Han Wendi

Keiser Wén av Hàn (tradisjonell kinesisk: 漢文帝; forenklet kinesisk: 汉文帝; hanyu pinyin: Hàn Wéndì; 202-157 f.Kr.), født Liú Héng (劉恆), tempelnavn Tàizōng (太宗), var den femte keiseren av det tidlige kinesiske Han-dynastiet, kjent som det Det vestlige Han-dynasti. Líu Héng var dem femte sønnen til den første Hàn-keiseren, Han Gaozu, og hans mor var Enkekeiserinne Bo. Da hans far slo ned Dàis opprør ble Héng utnevnt til prins av Dài.

Etter Lü Taihous død i 180 utslettet Hàn-embedsmennene den mektige Lü-klanen, og Liú Héng ble så valgt til keiser siden hans mor ikke hadde noen mektige slektninger, og siden hennes familie var kjent sin ydmykhet og omtenksomhet. I Wéndìs regjeringstid opplevde riket en etterlengtet politisk stabilitet, som la grunnlaget for velstanden under hans sønnesønn, keiser Han Wudi. Ifølge historikerne stolte keiser Wén på sine rådgivere og lyttet til deres råd når det gjaldt statsaffærer, og påvirket av sin daoistiske kone, Keiserinne Dou, forsøkte han også å unngå sløsing av ressurser.

Historikere har bemerket at skattene I keiser Wéns regjeringstid var på 1/30 og 1/60. Dette gjaldt bare eiendomsskatt, siden den eneste gangen i det keiserlige Kina man forsøkte å samle inn inntektsskatt var under Wang Mang. Lagrene var så fulle av korn at deler av det ble kastet bort.

I 165 innførte han rekruttering gjennom den sivile embedsmannseksamen, noe som kom til å ha stor historisk betydning, tidligere hadde embedsmennene aldri gjennomført en akademisk eksamen. Navnene deres ble sendt av lokale embedsmenn til den sentrale regjeringen basert på omdømme og ferdigheter, som noen ganger ble målt subjektivt.

Referanser

Litteratur 
 Josef Guter: Lexikon zur Geschichte Chinas. Sieben Jahrtausende im Überblick. Marix-Verlag, Wiesbaden 2004, ISBN 3-937715-40-1.

Kinesiske Han-keisere