Giffen-gode

Et Giffen-gode er i konsumentteori et økonomisk gode som det blir konsumert mer av når prisen øker, og vice versa (alt annet like). Det bryter derfor med den grunnleggende loven om etterspørsel, som sier at etterspørselen etter et gode vil gå ned når prisen øker. Navnet Giffen-gode kommer av Robert Giffen, som Alfred Marshall krediterte for ideen om denne typen goder i boken Principles of Economics (1890). Eksistensen av Giffen-goder er omdiskutert.

Når prisen på et gode øker, gjør det at godet blir dyrere relativt til andre goder. Dette trekker i retning av at konsumenten vil kjøpe mindre av godet til fordel for andre, jf. substitusjonseffekt. Økt pris på et gode har også en inntektseffekt i den forstand at den økte prisen gjør at konsumenten for en gitt inntekt har råd til mindre av godet. For alminnelige goder vil inntektseffekten trekke i samme retning som substitusjonseffekten, slik at nettoeffekten av en prisøkning på et gode er lavere konsum av godet. For Giffen-goder går imidlertid inntektseffekten i motsatt retning og det i så stor grad at den dominierer substitusjonseffekten. Ettersom konsumet øker selv om inntekten synker (i form av mindre kjøpekraft), må et Giffen-gode nødvendigvis også være et mindreverdig gode.

Et typisk lærebokeksempel på et Giffen-gode er poteter under hungersnøden i Irland på midten av 1800-tallet. Hungersnøden skyldtes sykdom på potetavlingene, og prisen på poteter økte. Fattige konsumenter hadde dermed lite penger igjen til å kjøpe annen, mer næringsrik mat, og resultatet var derfor at konsumet av poteter økte. Dette er imidlertid omstridt. Ettersom hungersnøden skyldtes nettopp sykdom på potetene, noe som usannsynliggjør at konsumet av poteter kan ha økt.

Et relatert begrep er Veblen-goder. For Veblen-goder observerer man også at etterspørselen øker når prisen øker. Veblen-goder skiller seg imidlertid fra Giffen-goder gjennom at Veblen-goder er luksusgoder hvor prisen i seg selv har en opplevd positiv signaleffekt for kjøperen i form av eksklusivitet og status.

Referanser 

Konsumentteori