Hyperinflasjonen i Weimarrepublikken

Hyperinflasjonen i Weimarrepublikken var en hyperinflasjon som fant sted i Tyskland mellom 1921 og 1923, den gang kjent som Weimarrepublikken.

Bakgrunn 
Retten til å trykke penger tilhørte Riksbanken som var en privateid sentralbank, og vinnermaktene forbød staten å utøve kontroll over den. Pengene, den gang som i dag, kom i eksistens ved at noen måtte låne dem fra en bank.

I tillegg måtte gjelden betales i utenlandsk valuta, og det var dette som knuste papirmarken. Fordi staten måtte selge store mengder papirmark for å betjene gjelden gikk verdien ned. Valutaspekulatører kunne da låne mye mark, selge dem på valutamarkedet, kjøpe tilbake når verdien var gått ned, betale tilbake lånet og sitte igjen med fortjeneste. Dette økte pengemengden og ved salg på valutamarkdedet var med på å drive verdien nedover.

Fra 1922 til 1923 gikk papirmarken gjennom en kraftig devaluering.

I 1923 satte det inn panikk og folk brukte opp pengene så fort som mulig. Når alle sparepengene ble brukt på en gang betød det en voldsom økning i tilgjengelig pengemengde, og butikkene gikk raskt tom for varer.

Da det i 1923 ble innført en ny midlertidig valuta Rentenmark var denne forbudt å overføre til utlendinger.

Verdiutvikling av papirmarken 
I 1922 var største pålydende verdi 50 000 Papirmark. Innen 1923 var høyeste pålydende verdi 100 000 000 000 000 Papirmark. I november 1923 var vekslingskursen 4 200 000 000 000 Papirmark mot 1 amerikansk dollar. I 1923 nådde inflasjonen 3,25 × 106 prosent per måned (prisene dobles annenhver dag). Fra og med 20. november 1923 ble 1 000 000 000 000 Papirmark byttet mot 1 Rentenmark slik at 4,2 Rentenmark var verdt 1 amerikansk dollar, nøyaktig samme rate som Papirmarken hadde i 1914.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Germanys 1923 Hyperinflation – A "Private" Affair – Stephen Zarlenga

Weimarrepublikken
Hendelser i 1921
Hendelser i 1922
Hendelser i 1923