Alec Issigonis

Alexander Arnold Constantine Issigonis (gresk: Αλέξανδρος Αρνόλδος Κωνσταντίνος Ισσιγόνης, født 18. november 1906, død 2. oktober 1988) var en gresk bildesigner kjent for utviklingen av Mini, markedsført av British Motor Corporation (BMC) i 1959.

Tidlig liv 

Issigonis ble født i den greske byen Smyrna i Lilleasia (nå İzmir i Tyrkia). Hans bestefar, Demosthenis Issigonis, flyttet til Smyrna fra Paros i Hellas på 1830-tallet og fikk statsborgerskap i Storbritannia gjennom arbeidet han gjorde som maskinist for den britiskbygde jernbanne Smyrna-Aydın Railway. Demosthenis'  sønn (Alecs far), Constantine Issigonis (gresk: Κωνσταντίνος Ισηγόνης), ble født som britisk borger i Smyrna i 1872. Constantine studerte i England. Alecs mor Hulda Prokopp, kunne føre sin slekt tilbake til Württemberg (nå del av Tyskland). Og det var gjennom sin mor at Issigonis ble fetter til Volkswagens direktør Bernd Pischetsrieder.

Karriere 
Issigonis gikk inn i bilindustrien som mekaniker og designer, og han arbeidet også for Humber med hell i motorsport på 1930- og 1940-tallet.  
Rundt 1930 deltok han med en spesiallaget bil "Ulster" Austin Seven, hvor han senere monterte en foraksel av eget design, noe som førte til ansettelse hos Austin. Denne meget modifisere bilen ble erstattet i 1939 med en annen  byget av finér, og laminert i aluminiumsplater. Fjæropphenget var også av en avansert konstruksjon. Bilen var forbausende lett, og den veide kun 587 lb; av dette bidro motoren med 252 lb. Da karosseriet var ferdig, (noe som var hardt arbeide, da alt ble gjort for hånd og maskinverktøy ikke ble brukt), hadde Issigonis flyttet til Morris Motors Limited, men Austin leverte etter hans spesifikasjoner en sideventilert motor. Issigonis vant på tross av at han deltok i 1100 c.c. klasse siden det ikke var noen 750 c.c. klasse. De fleste arrangementer var landveisløpe, men han deltok også i baneløp.

I 1936 ble Issigonis overført til  Morris Motors Limited i Cowley hvor han arbeidet med et uavhengig fjærsystem for Morris 10. Men på grunn av krigen ble ikke designet satt i produksjon, men ble senere brukt i  MG Y-type. Issigonis arbeidet med ulike prosjekter for Morris under krigen, og mot slutten startet han med en avansert etterkrigsmodell med kodenavnet Mosquito (Morris Minor; bygget fra 1948-1971). I1952, akkurat da BMC ble dannet ved sammenslutning av Morris og Austin, byttet Issigonis jobb til Alvis Cars, hvor han designet en avansert saloon med en V-8 motor bygget i kun aluminium, samt at han eksperimenterte med et uavhengig fjærsystem. Denne prototypen ble imidlertid aldri bygger på grunn av at kostnadene lå over Alvis' ressurser.

Ved slutten av 1955 ble Issigonis rekruttert tilbake til  BMC, men denne gang til Austins fabrikk i Longbridge av BMCs styreformann, Leonard Lord, der han fikk i oppdrag å designe en ny serie på tre biler; En stor komfortabel bil, en mellomstor  familiebil, og en liten bybil. I løpet av 1956 konsentrerte Issigonis seg om de største to bilene og flere prototyper ble bygget for testing.

Issigonis var også kommandør (CBE) av Order of the British Empire, Fellow of the Royal Society og Royal Designer for Industry.

Død og ettermæle 

Issigonis døde i 1988 i sitt hjem i Edgbaston, Birmingham, og ble kremert ved Lodge Hill Crematorium i det nærliggende Selly Oak.

Den 15. oktober 2006 arrangerte Heritage Motor Centre i Gaydon, et løp for å minnes Issigonis' fødsel.

En gate, Alec Issigonis Way, i Oxford Business Park hvor Morris Motors fabrikk lå, er oppkalt etter han.

Noen av bilene hans 
 1948 Morris Minor
 1959 Morris Mini
 1962 BMC ADO16
 1964 BMC ADO17
 1969 Austin Maxi

Referanser 

Bildesignere
Fødsler i 1906
Dødsfall i 1988