Mimus

se inndeling!

Mimus er en biologisk slekt som inngår i spottefuglfamilien (Mimidae). Slektsnavnet følger av lat. mimus, som betyr mimikk og har sammenheng med artenes evne til å etterligne andre fuglers sang og andre lyder. Utbredelsen er begrenset til Den nye verden, men de fleste er utbredt i Sør-Amerika, inkludert på Galápagos. Kun to arter kan hevdes å ha tilknytning til Nord-Amerika, hvorav den ene kun såvidt i sin nordligste utbredelse sør i Mexico.

Biologi 

Artene måler mellom 20 og 30 centimeter, og mange i området rundt 25-27 cm og med kroppsvekt rundt 50-60 gram. Størrelsen er om lag som størrelsen på rødvingetrost, men Mimus-spottefugler har slankere kroppsform og lengre hale. Alle medlemmer av Mimus har  relativt lang hale. Den minste i lengde er hvitengspottefugl, den største (lengste) er langhalespottefugl. 

Fjærdraktene er lite iøynefallende, typisk i brunt og grånet ofte litt spetten og med mørker og lysere flekker på vingene, og lysere underside enn overside. De fire galapagosartane er jevnt over lyse med nær hvit underside, tropespottefugl har grå overside og hvit underside. De fleste artene har en tydelig mørk øyestripe og har svart, nokså kort litt nedbøyd nebb, men to av artene på Galápagos har lengre og mer markert nedbøyd nebb. 

I tillegg til de øyendemane artene på Galápagos har tre andre arter svært begrenset utbredelse; dette er chilespottefugl, som er endemisk til det sentrale Chile, langhalespottefugl, som utelukkende lever i kystområdene i Ecuador og Peru, og boliviaspottefugl, som bare finnes i det bolivianske høylandet og det nordligste Argentina. En sær øyendem er den kritisk truede socorrospottefuglen på Socorro-øya, 600 kilometer vest for Mexico. Størst utbredelse har sangspottefugl, som er utbredt fra det sørlige Mexico og nordover til grensetraktene mellom USA og Canada, samt i Karibia.

Fire av artene er endemiske for Galápagos. Disse har utviklet seg i allopatri. Tidligere ble de gruppert i slekten Nesomimus, men ny forskning viser at de er trygt plassert innenfor Mimus. Artene er galapagosspottefugl, floreanaspottefugl, espanolaspottefugl og sancristobalspottefugl. Artsnavnet på de tre sistnevnte indikerer utbredelsen, og alle er endemiske til hver sin øy. Galapagosspottefugl har største utbredelse og finnes på øyene i vest og nord. Alle er standfugler og  trolig relativt dårlige flygere. Fuglene var viktig for Charles Darwins forståelse av artsdanneler. Artene er nærmest beslektet med bahamasspottefugl (M. gundlachii), til tross for større geografisk nærhet med langhalespottefugl.

Inndeling 
Inndelingen følger Birds of the World og er i henhold til Winkler, Billerman & Lovette (2020). Norske navn på grupper og arter følger Norsk navnekomité for fugl. Norske navn på grupper og arter i parentes er ikke offisielle.

 Passeriformes, spurvefugler
 Passeri, sangfugler
 Passerida
 Muscicapoidea
 Mimidae, spottefuglfamilien (10 slekter, 34 arter)
 Melanotis, 2 arter (spottefugler)
 Melanoptila, monotypisk (kattespottefugler)
 Dumetella, monotypisk (kattespottefugler)
 Ramphocinclus, monotypisk (troster)
 Allenia, monotypisk (troster)
 Margarops, monotypisk (troster)
 Cinclocerthia, 2 arter (skjelvespottefugler)
 Toxostoma, 10 arter (troster)
 Oreoscoptes, monotypisk (troster)
 Mimus, (egentlige spottefugler) 14 arter
 M. thenca, chilespottefugl
 M. patagonicus, patagoniaspottefugl
 M. saturninus, langbrynspottefugl
 M. triurus, hvitvingespottefugl
 M. dorsalis, boliviaspottefugl
 M. gundlachii, bahamasspottefugl
 M. parvulus, galapagosspottefugl
 M. trifasciatus, floreanaspottefugl
 M. macdonaldi, espanolaspottefugl
 M. melanotis, sancristobalspottefugl
 M. longicaudatus, langhalespottefugl
 M. graysoni, socorrospottefugl
 M. gilvus, tropespottefugl
 M. polyglottos, sangspottefugl

Referanser

Kilder 
 BirdLife International (2017) Species factsheet:  Søk på 'mimus'  Hentet fra http://www.birdlife.org den 19. februar 2017
 del Hoyo, J., Elliott, A., Sargatal, J., Christie, D.A. & de Juana, E. (eds.) (2017). Handbook of the Birds of the World Alive.Lynx Edicions, Barcelona. Hent den 19. februar 2017

Eksterne lenker 
 

Spottefuglfamilien