Jean Casimir-Périer

Jean Paul Pierre Casimir-Périer (født 8. november 1847 i Paris, død 11. mars 1907 i Paris) var en fransk politiker som president i den tredje franske republikk.

Liv og virke

Bakgrunn 
Casimir-Perier deltok i den fransk-tyske krig, trådte deretter inn i det politiske liv som sekretær for sin far, mens denne var innenriksminister under Adolphe Thiers.

Politiker 
I 1876 blev han deputert for departementet Aube, der han siden skulle bli gjenvalgt resten av sitt liv. I motsetning til familiens konservative tradisjon sluttet Casimir-Perier seg til venstrerepublikanernes gruppe, men nektet i 1886 å stemme for landsforvisningen av det tidligere regjerende kongehusenes medlemmer.

Statsminister 
I 1890–92 var han deputertkammerets visepresident og ble i 1893 valgt til dets president. Samme år ble han statsminister og innehadde samtidig utenriksministerposten. Han satte som mål å «omdanne den franske revolusjons prinsipper til et redskap for ordens opprettholdelse». Han undertrykte den anarkistiske voldspropagandaen, og motsatte seg grunnlovsendring og forslag om skille mellom stat og kirke.

President 
Etter mordet på president Marie François Sadi Carnot ble han den 24. juni 1894 valgt til republikkens president. Allerede fra starten av ble han hardt angrepet fra venstresiden, og allerede etter seks måneder, noen dager etter at regjeringen Dupuy var falt, begjærte han den 14. januar 1895 sin avskjed. Han erklærte seg ved sin avskjed å ha lært seg å innse at republikkens president var berøvet enhver aktiv innflytelse og at hans ministre ikke hadde rådført seg med ham før de fattet sine beslutninger, særskilt angående utenrikspolitikken.

Etter politikken 
Casimir-Perier forlot deretter helt politikken, og viet seg til forretningsvirksomhet. Under Dreyfus-saken avgav han ett vitnemål, som gikk stikk i strid med general Merciers og ble av stor betydning for frifinnelsen av Alfred Dreyfus.

Casimir-Périers regjering, 3. desember 1893 – 30. mai 1894 
 Jean Casimir-Perier – regjeringssjef og utenriksminister
 Auguste Mercier – krigsminister
 David Raynal – innenriksminister
 Auguste Burdeau – finansminister
 Antonin Dubost – justisminister
 Jean Marty – handels-, industri- og koloniminister
 Auguste Alfred Lefèvre – marineminister
 Eugène Spuller – minister for offentlig undervisnings-, kunst og religiøs tilbedelse
 Albert Viger – landbruksminister
 Charles Jonnart – Offentlig bygg og anleggsminister

Endringer
 20. mars 1894 – Jean Marty ble post- og telegrafminister samt handels- og industriminister.  Ernest Boulanger etterfulgte Marty som koloniminister.

Referanser 

Franske presidenter
Franske statsministere
Personer fra Paris
Franske utenriksministre