Den midlertidige sentralregjering

Den midlertidige sentralregjering (tysk: Provisorische Zentralgewalt) var den utøvende makt utgått av Frankfurtparlamentet, det forfatningsgivende organ valgt under revolusjonen i Tyskland i 1848. Nasjonalforsamlingen ble satt i mai 1848, og regjeringen utnevnt 28. juni samme år.  

Revolusjonen i Tyskland var en av flere revolusjoner i Europa i 1848, innledet av februarrevolusjonen i Frankrike. Revolusjonen i Berlin startet 18. mars,  og  allerede 31. mars ble et interimparlament samlet i Frankfurt. Representantene som møttes i Paulskirche, kom fra de fleste stater innenfor det tyske språkområdet, hvorav de største var Østerrike, Preussen, Bayern, Hannover og Württemberg.

Parlamentet diskuterte lenge hvilken ledelse den nye nasjonen skulle ha. Den nyvalgte parlamentspresident Heinrich von Gagern, foreslo til slutt at parlamentet selv måtte utnevne en regjering. En egen lov for regjeringen, Reichsgesetz über die Einführung einer provisorischen Zentralgewalt für Deutschland, ble vedtatt.  Johann ble valgt som riksforstander (Reichsverweser) og dermed statsoverhode.  

Forsøket på å etablere et stortysk rike strandet allerede året etter og  Johann frasa seg sitt embete. Den 20. desember 1849 overtok et samarbeidsorgan kalt Bundeszentralkommision oppgavene til den midlertidige sentralregjering.

Regjeringssjefer

Referanser 

Tyskland
Tyske regjeringer
Etableringer i 1848
Opphør i 1949
1848 i Tyskland
1849 i Tyskland