Italia i Eurovision Song Contest

Italia deltok i den aller første utgaven av Eurovision Song Contest i 1956 som ett av syv land. Til sammen har landet deltatt 48 ganger per 2023. Italia er ett av de fem store landene – en gruppe på fem land som er automatisk kvalifisert til finalen på grunn sine store økonomiske bidrag til konkurransen. Italia har vunnet tre ganger: i 1964, 1990 og 2021. Italia har kommet på sisteplass én gang, i 1966. Landet holdt seg borte fra konkurransen i årene 1981–1982, 1986, 1994–1996 og 1998–2010, men kom tilbake for godt i 2011. Italia er en av konkurransens aller sterkeste land, noe som har blitt ytterligere forsterket etter returen. Siden 2011 har landet blitt blant de ti beste ti ganger – inkludert én tredjeplass, to andreplasser og seieren i 2021.

Italias egen sangkonkurranse, Sanremo-festivalen fra 1951, er opphavet til Eurovision Song Contest, og en rekke av Sanremo-vinnerne har representert Italia i den internasjonale finalen. Landet har levert flere slagere og hiter til Eurovision Song Contest, der Domenico Modugnos tredjeplass «Nel blu, dipinto di blu» fra 1958 er den mest kjente. Under navnet «Volare» ble sangen en stor internasjonal slager og toppet den amerikanske Billboard-listen. Vinneren fra 1964, Gigliola Cinquetti og «Non ho l'età», ble også en slager over hele Europa, det samme gjorde låter som «Piove» (1959), «Era» (1975), «Non so che darei» (1980), «I treni di Tozeur» (1984), «Gente di mare» (1987), «Soldi» (2019) og «Zitti e buoni» (2021). 

Det lange fraværet i 1990- og 2000-årene førte til at Eurovision Song Contest ble en relativt ukjent konkurranse i Italia utover 2000-tallet, særlig blant yngre italienere. Da landet returnerte i 2011, var seertallene lave, men mot slutten av 2010-årene økte antall seere og markedsandelen til rundt 20 prosent. Dette bunnet i at kjente og populære artister representerte Italia, og at kringkasteren Rai flyttet finalen til flaggskipskanalen Rai 1. Da Italia vant i 2021, ble finalen sett av rekordhøye 4,5 millioner seere og en markedsandel på 25 prosent. Finalen på hjemmebane i 2022 satte ytterligere en rekord med 6,6 millioner seere og en markedsandel på 42 prosent – det høyeste seertallet siden Italia sist arrangerte konkurransen i 1991.

Historikk 
Det er allmennkringkasteren Rai som har ansvaret med å velge ut landets artist og sang til Eurovision Song Contest. Italia var ett av syv land som var med på å starte konkurransen, og det var Rais egen musikkonkurranse, Sanremo-festivalen, som var inspirasjonen til Eurovision Song Contest. Flere ganger har Italia brukt Sanremo-festivalen til å velge landets bidrag til Eurovision Song Contest.

Fravær og retur 
Frem til 1981 var Italia en trofast deltaker i konkurransen, men utover 1980- og 1990-tallet sto Rai over konkurransen ved en rekke anledninger. Etter 1997 forsvant Italia fra konkurransen og kom ikke tilbake igjen før i 2011 – fjorten år senere. Årsaken til de mange fraværene har av Rai blitt forklart med dalende seertall og laber interesse blant italienske musikere.

I 2000 innførte Den europeiske kringkastingsunion en ordning som sikret at de fire største økonomiske bidragsyterne fikk automatisk innpass i Eurovision-finalen. Gruppen ble kalt de fire store og besto av Tyskland, Storbritannia, Spania og Frankrike. Da Italia kom tilbake i konkurransen i 2011, gikk Italia inn blant de fire store – som dermed ble utvidet til de fem store. Italia har dermed aldri deltatt i en semifinale i Eurovision Song Contest. Italia har arrangert den internasjonale finalen tre ganger, i Napoli i 1965, i Roma i 1991 og i Torino i 2022.

Flere suksesser 
Italia har jevnt over vært et svært suksessrikt land i Eurovision. Landet har tre seire, tre andreplasser og fem tredjeplasser. Italia har også levert flere store slagere til konkurransen, blant andre «Gente di mare» (1987), «Non ho l'età» (1964) og «Non so che darei» (1980). Den mest kjente er nok likevel tredjeplassen fra 1958, «Nel blu, dipinto di blu» – bedre kjent som «Volare». Under jubileumsprogrammet Congratulations: 50 Years of the Eurovision Song Contest, ble «Nel blu, dipinto di blu» kåret til den nest største Eurovision-hiten gjennom tidene, bare slått av ABBAs «Waterloo» fra 1974.

Etter returen i 2011 har Italia fortsatt å gjøre det bra i konkurransen og har kommet blant de ti beste ti ganger siden 2011 – inkludert én seier, to andreplasser og en tredjeplass. Suksessen skyldes blant annet at Italia har sendt store, nasjonale stjerner som Marco Mengoni, Francesco Gabbani, Mahmood og gruppene Il Volo og Måneskin.

Deltakere 
Fargekoder

I 1956 stilte de syv deltakerlandene med to bidrag hver. Bare vinneren ble offentliggjort, de andre plasseringene er ikke kjent.

Stemmehistorikk 
Under er en oversikt over hvor mange poeng Italia har avgitt og fått i finaler siden 1957 og frem til i dag. Tabellene inkluderer ikke poeng som Italia har gitt i semifinaler. Tallene er hentet fra nettstedet ESC Database. Ved like mange poeng, rangeres landene etter hvor mange prosent de har gitt av høyeste mulige oppnåelige totalscore.

Eurovision Song Contest i Italia

Kommentatorer og poengopplesere

Galleri

Noter

Se også 
 Italia i Junior Eurovision Song Contest

Referanser 

Land i Eurovision Song Contest
Italiensk musikk