Kurfyrstedømmet Trier

Kurfyrstedømmet Trier (tysk Kurfürstentum Trier eller Kurtrier) var et kirkelig fyrstedømme i Det tysk-romerske riket som eksisterte fra slutten av 800-tallet til tidlig på 1800-tallet. Det bestod av eiendommene til det større erkebispedømmet Trier (tysk Erzbistum Trier), og ble styrt av erkebiskopen i hans funksjon som kurfyrste i riket. Hovedstaden i kurfyrstedømmet var Trier, med hovedresidensen i Koblenz fra 1500-tallet og utover. Kurfyrstedømmet ble sekularisert i 1803 etter det napoleonske styret.

Historie

Trier hadde vært setet for et bispedømmet siden romertiden og var en viktig romersk provinshovedstad i Augusta Treverorum. Det ble opphøyd til erkebispedømme i regjeringstiden til Karl den store, som i testamentet sitt nevnte bispedømmene Metz, Toul og Verdun som sine underbispedømmer.

Biskopene av Trier var i virkeligheten selvstendige magnater i merovingertiden. I 772 ga Karl den store biskop Wiomad fullstendig immunitet fra styret til den herskende greven for alle kirker og kloster, samt landsbyene og slottene som hørte til St. Peterskirken i Trier. I 816 stadfestet Ludvig den fromme disse privilegiene til erkebiskop Hetto.

Ved delingen av Det karolingiske riket ved Verdun i 843 gikk Trier til Lothair. Ved delingen av Lotharingien ved Mersen i 870, gikk det til Østfrankerriket som utviklet seg til Kongedømmet Tyskland.

Erkebiskop Radbod fikk i 898 full immunitet av Zwentibold for alle skatter i hele området til bispedømmet. Zwentibold var sønn av keiser Arnulf av Kärnten, som en kort stund regjerte som konge av Lotharingien, og som under stort press fra sine sjelvstendige adelsfolk desperat trengte en mektig alliert. Gaven ytterligere forsterket stillingen til erkebiskopene som landeiere. Etter at Zwentibold ble myrdet i 900, ga de foresatte til barnekongen Ludvig Radbold distriktet og byen Trier helt og holdet, og han fikk løyve til å pålegge egne skatter og rett til å prege eigne mynter. Fra hoffet til Karl den enkle fikk han endelig rett til å velge egne biskoper av Trier, uten innblanding fra riket.

I tidlig moderne tid utgjorde Kurfyrstedømmet Trier fremdeles områdene langs elven Moselle mellom Trier, nær den franske grensen, og Koblenz ved Rhinen. Siden tidlig på 1200-tallet var erkebiskopen av Trier regnet som en keiserlig kurfyrste for den tyske kongen.

Den siste kurfyrsten, Clemens Wenceslaus av Sachsen, holdt seg i Koblenz etter 1786. Fra 1795 ble områdene til kurfyrstedømmet på venstresiden av Rhinen under fransk okkupasjon. I 1801 ble disse områda annekterte og et eget fransk-kontrollert bispedømmet opprettet under biskop Charles Mannay. I 1803 tok det franske bispedømmet kontroll over hele bispedømmet og det som ble igjen av kurfyrstedømmet på østsiden av Rhinen ble sekularisert og annektert av Nassau-Weilburg i 1803.

Erkebiskoper og kurfyrster av Trier

Erkebiskoper av Trier

Til 1000
Radbod 883–915
Rudgar 915–930
Rudbrecht 930–956
Heinrich I 956–964
Dietrich I 965–977
Egbert 977–993
Ludolf 994–1008

1000 til 1200
Megingod 1008–1015
Poppo von Babenberg 1016–1047
Eberhard 1047–1066
Kuno I von Wetterau (Conrad) 1066-1066
Udo von Wetterau 1066–1078
Egilbert 1079–1101
Bruno 1101–1124
Gottfrid 1124–1127
Meginher 1127–1130
Adalberon von Munsterol 1131–1152
Hillin von Fallemanien 1152–1169 
Arnold I 1169–1183
Fulmar 1183–1189

Kurfyrster av Trier

1200 til 1500
John I 1189–1212
Theodoric II (Dietrich von Wied) 1212–42
Arnold II von Isenburg 1242–59
Heinrich I von Finstingen 1260–86
Bohemond I von Warnesberg 1286–99
Diether von Nassau 1300–07
Heinrich II von Virneburg 1300–06 (i opposisjon)
Baldwin von Luxemburg 1307–54
Bohemond II von Saarbrücken 1354–61
Kuno II von Falkenstein 1362–88
Werner von Falkenstein 1388–1417
Lenihan von Weideburg 1417–1419
Otto von Ziegenhain 1419–30
Rhaban von Helmstadt 1430–38
Jakob von Sierk 1439–56
Johann II av Baden 1456–1503

Fra 1500
Jakob von Baden 1503–11
Richard von Greiffenklau zu Vollrads 1511–31
Johann von Metzenhausen 1531–40
Johann Ludwig von Hagen 1540–47
John of Isenburg-Grenzau 1547–56
Johann von der Leyen 1556–67
Jakob von Eltz-Rübenach 1567–81
Johann von Schönenberg 1581–99
Lothar von Metternich 1599–1623
Philipp Christoph von Sötern 1623–52
Karl Kaspar von der Leyen-Hohengeroldseck 1652–76
Johann Hugo von Orsbeck 1676–1711
Karl Josef av Lorraine 1711–15
Franz Ludwig av Pfalz-Neuburg 1716–29
Franz Georg von Schönborn-Buchheim 1729–56
Johann Philipp von Walderdorf 1756–68
Clemens Wenceslaus av Sachsen 1768–1803

Eksterne lenker 
 
 Frühe Orgelnachrichten aus Kurtrier 
 Karte Kurtrier
 Ordforklaring på tysk (Wiktionary)

Kurfyrstedømmet
Rheinland-Pfalz
Rhinland
Stater og territorier etablert i 898
Stater og territorier opphørt i 1801