Ortodoksi

Ortodoksi brukes for å betegne «rettroenhet» i form av en hovedsakelig religiøs eller politisk praksis som anses for å være i tråd med feltets opprinnelige lære. Substantivet ortodoksi, og adjektivet orodoks («rettroende»), er dannet av gresk ὀρθός, orthós, som betyr «rett» og δόξα, dóxa, «tro».

Motsetninger til ortodoks rettroenhet er heterodoksi, heresi eller kjetteri  («vranglære»). Fanatisk ortodoksi kan betegnes som en form for  ekstremisme eller dogmatisme.

Begrepene brukes i flere sammenhenger, blant annet om:
 Ortodoks kristendom
 Den ortodokse kirke
 Orientalsk-ortodokse kirker
 Historisk, det vil si frem til det store skisma, betegnet ortodoks kirke den romerske rikskirken i motsetning til kirkene som forlot kommunionen etter konsilene i Efesos (431, Østens kirke) og Kalkedon (451, den orientalsk-ortodokse kirke), utgjorde altså forløperen til dagens katolske og ortodokse kirke.
 Luthersk ortodoksi
 Den ortodokse anglikanske kommunion
 Den ortodokse presbyterianske kirke
 Ortodoks jødedom
 Ortodoks islam kan betegne
 Islam med unntak av mindre trosretninger som ahmadiyya, alevisme, sufisme o.l.
 Ortodoks bahai-tro
 Ortodoks marxisme
 Bruk utenfor religionen
 Ortodoks boksestil
 Ortodoks marxisme

Se også
 Ortopraksi, religionsvitenskapelig betegnelse for «rett handling», det vil si religiøs praksis som legger større vekt på etisk og liturgisk atferd enn tro og nåde

Teologi