Hans Nielsen Høeg

Hans Nielsen Høeg (født 23. desember 1881 i Oslo, død 16. april 1957) var en norsk skolemann og forfatter av lærebøker og oppbyggelige bøker.

Etter examen artium i 1900 og cand.philol. i 1907 ble han lærer ved Ålesund høyere almenskole (stiftet 1869) med opprykk til adjunkt i 1908, det året han giftet seg.  Han meldte i 1912 overgang til Drammen der kona kom fra, før han i 1913 ble lærer ved Kristelig Gymnasium i Oslo, fra 1921 dets bestyrer etter Samuel Sofus Aage Stabell (1863–1936).  Med nordfjordingen Hans Svarstad (1883–1971) utga han ei lesebok i 1932 som kom ut i flere opplag frem til 1962.  Høeg var rektor frem til 1951 da han gikk av for alderen.

Høeg var formann i Den norske santalmisjon fra 1917 til 1937 og fra 1946 frem til han døde i 1957.  Med pastor Oldenburg reiste han for santalmisjonen til India i 1922 og 1923 og skrev ei bok fra turen. For Lutherstiftelsen var han i styret (direksjonen) fra 1921 til 1945. Forlaget utga i 1941 ei bok om kirkehistorie som han skrev sammen med presten Lars Johan Danbolt (1895–1981).  Mellom 1932 og 1945 var han i Oslo bispedømmeråd.  Fra 1935 til 1947 var han formann i Landsrådet for Norges kristelige student- og gymnasiastlag (stiftet 1924), senere døpt om til Norges Kristelige Student- og Skoleungdomslag. Under den andre verdenskrig satt han i Kirkens samråd som ledet an i Kirkekampen, der norske kirkelige kjempet mot tyskerten.

Høegh ble i 1952 tildelt Kongens fortjenstmedalje i gull. Han var sønn av Johan Fredrik Arnt Høeg (1846–1909) og Severine Andersen (1856–1935). Faren var skolebestyrer i Holmestrand da Hans ble født, senere prest i Nissedal, Skodje og Ålesund. I 1908 giftet Hans seg med Aagot Bjerknes (1885–1944) fra Drammen.
''Se Høegh for mer om farsslekta

Utgivelser

Litteratur

Referanser 

Norske filologer
Norske skoleledere
Norske lærebokforfattere
Norske oppbyggelsesforfattere
Kongens fortjenstmedalje i gull
Norske misjonærer
Personer fra Oslo