Skiringssal

Skiringssal var en markeds- og kultplass i Vestfold, fem-seks km nordøst for dagens Larvik sentrum, i norrøn tid.

Skiringssal nevnes flere ganger i norrøn litteratur. Skiring kan bety «den skinnende» og refererer til guden Frøy. Frøy var guden for godt år og fred, fruktbarhet, grøderikdom, fremgang og handel. I den forstand kan Skiringssal bety «Frøys hall». De skriftlige, historiske kildene forteller om Ynglingkongenes Skiringssal, kongssete og maktsentrum for Norges første by, Kaupang. 

Det er en vanlig antagelse at Skiringsal er det samme som Skiringes heal, som nevnes av den nordnorske sjøfareren og handelsmannen  Ottar fra Hålogaland (rundt 880-tallet) da han fortalte om «nordmennenes land» til Alfred av England, og om reisen han hadde gjort langs norskekysten, innom Skiringssal og Hedeby, før han kom til London.

Skiringssal folkehøyskole i Sandefjord er oppkalt etter stedet.

Utgravning 

Utgravningene av Kaupangen i Skiringssal avdekker et bysamfunn som stammer helt tilbake fra 800-tallet. Kaupang var det generelle norrøne navnet for «kjøpstad», «by», «handelsplass», mens Skiringssal trolig var vikingtidens navn på stedet. 

I 2000 ble tuftene etter gildehallen på kongsetet til Skiringssal-kaupangen, oppdaget og gravd ut på Huseby nær Kaupang ved Viksfjorden i tidligere Tjølling kommune. På et naturlig høydedrag ble restene etter en 33 x 10 meter stor hall gravd fram, plassert på et kunstig formet platå som kan minne om funn fra Uppsala i Sverige. 

På 700-tallet, da ynglingekongene Halfdan Kvitbein og Øystein Fjert regjerte, var Skiringssal det sentrale maktsentret som kontrollerte og beskyttet vikingenes handelsplass på Kaupang. Stedet der hallen Skiringssal ble gravet ut, heter i dag Huseby.

Referanser

Eksterne lenker
 Universitetet i Oslo om Kaupang-undersøkelsen i Vestfold
 Oscar Albert Johnsen: «Vestfoldriket blir til»
 Litteraturliste

Larviks historie