Piya

Piya (; «utvidet [Er]ya») var en kinesisk ordbok sammensatt av Lu Dian (陸佃/陆佃, 1042-1102) på Songdynastiets tid. Han skrev dette sitt supplement til Erya sammen med sin Erya Xinyi (爾雅新義 «Ny utlegning av Erya»)-kommentar. Selv om Piyas forord var skrevet av hans sønn Lu Zai (陸宰/陆宰) i 1125, var selve ordboken egentlig ferdigstilt tidligere; Liu (1963:87) antar at det var i Yuanfeng-eraen (元豐, 1078–1085), det vil si i siste del av keiser Shenzongs regjeringstid.

Lu Dian delte inn Piya i åtte semantisk baserte kapitler som samsvarte tett med Eryas kapitler13-19. De eneste unntak er kapitlene 5 («Forklaring av hester») som er behandlet innenfor rammen av Erya 19 («Forklaring av husdyr») og 8 («Forlaring av himmelen») som svarer til første del av Erya.

Forordet beskriver Lus flora- og fauna-terminologi. Ettersom Song-myndighetene endret pensumet til den keiserlige embedsmannseksamen fra mestring av poesi til jingyi (經義/经义 «drøfte et klassisk sitat»), studerte ikke lenge de lærde plantenes og dyrenes lyriske navn.

Litteratur
Liu Yeqiu 刘叶秋. 1963. Zhongguo gudai de zidian 中国古代的字典 [Dictionaries of Ancient China] . Beijing: Zhonghua Shuju.

Eksterne lenker
 1478 Korean woodblock edition Piya, Chinese University of Hong Kong Rare Book Collection 

Bøker fra 1125
Kinesiske oppslagsverk