Jeg husker godt da jeg forlovet blev

«Jeg husker godt da jeg forlovet blev» er et skillingstrykk av ukjent opprinnelse. På norsk finner man denne også med tittelen «Brevet». Opprinnelig er nok denne skillingsvisen fra Sverige.

Teksten
1.Jeg husker godt da jeg forlovet blev,
det var en aften henvid juletid,
så moro har jeg aldri hatt noen gang
musikken spilte hele natten lang.

2.Jeg husker godt den 12te januar,
og månen ennu høyt på himmelen var,
jeg kledde på meg og gikk til pikens hjem
for der at tage avskjed med min venn.

3.Min pike gråt, hun gråt den lange dag,
til at trøste henne var jeg altfor svag,
jeg husker godt hun fulgte meg til strand
jeg skulle ut på det ville osean.

4.Min pike var den vakreste i vår by,
og hennes skjønnhet den sto høyt i ry,
en liten rose bar hun på hvert kinn
den var så rød, så rød som en georgin.

5.I flere år jeg om på sjøen drev,
men brev til henne uopphørlig skrev.
Og brev fra henne fikk jeg i hver havn
hun skrev kom snart kom hvil deg i min favn.

6.Da tiden kom jeg skulle reise hjem
for der at holde bryllup med min venn,
men der kom hindringer denne gang også,
der kom et brev med en sort forseiling på.

7.Enhver kan tenke seg hvordan jeg ble
da jeg først tok og åpnet dette brev,
thi brevets innhold sto der disse ord:
Den som du elsker nu i graven bor.

8.Nu vil jeg slutte med min simple sang
nu vil jeg reise hjem for siste gang.
Og se det sted hvor lille vennen bor
og med en tåre væte hennes jord.

Kilder
Sangene i våre hjerter, Elin Prøysen,Damm 2007

Skillingsviser