Jazzens «adel»

Jazzens «adel» er et begrep som beskriver de mange storhetene innen jazz. De fikk eller tok «kongelige» titler som mer eller mindre ble hengende ved dem som et navn. Som for eksempel Duke Ellington (som egentlig het Edward Kennedy Ellington).

 God: Art Tatum
 The King: Joe «King» Oliver, Nat «King» Cole, Paul Whiteman, Buddy Bolden, Freddie Keppard
 The Mr. Lord: Jelly Roll Morton
 The King of Swing: Benny Goodman
 The King of the Clarinet: Artie Shaw
 The King of the Jukebox: Louis Jordan
 The Queen: Peggy Lee
 The Duke: Duke Ellington
 The Count: Count Basie
 The Earl: Earl Hines, Oftere kalt «Fatha»
 The Court Jester: Ornette Coleman
 The Major: Glenn Miller, som faktisk var hans militære grad under andre verdenskrig
 The Prince of Darkness: Miles Davis
 Sir Roland Hanna, gjort til ridder av Liberias president, William Tubman, i 1970.
 Sir Charles Thompson gjort til «ridder» av Lester Young.
 High Priest of Bop: Thelonious Monk
 High Priestess of Soul: Nina Simone
 The Baron: Charles Mingus
 The Maharaja: Oscar Peterson
 The First Lady of Song (eller Jazz): Ella Fitzgerald
 President (Prez): Lester Young
 Lady Day: Billie Holiday
 The Divine One:  Sarah Vaughan
 The Chairman of the Board: Frank Sinatra
 The King Of Cool: Dean Martin
 King Of Jazz Guitar: Django Reinhardt

Referanser

Jazz
Kallenavn