Veien til det oppvåknede liv

Veien til det oppvåknede liv (sanskrit: Bodhisattvacharyāvatāra eller Bodhicaryavatāra) er en kjent og meget utbredt tekst fra mahayanaretningen innenfor buddhismen. Den er skrevet på 600-tallet av buddhistmunken Shantideva (Śāntideva), som var knyttet til lærestedet i Nālandā, i nåværende Bihar. 

Teksten inneholder veiledning for det liv som en bodhisattva, en som søker å oppfylle troens vei og mål, må leve for å oppnå bodhicitta, et opplyst sinn gjennom de seks prinsippene for paramita. Kapittel seks regnes som en særlig innsiktsfull tekst i spørsmålet om kṣanti paramita, tålmodighet, og er kilde for mange sitater. Teksten er særlig utbredt i Tibet, hvor mange anser det niende kapitlet for det beste fremstillingen av innholdet i madhyamaka-retningen. Det tiende kapitlet er en populær bønn.

Teksten er skrevet på klassiske indiske versemål.

Tekstens ti kapitler 
 Lovprisning av viljen til oppvåkning
 Bekjennelse av ondskap
 Å gripe fatt i viljen til oppvåkning
 Utrettelig flid i viljen til oppvåkning
 Om å ta vare på klar forståelse
 Fullkommen tålmodighet
 Fullkommen styrke
 Fullkommen meditasjon
 Fullkommen visdom
 Dedikasjon

Norsk utgave 
Den norske tittelen, og kapitteltitlene, er etter den norske utgaven i antologien Lotussutraen, og andre skrifter fra mahayanabuddhismen. Utvalg og innledende essay av Jens Braarvig; oversatt av Kåre A. Lie og Tone Lie Bøttinger. XXXII, 348 sider. Bokklubben, 2003. (Verdens Hellige Skrifter; 18) ISBN 82-525-5330-3

Referanser 

Madhyamakatekster
Tengyur
Bokserien Verdens hellige skrifter