Heinrich Fichtenau

Heinrich Fichtenau (født 10. desember 1912 i Linz, død 15. juni 2000) var en østerriksk historiker og diplomatiker. Forskningsfeltet hans var først og fremst middelalderen.

Fichtenau var sønn av Heinrich von Fichtenau og Maria Schachermeyr, søster av historikeren Fritz Schachermeyr. Han studerte historie og kunsthistorie ved Universitetet i Wien og avsluttet utdannelsen ved Instituttet for østerriksk historieforskning (IÖG) i 1935. I 1936 ble han assistent for Hans Hirsch ved utgivelsen av Konrad IIIs diplomer for Monumenta Germaniae Historica. Under 2. verdenskrig var han soldat på østfronten.

I 1950 ble Fichtenau utnevnt til professor i middelalderhistorie ved Universitetet i Wien. Fra 1962 til han gikk av i 1983 var han professor i middelalderhistorie og historiske hjelpevitenskaper og samtidig leder for Instituttet for østerriksk historieforskning.

Fichtenau skrev en rekke grunnleggende monografier og artikler. Flere av bøkene hans ble oversatt til engelsk. I Arenga: Spätantike und Mittelalter im Spiegel von Urkundenformeln («Arenga: Senantikken og middelalderen i diplomformlenes speil», 1957) forfulgte han endringer i middelalderens herskeres selvforståelse gjennom analyse av retorikken i arenga-leddet i diplomene de utstedte. I 1971 utga han Das Urkundenwesen in Österreich vom 8. bis zum frühen 13. Jahrhundert («Diplomvesenet i Østerrike fra 700- til begynnelsen av 1200-tallet»), en analyse av de forskjellige formene og den sosiale og kulturelle betydningen av middelalderdiplomer fra dagens Østerrike. Sammen med kollegaen Erich Zöllner utga han Babenbergernes diplomer i tre bind (Urkundenbuch zur Geschichte der Babenberger, 1950–1968).

Referanser

Litteratur
 Herwig Wolfram: Grabrede auf Heinrich Fichtenau, i Mitteilungen des Instituts für Österreichische Geschichtsforschung, bind 109 (2001), s. 1–3 (Digital utgave)

Østerrikske historikere
Fødsler i 1912
Dødsfall i 2000