Spörers lov

Spörers lov forutsier variasjoner i solflekkenes breddegraden under en solflekksyklus. Den ble oppdaget av den engelske astronomen Richard Christopher Carrington rundt 1861. Carringtons verk ble videreutviklet av den tyske astronomen Gustav Spörer.

Ved starten av en solflekksyklus synes solflekker å oppstå ved breddegrader på 30° til 45° på solens overflaten. Når syklusen utvikler seg synes solflekkene å dukke opp ved lavere og lavere breddegrader helt til når et gjennomsnitt på 15° ved solmaksimum. Den gjennomsnittlige breddegraden for solflekker fotsetter å bevege seg nedover, ned til ca. 7°, og når de gamle solflekkene blekner dukker solflekker fra den nye syklusen frem ved høye breddegrader.

Se også 
 Variasjoner i solaktiviteten
 Wolfnummer
 Joys lov

Referanser 

Solen