Makulator

En makulator eller makuleringsmaskin er en innretning som er laget for å ødelegge papir, vanligvis ved å skjære det i smale strimler. Papir stikkes ned i en spalte på maskinen, der det blir fanget opp av to valser som har hjul med skarpe kanter som går i inngrep med hverandre og fungerer som kniver. Når papiret har passert, er det blitt til strimler som fanges opp i egen beholder.

Makulering er en vanlig måte å gjøre dokumenter med private eller konfidensielle opplysninger uleselige på, for eksempel av hensyn til personvern eller frykt for svindel og identitetstyveri. Offentlige organisasjoner, bedrifter og privatpersoner bruker makuleringsmaskiner for å ødelegge private, konfidensielle, eller på annen måte sensitive dokumenter. Før makulatoren kom i alminnelig bruk, ble slike dokumenter enten revet i småbiter eller brent. 

Makulatorer finnes i mange fabrikater og størrelser, fra store kontormakulatorer til enkeltarksapparater til hjemmebruk. De fleste har begrensninger for hvor tykke papirbunker som kan skjæres på en gang.

Historie 
Den første makuleringsmaskin er kreditert den produktive oppfinner Abbot Augustus Lake (12. mai 1844 – 1912) fra Horseshoe på den Vestlige bredden av Horseshoe Lake, i Piercefield, New York. Hans patent for en «avfal papir beholder» for å tilby en forbedret metode for deponering av avfallspapir ble innlevert 2. februar 1909, og fikk amerikansk patent number 929,960 den 3. august 1909. Lakes oppfinnelse ble aldri produsert, men.
Adolf Ehingers makuleringsmaskin, basert på en hånd-sveivet pastamaskin ble produsert i 1935 i Tyskland. Angivelig trengte han å makulere sin anti-nazistiske propaganda for å unngå spørsmål fra myndighetene. Ehinger markedsførte senere sin makuleringsmaskin til myndigheter og finansinstitusjoner som kunne gå over fra hånd-sveivede innretninger til elektriske makuleringsmaskiner. Ehingers selskap, EBA Maschinenfabrik produserte den første makuleringsmaskin i 1959, og fortsetter å gjøre det i dag som EBA Krug & Priester GmbH & Co. i Balingen.

Den amerikanske ambassaden i Iran brukte makuleringsmaskinen til papir før ambassaden ble tatt over i 1979 (men ikke helt vellykket: noen dokumenter ble rekonstruert fra strimler). Etter Oberst Oliver North fortalte Kongressen at han brukte en Schleicher Intimus 007 S cross-cut modell for å makulere Iran-Contra-dokumenter økte selskapets salg med nesten 20 prosent i 1987.

Inntil midten av 1980-tallet  var det sjelden at makuleringsmaskiner ble brukt av ikke-statlige virksomheter. Etter en høyesterettsavgjørelse, California v. Greenwood, der Høyesterett i USA uttalte at Fourth Amendment ikke forbød  myndighetenes søk og beslagleggelse av søppel etterlatt utenfor et hjem ble makuleringsmaskiner mer populært blant amerikanske borgere med bekymring over personvernet. Frykt over deponier, industrispionasje og identitetstyveri resulterte i økt etterspørsel etter makuleringsmaskiner.
Den amerikanske Federal Trade Commission anslår at 9 millioner tilfeller av identitetstyveri finner sted årlig i USA alene., og anbefaler at enkeltpersoner forsvare seg mot identitetstyveri med makulering av finansielle dokumenter før de deponeres.

Typer 

Makuleringsmaskiner varierer i størrelse og pris fra små og rimelige enheter designet for et visst antall sider, til store enhetene som brukes av kommersielle makulering av tjenester som koster hundrevis av tusenvis av dollar og kan makulere millioner av dokumenter per time. Noen makulatorer brukes av en kommersiell makulering av tjenesten er bygd inn i en shredding lastebil.

Se også 
 Fragmenteringsmaskin

Referanser 

Kontorrekvisita
Personvern
Introduksjoner i 1935
Oppfinnelser fra USA