Langley Aerodrome

Denne artikkel handler ikke, som navnet skulle tilsi om en flyplass, men om eksperimenter med et tidlig fly

Langley Aerodrome  var et banebrytende, men mislykket forsøk på et motordrevet fly bygget på slutten av det 19. århundre av Smithsonian Institutions sekretær Samuel Langley. Den amerikanske hæren betalte 50 000 dollar for prosjektet i 1898 etter Langleys vellykkede flyvninger med små-skala ubemannede modeller to år tidligere.

Konstruksjon  og utvikling 
Langley innførte ordet «Aerodrome» og brukte det til en serie av motor-drevne og bemannede og ubemannede farkoster som ble bygget under hans veiledning ved Smithsonian i 1890-tallet og på begynnelsen av 1900-tallet.

Etter en rekke mislykkede tester tidlig i 1894, gjorde Langley er ubemannet damp-drevet flyvning med sin «Modell nr. 5» og gjennomførte en vellykket flyning på over en halv kilometer på 40 Km/t på en høyde på 20 - 30 meter den  6. mai 1896. I november fløy modell «Model nr. 6» nesten 1,6 km. Begge flyene kom i luften ved hjelp av en katapult fra en husbåt på Potomac-Elven i nærheten Quantico, Virginia, sør for Washington, D.C. Denne flyvningen imponerte Assistant Secretary of the Navy Theodore Roosevelt nok til å hevde at «maskinen hadde virket» og anmodet i mars 1898  marinen om å etablere en fire-offisers komité til å studere nytten av Langlly's «flygende maskin», det første dokumenterte U.S. Navy interesse  for i luftfarten.

Full-skala Aerodrome eksperimenter som var finansiert av Krigsdepartementet i USA og med Langley's assistent Charles M. Manly ombord foregikk på samme måte på den 7. oktober og 8. desember 1903. I begge forsøk klarte ikke Aerodrome å fly og krasjet i Potomacelven sekunder etter starten. Manly ble trukket uskadd opp av vannet hver gang. Ni dager etter det mislykkede forsøk 8. desember, fløy brødrene Wright inn i historien med sine fire vellykkede flyvninger i nærheten Kitty Hawk, i Nord-Carolina. Aerodromes forbrenningsmotor genererte 53 hestekrefter, om lag fire ganger mer enn brødrene Wrights bensinmotor i 1903. Men Langley hadde oversett  problemene med å beregne belastningen på flyskroget, eller styre flyet og Aerodrome brøt sammen etter starten. Langley gjorde ingen ytterligere tester, og hans forsøk ble gjenstand for hån i aviser og den amerikanske Kongressen.

Endringer og nye tester i 1914 
Aerodrome ble fjernet fra utstillingen på Smithsonian og forberedt for flyginger på Keuka Lake New York. Curtiss kalte forberedelsene for  «restaurering» og hevdet at den eneste tillegg til konstruksjonen var pongtonger for testing på sjøen, men kritikere som omfattet en patentadvokat, Griffith Brewer kalte dem for endringer av den opprinnelige konstruksjon. I juni 22, 1914 i brev til New York Times spurte Brewer «Hvorfor, hvis Langleys flygende maskin var en praktisk flygende maskin, gjorde ikke de som er ansvarlig for maskinen, om den kunne fly uten endring?».

Curtiss fløy den endrede Aerodrome fra Keuka Lake New York, den hoppet et par meter over vannflaten flere ganger, ikke lenger enn 5 sekunder hver gang. Bilder tatt i dagslys under en senere test utført nærmere kysten noen dager senere ble publisert i media.

Basert på disse flyvninger stilte Smithsonian ut Aerodrome, merket det som et tyngre enn luft bemannet, motordrevet luftfartøy «i stand til å fly»..
Denne handlingen utløste en feide med Orville Wright (Wilbur Wright døde i 1912), som anklaget Smithsonian for å fordreie flyets historie. Orville støttet opp sin protest ved å nekte å gi det opprinnelige Kitty Hawk Flyer fra 1903 til Smithsonian. I stedet donerte han det til de
omfattende samlinger ved Science Museum i London i 1928. Tvisten endte i 1942,  da Smithsonian publiserte detaljer i Curtiss' endringer av Aerodrome og godtok Flyer som det første.

Bevaring 
To av Langleys skalamodeller av  Aerodrome  overlever til denne dag. «Aerodrome nr. 5», Langleys første er utstilt ved Smithsonian National Air and Space Museum i Washington, D.C. «Aerodrome nr. 6» er utstilt i Wesley W. Posvar Hall, University of Pittsburgh, og delvis restaurert av ingeniørstudenter. Stoffet på vingene og halen er bare nytt materiale, selv om halen og flere ribber i vingen ble gjenoppbygget ved hjelp gammelt trevirke fra samme tidsperiode gitt av Smithsonian. Langley hadde vært professor i astronomi på universitetet før han fikk stilling ved Smithsonian.

«Aerodrome nr. 6» overlevde etter å ha blitt bygget om og testet av Curtiss og konvertert tilbake til Langleys opprinnelige 1903 konfigurasjon av Smithsonian ansatte. Det fikk en hedersplass i Smithsonian museum til 1948 da Institusjon ønsket velkommen hjem den opprinnelige 1903 Wright Flyer fra Storbritannia. Etterpå ble den fjernet fra av utstilling i mange år. I dag er den utstilt på National Air and Space Museum Steven F. Udvar-Hazy Center i Chantilly, Virginia

Se også 
 Manly-Balzer motor

Referanser

Litteratur 
Tobin, James. To Conquer The Air: The Wright Brothers and the Great Race for Flight. Free Press division of Simon & Schuster, Inc. 2003

Eksterne lenker 
 http://www.flyingmachines.org/langaer.html Mer om Langley A

Enmotors skyvefly
Enmotors propelldrevne luftfartøy