Design for alle

Design for alle (DfA) (eller universell utforming som det også kalles) er utforming av produkter og omgivelser slik at de kan brukes av alle, i et størst mulig omfang, uten behov for tilpasning eller spesialdesign. «Å designe produkter, tjenester og omgivelser slik at så mange som mulig kan bruke dem, uansett alder, fysiske kjennetegn (for eksempel høyde, syns- og hørselsevner eller mobilitet av armen)». «Design for alle i informasjonssamfunnet er en bevisst og systematisk innsats for å ta i bruk prinsipper, metoder og verktøy på en proaktiv måte for å utvikle produkter og tjenester innenfor informasjonsteknolgi og telekommunikasjon, som er tilgjengelig og kan brukes av alle borgere, og på den måten unngå behovet for etterfølgende tilpasninger eller spesialdesign» (Stephanidis et al., 2001).

Design for alle innenfor informasjons- og kommunikasjonsteknologi må ikke oppfattes som et forsøk på å fremme én løsning for alle, men som en brukersentrert tilnærmingsmåte til å utvikle produkter som automatisk inkluderer omfanget av menneskelige egenskaper, ferdigheter, krav og preferanser. Som et resultat av dette, er ikke resultatet av designprosessen et enkeltstående design, men et designrom fullt av passende alternativer, sammen med en logisk begrunnelse for hvert alternativ, det vil si det som kjennetegner den bestemte bruker- og brukssammenheng som hvert alternativ er utviklet for.

Beslektede begrep 
Hjelpemidler, (universell) tilgjengelighet, universell utforming og inkluderende design blir sett på som beslektede begrep som understøtter inkludering.

Tradisjonelt har man løst tilgjengelighetsproblemer ved hjelp av tilpasninger, og bruk av hjelpemiddelprodukter har vært en teknisk tilnærmingsmåte for å oppnå tilpasninger.

Universell tilgjengelighet har en åpenbar tilknytning til feltet funksjonshemming, og handler om å gi mennesker tilgang. Universell tilgang medfører tilgjengelighet og brukervennlighet i informasjons- og kommunikasjonsteknologier for alle – når som helst og hvor som helst – og at de inkluderes i en hvilken som helst livskontekst. Målet er å sikre lik tilgang og aktiv deltagelse for potensielt sett alle mennesker i nåværende og framtidige datastyrte menneskelige aktiviteter. Dette skal gjøres ved å utvikle universelt tilgjengelige og brukervennlige produkter og tjenester, og passende supporttjenester i omgivelsene. Disse produktene og tjenestene må kunne tilpasses individuelle brukerkrav i forskjellige brukssammenhenger, uavhengig av sted, maskin eller styresystem. Derfor er tilnærmingsmåten til å sikre adgang til utstyr og tjenester generalisert i et forsøk på å gi tilgang til informasjonssamfunnet som sådan. Borgere antas å bo i omgivelser som inneholder intelligente objekter, hvor oppgavene som skal utføres og måten disse skal utføres på, er fullstendig omdefinert. Dette omfatter en kombinasjon av aktiviteter for å få tilgang til informasjon, mellommenneskelig kommunikasjon og kontroll av omgivelsene. Borgere må ha muligheten til å utføre disse aktivitetene på en enkel og behagelig måte.

Design for alle har primært blitt introdusert i menneske–maskin-interaksjon med det formål å tjene et variert utvalg brukere, noe som vil si å henvende seg til brukernes mangfold. Tankegangen er at siden brukere er forskjellige og med forskjellige krav til tilgjengelighet og brukervennlighet, må alle tas hensyn til i en brukersentrert designprosess. Men de intelligente og mer avanserte brukergrensesnittene som er på vei, må ulikhetene sees fra andre vinkler. For det første skjer ikke samhandlingen med datamaskiner og terminaler, men med omgivelsene og objekter i omgivelsene. Derfor er det nødvendig å se på en lang rekke samhandlingsparadigmer, metaforer, medier og modaliteter. Når det skjer, trenger ikke brukere/borgere å forholde seg til oppgaver bestemt av applikasjonen som skal brukes, men med mål som skal oppnås i hverdagen, mål som vil være forskjellige i ulike omgivelser og for ulike brukere. I tillegg kan målene være komplekse, ikke bare fordi man må forutse en sammenslåing av funksjoner for informasjonstilgang, mellommenneskelig kommunikasjon og kontroll av omgivelsene, men fordi de kan omfatte grupper av brukere. Dessuten må det samme målet kunne nås i mange forskjellige brukssammenhenger. Dette gir en idé om hvor komplekse de aktuelle problemene er, begrensningen til de klassiske tilgjengelighetsbegrepene og behovet for nyskapende tilnærmingsmåter.

Fordeler og utfordringer 
Europakommisjonen sin meddelelse om e-tilgjengelighet identifiserte flere praktiske utfordringer, i tillegg til problemer av markedsmessig, juridisk og politisk karakter som må løses for å forbedre e-tilgjengelighet og e-Inclusion (digital inkludering) i Europa. Det ble også utarbeidet en trepunkts strategi, basert på:
 Tilgjengelighetskrav i forbindelse med offentlige innkjøp
 Tilgjengelighetssertifisering
 Bedre bruk av nåværende lovgivning

I den forbindelse må blant annet ta høyde for følgende utfordringer:
 Innføringen av spesifikke lover som utfyller og forbedrer eksisterende lovgivning
 Informere og motivere bransjen
 Effektiv benchmarking (ytelsesvurdering)
 Sørge for en harmonisert standardisering
 Opprette en utdannelse for Design for alle
 Ta fatt på framtidige forskningsaktiviteter

For en grundig diskusjon om utfordringene og fordelene ved Design for alle innenfor dagens IKT, anbefales EdeAN rapport (2005) og rapporten «Report on the impact of technological developments on eAccessibility» utarbeidet av prosjektet DfA@eInclusion.

Bakgrunn for lover og forskrifter 
Den gjeldende politiske kontekst for tilgjengelighet i informasjonssamfunnet i Europa er i2010-initiativet. «i2010 – A European Information Society for growth and employment»-initiativet ble satt i gang av EU-kommisjonen som en ramme for å håndtere de viktigste utfordringene og utviklingene i informasjonssamfunnet og mediesektorene fram til 2010. Det fremmer en åpen og konkurransepreget digital økonomi og vektlegger IKT som en drivkraft for inkludering og livskvalitet. Initiativet inneholder en rekke EU-politiske verktøy som skal fremme utviklingen av den digitale økonomien, for eksempel regulerende instrumenter, forskning og samarbeid med interessenter.

Likhet og antidiskriminering 
Målet til EUs strategi for personer med nedsatt funksjonsevne er et samfunn som er åpent og tilgjengelig for alle. Barrierene må identifiseres og fjernes. EUs strategi for funksjonshemmende består av tre fokusområder: Samarbeid mellom EU-kommisjonen og medlemslandene, full deltakelse av mennesker med funksjonshemminger og inkludering av funksjonshemming i utarbeidelsen av lover. Antidiskriminering er også et av de generelle prinsippene i FN-konvensjonen om funksjonshemmedes rettigheter, vedtatt av FNs generalforsamling 13. desember 2006 og fremlagt for ratifisering 30. mars 2007.

Telekommunikasjon og informasjonssamfunnet 
Europa har en langvarig tradisjon for lovgivning på telekommunikasjonsområdet. I 2002 vedtok EU en ny lovramme for elektroniske kommunikasjonsnettverk og tjenester. Denne dekket alle former for fast og trådløs telefoni, dataoverføring og kringkasting. Fra et Design for alle-perspektiv er de viktigste EU-direktivene rammedirektivet om en felles rammebestemmelse for regulering og direktivet om forsyningsplikt og brukerrettigheter i forbindelse med elektroniske kommunikasjonsnettverk og tjenester (Universal Service Directive).

Offentlige innkjøp 
Offentlig innkjøp er en viktig økonomisk faktor og et viktig verktøy for å fremme tilgjengelighet. Lovpakken om direktiver for offentlige innkjøp, som ble godkjent av Europaparlamentet og EUs ministerråd i 2004, vil forenkle og modernisere innkjøpsprosessene. De nye direktivene gjør det mulig å ta hensyn til tilgjengelighetsbehov ved flere trinn i en innkjøpsprosess. Det er åpenbart at det er mest praktisk å henvise til standarder ved utarbeidelse av tekniske spesifikasjoner. Det er allerede mange CEN, ETSI- og ITU-standarder som kan brukes til dette formålet, og mange kilder som kan være nyttige i praksis. På samme måte har retningslinjer som for eksempel WAI-retningslinjene og nasjonale retningslinjer, blitt brukt. I fremtiden vil det bli enklere å finne passende standarder. EU-kommisjonen har gitt mandat M/376 til de europeiske standardiseringsorganisasjonene CEN, CENELEC og ETSI, slik at disse organisasjonene kan finne en løsning til vurdering av felles krav og overholdelse.

Opphavsrett 
Ikke alle produkter er tilgjengelige for personer med funksjonshemminger. Når det produseres lydbøker og enkelte andre tilgjengelige verker, skapes en ekstra kopi. I dette tilfellet kan opphavsrett være et problem. På en annen side er opphavsrett en viktig del i opprettholdelsen av et kreativt samfunn. Denne interessekonflikten må på en eller annen måte løses for å sikre at informasjonssamfunnet blir et samfunn som alle kan delta i. Det finnes både internasjonal og europeisk lovgivning på dette feltet. Formålet til direktivet om harmonisering av visse aspekter av opphavsrett og tilhørende rettigheter i informasjonssamfunnet, er å tilpasse lovgivningen om opphavsrett og relaterte rettigheter slik at den gjenspeiler den teknologiske utviklingen og overfører de viktigste internasjonale forpliktelsene til fellesskapslovgivningen. Disse er forpliktelser som ble stadfestet i de to traktatene om opphavsrett og relaterte rettigheter, vedtatt innenfor rammene av World Intellectual Property Organisation (WIPO) i desember 1996.

Beskyttelse av privatlivet 
Forbindelsen mellom design og privatliv er ikke nødvendigvis åpenbar. Moderne teknologi, som er et resultat av design, kan samle inn betydelige mengder personlig informasjon. Brukeren har interesse av at informasjonen er korrekt og at den blir brukt på riktig måte. Det er mulig at personen vil holde noe hemmelig, men samtidig ha tilgang til informasjonen som er blitt samlet inn. Med andre ord er beskyttelse av privatlivet ønskelig. I 1995 vedtok EU et direktiv om behandling av personlig informasjon. Dette direktivet fastsetter grunnleggende prinsipper for innsamling, oppbevaring og bruk av personlig informasjon, prinsipper som må respekteres av regjeringer, bedrifter og alle andre organisasjoner eller enkeltpersoner som skal behandle persondata.

Relevante retningslinjer og standarder 
I USA, Australia, Japan og EU vedtas flere og flere lover som krever at offentlige virksomheter og bedrifter forsikrer seg om at produktene og tjenestene de leverer, er tilgjengelig og kan brukes av andre enn «standardbrukere», for eksempel eldre mennesker og personer med funksjonsnedsettelser. Da det ikke hadde vært lurt å skrive ned tekniske – og dermed tidsbundne – krav i lovene, refererer lovtekstene fortrinnsvis til (internasjonale) standarder.

Standardisering: generell oversikt 
Standardisering betyr svært generelt å produsere en «standard» (engelsk: ; fransk: ; tysk: ; spansk: ), og er en frivillig handling som tidligere nesten kun ble utført av handelspartnere som mente at standardisering ville føre til en lettere utveksling av produkter og varer. Dette betydde ofte at overholdelse av standardene også var frivillig og utløst av en forventet handelsfordel. Forbrukerrepresentanter deltok i svært begrenset grad i standardisering. På den annen side henviser flere og flere lover i mange land til kravet om godtakelse av en rekke standarder (for eksempel om sikkerhet eller økologiske aspekter). Sluttresultatet av behovet for standarder betyr at mange standardiseringsinitiativer i dag subsidieres av offentlige organisasjoner. I Europa støttes mange initiativer direkte eller indirekte av EU-kommisjonen. Mange retningslinjer har også blitt utviklet av interessegrupper.

Den nyeste utviklingen innenfor DfA-relatert standardisering (formelle standarder) 
Helt siden DfA-standardisering uttrykkelig ble nevnt i EUs handlingsplaner eEurope2002 og i2010, har flere nye aktiviteter blitt satt i gang. Det kan skilles mellom fire nye strategier:
 Opprettingen av koordinerende arbeidsgrupper og organisasjoner
 Demokratiseringen av selve standardiseringsprosessene
 Den økende betydningen til ikke-formelle standardiseringsorganisasjoner
 Opprettingen av standardiseringsrelaterte diskusjonsfora som er åpne for ikke-spesialister

DfA i IKT-relaterte standarder 
 ETSI EG 202 116 V1.2.2 (2009–03)
ETSI Guide
Human Factors (HF); Guidelines for ICT products and services; «Design for All».

 Web Content Accessibility Guidelines (WCAG) 2.0
Web Content Accessibility Guidelines 2.0 dekker en lang rekke anbefalinger for hvordan man gjør webinnhold mer tilgjengelig. Ved å følge disse anbefalingene vil innhold bli tilgjengelig for en større gruppe mennesker med funksjonsnedsettelser, inkludert blinde, svaksynte, døve, hørselshemmede og personer med lærevansker, kognitive begrensninger, bevegelseshandikapp, talevansker, fotosensitivitet eller en kombinasjon av disse. Hvis disse retningslinjene følges, vil webinnholdet ofte bli mer brukervennlig for alle brukere.

Bruksområder 
Bruksområdene for Design for alle innenfor IKT omfatter i praksis alle områder som har med informasjons- og kommunikasjonsteknologier å gjøre.

Betydningen av bruksområdene gjenspeiler deres rolle i opprettingen av et sammenhengende og sosialt akseptabelt informasjonssamfunn, men gjenspeiler også påvirkningen av mange menneskelige aktiviteter. De kritiske bruksområdene for Design for alle kan oppsummeres på følgende måte:
 Livslang læring
 Offentlige informasjonssystemer, terminaler og informasjonsteknologi (for eksempel informasjonskiosker og smarthus)
 Transaksjonstjenester (for eksempel banktjenester)
 Programvare og tjenester for elektronisk handel
 Sosiale tjenester for borgere (for eksempel administrasjon, aldershjem, offentlig transport, helse og omsorg)
 Verktøy til forbedring av informasjonstjenester (for eksempel innsamling, lagring, gjenfinning og utveksling av brukererfaringer og synspunkter)
 Sikkerhet

Rapporten «Toward an Information Society for All: An International R&D Agenda» (1998) ble publisert av det internasjonale vitenskapelige forumet «Towards an Information Society for All»(ISF-IS4ALL), og diskuterer betydningen av disse bruksområdene:

Utdanning og opplæring 
Et viktig middel for å øke kjennskap til og forbedre praksis i Design for alle, er utviklingen av utdannings- og opplæringsprogrammer. Det er behov for fagpersoner med omfattende spesialistkunnskap og –ferdigheter innen Design for alle. I tillegg må alle som nå jobber i IKT-bransjen, skaffe seg ytterligere kunnskap og ferdigheter om Design for alle. For tiden er det få eksempler på universitetsprogrammer rettet inn mot Design for alle (eller universell utforming) eller som uttrykkelig inkluderer en modul om dette. Denne mangelen ble forsøkt løst i prosjektet DfA@eInclusion, som har utarbeidet pensum for dette:
 Et introduksjonskurs på bachelornivå som har som mål å gi studentene en forståelse av de etiske og sosiale problemene ved Design for alle, og av rollen Design for alle spiller som en banebryter for tilgjengelighet og deltakelse i informasjonssamfunnet.
 Et program på mastergradnivå som har som mål å gi studentene den relevante kunnskapen og den personlige og faglige kompetansen som kreves for å designe, utvikle, implementere, evaluere og håndtere et bredt utvalg av IKT-systemprodukter og –tjenester som følger prinsippene og praksisen til Design for alle.

Implementeringen av slike programmer foregår allerede et par steder, for eksempel ved Middlesex University i Storbritannia og ved Johannes Kepler Universität i Linz, Østerrike. Kjerneemner omfatter en forståelse av prinsippene bak menneskerettigheter, utviklingen av standarder, lover og forskrifter, design og utvikling av hjelpeteknologier i tillegg til forbedret tilgang til allmenne produkter og tjenester.

Tilgjengelighet på nett er en viktig del av tilgangen til informasjonssamfunnet, og informasjon og gode råd kan fås fra W3C sitt Web Accessibility Initiative (WAI), i tillegg til ulike Internett-kurs (for eksempel Operas Web Standards Curriculum).

DfA@eInclusion-prosjektet har også behandlet den utfyllende tilnærmingsmåten for opplæring av fagpersoner i IKT-bransjen. Et omfattende pensum for en slik opplæring har blitt anbefalt og behandles for tiden i en CEN-workshop. CEN-workshoppen «Curriculum for training professionals in Universal Design (UD-Prof)» ble satt i gang i mai 2009. Ifølge de generelle reglene for CEN-workshopper, får alle interessenter en mulighet til å diskutere og forbedre DfA-pensumet for IKT-fagfolk.

Eksempler på god praksis 
 Opera (nettleser) wble utviklet med et ønske om at flest mulig skulle bruke den, og følger derfor en Design for alle-tilnærmingsmåte.
 Lydbøker er gode eksempler på Design for alle, da de gjør det mulig for flertallet å lese bøker. Praktisk talt alle som ikke har hørselshemminger, kan bruke lydbøker på fritiden, til undervisning og for informasjon. Listening Books er den eneste britiske veldedighetsorganisasjonen for lydbøker som tilbyr streaming via Internett og frakttjenester til personer med funksjonshemminger eller sykdommer som gjør det vanskelig å holde en bok, bla i den eller lese på vanlig måte.
 e-Government bruker informasjons- og kommunikasjonsteknologi (IKT) til å yte og forbedre offentlige tjenester, transaksjoner og samhandling med borgere, bedrifter og andre offentlige instanser.
 Heiser gir en alternativ måte å komme til andre etasjer på. Moderne, tilgjengelige heiser bruker informasjons- og kommunikasjonsteknologi for å tilpasse seg til en hvilken som helst bruker. Lukkehastigheten til dørene kan justeres slik at personer trygt kan komme seg inn og ut i egen fart. Betjeningen av heiser gir visuelle og auditive tilbakemeldinger til brukeren, slik at personer med ulike sanseegenskaper kan styre heisen uten hjelp. Blinde brukere kan bruke taktile knapper. Ved siden av knappene er det merket med punktskrift slik at de ikke trykkes ved et uhell når de leses. Heisens nødtelefon har både høyttalere og kamera. Trådløs merking (for eksempel RFID), ansiktsgjenkjenning og fjernstyring er flere eksempler på en moderne heis som kan brukes av nesten alle.
 Inclusive Design Toolkit gir eksempler på hvordan Design for alle-prinsipper kan implementeres.
 Andre eksempler på Design for alle innenfor IKT presenteres i EDeANs Education and Training Resource.

Relaterte nettverk og prosjekter

EDeAN - European Design for all eAccessibility Network 
European Design for All e-Accessibility Network – EDeAN er et nettverk av 160 organisasjoner fra EUs medlemsland. Nettverket skal støtte borgeres adgang til informasjonssamfunnet. EDeAN tilbyr:
 Et europeisk forum for Design for alle-emner, som støtter EUs inkluderingsmål
 Økt oppmerksomhet i offentlige og private sektorer
Internett-ressurser om Design for alle
Nettverket koordineres av EDeAN-sekretariatet, som roteres årlig, og de tilsvarende nasjonale kontaktsentrene, som fungerer som kontaktpunkter for EDeAN i de forskjellige EU-landene.

EIDD - The European Institute for Design and Disability (Design for All Europe) 
European Institute for Design and Disability (EIDD) ble stiftet i 1993 og representerer medlemmer fra 20 land. De ønsker å forbedre alles livskvalitet gjennom Design for alle. Målet til EIDD er å oppfordre til aktiv samhandling og kommunikasjon mellom fagfolk som er interesserte i teori og praksis innenfor Design for alle og bygge broer mellom disse fagfolkene samt andre innenfor designverdenen, og andre områder hvor Design for alle kan utgjøre en reell forskjell på menneskers livskvalitet.

Eksempler på EU-finansierte forskningsprosjekter innenfor IKT og inkludering 
 Design for all for e-Inclusion
Dette er et støtteprosjekt til EDeAN. Prosjektet har som mål å utvikle eksempelkurs for Design for alle rettet mot bransjen, læreplaner og pensum for å studere Design for alle på bachelor- eller mastergradnivå, i tillegg til en nettbasert kunnskapsbase om Design for alle.

 DIADEM: Delivering Inclusive Access for Disabled or Elderly Members of the Community
Dette prosjektet har som mål å utvikle et brukergrensesnitt som tilpasser seg personer med nedsatt kognitiv funksjonsevne, som kan brukes både hjemme og på jobb.

 I2Home: Intuitive interaction for everyone with home appliances based on industry standards
Dette prosjektet ønsker å utvikle en universell fjernkontroll som vil gi nettverkstilgang til apparater i hjemmet.

 SHARE-IT: Supported Human Autonomy for Recovery and Enhancement of cognitive and motor abilities using Information Technologies
Dette prosjektet utvikler skalerbare og tilpasningsdyktige tilleggsprogram som gjør at hjelpemiddelteknologier kan integreres i intelligente IKT-løsninger for hjemmet.

 HaH: Hearing at Home
Dette prosjektet ser på neste generasjon hjelpemiddelteknologier, som vil gjøre det mulig for mennesker med nedsatt hørsel å delta for fullt i informasjonssamfunnet.

 CogKnow: Helping people with mild dementia navigate their day
CogKnow ønsker å utvikle og lage en prototyp av et kognitivt hjelpemiddel som skal hjelpe de som lider av mild demens, med hverdagslige oppgaver.

 MonAmi: Mainstreaming Ambient Intelligence
Dette posjektet har som mål å gjøre forbrukervarer og –tjenester tilgjengelig for alle. Målet er å utvikle teknologiplattformer som gjør at eldre og funksjonshemmede kan fortsette å bo i eget hjem og i egne omgivelser.

 USEM: User Empowerment in Standardisation
Dette prosjektet har som mål å lære opp sluttbrukere i standardiseringsrelaterte emner, og sette dem i stand til ta del i standardiseringsaktiviteter innenfor IKT.

Se også 
 Universell utforming
 Tilgjengelighet

Referanser

Eksterne lenker 
 Nettstedet til EU-prosjektet «DfA@eInclusion»
 Nettstedet til EDeAN (European Design for All e-Accessibility Network)
 Nettstedet til European Institute for Design and Disability
 Europakommisjonen – Information Society Portal, Design for All

Design