Alf Ross

Alf Niels Christian Ross (født 10. juni 1899, død 17. august 1979) var en dansk jurist.

Liv
Ross var sønn av embetsmannen Frederik Hansen-Ross og Johanne Cathrine Hansen. Han var gift med politikeren Else-Merete Ross (1903–1976).

I 1922 tok han juridisk embetseksamen og studerte deretter fra 1923 til 1926 rettsfilosofi i Østerrike og England. Særlig ble han påvirket av Hans Kelsen i Wien. I 1926 fullførte han avhandlingen Theorie der Rechtsquellen («Rettskildenes teori»), som bedømmelseskomiteen ved Københavns Universitet ikke ville anta for doktorgraden. I stedet ble han i 1929 fil. dr. fra Uppsala Universitet. Han oppholdt seg i Uppsala fra 1928 til 1929 og kom under påvirkning av den svenske filosofen Axel Hägerström.

I 1934 utga han Virkelighed og Gyldighed i Retslæren, som endelig skaffet ham den juridiske doktorgraden ved Københavns Universitet. I 1935 ble han ansatt som universitetet som dosent, og fra 1938 var han professor i folkerett. Fra 1950 underviste han i alminnelig rettslære som Frederik Vinding Kruses etterfølger.

Ross regnes som en av de fremste representantene for den nordiske rettsrealismen eller rettspositivismen. Hovedverket hans er Om ret og retfærdighed fra 1953. Ross avviser ethvert metafysisk grunnlag for retten (for eksempel naturretten) og fremholder at retten bare kan studeres empirisk.

Referanser

Litteratur
 Knud Waaben: «Alf Ross», i Dansk Biografisk Lexikon, 3. utgave

Danske jurister
Professorer ved Københavns Universitet