Huis Doorn

Huis Doorn er en herregård i den nederlandske provinsen Utrecht. Den er mest kjent for å ha huset den tyske keiseren Vilhelm II etter at han måtte abdisere etter nederlaget i første verdenskrig og fram til hans død i 1941. Bygningen, mausoleet med Vilhelms grav og den tilhørende landskapshagen er i dag et museum og nederlandsk Rijksmonument.

Eiendommens historie 
Eiendommen er et gammel herresete, som er nevnt allerede i 838. På 1200-tallet ble det reist en vannborg på eiendommen, men alle festningsanleggene ble ombygget på 1400- og 1500-tallet. På 1700-tallet fikk slottet dagens form. Den tidligere vollgraven er i dag et vannspeil rundt hovedbygningen. Innvendig stammer bygningen fra 1800-tallet. Frontfasaden på hovedbygningen er i rød tegl, mens de øvrige veggene er i hvitmalt, pusset mur.

Den tidligere tyske keiseren ble innvilget politisk asyl i Nederland da Versaillestraktaten bestemte at han skulle straffeforfølges. Nederland hadde imidlertid vært nøytralt under krigen, og var ikke omfattet av traktatens bestemmer. Han kjøpte Huis Doorn 16. august 1919 av baronesse Heemstra de Beaufort, som for øvrig var Audrey Hepburns tante. Vilhelm og Auguste Viktoria flyttet inn 15. mai det følgende året, og dette ble den tidigere keiserens hjem fram til hans død mer enn tyve år senere. Innenfor rammen av fyrsteekspropriasjonen hadde han mistet alle sine 70 slott i Tyskland, og derfor ble Huis Doorn familiens viktigste familiesete fylte med 59 godsvogner med møbler, kunstverk og andre gjenstander fra deres tidligere hjem. I dag kan en gjennom et dusin rom finne kunstskatter fra alle de store periodene i europeisk kunsthistorie.

Hans sønnesønn Louis Ferdinand giftet seg i 1938 på Huis Doorn i en evangelisk-luthersk seremoni med Kira Kirillovna, etter å ha hatt en russisk-ortodoks seremoni i Potsdam.

Bygningene er omgitt av en 350 mål engelsk landskapspark som går over i den omkringliggende skogen. Det store hageanlegget med den tilhørende skogen var den vesentlig årsaken til at keiserparet kjøpte eiendommen. Siden vedhugging var Vilhelms kjæreste hobby for den sportsglade tidligere keiseren, forsvant det rundt  trær fra eiendommen i hans botid.

I parken ble det reist en mausoleum hvor Vilhelm ble gravlagt etter sin død. Han foretrakk å bli gravlagt i utlandet, framfor i et republikansk Tyskland. Mausoleet har siden blitt et valfartssted for tyske monarkister som årlig samles her på Vilhelms dødsdag.

Dagens museum 
Eiendommen er i dag åpen for publikum, og er bevart slik det sto da Vilhelm II døde. Bygningen inneholder kommoder dekorert med utskjæringer, tekstiler, malerier, porselen og sølv. Vilhelms samling av snus-esker og klokker som hadde tilhørt Fredrik den store er ansett som noe av det mest interessante gjenstandene, samt brev fra dronning Victoria samt en rekke akvareller fra norske fjorder.

Blant arbeidene fra de tyske hoffmalerne er blant annet et maleri av kroningen av kurfyrste Fredrik III av Brandenburg som den første prøyssiske kongen og av Fredrik den store på Sanssouci.

Videre viser museet hvordan livet kunne arte seg for et hoff på et slott, med flygel for fyrsten og gemalinnen, spisesal, audiens-rom, adjutant-kontor, storkjøkken, slottspark og mausoleum. Gjennom muset kan en få et inntrykk av hvordan den tidligere keiseren levde med både sin første og andre hustru mens de ventet på at monarkiet skulle bli gjenopprettet.

Eksterne lenker 
 
 3D-modell på Google SketchUp
 «How A German Soldier Still Loves His Dead Kaiser» Den årlige seremonien ved Vilhelms  mausoleum

Utrecht (provins)
Rijksmonument