Teófilo Braga

Joaquim Teófilo Fernandes Braga (født 24. februar 1843 i Ponta Delgada på Asorene, død 28. januar 1924 i Lisboa) var en portugisisk republikansk politiker, forfatter og dramatiker.

Liv og virke

Bakgrunn, ekteskap 

Hans mor hadde syv barn - Teófilo var den yngste. Tre av dem døde i spedbarnsalderen, de andre som levde opp var Luís, João Fernandes og Maria José. Teófilos far ble enkemann da Teófilo var bare tre år gammel. Moren døde da hun var 31 år. 

Faren var først artilleriløytnant og kommandant i Mosteiros, og forlot hæren etter Evoramonte-konsesjonen. Ubemidlet opprettet han en nautisk-matematisk skole i Ponta Delgada, og fant senere en stilling på en lokal ungdomsskole i Ponta Delgada. To år etter gjengiftet faren seg med Ricarda Joaquina Marfim Pereira. Hun hadde en klart negativ innstilling mot den unge Teófilo. To døtre ble født av dette ekteskapet (Maria da Glória og Maria do Espírito Santo).
 
Han giftet seg i 1878 med Maria do Carmo Xavier og de hadde tre barn sammen, som alle sammen døde i ung alder.

Litteraturkarriere 
Braga utgav da han var 16 år diktsamlingen Folhas verdes. Han ble doktor juris ved universitetet i Coimbra i 1868 og var deretter fra 1872 professor i moderne litteratur ved Curso superior de lettras i Lisboa. I 1890 ble han innvalgt i det portugisiske vitenskapsakademi. 

Braga var en uvanlig produktiv forfatter. I tillegg til en stor mengde arbeider i bokform, skrev han også bidrag til innalandske og utenlandske tidsskrifter. 

Han skrev dikt som Stella Matutina (1863; et bibelsk epos), Visão dos tempos (1864, et slags verdensaltets og menneskeslektens epos, i Victor Hugos stil) og Torrentes (1868). 

Braga var også litteraturhistoriker. Hans utga Historia da litteratura portugueza (i form av monografier) i 16 bind (1870-80) og de kortere handbøkene Theoria (Manual, Curso} da historia da litteratura portugueza. Han behandlet samtidige forfattere i Modernas ideias na litteratura portugueza (2 bind, 1892). 

Til Camões' 300-årsjubileum utga han Bibliographia camoniana (1880). 

I studentårene samlet han sitt lands folkeviser, romanser og sagn. Til dette arbeidet hører Cancioneiro popular (1867), Contos tradicionaes do povo portuguez (2 bind, 1883) og O povo portuguez nos seus costumes, crenças e tradições (to bind, 1886). 

På det filosofiske område introduserte han Auguste Comtes positivisme i Portugal ved særlig utgitte skrifter og artikler i tidsskriftet «O positivismo» (1800-86).

Han forfattet en verdenshistorie, Historia universal (2 bind, 1878-82) og skrev også Coimbra-universitetets historie (tre bind, 1892-97).

Politisk karriere 
I politisk henseende var Braga radikal og en av det demokratiske partis ledere. Han ble ved monarkiets fall i Portugal i oktober 1910 gjort til den nye republikkens provisoriske president og forble dette frem til presidentvalget etter den nye forfatningen ble antatt i august 1911. Ved dette valget tapte han for Manuel de Arriaga.

Da så Arriaga av helsegrunner gikk av den 29. mai 1915, ble Braga gjort til president for det gjenstående av dennes embetstid, til den 6. oktober samme år.

Han er gravlagt i klosteret Jerónimos i Belém.

Referanser

Litteratur 
 José B. Carreiro: Vida de Teófilo Braga. Arquipélagos, Coimbra 1955. 
 A. do Coelho: Teófilo Braga. Simôes, Lisboa 1921. 
 Carlos Consiglieri: Teófilo Braga e os republicanos. Vega, Lisboa 1987. 
 Amadeu J. Carvalho Homem: A ideia republicana em Portugal. O contributo de Teófilo Braga. Livraria Minerva, Coimbra 1989, ISBN 972-9316-10-4.

Eksterne lenker 
 
 
 Biografi (portugisisk)

Portugisiske presidenter
Portugisiske forfattere
Personer fra Asorene
Portugisiskspråklige forfattere
Fødsler i 1843
Dødsfall i 1924