Hellekiste

Hellekiste (engelsk: cist)er innenfor nordisk arkeologisk terminologi betegnelsen på en type megalittgrav, typisk i bronsealderen. De består vanligvis av en lav gravhaug med rektangulære steinheller, omgitt av lave hauger. De finnes hovedsakelig i store og høyt beliggende gravhauger, som ble bygget som gravsted for de rike høvdingene og hans familier. De ble som oftest brukt til gjentatte ubrente begravelser med gravgods som keramikk, flintdolker, pilspisser og lignende.

De dateres til fra sen neolittisk tid (bondesteinalder) og som ble bygget ut og anvendt også bronsealderens periode I (2400-1500 f.Kr.), og er vanlige i Danmark (eksempler er Hohøj, Stabelhøje og Jelshøj) og særlig Sverige hvor de forekommer hovedsakelig i landskapet i Götaland med en konsentrasjon i det sørlige Småland, Värmland og Närke. Gravtypen er også vanlig i svenske Dalsland og Uppland, og steinkister er kjent så langt nord som til Ångermanland; om enn yngre enn de lenger sør. Gravlegginger med hellekister ble også anvendt av steppefolk, også av Jamnakulturen, en sivilisasjonskultur fra tidlig bronsealder i området mellom elvene Bug i Ukraina og Dnestr i Romania (3500- og 2200-tallet f.Kr.).

I Norge er de sjeldne. Bare mellom 12 og 15 er kjent, og de finnes nesten utelukkende i indre Østfold, særlig øst for Haldenvassdraget. Den største og antakelig mest kjente ligger på Heli sør for Spydeberg. Den vestligste forekomsten antas å være to hellekister ved Verket i Hurum, like ved Svelvikstrømmen. De norske hellekiste er rundt 1,2 til 3 meter lange og vesentlig større hellekister er funnet i Sverige.

Referanser

Eksterne lenker 
 , generelt om hellekister
 , Hällkista i Sverige
 , Stenkister i Danmark
 Hellekiste, søk i Digitalt museum
 Hellekister, NRK 5. november 2010

Arkeologiske anleggstyper