Italiensk ulv

Italiensk ulv (Canis lupus italicus) er en underart av ulv som er utbredt fra de sørlige Appenninene i Italia til grensestrøkene mot det sørøstre Frankrike og Sveits i Vest-Alpene. Italiensk ulv ble i lang tid ikke anerkjent som en selvstendig underart, men ny forskning anerkjenner nå typen som en selvstendig underart.

Biologi 

Mot slutten av andre verdenskrig var den italienske ulven nær utryddet. Den overlevde kun i to isolerte populasjoner i de sørlige Appenninene, og på det mest kritiske (1960-tallet) var det bare omkring 100 individer igjen. Den ble beskyttet på 1970-tallet, og fra slutten av 1980-tallet har bestanden vokst bemerkelsesverdig fort. Populasjonen ble i 2006 anslått til omkring 500–800 individer. Populasjonen er økende og ble i perioden 2009–2013 estimert til mellom  og  individer.

Underarten er noe mindre enn nominatformen (C. l. lupus) og veier typisk , selv om spesielt store hanner har veid opp mot 40–45 kg. Skulderhøyden ligger omkring . Den finnes stort sett i hele Appenninene, fra Liguria til Calabria, og utbredelsen strekker også inn mot det nordlige Lazio og det sentrale, vestlige Toscana. Utbredelse strekker seg dessuten til de vestlige Alpene, på kryss av riksgrensen mot Frankrike og Sveits.

Anetre

Referanser

Eksterne lenker 
 

Ulvelignende canider
Italias pattedyr