Symfoni nr. 7 (Mozart)

Symfoni nr. 7 i D-dur, KV. 45, av Wolfgang Amadeus Mozart, ble skrevet ferdig i Wien i januar 1768 etter at familien hadde komme tilbake fra Olomouc og Brno i Mähren. Symfonien er i fire satser. Den første framføringen var trolig en privat konsert. Symfonien ble omarbeidet og ble overtyren til operaen La finta semplice, K. 51, komponert og framført seinere samme året, og overtyren ble igjen seinere omformet til en ny symfoni, i Köchel 1964 (K6) som K. 46a. Autografen på partituret blir i dag bevart i Staatsbibliothek Preusischer Kulturbesitz i Berlin.

Satser og instrumentering

For den originale (K. 45) versjonen var instrumenteringen strykere, 2 oboer, 2 horn, 2 trompeter, pauke, fagott, continuo. For den symfoniske overtyren (K. 46a) ble trompetene erstattet med fløyter, en ekstre fagott ble lagt til og en tok bort paukene.

Allegro, 4/4
Andante, 2/4
Menuett og Trio, 3/4 (denne satsen ble fjernet fra overtyre-versjonen)
Molto allegro, 2/4

Framføring
Ifølge musikkanalytikeren Neal Zaslaw ble K. 45 første gang framført på en konsert holdt av prinsen av Galitzin, den russiske ambassadøren, i Wien seint i mars 1768.  K. 46b-versjonen ble hørt på premieren til La finta semplice, i Salzburg den 1. mai 1769.

Referanser

Kilder  
Osborne, Charles: The Complete Operas of Mozart Gollancz, London 1992 ISBN 0-575-03823-3
Zaslaw, Neal: Mozart's Symphonies: Context, Performance Practice, Reception OUP, Oxford 1991 ISBN 0-19-816286-3

Eksterne lenker 
 
 

07
Uroppføringer av musikk i 1768