Sojuz (rakett)

Sojuz (vestlig betegnelse A–2) er en bærerakett laget av TsSKB-Progress i Samara, Russland. Den brukes til å skyte opp romskipet Sojuz som en del av Sojuz-programmet. Den brukes nå også til å skyte opp det ubemannede romfartøyet Progress til Den internasjonale romstasjonen og til å skyte opp kommersielle satellitter. Sojuz-U-rakettene bruker parafin og flytende oksygen som brennstoff.

Sojuz-raketten ble introdusert i 1966 og var basert på Vostok som igjen var basert på kjernevåpenroboten R-7a. Den var opprinnelig en tretrinnsrakett, men en variant ble laget med et fjerde rakettrinn for å nå høye elliptiske molnijabaner. Produksjonen av Sojuz-raketter nådde sitt høydepunkt på 1980-tallet da 60 stk ble lagd hvert år. Med sine  flyginger er den verdens mest anvendte rakett, langt fler enn noen annen rakett. Den har en gammel utforming, men har relativt lave kostnader og en svært høy pålitelighet, noe som er attraktivt for kommersielle kunder.


Trinn

Trinn 1 
Trinn 1 på Sojuz-rakettene består av fire identiske, koniske hjelperaketter. Disse drives med flytende brennstoff og er montert rundt Trinn 2.

Data (for hver av de fire hjelperakettene)

Total vekt: 44,5 tonn
Brennstoff: 39,2 tonn
Tom vekt:  kg
Diameter: 2,68 meter
Lengde: 19,6 meter
Motorer:
Sojuz og Sojuz-U
RD-107
Skyvekraft 813 kN vid start
Skyvekraft 991 kN i vakuum

Trinn 2 
Total vekt: 105,4 tonn
Brennstoff: 95,4 tonn
Tom vekt:  kg
Diameter: 2,95 meter
Lengde: 28 meter
Motorer
Sojuz og Sojuz-U
RD-108
Skyvekraft 779 kN vid start
Skyvekraft 997 kN i vakuum

Trinn 3 
To ulike varianter av det øverste trinne brukes, Block I og Forbedret Block I (brukes av Sojuz-2-1b).
Total vekt: 25,2 tonn
Brennstoff: 21,4-22,9 tonn
Tom vekt:  kg
Diameter: 2,66 meter
Lengde: 6,7 meter
Motor:
Block I
RD-0110
Skyvekraft: 298 kN
 Forbedret Block I
RD-0124
Skyvekraft294 kN

Sojuz-programmet
Romraketter
Artikler i astronomiprosjektet