Ingerid Dahl

Ingerid Dahl (født 1861, død 1944) var en norsk maler. Hun var datter av medisinaldirektør Ludvig Wilhelm Dahl og Anna Cathrine Lyders Dahl, født Bonnevie, og søster av malerne Nils Alstrup Dahl og Cecilie Dahl, forfatteren Anna Munch og byfogden og spiritisten Ludvig Dahl. 

Hun var en tid elev av Erik Werenskiold, og gikk på Gussows malerskole i Berlin i årene 1880–1882. I 1881–1882 gikk også hennes søster Cecilie der. 

I 1892 studerte hun noen måneder med Pierre Puvis de Chavannes, som var det helt sentrale navnet i fransk malerkunst i 1870- og 1880-årene, og hadde dekorert en rekke offentlige bygg i Paris.

Hun malte i hovedsak portretter og interiører, og arbeidet gjerne med lys- og skyggeeffekter.

I 1883 fikk hun midler fra Schäffers legat, og fra Finnes legat ble hun tildelt penger både i 1889 og 1890. Disse stipendene gjorde det mulig å foreta studiereiser til utlandet. En av grunnene til at dette var populært, var at det var utelukket med studier etter nakenmodell hjemme i Norge. Så sent som i 1884 skrev Ingerid Dahl i en stipendsøknad at hun hadde studert anatomi på egen hånd, men hadde savnet muligheten til å anvende kunnskapene praktisk ved å få male levende modeller.

Fra 1883 stilte hun ut noen ganger på Høstutstillingen, og i Verdensutstillingen i Paris i 1889 var Dahl en av de 11 kvinnelige kunstnerne som ble valgt til å stille ut egne arbeider under den store internasjonale visningen av norsk 1880-års kunst. I alt var det 56 norske kunstnere som stilte ut. Hun stilte også ut i ulike kunstforeninger, men hun sluttet å stille ut før 1900. 

Både Ingerid Dahl og søsteren Cecilie hadde elever, og i perioden 1887–1889 drev Ingerid en malerskole i Trondhjem. 

De siste årene bodde hun på pensjonat i Christiania.

Det henger bilder av henne i Stavanger kunstmuseum og Elverum kunstgalleri.

Referanser

Kilder 
 

Norske malere