Egyptens ti plager

Egyptens ti plager eller Plagene i Egypt (hebraisk:, Makot Mitzrayim) er ti ulykker som i henhold til Andre Mosebok, kapittel 7-12, i Den hebraiske Bibelen (Det gamle testamente) som israelittenes gud Jahve påførte oldtidens Egypt som en demonstrasjon av guddommelig makt, gjennom Moses' stav (Nehusjtan), og deretter ga farao etter for Moses’ krav om la de israelittene, som hadde levd som slaver i landet, gå inn i villmarken for å ofre. Gud gjentok forherdet faraos hjerte for å forhindre ham fra å gi etter før etter den tiende landeplage. Israelittenes reise begynte således deres utferden fra Egypt.

Plagene fungerte som en kontrast mellom Guds makt og de egyptiske gudene, som ble ugyldiggjort. En del kommenterer har assosiert flere av plagene i Egypt med særskilte guder assosiert med Nilen, fruktbarhet og naturlige fenomener. I henhold til Andre Mosebok 12:12, skulle gudene i Egypt ble dømt gjennom den tiende og siste plagen: «Denne natten skal jeg gå gjennom Egypt og slå i hjel alle førstefødte i landet, både mennesker og dyr, og jeg skal holde dom over alle gudene i Egypt. Jeg er Herren.»

De ti plagene
 Nilens vann blir til blod (2. Mos 7:20)
 Frosker (2. Mos 8:2)
 Mygg (2. Mos 8:16)
 Insektsvermer (2. Mos 8:24)
 Pest (2. Mos 9:3)
 Byller (2. Mos 9:10)
Haglstorm (2. Mos 9:18)
 Gresshopper (2. Mos 10:4)
 Mørke over landet (2. Mos 10:22)
 Alle førstefødtes død (2. Mos 11:5)

Referanser 

Andre Mosebok
Naturkatastrofer