Jessie Diggins

{{MedaljeKonkurranse|Antall enkeltseire i verdenscupen: 12Per 31. desember 2021}}

Jessie Diggins (født Jessica Diggins; 26. august 1991) er en amerikansk langrennsløper. Hun er to ganger verdensmester. Hun ble verdensmester i lagsprint sammen med Kikkan Randall under ski-VM 2013 i Val di Fiemme, og hun vant 10 km fristil med intervallstart i VM 2023 i Planica. Hun vant Tour de Ski 2021 og verdenscupen sammenlagt sesongen 2020/21.

Hun har til sammen ni juniortitler og seks seniortitler på nasjonalt nivå i USA.

 Idrettskarriere 
2008/09
Diggins deltok ved USA-mesterskapet i langrenn 2009 i Anchorage, og kom der på 18.-plass på sprinten og 21.-plass på 5 km klassisk. Hun ble også tatt ut til junior-VM på ski 2009 i Praz de Lys - Sommand, der hun kom på 59.-plass på 5 km fristil og 43.-plass på 10 km jaktstart. I tillegg deltok hun på USAs stafettlag som kom på 7.-plass på 4 x 3,3 km stafett.

2009/10
Ved US Super Tour'' kom hun på 12.-plass på 5 km og 10 km. I desember 2009 deltok hun ved Nor-Am Cup i Sovereign Lake i Vernon i Canada. Der kom hun på 10.-plass i sprinten.

I januar 2010 deltok Diggins ved junior-VM på ski 2010 i Hinterzarten, og USA kom der på 8.-plass på 4 x 3,3 km stafett. Hun gikk ikke videre fra kvalifiseringen til finalen i sprinten, og endte på 26.-plass totalt. På jaktstarten kom hun på 25.-plass. Hun deltok ikke ved USA-mesterskapet dette året.

2010/11
US Super Tour i november 2010 kom hun på 12.-plass på 5 km klassisk som året før, men endte på 17.-plass på 10 km fristil. I desember deltok hun ved Nor-Am Cup, og vant både 10 km jaktstart og 16,5 km fellesstart. Hun kom på 2.-plass på 5 km fristil. I januar 2011 vant hun sin første nasjonale tittel som senior, da hun vant fristilsprinten ved USA-mesterskapet i langrenn 2011 i Rumford. Her kom hun også på 4.-plass på 10 km 10 km klassisk, og 9.-plass på klassisk sprint. Hun fikk en 5.-plass i Scandinavian Cup 2010/11 - på sprinten i Madona 2. februar. Hun debuterte i verdenscupen i Drammen 20. februar 2011.

Diggins deltok ved Ski-VM 2011 i Holmenkollen i Oslo. På sprinten gikk hun videre fra kvalifiseringen, med 29. beste tid. 30 utøvere gikk videre til kvartfinalen. Hun endte på 5.-plass i sin kvartfinale, der Charlotte Kalla vant, og gikk dermed ikke til semifinalen. Hennes lagvenninne Kikkan Randall kom på 6. og sisteplass i denne kvartfinalen. Hun kom på 28.-plass på 15 kilometer jaktstart, men ble ikke tatt ut på USAs lag i lagsprint, der Sadie Bjornsen og Kikkan Randall gikk. USA kom på 9.-plass av 14 lag i 4 x 5 km stafett.

Hun kom på 3.-plass på 30 km fellesstart ved USA-mesterskapet i mars, og hun fikk også en 2.-plass på 10 km fellesstart ved US Super Tour.

2011/12
Ved US Super Tour vant hun tre av løpene før jul 2011, og hun vant alle fire løpene i Nor-Am Cup i desember. Ved USA-mesterskapet i langrenn 2012 i Rumford vant hun alle fire distanser; sprint fristil, 10 km fristil, og 10 km klassisk, fellesstart, og sprinten i klassisk stil. Daria Gaiazova, som representerer Canada, vant selve løpet, men deltok ikke i USA-mesterskapet. I slutten av februar deltok hun ved U23-VM i langrenn i Erzurum, der hun kom på 15.-plass i 7,5 + 7,5 km med skibytte. I US Super Tour-løpene i mars vant hun en 3 km fristil og en klassisk sprint.

Hennes beste plassering i verdenscupen 2011/12 var en andreplass i lagsprint i Milano i januar 2012, og sammenlagt endte hun på 34.-plass med 228 poeng. Hun fikk også femteplass på 10 km fellesstart i Rybinsk og 4 x 5 km stafett i Nove Mesto i verdenscupen denne sesongen. Hun avsluttet sesongen med sølv på 30 km fellesstart ved USA-mesterskapet i langrenn, 1,1 sekunder bak Kikkan Randall.

2012/13
Under verdenscupåpningen for sesongen 2012/13 i Gällivare 25. november 2012, var hun med på USAs lag som ble nummer tre på 4 x 5 km stafett. Den 7. desember 2012 tok hun sin første verdenscupseier, da hun vant lagsprinten i Québec sammen med Kikkan Randall, der de tok USAs første lagseier i verdenscupen noensinne.

Hun deltok på 5 km fristil ved det sveitsiske mesterskapet i langrenn 2013, der hun kom i mål på 2.-plass. bak Liz Stephen. VM på ski 2013 ble arrangert i Val di Fiemme i Italia, og Diggins vant der VM-gull på lagsprinten sammen med Kikkan Randall, 7,8 sekunder foran Sverige. USA kom også på 4.-plass på 4 x 5 km stafett, og individuelt kom hun på 23.-plass på 10 km fristil. Hun startet også på 30 km fellesstart, men fullførte ikke løpet. Hun kom på 21.-plass ved Tour de Ski 2012/13, og i verdenscupen sammenlagt kom hun på 36.-plass med 208 poeng. I US Super Tour-rennene i april ble det én pallplassering; en andreplass på 3,1 km fristil i Tahoe.

2013/14
Ved U23-VM i langrenn 2014 i Val di Fiemme kom hun på 2.-plass på sprinten, bak tyske Elisabeth Schicho. Hun deltok i sitt første OL ved vinter-OL 2014 i Sotsji, der hun kom op 8.-plass av 61 deltakere på 15 kilometer jaktstart. På 5 km sprint fikk hun 12. beste tid i prologen, men ble slått ut i sin kvartfinale, der hun kom på 3.-plass bak Katja Višnar og Sophie Caldwell. Hun kom på 40.-plass på 30 kilometer fristil, og USA kom på 9.-plass på 4 x 5 km stafett. Ved USA-mesterskapet i langrenn 2014 i Kincaid Park i april kom hun på 4.-plass på 30 km fellesstart.

Hun endte på 13.-plass ved Tour de Ski 2013/14, og på 20.-plass ved verdenscupen i langrenn 2013/14.

2014/15
Diggins deltok ved VM på ski 2015 i Falun, der hun kom på 2.-plass på 10 km fristil, bak svenske Charlotte Kalla. Hun deltok på lagsprinten sammen med Sophie Caldwell, og disse endte på 8.-plass. USA kom på 4.-plass på 4 x 5 km stafett, fellesstart. Hun startet også på 30 km fellesstart, men fullførte ikke løpet.

Hun endte på 22.-plass sammenlagt ved verdenscupen i langrenn 2014/15, og brøt Tour de Ski 2015 etter fem etapper. Sesongen ble avsluttet med USA-mesterskapet i langrenn 2015 i Sun Valley, der hun kom på 16.-plass på 30 km fellesstart.

2015/16
Ved sesongåpningen i Gällivare vant Diggins sprinten, foran Sophie Caldwell og Karolína Grohová. Her vant hun også 10 km fristil.

Hun vant sin første individuelle verdenscupseier 8. januar 2016, da hun vant 5 kilometeren i Tour de Ski i Toblach, foran Heidi Weng og Ingvild Flugstad Østberg. Sammenlagt kom hun på 10.-plass ved Tour de Ski 2016, 11:20,4 minutter bak Therese Johaug.

2016/17

Under VM 2017 i Lahtis gikk hun sammen med Sadie Bjornsen på USAs lag som tok bronse på lagsprinten.

2020/21

Hun vant Tour de Ski 2021 og verdenscupen sammenlagt sesongen 2020/21.

2022/23

I VM 2023 i Planica gikk hun sammen med Julia Kern på USAs lag som tok bronse på lagsprint fristil, og hun ble verdensmester på 10 km fristil med intervallstart.

Verdenscupresultater

Individuelle seire

Lagseire

Sammenlagtplasseringer

Privat 
I april 2020 forlovet hun seg med ishockeyspilleren Wade Poplawski, og de giftet seg i 2022.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 

Langrennsløpere fra USA
Olympiske mestere for USA
Olympiske bronsemedaljevinnere for USA
Verdensmestere i langrenn
Deltakere for USA under Ski-VM 2011
Deltakere for USA under Ski-VM 2013
Deltakere for USA under Vinter-OL 2014
Langrennsløpere under Vinter-OL 2014
Deltakere for USA under Ski-VM 2015
Deltakere for USA under Ski-VM 2017
Deltakere for USA under Vinter-OL 2018
Langrennsløpere under Vinter-OL 2018
Medaljevinnere under Vinter-OL 2018
Personer fra Washington County i Minnesota
USA-mestere i langrenn
Deltakere for USA under Ski-VM 2019
Tour de Ski-vinnere
Deltakere for USA under Ski-VM 2021
Deltakere for USA under Vinter-OL 2022
Langrennsløpere under Vinter-OL 2022
Medaljevinnere under Vinter-OL 2022
Olympiske medaljevinnere i langrenn
Deltakere for USA under Ski-VM 2023