Solfrid i Bjørnstu og de syv svende

Solfrid i Bjørnstu og de syv svende er en roman skrevet av Johan Falkberget i 1928.

Historien handler om den morløse Solfrid, som nektet å tigge på gårdene, og av den grunn ble banket av sin far. Hun rømmer, og en St.Hans natt kommer hun vandrende langs landeveien og havner hos Bernt i Bjørnstu (Bjønnstu). Solfrid var så fager at mennene mente hun måtte være ei hulder, mens kjerringene seg i mellom pratet om at hun måtte være tater. Solfrid satte hele den fredelige bygda på ende. "Karfolkene begynte å kry rundt Bjønnstu som luskende hannkatter" (fra Arbeidermagasinet nummer 38, 1954).

"Solfrid i Bjørnstu og de syv svende" gikk som en ukentlig, helsides, tegneserie i Arbeidermagasinet fra nummer 35 i 1954 til nummer 46 i 1955 (til sammen 64 helsider). Hver helside besto av 9 bilder med tekst under. Serien ble tegnet av den norske tegneren og illustratøren Bjarne Restan. Dette var den siste tegneserien han illustrerte. Historien om "Solfrid og de sju svende" fortsatte i Arbeidermagasinet som ukentlig romantekst fra magasin nummer 47 i 1955 til godt ut i 1956.

"Solfrid i Bjørnstu og de syv svende" ble på nytt trykt i Arbeidermagasinet fra utgivelse nr.36 til utgivelse nr.51 i 1968. Denne gang ikke som tegneserie, men med en illustrert helside hver uke. Illustrasjonene var nå tegnet av tegneren og illustratøren Borghild Rud.

Norske tegneserier
Tegneseriefigurer
Norske romaner
Bøker fra 1928
Introduksjoner i 1954