Carmen Miranda: Bananas is My Business

Carmen Miranda: Bananas is My Business er en dokumentarfilm fra 1995 filmet og regissert av Helena Solberg. Dokumentaren skildrer livet og karrieren til Carmen Miranda, skuespilleren som på 1940-tallet var symbol på latinamerika for Hollywood. Dokumentaren forteller livshistorien i en serie stadier, fra og med hennes røtter og opphav til berømmelse i hennes hjemland Brasil, overgang og utvikling som utøver i USA, først på Broadway i New York, deretter i filmbransjen fra da hun signerte med 20th Century Fox i Los Angeles, og de siste årene før hennes død, og hennes retur til Brasil. Helena Solberg bruker to forskjellige filmstiler, biografi og regissert dagdrøm, der Solberg bruker skuespiller Erick Barretos til å "gjenopplive Carmen Miranda i flere fantasi-sekvenser. Helena Solbergs holdninger skifter gjennom hele dokumentaren fra ærefrykt-rammet barn til empatisk og tilgivende brasiliansk kvinne, som hun bruker for å representere motstridende delhandlinger i Carmen Mirandas liv.
Sammen med den fantasilignende gjenopplivningen av Miranda akkompagnerer Solberg henne i dokumentaren med flere intervjuer med venner og familie, som søster, første kjæreste, gitarist Laurindo Almeida, sambakomponist Synval Silva, Cesar Romero, og Alice Faye.

Kort sammendrag 
Carmen Miranda, født i 1909, var allerede kjent i Brasil innen 1930-tallet var omme; hun ble oppdaget av Broadway impresario Lee Shubert i 1939 og gjort til en internasjonal stjerne. Filmen følger Mirandas forbløffende reise til berømmelse, fra dårlig sanger og danser i Rio de Janeiro til Broadway og Hollywood (hvor hun i 1945 ble den best betalte kvinnelige artist i USA). Hennes suksess hadde en bakside: hun var fanget mellom å være en «ekte» i Latin-Amerika, eller å være Hollywoodversjonen av en—med all den berømmelsen og formuen det skulle bringe. I dag er Miranda en kultfigur, kjent hovedsakelig for sin sprudlende gjengivelser av sanger som «Sout-American Way» og «he Lady in the Tutti Frutti Hat» utført i glorete kostymer toppet med frukt på hodet.

Død og ettermæle 
Den siste scenen i filmen skildrer hendelsene som leder frem til Carmen Mirandas død. I dokumentaren bruker Helena Solberg intervjuer med Carmen Mirandas nærmeste venner og medarbeidere, slik som husholdersken, for å vise at det problematiske ekteskap med filmskaper David Sebastian, og den utmattende arbeidsmodus som førte til en dyp depresjon. Med anbefaling fra lege tok Carmen Miranda permisjon fra jobben og reiste tilbake til Brasil for å hvile i flere uker. Ved tilbakekomsten til Los Angeles dukket Carmen Miranda opp på NBC tv-serien Jimmy Durante Show hvor hun 4. august 1955 fikk et mildt hjerteinfarkt etter å ha fullført et dansenummer med Jimmy Durante. Carmen Miranda falt på sine knær, hvorpå Jimmy Durante kommanderte bandet «stop musikken!», og han hjalp Carmen Miranda opp på føttene igjen mens hun lo, «jeg har helt mistet pusten!» Carmen Miranda avsluttet showet bare for å senere å få nok et hjerteinfarkt hjemme i Beverly Hills som førte til hennes død.

Dokumentaren viser seremonien som ble holdt i Los Angeles, og viser også retur av kroppen hennes til Rio de Janeiro, i samsvar med Carmen Mirandas siste ønsker. Ved hennes ankomst erklærte den Brasilianske regjeringen landesorg, mens mer enn 60 000 mennesker deltok i seremonien på Rio rådhuset og der mer enn en halv million brasilianere fulgte kroppen til hennes siste hvilested.

Medvirkende 
 Alice Faye — Selv
 Aloísio de Oliveira — Selv
 Aurora Miranda — Selv
 Carmen Miranda — Selv (arkivmateriale)
 Caribé da Rocha — Selv
 Cássio Barsante — Selv
 Cesar Romero — Selv
 Cynthia Adler — Hedda Hopper
 Eric Barreto — Carmen Miranda (Fantasy Sekvenser)
 Estela Romero — Selv
 Helena Solberg — Selv (Forteller)
 Ivan Jack — Selv
 Jeanne Allan — Selv
 Jorge Guinle — Selv
 Laurindo Almeida — Selv
 Letícia Monte — Carmen Miranda (tenåring)
 Mario Cunha — Selv
 Raul Smandek — Selv
 Rita Moreno — Selv
 Synval Silva — Selv
 Ted Allan — Selv

Priser

Soundtrack

Festivaler

Ettervirkning 
Filmen ble meget godt mottatt av amerikansk kritikk. I Brasil ble den kjøpt opp av nettverk Canal Brasil og TV Cultura, og kabel-tv-kanalene GNT og Curta!. I latinamerika av Discovery Channel og Film&Arts. I USA ble den vist nasjonalt av PBS nettverket, og i Frankrike av Canal Plus.

Kritikk

I Brasil 
I Brasil, Sonia Nolasco skrev for O Estado de S. Paulo at «det er så mange overraskelser og åpenbaringer i dokumentaren «Banana Is My Business» at betrakteren blir plaget av å ignorere storheten til vårt største eksportproduk.» Paul Francis for O Globo sa: «filmen til Solberg og Meyer er den første nyheten om den brasilianske cinema som interesserer meg, siden Barravento.»

Luiz Zanin Oricchio skrev for O Estado de S. Paulo at «filmen er ikke en haug med fakta og bilder. Den har en akse, en retning, en avhandling uten å bli kald som et teorem.»

Inácio Araújo, filmkritiker for Folha de S. Paulo «Bananas is my Business er en vakker dokumentar der Helena Solberg beskriver profilen og løpebanen Carmen Miranda tok for å nå internasjonal berømmelse, og tidlig død (…) i rekonstruksjonsdelen er det noe å stille spørsmål ved: ethvert forsøk på å imitere Carmen resulterer i et dårligere produkt (spesielt dans). Dokumentardelen kompenserer for feilene.»

Journalisten Arnaldo Jabor skrev for the Folha de S. Paulo «en verdifull film (…) Helena Solberg og David Meyer, i et forskningsarbeid og beskrivelse der mer enn bare dokumentar og innpakning, ikke bare av opptur og nedtur for Carmen Miranda, men også et portrett av vår forgjengelighet. Du må se Bananas Is My Business for å se hvem vi er.»

Nelson Cafe i sin anmeldelse for O Estado de S. Paulo skrev at «du ler, du gråter, (…) du forelsker deg hodestups for denne kvinnen, med store øyne, og munnen full av sex, glede og musikk.»

Diogo Mainardi for Veja «Bananas Is My Business skal være vedtatt som nasjonalt motto, handlet i alle valutaer. Det er vårt bidrag til menneskeheten, bananer, grimaser og smil.»

Zuenir Ventura for Jornal do Brasil «en definitiv og ekstraordinær film om Carmen Miranda.»

Referanser

Eksterne lenker 
 

Filmer fra 1995
Brasilianske filmer
Britiske biografiske filmer
Britiske dokumentarfilmer
Portugisiskspråklige filmer
Filmer om andre verdenskrig
Dokumentarfilmer