Nordbrunkivi

Nordbrunkivi (Apteryx mantelli) er en flygeudyktig terrestrisk fugl i kivifamilien, som består av kun fem arter i én slekt. Nordbrunkivien er endemisk for Nordøya på New Zealand, der den trivis på fuktig skogbunn med mange gjemmeplasser.

Arten er monotypisk, men ble inntil ganske nylig regnet som konspesifikk med sørbrunkivi (A. australis) og okaritokivi (A. rowi).

Biologi 
Nordbrunkivi viser tydelig kjønnsdimorfisme, i det hunnen blir en god del større enn hannen. Begge kjønn blir imidlertid omkring 50–65 cm lange. Hunnen veier typisk  og nebbet måler cirka . Hannen veier typisk omkring  og nebbet måler cirka .

Nordbrunkivien er en flygeudyktig fugl med stor, rund kropp og svært kraftige ekstremiteter tilpasset livet på bakken. Den minner på mange måter om et pattedyr, om det ikke var for nebbet og den tobeinte gangen. Hodet er relativt lite og øynene små og stikkende. Og som andre kivier mangler den stjert. Nebbet er svært langt og tynt og kurver svakt nedover. Og som hos andre kivier er neseborene plassert ytterst på det lange nebbet. Nebbet er dessuten svært følsomt og til en viss grad bøyelig. Rundt nebbroten har arten karakteristiske strittende værhår, noe som ytterligere forsterker inntrykket av et pattedyrlignende vesen. Den svært karakteristiske fjærdrakten gir dessuten fuglen et hår-/pelslignende uttrykk. Nordbrunkivien har noe stivere fjærdrakt enn sørbrunkiwien, men skiller seg fra denne gjennom å være mer rødbrun på bakparten og å ha større innslag av sort i fjærdrakten forøverig.

Nordbrunkivien er nå endemisk for Nordøya på New Zealand, men fantes tidligere også på den nordlige delen av Sørøya. Bestanden på Nordøya finnes i hovedsak i fem populasjoner på den nordlige 2/3 av øya. Arten har imidlertid blitt introdusert på flere av øyene rundt Nordøya.

I 1996 ble bestanden estimert til å bestå av omkring  individer, noe som gjør den til den vanligste kiviarten. Det er imidlertid en reduksjon av bestanden på omkring 90 prosent siden 1900. I 2013 ble bestanden estimert til omkring  individer.

Arten er flygeudyktig og tilbringer livet på bakken. Den trives i subtropisk til temperert skog og krattskog, spesielt i våt og fuktig skog av podocarpusslekten (Podocarpus) og edeltreløvskog (hardtre). Man finner imidlertid fuglene også på plantasjer, krattskoger og landbrukseiendommer.

Kivier er nattaktive dyr. Nordbrunkivien lever hovedsakelig av mindre virvelløse dyr, som den jakter i jordsmonnet og i dødt løv på bakken. Som hos mange pattedyr er luktesansen det viktigste hjelpemidlet til å finne mat. Fuglen er svært rask til bens og kan bevege seg svært hurtig omkring. Den er forsiktig, men nysgjerrig av natur.

Nordbrunkivien legger normalt 1–2 egg, som hannen ruger ut. Inkubasjonstiden er omkring  dager og ungene klekkes med full fjærdrakt. Alt etter  dager forlater ungene redet alene for å ete om natten, og de er uavhengige etter  dager og fullt utvokste etter  måneder. Hannene blir kjønnsmodne omkring 14 måneder gamle, hunnene etter cirka 24 måneder.

Inndeling 
Inndelingen av kivifamilien følger Birds of the World og er i henhold til Winkler, Billerman & Lovette (2020). Norske navn følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008).

 Palaeognathae, primitive nåtidsfugler
 Notopalaeognathae
 Rheiformes, nandufugler
 Novaeratitae
 Casuariiformes, kasuarfugler
 †Aepyornithiformes, elefantfugler
 Apterygiformes, kivifugler
 Apterygidae, kivifamilien
 Apteryx, kivier
 A. australis, sørbrunkivi
 A. rowi, okaritokivi
 A. mantelli, nordbrunkivi (monotypisk)
 A. owenii, dvergkivi
 A. haastii, flekkivi
 Proapteryx 
 † P. micromeros (utdødd)
 Tinamiformes, tinamufugler (pampashøns)
 †Dinornithiformes, moafugler

Referanser

Eksterne lenker

Notopalaeognathae
New Zealands endemiske fugler
Dyr formelt beskrevet av Abraham Dee Bartlett
Fugler formelt beskrevet i 1851