Baphomet

Baphomet, Bafomet eller Baffomet (fra middelalderlatin Baphometh, baffometi, oksitansk Bafometz, tidligere forklart, trolig uriktig, som en forvanskning av Mahomet, latiniseringen av Mohammad) er navn på en antatt, paganistisk guddom i kristen folketro på 1000-tallet med ukjent opprinnelse. «Baphomet» ble særlig brukt om et avgudsbilde som ble knyttet til Tempelridderordenen på begynnelsen av 1300-tallet. 

I 1856 brukte den franske forfatteren og okkultisten Éliphas Lévi navnet på en figur han satt sammen av ideer fra jødedom, mystisisme, magi og alkymi som et symbolsk uttrykk for dualisme, balanse, heksesabbater med mer. Han tegnet Baphomet som en sittende, menneskeliknende demon med geitehode, vinger og kvinnebryst. Lévis «sabbatsgeit» (le bouc du sabbat) er beholdt som motiv i okkultismen og tolkes som Satan i nyere satanisme. Bukkefiguren forekommer flere steder i vår tids populærkultur.

Historikk

Under Le procès de l'ordre du Temple i Sør-Frankrike fra 1307, rettssaker som inkvisisjonen førte mot medlemmer av Tempelridderordenen for påstått kjettervirksomhet, avgudsdyrkelse og annet, ble «Baphomet» brukt som betegnelse for et hedensk gudebilde, et symbol i form av et skjeggete mannshode. Tempelridderne tilhørte en katolsk ridderorden som ble stiftet i 1119 og oppløst da rettssakene ble avsluttet i 1312. 

På 1800-tallet ble navnet kjent gjennom bøker som handlet om undertrykkelsen av tempelridderne og deres gnostiske lære. Baphomet har seinere feilaktig blitt knyttet til frimurernes hemmelige ritualer nettopp som «tempelriddernes gud».

Illustrasjon fra 1856

Navnet Bephomet fikk ny betydning som symbol for okkultisme og satanisme gjennom boka Dogme et rituel de la haute magie som kom i 1856. Der tegnet den franske forfatteren og okkultisten Éliphas Lévi (1810–1875) en demonliknende skikkelse som han ga dette navnet. Skikkelsen er framstilt med vinger, kvinnebryst, geitebukkhode og klover, sittende på en klode og pekende oppover og nedover med to utstrakte fingre på hver hånd. Over hodet på figuren brenner en flamme, i panna er et pentagram (femtagget stjerne), i fanget står en merkurstav med en mørk og en lys slange, på armene er skrevet de latinske ordene solve («løse opp») og coagula («størkne/koagulere»), og bak er en hvit og svart månesigd.

«Sabbatsgeita» (le bouc du sabbat) representerer ifølge Lévi blant annet dikotomien i verdensaltet og dobbeltnaturen kropp og sjel, mann og kvinne, himmel og helvete, natt og dag og godt og ondt. Han knytter den til magi, heksesabbater og annet. Motivet setter sammen deler fra jødedom (fortellingen om syndebukken), tempelriddersagn (Baphomet som guddom), forbindelsen mellom «der oppe» og «her nede», alkymi (solve og coagula), fruktbarhetsreligion (mannlige og kvinnelige attributter), astrallyset, mannlig seksualitet og mer:

Tolkninger
Lévis tobindsverk inneholdt flere visualiseringer av viktige forestillinger i moderne okkultisme. Hans tegninger har påvirket denne kulturen siden. 

Etter at Lévis tittelillustrasjon ble brukt som grunnlag for en tegning av Djevelen i en serie tarotkort, har Baphomet særlig blitt forvekslet med Satan. Den engelske okkultisten Aleister Crowley (1875–1947) knyttet navnet og figuren til sin egen satanskikkelse, og Baphomet er symbol på Djevelen i moderne satanisme, også tegnet som et bukkehode innskrevet i et oppnedvendt («behornet») pentagram.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Esoterisme
Satanisme
Demoner
Skikkelser fra folketroen