Den høye myndighet

Den høye myndighet var det utøvende, kollegiale organ for Det europeiske kull- og stålfellesskap (EKSF) fra 1951 til 1967. Den var det første overnasjonale europeiske organ. Jean Monnet var Den høye myndighets første president.

Etablering  
Den første Høye myndighet ble innsatt ved ikrafttredelsen av traktaten for De europeiske kull- og stålfellesskap 24. juli 1952. Myndigheten hadde ni medlemmer, maksimalt to medlemmer for hver av de seks medlemslandene, Benelux, Frankrike, Tyskland og Italia. Medlemmene ble valgt enstemmig av landene, eller med fem mot en stemme. Tjenestetiden var seks år.

Institusjonen fikk betydning for utviklingen av den fransk-tyske økonomi. Den fikk også politisk betydning, med hensyn til å bedre forbindelsene mellom Tyskland og Frankrike etter andre verdenskrig.

Nye kommisjoner i 1957, fusjon i 1967 
Ved opprettelsen av Euratom og EEC i 1957, fikk hver av disse en egen kommisjon. Da fusjonstraktaten trådte i kraft i 1967, ble Den Høye Myndighet og Euroatom-kommisjonen slått sammen med EEC-kommisjonen til Europakommisjonen. Europakommisjonen regnes som en fortsettelse av EEC-kommisjonen.

Flere elementer i Den høye myndighet ble videreført i Europakommisjonen. Den høye myndighet skulle således ha en uavhengig stilling og overvåke avtalepartenes gjennomføring av EKSF-traktaten.

Den høye myndighet hadde knyttet til seg et rådgivende utvalg bestående av produsenter, arbeidstakere, forbrukere og representanter for handelsstanden. Denne form for kontakt med ulike interessegrupper er videreført i dagens Europakommisjon.

De europeiske kommisjonenes historie

Presidenter for Den høye myndighet

Referanser 

Den europeiske unions historie
1951 i Europa