Saint-Denis bispedømme (Réunion)

Saint-Denis bispedømme er et romersk-katolsk bispedømme som omfatter det franske øversjøiske departementet og indiahavsøya Réunion. Ved grunnleggelsen som apostolisk prefektur i 1712 omfattet jurisdiksjonen de fleste øyene i India- og Stillehavet, et areal som i dag utgjør 26 ulike stater og territorier med ca. 150 katolske jurisdiksjoner.

Katolisismen er den dominerende trosretningen på Réunion – landet har ca. 595 000 katolikker, noe som tilsvarer 92 % av befolkningen.

Saint-Denis bispedømme er ikke medlem av Frankrikes, men av Indiahavets bispekonferanse. De andre tre landene som er representert i denne, er Komorene, Mauritius og Seychellene.

Historie 
I 1712 ble samtlige øyer i Malakka bispedømme skilt ut som et eget apostolisk prefektur med sete på Réunion og navnet det apostoliske prefekturet Indiahavets øyer. Også deler av den afrikanske østkysten lå under jurisdiksjonen, som skiftet navn til det apostoliske prefekturet Bourbon i 1818.

Prefekturets ansvarsområde ble etter hvert redusert ved at deler av området ble skilt ut som egne jurisdiksjoner:
 1826 ble således Indonesia skilt ut som det apostoliske prefekturet Batavia (i dag 45 jurisdiksjoner i Brunei, Indonesia og deler av Malaysia).
 1830 ble stillehavsøyene skilt ut som det apostoliske prefekturet Oseania (i dag 44 jurisdiksjoner i 21 land og territorier).
 1841 ble Komorene, Madagaskar og Mayotte skilt ut som det apostoliske prefekturet Madagaskar (i dag 22 jurisdiksjoner i tre land).
 1860 ble Zanzibar, Somalia og kyststrøkene i Kenya og Tanzania skilt ut som det apostoliske prefekturet Zanzibar (i dag ca. 37 jurisdiksjoner i tre land).

Opphøyelsen til bispedømme skjedde i 1850. Samtidig ble jurisdiksjonens navn endret fra Bourbon (øyas gamle navn) til Saint-Denis (hovedstadens navn).

Eksterne lenker 
 
 «Giga-Catholic Information» om Réunion

Katolske bispedømmer i Frankrike
Réunion