Ugrasklokke

Ugrasklokke (Campanula rapunculoides) er en vakker, flerårig 20–80 cm høy plante i klokkefamilien. 

Ugrasklokke har en lang jordstengel med tykke knoller. De nederste bladene er smalt hjerteformede med lange skaft, de øvre bladene er lansettformede og sittende. Blomstene er 2–3 cm lange og mørkt blåfiolette, med kanthårede fliker. Blomstringen begynner nedenfra, mens planten ennå vokser.

Ugrasklokke ble innført fra Mellom-Europa til Norden som matnyttig kjøkkenplante på 1700-tallet. Unge blader og røttene på planten i dens første år kan spises. De kan utnyttes både rå og kokt og er rike på C-vitamin. I tidligere tider ble planten dyrket og solgt på planteskoler, også som prydplante. Siden har den spredd seg til andre steder og blitt forvillet.

Planten har en greinet jordstengel, og små rester av rotstengelen er nok til at det kan spire opp nye planter. Har ugrasklokken kommet inn i en hage, er den vanskelig å bli kvitt. Enkelte ser derfor på den som et ugress, men ugrasklokken er egentlig en nyttig plante som kan brukes til mat. Og den er en vakker og dekorativ staude som kan trives under de fleste forhold.

I Norge er ugrasklokke nokså vanlig på Sørøstlandet, i området fra Østfold til Mandal og nord til Elverum. Den er også innført og forvillet i Stavanger og Randaberg. I tillegg vokser den også i Trøndelag og spredt nordover til Troms.

Ugrasklokke kan forveksles med sin nære slektning, nesleklokke. Men sistnevnte har karakteristiske hjerteformede taggede blader og hele planten er i likhet med brennesle dekket av hår.

Referanser

Kilder 
 Johannes Lid Norsk flora Det Norske Samlaget 2005 ISBN 82-521-6029-8
 Knut Fægri: Norges planter  Cappelens forlag 1960
 C.A.M. Lindman Nordens Flora  Gyldendal Norsk Forlag 1977 ISBN 82-05-08681-

Eksterne lenker 
 
 
 Fremmede arter i Norge − Ugrasklokke

Blå blomster
Klokkefamilien
Stauder
Norges flora
Nyttevekstleksikonet