Anne d’Arpajon

Anne Claude Louise d'Arpajon (født 4. mars 1729 i Arpajon i Frankrike, henrettet med giljotin 27. juni 1794 på Barrière du Trône i Paris) var en fransk hoffdame. Hun var første hoffdame til de franske dronningene Marie Leszczyńska og Marie Antoinette og av den sistnevnte  kalt «Madame Etiquette» på grunn av sin strikte innstilling til opprettholdelsen av hoffetiketten.

Liv og virke

Bakgrunn 
Anne d'Arpajon var datter av Louis de Sévérac, markgreve d'Arpajon-sur-Cère (1667-1736), som hadde kjøpt markgrevetittelen i 1720 og endret dens navn fra Saint-Germain-lès-Châtres til Saint-Germain-lès-Arpajon, og Anne Charlotte Le Bas de Montargis. Hennes mor var hoffdame til Marie Louise Élisabeth av Orléans. Hun giftet seg med greve Philippe de Noailles, hertug de Mouchy, kaptein ved jaktgarden i Versailles, den 27. november 1741, og fikk en datter og fem sønner med ham.

Hoffdame 
Anne d'Arpajon ble første hoffdame og forstander for kronprinsesse Marie Antoinettes hushold da hun ankom Frankrike i år 1770. Hun fikk ansvar for kronprinsessen og hennes hoff, og hadde til oppgave å undervise henne i etikette. Hun ble dårlig likt av Marie Antoinette på grunn av sin strenge innstilling til førsel og livsstil, og fikk derfor økenavnet «Madame Etiquette».

Avskjediget av dronningen 
Marie Antoinette avskjediget d'Arpajon etter at hun ble dronning i år 1774, og d'Arpajon ble da medlem av den høyadelige opposisjonen mot dronningen som hadde samlinger hos hos kongens fastre.

Henrettet under den franske revolusjon 
Anne d'Arpajon og hennes mann ble henrettet under den franske revolusjon.  Mange av hennes slekt led samme skjebne. Noen dager før, den 22. juli 1794 var enken, svigerdatteren og barnebarnet til Philippes bror Louis, 4. duc de Noailles, blitt giljotinert. Louis' andre barnebarn, Adrienne de Lafayette, hustru til Gilbert du Motier, marquis de Lafayette, ble berget etter at den amerikanske minister til Frankrike, James Monroe, engasjerte seg for henne. 

De og andre adelige som ble halshugd av giljotinen ble begravet Picpus-kirkegården, som også er siste hvilested for markien og markisen de Lafayette.

Referanser

Litteratur 
 Philippe Cachau: «La descendance de Jules Hardouin-Mansart : illustres et inconnus», i Bulletin Monumental, 2015.

Personer fra departementet Essonne
Personer henrettet ved giljotinering
Personer fra den franske revolusjon
Henrettede personer (før 1900-tallet)
Henrettede franskmenn