Lara’s Theme

«Lara's Theme» er navnet på ledemotivet til filmen Doctor Zhivago (1965), skrevet av komponist Maurice Jarre. Kort etterpå dannet den grunnlaget for sangen «Somewhere My Love».

Originalkomposisjon 
Mens han arbeidet med soundtracket til Doctor Zhivago ble Maurice Jarre spurt av regissør David Lean om å komme med tema til rollefiguren, Lara, spilt av Julie Christie. I begynnelsen hadde Lean ønsket å anvende en velkjent russisk sang, men kunne ikke oppspore rettighetene til den og delegerte ansvaret til Jarre. Etter flere mislykkede forsøk med å skrive den, foreslo Lean overfor Jarre at han skulle dra til fjellene med sin kjæreste og skrive et musikalsk stykke til henne. Jarre sa at resultatet ble «Lara's Theme». og Lean likte det godt nok for å anvende det på tallrike spor i filmen. Under redigeringen av Dr. Zhivago reduserte eller rent ut fjernet Lean og produsent Carlo Ponti flere av temaene, som var komponert av Jarre. Jarre ble sint, fordi han følte at en for stor tiltro til «Lara's Theme» ville ruinere soundtracket.

Jarres estetiske frykt viste seg imidlertid å være ubegrunnet kommersielt sett, ettersom temamelodien ble en umiddelbar suksess og fikk berømmelse over hele verden. Gjennom en spesiell anmodning fra Connie Francis tok Paul Francis Webster senere temaet, tilføyde tekst til det og skapte «Somewhere My Love». Francis trakk seg imidlertid ut fra prosjektet da teksten ble presentert for henne, fordi hun mente den var for «corny». Noen få uker senere endret Francis holdning og spilte likevel inn sangen, men da hadde Ray Conniff også spilt inn en versjon.

Ulike andre versjoner av den har siden blitt utgitt. Den italiensk-amerikanske tenoren Sergio Franchi gjorde en coverversjon, «Somewhere, My Love» på sitt album From Sergio - With Love (RCA Victor) i 1967. 

«Lara's Theme» fortsetter til denne dag å være én av de mest gjenkjennelige filmtemaene som noensinne har blitt komponert. En spilledåse spiller «Lara's Theme» i begynnelse nav filmen Spionen som elsket meg (The Spy Who Loved Me).

Norsk versjon 
C. C. Boyesen har skrevet en norsk tekst. Den norske versjonen heter «En gang, et sted».

Innspilling 
Åse Thoresen. Utgitt på singlen Triola TN 454 i 1966.

Listeplasseringer 
Versjonen til Conniff lå på en niendeplass på Billboard Hot 100-listen i 1966. Conniffs versjon toppet også Easy Listening-listen i USA i fire uker. Til tross for Conniffs suksess hadde Connie Francis også sin versjon utgitt på single, og selv om den mislyktes i å komme på de amerikanske listene, ble den én av hennes største suksesser internasjonalt. I Italia ble hennes versjon, «Dove non so», hennes siste # 1-suksess.

Referanser 

Sanger fra 1966