Kjempekolibri

Kjempekolibri (Patagona gigas) er en monotypisk art i kolibrifamilien og den største av alle kolibrier. Den er også eneste art i slekten Patagona, som er eneste slekt i underfamilien Patagoninae. Arten er endemisk for Andesregionen i Sør-Amerika og består i kraft av to underarter.

Taksonomi 
Kjempekolibrien har vært vanskelig å plassere systematisk, med de data man har hatt om arten til nå. Noen har valgt å plassere den i sin egen underfamilie (Patagoninae), som her, mens andre har plassert den som en basal art blant typiske kolibrier (Trochilinae). Den systematiske inndelingen må derfor regnes midlertidig.

Beskrivelse 

Kjempekolibri blir omkring  lang og veier cirka , men enkelte individer kan veie mer enn .

Hannens fjærdrakt er dus olivengrønn–brun på oversiden; bronse-grønn med innslag av hvitt bakover og på oversiden av stjerten, som er kileformet. Vingene har innslag av grått og grønt. Strupen, kinnene og undersiden er kanelfarget (nærmest brun-oransje). Arten har langt, spisst og rett nebb.

Hunnen ligner hannen, men har mindre hvitt på oversiden og store olivengrå spetter på kanelfarget bunn på undersiden.

Det er lite som skiller underartene, men peruviana skiller seg fra nominatformen gjennom et noe lenger nebb og litt lengre vinger. Underdelen av fjærdrakten er dessuten litt mer rødlig enn nominatformen.

Underarter og utbredesle 
 P. g. peruviana Boucard, 1893, Andes i sørvest Colombia (Nariño) og sørover til det ekstremt nordlige Chile (Tarapacá) og Nordvest-Argentina (sør til det nordlige Catamarca og Tucumán)
 P. g. gigas Vieillot, 1824, det sentrale og sørlige Chile (Atacama til Concepción og Valdivia, av og til helt sør til Aysén), ved siden av det sentrale vestlige Argentina (sør til Mendoza). Den sørlige populasjonen overvintrer nord til Nordvest-Argentina (Catamarca, Tucumán)

Habitat 
Kjempekolibrien foretrekker et tørt og åpent habitat med lavtvoksende vegetasjon og få trær, som normal ikke blir høyere enn . Dette inkluderer blant annet mange typer tistler og ulike planter i kaktusfamilien, samt agaver og ulike sorter busker med mer.

I Ecuador og det nordlige Peru trives arten i høyder på cirka , sjelden over . I Peru, Bolivia, Argentina og det nordlige Chile trives arten i høyder på cirka , av og til også opp mot  i Peru (spesielt utenom tørketiden). I det søndre Chile trives imidlertid arten i mye lavere høyder, fra havnivået og opp til omkring .

Atferd 
Kjempekolibriens vingeslag er betydelig langsommere enn hos andre kolibrier, både når den flyr og hovrer. Flukten kan minne mer om seilere enn kolibrier, og innimellom kan arten har kortere glideflukt. Arten ser i større grad ut til å ete mens den holder seg fast til greiner og lignende enn andre kolibrier, men det primære er å ete mens den hovrer ved blomsten.

Arten eter hovedsakelig nektar, som den høster fra blomstrende arter i det habitatet den trives. Dette gjelder spesielt nektar fra blomstene til planter i artene Agave og Puya, men også fra mange andre. Agave synes mest betydningsfull der den finnes.

Hekkesesongen varierer fra sted til sted; desember–mars i Ecuador; september–mars i Peru; oktober–januar i Chile; og februar i det nordvestre Argentina.

Redet er cirka 10 cm i diameter og omkring 6 cm dypt. Det bygges av mose og strå og holdes sammen av silketråder fra edderkoppnett, som oftest på en grein 2–4 m over bakken. Redet fores innvendig med ull eller et ull-lignende plantemateriale. Hunnen legger normalt to egg (av og til kun ett), som hun ruger på i cirka 12–14 dager. Hannen bidrar ikke etter hekkingen.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Kolibrier
Dyr formelt beskrevet av Louis Jean Pierre Vieillot
Fugler formelt beskrevet i 1824