Peter Edvard Vorum

Peter Edvard Vorum (født 4. oktober 1884 i Sparbu, død 24. april 1970 i Rendalen) var norsk lærer, ordfører i Ytre Rendal 1914-1934, og stortingsrepresentant for Arbeiderpartiet fra 1934 til 1945. Som ordfører representerte han både Arbeiderdemokratene, Arbeiderpartiet og NS.

Han ble født ved Steinnes i Sparbu som sønn av gårdbruker Christoffer Olsen Vorum (1843–1915) og Karoline Elvine Ertsaas (1855–1890) på gården Vårem. Han gikk på Ogndal folkehøgskule 1901–1902, det var en flyttbar folkehøgskole eid av Anton Fjær som var i Ogndal 1900–02 og deretter flere andre steder før den i 1914 ble stedfast som Skogn folkehøgskole. Han tok eksamen ved Levanger lærerskole i 1905. Etter dette var han ansatt som lærer ved Falstad skolehjem og en skole i Egge i 1905, og siden ved en skole i Andenes fra 1906 til 1909. Han gikk på Askov folkhøjskole i Danmark 1909–1910. Fra 1910 var han ansatt som lærer i Ytre Rendal, etterhvert også som klokker. Han ble valgt som ordfører ved Ytre Rendal herredsstyre gjennom syv perioder fra 1913 til 1934. Han representerte først Arbeiderdemokratene, og meldte seg i 1923 inn i Arbeiderpartiet. I 1929 fikk han vervet som fylkesrevisor, og i perioden 1932 til 1933 var han formann i fylkestinget. Han var gjennom 1930-årene leder i komiteen for Rendalssenkningen, nedreguleringen av vannstanden i Lomnessjøen for å øke arealet åkerland i bygda. 

Vorum ble i 1933 valgt inn på Stortinget som 5. representant fra Hedmark. Han ble medlem av kirke- og skolekomiteen og ble gjenvalgt til Stortinget ved stortingsvalget i 1936. 

Han meldte seg inn i Nasjonal Samling i desember 1940, og ble først ordfører i Ytre Rendal våren 1941, deretter rådmann i Åmot kommune fra april 1941 til 1945. Han var også ordfører i Åmot fra desember 1941 og til utpå vinteren i 1944.» Han var konstituert skoledirektør i Hedmark fra 1944, etter at Arne Juland ble syk. Vorum var den eneste fra Arbeiderpartiets parlamentariske gruppe fra 1936 som meldte seg inn i NS. Under landssvikoppgjøret i 1948 ble han dømt til fem års tvangsarbeid, ti års rettighetstap og tap av lærerstillingen.

Han hadde ord på seg for å ha vært en populær ordfører før krigen, men dette endret seg etter at han sluttet seg til Nasjonal Samling i 1940 og ble oppnevnt som ordfører og senere som rådmann av Quisling-regimet. Han ble i 1944 omtalt i den norskspråklige avisen Nordisk Tidende i New York i serien «Undergangsprofiler». I en ellers kritisk omtale ble det pekt på at Vorum før krigen hadde vært både en dyktig og populær ordfører. Avisen mente at han nå hadde tapt all anseelse: «ingen i Østerdalen er hatet som han – ingen har vært dypere foraktet.» 

Hans kone Magna var datter av Vorums forgjenger som ordfører i Ytre Rendal, Karl Akre, og svigerinne med trekkspilleren Ottar E. Akre.

Stortingskomiteer 
 Kirke- og skolekomiteen 1934–1936 og 1937–1945

Referanser

Eksterne lenker 
 

Personer fra Steinkjer kommune
Stortingsrepresentanter 1934–1936
Stortingsrepresentanter 1937–1945
Stortingsrepresentanter for Hedmark
Stortingsrepresentanter fra Ap
Norske skolefolk
Ap-ordførere i Hedmark
Arbeiderdemokrat-ordførere
Ordførere i Rendalen
Rådmenn
NS-politikere
NS-ordførere i Hedmark
Medlemmer av Nasjonal Samling
Nordmenn dømt i landssvikoppgjøret etter krigen
Nordmenn fra andre verdenskrig