Månens atmosfære

Månens atmosfære er så tynn at månen i de fleste tilfeller betrakts som atmosfæreløs. Atmosfæren har en så lav tetthet at de forskjellige molekylene praktisk talt ikke reagerer med hverandre, men i stedet beveger seg i små hoper over månens overflate. Derfor gir det mer mening å sammenligne månens atmosfære med jordens eksosfære, hvor molekylene kan oppnå tilstrekkelig hastighet til å unnslippe jordens gravitasjon. Månens atmosfære har et trykk på 3×10−10 Pa mot jordens  hPa.

Sammensetning 
Månens atmosfære har blitt analysert med spektroskopi hvor man fant natrium og kalium og Lunar Prospectors alfapartikkel-spektrometer fant isotopene radon-222 og polonium-210. Detektoren ble også oppstilt av Apollo-astronautene, og de fanget opp helium-4, argon-40, oksygen, metan, nitrogengass (), karbonmonoksid og karbondioksid.

Det er mest argon og helium i månens atmosfære, med henholdsvis  og  molekyler per cm³.

Atmosfærens dannelse 
Spesielt radon-222 og polonium-210 kommer fra radioaktivt henfall av uran-238 i månens skorpe og mantel. Bombardement av mikrometeoroider, solvinden og sollys bidrar også til atmosfæren ved å rive løs atomer fra månens overflate. Siden månen har en unnslipningshastighet på 1,62 km/s «fordamper» atmosfæren hele tiden, dessuten blir atmosfæren også «blåst bort» av solvinden. Derfor vil månens atmosfære raskt forsvinne uten konstant gjendannelse.

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker 
 NASA Mission to Study the Moon's Fragile Atmosphere Omhandler månens atmosfære og dens oppførsel.
 Characteristics of the Lunar Environment Artikkel på The Texas Space Grant Consortium, av Calina C. Seybold i 1995.

Planetarisk atmosfære
Månen
Artikler i astronomiprosjektet