Ferrari 625 F1

Ferrari 625 F1 (også benevnt Tipo 625 eller bare 625) var en Formel 1-bil som ble bygget og brukt av Scuderia Ferrari.

Historie 
Etter at Formel 1 i to sesonger hadde operert med samme motorreglement som Formel 2 gikk FIA for 1954-sesongen tilbake til Formel 1's motorreglement. Ferrari 625 F1 var en ombygget Ferrari 500 med en 2,5 liters Lampredi rekkefirer. Dette drivverket ble opprinnelig utviklet for Ferrari 553, som ble tatt i bruk parallelt med 625, og motoren hadde i sin endelige 625-utgave en ytelse på 250 HK. I likhet med forgjengeren hadde 625 F1 en enkel rørramme. 

625 F1 fikk sin debut under Argentinas Grand Prix 1954. Ferraris fabrikksførere Giuseppe Farina, José Froilán González og Maurice Trintignant klarte imidlertid ikke å slå den lokale helten Juan Manuel Fangio, som vant i sin Maserati med de tre Ferrariene på andre-, tredje- og fjerdeplass.

Gonzales vant samme år sitt andre Grand Prix med en 625 F1, da han gikk av med seieren i Storbritannias Grand Prix på Silverstone. Likevel var Tipo 625 ikke noen virkelig seiersbil, og i konkurranse med Mercedes-Benz W196 og Maserati 250F var bilen underlegen. Kun en gang til fikk Scuderia Ferrari juble over en seier for 625, som kom da Maurice Trintignant i 1955 overraskende vant Monacos Grand Prix.

Til tross for at det kom to nye modeller (553 og 555) under denne perioden ble ikke 625 helt erstattet før i 1956, da Ferrari begynte å bruke D50-chassiset som Ferrari kjøpte sammen med Lancias Formel 1-team.

Tekniske data

Referanser

Eksterne lenker 
 

Formel 1-biler
Ferrari