Rudolf Ræder

Rudolf Falck Ræder (1881–1951) var en norsk bygningsingeniør og politiker for Frisinnede Folkeparti. Han var stortingsrepresentant for kjøpstedene Trondheim og Levanger 1931–1936.

Familiebakgrunn og yrkeskarrière 

Han var sønn av kaptein Severin Henrik Ræder og Thora Falck. Han vokste opp på Kongsvinger, i Steinkjer og i Trondheim. Offiserene Johan Christopher Ræder og Johan Georg Ræder var hans gammelonkler på farssiden, mens sorenskriver og stortingsmann Abraham Falck Muus var hans oldefar på morssiden.

Han giftet seg i 1911 med Alexandra Huitfeldt, datter av konsul Ivar Huitfeldt, som var en stor skogeier og trelasthandler i Trondheim.

Ræder tok examen artium ved Aars og Voss' skole i Kristiania i 1901, studerte til bygningsingeniør ved Trondhjems Tekniske Læreanstalt 1905–1906, og studerte ved Eidgenössische polytechnische Schule i Zürich 1906–1907. Sideløpende med studiene var han assistentingeniør ved Thamshavnbanen i 1905, og deltok i byggingen av luftskipshall på Danskeøya for Walter Wellmans polarekspedisjon i 1906.

Sin militærtjeneste gjorde han som vernepliktig offiser fra 1902 og premierløytnant fra 1914.

Ræder var oppsynsmann ved utbyggingen av Nedre Lerfoss Elektrisitetsverk 1908–1909, ingeniørassistent i Vassdragsvesenet fra 1909, avdelingsingeniør i Vassdragsvesenet fra 1914, byggeleder ved utbyggingen av Hasselelvens Elektrisitetsverk 1917–1919, driftsbestyrer ved Hasselelvens Elektrisitetsverk 1920–1921 og overingeniør ved Sør-Trøndelags elektrisitetsforsyning 1921–1931. Fra 1931 var han ingeniørkonsulent med egen forretning i Trondheim. Yrkeslivet avsluttet han som rådmann i Trondheim kommune 1939–1941.

Politisk arbeid og krigsfangenskap 
Han var styremedlem i Fedrelandslagets avdeling i Trondheim 1925–1930, styremedlem i Trondheim Frisinnede Venstre 1930–1933 og medlem av Trondheim bystyre 1931–1937. I Trondheim var partiet fast koalisjonspartner med Høyre, og ble så sent som i 1937 bystyrets tredje største parti. Motstanden mot det påtvungne bynavnet Nidaros var blant årsakene til at partiet holdt stand i byen. I 1932 endret Frisinnede Venstre formelt navn til Frisinnede Folkeparti.

Han var innvalgt på Stortinget fra kjøpstedene Trondheim og Levanger 1931–1936, og satt hele tiden som medlem av Stortingets skog- og vassdragskomite. Partiet søkte alternative politiske løsninger på den økonomiske krisen i mellomkrigstiden, noe som marginaliserte det i opinionen. Ræder var nestformann i Frisinnede Folkepartis hovedstyre fra 1933 til 1936 og formann fra 1936 til 1937. I 1936 var partiet i oppløsning, og det sterke partilaget i Trondheim tok kontrollen og flyttet partisekretariatet fra Oslo til Trondheim. Som partiformann var Ræder svak, men han gikk seirende ut av den lokale nominasjonsprosessen mot John Lyng. Partiet tapte imidlertid sitt stortingsmandat. Ræder og Lyng var imot et samarbeid med Nasjonal Samling, i motsetning til partifellen Johannes Knudsen, redaktør i Dagsposten. Foran kriseforliket i 1935 meldte Ræder for en periode overgang til Bondepartiet.

Under den andre verdenskrig, den 2. mars 1943, ble han arrestert og deretter internert på Vollan, Falstad, Grini og Mysen frem til frigjøringen i 1945.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Stortingsrepresentanter fra Frisinnede Venstre
Stortingsrepresentanter fra Sp
Stortingsrepresentanter for Trondheim og Levanger
Stortingsrepresentanter 1934–1936
Stortingsrepresentanter 1931–1933
Rådmenn
Norske bygningsingeniører
Norske offiserer
Nordmenn fra andre verdenskrig
Alumni fra Trondhjems Tekniske Læreanstalt
Personer fra Kongsvinger kommune