Jean-Antoine Houdon

Jean-Antoine Houdon (fransk:|>ʒɑ̃n‿ɑ̃twan udɔ̃) (født 25. mars 1741 – død 15. juli 1828) er berømt for sine portrettbyster og statuer av filosofer, oppfinnere og politikere fra opplysningstiden. Houdons arbeider omfatter Denis Diderot (1771), Benjamin Franklin (1778-09), Jean-Jacques Rousseau (1778), Voltaire (1781), Molière (1781), George Washington (1785–88), Thomas Jefferson (1789),  Louis XVI (1790), Robert Fulton, (1803–04) og Napoléon Bonaparte (1806).

Biografi

Han ble født i Versailles 25. mars 1741. I 1752 begynte han på Académie royale de peinture et de sculpture hvor han studerte under René-Michel Slots, Jean-Baptiste Lemoyne og Jean-Baptiste Pigalle. Fra 1761 til 1764 studerte han ved École royale des élèves protégés.

Houdon vant Prix de Rome i 1741, men var ikke mye influert av oldtid- og renessansekunst i Roma. Hans opphold i byen er markert ved to karakteristiske og viktige arbeider: den superbe écorché (1767), en anatomisk modell som har tjent som veileder til denne dag for alle artister, og statuen av Sankt Bruno i Santi de Mari Angeli dei Martiri i Roma. 
Etter ti år i Italia returnerte Houdon til Paris.

Han leverte "Morpheus" til Salon av 1777 . Han utviklet sin praksis med portrettbyster.
Han ble medlem av Académie de peinture et de sculpture i 1771, og professor i 1778. I 1778 modellerte han Voltaire, lagde en portrettbyste med parykk for Comédie-Française; en for Palace of Versailles og en for Katarina den store.

I 1878 ble han medlem av frimurerlosjen Les Neuf Sœurs hvor han senere møtte Benjamin Franklin og John Paul Jones.
For Salon 1781, leverte han "Diana" som ble refusert uten drapering.

Til USA

Houdons portrettskulptur av Washington var resultat av en spesiell invitasjon av Benjamin Franklin til å komme over Atlanterhavet i 1785, spesielt for å besøke Mount Vernon, slik at Washington kunne sitte modell for ham. Washington satt med den våte leiren og livmasken i gips. 
Disse modellene tjente som underlag for flere av Washingtons skulpturer, inkludert den stående figuren bestilt av Virginia General Assembly for Virginia State Capitol i Richmond.

Avstøpninger
Utallige variasjoner av Washingtons byste ble produsert. Han ble portrettert så forskjellig som general i uniform, i den klassiske stil som viste brystets muskulatur og som den romerske konsul Lucius Quinctius Cincinnatus kledd i en toga. En utgave at den siste finnes i Vermont State House.

Han ble oppfattet som borgerlig for sine forbindelser med Louis XVIs hoff, og falt ut av det gode selskap under den franske revolusjon, selv om han unngikk fengsling. 
Houdon returnerte for å tjene under det Franske konsulat og det Første franske imperium. Han ble tatt for en av de originale kunstnere i Column of the Grande Armés i Wimille.
Han ble slått til ridder i Æreslegionen den 17. desember 1804.

Houdon døde i Paris 15. juli 1818, og ble begravet ved Cimetière du Montparnasse.

Familie
Den 1. juli 1786 giftet han seg med Marie-Ange-Cecile Langlois;. De fikk tre døtre: Sabine, Anne-Ange og  Claudine.

Minner og innflytelse

Houdons skulpturer ble brukt som modell for graveringer av amerikanske presidenter og på ulike frimerker sent 1800-tallet og tidlig 1900-tallet som avbilder Washington i profil.

Referanser

Litteratur 
 
  
 
 ; Kessinger Publishing, 2006,

Eksterne lenker

 Virtual Gallery
 Jean-Antoine Houdon (1741–1828) (Heilbrunn Timeline of Art History)
 Art and the empire city: New York, 1825–1861, an exhibition catalog from The Metropolitan Museum of Art (fully available online as PDF), which contains material on Houdon (see index)

Franske billedhuggere
Klassisisme
Medlemmer av Académie des beaux-arts
Franske frimurere