Synagogen i Curaçao

Den jødiske synagogen i Curaçao (Mikvé Israel-Emanuel Synagoge ( The Hope of Israel-Emanuel Synagogue), i Willemstad, er den eldste synagogen i Amerika som fremdeles er i bruk. Det er allment kjent som Snoa; det er en kortform av esnoga, et gammel ord for synagoge på portugisisk og ladino.

I 1659 ble det etablert et permanent jødisk samfunn. Det var sefardiske jøder, etterkommere etter jøder som ble forvist fra Spania og Portugal i 1492, og som hadde etablert seg i Amsterdam, som slo seg ned på øya.

70 menn, kvinner og barn fikk i mars 1659 kompaniets tillatelse til å bosette seg på Curaçao. Flere av dem hadde tidligere holdt til i Nederlandsk Brasil. De fikk tildelt land og flere forsøkte seg på jordbruk før de gikk over til handel, der de kunne utnytte handelsnettverk på begge sider av Atlanterhavet.

Det jødiske samfunnet slo rot og det ble bygget synagoger. Den femte av disse, fra 1696, hadde plass til 200 menn og 80 kvinner. Skattelistene for 1702 inneholdt 101 jødiske familier. I tillegg kom 25 familier som var for fattige til å betale skatt. 

Den første synagogebygningen ble kjøpt i 1674; den nåværende bygningen er fra 1732. Det jødiske museet, som ligger i tilknytning til synagogen, inneholder kopier av gravsteiner fra Beit Chaim Bleinheim i Curaçao, den eldste jødiske kirkegården som fortsatt er i bruk i Amerika.

I 1729 var synagogen fra 1703 blitt for liten og det ble besluttet å erstatte den med en ny. Den nye synagogen i Curaçao ble bygget på et sentralt sted i Willemstad og i samme arkitektoniske stil som den sefardiske synagogen i Amsterdam. Den ble innviet i 1732. Denne synagogen er fortsatt i bruk. I 1743 ble det også åpnet en synagoge i Otrabanda, den nye bydelen på den andre siden av sundet. I Willemstad bodde jødene for det meste innenfor bymuren. I 1789 bodde det 1023 jøder i Willemstad, tilsvarende 8,9 % av byens befolkning på 11543.

Selv om jøder kunne drive handel og bli velstående, og hadde religionsfrihet, hadde de ikke politiske rettigheter. Retten til å inneha offentlig embete fikk jødene i 1825.

Den andre nederlandske øya i Karibia med jødisk historie er Sint Eustatius, hvor ruinene av Honen Dalim-synagogen fra 1739 står. En enda eldre synagoge fantes på Jodensavanne i Surinam, bygget mellom 1665 og 1671.

Referanser

Litteratur 
 Rupert, Linda M. (2012): Creolization and Contraband. Curaçao in the Early Modern Atlantic World, Athens: University of Georgia Press. ISBN 9780820343051

Eksterne lenker 
 

Curaçao
Curaçao
Curaçao