Aquilinae

Se inndeling!

Aquilinae (sanne ørner, bukseørner) er en underfamilie i haukefamilien (Accipitridae) som består av 38–39 arter med sanne ørner, fordelt over ti slekter. Årsaken til det variable antallet er usikkerhet knyttet til en art. Artene har tilnærmet kosmopolitisk utbredelse over landmassene, men er ikke tilstede i Antarktika. Mest vanlige er artene i tropisk strøk av Afrika, Asia og Australia, mens det kun lever fire arter i tropisk Sør-Amerika.

Biologi 
Et felles karaktertrekk for denne underfamilien er at ekstremitetene hos alle artene er fjærkledde ned til føttene. På engelsk kalles derfor denne gruppen med ørner for booted eagles, noe som på norsk kan oversettes til bukseørner. Gruppen mangler imidlertid et offisielt norsk navn, jevnfør Syvertsen et al. (2008). Ellers varierer artene fra store til kjempestore i størrelse. Minst er dvergørn (Hieraaetus pennatus) og størst er kongeørn (Aquila chrysaetos).

Taksonomi 
Aquilinae tilhører ei monofyletisk gruppe som er søstergruppen til Harpiinae (harpyørner), men gruppen inkluderer ikke verken Haliaeetinae (havørner), Buteoninae eller Circaetinae (slangeørner).

I en studie, publisert i det velrenommerte vitenskapelige tidsskriftet Zootaxa den 9. januar 2017, finner forskerne molekylær støtte for fem større klader i Aquilinae. Forskerne nevner også, at betegnelsen haukørner bare bør brukes om artene i slektene Nisaetus og Spizaetus. Og siden Aquila tidligere var ei parafyletisk gruppe, ble tre arter med flekkørner (disse er navngitt som skrikørner i Norge) flyttet til slekten Clanga.

Inndeling 
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Thiollay (2017). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008). Navn eller beskrivelser i parentes mangler offisielt norsk navn.

 Accipitridae, haukefamilien
 Aquilinae, (sanne ørner, bukseørner)
 Stephanoaetus
 S. coronatus, kronørn
 Nisaetus, (skoghaukørner)
 N. nipalensis, fjellskogørn
 N. kelaarti, keralaskogørn
 N. bartelsi, javaskogørn
 N. nanus, dvergskogørn
 N. alboniger, malayskogørn
 N. lanceolatus, sulawesiskogørn
 N. philippensis, filippinerskogørn
 N. pinskeri, mindanaoskogørn
 N. cirrhatus, vekselskogørn
 N. limnaeetus, <mangler norsk navn> (a)
 N. floris, floresskogørn
 Lophotriorchis
 L. kienerii, rødbukørn
 Polemaetus
 P. bellicosus, kampørn
 Spizaetus (haukørner)
 S. tyrannus, svartskogørn
 S. melanoleucus, kalottørn
 S. ornatus, ornatskogørn
 S. isidori, andesørn
 Ictinaetus
 I. malayensis, svartørn
 Lophaetus
 L. occipitalis, toppørn
 Clanga, (skrikørner)
 C. pomarina, småskrikørn
 C. hastata, indiaskrikørn
 C. clanga, storskrikørn
 Aquila, (typiske ørner)
 A. rapax, savanneørn
 A. nipalensis, steppeørn
 A. adalberti, iberiaørn
 A. heliaca, keiserørn
 A. gurneyi, jungelørn
 A. chrysaetos, kongeørn
 A. audax, kilehaleørn
 A. verreauxii, klippeørn
 A. fasciata, haukørn
 A. spilogaster, afrikahaukørn
 A. africana, kongoskogørn
 Hieraaetus
 H. wahlbergi, bantuørn
 H. pennatus, dvergørn
 H. weiskei, pygméørn
 H. morphnoides, småørn
 H. ayresii, flekkørn

(a) N. limnaeetus (som mangler norsk navn, men er den som egentlige bærer navnet vekselskogørn i kildene) regnes ofte som underart til N. cirrhatus (som egentlig burde hett topphaukørn eller kronehaukørn). De to artene blir sammen med N. floris av noen (blant annet Avibase) også regnet som et artskompleks. I den grad denne fuglen regnes som en underart, er antallet arter i Aquilinae 38.

I tillegg til ovennevnte eksisterende ti slekter finnes også en slekt som er utdødd; †Harpagornis

Referanser

Eksterne lenker 
 

Haukefugler
Dyr formelt beskrevet av Hans Friedrich Gadow
Fugler formelt beskrevet i 1893