Sirmur (fyrstestat)

Sirmur eller Sirmoor var en fyrstestat i det som nå er delstaten Himachal Pradesh i India. Staten eksisterte til 1948 da den ble innlemmet i India. Den hadde i 1901 et areal på  km2 og en befolkning på . 
Byen Nahan var hovedstad og staten kalles noen ganger det samme.

Geografi, samfunns- og næringsforhold
Sirmur var den største av Simla Hill States nord i Punjab. Den grenset i nord til fyrstestatene Balsan og Jubbal, i vest til Patiala og Keonthal, i sør til Kalsia og distriktet Ambala og i øst til distriktet Dehra Dun i United Provinces. 

Det meste av landet var fjellrikt, med unntak av dalen Kirda Dun i sørvest. Det høyeste fjellet hadde en høyde på 3652 meter. Giri og Taus var de viktigste elvene i staten. I Giri var det godt fiske. I dallandet ble det drevet landbruk. Avlingene besto av hvete, kikerter, ris, mais, sukkerrør, ingefær og gurkemeie. I fjellområdene ble det også dyrket tobakk og valmue. Det var også husdyrhold og det ble drevet skogbruk. Staten hadde overskudd av landbruksprodukter og kunne eksportere hvete, mais og kikert. Det ble også utført tømmer. Staten etablerte i 1867 en smeltehytte, men denne var ikke lønnsom og ble omgjort til en virksomhet som foredlet sukkerrør.  

Hovedstaden Nahan var største by. I tillegg fantes det 973 landsbyer (1901). Folketallet økte fra  i 1881, over  i 1891 og  i 1901, til  i 1911. Befolkningen var for det meste hinduer. Over 95 % av folket tilhørte hinduismen. I 1901 kunne 4,3% av befolkningen lese og skrive. Tidlig på 1900-tallet hadde staten ti skoler.

Politikk og forvaltning

Herskerhuset Prakash etablerte seg i området i det tolvte århundre.<ref>Mark Brentnall: The Princely and Noble Families of the Former Indian Empire. Volume One: Himachal Pradesh, New Delhi: Indus Publishing, 2004, s. 22.</ref> Hovedstaden ble i 1621 flyttet til Nahan, der fyrstefamilien hadde en av sine viktigste borger. Sirmur var alliert med Mogulriket og Prakashdynastiet ble belønnet med land for dette. Det var hyppig krig med staten Garhwal. Først på 1800-tallet allierte Sirmur seg med gurkhaene og var en tid dominert av dem. Dette ble det slutt på da Storbritannia og Nepal i 1815 undertegnet en fredsavtale. Etter dette kom Sirmur under britisk overhøyhet.

Sirmur ga militær støtte til britene i første britisk-afghanske krig og i krigen mot Sikhriket i 1845. I det indiske opprøret i 1857 støttet Sirmur britene. Under raja Shamsher Prakash (1856–1898) ble staten modernisert. Ordningen med begar, tvangsarbeid, ble avskaffet. Det ble anlagt veier og et post- og telegrafvesen ble etablert. Raja Surendra Bikram Prakash ble medlem av Det lovgivende råd under Indias generalguvernør. Maharajaen av Sirmur fikk direkte representasjon i Fyrstekammeret da dette ble opprettet i 1921.

Sirmur var inndelt i fire administrative enheter, hver kalt tahsil. Disse het Nahan, Pachhad, Paonta og Rainka.

I 1889 ble Sirmur Sappers and Miners etablert for tjeneste i Imperial Service Troops.

Herskere
Herskerne var rajputer og hinduer. Slekten hevdet å stamme fra Jaisalmer i Rajasthan. Herskerne bar først tittelen raja, men ble fra 1918 opphøyet til maharaja. Fyrsten hadde rett til en salutt på elleve skudd.

Herskerne av Sirmur var:
 Bije Prakash 1721–1736
 Pratit Prakash 1736–1754
 Kirat Prakash 1754–1770
 Jagat Prakash 1770–1789
 Da'arm Prakash 1789–1793
 Karam Prakash 1793–1815
 Fateh Prakash 1815–1850
 Raghbir Prakash 1850–1856
 Shamsher Prakash 1856–1898
 Surendra Bikram Prakash 1898–1911
 Amar Prakash 1911–1933
 Rajendra Prakash 1933–1948

Senere skjebne
Etter Indias uavhengighet i 1947 ble Sirmur 15. april 1948 slått sammen med nabostatene til Himachal Pradesh. I denne delstaten finnes distriktet Sirmaur, som også har byen Nahan som administrasjonssted.

Referanser

Eksterne lenker
 «Sirmur», Imperial Gazetteer of India'', bind 23, Oxford, 1908, s. 21–28

Indias historie
Fyrstestater i India
Stater og territorier opphørt i 1948