Valsehjorter

Ceruchus
 Psilodon
 Sinodendron
 Syndesus

Valsehjorter (Syndesinae) er en forholdsvis artsfattig underfamilie av biller som hører til gruppen skarabider (Scarabaeoidea). De kan kjennes på knebøyde, avlangt vifteformede antenner og på sylindrisk kroppsform. Larvene lever i morken, død ved og disse billene finnes helst i urskogslignende habitater med mye død ved. Slike habitater er sjeldne i Europa i dag, noe som gjør flere av valsehjortene til truede arter. Flere av artene er derfor fredet i mange land.

Utseende 
Middelsstore (5 – 30 mm) biller, hannene av og til med sterkt forstørrede kjever (mandibler). Kroppsformen er sylindrisk. Hodet er nokså stort og bredt, fasettøynene temmelig små og runde. Antennene er forholdsvis lange (mye lengre enn hos andre skarabider), særlig det første leddet er langt, antennen er knebøyd mellom dette og de følgende leddene. De tre – fire ytterste leddene danner en løs vifte. Kjevene (mandiblene) er store og kraftige hos begge kjønn. Brystskjoldet (pronotum) er bredere enn langt, hårløst, blankt eller matt, vanligvis uten tydelige furer, men ofte med tenner på sidekanten. Dekkvingene er mer eller mindre parallellsidige, hårløse, blanke eller tett punktert og mikroskulpturert. Beina er kraftige, varierende i lengde, leggene (tibiae) har pigger på utsiden og en kraftig spore i spissen. Larvene er fete, lyse med tynt skinn, C-formede med en stor hodekapsel, men (paradoksalt nok) ganske små kjever, tre par korte og kraftige bein.

Levevis 
Valsehjortene er skogsinsekter med larver som utvikler seg i morken, død ved, for eksempel gamle stubber. De europeiske artene er knyttet til løvtrær. Larvene spiser trefibre, som er svært næringsfattige, og utviklingen går derfor ganske langsomt – de kan bruke 3-4 år eller enda lengre på larveutviklingen. Til slutt forvandler larven seg til en puppe i et kammer fôret med opptygde trefliser. De voksne insektene er forholdsvis kortlivede og spiser lite, men de kan ta til seg noe nektar og saft fra frukt. De er aktive om natten.

Noen kjente arter 

Svarthjort (Ceruchus chrysomelinus) er en middelsstor, svart art som finnes i urskogslignende løvskoger. Den ligner bøkehjorten, men har større kjever. Arten ble nylig gjenoppdaget i Norge etter at man trodde den var utryddet, men den er svært sjelden og truet.

Valsehjort (Sinodendron cylindricum) skiller seg fra de andre nordeuropeiske artene på sin sylindriske kroppsform. Hannene hos denne 12 – 16 mm lange, svarte billen har ikke påfallende store kjever, men derimot et horn i pannen. Larvene utvikler seg i morken ved av ulike treslag, i Norge oftest bjørk. Arten kan være lokalt forholdsvis vanlig i Sør-Norge.

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
 Familien hjortebiller, Lucanidae
 Underfamilien valsehjorter, Syndesinae – 4 nålevende slekter og ca. 30 arter
 Stammen Ceruchini
 Slekten Ceruchites Statz, 1952 (fossil)
 Slekten Ceruchus MacLeay, 1819 – 15 arter, i Nord-Europa:
 Svarthjort, Ceruchus chrysomelinus (Hochenwarth, 1785)
 Stammen Sinodendronini
 Slekten Prosinodendron Bai, Ren & Yang, 2012 (fossil)
 Slekten Sinodendron Schneider, 1791 – 4 arter, i Nord-Europa:
 Valsehjort, Sinodendron cylindricum (Linnaeus, 1758)
 Stammen Syndesini
 Slekten Psilodon Perty, 1830 – 5 arter
 Slekten Syndesus MacLeay, 1819 – 4 arter

Referanser

Kilder 
 Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.
 Zahdradník, J. og Chvála, M. 1991. Teknologisk forlags store bok om insekter. N.W. Damm. Om hjortebiller s. 262-267.

Eksterne lenker 
 
 Bilder:
 Svarthjort: 
 Valsehjort: 
 Bildegalleri over Lucanidae

Hjortebiller
Biller formelt beskrevet i 1819
Dyr formelt beskrevet av William Sharp Macleay