Vendée Globe

Vendée Globe er en solo-regatta for seilbåter som går rundt jorda, uten assistanse og uten stopp. Regattaen ble grunnlagt av Philippe Jeantot i 1989, og har siden 1992 blitt arrangert hvert fjerde år. Seilasen 2020–2021 startet søndag 8. november 2020.

Ruta går fra Les Sables-d'Olonne i Vendée vest i Frankrike, sørover i Atlanterhavet, runder Kapp det gode håp og fortsetter østover gjennom Indiahavet, sør for Kapp Leeuwin og Australia, gjennom Stillehavet, rundt Kapp Horn og så nordover igjen i Atlanterhavet tilbake til Les Sables-d'Olonne, hvor båtene går i mål. For å unngå problemer med isfjell er det satt en forbudssone (Antarctic Exclusion Zone, AEZ) som hindrer båtene å seile for langt syd. Regattaen (i 2020/21) er på teoretisk ca 24300 nautiske mil (ca 45000 km), men båtene seiler lenger enn dette p.g.a. vindretningene, noen år opp mot 28000 nautiske mil. Starten går i november slik at båtene seiler gjennom Sørishavet i den sydlige halvkules sommer.

Siden 2004 har regattaen vært forbeholdt båter som oppfyller klassereglene IMOCA 60 (Open 60). Klassereglene administreres av International Monohull Open Class Association (IMOCA).

Rekorden ble satt i 2016/2017 av den franske seileren Armel Le Cléac'h, som med sin båt Banque Populaire VIII vant regattaen etter 74 dager, 3 timer og  35 minutter.

I årenes løp har det inntruffet noen dramatiske forlis med påfølgende redningsaksjoner, og to personer har blitt borte på havet. Siden 2001 har sikkerhetsbestemmelsene blitt betydelig skjerpet, og ingen liv har gått tapt siden Garry Roufs forliste og forsvant i januar 1997.

Resultater

1989–1990 
Den første Vendée Globe ble ledet av franskmannen Titouan Lamazou fra tidlig i racet av, til mål. Philippe Poupons ketch Fleury Michon X kullseilte i Sørishavet, og han ble reddet av Loïck Peyron, som fullførte som nummer to etter en stort sett vellykket første regatta.

1992–1993 
Den andre utgaven av regattaen fikk stor mediedekning. Amerikanske Mike Plant, en av deltakerne av den første Vendée Globe, forsvant da han seilte mot Vendée før regattaen. Båten hans ble funnet kullseilt nær Asorene.

Regattaen startet i veldig dårlig vær i Biskayabukta, og flere av seilerne returnerte til starten for å gjøre reparasjoner før de fortsatte. Dette var den eneste landgangen de hadde lov til. Fire dager etter start ble briten Nigel Burgess funnet druknet utenfor Kapp Finisterre etter mest sannsynlig å ha falt over bord.

1996–1997 
Starten gikk i hardt vær i Biskayabukta. Mens Nandor Fa og Didier Munduteguy måtte bryte tidlig, måtte også andre rask snu tilbake til starten for å gjøre reparasjoner før de fortsatte.

Det dårlige været fikk mer alvorlige følger i Sørishavet. Raphaël Dinellis båt fikk store skader og begynte å synke, og han ble reddet av Pete Goss. Noen timer senere kullseilte to båter til, og seilerne av disse ble reddet av australsk redningstjeneste. I januar 1997 mistet man all kontakt med kanadieren Gerry Roufs. Båten hans ble funnet drivende fem måneder senere utenfor kysten av Chile, men Roufs ble aldri funnet.

Christophe Auguin vant, og Catherine Chabaud, som kom på sjette og siste plass, var den første kvinnen til å fullføre regattaen.

Pete Goss ble senere tildelt Légion d'honneur for å ha reddet Dinelli. De mange kullseilingene førte til strengere sikkerhetsregler for deltakerne, spesielt rundt båtenes sikkerhet og stabilitet.

2000–2001 
Denne regattaen var den første store testen av de nye sikkerhetsreglene som ble innført etter tragedien i det forrige racet. Det ble en suksess og selv om noen båter ble tvunget til å bryte, var det ingen som forsvant. 24 år gamle Ellen MacArthur var også den yngste noen gang til å delta, bare 24 år gammel.

MacArthur seilte seg opp på en andreplass og tok stadig innpå, men mulighetene for seier svinte hen da hun traff en delvis sunket container som drev, og ble tvunget til å gjøre reparasjoner. Desjoyeaux vant regattaen, med MacArthur litt mer en er døgn etter i mål. Hun ble med dette  raskeste kvinne til å ha seilt rundt jorden, og har forrsatt rekorden som raskeste kvinne i Vendee globe. 

{| class="wikitable"
!Seiler!!Båt!!Tid
|-
| Michel Desjoyeaux||PRB||93d 3t 57'
|-
| Ellen MacArthur||Kingfisher||94d 4t 25'
|-
| Roland Jourdain||Sill Matines La potagère||96d 1t 2'
|-
| Marc Thiercelin||Active Wear||102d 20t 37'
|-
| Dominic Wavre||Union bancaire Privée||105d 2t 45'
|-
| Thomas Coville||Sodébo||105d 7t 24'
|-
| Mike Golding||Team Group 4||110d 16t 22'
|-
|  Bernard Gallay||Voilà.fr||111d 16t 7'
|-
| Josh Hall||Gartmore||111d 19t 48'
|-
| Joé Seeten||Chocolats du Monde||115d 16t 46'
|-
| Patrice Carpentier||VM Matériaux||116d 0t 32'
|-
| Simone Bianchetti||Aquarelle.com||121d 1t 28'
|-
| Yves Parlier||Aquitaine Innovations||126d 23t 36|-
| Didier Munduteguy||DDP / 60e Sud||135d 15t 17'
|-
| Pasquale de Gregorio||Wind Telecommunicazioni||158d 2t 37'
|-
!colspan=3|Fullførte ikke
|-
| Catherine Chabaud||Whirlpool||ødelagt mast
|-
| Thierry Dubois||Solidaires||elektriske problemer
|-
| Raphaël Dinelli||Sogal Extenso||skadet ror
|-
| Fyodor Konyukhov||Modern Univ./Humanities||trakk seg
|-
| Javier Sanso||Old Spice||trakk seg
|-
| Éric Dumont||Euroka Services||skadet ror
|-
| Richard Tolkien||This Time – Argos – Help For Autistic Children||skadet rigg
|-
| Bernard Stamm||Armor-Lux/foies Gras||styreproblemer
|-
| Patrick de Radiguès||Libre Belgique||grunnstøtt
|}

 2004–2005 

300 000 mennesker så starten av 2004-regattaen, som fant sted i fint vær. Første båt krysset ekvator etter bare ti dager, tre dager raskere enn det tidligere racet, og alle båtene var da fortsatt med.

 2008–2009 
Vendée Globe 2008 startet 9. november 2008. Franske Michel Desjoyaux vant, og satte ny regattarekord med tiden 84d 3t 9'8".

Jean Le Cam mistet kjølbulben og kullseilte i Sørishavet. Vincent Riou snudde og fant båten. Le Cam klatret ut en av nødlukene og klamret seg til roret mens Riou sirklet rundt og forsøkte å kaste et tau til ham. Etter tre mislykkede forsøk gikk Riou nærmere. Han klarte da å nå Le Cam med tauet og redde ham, men kolliderte med Le Cams båt og skadet en av de to utriggerne som holder oppe masten og måtte bryte regattaen. På dette tidspunktet lå han nummer tre, og fordi han da hjalp en annen seiler i nød ble han tildelt tredjeplassen som godtgjørelse.

2012–2013
Regattaen i 2012 startet 10. november 2012. Flere seilere satte rekord i utseilt distanse over 24 timer alene. Armel Le Cléac’h (Banque Populaire) satte ny rekord til breddegraden til Kapp det gode håp, og François Gabart (Macif) satte ny regattarekord for korteste tid fra lengdegraden ved Kapp Leeuwin i Australia og til Kapp Horn. 27. januar 2013 satte Gabart en ny Vendée Globe rekord da han gikk i mål etter rett over 78 days etter start. Avstanden fra vinneren til andreplass på tre timer og 17 minutter var den korteste i regattaens historie.<ref>[http://www.vendeeglobe.org/fr/actualites/breve/11407/le-plus-petit-ecart-de-l-histoire.htmlLe plus petit écart de l’histoire, Jan 27 2013] </ref> 
Tiden mellom første og siste båt i mål på 26 dager, 17 minutter og 50 sekunder var også den korteste i regattaens historie.

2016–2017  

2016–17-utgaven av regattaen startet 6. november 2016, med 29 seilere fra ti land. Dette var den første gangen noen av båtene var utstyrt med hydrofoiler.  18 seilere fullførte hele seilasen, noe som var rekord. I denne utgaven deltok både den eldste og yngste seileren som har fullført regattaen noen gang: Alan Roura, 23 og Rich Wilson, 66. Alex Thomson kom på andreplass bak Armel Le Cléac'h til tross for at båten hans Hugo Boss mistet styrbord hydrofoil etter å ha truffet et uidentifisert flytende objekt (UFO) i vannet i Sør-Atlanteren.

§: Båter med hydrofoil.

2020–2021 
20-21-regattaen ble en suksess med ny rekord i antall som fullførte. Starten gikk søndag 8. november 2020.  Den første uken av regattaen ga mange værmessige utfordringer med en front utenfor Galicia med vindkast over 50 knop og rotete sjø p.g.a. kombinasjon av flere bølgesystemer. En av favorittene, Jérémie Beyou på båten Charal § seilte på et flytende objekt og fikk såpass store skader at han bestemte seg å snu og seile tilbake til Les Sables-d'Olonne for reparasjoner. Den mest dramatiske hendelsen skjedde ca 600 Nm SV for Cape Town når Kevin Escoffiers båt brakk i to og han rakk såvidt å sende en nødmelding og hoppe i livbåten. Jean Le Cam, Boris Herrman og Yannick Bestaven ble omdirigert for å redde Escoffier. Jean Le Cam reddet Escoffier som seilte med "Yes we Cam" i ca en uke til han ble hentet av et fransk marinefartøy. Bestaven, Herrman og  Le Cam ble gitt tidskompensasjon for tiden de tapte på redningsaksjonen. Dette gjorde at han ble vinner av regattaen til tross for at han kom i mål etter Charle Dalin og Louis Burton.  Boris Herrman fra tyskland lå lenge an til en tredjeplass men en kollisjon med en spansk fiskebåt i Biscaia førte til at han haltet over mål med store skader på båten.    

 § – båter med hydrofoiler

Referanser

Eksterne lenker 
 

Vendée
Regattaer