Anglo-egyptisk Sudan

Anglo-egyptisk Sudan (engelsk: Anglo-Egyptian Sudan; arabisk: ) var navnet på det som i dag er Sudan og Sør-Sudan da det fra 1899 til Sudans uavhengighet i 1956 ble styrt som et britisk-egyptisk kondominium. Området utgjorde Nord-Afrika rett sør for Egypt og grenset i øst mot Rødehavet og Italiensk Øst-Afrika, i sør til de britiskstyrte områdene Kenya og Uganda og Belgisk Kongo og i vest til Fransk Ekvatorial-Afrika og Italiensk Libya. 

Før 1899 hadde Sudan siden Muhammad Ali av Egypts erobring vært en del av Egypt, som siden den britisk-egyptiske krigen i 1882 hadde vært et britisk protektorat og før det formelt hadde vært underlagt Det osmanske riket, selv om de egyptiske visekongene på 1800-tallet stort sett hadde vært uavhengige. I 1882 gjorde Muhammad Ahmad opprør i Sudan og opprettet sin egen Mahdist-stat. I den blodige krigen som fulgte slo egyptiske og britiske soldater seg sammen for å angripe mahdistene, og til slutt gjenvant de kontrollen over landet. Ifølge en konvensjon av 19. januar 1899 ble Sudan så et britisk-egyptisk kondominium, det vil si et område hvor to eller flere stater likt deler og utøver suvereniteten over et område uten å dele dette inn i mindre soner. 

Landet ble i teorien styrt av en generalguvernør som var innsatt av egypterne og godkjent av britene, men i praksis fungerte det som en britisk koloni styrt fra hovedstaden Khartoum. Fram til uavhengigheten i 1956 ble Sudan administrert av britene som to separate enheter: det hovedsakelig islamske Nord-Sudan (som i dag mest tilsvarer Republikken Sudan) og det i hovedsak kristne Sør-Sudan (i dag Republikken Sør-Sudan). Både det egyptiske og det britiske flagget ble benyttet i denne perioden. 

Sudans viktigste produkter i denne perioden var gummi arabikum og bomull.

Egypts historie
Sudans historie
Sør-Sudans historie
Storbritannias kolonihistorie
Stater og territorier etablert i 1899
Stater og territorier opphørt i 1956