DS «Scientist»

DS «Scientist» var et Engelsk dampdrevet lasteskip. Skipet ble kapret og senket av den tyske raideren Atlantis.

DS «Scientist» var et engelsk dampdrevet lasteskip på 6 199 tonn bygget i 1938 av Lithgows, Port Glasgow, Yard No 911 for Charente S.S Co Ltd (T. J. Harrison & Co), Liverpool. Som fremdrift hadde hun 3 sylindret damp maskin med trippel ekspansjon og en Bauer-Wach eksos turbin som produserte 867 Hk som ga 14,5 knopp fart, motoren var produsert av David Rowan & Co. Ltd.

Historie 
1937 Kjølstrekking på Lithgows, Port Glasgow, Yard No 911

1938

 30. Mai.: Sjøsetting 
 12. Aug.: Overtaking av DS «Scientist» til T. J. Harrison & Co til den nette sum av £192 330
 18. Aug.: Seiler i ballast til Liverpool
 26. Aug.: Etter å ha tatt ombord en generell last seiler hun med kaptein George R. Windsor OBE til Kingstown, Colon, Belize, Havana og Newport 
 1. Nov.: Returnerte til Liverpool etter å ha losset seilte hun rundt på den engelske kysten til hun returnerer til Liverpool.
 17. Des.: Seiler hun til Cape Town.

1939

 5. Jan..: Ankommer hun til Cape Town resten av reisen tar henne til Mossel Bay, Port Elizabeth, East London og Durban.
 20. Feb.: Returnerer til Hull i England.
 29. Feb.: Seilte fra Tees til Antwerpen, London, Durban, Lourenco Marques, Beira, Mombasa tilbake til Lourenco Marques.
 9. Jun.: Returnerer til Liverpool.
 26. Jun.: Seiler fra Middlesbrough til Cape Town.
 7. Aug.: På grunn av urolighetene i Europa må Scientist vente på en konvoi i Freetown for hjemreisen.
 10. Aug.: Avreise fra Freetown. Konvoien holder bare 7-9 knopp og hjemreisen tar 20 døgn.
 4. Okt.: Ankommer Liverpool
 1. Nov.: Avreise London til Durban, Lourenco Marques og tilbake til Durban før de seilte til Freetown for å følge en konvoi derfra.

1940

 27. Jan.: Ankomst Liverpool
 13. Feb.: Får montert 4'' anti ubåt kanon på akterdekk
 20. Feb.: Følger en konvoi til London
 23. Feb.: Laster ombord varer hos South West India Dock. i ti dager. 
 6. Mar.: Ankrer opp utenfor Southend for å følge en konvoi neste deg. 
 14. Mar.: Rett vest av Gibraltar vinker mannskapet farvel til konvoien og fortsetter til Cape Town alene. hun reiser så rundt på forskjellige havner i Sør-Afrika 
 10. Apr.: Seiler fra Durban til Lourenco Marques, Beira og tilbake til Lourenco Marques og Durban. 
 27. Apr.: Seiler fra Durban uten eskorte 
 30. Apr.: Passerer Kap det gode håp. på vei til Freetown for å bli med i en konvoi.

Kapringen 

 3 Mai 1940 
 14:00 500 Nautiske mil utenfor Portugisiske Vest-Afrika og Cape Frio. DS «Scientist» tar igjen et annet skip.

Kapringen sett fra engelskmennenes side 

 14:15 Broen på DS «Scientist» har lenge vært klar over det store lasteskipet de tar igjen, noe de synes er merkelig ettersom det ser ut som om det har kraftigere maskiner og normalt ville klare å holde unna. 2. Offiser Mr Anderson på broen gir kadett Grame Cubbin ordre om å observere det andre skipet og gi en tilbakemelding hva han kunne se. Og med spesielt fokus på om hun hadde noen kanoner. Sekunder etter å ha ytret "Ingen kanoner Sir," forandret det merkelige lasteskipet kurs og krysser baugen til DS «Scientist» og heiste to sett med signalflagg, et med tre og et med to. Etter Kadetten hadde lest bokstavene ut til 2. offiseren gikk han til kartrommet for å hente kodeboken, mens han slo opp koden som virket meningsløs hørte han tydelig lyden av et kanonskudd straks fulgt av det neste. Etter ordre fra 2.Offiseren løp han til signalmasten og heiste svaret umiddelbart. Mannskapet våknet opp fra ettermiddags siestaen og løp til stasjonene sine. Kapteinen Windsor trodde det var noen som lekte med deres egne kanon og løp ut fra lugaren brølende "Hvem er det som leker med den forbannede kanonen" men etter å ha lagt øynene på japaneren som nå førte Tysk flagg akter, tok han situasjonen inn over seg og gav ordre. "Hardt Styrbord" "Full fart forover" Så gav han beskjed om å sende ut meldingen "QQQQ-GNGR- og posisjonen. 19 20' S - 04 15'E" Så snart meldingen var sendt ble radiorommet truffet og radiooffiser Mr Compton ble alvorlig skadd. Etter det innså Kaptein Windsor at det var nytteløst å unnslippe og gav ordre om stopp maskinen og forlat skipet. Kapteinen samlet så sammen papirene og kodeboken og slapp dem over bord. Radio operatøren gjorde det samme med Admiralitet's kodebok. Raideren la seg på styrbord side. Scientist brant fryktelig. Flere salver hadde sett fyr på lasterom 4 og 5. flere av Lascars som hadde lugar akter var skadet og Laskars utsikten akter var dødelig skadet i magen og døde senere ombord på raideren. I alt avfyrte raideren 19 salver med 4 skudd. Men traff med bare 15 skudd. Mannskapet og offiserer gikk i båtene og ble plukket opp av Atlantis. De satt på dekk mens en og en ble intervjuet og registrert siden ble de ført til cellene. De hadde forestilt seg rottebefengte fuktige små celler, men ble møtt med store rom, et oppholds rom og to soverom. Oppholdsrommet hadde tre store bord 6 flette stoler. Langs den ene veggen var det garderobeskap, gulvene var dekket med matter. soverommene hadde senger madrasser og rent sengetøy. Det engelske mannskapet var svært overrasket over behandlingen de hadde fått som stod i sterk kontrast til tidens propaganda. Som første måltid ombord fikk de mørkt brød smørbrød med skinke eller svart pølse, det falt ikke i smak. Etter hvert installerte tyskerne en høyttaler i oppholds rommet og spilte variert musikk til dem fra viner-valser til tyske marsjsanger, men og populære engelske og amerikansk låter. Tyske nyhetsendinger på engelsk. Høyttaleren ble og brukt til vekking og med det ble den meget upopulær blant mannskapet. Det ble delt ut kortstokker og først etter kapringen av MS «Tirranna» fikk de mengder av lesestoffmest magasiner fra Australia. Bisarrest følte mannskapet at de kunne kjøpe varer fra slappen og en prisliste ble hengt opp i oppholdsrommet. eks: 100g tobakk 0,70 Mak en flaske øl 0,15 mark en flaske whisky 4 mark barberhøvel med blad 1,75 mark. Hver fange fikk bruke 0,40 mark per dag. Veksling kursen før krigen hadde vert 10 mak= 1£ de første fire ukene fikk fangene en øl og en brus hver tredje dag etter det hver 8 dag. Bestillingene til slappen ble gjort hver lørdag. Maten fangene fikk var den samme som den mannskapet fikk. Det verste var mangelen på skikkelig te. Teen de fikk var angivelig laget av tørkede jordbær løv. Hver dag fikk de komme opp på dekk der et cricketbane stort område var inn-gjerdet av tau. kl. 11-12 og 16:30-17:30 Hver gang det var action ble mannskapet låst inne på "cellen"  
 Den 10 mai ble døren låst. De spekulerte i hva som var i gjære og kaptein Windsor var skråsikre på at de var like i nærheten av Kap gode håp. Den ledende teorien var at «Atlantis» sådde en dødelig last miner. Plutselig hørte de tre støt i fløyten. Hadde de blitt oppdaget? Men det var bare «Atlantis» som på dristig vis advarte andre skip om at den var der til andre skip i tåken, Senere fikk fangene høre om mineleggingen utenfor Kapp Agulhas.   
 10 juni Ble døren låst på ny. «Atlantis økte farten og spekulasjonene gikk på om de var oppdaget av engelske skip. Så det ble stille ombord og de hørte bare bølger som skvulpet late langs skutesiden. Så smalt det som om noen hadde slått en gigantisk slegge i skutesiden i det våpen ble av-maskert og åpnet ild. i 12 minutter var fangerommet et inferno av lyd etter som salve etter salve gikk av, bevegelsene i dekk var så store at maling flasset av taket over dem og en kvelende korditt røyk fant veien ned gjennom ventiler. Etter 3 timer med full fart og salve etter salve ble det stille på ny. En smilende letunant Streeker låste opp og meddelte at de hadde tatt det norske handelskipet MS «Tirranna» senere når noen av «scientist»'s mannskap skulle hente middag kunne de se motorbåten til Atlantis krysse frem og tilbake med plyndring's gods. Øl, post, Margarin, og kasser med proviant ble profesjonelt svingt opp fra båten og ned i lastelukene. Rogge samlet og mannskapet som ikke var på vakt og advarte dem alle som en om straff for dårlig behandlingen av fanger og samlingen av suvenirer fra skipene, og der ville ikke være noen unntak.

Kapringen sett fra tyskernes side 

 14:55 «Atlantis» på en avstand av 10 kilometer droppet forfølgeren de falske veggene og kamuflasjen, samtidig med at det heiste den tyske marinens flagg og signaliserte til skipet med signalflagg XL "Stopp eller vi vil åpne ild" og "Bruk ikke radio" om-forandringen tok to sekunder. Til det tyske befalets store overraskelse fortsatte DS «Scientist» seilasen uforandret så det tyske skipet åpnet ild, og skjøt to 75mm granater foran baugen på DS «Scientist» som sendte opp signalflaggene "Jeg forstår dine signalflagg" eller som ifølge Mohr sendte de opp det forvirrende signalet "Halv"  Kapteinen på det tyske skipet gav ordre om skyte to granater med 150 mm hovedbeskytningen foran baugen på lasteskipet DS«Scientist» som så slapp ut en steam sky som var klar indikasjon at de holdt på å slippe av damp på kjelen og at de reduserte hastighet. Men det var en skinnmanøver før de la om til styrbord og økte farten og sendte ut nød-melding på radio Q.Q.Q. ... Q.Q.Q ... internasjonalt signal for "Stoppet av raidere". Ledende sjømann og radiomann Helmle (Kallenavn frosken) forsøkte å jamme signalene fra engelskmannen ved å sende på samme frekvens. Og varslet Rogge om forsøket på list. Rogge snudde seg til Kasch og gav ordren 'Feuerlaubnis' (tillatelse til å åpne lid.) Det tyske skipet åpnet ild med 150 mm kanonene Den første salven bommet og de observerte fire søyler av vann rundt Sientist Neste salve traff to skudd og hele skipet ristet av seg støv som om man slår på et teppe. De to skuddene traff akterskipet skapte stor ødeleggelse og startet en brann. En av de neste salvene traff DS «Scientist» midtskips og skapte mer ødeleggelse, blant annet dampkjelen og en større brann. Rogge gav ordre 'Halt batterie. Halt' ild opphør for å gi mannskapet mulighet til å gå i livbåtene, men radiooperatøren på DS «Scientist» startet umiddelbart å sende ut QQQ signaler. Det tyske skipet åpnet på ny ild, samtidig begynte det tyske skipet sine radiooperatører å sende ut gibberish på samme frekvens. Til sist etter fire fulle salver med fulltreffere ble det stille på radio og DS «Scientist» kom til en full stopp.
 15:26 Bordet Mohr, Fehler og 9 mann i krigs-marinens uniformer og væpnet med granater og maskinpistoler nø de fant unødvendig og sluttet med på senere bordinger. 2 Mann om bord på scientist var døde, 76 ble tatt som krigsfanger og overført til «Atlantis». Sprengstoffet bordings-teamet hadde installert en 40 pund dynamitt ladning plassert på skottet mellom maskinrommet og lasterommet som beskrevet i demolerings boken, men klarte ikke å senke skipet som nå brant fryktelig fra lasterommet og røyken var som et signal til engelske krigsskip hvor «Atlantis» var og DS «Scientist» ble senket med en torpedo.
 
 DS «Scientist» et Harrison dampskip hadde vært på vei fra Dubai til Liverpool via Freetown med en last bestående av 2 606 tonn Korn, 2 500 tonn Mais, 1 156 tonn Krom, 150 tonn kopper barer, Asbestfiber, Zink konsentrat, huder og garve bark (jute).
 
 
 Det er bare de 19 europeere og en passasjer vi kjenner navnene på dette kan bygge på tidens rasisme for mannskapet på Atlantis var svært overrasket over å se så mange mørke ansikt, det resterende mannskapet bestod av det både engelskmennene og tyskeren beskrev som Lascaras av disse var de 20 deskarbeidere 33 smørere, fyrbøtere, og hjelpere i maskinrommet. 8 kokker og stuerter. Når de overlevende kom ombord på Atlantis ble de registrert og fikk utdelt Madrasser sengetøy Kopper og fat. Noen ble plukket ut til forhør uten at det gav uttelling og forhørene ble oppgitt. Sientist's radiooperatør gav legen Reil sin første fiendtlige pasient som var en humørfylt kar de gav kallenavnet 'Sunny Jim' Sientist's kommandør var bitter over Raiderens Hell i at han hadde vært av vakt og sov når Atlantis ble oppdaget. Det tok 4 timer å få alle fanger stuet vekk og mannskapet var så utmattet at det ble aldri noen feiring av kapringen. Når Sientist sank utbrøt en man på broen "Det er greiene. Det er hvordan jeg vil se alle deres fordømte gamle badekarene deres dra." Rogge ristet på hodet og svarte "Jeg er ikke enig. La os se på dette som en nødvendig jobb. Skip er som mennesker, Hvert har sitt eget liv og hver dør forskjellig. Ja jeg er lei meg for å se dem dra"

Referanser 

Skip fra andre verdenskrig
Skip fra 1938
Artikler i sjøfart-prosjektet