Lóeguire mac Néill

Lóegaire mac Néill (regjerte 428–458 i henhold til Annalene av de fire mesterne; død ca. 462), også kjent som Lóeguire, var ifølge irske annaler og kongerekker konge av Tara eller overkonge av Irland. Han skal ha vært en sønn av Niall Noigíallach, og stamfader til Cenel Loeguiri, en dynastisk gruppe som, i henhold til deres egen genealogiske tradisjon, var mektig i Irland i løpet av 500- og 600-tallet, og regjerte irske territorier som strakte seg fra Lough Erne i nord til kirken Rathlihen ved Slieve Bloom-fjellene i sør.

Lóegaire opptrer som en motstander av Patrick av Irland i flere hagiografier. Hans motstand mot helgenen skal ifølge tradisjonen ha vært årsak til at hans etterkommere ikke fikk innflytelse senere. Det finnes flere redegjørelser om hans død, som alle omfatter overnaturlige elementer, og en del om hans kriger mot Leinster.

Uí Néill, «sønner av Niall» 
De irske annalene hevder å registrere hendelser på 400-tallet, men deres pålitelighet er tvilsomme da slike tidlige oppføringer ble lagt til på 800-tallet eller senere. Kronologien til annalene er særskilt mistenkelig ettersom det antas at dette ble opprettet i ettertid for å tilpasse det som ble antatt å være datoene til den hellige Patrick med kongene navngitt av Patricks tidligste hagiografer, Muirchú moccu Mactheni og Tirechán. Begge forfatterne fikk Patrick til å komme til Irland i Lóegaires regjeringstid og møte ham. Siden annalene ga to dødsdatoer for Patrick, 461 og 493, ble Lóegaires regjeringstid opprettet for å bli tilpasset disse, og generelt den tidligerste datoen. For den senere dato ser det ut til at Lóegaires sønn Lugaid har fungert i samme rolle som motstander.

I sen forhistorisk tid, fra 400-tallet, ble forfedrene til Uí Néill – etterkommere av Niall av de ni gislene – utvidet til å omfatte det østlige midtlandet av Irland, sørlige Ulster og nordlige Leinster, på bekostning av de tidligere overherrene. Opptegnelsen over de irske annalene, antagelig upålitelige på et så tidlig tidspunkt, viser krig mellom etterkommerne av Niall og folket i Leinster. Selv om det senere ble assosiert med erobringene i det østlige midtlandet, kan Tirecháns hagiografi til Patrick antyde at Lóegaires makt var sentrert i Connacht. Patrick sies å ha møtt Lóegaires døtre nær Cruachan, et kompleks av forhistoriske steder assosiert med kongedømmet Connacht i legender og historie.

Ifølge kongelistene, hvorav den tidligste er datert på interne bevis til regjeringen til Fínsnechta Fledach (død 697), ble Niall etterfulgt av Lóegaire, som på sin side ble fulgt av en andre sønn av Niall, Coirpre, deretter av Ailill Molt en av de få kongene som ikke nedstammet fra Niall, og Ailill ble etterfulgt av av Lóegaires sønn Lugaid. Senere lister gjør Nath Í mac Fiachrach til konge plassert mellom Niall og Lóegaire, men utelater også Coirpre. Gitt de mange problemene med nedtegnelsene, er dateringen av Lóegaires floruit upresis, anslag som plasserer den i andre halvdel av 400-tallet, ca. 450 til kanskje slutten av 480-tallet.

Den hellige Patrick 
I Muirchú moccu Macthenis hagiografi om Patrick fra 600-tallet, beskrives Lóegaire som «en stor konge, rasende og hedensk, hersker over barbarene». Etter en rekke forsøk fra Lóegaire og andre på å drepe Patrick, blir Lóegaire advart av helgenen om at han må akseptere den kristne troen eller dø. Etter å ha lyttet til sitt folks råd, underkastet han seg og ble døpt.

Det andre hagiografien til Patrick, skrevet av Tírechán, sier at Lóegaire forble en hedning til tross for Patricks mirakler. Lóegaire sa at faren Niall ikke ville ha latt ham konvertere. «I stedet skal jeg begraves i gravhaugene på Tara, sønnen av Niall, ansikt til ansikt med sønnen til Dúnlaing i Mullaghmast». Tírechán aksepterte imidlertid at Patrick konverterte to av Lóegaires døtre, Eithne den fagre og Fedelm den røde.

Den senere hagiografien Vita tripartita Sancti Patricii («Sankt Patricks trefoldige liv») skildrer igjen en Lóegaire som konspirerer i å få Patrick drept. I lorica, bønnene til sankt Patrick som er formidlet i nevnte Vita tripartita, og den beskytter Patrick mot en av Lóegaires planer. I denne beretningen ble ikke Lóegaire omvendt av Patrick, og ble derimot begravet på Tara slik faren Niall hadde ønsket. Lebor na hUidre, et irsk manuskript fra 1100-tallet, har gitt ytterligere en beretning om Lóegaires omvendelse og død.

Bóroma Laigen 
Bóroma Laigen – «skattleggingen av storfe fra Leinster» – er gjenstand for en rekke mellomirske beretninger. Dens antatte opprinnelse er beskrevet i Tuathal Techtmar 7 Ríge na hÉrenn, en del av en fortsettelse av Lebor Gabála Érenn, og i Acallam na Senórach. De er plassert i den forhistoriske fortiden, i tiden til Túathal Techtmar, som påtvinger skatt av 5000, i andre regnskaper 15000, storfe fra kongene av Leinster for døden av døtrene hans som en pris definert av ære – kjent som éraic i tidlige irske lovbøker. De legendariske kongene som følger Tuathal forsøker å samle inn skatten til Coirpre Lifechairs forsøk endelig ble beseiret av Fionn mac Cumhaill og Fianna.

Lóegaires forsøk på å påtvinge skattleggingen av storfe, ifølge de senere beretningene, var mislykket. Hans invasjon ble beseiret av kongen av Leinster, Crimthann mac Énnai, stamfar til Uí Cheinnselaig, nær elven Barrow. Lóegaire ble tatt til fange og tvunget til å sverge på å aldri mer invadere Leinster. Det gjorde han, og sverget ved sol og måne, jord og hav, dag og natt, og vann og luft. En beretning om hans død sier at han brøt denne høytidelige eden. Det er sannsynlig at assosiasjonen til Uí Cheinnselaig er et senere tillegg ettersom andre kilder sier at kongen av Leinster som regjerte fra byen Naas på Patricks tid tilhørte den senere dynkle slekten til Uí Garrchon, en del av Dál Messin Corb.

Død 
Det er flere beretninger om Lóegaires død. Bóroma Laigen får ham til å bryte eden om aldri mer å invadere Leinster. Da han kom  fram til sletten ved elven Liffey nær Kildare, ble han drpet naturkreftene som han hadde sverget til: vinden forlot lungene hans, solen svidde ham, jorden begravde ham. Slik går det med de som bryter en hellig ed, i henhold til middelalderens moral. En annen beretning har Lóegaires druider en profeti om at han ville dø mellom Ériu (Irland) og Alba (Skottland). For å unngå dette dro Lóegaire aldri til sjøs. Denne versjonen forteller at han døde mellom to åser på Liffey-sletten, åser kalt Ére og Alba. Til slutt sies det at Lóegaire ble forbannet av Patrick og døde av det.

Cenél Lóegairi 
Tiréchans hagiografi om Patrick navngir to døtre til Lóegaire, Eithne den vakre og Fedelm den røde. Lóegaires sønn Lugaid er med på alle kongelister. Beretningen om Lóegaire og Patrick i An Leabhar Breac forklarer at Patrick forbannet Lóegaires etterkommere og sa at de aldri ville ha kongedømmet til Tara. Lóegaires dronning, Angias, en datter av Ailill Tassach, fra Uí Liatháin, som var gravid med Lugaid, ba om at hennes ufødte barn skulle bli skånet for forbannelsen, og dette ble delvis gitt slik at Lugaid ble senere konge.  En annen av hans tolv sønner het Feidlimid. I tillegg til Angias omfatter hans koner Muirecht, datter av Eochaid Muinremar, som sies å være bestefaren til Fergus Mór mac Eirc, en konge på det skotske fastlandet.

Cenél Lóegairi var faktisk en relativt liten gruppe i det irske midtlandet i historisk tid. De var underlagt Síl nÁedo Sláine-kongene av Brega. Landene deres lå mellom elven Boyne og en sideelv av Boyle ved navn Blackwater med hovedkirken deres ved Trim i det moderne grevskapet Meath. En annen gren, Muintir Talthligh, var høvdinger for Uí Laoghaire i Lough Lir, et distrikt som lå i baronien Lurg, nord for nedre del av innsjøen Lough Erne i Fermanagh.

Referanser

Litteratur 
 Byrne, Francis John (1973): Irish Kings and High-Kings, London: Batsford, ISBN 0-7134-5882-8
 Charles-Edwards, T.M. (2000): Early Christian Ireland Cambridge: Cambridge University Press, ISBN 0-521-36395-0
 De Paor, Liam (1993): Saint Patrick's World: The Christian Culture of Ireland's Apostolic Age, Dublin: Four Courts, ISBN 1-85182-144-9
 Hughes, Kathleen (1972): Early Christian Ireland: Introduction to the Sources, London: Hodder & Stoughton, ISBN 0-340-16145-0
 Irwin, Philip (2004): «Lóegaire mac Néill (fl. fifth century)», Oxford Dictionary of National Biography, Oxford: Oxford University Press (krever tilgang)
 MacKillop, James (1998): Oxford Dictionary of Celtic Mythology, Oxford: Oxford University Press, ISBN 0-19-860967-1
 Ó Corráin, Donnchadh, red. (1997): Genealogies from Rawlinson B 502. University College, Cork: Corpus of Electronic Texts. .
 Ó Cróinín, Dáibhí (1995): Early Medieval Ireland 400–1200, Longman History of Ireland, London: Longman, ISBN 0-582-01565-0
 Stokes, Whitley (1887): The Tripartite life of Patrick: with other documents relating to that saint, Rolls Series, vol. I, London: Eyre & Spottiswoode for Her Majesty's Stationery Office
 Stokes, Whitley (1887): The Tripartite life of Patrick: with other documents relating to that saint, Rolls Series, vol. II, London: Eyre & Spottiswoode for Her Majesty's Stationery Office
 Wiley, Dan M. (2004): «Bóroma», The Cycles of the Kings, arkivert fra [http://www.hastings.edu/academic/english/Kings/Boroma.htm  originalen den 7. mai 2008
 Wiley, Dan M. (2004): «Comthoth Lóegairi co cretim 7 a aided», The Cycles of the Kings, arkivert fra originalen  den 7. mai 2008

Irske overkonger