Stjernemagnetfelt

Et stjernemagnetfelt er et magnetfelt generert av bevegelsen av konduktiv plasma inne i en stjerne. Denne bevegelsen skapes gjennom konveksjon som er en form for energitransport som involverer fysisk bevegelse av materialer. Et lokal magnetfelt utøver en kraft på plasmaet og gir en effektiv økning i trykket uten en tilsvarende økning i tettheten. Som et resultat stiger den magnetiserte regionen relativt til den resten av plasmaet helt til den når stjernens fotosfære. Dette danner stjerneflekker på overflaten i tillegg til det relaterte fenomenet koronalooper.

Målinger 

En stjernes magnetfelt kan måles ved hjelp av Zeemaneffekten. Normalt vil atomene i en stjernes atmosfære absorbere visse typer energifrekvenser i det elektromagnetiske spekteret og produsere karakteristiske mørke absorpsjonslinjer i spektrum. Når atmoer er i et magnetflet kan i imidlertid disse linjene bli splittet til flere linjer med tett linjeavstand. Energien blir også polarisert med en retning som avhenger av retningen til magnetfeltet. Dermed kan styrken og retningen av en stjernes magnetfelt fastslås ved hjelp av linjene fra Zeemaneffekten.

Et stjernespektropolarimeter brukes for å måle magnetfeltet til en stjerne. Instrumentet består av en spektrograf kombinert med et polarimeter. Det første instrumentet som ble dedikert til studien av stjerners magnetfelt var NARVAL, som var montert påp Bernard Lyot-teleskopet ved Pic du Midi de Bigorre i de franske Pyreneene.

Forskjellige målinger – inkludert magnetometermålinger over de siste 150 årene; 14C i tre ringer; og 10Be i iskjernene – har etablert betydelig magnetisk variasjon på solen over tidsskalaer på tiår, århundre og årtusener.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Magnetfelt
Astrofysikk
Magnetisme
Artikler i astronomiprosjektet