Maria Louise Ramé

Ouida, pseudonym for Maria Louise Ramé (født 1. januar 1839 i Bury St. Edmunds i Suffolk i England, død 25. januar 1908 i Viareggio i Toscana i Italia var en britisk forfatter. Forfatternavnet «Ouida» var slik hun hadde uttalt navnet sitt, Louise, som liten.<ref>Karl Shaw: Oddballs and eccentrics (s. 22), Castle books, ISBN 0-7858-1839-1</ref> 

Liv og virke
Bakgrunn
Maria Louise Ramés far var fransk. Hennes mor Susan Sutton var engelsk og datter av en vinhandler.

Karriere
Ouida debuterte som forfatter i 1863 da hun var 24, med romanen Held in Bondage. 
Hun utmerket seg med sin ekstravagante stil og redsel for moralsk følsomt stoff. Hennes tidlige romaner var ofte eventyrlige og sensasjonelle, mens de senere er romantiske beretninger i et historisk miljø. Hun skrev også barnebøker. 

Til hennes mest kjente verker hører Under two Flags (1867) og A dog of Flanders (1872), som begge er blitt filmatisert flere ganger. Under two Flags  beskriver britene i Algerie; den uttrykker sympati med de franske kolonisatorer (kalt pieds noirs, «svartføtter») som Ouida identifiserte seg sterkt med, og i noen grad med araberne. Jack London oppga hennes roman Signa som han hadde lest som åtteåring, som en av de åtte årsakene til hans egen litterære suksess.

På 1860-tallet var Ouida en veletablert forfatter og salongvertinne med base i London, omgitt av tidens britiske kulturpersonligheter. Til hennes salong kom det militære, politikere, litterære størrelser som Oscar Wilde, Algernon Swinburne, Robert Browning og Wilkie Collins, og kunstnere som John Everett Millais. 

I 1871 flyttet hun til Italia og slo seg ned like utenfor Firenze, hvor hun fortsatte å skrive og førte en eksentrisk tilværelse. Hun foretrakk å skrive sitt etternavn som de la Ramée for å fremstå som adelig.

Den irske lyrikeren William Allingham (1824-89) beskrev henne i sin dagbok i 1872 som kortvokst, med «et dystert, intelligent ansikt» og «en stemme som en forskjærkniv.» og lady Walburga Paget, og 16. juli 1906 aksepterte hun nølende dette, etter overtalelse av sin venninne lady Howard of Glossop.

Ouida døde fattig i Viareggio i et hus fullt av hunder. Hun er gravlagt på den engelske kirkegården i Bagni di Lucca der hennes gravstein, betalt av den britiske konsul i Lucca, viser henne liggende med sine føtter hvilende på en hund. I romanen Puck'' lot hun en snakkende hund komme til orde med sitt syn på samfunnet. Ouida var en dyrevenn og eide på et tidspunkt hele tretti hunder. Ellers i livet var lord Byron hennes inspirasjon.

Hun hørte til de mest leste forfatterne i viktoriatidens England, men populariteten avtok etter hvert.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Britiske forfattere
Pseudonymer
Personer fra Bury St. Edmunds
Salongholdere