Jesu dulcis memoria

Jesu dulcis memoria er en latinsk liturgisk hymne fra før eller rundt år 1200. Teksten tilskrives tradisjonelt Bernhard av Clairvaux. Mange komponister har satt melodi til hymnen. En egen gregoriansk  fikk den først med det romerske antifonale av 1912.

På tysk finnes det en katolsk gjendiktning av Friedrich Dörr (O lieber Jesu, denk ich dein).

Tradisjonshistorie 
Hymnen er blitt overlevert siden 1100-tallet i forskjellige håndskriftet. Strofenes antall varierer fra 42 til 53. Ad disse ble tre avsnitt, hver på fem strofer, utvalgt til tidebønnene til Jesu navnefest, som frem til den katolske liturgireformen i 1960-årene falt på søndag mellom nyttår og Epifani: Jesu dulcis memoria til vesper, Jesu rex admirabilis til matutin og Jesu decus angelicum til laudes.

Diktningen står Bernhard av Clairvaux' Jesusmystikk nær. Men overleveringshistoriske og språklige forhold gjør det likevel usannsynlig at det var han som skrev hymnen.

Innhold og form 
Hymnen er en meditasjon om erfart fortrøstelse og vedvarende lengsel etter Jesu nærvær.

Strofeformen har vært alminnelig siden Ambrosius av Milanos tid (parrimstrofe), med fire åttestavelses lange linjer. Det fremherskende rimskjema er A–A–A–A.

Tekst på latin, oversettelse til tysk

Litteratur 
 Hugh Henry: Jesu Dulcis Memoria, Catholic Encyclopedia, 1914

Referanser

Eksterne lenker 
 

Middelaldermusikk
Kirkemusikk
Julesanger
Piæ Cantiones
Latinske hymner