Louisiana blues

Louisiana-blues er en undersjanger innen bluesmusikk som ble utviklet i tiden etter den andre verdenskrig i den amerikanske delstaten Louisiana. Denne varianten av blues er igjen inndelt i to større undergrupper; New Orleans-blues som er preget av jazz og basert på de musikalske tradisjonene til denne New Orleans, og swamp-blues, en langsommere blues fra «sumpene», det vil si i området rundt Baton Rouge, som har innflytelse fra zydeco og cajunmusikken i dette området.

Framstående musikere innen New Orleans-tradisjonen er blant annet Professor Longhair (egentlig Henry Roeland Byrd) og Guitar Slim (egentlig Eddie Jones), og for swamp-tradisjonen, Slim Harpo (James Isaac Moore) og Lightnin' Slim (egentlig Otis Verries Hicks) Begge sjangrene var mest populære på midten av 1960-tallet, og flere rockemusikere etterlignet og spilte deres musikk, men interessen dalte mot slutten av tiåret, men det har vært tidvis oppblomstring siden 1970-tallet.

Typiske representanter 

Nathan Abshire
Marcia Ball
Guitar Junior
Slim Harpo
Lightnin’ Slim
Lonesome Sundown
Raful Neal
Rockin’ Tabby Thomas
Leroy Washington
Katie Webster
Larry Garner
Louisiana Red

Referanser

Litteratur 
 Unterberger, Richie (2003): «Louisiana blues», i Bogdanov, Vladimir; Erlewine, Michael, red.: All Music Guide to the Blues: The Definitive Guide to the Blues, Milwaukee, WI: Backbeat Books, 3. utgave, ISBN 0-87930-736-6, s. 687–688.

Eksterne lenker 
 «Blues Music in Louisiana», Louisiana Travel

Bluessjangre