. Orientalia—temaer fra Det fjerne østen—og det fabelaktige (inspirert av fabler) var viktige for de tematiske uttrykk, og eksotiske tresorter og steinsettinger ble tatt i bruk for å forsterke dette.

Blant de ébénister som arbeidet under Ludvig XV var Jean-François Oeben, Roger Vandercruse Lacroix, Gilles Joubert, Antoine Gaudreau og Martin Carlin.

Billedkunst
Blant de mest fremtredende Louis-quinze-malere var Juste-Aurèle Meissonier, François Boucher, Jean-Baptiste Huet, Jean-Baptiste Le Prince, Pierre Migeon, og familien van Loo: Jean-Baptiste van Loo, Louis Michel van Loo, Charles-Amédée-Philippe van Loo og Charles André van Loo. Madame de Pompadour, kongens maitresse, var en av kunstnernes viktigste begunstigere i denne perioden.

Eksterne lenker 
 
 Louis-quinze i Kunstlexikon - P.W. Hartmann

Barokken
Rokokko
Kunsthistoriske perioder