Kjerringa mot strømmen

Kjerringa mot strømmen er et folkeeventyr utgitt av Asbjørnsen og Moe i 1871-utgaven av Norske Folkeeventyr. Ny Samling. Eventyret ble samlet fra ulike deler av landet og gjenfortalt som skjemteeventyr av Peter Christen Asbjørnsen.

Historiene om Kjerringa mot strømmen bygger på minst to ulike historier, og varianter av disse. Disse er Kjerringa mot strømmen og Kjerringa som ville klippe åkeren. Historien, med ulike lokale varianter, er kjent i større deler av Europa.

Eventyret

Begrepet 
Kjerringa mot strømmen er blitt et begrep i norsk språk. Selv om hun umiddelbart fremstår som ei trollkjerring i eventyret, er hun senere tolket som en kvinne som talte sin dominerende mann midt i mot. Hun fremstår dermed som en individualistisk kvinne, gjerne feminist, og er for noen en heltinne i norsk kultur.

André Bjerke var så fascinert av kvinnen at han skrev et eget dikt om Kjerringa mot strømmen. I diktets siste vers løfter han frem hennes stahet og tverrhet som positive verdier: «Hun er av dem jeg gjerne skulle kjenne. Det beste i oss er i slekt med henne.»

Begrepet Kjerringa mot strømmen brukes oftest med positivt fortegn i en beskrivelse av en person, eller aktør, som standhaftig og gjerne mot oddsene, når en milepæl eller et individuelt mål.

Annet 
 «Kjerringa mot strømmen» er et spor i den musikalske utgivelsen Jeg fant, jeg fant av Per Asplin, fra 1975.

Referanser

Eksterne lenker 
 UiO om Kjerringa mot strømmen, med diktet av André Bjerke.

Norske folkeeventyr
Feminisme
Norske ord og uttrykk