Perleglente

G. s. leonae
 G. s. magnus
 G. s. swainsonii

Perleglente (Gampsonyx swainsonii) er en basal art i haukefamilien (Accipitridae) og inngår i den monotypiske slekten Gampsonyx i underfamilien Elaninae. Arten består som tre taxa, som alle er endemiske for Sør-Amerika. Perleglente er ifølge BirdLife International livskraftig, men den er oppført på CITES liste II.

Biologi 

Perleglente er sammen med dverghauk (Tachyspiza minullus) den fysisk minste av alle haukefuglene (Accipitriformes) og måler kun cirka . Hannen veier omkring  og har et vingespenn på cirka . Hunnen blir i snitt  prosent større enn hannen, men de fysiske målene varierer både mellom kjønnene, underartene og individene.

Fjærdrakten er i hovedsak hvit med sort oversiden. Arten har imidlertid innslag av rødbrunt over ekstremitetene, pannen og kinnene. To av underartene (ssp. leonae og magnus) har dessuten rødbrune flanker og ssp. magnus er noe større enn de to andre. Nebbet er ganske lite (falkelignende) og grått innerst og sort ytterst. De undre ekstremitetene er halvlange og er kledd med gul skjellhud. Øynene er mørke og er omgitt av en avlang sort øyestripe. Hodet har ellers sort krone.

Arten jakter i hovedsak (opp mot 90 prosent) små øgler, spesielt gekkoer (Gekkota), men store insekter (som Coleoptera) og små fugler står også på menyen. Byttet fanges som regel etter et kort stup mot bakken, ofte fra en gren eller en lignende utsiktspost. Den fanger også bytter under lav flukt og hovering.

Arten er ikke vanlig, men kan lokalt være ganske tallrik når forholdene tilsier det. Habitatet ligger i tørre regioner med krattskog og buskas, tropisk savanne (cerradoen) og spredt åpent tropisk skoglandskap, i Colombia opp mot . Perleglente regnes som standfugl, men man har registrert at arten sprer seg til nye områder der skog hogges ut, fordi den har en preferanse for avskoging.

Hekketiden varierer med utbredelsen og er trolig styrt av regntiden. Redet bygges av grener og plasserer gjerne i toppen av et tre, fra  til  over bakken. Det er omkring  i diameter og cirka  dypt. Hunnen legger  egg og ruger dem hovedsakelig selv. Inkubasjonstiden har ikke blitt målt nøyaktig, men i det nordøstre Brasil går det cirka 24 dager. Eggene klekker med  dagers mellomrom og full fjærdrakt oppstår etter cirka 35 dager. Ungfuglene sprer seg ut fra hjemmeterritoriet når de blir omkring  uker gamle.

Inndeling og utbredelse 
Inndelingen følger i hovedsak Taxonomy in Flux og er i henhold til Boyd (2017), med unntak av underfamilien Aquilinae. Den følger den nye revisjonen til Lerner et al. (2017). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008). Navn og beskrivelser i parentes er ikke offisielle.

 Accipitridae, haukefamilien
 Elaninae, (elanineglenter)
 Gampsonyx
 G. swainsonii, perleglente (Sør-Amerika)
 G. s. leonae, fra det sørøstre El Salvador, sørlige Honduras, vestre Nicaragua, Costa Rica og Panama, det nordlige og østre Colombia gjennom Venezuela og Trinidad til Guyana og Surinam, og sørover til det nordøstre Ecuador og Brasil sørover til Amazonas
 G. s. magnus, det vestlige Ecuador og det nordvestre Peru
 G. s. swainsonii, Brasil sør for Amazonas sørover til det østre Peru, det nordlige og østre Bolivia (La Paz, Beni, Santa Cruz og Tarija), Paraguay og det nordlige Argentina
 Chelictinia
 C. riocourii, sakseglente (Afrika)
 Elanus
 E. caeruleus, svartvingeglente (Afrika og Eurasia)
 E. axillaris, australglente (Australia)
 E. leucurus, hvithaleglente (Amerika)
 E. scriptus, skriftglente (Australia)

Referanser

Eksterne lenker 
 

Haukefugler