Fjodor Usjakov

Fjodor Fjodorovitsj Usjakov (russisk: Фёдор Фёдорович Ушако́в, født 24. februar 1744, død 14. oktober 1817) var en av de mest berømte russiske kommandørene og admiralene i det 18. århundre. Den 5. august 2001 ble han kåret til helgen av den russisk-ortodokse kirken.

Bakgrunn og virke 
Han ble født i landsbyen Burnakovo i Jaroslavl-guvernementet, inn i en beskjeden familie av lavadelen. Den 15. februar 1761 begynte han i den russiske marinen i St. Petersburg. Etter endt opplæring der tjenestegjorde han på en galei i den russiske flåten i Østersjøen. I 1768 ble han overført til Don-flotiljen, med hjemmehavn i Taganrog ved Azovhavet. Han tjenestegjorde der under den russisk-tyrkiske krig mellom 1768 og 1774. Han var sjef på Katarina IIs egen yacht, og forsvarte senere russiske handelsskip i Middelhavet fra britiske piratangrep.

Etter at Krim ble annektert av det russiske imperiet, var Usjakov personlig satt til å overvåke byggingen av en russisk marinebase i Sevastopol og bygging av dokkene i Kherson. Under den andre russisk-tyrkiske krig briljerte han da han og mennene hans beseiret tyrkerne ved Fidonisi, Kertsj-stredet, Tendra, og ved Kapp Kaliakra. 

I 1799 ble Usjakov forfremmet til admiral og sendt til Middelhavet for å støtte en italiensk kampanje. I løpet av denne ekspedisjonen, skal Usjakov ha ryddet franskmennene fra Korfu og alle De joniske øyer. Hans skvadron blokkerte deretter de franske basene i Italia, spesielt Genova og Ancona, og de utførte flere vellykket angrep på Napoli og Roma. 

Keiser Paul I, i egenskap av stormester av Malteserordenen, beordret Usjakov å fortsette til Malta, som hadde vært beleiret av britene uten effekt. Admiral Nelson tålte ikke tanken om at han måtte følge Usjakovs ordret, da den russiske kommandanten egentlig sto under ham i rang, og han foreslo at den russiske skvadronen skulle bli sendt til Egypt i stedet. En konflikt mellom de to kommandantene ble forhindret ved at Usjakov ble tilbakekalt til Russland i 1800, hvor den nye keiser Alexander I ikke klarte å sette særlig pris på hans mange seire. Usjakov trakk seg fra kommandoen i 1807 og trakk seg tilbake til klosteret i Sanaksar, som ligger i dagens Mordovia. Han ble bedt om å lede den lokale militsen under den patriotiske krigen i 1812, men ble senere avvist. Han døde fem år senere, i en alder av 43 år.

I løpet av over 40 sjøslag, som ble utført under hans kommando, mistet han ikke ett eneste skip. Usjakov ble tildelt flere ordener, medaljer og andre dekorasjoner.

Hedersbevisninger 
Ordenen kalt Usjakovordenen ble innstiftet 3. mars 1944 til belønning av fremragende ledelsesinnsats i Sovjetunionens flåte.
Usjakovmedaljen er en russisk tapperhetsmedalje for maritime operasjoner, opprinnelig innført av Sovjetunionen under andre verdenskrig.

Flere sovjetiske krigsskip har blitt oppkalt etter admiral Usjakov, deriblant destroyeren Admiral Usjakov og den atomdrevne slagkrysseren Admiral Usjakov, som i 1997 ble hensatt av russiske myndigheter ved kai i Norges nærområder, til norske myndigheters store bekymring.

Det baltiske marineinstituttet i Kaliningrad bærer også Usjakovs navn.

I 1978 oppdaget den sovjetiske astronomen Ljudmila Ivanovna Tsjernykh en ny småplanet som fikk navnet 3010 Usjakov.

I 1953 hadde en sovjetisk spillefilm om admiral Usjakov premiere.

I 2013 ble det avduket et monument over admiral Usjakov på den greske øya Zakynthos.

Referanser 

Russiske admiraler
Personer fra Rybinskij rajon i Jaroslavl
Russiske helgener