Akklamasjon

Akklamasjon (fra latin tilrop) er en markant ytring av enighet, eller bifall, oftest i form av håndklapping og applaus. Ved bruk av akklamasjon i organisasjoner i forbindelse med valg eller avstemmelser kreves ikke stemmesedler. I noen tilfeller nyttes metoden for å veie to valgmuligheter opp i mot hverandre . Der vil den tydeligste akklamasjon vise hvilket valg flertallet ønsker. Den vanligste bruken av akklamasjon er når en person eller et forslag står til avstemning uutfordret.

I liturgisk sammenheng er akklamasjon en kort hymne eller en tekst som menigheten sier sammen, f.eks. at det synges halleluja før og etter en tekstlesning.

Bruk
Norske partiledere velges og gjenvelges ofte ved akklamasjon.

Akklamasjon brukes ofte for å godkjenne årsberetninger, innkallinger eller andre rapporter eller lister som skal vedtas eller godkjennes. Ordstyrere og referenter på årsmøter velges vanligvis ved akklamasjon.

Pave Johannes Paul II avskaffet i 1996 muligheten for å velge pave ved bruk av akklamasjon. Før dette kunne kardinalene quasi afflati Spiritu Sancto – som på Den hellige ånds inspirasjon, fritt og spontant, enstemmig og høylydt, slutte seg til et forslag og utrope en kandidat til pave uten å gå til avstemning.

Referanser

Valgordninger
Liturgi