Optimalitetsteori

Optimalitetsteori (OT) er en generativ lingvistisk teori som postulerer at observerbare språklige enheter oppstår gjennom en interaksjon mellom motstridende avgrensinger (engelsk constraints). Teorien ble opphavlig foreslått i 1993 av de amerikanske lingvistene Alan Prince (1946–) og Paul Smolensky (1955–) og John J. McCarthy (1953–).

Teorien har tre grunnleggende komponenter, som knytter sammen en dypstruktur (DS) / underliggende representasjon (UR) og en overflatestruktur (OS) / fonetisk representasjon (FR): 
GEN (generator) genererer en uendelig mengde med alternative utdata, eller kandidater
CON (constraints eller innskrenkninger) er en ordnet liste med avgensinger som brukes til å velge mellom kandidatene
EVAL (evaluator) velger den optimale kandidaten

Referanser

Lingvistikk