Carl Loewe

Johann Carl Gottfried Loewe (1796–1869) var en tysk komponist.

Carl Loewes, i blant kalt «Nord-Tysklands Schubert», skrev over 400 sanger med pianoakkompagnement. Han var svært kjent i sin egen tid, men blir lite spilt i dag.

Liv og virke 
Carl Loewe var det tolvte barnet til Andreas og Marie Loewe. Faren var kantor og organist, og sønnen fikk tidlig en musikkorientert undervisning. I årene 1807 til 1809 sang Loewe i Köthener Knabenchor. 

Takket være et stipend fra kong Jérôme Bonaparte av Westfalen kom Loewe til Halle. Han fikk komposisjonsundervisning av Daniel Gottlob Türk og Johann Friedrich Reichardt, og skrev rundt femten ballader, som Erlkönig (Goethe) og Edward (Herder). Han ble kjent for sin vakre tenorstemme og intenste foredrag.

Da Loewe mislyktes i å få en organistpost ved Marktkirche Unser Lieben Frauen, begynte han i stedet å studere evangelisk teologi. Etter studiet i Halle ble han kantor og organist ved Jakobskatedralen i Stettin. Han fungerte også som gymnaslærer og byens musikkdirektør. I løpet av sin 46 år lange karriere i Stettin grunnla han en korforening og arrangerte en rekke musikkfestivaler i foreningens navn.

Etter et alvorlig slaganfall ba bymyndighetene ham om å trekke seg tilbake. De siste leveårene bodde han hos sin datter Julie i Kiel. Carl Loewe er gravlagt i Stettin.

Musikk 
Loewes tidlige sanger, eksempelvis Acht Jugenlieder og Anakreontische Lieder er i tråd med musikalske forbilder fra seint 1700-tall: stort sett på strofisk eller variert strofisk form med en enkelt melodilinje og et basalt akkompagnement. Seinere begynte han å dyrke balladeformen som en utvidet solosangform. 

Han tonesatte Adelbert von Chamisso diktsyklus Frauenliebe und -leben i 1834, seks år før Robert Schumann. Loewes evne til å anskuelige skildringer, livaktige tonemalerier og inntrengende figurkarakteristikk kom best til uttrykk gjennom balladene. Ved siden av de foretrukne temaene, historie, legender og eventyr, skapte han idyller og moralske fabler; det store stilles opp mot det lille, det ubetydelige mot det fantastiske, uhyggelig mot lekent-humoristisk.

Verk

Ballader 
Loewe skrev 400 ballader. De mest kjente er:
<div style="">
3 Balladen op. 1 (skrevet 1824)
Edward (etter Johann Gottfried Herder)
Der Wirtin Töchterlein (etter Ludwig Uhland)
Erlkönig (etter Johann Wolfgang von Goethe)Herr Oluf op. 2, Nr. 2 (1821, dansk ballade oversatt til tysk av Johann Gottfried Herder)
 3 Balladen op. 20 (1832, etter Johann Wolfgang von Goethe):HochzeitliedDer ZauberlehrlingDie wandelnde GlockeHeinrich der Vogler op.56, Nr. 1 (1836, etter Johann Nepomuk Vogl)Die Glocken zu Speyer (1838, etter Maximilian von Oer)Prinz Eugen, der edle Ritter op. 92 (1844, etter Ferdinand Freiligrath)Der Mönch zu Pisa op. 114 (1846, etter Johann Nepomuk Vogl)Odins Meeresritt oder Der Schmied auf Helgoland op. 118 (1851, etter Aloys Schreiber)Die Uhr (aus op. 123, 1852, etter Johann Gabriel Seidl)Archibald Douglas op. 128 (1857, etter Theodor Fontane)Tom der Reimer. Schottische Ballade op. 135a (ca. 1860)
</div>

 Andre verk 
17 oratorier, deriblant pasjonsoratoriet Das Sühnopfer des neuen Bundes (1847, etter Wilhelm Telschow)
6 operaer
2 symfonier
2 klaverkonserter
Pasjonsmusikk for solo, kor, strykere og orgel
Kantater, kammermusikk og klaversonater

 Referanser 

 Kilder 
 
 
 

 Litteratur 
 Otto Altenburg: Carl Loewe. Beiträge zur Kenntnis seines Lebens und Schaffens. Stettin 1924 (Digitalisert)
 Gerhard Dallmann: Carl Loewe, ein Leben für die Musik. Lebensskizze eines romantischen Musikers'', Ginkgo-Park, Gützkow 1996, ISBN 3-9804189-3-6.

Eksterne lenker 
 
 
 
  Website der Carl-Loewe-Gesellschaft e. V.
  The Lied and Art Song Texts Page
 
 
  Utførlig verkfortegnelse

Romantiske komponister
Tyske komponister
Tyske organister
Tenorer
Frimurere
Tyske frimurere
Personer fra Saalekreis