Santiago Carrillo

Santiago José Carrillo Solares (født 18. januar 1915, død 18. september 2012) var en spansk politiker som var generalsekretær i Partido Comunista de España (PCE) mellom 1960 og 1982. Han var fra slutten av 1960-tallet en viktig talsperson for eurokommunisme og demokratisk sosialisme, og kritisk til Sovjetunionen.

Biografi

Ungdomsår
I 1932 ble han med i eksekutivkomiteen i den sosialistiske ungdomsorganisasjonen Juventudes Socialistas de España (JSE) og han ble redaktør av Renovación, som var organisasjonens avis.

Carrillo tilhørte den mest radikale fløyen i organisasjonen. I 1933 ble han generalsekretær i Juventudes Socialistas de España, en post han beholdt fram til organisasjonen som et ledd i enhetsfrontsstrategien slo seg sammen med ungdomsorganisasjonen til PCE, Unión de Juventudes Comunistas de España (UJCE) i 1936. Den nye organisasjonen fikk navnet Juventudes Socialistas Unificadas (JSU) og Carillo fortsatte som generalsekretær.

Den andre republikken og den spanske borgerkrig
Fra oktober 1934 til februar 1936 ble han satt i fengsel, på grunn av hans ivrige deltakelse i de mislykkede venstreorienterte kupp i 1934. Carrillo var på denne tiden medlem av den nasjonale revolusjonære komiteen i Spania. 

Etter utbruddet av den spanske borgerkrigen, bestemte han seg for å slutte seg til det spanske kommunistpartiet. Den 7. november 1936 ble Carrillo valgt ut til bystyremedlem for den offentlige orden i Madrids forsvarsråd, som fikk den øverste makten i den beleirede hovedstaden Madrid, etter at den spanske regjeringen forlot byen. 

I løpet av hans periode som bystyremedlem ble flere tusen mennesker fengslet, både militære og sivile, dette var inkludert både menn, kvinner og barn, som ble drept av kommunistiske grupper i Paracuellos-massakren som fant sted på Paracuellos del Jarama og Torrejón de Ardoz. Dette var den største massakren som ble utført innen den republikanske sektor under hele den spanske borgerkrigen.

Carrillo har gjennom hele livet sitt, sterkt benektet ethvert kjennskap eller deltakelse til noen av disse massakrene i henhold til sine personlige memoarer, men mangfoldige og pålitelig beviser viser stort personlig engasjement fra Carrillo i massakrene som hovedsakelig ble begått av flere kommunistiske elementer.

Forholdet til Sovjetunionen

I august 1948 fikk Carrillo personlig møte den sovjetiske statslederen Josef Stalin. Carrillo ble generalsekretær i Spania i løpet av 1960 da han erstattet den tidligere generalsekretæren Dolores Ibárruri. I 1968, da Sovjetunionen invaderte Tsjekkoslovakia, begynte Carrillo å distansere sitt kommunistparti fra Moskva.

Etter Francos død
Carrillo returnerte i all hemmelighet til Spania i 1975 etter at Francisco Franco døde i november dette året. Han ble arrestert av det spanske politiet med en gang han kom tilbake til Spania, men deretter løslatt i løpet av noen få dager.

Carrillo ble valgt inn til den spanske kongressen som varamedlem til underhuset i det spanske parlamentet da han representerte Madrid distrikt i det første demokratiske valget i 1977. Carrillo ble gjenvalgt ved valgene i 1979 og 1982, men han ble tvunget til å forlate sin stilling som partileder den 6. november 1982, på grunn av de partiets dårlige valgresultat ved parlamentsvalget i 1982.

Litteratur
 Santiago Carillo: I morgen: Spania! - Lederen for det spanske kommunistpartiet i samtale med Regis Debray og Max Gallo (Pax, 1974) ISBN 82-530-0778-7

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Spanske kommunister
Spanske politikere
Personer fra Gijón