Woodwards regler

Woodwards regler, oppkalt etter Robert Burns Woodward er også kjent som Woodward–Fieser-regelen (etter Louis Fieser) er flere sett av empirisk utledete regler som forsøker å forutsi bølgelengde av absorpsjons maksimum (λmaks) i et ultrafiolett–synlig spekter av et gitt stoff. Utgangspunkt som er benyttet i beregningen er av typen kromofor til stede, substituenter på kromoforer, og skift på grunn av løsemiddelet. Eksempler er konjugerte karbonyl forbindelser, konjugerte diener, og polyener.

Gjennomføring 
Ett sett av Woodward–Fieser regler for diener er skissert i tabell 1. En diene er enten homoannular med både dobbelbindinger som finnes i en ring eller heteroannular med to dobbelbindinger fordelt mellom to ringer.

Med hjelp av disse reglene, UV-absorpsjon maksimalt kan forutsies, for eksempel i disse to forbindelser:

I forbindelsen på venstre er base verdien 214 nm (et heteroannular dien). Denne dien gruppen har 4 alkyl substituenter (merket 1,2,3,4) og dobbeltbindingen i en ring er eksosyklisk til andre (legger til 5 nm for en eksosyklisk dobbeltbindingen). I forbindelsen på høyre side er dienet homoannular med 4 alkyl substituenter. Både dobbeltbindinger i den sentrale B ringen er eksosyklisk med hensyn til ringene A og C.

For polyener som har mer enn 4 konjugerte dobbeltbindinger må man bruke Fieser–Kuhn reglen.

Referanser 

Spektroskopi