Florence Harding

Florence Mabel Harding (født Kling; 15. august 1860 i Marion, død 31. november 1924 samme sted) var president Warren G. Hardings ektefelle og USAs First Lady fra 1921 til 1923.

Tidlig liv 
Hun ble født som Florence Mabel Kling, det eldste av tre barn til Amos Kling en fremtredende lokal bankiér av tysk avstamning, og Louisa Bouton Kling, hvis franske hugenott-forfedre hadde flyktet fra religiøs forfølgelse.

Florence tok sikte på å bli konsertpianist, og begynte studier ved Cincinnati Conservatory of Music, men 19 år gammel rømte hun med Henry Atherton «Pete» DeWolfe（4. mai 1859–8. mars 1894）, og de giftet seg i Columbus i Ohio den 22. januar 1880. Deres vielsesattest ble trykt i Marion Star. Florenze fødte sitt eneste barn, Marshall Eugene, 22. september 1880, men paret ble separert ikke lenge etterpå og skilt i 1886.

Ekteskap med Harding 

I 1890 ble Harding forlovet med Warren Gamaliel Harding, eier av Marion Star og 25 år eldre enn henne. De giftet seg 8. juli 1891 imot hennes fars vilje, som trodde Warren var sosial klatrer. De fikk ingen egne barn, men Florence Hardings sønn Marshall bodde sammen med dem i perioder, og fikk oppmuntring fra Warren til å arbeide med journalistikk.

Under sin manns sykdom ble Harding forretningsfører for Marion Star, og umiddelbart viste hun både talent, og viste seg å kunne lede en avis. Hun organiserte en distribusjonsavdeling, forbedret distribusjonen, trente avisguttene, kjøpte utstyr til rimelige priser, og installerte den første lokale nyhetsformidligeen over telefon. En av avisguttene, Norman Thomas, senere sosialistisk presidentkandidat, sa at Warren var formann, men Florence Harding var den virkelige drivkraften i Marion-Star.

I 1905 trengte Harding akutt kirurgi for neoplasi (nyresykdom), og ble behandlet av en homøopat, Charles E. Sawyer. Hans nære forbindelser med Hardings familie, og fru Hardings totale tillit og avhengighet til ham, skulle senere vise seg å bli kontroversielt. Under hennes rekonvalesens begynte Warren en affære med en nær venn av henne, Carrie Phillips. De hadde en rekke stevnemøter, noe som førte til at hun vurderte skilsmisse, selv om hun aldri arbeidet for å få det.

I 1914 hadde Warren Hardings politiske karriere ført ham til Senatet, sterkt hjulpet av Florences ledelse av hans økonomi, sosiale liv og offentlige image. I 1920 ble han nominert som det Republikanske Partiets presidentkandidat. Florence ga ham ivrig støtte, tilsynelatende påvirket av Washingtons synske Madame Marcia Champrey, som ga riktig spådom om at Warren ville bli president, men tilføyde at han ville dø i embetet. Valget ble overskygget ytterligere ved forsøk på utpressing av Carrie Phillips som truet med å avsløre Warrens utroskap. Imidlertid ga Florence Hardings arbeide med avisen en fordel over andre kandidat-koner. Henry DeWolfe døde i 1896, så hun var i stand til å avlede spørsmålet om hennes første ekteskap ved å antyde at hun var blitt enke. Hun har også fått godkjenning av ex-President Taft.

Som First Lady 
Den 4. mars 1921 ble Florence Harding førstedame og tok umiddelbart aktiv rolle i den nasjonale politikken, til tider syntes hun å dominere presidenten. Hun hadde en sterk innflytelse på valg av kabinettmedlemmer, og ved innsettelsen mente observatører at hun hadde skrevet sin manns innsettelsestale.

Florence hadde synspunkter på alt fra Folkeforbundet til viviseksjon, rasisme og kvinners stemmerett. Da Madame Curie besøkte det Hvite Hus, roste Florence henne som et eksempel på en profesjonell som oppnådde noe, og som også var en støttende kone. Florence Hardings egen agenda var velferd for krigsveteraner som hun kjempet helhjertet for. Denne timingen var heldig, da kvinners aktivitet i offentlige anliggender var et viktig tema i 1920-årenes USA.

Som White House-vertinne presiderte Florence Harding over elegante selskaper, der hennes mann ville se henne som «Hertuginnen». Men hun hadde også fulgt med i tiden, hadde reist med fly, lanserte nye moter som silke nakkebøyle (for å dekke sine rynker), viste ettermiddags-filmer, og diskret serverte hun alkohol til sine gjester i forbudstiden.

Hun kunne som Førstedame stemme i en sang, operere et filmkamera, egen radio eller invitere filmstjerner til Det hvite hus.

Florence var en venn og fortrolig av Evalyn Walsh McLean, høyt profilert arving til store gruveanlegg og fremtredende sosietesdame.

Warren Hardings død 
I 1923 led både Florence og hennes mann av farlige sykdommer, men likevel foretok en kyst-til-kyst-tog tur, som de kalte Voyage of Understanding. Florence viste seg å være svært populært på de mange planlagte stoppene, men Warren ble synlig syk. Etter å ha blitt alvorlig syk under besøket i British Columbia, døde Harding på Palace Hotel i San Francisco 2. august 1923.

På denne turen hadde Warren vært under dr. Charles Sawyers omsorg som antas å ha feildiagnostisert presidentens tilstand og administrert sentralstimulerende midler som førte til et dødelig hjerteinfarkt. Siden Florence ikke ba om en obduksjon, og også ødela mange av hans papirer, ble en konspirasjonsteori lagt frem i en semi-skjønnlitterær bok The Strange Death of President Harding, som sensasjonelt hevdet at Florence hadde forgiftet sin mann, et forslag som nesten har blitt fullstendig diskreditert.

Liv som enke 

Florence hadde til hensikt å få et nytt liv i Washington, og planla en tur til Europa. Men da hennes nyresykdom kom tilbake, fulgte hun dr. Sawyers råd og brukte en hytte i Marion som sitt sanatorium. Hennes siste offentlige opptreden var på den lokale Remembrance Day Parade, hun hilste på veteranene. Et par dager senere døde hun av nyresvikt.

Hennes barnebarn, George Warren og Eugenia DeWolfe, var hovedarvinger til hennes eiendom.

Frem til ferdigstillelse av Hardings grav, lå hennes legeme med hennes ektemann i en vanlig grav på Marion Cemetery.

Referanser 

USAs førstedamer
Personer fra USA av tysk opphav
Fødsler i 1860
Dødsfall i 1924