Interstadial

En interstadial er en periode med relativt mildt klima i en istid (glasial). Ekstra kalde perioder kalles stadialer.

Interstadialene fra siste istid (Weichsel) er best kjent. Interstadialer fra denne istiden er Brørup-interstadialen for 105 000–93 000 år siden (isotoptrinn 5c), Odderade-interstadialen for 85 000–74 000 år siden (isotoptrinn 5a) og Ålesund-interstadialen for 35 000 år siden. Helt på slutten av istiden kom Meiendorf-interstadialen, bøllingtiden og Allerød-interstadialen.

I Brørup-interstadialen var klimaet så mildt at barskog kunne vokse lengst sør i Norge. Forholdene i Ålesund-interstadialen er kjent fra beinfunn i Skjonghelleren ved Ålesund. Her er det funnet rester av sjøfugl, fjellrev, isbjørn og rein, noe som tyder på et klima som på Svalbard i dag. To bein fra moskusfe som ble funnet på Innset i Trøndelag i 1913, er radiokarbondatert til å være mellom 38 000–40 000 år gamle, altså fra Ålesund-interstadialen.  De mange funnene av mammuttenner i Gudbrandsdalen viser også at det fantes isfrie områder i innlandet i noen av interstadialene.

Jan Mangerud og kolleger har studert sedimentlagene etter en bredemt innsjø i Folldal. Alderbestemmelsen viser at nesten hele den skandinaviske innlandsisen smeltet bort tidlig i isotoptrinn 3 for omtrent  siden. Pollenfunn fra nordvestlige Tyskland med en alder på  viser at det vokste skog med furu og gran, men også varmekrevende trær som alm og agnbøk. Havnivået økte med omtrent 20 m fra isotoptrinn 4 til 3. Den forholdsvis lille økningen viser at selv om innlandsisen i Eurasia nesten smeltet helt bort, så må det ha vært liten reduksjon i volumet til isdekkene i Nord-Amerika.

Referanser

Litteratur

Varmeanomalier
Kvartærgeologi