VM i fotball 2014 – Sluttspill

Sluttspillet i VM i fotball 2014 var den andre og siste delen av fotball-VM 2014, og fulgte etter endt gruppespill. Det begynte 28. juni med åttendedelsfinaler og endte 13. juli 2014 med finalekampen mellom Tyskland og Argentina, som ble spilt på Estádio do Maracanã i Rio de Janeiro. De to beste lagene fra hver gruppe gikk videre til sluttspillet, som ble spilt i en enkel eliminering hvor tre utslagsrunder bestemte hvilke to lag som skullel møte hverandre i finalen. Bronsefinale var med og ble spilt mellom taperne av de to semifinalene dagen før finalen. 

Dersom en kamp endte uavgjort etter ordinær tid (90 minutter) i sluttspillet (inkludert finalen), skulle det spilles to ekstraomganger á 15 minutter. Dersom det fortsatt stod uavgjort etter ekstra tid, skulle kampen avgjøres på straffesparkkonkurranse.

I det følgende er alle klokkeslett oppgitt i offisiell Brasília-tid (UTC-03.00), hvilket betyr at kampene begynte fem timer senere norsk tid (CEST).

Kvalifiserte lag

Kampoppsett

Åttendedelsfinaler

Brasil − Chile 
Brasil og Chile hadde møtt hverandre 68 ganger tidligere, deriblant tre ganger i VM-sluttspill, med Brasil som vinner alle tre gangene (1962, semifinale: 4−2; 1998, åttendedelsfinale: 4−1; 2010, åttendedelsfinale: 3−0). Chile hadde sluppet inn elleve mål i sine tre kamper mot Brasil i tidligere VM-sluttspill, det vil si et snitt 3,7 mål per kamp. Brasil på sin side hadde scoret minst to mål i hvert av de ni siste oppgjørene mot Chile, til sammen 32 mål (i snitt 3,6 per kamp). Brasil hadde vunnet ni av de ti siste oppgjørene mellom lagene.

Colombia − Uruguay 
Colombia og Uruguay hadde spilt mot hverandre 38 ganger tidligere, inkludert i en gruppespillkamp i VM i 1962 som Uruguay vant 2−1. I lagenes to siste oppgjør i kvalifiseringen til VM i 2014 vant begge lagene hver sin hjemmekamp mot hverandre; Colombia vant 4−0 mens Uruguay vant 2−0. Uruguay hadde vunnet seks av de åtte siste oppgjørene lagene imellom, og et oppgjør hadde endt med uavgjort. De siste ni oppgjørene hadde endt med 32 scorede mål, et snitt på 3,6 per kamp. Den uruguayanske angriperen Luis Suárez ble utestengt av FIFA fra resten av mesterskapet etter biteepisoden med den italienske forsvarsspilleren Giorgio Chiellini i gruppekampen mot Italia 24. juni.

Noter

Nederland − Mexico 
Nederland og Mexico hadde møtt hverandre seks ganger tidligere, inkludert i en gruppespillkamp i VM i 1998 som endte uavgjort 2−2. De fire siste oppgjørene mellom lagene hadde endt med tre seire til Nederland og et uavgjort. Mexico slapp inn minst to mål i hvert av disse oppgjørene. På de seks møtene totalt mellom landene hadde Nederland vunnet tre og Mexico to, med en målforskjell mellom lagene på 11−11. Den meksikanske midtbanespilleren José Juan Vázquez var ilagt én kamps karantene etter å ha pådratt seg gult kort i de to foregående gruppekampene, og kunne derfor ikke stille opp til denne kampen.

Costa Rica − Hellas 
Costa Rica og Hellas hadde aldri møtt hverandre i offisiell sammenheng tidligere. Hellas-trener Fernando Santos ble utvist etter å ha endt opp i en opphetet diskusjon med dommeren rett før straffesparkkonkurransen. 

Noter

Frankrike − Nigeria 
Frankrike og Nigeria hadde møtt hverandre én gang tidligere, i en vennskapskamp i juni 2009 som endte med 1−0 seier til Nigeria. Frankrike hadde tapt to av de siste tre VM-kampene mot afrikanske lag (2002, gruppespill: Frankrike 0−1 Senegal; 2010, gruppespill: Frankrike 1−2 Sør-Afrika. De vant 2−0 over Togo i 2006. Nigeria på sin side hadde scoret minst ett mål i ni av de ti møtene med europeiske lag i VM-sammenheng, men hadde derimot kun vunnet én av sine siste elleve VM-kamper.

Tyskland − Algerie 
Tyskland og Algerie hadde spilt mot hverandre to ganger tidligere, inkludert en gruppespillkamp i VM i 1982 som endte med 2−1 seier til Algerie. Tyskland tapte også det andre oppgjøret 2−0. Algerie ledet dermed 4−1 i målforskjell mellom lagene før denne kampen.

Argentina − Sveits 
Argentina og Sveits hadde møtt hverandre seks ganger tidligere, deriblant i en gruppespillkamp i VM i 1966 som endte med en argentinsk 2−0 seier. Argentina hadde vunnet fire av de tidligere oppgjørene, mens to hadde endt med uavgjort resultat. Lagene hadde bare møtt hverandre to ganger de siste årene. I 2007 endte det 1−1, og i 2012 vant Argentina 3−1, men begge oppgjørene hadde vært uhøytidelige treningskamper. Argentina hadde bare vunnet tre av sine siste ti VM-kamper mot et europeisk lag. Sveits hadde på sin side ikke sluppet inn mål i syv av sine siste ti VM-kamper, men hadde samtidig bare vunnet én av sine siste seks VM-kamper mot lag fra Sør-Amerika. Denne ene seieren kom mot Ecuador tidligere i denne turneringen.

Belgia − USA 
Belgia og USA hadde møtt hverandre fem ganger tidligere, inkludert i en gruppespillkamp i VM i 1930 som endte med 3−0 seier til USA og som var den andre kampen i fotball-VMs historie. Belgia vant de alle fire etterfølgende oppgjørene mellom lagene, tre av dem uten å slippe inn mål. Siste møte var i mai 2013 i Cleveland, hvor Belgia vant 4−2 etter mål av Kevin Mirallas og Marouane Fellaini. Det var planlagt en uoffisiell privatlandskamp mellom lagene i São Paulo 12. juni 2014, men den ble avlyst på grunn av den store trafikkmengden i forkant av åpningsseremonien og -kampen i VM. 

Den belgiske midtbanespilleren Steven Defour sonet én kamps karantene etter å ha blitt utvist i siste gruppespillkamp mot Sør-Korea, og kunne derfor ikke stille opp til denne kampen.

Kvartfinaler

Frankrike − Tyskland 
Frankrike og Tyskland hadde møtt hverandre 25 ganger tidligere, deriblant tre ganger i VM-sluttspill (1958, bronsefinale: Frankrike 6–3 Vest-Tyskland; 1982, semifinale: Frankrike 3–3 (e.e.o.) Vest-Tyskland, Vest-Tyskland vant 5–4 på straffesparkkonkurranse; 1986, semifinale: Frankrike 0–2 Vest-Tyskland). På disse tre kampene ble det scoret til sammen 17 mål, et snitt på 5,7 mål per kamp. Lagenes siste møte var en vennskapskamp i februar 2013. Den endte med en 2−1 seier til Tyskland, etter mål av Mathieu Valbuena for Frankrike i første omgang og mål av Thomas Müller og Sami Khedira for Tyskland i andre omgang. Av de 25 tidligere oppgjørene mellom lagene hadde Frankrike vunnet elleve og Tyskland åtte.

Brasil − Colombia  
Brasil og Colombia hadde møtt hverandre 25 ganger tidligere, men aldri i VM-sammenheng. Dette var første gang Colombia spilte kvartfinale i et VM. De fire siste oppgjørene mellom lagene hadde endt med uavgjort, med et målløst resultat i tre av disse. Lagenes siste møte var en vennskapskamp 14. november 2012 i New York. Den endte uavgjort 1−1, etter mål av Juan Cuadrado for Colombia i første omgang og en brasiliansk utligning ved Neymar i andre omgang. Sist gang Colombia slo Brasil var i Copa América i 1991, med syv tap og fem uavgjorte resultater etter den tid. Kampen i 1991 er eneste gang Brasil har tapt mot Colombia i turneringssammenheng. Brasil hadde ellers vunnet 13 kamper i turneringssammenheng og spilt en uavgjort før dette oppgjøret. Colombia hadde ikke klart å score i ni av de siste tolv kampene mot Brasil. 

Den brasilianske midtbanespilleren Luiz Gustavo var ilagt én kamps karantene etter å ha pådratt seg gult kort i de to foregående kampene, og kunne derfor ikke stille opp til dette oppgjøret.

Denne kampen hadde hele 54 forseelser, noe som var et rekordhøyt antall i en VM-kamp. Blant forseelsene var Juan Camilo Zúñigas kraftige knetakling på Neymar i det 88. minutt, som påførte sistnevnte brudd i tredje lendevirvel og som medførte at brasilianeren mistet resten av mesterskapet.

Argentina − Belgia 
Argentina og Belgia hadde møtt hverandre fire ganger tidligere, deriblant to ganger i VM-sammenheng (1982, gruppespill: Argentina 0–1 Belgia; 1986, semifinale: Argentina 2–0 Belgia). Argentina hadde vunnet tre av oppgjørene og stod med en målforskjell på 10−4 før denne kvartfinalen. VM-kampen i 1986 var det siste møtet mellom lagene, og Maradona stod for begge Argentinas mål.  

Begge lagene hadde vunnet alle sine fire kamper i dette mesterskapet frem til denne kvartfinalen. Den argentinske forsvarsspilleren Marcos Rojo var ilagt én kamps karantene etter å ha pådratt seg gult kort i de to foregående kampene, og kunne derfor ikke stille opp til dette oppgjøret.

Nederland − Costa Rica 
Nederland og Costa Rica hadde aldri møtt hverandre i offisiell sammenheng tidligere. Dette var første gang Costa Rica spilte kvartfinale i et VM. Costa Rica var også det første laget fra CONCACAF som gikk videre til kvartfinale siden USA i VM i 2002. Nederland hadde aldri tapt mot lag fra CONCACAF i VM (det stod med en seier og en uavgjort før denne kampen, begge mot Mexico).  

Den costaricanske forsvarsspilleren Óscar Duarte hadde karantene på grunn av utvisning i åttendedelsfinalen mot Hellas, og kunne følgelig ikke spille denne kampen.

Semifinaler

Brasil − Tyskland 
Brasil og Tyskland hadde møtt hverandre 21 ganger tidligere, inkludert i finalen i VM i 2002 (lagenes eneste tidligere møte i VM-sammenheng). Den gang vant Brasil 2−0 etter mål av Ronaldo og sikret seg sin femte VM-tittel. Lagene hadde siden da møtt hverandre tre ganger i turneringssammenheng, inkludert i FIFA Confederations Cup 2005. De hadde vunnet én kamp hver og spilt en uavgjort. Lagenes forrige møte var i august 2011. Det endte med en 3−2 seier til Tyskland, etter mål av Bastian Schweinsteiger, André Schürrle og Mario Götze. Neymar og Robinho scoret for Brasil. Brasil hadde scoret mål i alle sine ti siste kamper mot Tyskland, med et snitt på 2,2 mål per kamp. Tysklands eneste tap på sine ni siste VM-kamper mot lag fra Sør-Amerika kom i finalen i 2002 mot nettopp Brasil. De hadde ellers på åtte kamper vunnet seks og spilt to uavgjort. Brasil hadde på sin side bare vunnet én av sine siste fire VM-kamper mot UEFA-lag. Den ene seieren kom mot Kroatia i gruppespillet tidligere i denne turneringen. De hadde ellers gått på to tap og spilt en uavgjort.   

Den brasilianske forsvarsspilleren og kapteinen Thiago Silva sonet én kamps karantene etter å ha pådratt seg gult kort i de to foregående kampene, og angriperen Neymar var ute av resten av mesterskapet etter å ha pådratt seg et brudd i en ryggvirvel i kvartfinalen mot Colombia.   

Denne semifinalen endte opp med å bli Brasils verste tap noensinne (tangering av 6–0-tapet mot Uruguay i Copa América i 1920), og tapet var også Brasils første på hjemmebane i en turneringskamp på 62 kamper siden 1975.

Nederland − Argentina  
Nederland og Argentina hadde spilt mot hverandre åtte ganger tidligere, deriblant fire ganger i VM (1974, andre gruppespill: Nederland 4–0 Argentina; 1978, finale: Nederland 1–3 (e.e.o.) Argentina; 1998, kvartfinale: Nederland 2–1 Argentina; 2006, gruppespill: Nederland 0–0 Argentina). Finalen i 1978 stod som Argentinas eneste seier mot Nederland før dette oppgjøret. Argentina hadde ellers før denne semifinalen tapt fire kamper og spilt tre uavgjort. Siste møte mellom lagene var gruppespillkampen i VM i 2006. Argentina var i semifinale for femte gang og hadde aldri tapt en. Dette var første gang Argentina gikk videre til semifinale i VM siden 1990, da laget til slutt endte på andreplass bak Vest-Tyskland. For Nederland var dette tredje semifinale på landets fire siste VM-deltakelser. Nederland hadde i forkant av dette oppgjøret bare tapt to av sine i alt tolv VM-kamper mot søramerikanske lag, dersom en utelukker straffesparkkonkurranser (finalen i 1978 mot Argentina og kvartfinalen i 1994 mot Brasil).

Bronsefinale: Brasil − Nederland 
Brasil og Nederland hadde møtt hverandre elleve ganger tidligere, deriblant fire ganger i VM-sammenheng (1974, andre gruppespill: Brasil 0–2 Nederland; 1994, kvartfinale: Brasil 3–2 Nederland; 1998, semifinale: Brasil 0−0 (4−2 e.str.) Nederland; 2010, kvartfinale: Brasil 1–2 Nederland). Av de elleve tidligere oppgjørene hadde Brasil og Nederland vunnet tre hver, og fem oppgjør hadde endt med uavgjort.
 
Wesley Sneijder var opprinnelig med i den nederlandske startelleveren, men en skade under oppvarmingen hindret han i å spille kampen. Han ble erstattet av Jonathan de Guzmán. Med Michel Vorms deltakelse på overtid i denne kampen skrev Nederland historie ved å bli ble det første laget i VM-historien som har gitt spilletid til alle troppens 23 spillere i en og samme VM-turnering.

Finale: Tyskland − Argentina

Referanser

Eksterne lenker 
 

Sluttspill