Skjell (anatomi)

Skjell er plateformede huddannelser som helt eller delvis dekker kroppen hos en rekke ulike dyr, for eksempel mange fisker, skjellkrypdyr, skjelldyr, fugler og sommerfugler.

Det finnes flere typer skjell. Såkalte kitinskjell er vanlig hos virvelløse dyr, for eksempel hos sommerfugler og mange andre insekter, og består av kutikulardannelser (avflatede kitinhår). Hos virveldyr er skjellene enten hornskjell (epidermale skjell av keratin) fra overhuden eller benskjell (dermale skjell) fra lærhuden. Begge typene kan opptre på samme art. Fiskeskjell antas å være rester av et benpanser, som kledte forhistoriske fiskearter for millioner av år siden. Noen få primitive fiskearter, som pansergjedder, er dekket av såkalte ganoidskjell, som er et basalt kompakt benlag som utvendig er dekket av et skinnende hardt og gjennomsiktig lag av ganoin, som kan minne om brostein. Bruskfisker har såkalte plakoidskjell, som består av en basal benplate i lærhuden med en pigg (som stikker ut gjennom overhuden) og et hardt utvendig emaljelignende lag av vitrodentin. Hos benfisker er skjellene bendannelser som sitter i lommer i lærhuden, med bakkanten stikkende ut av overhuden som takstein. Hos noen arter, for eksempel uer, er bakkanten av skjellene, som kalles ctenoidskjell, forsynt med små pigger, men er skjellene glatte, som hos sild og lignende fisker, kalles de cycloidskjell. Hos krypdyr er skjellene som oftest epidermale, forhornede plater av overhud. Hos skilpadder består skjellene av benplater i lærhuden og benskjellet er forbenet med det indre skjelettet. Fuglene har hornskjell på benene og fjærene har trolig en felles opprinnelse med krypdyrenes hornskjell. Mange pattedyr har også små hornskjell, spesielt på poter og haler (for eksempel rotter). Beltedyr og skjelldyr har et ytre skall av hornskjell, som understøttes av benplater i lærhuden.

Se også 
 Skjell
 Bløtdyrskall
 Konkylie
 Muslingskall
 Sneglehus

Referanser 

Dyreanatomi