Hanna Rydh

Hanna Albertina Rydh-Munck af Rosenschöld (født 12. februar 1891, død 29. juni 1964), kjent som Hanna Rydh, var en svensk arkeolog, liberal politiker og kvinnesaksforkjemper. Hun var leder for Fredrika Bremer-förbundet 1937–1949, medlem av Sveriges riksdag for Folkpartiet liberalerna 1943–1944 og den tredje internasjonale presidenten for International Alliance of Women (IAW) 1946–1952. Med utgangspunkt i et liberalt internasjonalistisk grunnsyn arbeidet hun og IAW fra 1940-årene for å styrke samarbeidet gjennom FN og med utviklingsland for å fremme kvinners rettigheter i hele verden, og hun var en av de mest kjente kvinnesaksforkjemperne internasjonalt i 1940- og 1950-årene. I IAWs tidsskrift International Women’s News het det i 1946 at «støtte til FN og demokratiet må være i fremste rekke i vårt program». Rydh foretok omfattende reiser i Midtøsten og andre deler av verden for å overbevise regjeringer om å styrke innsatsen for kvinners rettigheter og bygge samarbeid med kvinneorganisasjoner. Rydh var Sveriges første kvinnelige arkeolog og en av sin samtids mest kjente kvinnelige arkeologer internasjonalt.

Bakgrunn og faglig arbeid
Hanna Rydh vokste opp i en velstående borgerlig Stockholmsfamilie. Hun tok doktorgraden (fil.dr.) i vikingtidsarkeologi i 1919 med avhandlingen Dosformiga spännen från vikingatiden, og ble dermed Sveriges første kvinnelige arkeolog. Hun deltok i en rekke arkeologiske undersøkelser i Sverige og ledet en arkeologisk ekspedisjon til Rang Mahal i India i perioden 1952–54. Hun publiserte en rekke reiseskildringer og artikler innen ulike arkeologiske temaer, herunder Bland fornminnen och indianer (1934), Min resa till Indien (1946) og Rang Mahal; The Swedish Archaeological Expedition to India 1952–1954 (1959). Ved siden siden av arkeologisk arbeid var hun engasjert i studentbevegelsen, humanitært arbeid og kvinnesaksbevegelsen.

I boken Excavating Women: A History of Women in European Archaeology fremheves hun som en av sin samtids mest kjente kvinnelige arkeologer, ved siden av Dorothy Garrod og Marija Gimbutas.

Fra 1919 var hun gift med arkeologen Bror Schnittger (1882–1924), og de fikk to sønner og samarbeidet om flere arkeologiske utgravninger, bl.a. middelalderborgen Aranäs. Etter ektemannens død i 1924 ble hun i 1929 gift med juristen Mortimer Munck af Rosenschöld (1873–1942), som samme år ble landshøvding i Kronobergs län og i 1931 landshøvding i Jämtlands län.

En del av Hanna Rydhs samlinger er idag del av Världskulturmuseernas samlinger. Hanna Rydhs gata i Fruängen i Stockholm er oppkalt etter henne. Hun er begravet på Norra begravningsplatsen utenfor Stockholm.

Politisk arbeid
Rydh var leder for Sveriges fremste kvinnesaksorganisasjon Fredrika Bremer-förbundet (FBF) 1937–1949. Hun var svensk delegat til Folkeforbundet i 1938 og medlem av Sveriges riksdag for Folkpartiet liberalerna og valgkretsen Stockholm 1943–1944. I Riksdagen arbeidet hun særlig for å styrke offentlig ansatte kvinners stilling, særlig kvinnelige lærere. Hun engasjerte seg også for finske barn som var flyktninger fra Vinterkrigen, og hun engasjerte seg mot nazismen. Fra 1946 til 1952 var hun president for International Alliance of Women (IAW), den internasjonale paraplyorganisasjonen FBF var tilsluttet, og der også Norsk Kvinnesaksforening er medlem. Hun markerte seg som en viktig kvinnesaksforkjemper internasjonalt. Hun og IAW stod i en liberal internasjonalistisk tradisjon, og vektla arbeid gjennom FN og samarbeid med utviklingsland, særlig i Midtøsten. Dette var under den kalde krigen også motivert av et ønske om å demme opp for kommunismen. «Det var oss eller kommunistene som ville organisere [kvinnene i] Midtøsten» skrev hennes forgjenger som IAW-president, Margery Corbett Ashby. Rydh foretok en rekke reiser i Midtøsten og andre deler av verden for å overbevise regjeringer om å styrke innsatsen for kvinners rettigheter og bygge samarbeid med kvinneorganisasjoner. Rydh var særlig gjennom sin sterke internasjonale orientering og liberale internasjonalistiske grunnsyn en viktig inspirator for Eva Kolstad, som ble styremedlem i IAW i 1949, og dermed for Norsk Kvinnesaksforening, den norske seksjonen i IAW.

Bibliografi (utvalg) 
De historiska källorna till Strindbergs «Mäster Olof» (1915)
Olaus Petri: en levnadsteckning (1917)
Dosformiga spännen från vikingatiden (1919)
Där fädrens kummel stå: en utfärdsbok för Stockholmstraktens fornlämningar, två delar (1922)
Grottmänniskornas årtusenden (1926)
Kvinnan i Nordens forntid (1926) (faksimileutgave 2003)
Solskivans land: skildringar i ord och bild från det gamla och nya Egypten (1927) (engelsk utgave: The land of the sun-god: description of ancient and modern Egypt, 1929)
Aranaes: en 1100-talsborg i Västergötland/utgrävd av Bror Schnittger; beskriven av Bror Schnittger och Hanna Rydh (1927) 
Kring Medelhavets stränder: forntid och nutid (1928)
Mor berättar om hur det var förr i världen (1930) (dansk utgave: Mor fortæller om hvordan der var i Verden i gamle Dage, 1947)  
Adelsö (1930)
Stora Karlsö under forntiden (1931)
Hos stenåldersfolket (1933)
Hur man levde i Faraos land (1933)
Bland fornminnen och indianer (1934)
Förhistoriska undersökningar på Adelsö (1936)
Oscar Montelius: en vägrödjare genom årtusenden (1937)
Grottan Stora Förvar på Stora Karlsö/undersökt av Lars Kolmodin och Hjalmar Stolpe; beskriven av Bror Schnittger och Hanna Rydh (1940)
Frihet och demokrati (1940)
Min resa till Indien (1946)
Jämtland och Härjedalen – läsebok för skola och hem, Hembygdsböckerna (red. samt egne artikler) (1948)  
Brytningstid i Orienten (1952)
Indisk ökenby (1956)
Rang Mahal: the Swedish archaeological expedition to India 1952–1954 (1959)

Referanser 

Svenske riksdagsmedlemmer
Svenske arkeologer
Personer fra Stockholm
Fødsler i 1891
Dødsfall i 1964