Yankee Doodle Dandy

Yankee Doodle Dandy er en amerikansk filmmusikal fra 1942, regissert av Michael Curtiz.

Filmen er basert på George M. Cohans liv, selv om ikke alt i filmen er biografisk korrekt. Han ble spilt av James Cagney. Cohan døde av kreft samme år som filmen hadde premiere, men rakk å se filmen før han døde. Han var fornøyd med Cagneys tolkning av rollen.

Handling 
I de tidlige dagene av andre verdenskrig får Cohan rollen som USAs president Franklin D. Roosevelt i en musikal kalt "I'm Rather Be Right" og han får ett møte med presidenten i Det hvite hus, som tildeler ham utmerkelsen Kongressens gullmedalje. Cohan chatter med Roosevelt, som husker hans tidlige dager som skuespiller. Filmen hopper deretter tilbake til hans antatte fødsel den 4. juli, samtidig som faren hans opptrer med Vaudeville.

Cohan og søsteren hans lærer seg å danse som barn, og hele familien opptrer under kallenavnet "The Four Cohans" med suksess. Som voksen blir han partner med Sam Harris, en annen forfatter, og sammen forsøker de å imponere produsenter til å støtte prosjektene deres. Cohan gifter seg også med Mary, en ung sanger / danser. Cohan går av med pensjon, men kommer tilbake til teater-scenen gjentatte ganger - noe som kulminerte med rollen som den amerikanske presidenten./

Medvirkende 
 James Cagney som George M. Cohan
 Joan Leslie som Mary Cohan
 Walter Huston som Jerry Cohan
 Richard Whorf som Sam Harris
 Irene Manning som Fay Templeton
 George Tobias som Dietz
 Rosemary DeCamp som Nellie Cohan
 Jeanne Cagney som Josie Cohan
 Eddie Foy, Jr. som Eddie Foy sr.
 Frances Langford som Nora Bayes
 George Barbier som Erlanger
 S. Z. Sakall som Schwab
 Walter Catlett som Theatre Manager
 Minor Watson som Ed Albee
 Chester Clute som Harold Goff
 Odette Myrtil som Madame Bartholdi
 Douglas Croft som George M. Cohan (13 år gammel)
 Patsy Lee Parsons som Josie Cohan (12 år gammel)
 Jack Young som Franklin D. Roosevelt

Mottakelse 
Filmen, som var sterkt amerikansk patriotisk og ble lansert under andre verdenskrig, ble en stor suksess i USA. Filmen vant tre Oscar-priser for beste mannlige hovedrolle (Cagney), beste musikalmusikk (Ray Heindorf og Heinz Roemheld) og beste lyd (Nathan Levinson). Den ble i tillegg nominert til beste film, beste regi (Curtiz), beste mannlige birolle (Walter Huston), beste historie (Robert Buckner) og beste filmklipp (George Amy).

Filmen ble innlemmet i National Film Registry i 1993, et utvalg av filmer til bevaring i det amerikanske nasjonalbiblioteket Library of Congress, filmer som regnes som «kulturelt, historisk og estetisk betydningsfulle». I 1998 ble den kåret til filmhistoriens 100. beste spillefilm fra USA på listen «AFI's 100 Years...100 Movies». Da listen ble oppdatert i 2007 lå den på 98. plass. Det amerikanske filminstituttet (AFI) har også kåret filmen til tidenes 18. beste filmmusikal fra USA.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Filmer fra 1942
Filmmusikaler fra USA
Engelskspråklige filmer
Biografiske filmer fra USA
Sort-hvitt-filmer
Filmer basert på virkelige hendelser
Filmer med en Oscar-vinnende mannlig hovedrolle
Filmer bevart i USAs nasjonale filmregister