Emanuel Winge

Emanuel Fredrik Hagbarth Winge (født 20. desember 1827 i Fredriksvern (Stavern), død 18. november 1894 i Kristiania) var en norsk lege og professor i medisin.

Etter examen artium 1845 og cand.med. 1851 virket han som lege under koleraepidemien 1853 og på fregatten «Freya» 1854.  I 1858 ble  han landets første prosektor i patologi ved Rikshospitalet og foreleste, såvel som fikk møte spedalskhetens mester Rudolf Virchow i 1857 under dennes besøk hos spedalskforskerne ved Det Kongelige Frederiks Universitet og Bergens Museum.  Samme året møtte han også Felix Hoppe-Seyler.  Winge ble i 1866 landets første professor i patologi (sykdomslære) og patologisk medisin.  Han gikk over til et nytt professorat i indremedisin i 1869, patologi-professoratet overtatt av Hjalmar Heiberg. De to (Heiberg og Winge) hadde i 1869 oppdaget Den Winge-Heibergske infektiøse endokarditt (sammenhengen mellom betennelse og endokarditt, altså en feil på hjerteklaffen).   Fra 1873 var han i redaksjonen for Norsk magasin for lægevidenskaben.  Han ble æresdoktor i 1877 ved Universitetet i Uppsala.  Etter hans død i 1894 ble professoratet i patologi overtatt av Søren Bloch Laache (1854–1941).

Winge giftet seg  med Cathrine Elisabeth Winge, Født Welhaven(1823-1906). Deres barn var Paul Emanuel Winge(1857-1920), arkitekten Johan Ernst Welhaven Winge (1858-1949) som var far til Kunstneren Sigurd Winge (1909-1970), Anna Winge (1860-1940), og Else Margrethe Winge (1868-1955).

Referanser 

Norske leger
Patologer
Norske medisinprofessorer
Professorer ved Universitetet i Oslo
Alumni fra Universitetet i Oslo
Personer fra Larvik kommune