Kroppen min

Kroppen min er en norsk dokumentarfilm fra . Den ble regissert av Margreth Olin, som også har skrevet manuset. Filmen hadde premiere 15. august 2002 under Kortfilmfestivalen i Grimstad, der den vant Gullstolen for beste kortfilm. 17. august vant den Amandaprisen for beste dokumentarfilm, og 30. august hadde den kinopremiere.

I filmen kler Olin av seg, både bokstavelig og følelsesmessig. Filmen er en beretning om en kvinnekropp; hva medsøstre har sagt og ment om den, og hvordan det har formet regissørens selvbilde og forhold til den, men også om møtet med menn som har funnet de «vanskelege» kroppsdelene attraktive. 

Filmen førte til en offentlig debatt om kjønnsroller, forfengelighet og skyldfølelse. Da Olin ble spurt av magasinet Henne om et intervju, takket hun ja på en forutsetning av at de avbildet henne naken på forsiden, uten retusjering eller styling. Dette takket magasinet nei til.

Mottakelse 

Filmen ble generelt godt mottatt og rost for å være modig, ærlig og oppriktig. VGs anmelder skrev at «Mesterskapet i filmen ligger i at i alle hennes private avsløringer, makter hun å lage historien om seg selv om til en film som i all sin privathet først og fremst er drønnende allmenn.»

Dagsavisen anmelder Brita Møystad Engseth trakk frem filmens beskrivelse av graviditet og barnefødsler som dens svakeste del, og kalte den moraliserende ovenfor de som ikke kan få, eller velger å ikke få barn. Hun stilte videre spørsmål ved om ikke filmen formidlet et bilde av kvinnen som ikke kan bli lykkelig og hel før hun er blitt mor. Også Dagens Næringslivs anmelder Øyvor Dalan Vik kritiserte det hun kalte filmens «jeg er blitt mor, derfor er jeg ok»-argument, og mente at det slo bena vekk under filmprosjektet.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 

Norske dokumentarfilmer fra 2000-årene
Norske dokumentarfilmer
Norskspråklige filmer