Niels Christian Gauslaa Danbolt

Niels Christian Gauslaa Danbolt (født 5. november 1900 i Bergen, død 4. september 1984) var en norsk lege og professor i medisin som var spesialist på hudsykdommer.

Etter examen artium 1919 og cand.med. 1925 ved Universitetet i Oslo, ble han i 1932 dr.med. 1932 samme sted på en avhandling om stafylokokker og furunkulose. Derefter ble han spesialist på hudsykdommer og veneriske sykdommer, fra 1936 i stilling som professor samme sted. Han hadde studieopphold i Zurich i 1934, Freiburg i 1936 og i USA i 1946, og var flereårig formann i Norsk Dermatologisk Forening.  Utover å i 1943 ha blitt innvalgt i Det Norske Videnskaps-Akademi ble han etter å ha gått av med pensjon i 1970 tildelt St. Olavs Orden i 1971.

Han var sønn av garverieier Ole Dominicus Danielsen (1863-1941) og Gesine Gauslaa (1866-1964). Etternavnet Danbolt fikk han av Justisdepartementet tillatelse til å bruke i 1924. Han var bror til misjonærpresten Lars Johan Danbolt (1895–1981) og teologi-professor Erling Danbolt (1904–2002). Søstera Cathrine (1899) var mor til professor i medisin Ole Danbolt Mjøs (1939–2013). Hans bror Odd (1902) var far til professor Gunnar Danbolt (1940). Søstera Johanna (1909–1999) var gift med biskop Olav Hagesæther.

Utgivelser 
 
 Eczemsygdommene (1941)
 De veneriske sykdommer (3. utg.1968)

Referanser 

Norske leger
Norske lærebokforfattere
Norske medisinprofessorer
Professorer ved Universitetet i Oslo
Medlemmer av Det Norske Videnskaps-Akademi
St. Olavs Orden
Personer fra Bergen kommune
Personer tilknyttet Oslo universitetssykehus