Marcus Plautius Silvanus

Marcus Plautius Silvanus var en romersk politiker og general som var romersk konsul i år 2 f.Kr. Silvanus var sønn av Urgulania, en nær venninne av keiserinne Livia, og det var Livia's innflytelse som hjalp Silvanus til å klatre til cursus honorum, som førte til konsulatet i 2 f.Kr. sammen med Augustus.  Han ble deretter utnevnt til prokonsul i den romerske provinsen Asia i årene 4-5 e.Kr., etterfulgt av en post som keiserlig legat i Galatia i år 6 e.Kr., hvor han var innblandet i undertrykkelsen av  Isauria.

Mens han var der, kom nyhetene om den store illyriske revolt. I år 7 e.Kr. ble Silvanus innkalt av Tiberius som hadde ansvaret for den militære situasjonen i Illyricum, og ga han ordre om å samle sine tropper for å slå ned opprøret.  Han slo følge med Caecina Severus, consul suffectus og det keiserlige legat av Moesia og kjempet i et større slag mot opprørere ved Sirmium. De romerske styrkene vant, men led store tap.  Silvanus forble overhode for sine styrker inntil 9 e.Kr., på en tid hvor han tjenestegjorde i Pannonia. Dalmatia, så vel som Illyricum.

Selv om han tjenestegjorde for Tiberius under revolten, hadde ikke Tiberius full tillit til ham, særlig på grunn av hans nære forhold til Tiberius' mor Livia.

Referanser

Litteratur
 Syme, Ronald, The Roman Revolution, Clarendon Press, Oxford, 1939.

Romerske konsuler
0-tallet f.Kr.
0-tallet