Sandy Bridge

Sandy Bridge er kodenavnet på en prosessor-mikroarkitektur utviklet av Intel i begynnelsen av 2005 som en erstatning til Nehalem-arkitekturen. Intel demonstrerte en Sandy Bridge-prosessor for første gang i 2009, og de første Sandy Bridge produktene ble sluppet ut på markedet for i januar 2011.

Sandy Bridge bruker 32 nanometer store transistorer, mens den påfølgende prosessorarkitekturen,Ivy Bridge, bruker 22 nm transistorer.

Teknologi 
Sandy Bridge ble primært utviklet ved den israelske delen av Intel, og kodenavnet på arkitekturen var originalt «Gesjer», hebraisk for bro. Navnet ble byttet for å ikke forveksles med det tidligere politiske partiet med samme navn.

Oppgraderte egenskaper fra Nehalem 
 32 KB data + 32 KB instruksjons nivå 1 hurtigminne og 256 KB nivå 2 hurtigminne per kjerne.
 Delt nivå 3 hurtigminne med den integrerte grafikkprosessoren
 To last/lagre opperasjoner per CPU syklus for hver minnekanal.
 Advanced Vector Extensions (AVX) 256-bit instuksjonssettet med større vektore og bedre funksjonalitet.
 Intel Quick Sync Video, for maskinvarestøtte for video dekoding og enkoding.
 Opptil 8 fysiske kjerner og 16 tråder.

Liste over Sandy Bridge-prosessorer

Skrivebordsprosessorer

Suffikser 
 K - Opplåst multipler for overklokking
 P - Versjoner med høyere klokkehastigheter enn de uten P, men med deaktivert grafikkprosessor
 S - Lavt strømforbruk
 T - Lavere strømforbruk enn S-prosessorer
 X - Fullstendig ulåst multipler for overklokking

Serverprosessorer

Mobile prosessorer 
 Core i5-2515E og Core i7-2715QE-proessorene har støtte for ECC-minne.
 Alle Sandy Bridge-mobile prosessorer utenom Celeron og Pentium bruker Intels Graphics HD 3000.

Suffikser 
 M - Mobil prosessor
 XM - Opplåst multipler
 QM - Fire kjerner
 EM -
 QE - Fire kjerner
 LE - Ytelesesspesialisert
 UE - Lavt strømforbruk

Referanser 

Intel mikroarkitekturer
X86-arkitektur
IT-relaterte introduksjoner i 2011