Det lange 1800-tallet

Det lange 1800-tallet er et begrep for perioden mellom 1789 og 1914. Begrepet er først brukt av litteraturkritikeren Ilja Ehrenburg og senere av historikeren Eric Hobsbawm. Uttrykket kan stamme fra Fernand Braudels begrep «Det lange 1600-tallet» fra 
«Middelhavet og middelhavsverdenen under Fillip IIs tid» (1949). Begrepet er som oftest knyttet til perioden mellom 1789 og 1914, men har også strukket seg tilbake til 1770 og blitt avsluttet så tidlig som 1895.

Uttrykket er brukt i en rekke sammenhenger av en rekke historikere. Professor i sosialhistorie ved Ruhr-Universität Bochum Stefan Berger omtaler 1800-tallet som et århundre som «Startet med en revolusjon og sluttet med fremveksten av en stor krig. Året 1789 introduserte en ny politisk gramatikk og et nytt samfunnskonsept.» Perioden 1789 til 1914 er nå mer eller mindre etablert, og flere kurs om 1800-tallet i universiteter og høyskoler har denne inndelingen, for ikke å snakke om bøker om emnet.

Se også
 Europas historie 1789–1914

Referanser

1700-tallet
1800-tallet
1900-tallet
 Historiografi