Tupolev ANT-20

Tupolev ANT-20 «Maxim Gorkij (Gorky)» (russisk:Туполев АНТ-20 «Максим Горький» eller «Максим Горький») var et sovjetisk åtte-motors fly, det største bygget på 1930-tallet. Dets vingespenn var like stort som en moderne Boeing 747, 64,6 meter og ble ikke overgått før det amerikanske Douglas XB-19 kom og prototypen fløy første gang i begynnelsen av sommeren 1941.

Oversikt 
ANT-20 ble konstruert av Andrej Tupolev som brukte metall-teknolog utviklet av den tyske ingeniøren Hugo Junkers under første verdenskrig som det største av Junkers fly som brukte teknikken fra Junkers' opprinnelige fly fra 1918. Det ble bygget mellom 4. juli 1933 og 3. april 1934. Det var et av to fly av denne typen som ble bygget av russerne. Flyet ble oppkalt etter Maxim Gorkij og dedikert til 40-årsjubileet for hans litterære og offentlige virksomhet. ANT-20 var det største kjente flyet skal ha brukt Junkers' filosofi med korrugert metall i mange krigsfly, spesielt skrog av korrugert metall.

Det var ment for stalinistisk propagandahensikt og var utstyrt med en kraftig høyttaler, kalt «Røsten fra himmelen» (Голос с неба, Golos s neba) stensilmaskiner for produksjon av flyveblader, et bibliotek, radiostasjon, en fotografisk laboratorium og en filmprosjektor med lyd for å vise filmer under flyvningen.

En annen første-gang var at det brukte både likestrøm og vekselstrøm. Flyet kunne demonteres og fraktes med tog hvis det var nødvendig. Flyet satte flere verdensrekorder og var også gjenstand for et maleri av Vasilij Kuptsov i 1934 som nå finnes i samlingen til det russiske muséet i St. Petersburg

Maxim Gorkijs havari i 1935

Den 18. mai 1935 tok «Maxim Gorkij» av, fløyet av  I. V. Mikheyev og I. S. Zhurov, og med tre følgefly (en Tupolev ANT-14, en Polikarpov R-5 og en Polikarpov I-5) for en demonstrasjonstur over Moskva. Den viktigste hensikten med de tre andre som fløy så nær var for å tydelig vise forskjellen i størrelse. Det ene følgeflyet, I-5, et jagerfly styrt av Nikolai Blagin utførte to looper rundt «Maxim Gorkij». Under den tredje loopen kolliderte de. «Maxim Gorkij» havarerte i et boligområde vest for Sokol metrostasjon.

Trettifem mennesker omkom i havariet, inkludert begge piloter og mange av dets 33 passasjerer, og familiemedlemmer av noen av de som hadde bygget flyet. Mens myndighetene kunngjorde at den fatale manøveren var improvisert og hensynsløs, er det nylig blitt foreslått at det kan ha vært en planlagt del av showet. Også jagerpiloten som ble gjort til syndebukk i havariet og som senere fikk sitt navn brukt eponymisk («blaginism») noe som betød omtrent, «en som ignorerer ordre». Imidlertid fikk Blagin en statlig begravelse på Novodevitsjijkirkegården sammen med ANT-20s ofre.

Et erstatningsfly, ANT-20 ble bygget året etter. Det fløy for første gang i 1938. De var stort sett identiske i design, men det nye hadde seks kraftigere Mikulin AM-34FRNV-motorer. Dette flyet, PS-124 og registrert CCCP-L760 ble brukt av Aeroflot på transportruter i Russland og Usbekistan. Den 14. desember 1942 styrtet det etter at piloten hadde latt en passasjer ta sitt sete et øyeblikk, og passasjeren koblet, tilsynelatende uvitende ut autopiloten som sendte flyet rett i bakken fra en høyde på 500 meter. Alle 36 ombord omkom

Spesifikasjoner

 Besetning = åtte
 Kapasetet = 72 passasjerer
 Lengde = 32,90 m
 Vingespenn = 63,00 m
 Høyde = 10,6 m 
 Vingeareal = 488 m²
 Vekt, tom = 28 500 kg
 Vekt, lastet = 42,000 kg  
 Max takeoff vekt = 53 000 kg
 Motorer = 8 x Mikulin AM-34FRN, V-12 Væskekjølt, 900 Hk hver
 Toppfart = 220 km/t
 Rekkevidde = 1 200 km
 Marsjhøyde =m4 500 m
 Bevæpning = 0

Operatører 
  USSR
Aeroflot
 Det russiske propagandaministerium

Referanser

Eksterne lenker 
 ANT-20 (MAXIM GORKY)

Flyulykker i Russland
Tupolev-luftfartøy