Schloss Sonnenstein

Schloss Sonnenstein er en delvis bevart borg eller festning på høyden Sonnenstein i Pirna i Landkreis Sächsische Schweiz-Osterzgebirge i Fristaten Sachsen. Borgen er omtalt i 1269 som beliggende i ferdselsåren fra Stolpen til Praha og fra Festung Königstein til Meißen.

Borg og festning

Slottet Sonnenstein ligger på et fjellplatå omkring 70 meter over elven Elben. På stedet var det tidligere en slavisk bosetning, med et festningsanlegg som går tilbake til andre halvdel av 900-tallet. I tiden til Markgrevskapet Meißen og deres landskollonisering ble det omkring 1200 bygd en borg som ga dem kontroll over vadestedet. Beskyttelsen fra denne viktige grenseborgen mellom marken Meißen og kongeriket Böhmen førte til vekst for handelsstedet Pirna frem til ca 1200.

Borgen omtales allerede den 5. desember 1269 i Castrum Pirne, en kunngjøring skrevet av markgreven Heinrich den opplyste. Fera 1293 var borgen under den böhmiske kronen og ble flere ganger pantsatt. Den 15. november 1372 undertegnet Karl IV av Det tysk-romerske rike, Friedrich III av Meißen, Balthasar av Thüringen og Meißen og Wilhelm I av Meißen den såkalte Pirnatraktaten om grenseregulering mellom kongeriket Böhmen og marken Meißen. Pirnatraktaten var en viktig forløper for Egertraktaten av 1459, som regulerte grensene mellom Sachsen og Böhmen. I 1405 ble borgen på nytt eid av markgrevene av Meißen.

Den kjente Gerichtssenatspräsident dr. Daniel Paul Schreber, omtalt i Sigmund Freuds avhandling fra 1910/1911 – Psychoanalytische Bemerkungen zu einem autobiographisch beschriebenen Fall von Paranoia (Dementia Paranoides), var innestengt på Sonnenstein fra juni 1894 til desember 1902. Direktøren for anstalten fra 1893 til 1910, dr. Guido Weber, forfattet en rekke uttalelser om Schreber under umyndiggjørelsesprosessen.

I 1928 ble professor Hermann Paul Nitsche utnevnt til direktør for den voksende anstalten Sonnenstein med mer enn 700 pasienter. Med denne ansettelsen begynte den systematiske isolasjonen av kronisk psykisk syke. Som en forkjemper for «rasehygiene» og «eutanasi» (aktiv dødshjelp) igangsatte han tvangssteriliseringer, «tvunget helsevern» og «matrasjonering» (utsulting) av pasienter med «arvelige sykdommer». Høsten 1939 ble institusjonen stengt etter ordre fra innenriksministeren i Sachsen, og ble innrettet som et militært reservesykehus og leir for flyktninger.

Nasjonalsosialistisk avlivningsanstalt

Under andre verdenskrig innrettet nasjonalsosialistene et av sine «eutanasi-institutter» i slottsbygningen. Fra juni 1940 til september 1941 ble 13 720 funksjonshemmede og psykisk syke personer systematisk avlivet i bygningens kjeller innenfor rammene av Aktion T4. I tillegg ble 1 031 fanger fra konsentrasjonsleirene avlivet i kjelleren. To sentrale personer som var ansvarlige for dette massedrapet, var psykiateren og nevrologen Werner Heyde og sykehusdirektøren Hermann Paul Nitsche.

Referanser

Slott i Sachsen
Landkreis Sächsische Schweiz-Osterzgebirge
Aktion T4