Dino Alfieri

Edoardo «Dino» Alfieri (født 8. desember 1886 i Bologna i Italia, død 2. januar 1966 i Milano) var en italiensk diplomat og fascistisk politiker.

Biografi

Fascismen
Under propagandaminister Galeazzo Cianos frontinnsats under den italiensk-etiopiske krig var han ministererns stedfortreder. I 1937 ble han minister for folkekultur og beredet da veien for de italienske raselover som skulle komme i 1938.
Fra 7. november 1939 til fem måneder etter i 1940 var Alfieri ambassadør til Den hellige stol, deretter 1940-43 ambassadør i Berlin, der han ofte møtte Adolf Hitler. 

I 1943 måtte Mussolini gå av og ble tatt i forvaring, men Wehrmacht okkuperte Italia og satte Mussolini fri (han fikk ikke den gamle makt tilbake, men ble marionetteleder for Salò-regjeringen). 

Alfieri flyktet Sveits for å berge livet. I januar 1944 ble han dødsdømt in absentia av et dommerpanel under Verona-rettegangen. Den sveitsiske regjering gav ham ikke politisk asyl, men tolererte hans nærvær i Sveits.

Etterkrigstiden
Den 12. november 1946 fastslo en italiensk domstol hans uskyld. Den  6. februar 1947 ble en offisiell granskning avsluttet. Han ble da offisielt pensjonert.

I 1947 vendte han tilbake til Italia, og året etter publiserte han sine memoarer, Due dittatori di fronte («To diktatorer ansikt til ansikt», det vil si Mussolini og Hitler). Han ble pensjonert, som tidligere ambassadør.

De siste av hans akrive år knyttet han seg til Partito Nazionale Monarchico.

Referanser

Kilder 
 Svensk uppslagsbok, 2:a upplagan 1947

Italienske diplomater
Italienske ambassadører
Ambassadører til Den hellige stol
Ambassadører til Tyskland
Italienske politikere
Personer fra Bologna