Li Tang

Li Tang (, stilnavn: Xigu 晞古, født 1050 i fylket Mengzhou i provinsen Henan i Kina, død 1130) var en kinesisk landskapsmaler på Songdynastiets tid. 

Omkring 1100 var hans malertalenter lagt merke til i den grad at han under keiser Huizong av Song fikk høyeste rang ved Malerakademiet ved hoffet i Bianjing (nå Kaifeng). Li overlevde Jin-invasjonen i 1126–27, og fulgte med da hoffet flyttet sørover til Qiantang (nå Hangzhou), som ble dynastiets nye hovedstad. Han fortsatte som hoffmaler også under keiser Gaozong.

Li var en av de mest innflytelsesrike landskapsmelerne i det tidlige Sørlige Song-dynasti og han fikk mange disipler. Han representerer en viktig forbindelse mellom nordlige song-skolen (Guo Xi, Fan Kuan, Li Cheng og andre) og de senere sørlige song-malere, som Xia Gui og Ma Yuan, som begge hadde studert Lis kunst. Han utviklet og perfeksjonerte en teknikk som ble kalt øksekuttpenselstrøk, som gav klipper og fjell en særlig fin kvalitet.

Referanser

Litteratur 
 Barnhart, R.M. et al. (1997). Three thousand years of Chinese painting. New Haven, Yale University Press. ISBN 0-300-07013-6

Eksterne lenker 
 
 Kort biografi

Personer fra Jiaozuo
Kinesiske malere
Malere under Song-dynastiet