Georg Heinrich Bümler

Georg Heinrich Bümler (1669–1745), var kapellmester hos markgreven av Brandenburg-Ansbach.

Liv 
Bümler ble sannsynligvis «Kammerdiskantist» i det brandenburgske hoffkapellet i Bayreuth i 1683. Der fikk han sang- og klaverundervisning av kapellmester Ruggiero Fedeli. Som en fremdeles ung mann var han aktiv som «kammermusikus» i Wolfenbüttel. Karrieren førte han så i rask rekkefølge til Hamburg, Berlin og deretter tilbake til Bayreuth. Endelig ble han i 1698 altsanger og kammermusiker ved det brandenburgske hoffet i Ansbach og ble i 1717 utnevnt til hofforkesterets kapellmester.

Virke 
Da Lorenz Christoph Mizler stiftet sin Correspondierende Societät der musicalischen Wissenschaften, valgte han Bümler og Giacomo de Lucchesini som sine medgrunnleggere.

I Ansbach traff Bümler i 1723 Sigmund Ferdinand Weißmüller. Begge var svært interessert i pythagoreiske problemstillinger. Bümler hadde rett før foretatt en ni måneder lang studiereise til Italia og hans lære om Proportionen og Rationen er sannsynligvis inspirerert av kunnskap han fikk fra denne reisen.

Verk

Kantater 
 Lauda Jerusalem og Miserere for sopran, alt, tenor og bass, instrumenter og basso continuo
Schaffe in mir, Gott for fire sangstemmer, soli, instrumenter og basso continuo
L'anima che contempla Christo, Dove, dove mia corri, E che ti fece, Mie luci e che mirate og Oh dio di qual contento for alt og basso continuo
La Rosa  og Venga chi veder vuol  for sopran og basso continuo
Ecce homo  for sopran, to oboer og basso continuo.

Musikkteoretiske verk 
 Neueste Temperatur (likesvevende) i: Johann Mattheson, Critica Musica I, Hamburg 1722, 5
 Archimedes' Meinung auf die Frage: warum zwey Quinten und Octaven, welche ... auf einander folgen, nicht angenehm zu hören, i: Musikalische Bibliothek, II.4, Leipzig 1743, s. 89-94.

Referanser 

Tyske komponister
Tyske musikkteoretikere
Personer fra Oberfranken