Shehri

Shehri (arabisk: شحرية), også kjent som jibbali (eller «fjellspråk»), er et moderne sørarabiske språk som snakkes av en minoritet av den innfødte befolkningen i kystbyene og i fjellområdene og ørkenområdene i Dhofar-området i det sørvestlige Oman, så vel som på øya Al-Hallaniyah, den eneste bebodde øya i den omanske øygruppen Kuria Muria. Det totale antallet Jibbali-talende er sannsynligvis mellom tretti og femti tusen.

Mens den tidvis forveksles som en dialekt av arabisk av selv omanske arabere, tilhører shehri til en gren av de semittiske språkene. Det er best kjent som språket til opprørerne i Dhofar i løpet av Dhofaropprøret langs landets grense med marxistiske Sør-Jemen på 1970-tallet.

Alternative navn eller skrivemåter for språket er geblet, sheret, sehri, shahari, jibali, jibbali, ehkili og qarawi. Som de fleste talere av moderne sørarabiske dialekter i Oman og Jemen er mange shehritalere tospråklige i lokale dialekter av arabisk, særlig dialekten dhofari. I tillegg er det hovedsakelig et muntlig språk, og de som har det som morsmål, bruker det ikke som skriftspråk. Alt dette har konsekvenser for språkets overlevelse i det lange løp.

Eksistensen av shehri ble først gjort oppmerksom av europeere av Fulgence Fresnel (1795–1855), den franske konsulen i Jidda. I en serie av artikler i 1838 beskrev Fresnel en rekke fonetiske og grammatiske trekk, blant annet noen verbparadigmer, og ga til og med en oversettelse av en del av et bibelvers (Første Mosebok 37:2) på shehri. Språket har endret seg betydelig i løpet av det siste førti år, sammen med hele landet Oman. Arabisk innflytelse på språket har vært omfattende, og yngre talere kan knapt snakke en setning uten å inkludere mange arabiske ord og uttrykk.

Referanser

Litteratur 
 Rubin, Aaron D. (2014): The Jibbali (Shaḥri) Language of Oman. Grammar and Texts (PDF), Leiden-Boston: Brill. Omfattende dokumentasjon

Eksterne lenker 
 Etnologi for shehri (engelsk)
 Etnologi for sørarabiske språk (engelsk)

Semittiske språk