Pygmesnipe

Pygmésnipe (Calidris minutilla) er en liten nordamerikansk monotypisk vadefugl i snipefamilien.

Beskrivelse 
Pygmésnipa blir cirka  lang. Hannen veier omkring ; hunnen . Vingespennet utgjør typisk cirka . Arten er altså litt mindre enn både dvergsnipe og sandsnipe, og regnes derfor som verdens minste vadefugl.

Den skilles lett fra sandsnipe og dvergsnipe med gule (av og til grønne) bein, og langt tynt nebb med en liten bøy på typpen. Ikke like rødlig på ryggen som dvergsnipe, og har mørke brune tverrbånd på overvingen. Om vinteren er de fuglen helt brun/grå på oversiden, og som alltid hvit på undersiden. Den har en lys stripe over øye, og en mørk krone. Tynn svart stripe på overgump, med en tynn oransje stripe ytterst på stjerten. Tydeligere streket bryst enn sandsnipe og dvergsnipe. Det går to tynne hvite striper langs ryggen. Ungfuglene ligner de adulte, men med mer skjellete mønster på ryggen. Indre armvingsfjær er lysere enn hos både sandsnipe og dvergsnipe. Låten er et høylytt briip.

Atferd

Hekking 
Pygmésnipa hekker på tundra, og ved moselagte områder nært ferskvann. Hunnen legger fire egg i et grunt rede laget av gress og mose. Som hos sandsnipa deltar begge kjønn i ruginga, og hunnen forlater redet rett før eggene klekker. Ungene fôrer seg selv, og klarer å fly etter 2 uker.

Trekking 
De trekker i flokk til det sørlige USA og nordlige Sør-Amerika. Vanlige rasteplasser under trekket er mudderbanker i hele USA. De oppstår som svært sjeldne omstreifere i Vest-Europa, og er ikke funnet i Norge enda. Disse fuglene beiter på mudderbanker, og plukker opp mat ved synet, noen ganger ved å søke i ett bestemt område over lengre tid. De spiser hovedsakelig små krepsdyr, insekter og snegler.

Inndeling 
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Piersma & Bonan (2019), som i hovedsak følger studien av Gibson & Baker (2012) og klassifiseringen til Banks (2012).

 Charadriiformes, vade-, måse- og alkefugler
 Chionidi, slirenebbfugler
 Charadrii, lofugler
 Scolopaci (Limicoli), snipefugler
 Pedionomidae, slettevandrerfamilien
 Thinocoridae, rypesnipefamilien
 Rostratulidae, riksesnipefamilien
 Jacanidae, bladhønsfamilien
 Scolopacidae, snipefamilien
 Numeniinae, 
 Limosinae, 
 Calidrinae, 
 Arenariini, 
 Calidrini, 
 Calidris
 C. tenuirostris, sibirsnipe
 C. canutus, polarsnipe (islandssneppe)
 C. virgata, brottsnipe
 C. pugnax, brushane
 C. falcinellus, fjellmyrløper (brednebbsnipe)
 C. acuminata, spisshalesnipe
 C. himantopus, styltesnipe
 C. ferruginea, tundrasnipe (krumnebbsnipe)
 C. temminckii, temmincksnipe (temminksnipe)
 C. subminuta, langtåsnipe
 C. pygmaea, skjesnipe
 C. ruficollis, rødstrupesnipe (ruststrupesnipe)
 C. alba, sandløper (polarløper, strandløper)
 C. alpina, myrsnipe
 C. ptilocnemis, klippesnipe
 C. maritima, fjæreplytt (fjærepist, fjæremus)
 C. bairdii, gulbrystsnipe
 C. minuta, dvergsnipe
 C. minutilla, pygmesnipe (pygmésnipe), (monotypisk)
 C. fuscicollis, bonapartesnipe
 C. subruficollis, rustsnipe
 C. melanotos, alaskasnipe
 C. pusilla, sandsnipe
 C. mauri, berigsnipe (beringsnipe)
 Prosobonia, (polynesiasniper)
 Scolopacinae, 
 Tringinae, 
 Turnici, springvaktelfugler
 Lari, måkefugler

Referanser

Eksterne lenker 
 

Snipefugler
Dyr formelt beskrevet av Louis Jean Pierre Vieillot
Fugler formelt beskrevet i 1819