Vishnu Digambar Paluskar

Vishnu Digambar Paluskar (født 18. august 1872 i Kurundwad, død 21. august 1931) var en indisk hidustanimusiker. Han sang den opprinnelige versjonen av Bhajan Raghupati Raghava Raja Raj, bedre kjent som Gandhis favorittsang og grunnla Gandharva Mahavidyalaya i 1901. Hans opprinnelige etternavn var Gadgil], men som de stammet fra landsbyen Palus (nær Sangli), kom til å bli kjent som Paluskar-familien.

Tidlig liv og bakgrunn 
Vishnu Digambar Paluskar ble født i en Marathi-familie av Kurundwad, en liten by som var under Deccan-divisjon av Bombay under britisk styre, i dagens Maharashtra. Hans far, Digambar Gopal Paluskar, var en Kirtan-sanger (en religiøs sang).
Han gikk til en lokal skole i Kurundwad for grunnskolen. Men tragedien rammet Paluskar i tidlig alder. I løpet av en hinduistisk festival kalt Datta Jayanti, eksploderte et fyrverkeri nær ansiktet hans og skadet begge øynene. I den lille byen var det ingen umiddelbar behandling tilgjengelig, og Paluskar mistet synet. Likevel fikk han synet tilbake noen år senere.

Rajen av Miraj hørte guttens talent for sang og satte han under veiledning av Balakrishnabuwa Ichalkaranjikar, en lærd musiker. Paluskar sang med ham i 12 år inntil det i 1896 ble anstrengte relasjoner mellom lærer og elev.

Musikalsk Reise 
Etter at Paluskar begynte å turnere over hele India, studerte han samtidig musikalske tradisjoner i hver del av nord-India. Han reiste fra sted til sted og besøkte kongelige familier i byer som Baroda og Gwalior. Men han brøt en lang tradisjon av indisk musikk ved å gi en offentlig konsert i Saurashtra og tok inngangspenger. Til da ble konserter bare fremført i palasser eller templer. 

Han studerte brijbhasha, en dialekt av hindi, som ble snakket i Mathura. Paluskar møtte Pandit Chandan Chaube og lærte Dhrupad-musikkform av ham. I 1901 kom han til Lahore, hvor han bestemte seg for å etablere en musikk-skole.

Gandharva Mahavidyalaya 
Den 5. mai 1901 grunnla Paluskar Gandharva Mahavidyalaya, en skole som ga formell undervisning i indisk klassisk musikk. Dette var en skole som var åpen for alle, og en av de første i India som fikk offentlig støtte. Det var en utfordring til den tradisjonelle metoden hvor en student bodde under lærerens tak. Mange studenter fra skolen ble respekterte musikere og lærere i nord-India. 

I september 1908 reiste Paluskar til Bombay (nå Mumbai) for å etablere en gren av skolen. For å imøtekomme alle studenter, tok han opp lån, bygget en ny skolebygning og et internat. For å nedbetale lånet, ga han flere offentlige konserter. Men mens han var på en konsertturne i 1924, tok Paluskars kreditorer beslag i hans eiendommer og auksjonerte bort skolen.

Død 
Paluskar døde 22. august 1931, tre dager etter sin 59. fødselsdag. Den 21. juli 1973 utga det indiske postverket et minnefrimerke. I dag blir Paluskar sett på som den musikeren som tok hensyn til klassisk musikk, spesielt hindustansk klassisk musikk. 

I 1921 skrev Paluskar en bok om musikk kalt Sangeet Bal Prakash. Hans elever, Vinayakrao Patwardhan, Omkarnath Thakur, Narayanrao Vyas, Shankarrao Vyas og B. R. Deodhar, ble kjente klassiske sangere, og hans sønn Dattatreya Vishnu Paluskar som også er utdannet i klassisk musikk, bærer sin fars arv videre.

I 2000 kåret magasinet India Today Pandit Paluskar til å være en av de 100 mennesker som har formet India.

Referanser

Videre lesning 
 

Indiske sangere
Personer fra Kolhapur District i Maharashtra