Oligodon huahin

Oligodon huahin er en kukrislangeart i slekten Oligodon (Fitzinger, 1826). Arten ble oppdaget for første gang i desember, 2016, den ble deretter beskrevet, og artikkelen ble publisert 13. juli 2017 og O. huahin ble herved akseptert som en egen art. Alle individene som ble funnet og som ble brukt til artsbeskrivelsen var hanner, dette bygger oppunder teorien om at dette er en meget sky art og at det var paringsesong da arten ble observert. Denne teorien kan dermed også forklare hvorfor arten ikke har blitt oppdaget før, da hannene aktivt søker etter hunner for reproduksjon under paringsesongen.

Fylogeni 
Oligodon huahin er medlem av slekten Oligodon, en slekt som er vanlig over hele tropiske Asia. Slekten inkluderer nå ca. 76 arter globalt. Den tilhører familien Colubridae, en familie som har en art på hvert eneste kontinent, utenom Antarktika.

Etymologi 
Det spesifikke vitenskapelige tilnavnet er et substantiv gitt til ære for det administrative distriktet hvor typelokaliteten ligger og for dens hovedby, Hua Hin. Hua Hin får herved sin første slangeart oppkalt etter seg. De følgende lokale navnene er foreslått: «Huahin Kukri Snake» (engelsk), «Ngu Ngod Huahin» «งูงอดหัวหิน» eller «Ngu Peekeaw Huahin» «งูปี่แก้วหัวหิน» (thai), «Oligodon de Huahin» (fransk), «Huahin Kukrinatter» (tysk) og «Huahin kukrislange» (norsk).

Tilholdssted, oppførsel, biotop og økologi 
Tilholdsstedet, oppførselen og økologien til denne arten er lite kjent. Alle typeeksemplarene som ble brukt til artsbeskrivelsen ble funnet i blandet skog, med mest bambus, og med en til tider vannrik skogsbekk som renner gjennom hele typelokalitetet. Denne type habitat er utmerket for mange forskjellige arter, og derfor er artsmangfoldet her meget stort av både amfibier og reptiler. Basert på data fra andre medlemmer av slekten Oligodon, er O. huahin også trolig ovipari (en egglegger), da det ikke er rapportert om vivipari i noen av artene i denne slekten. Som de aller fleste andre artene i denne slekten, er også denne skumrings og nattaktiv.
Andre arter observert i biotopen i typelokalitetet er som følger:

 Reptiler
 Øgler
 (Agamidae)
 Calotes versicolor (Daudin, 1802)
 (Gekkonidae)
 Cyrtodactylus phetchaburiensis Pauwels, Sumontha & Bauer, 2016
 Dixonius siamensis (Boulenger, 1899)
 Hemidactylus platyurus (Schneider, 1797)
 (Scincidae)
 Eutropis macularia (Blyth, 1853)
 Lygosoma quadrupes (Linnaeus, 1766)
 Slanger
 (Colubridae)
 Ahaetulla prasina (F. Boie, 1827)
 Boiga siamensis Nutaphand, 1971
 B. cyanea (Duméril, Bibron & Duméril, 1854)
 Chrysopelea ornata (Shaw, 1802)
 Coelognathus radiatus (F. Boie, 1827)
 Dryocalamus davisoni (Blanford, 1878)
 Lycodon capucinus (F. Boie1827)
 L. laoensis Günther, 1864
 Oligodon fasciolatus Günther, 1864
 Ptyas mucosa (Linnaeus, 1758)
 (Elapidae)
 Naja kaouthia Lesson, 1831
 Ophiophagus hannah (Cantor, 1836)
 (Homalopsidae)
 Hypsiscopus plumbea (F. Boie, 1827)
 (Lamprophiidae)
 Psammodynastes pulverulentus (F. Boie, 1827)
 (Natricidae)
 Xenochrophis cf. piscator (Schneider, 1799)
 (Pareatidae)
 Pareas carinatus (F. Boie 1828)
 P. margaritophorus (Jan, 1866)
 (Pythonidae)
 (Malayo)Python reticulatus (Schneider, 1801)
 (Viperidae)
 Trimeresurus albolabris Gray, 1842
 (Xenopeltidae)
 Xenopeltis unicolor F. Boie, 1827
 Amfibier
 (Ichthyophiidae)
 Ichthyophis kohtaoensis Taylor, 1960
 (Bufonidae)
 Duttaphrynus melanostictus (Schneider, 1799)
 (Dicroglossidae)
 Fejervarya limnocharis (Gravenhorst, 1829)
 Limnonectes blythii (Boulenger, 1920)
 L. jarujini Matsui, Panha, Khonsue, and Kuraishi, 2010
 (Microhylidae)
 Glyphoglossus guttulatus (Blyth, 1856)
 G. molossus Günther, 1869
 Microhyla fissipes Boulenger, 1884
 M. heymonsi, Vogt, 1911
 Micryletta inornata (Boulenger, 1890)
 (Ranidae)
 Hylarana erythraea (Schlegel, 1837)
 (Rhacophoridae)
 Polypedates megacephalus Hallowell, 1860

 Beskrivelse 
Arten karakteriseres etter den følgende bestemmelsesnøkkelen: maksimale kjente «SVL» («Snout-Vent-Lenght» dvs. lengde fra snute til enden av analplaten) på 485,8mm; 6 maxillare (overkjeve) tenner hvor de 2 bakre er forstørret; 17-17-15 eller 17-15-15 ryggskjellrader (antall rader med ryggskjell som er talt opp fra første skjell etter ventral underside til siste skjell før ventral underside på motsatt side, 3 steder på slangekroppen: «én hodelengde bak hodet, rundt midtkroppen og én hode lengde foran analplaten» hode-midtkropp-anal. 17-15-15 var antallet på kun ett av de 7 typeeksemplarene som ble studert, 17-17-15 er det mest vanlige og 17-15-15 er heller sjeldent); 166–173 ventrale skjell og 35–41 haleskjell i hanner; en singel analplate; dypt forgrenet hemipenes som mangler pigger og papiller, strekker seg in situ til det fjortende haleskjellet; svak til nærmest utydelig ryggvirvel stripe, paravertebral stripe og sidelengs striper; ingen ryggflekker, haleflekker eller kryssmerker; og en jevn elefenben farget ventral som mangler under-rektangulære or firkantede merker.

 Utbredelse Oligodon huahin'' er kun kjent fra 7 levende typeeksemplarer funnet i typelokalitetet, innenfor et område på ca. 1000m2, og derfor er artsdistribusjonen lite kjent. Det må nevnes at et ferskt, dødt åttende eksemplar senere ble funnet ca. 12 km (luftlinje) fra typelokalitetet i annen type skog og høyde, noe som indikerer at arten inntar fler typer habitater enn det som er kjent fra typelokalitet. Dette eksemplaret ble ikke brukt i beskrivelsen og hadde en «SVL» på 520mm. Holotypen og paratypene ble alle funnet i Hua Hin distriktet, Prachuap Khiri Khan provinsen, Thailand. Arten er til nå endemisk til Hua Hin distriktet, da arten kun er observert der.

Bevaring 
Det er ingen kjente trusler til denne arten annet enn skogbruk og rovdyr. Skogsområdet hvor disse eksemplarene ble funnet er ikke under noe kjent vern.
Arten er satt til «NE» (Not evaluated) (Ikke evaluert), men den er trolig «LC» (Least concern) (Livskraftig) basert på observasjoner og undersøkelser, se IUCNs rødliste for statuser.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Asias fauna
Thailands endemiske fauna
Krypdyr formelt beskrevet i 2017
Snoker