Bliaud

Bliaud (fransk uttale omtrent bliˈå) eller bliaut er en lang, stramtsittende kjortel eller fotsid tunika som ble brukt som ytterplagg av overklassen i middelalderen, både av menn og kvinner. Plagget har lange, traktformede ermer og ofte belte. Mennenes bliaud rakk til knærne, kvinnenes til gulvet, eventuelt med slep bak.

Historikk 

Bliauder er framstilt i franske skulpturer og malerier fra omkring år 1000 til 1200-tallet. Moten skriver seg trolig fra Orienten, eller utviklet fra romernes tunikaer, og var nært beslektet med det norrøne korte, bluse- eller skjortelignende overkledningen blæja, et ytterplagg som ble båret over en lengre serk. Bliaud kan betraktes som opphavet til moderne bluser.

Bliaudene var fornemme plagg for fyrstehus og hoff. Moten var opprinnelig fransk, men spredte seg til blant annet England der den ble del av angelsaksisk klesdrakt. Gamle kalkmalerier i danske kirker i romansk stil skal også vise eksempler på bliaudliknende tunikaer. Ermene var gjerne trange til albuen, så vide seg ut i en lang trakt. De kunne nå til gulvet eller ha knuter bundet i endene. Sømmene kunne også ha border. Materialet var trolig silke eller tynn ull som kunne danne fine folder og plisseringer.

Se også 
 Blæja, nordisk bliaud
 Kjortel, løstsittende, kjolelignende klesplagg for menn eller kvinner
 Serk, sid underskjorte eller underkjole (chemise)
 Surcot (surcotte, syrcot, suckenie, sarcot), ermeløs overkjortel for kvinner i gotikken på 1300-tallet
 Helvetesvinduer, vide ermeåpninger på surcot

Referanser

Eksterne lenker 
 

Klesdrakt i middelalderen
Kapper og talarer