Mirin (risvin)

er en søt risvin fra det japanske kjøkken. Den minner om sake, men har en lavere andel av alkohol og høyere andel av sukker. Sukkerinnoldet er et komplekst kullhydrat som dannes naturlig ved fermenteringen, og er ikke raffinert sukker. Andelen av alkohol reduseres ytterligere når væsken blir oppvarmet.

Der er tre overordnede typer av mirin. Den første er hon mirin (bokstavelig: sann mirin), som har ca. 14 % alkohol, og som produseres ved en 40-60 dager lang meskeprosess. Den andre er shio mirin, som inneholder alkohol samt 1,5 % salt for å unngå alkoholavgifter. Den tredje er shin mirin (bokstavelig: ny mirin), eller mirin-fu chomiryo (bokstavelig: mirinaktig krydder), som inneholder mindre enn 1 % alkohol, men som har den samme aromaen.

I Edo-perioden (1603-1868) ble mirin drukket som amazake. Toso, som tradisjonelt drikkes til nyttår, kan lages ved å dyppe en krydderblanding i mirin.

I Kansai blir mirin kokt litt før bruk, slik at noe av alkoholen skal fordampe, mens man i Kantou bruker mirin som det er. Mirin kokt på Kansai-måten kalles for nikiri mirin (煮切り味醂) (bokstavelig: gjennomkokt mirin).

Mirin brukes til at gi stekt fisk et lyst anstrøk eller for å fjerne fiskelukten. Et lite grann brukes ofte i stedet for sukker og soyasaus. Det brukes noen ganger sammen med sushi. Mirin brukes også i teriyakissus.

Mirin-industrien har utnevnt 30. november til hon-mirin-dag, for i et ordspill lyder datoen som '11' (いい, god) og '30' (みりん, mirin).

Referanser 

Japansk mat
Alkoholholdige drikker
Japansk drikke