Johan Eberhard Nielsen

Johan Eberhard Colbjørnsen Nielsen (født 13. desember 1827 på Stemsrud i Grue, død 17. mars 1916) var en norsk målmann.

Nielsen var sønn av en sorenskriver og ble student i 1845. Etter studier ved universitetet ble han cand. jur. i 1851, og arbeidet deretter i fire år som skriversfullmektig, før han ble kopist i Indredepartementet i 1855. Han ble fullmektig i departementet i 1864. I 1870 ble han politimester på Kongsberg, og i 1884 sorenskriver i Sand i Nedenes amt. Han ble i dette embetet til 1912, da han gikk av i en alder av 85 år.

Alt da Ivar Aasen la grunnlaget for landsmålet på 1850-tallet, ble Nielsen begeistret for målsaken. På 1860-tallet var han med i Døleringen, kretsen omkring A. O. Vinje, han var med på å utgi Vort Land fra 1867, og han deltok i grunnleggelsen av Det norske Samlaget i 1868, hvor han satt som styremedlem til 1870.

Ved siden av målsaken interesserte Nielsen seg for folkeminnesamling. Sammen med Ludvig M. Lindeman hadde han alt i 1863 utgitt en samling på 30 gamle norske Kjæmpevisemelodier, og i 1868 fikk han utgitt Segnir fraa Hallingdal som en av Samlagets første bøker. Han interesserte seg også for språk, særlig gammelgresk, og utga i 1907 en oversettelse av et utvalg fra Iliaden.

Referanser

Kilder 
 Aure, Anton: «J. E. Nielsen». Ivar Aasen-tunet

Nynorskforkjempere
Norske embets- og tjenestemenn
Norske oversettere
Fødsler i 1827
Dødsfall i 1916