Fjallkonan

Fjallkonan (islandsk for «fjellkvinnen») er en kvinnelig personifikasjon av Island. Hun ble først beskrevet i Ofsjónir fra 1752 av Eggert Ólafsson og først navngitt i diktet «Íslands minni» av Bjarna Thorarensen. Etter dette har Fjallkonan blitt et utbredt islandsk nasjonalsymbol.

Hun ble først avbildet i en engelsk bok, Icelandic Legends (1864–1866), tegnet av den tyske illustratøren Johann Baptist Zwecker (1815–1876) etter en beskrivelse gitt av oversetteren Eiríkur Magnússon. Dette bildet omtalte han så i et brev til Jón Sigurðsson:

Dette bildet av en kvinne er ment å representere Island, fordi hun på hodet har en krone av is som flammer spruter opp fra. På skulderen har hun en ravn, den mest typiske fuglen på Island — Odins gamle venn. [...] En måke svever over vannet og det sydende tidshavet, og historiske runestaver flyter i land innen rekkevidde for kona; hun har allerede en av dem i handa. De skal stå for litteraturen og historien til landet vårt. Over kvinnen er det en nattehimmel med stjerner og måne. Bak henne er fjell med topper badet i månelys.

Bladet Fjallkonan kom ut i Reykjavík fra 1884 til 1911. Nettstedet fjallkonan.is er et prosjekt fra Reykjavik museum som formidler islandsk kvinnehistorie.

En kvinne utkledd som Fjallkonan dukket første gang opp under Islandsdagene i Winnipeg i Canada i 1924. Siden 1944 har kvinner utkledt som Fjallkonan lest opp dikt på den islandske nasjonaldagen 17. juni en rekke steder på Island.

Se også
 Personer som nasjonalsymboler

Referanser

Eksterne lenker
 timarit.is om bladet Fjallkonan (på islandsk) 
 fjallkonan.is (engelsk utgave)
 murderiseverywhere.blogspot.com om «Sautjándi júní“
 Liste over kvinner som har opptrådt som Fjallkonan på nasjonaldagen 1944-2012 

Nasjonale personifikasjoner
Islandsk kultur