Marie Colban

Adolphine Marie Colban (født 18. desember 1814 i Christiania, død 27. mars 1884 i Rom) var en norsk forfatterinne og oversetter. 

Hun var datter av prokurator Peter Nicolai Schmidt (1776–1846) og Petronelle Sandberg (1787–1846). I 1836 ektet hun adjunkt Nathanael Angell Colban (1793–1850) som i tidligere år hadde oppholdt seg i Paris. Hun begynte sin litterære virksomhet som oversetter under hans veiledning, og etter hans død i 1850 fortsatte hun i Christiania. 

I 1856 fikk hun leilighet til å besøke Paris, hvorfra hun sendte brev hjem til Morgenbladet. Etter noen års opphold i Christiania reiste hun omkring 1859 igjen til Paris, hvor hun slo seg ned med fast bolig, og vandt adgang til de høyere og toneangivende selskapskretser. Om somrene besøkte hun som oftest Norge, men om høsten vendte hun atter tilbake til Paris. I 1883 reiste hun til Rom, hvor hun – anbefalt og særlig beskyttet av prinsesse Mathilde Bonaparte – igjen fikk adgang til patrisiatets selskapsliv. Her døde hun så den 27. mars 1884 og ble to dager senere begravet ved siden av Peter Andreas Munch på den protestantiske kirkegård ved Cestiuspyramiden.

Verker 
Foruten oversettelser i sin manns navn, eller under pseudonymet «Mathildes Oversætter», skrev hun blant annet et antall noveller og romaner som: 

 1873: Tre Noveller, tilegnet de norske Kvinder
 1875: Tre nye Noveller
 1877: Jeg lever
 1879: En gammel Jomfru
 1880: Cleopatra
 1882: Thyra

Flere av hennes utrykte oversettelser eller bearbeidelser ble oppført på Christiania Theater:
 Charlotte Corday, drama i 3 akter av Ponsard
 Salig Lionel, lystspill i 3 akter av Scribe og Potron
 En fattig ung Mands Roman, skuespill i 5 akter av Octave Feuillet

Referanser

Eksterne lenker 
 
  Cólban, Adolfine Marie, Salmonsens konversationsleksikon / Anden Udgave. Besøkt 29. mars 2016 
  Marie Colban hos Norsk Oversetterleksikon

Norske forfattere
Personer fra Oslo