Hans Globke

Hans Josef Maria Globke (født 10. september 1898 i Düsseldorf, død 13. februar 1973 i Bonn) var en tysk jurist. Han var fra 1953 til 1963 statssekretær ved forbundskanslerens kontor, under Konrad Adenauer. Globke ble et prominent eksempel på kontinuitet i statsforvaltningen på høyt nivå, opprinnelig fra Preussen, videre gjennom den nasjonalsosialistiske periode, og endelig til Forbundsrepublikken Tyskland.

Liv og virke

Bakgrunn 
Hans Globke ble født i Düsseldorf som sønn av en handelsmann. Kort tid etter hans fødsel flyttet familien til Aachen. Globke gikk på Kaiser Karl-gymnasiet og fikk Abitur (videregående) i 1916. Deretter tok han militærtjenesten og tilbrakte de siste årene av første verdenskrig ved Vestfronten. Etter krigens slutt studerte han jus og statsvitenskap i Bonn og Köln.

Karriere 
Globke, som var katolikk, gikk i 1922 inn i offentlig tjeneste og meldte seg det samme året inn i det katolske partiet Zentrum. Han tilhørte partiet helt til det ble oppløst i 1933. Globke var fra 1925 stedfortreder for politipresidenten i Aachen. Han ble i 1929 ansatt i Preussens innenriksdepartement som i 1932 ble overført som Weimarrepublikkens riksinnenriksdepartement.

Hans Globke fortsatte i innenriksdepartementet under Det tredje rike. Der deltok han i lovarbeidet med oppløsningen av det prøyssiske statsråd og med den såkalte Gleichschaltung, et system for politisk ensretting i nazistisk retning, og tilsidesettelse av landets demokratiske organer. Sammen med SS-Obergruppenführer Wilhelm Stuckart (1902-1953) skrev Globke også lovkommentarer til raselovene vedtatt i Nürnberg i 1935.

Under andre verdenskrig holdt han kontakt med den militære og kristelige motstandsbevegelse.

Hans tidligere kollega Robert Kempner (1899-1993) som i 1935 hadde utvandret til USA og i 1945 var del av påtalemyndigheten, hevdet overfor militærtribunalet i Nürnberg i 1945 at Globke ikke kunne anklages. Det ble ved avgjørelsen tatt særlig hensyn til Globkes kontakter med motstandsbevegelsen.

Konrad Adenauer ansatte Globke i 1949 som direktør med oppgaven å bygge opp kanslerkontoret i Bonn. I 1953 ble han utnevnt som statssekretær og Adenauers viktigste medarbeider. Globke ble gjerne karakterisert som Adenauers høyre hånd.

Hans Globke anmeldte i 1964 Thomas Harlan for landsforræderi noe som førte til at Harlan på flere år ikke fikk fornyet passet og fikk problemer med å reise inn og ut av Vest-Tyskland. Harlan ble ikke dømt for noe i denne forbindelse. Harlan arbeidet med å avdekken farens, Veit Harlan, medvirkning til naziregimet og med å granske medskyldige til holocaust. Veit Harlan ble frikjent for medvirkning til regimets forbrytelser.

Kritikk av Globkes stilling 
Utnevningen til statssekretær ble møtt med sterk kritikk fra opposisjonen, SPD. Kritikken forsterket seg i 1956 og det ble påstått at han hadde hatt medansvar for at jøder måtte innføre navnene Israel eller Sarah i passene sine. I 1961 konkluderte statsadvokaten i Hamburg med at Globke ikke hadde hatt kontakt med Adolf Eichmann.

Konrad Adenauer holdt hele tiden fast ved Globke på tross av all kritikk. En av Adenauers kommentarer var at - Man kaster ikke ut det skitne vannet, så lenge man ikke har noe som er rent.

DDR startet i 1963 en rettssak mot Globke i Øst-Berlin. Formålet var åpenbart å skade Vest-Tyskland politisk. DDRs høyesterett dømte Globke in absentia til livsvarig fengsel.

I 1963 ønsket Globke å slå seg ned i Sveits, men ble nektet oppholdstillatelse.

Galleri

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Personer fra Düsseldorf
Tyske jurister
Tyske politikere
Tyske statssekretærer
Tyskere fra første verdenskrig
Tyskere fra andre verdenskrig
Personer tilknyttet det tredje rike
Tysk militærpersonell (Hæren i Keiserrike)
Tyske krigsfanger under andre verdenskrig