Anthony Collins

Anthony Collins (1676–1729) var en engelsk filosof fra tidlig opplysningstid.

Liv og virke 
Sammen med John Toland var Collins den mest betydelige representanten for en krets radikale fritenkere som var aktive de tre første tiårene av 1700-tallet. Andre i kretsen var Samuel Bold, Matthew Tindal, Thomas Woolston og William Wollaston.

Collins publiserte stort sett anonymt, likevel ble han skyteskive for sin tids offentlige mening. Angrepene fra geistligheten var spesielt heftig, eksempelvis William Whiston, biskop Benjamin Hoadly, Samuel Clarke, Thomas Sherlock og Richard Bentley. For å komme unna motstanderne, flyktet Collins flere ganger til Nederlandene, men tross den krasse kritikken forble han tro mot sin grunnholdning.

Collins' oppsummerer i sine skrifter de tidligere engelske fritenkernes ideer. Han propagerte for å frigjøre tanken fra alle dogmer og gikk sterkt inn for at alle samfunnslag måtte ha rett til utdannelse, da han anså mangel på utdannelse som en kilde til samfunnsmessig uorden. Collins argumenterte med utsøkt høflighet, i slående kontrast til sine motstanderes usakligheter.

Collins var en nær venn av John Locke på Lockes eldre dager, og Locke var blant de som fikk formativ innflytelse på Collins' tankegods. Collins' materialisme og determinisme var derimot klart mer påvirket av Hobbes og Bayle, kanskje også av Spinoza, enn av Locke. Collins' tekster fikk en del innflytelse i England, og takket være Paul Henri Thiry d’Holbachs oversettelser ble Collins' tekster kjent i det franske språkområdet, der ideene hans fant enda mer gjenklang enn i hjemlandet.

Verk 
 Essay concerning the Use of Reason in Propositions the Evidence whereof depends on Human Testimony (1707).
 Priestcraft in Perfection (1709).
 Vindication of the Divine Attributes (1710).
 A Discourse on Free-thinking (1713).
 A Discourse on the Grounds and Reasons of the Christian Religion (1724).

Kilder

Referanser 

Opplysningstidens filosofer
Epistemologer
Personer fra Hounslow
Deistiske filosofer