Villrips

Villrips (Ribes spicatum) er en løvfellende busk i ripsslekta. Den minner om hagerips, men vokser vilt i hele Norge i motsetning til hagerips som er innført fra Vest-Europa.

Beskrivelse 
Følgende beskrivelse gjelder den vanligste underarten i Norge, skogrips (subsp. spicatum). Den har opprette greiner, mangler torner og blir 1–1,5 m høy. Bladene er 4–6 cm brede og tre- eller femflikede med tverr eller grunt hjerteformet grunn. Midtfliken er kort og bred. Oversiden av bladet er tynt hårete og undersiden tettere håret.

Villrips blomstrer i mai–juni med grønnaktige, tvekjønnede blomster 10–20 sammen i hengende klaser. Bærene er 6–8 mm, røde og syrlige. Villrips ligner på slektningen hagerips (Ribes rubrum), men bladene til hagerips har dypt hjerteformet grunn og bred midtflik, og blomstene har en ringformet opphøyning i bunnen. Det finnes også en hybrid mellom de to artene, slottsrips (Ribes × houghtonianum).

Utbredelse 
Arten vokser i fuktig skog, ofte sammen med or. Villrips er med ulike underarter utbredt i Nord- og Øst-Europa og videre østover gjennom Asia til nordøstlige Kina og Russlands fjerne østen. I Norge er den vanlig i hele landet.

Underarter 
Villrips deles i følgende underarter:
 kjertelrips (subsp. hispidulum) – nordøst i Finland, nord i europeisk Russland, Sibir, Kasakhstan, Mongolia,  Heilongjiang og Indre Mongolia i Kina; bladene er hårete med korte og butte fliker, klasene består av 3–8 blomster, bærene er 8–11 mm store.
 fjellrips (subsp. lapponicum) – Norge, Sverige, Finland, nord i europeisk Russland, Sibir, Mongolia; ganske sjelden i Nord-Norge og til fjells i Sør-Norge; bladene har spisse fliker og undersiden er glatt, klasene består av 3–8 blomster, bærene er 8–11 mm store.
 subsp. palczewskii – midtre og østlige Sibir, Heilongjiang og Indre Mongolia i Kina.
 skogrips (subsp. spicatum) – Nord- og Øst-Europa, vest til Storbritannia; vanlig i hele Norge.

Galleri

Litteratur

Eksterne lenker 
 
 Kristins flora – villrips

Ripsfamilien
Norges flora