Vestens litterære kanon

Vestens litterære kanon (originalt: The Western Canon: The Books and School of the Ages) er en bok fra 1994 av Harold Bloom om litterær kanondannelse. 

Boken er en gjennomgang av de forfatterne Bloom anser å være de sterkeste i (vestlig) litteraturhistorie og der ingen forfatter overgår William Shakespeare. Boken inneholder en introduksjon og konklusjon som uttrykkelig angriper fremveksten av ideologibasert litteraturvitenskap innen (amerikansk) akademia. Det som derimot fikk størst oppmerksomhet var den medfølgende listen over verk fra antikken frem til i dag, der Bloom presenterer sin store kanon av litterære klassikere og verk som kan være kandidater til en slik status. Han beskriver for eksempel historiene om Don Quijote der han blant annet hevder: «Det finnes ikke to lesere av Don Quijote som synes å ha lest den samme boken, og de fremste kritikere har ikke kunnet bli enige om bokens dypeste aspekter.»

Bloom forsvarer konseptet «vestens kanon» ved å fokusere på 26 forfattere som han ser på som sentrale til kanonen:

Shakespeare
Dante
Chaucer
Cervantes
Montaigne
Molière
Milton
Samuel Johnson
Goethe
Wordsworth
Jane Austen
Walt Whitman
Emily Dickinson
Charles Dickens
George Eliot
Leo Tolstoj
Henrik Ibsen
Sigmund Freud
Proust
James Joyce
Virginia Woolf
Franz Kafka
Jorge Luis Borges
Pablo Neruda
Fernando Pessoa
Samuel Beckett

Referanser

Eksterne lenker 
 Harold Bloom's canonical list
 Harold Bloom discusses The Western Canon with Charlie Rose

Bøker
Bøker fra 1994