Johannes Henrik Schiøtz



Johannes Henrik Schiøtz (født 27. november 1884 i Hamar, død 8. mars 1957) var en norsk militæroffiser og historiker.

Schiøtz ble født i Hamar som sønn av bankmann Jonas Schanche Kielland Schiøtz (1841–1901) og hans kone Hanna Minda Constance Øvergaard. Han var bror til Carl Schiøtz og nevø av Hjalmar August Schiøtz, som begge var professorer i medisin. Han var også nevø til geologen Oskar Emil Schiøtz.  Han markerte seg først som en militærhistoriker, hvor hans største verk var historien bak Danmark-Norges involvering i den store nordiske krig, som ble gitt ut i tre bind mellom 1936 og 1955. Fra 1936 og frem til sin død arbeidet han som redaktør av Norsk Militært Tidsskrift.

Fra 1954 til 1956 var han bestyrer for Hærmuseet. Schiøtz var også militæroffiser, og ble beskikket til oberst i 1939. Som stabssjef ved 2. divisjon var han delaktig i kampene under angrepet på Norge i 1940, og i den påfølgende okkupasjonstiden ble han arrestert av tyske styresmakter den 17. januar 1942. Han satt deretter fengslet på Grini fangeleir før han 30. desember samme år ble sendt til Oflag XXI-C i Schildberg, hvor han satt som krigsfange frem til frigjøringen.

For innsatsen under krigen ble han tildelt St. Olavsmedaljen med ekegren.

Bibliografi 
 Stavern forts og Fredriksverns verfts historie (1919)
 Den militære Høiskoles historie 1817–1917 (1920)
 Kongsvinger festnings og Kongsvingeravsnittets militære historie (bind I i 1924, bind II i 1942)
 Elleveårskrigens militære historie I–III (1936–55)

Referanser

Litteratur 
 Schiøtz, Eli: Offiser og krigsfange – norske offiserer i tysk fangenskap, fra oberst Johannes Schiøtz' dagbok. Genesis forlag, 2007. ISBN 9788247603369

Eksterne lenker 
 «Johannes Henrik Schiøtz» hos Store norske leksikon.

Norske militærhistorikere
Norske offiserer
Norsk militært personell under andre verdenskrig
St. Olavsmedaljen med ekegren
Personer fra Hamar kommune
Norske krigsfanger under andre verdenskrig
Arméoffiserer