Falx

Falx var en klasse av kniver, sverd og stakevåpen som ble benyttet av de dakiske stammene, i dagens Romania og Moldova. Våpnenen hadde et krumt blad av jern, med eggen på den konvekse siden (innsiden) av bladet slik som en lauekniv. Falxene ble særlig benyttet da Dakia ble erobret og omformet til en romersk provins i 106 under en lang, hard krig.

Varianter og bruk
I motsetning til andre folkeslag romerne kjempet mot hadde dakerne god tilgang på jern, og dette sverdliknende våpenet var vanlig blant dakiske krigere. Derved mistet de romerske troppene en av sine fremste fordeler: Overlegne våpen.  Falxen lignet en sigd og kom i to varianter. En var kort og laget for én hånd, den andre var lengre og måtte brukes med begge hendene. Den korteste ble kalt sica på dakisk. Den lengre varianten var et stakevåpen. Det bestod av et en meter langt treskaft med en lang buet jernklinge som var nesten like lang og festet i enden. Klingen var kvesset kun på innsiden og skal ha vært ekstremt effektiv. Brukeren var imidlertid sårbar, ettersom han ikke kunne bruke skjold fordi han brukte begge hendene på våpenet. Det kunne også brukes som en krok og trekke bort skjoldene og kutte mot sårbare lemmer. Ved å bruke falxen kunne de dakiske krigerne stå imot kraften til de kompakte romerske formasjonene.

Dakerkrigen
Under den romerske erobringen av Dakia (101–102, 105–106) fikk romerske legionærer forsterkede jernbøyler festet i kryss over hjelmene sine. De introduserte også legg– og armbeskyttere (leggskinner og manicae) for vanlige soldater som ytterligere beskyttelse mot falxene. Disse ble imidlertid faset ut etter dakerkrigene og finnes ikke fra senere funn og avbildninger, og var et resultat av de spesielle kampforholdene i Dakia.

Referanser

Sverd