Carl Ditters von Dittersdorf

Johann Carl Ditters von Dittersdorf (1739–1799) var en østerriksk wienerklassisistisk komponist, fiolinvirtuos og forstmester.

August Carl Ditters var en svært produktiv komponist som blant annet skrev langt over 100 symfonier. Han komponerte også 32 operaer og syngespill som han til dels selv skrev libretti til. Selv om han i dag stort sett er glemt, spilles fortsatt enkelte instrumentale verk og ikke minst syngespillet .

Liv og virke 

Ditters musikalske løpebane startet som fiolinist i Wiener Hofopernorchester samtidig som han var kammertjener hos prins Joseph von Sachsen-Hildburghausen i Wien. I 1763 ble Ditters med  Christoph Willibald Gluck på en reise til  Italia og gjorde der stor suksess som fiolinvirtuos.

I 1765 ble Ditters kapellmester hos biskop Adam Patachich von Großwardein i Transilvania, en post som Joseph Haydns bror Michael hadde hatt i årene 1760–1762. Orkesteret og teateret ble i 1769 oppløst på befaling av den jansenittisk innstilte dronning Maria Teresia av Østerrike, men året etter ble Ditters igjen kapellmester, denne gangen hos fyrstbiskopen av Breslau,  og var i tillegg biskopens forstmester.

Ditters ble i 1773 adlet av keiseren og kunne heretter legge von Dittersdorf til navnet. Rundt 1790 ble Ditters kapellmester i hofforkesteret til hertug Carl Christian Erdmann von Württemberg-Oels (1716–1792) i Oels.

Alderdommen tilbrakte den fattige og giktbrudne Ditters som gjest hos Ignaz von Stillfried (1734–1805) på Rothlhotta. Selvbiografien kom ut i Leipzig 1801, kort tid etter at Ditters døde.

I 1913 fikk Dittersdorfgasse i Wien-Hernals sitt navn etter ham.

Musikkstil og berømmelse 
Ditters' tidlige verk er holdt i en stil inspirert av italiensk musikk med vekt på melodisk utvikling fri for den utstrakte bruken av ornamentikk som karakteriserte le style français. Etter noen tidlige italienske opera buffas komponerte han flere tyske syngespill. I 1786 fikk han en stor suksess med  som ble spilt over hele Europa.

Stilistisk kan Ditters musikk sies å høre til både mannheimerskolen og wienerklassisismen.

Verk i utvalg 
Solokonserter
 Kontrabasskonsert nr. 1 Ess-dur (i dag vanligvis spilt i D-dur)
 Kontrabasskonsert nr. 2 Ess-dur (i dag vanligvis spilt i E-dur)
 Cembalokonsert A-dur (1779)
 Cembalokonsert B-dur (1773)
 Cellokonsert
 Bratsjkonsert
 Fiolinkonsert C-dur
 Dobbeltkonsert for to fioliner C-dur
 Dobbeltkonsert for to fioliner D-dur
 Fem Obokonserter
 Konsert for oboe d’amore
 Konsert for fløyte og orkester e-moll

Symfonier
Dittersdorf skrev rundt 130 symfonier hvorav 30 ble trykt.

 Sinfonia concertante for bratsj, kontrabass og orkester Ess-dur
 Symfoni F-dur
 Symfoni d-moll
 Symfoni g-moll
 Symfoni Ess-dur
 Seks symfonier etter Ovids «Metamorfoser»
 Symfoni Nr. 1 C-dur Die vier Weltalter
 Symfoni Nr. 2 D-dur Der Sturz Phaetons
 Symfoni Nr. 3 G-dur Die Verwandlung Actaeons in einen Hirsch
 Symfoni Nr. 4 F-dur Die Rettung der Andromeda durch Perseus
 Symfoni Nr. 5 D-dur Die Versteinerung des Phineus und seiner Freunde
 Symfoni Nr. 6 A-dur Die Verwandlung der lykischen Bauern in Frösche

Kammermusikk
 6 stryketrioer
 6 strykekvartetter
 12 strykekvintetter
 136 klaverstykker
 Duo for bratsj og kontrabass Ess-dur
 Divertimento für zwei Violinen und Violoncello Es-Dur
 Divertimento für Violine, Viola und Violoncello D-Dur

Operaer
 Arcifanfano, 1774
 Doktor und Apotheker, 1786 (opprinnelig Der Apotheker und Doktor : eine deutsche komische Opera im Clavier-Auszug)
 Die Liebe im Narrenhause, 1787
 Das rote Käppchen, 1788
 Die Hochzeit des Figaro, 1789
 Don Quixote der Zweyte, 1795
 Gott Mars und der Hauptmann von Bärenzahn, 1795
 Die lustigen Weiber von Windsor, 1796
 Der Mädchenmarkt, 1797
 Die Opera Buffa, 1798

Oratorier
 Isacco figura del Redentore
 Davide penitente
 La Liberatrice del Popolo Giudaico nella Persia, o sia l’Esther
 Giob
 Discontaro

 Annet 
 Messe i c-moll
 Pastoral-motett

Litteratur 
 
 
 Ludger Udolph (red.): Karl von Dittersdorfs Lebensbeschreibungen. Seinem Sohne in die Feder diktiert, München 1999, ISBN 3-7844-2730-8 (utvalg, ikke komplett ettertrykk).
 Norbert Miller (red.): Karl Ditters von Dittersdorf Lebensbeschreibung. Seinem Sohne in die Feder diktiert, München 1967, Kösel-Verlag (fullstendig med et omfattende etterord).
 Hubert Unverricht (red.) Carl Ditters von Dittersdorf 1739–1799. Mozarts Rivale in der Oper, Würzburg 1989, ISBN 3-87057-152-7 (informativ katalog til en utstilling med samme navn i Würzburg og i Eichstätt).
 Klaus Stübler, Christine Wolf: Harenberg Komponistenlexikon. MAYERS Lexikonverlag, Mannheim 2004, ISBN 3-411-76117-2, s. 258,259.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
 
 Verkfortegnelse, klassika.info

Klassisistiske komponister
Østerrikske komponister
Operakomponister
Østerrikske fiolinister
Østerrikske dirigenter
Personer fra Wien