Steinsfjerdingen

Steinsfjerdingen i Hole kommune, Buskerud, er et gammelt administrativt distrikt som er (indirekte) oppkalt etter storgården Stein på Steinsletta, som ligger sentralt i fjerdingen. Trolig er Stein kirkeruin den egentlige årsaken til navnet, siden kirka en gang i tiden var sognekirke i denne delen av Hole. To andre fjerdinger i kommunen har dessuten fått sine navn etter tilsvarende kirker; nemlig Holefjerdingen etter Hole kirke og Bønsnesfjerdingen etter Bønsnes kirke.

Steinsfjerdingen utgjør områdene fra grensen mot Norderhov i Ringerike kommune i nord til Viksåsen i sør, slik at Steinsåsen danner sørgrensa i fjerdingen. I øst danner Steinsfjorden grense og i vest skogsbeltet med Bymoen, Mosmoen og Lamoen mot Røyse og Helgelandsmoen.

Stein er kjent fra en skriftlig kilde (Ågrip) alt i 1180. Stein kirke ble trolig bygget i siste halvdel på 1100-tallet og var i bruk fra da og til 1581. I denne perioden tilhørte trolig områdene i både Steinsfjerdingen og Årnesfjerdingen til dette sognet, men akkurat når begrepet fjerding ble tatt i bruk vites ikke. Steinsfjerdingen nevnes imidlertid i et middelalderdiplom fra 1514. I 1697 ble det skrevet ut soldater fra alle fire fjerdingene i Hole. Da omgangsskolen kom i gang i Østre Hole (tilsvarer dagens Hole) fra 1745 var det også fire fjerdinger der.

Se også 
 Mo, trolig en av bygdas eldste gårder og fødestedet til dikterpresten og eventyrsamleren Jørgen Moe

Kilder 
 Gudmund Bakke. (2002). Bygda og folket, Bosettingshistorie i Steinsfjerdingen. Hole bygdebok, bind II. Steinsfjerdingen, s. 13-17.

Holes geografi