Det franske kjøkken

Det franske kjøkken er mat fra Frankrike. Den er utviklet gjennom mange hundre år med sosial og politisk forandring. I middelalderen ble det kjennetegnet av ekstravagante banketter med utførlig utsmykkede og sterkt krydrete matretter som ble laget av kokker som Guillaume Tirel. Under den franske revolusjonen minket bruken av krydder og den ble etterhvert erstattet av urter og mer raffinerte matlagingsmetoder der kokker som François Pierre La Varenne viste vei og som senere ble ytterligerer videreutviklet av kokker i tjeneste hos Napoleon, som for eksempel Marie-Antoine Carême.

Det franske kjøkken ble på 1900-tallet definert av Georges Auguste Escoffier og det ble den moderne versjonen av haute cuisine. Escoffier utelot imidlertid mye av den karakter som man finner i mange av Frankrikes regioner. Gastronomisk turisme og Guide Michelin bidro senere til å opphøye landsbygdens og borgerskapets mat samt innflytelsen fra etniske minoriteter, for eksempel baskisk innflytelse på sørvestfransk mat.

Ingredienser og matretter varierer fra region til region. Det finnes mange kjente lokale retter som er opphøyd til både nasjonal og regional standard. Ost og vin er en viktig del av kosten og disse har også mange regionale og nasjonale innslag med varianter som reguleres i loven om kontroll av geografisk opphav Appellation d'origine contrôlée (AOC).

Fra 2010 er det franske kjøkken oppført på UNESCOs liste over Mesterverker i muntlig og immateriell kulturarv.

Referanser

Eksterne lenker 
 

 
Immateriell kulturarv