Nadia Murad

Nadia Murad Basee Taha (kurdisk: نادیە موراد, arabisk: نادية مراد; født 10. mars 1993 i Kojo i distriktet Sinjar i guvernementet Nineveh i Irak) er en irakisk menneskerettighetsaktivist av jesidisk opphav. I september 2016 ble hun FNs første goodwill-ambassadør for overlevende av menneskehandel. Murad ble tildelt Nobels fredspris for 2018.

Biografi

Bakgrunn
Nadia Murad ble født i landsbyen Kojo i Sinjar i Irak. Alle i landsbyen var yasidier. Hennes familie var bønder.

Fangenskap
Murad ble kidnappet av Den islamske staten Irak og Levanten (IS) som angrep hennes hjemby 2. august 2014. IS forøvet folkemord på yasidiene som bodde der. Dette kunne de gjøre idet de kurdiske peshmerga-styrkene kort før hadde flyktet, og dermed var det ingen som kunne forsvare landsbyen. Den Islamske Stat innesperret yasidiene i tolv dager, og stilte dem det ultimatum at de måtte konvertere til islam innen tre dager. Ellers ville de drepe dem alle sammen. Yasidiene nektet, og massakren tok til den 15. august 2014. IS skilte mennene fra kvinner og barn og bragte dem til en skole; der måtte de legge fra seg mobiltelefoner og smykker. I landsbyen Kojo bodde det anslagsvis 1836 yasidier. Den Islamske Stat halshugde ca. 600 yasidiske menn, skjønt noen av dem ble skutt, eller levende brent. Likene ble kastet i massegraver - sammen med noen som fortsatt var i live. 

Så førte de over 1000 yasidiske barn og kvinner fra landsbyen, blant dem Nadia Murad. Gutter under 14 år ble bragt til IS' militærleirer for der å opplæres til å bli IS-terrorister, kvinner og barn ble holdt som slavinner og seksuelt misbrukt Tidligere var 90 yasidier (blant dem tolvårine gutter) blitt skutt av terroristene den 3. august 2014 i nabolandsbyen Qiniyeh.

I ettertid er det blitt funnet seks massegraver i Kojo. Det utgjør en fjerdedel av alle massegraver som så langt er blitt funnet i Sinjar (juni 2016).

I tiden som IS-fange ble Nadia Murad utsatt for gjentatte voldtekter og overgrep.

Flukt og redning
Hun klarte å rømme fra fangenskap i november samme år.   

Murad ble tatt inn av en nabofamilie som kunne smugle henne ut av det IS-kontrollerte området, slik at hun kunne ta seg til en flyktningleir i Duhok i Nord-Irak. I februar 2015 ga hun sitt første vitnesbyrd til journalister fra den belgiske avisen La Libre Belgique mens hun bodde i Rwanga-leiren. 

I 2015 var hun en av 1000 kvinner og barn som dro nytte av et flyktningprogram fra regjeringen i Baden-Württemberg i Tyskland, som ble hennes nye hjem.

Internasjonal oppmerksomhet
Murad ble i 2016 tildelt Václav Havel-prisen for menneskerettigheter av Europarådets parlamentarikerforsamling. Sammen med Lamiya Aji Bashar ble hun tildelt Sakharovprisen for 2016. 

Den 3. mai 2017 møtte Nadia Murad Pave Frans og erkebiskop Gallagher i Vatikanet. Under audiensen «bad hun om hjelp til de yasidier som fortsatt var i ISIS' fangenskap, anerkjente Vatikanets omsorg for minoriteter, drøftet muligheten av en autonom region for minoriteter i Irak, belyste den aktuelle situasjon og utfordringer som religiøse minoriteter i Irak og Syria står ovenfor, i særdeleshet for ofre, internflykninger og immigranter.

I oktober 2017 utkom Nadia Murads selvbiografi om egne opplevelser, The Last Girl som var skrevet sammen med Jenna Krajeski. Boka ble i 2018 oversatt til norsk under navnet Den siste jenta.

Murad ble sammen med den kongolesiske legen Denis Mukwege tildelt Nobels fredspris for 2018 for deres kamp mot seksualisert vold brukt som våpen i krig og væpnede konflikter.

Referanser

Litteratur  
 Nadia Murad og Jenna Krajeski Den siste jenta : historien om mitt fangenskap og min kamp mot Den islamske staten Cappelen Damm 2018 oversatt av Rune R. Moen (originaltittel The Last Girl) ISBN 9788202559106

Personer fra guvernementet Ninawah
Aktivister fra Asia
Menneskerettighetsaktivister
Migranter til Tyskland
Nobelprisvinnere (fred)