Johan Henrik Hegermann-Lindencrone

Johan Henrik Hegermann-Lindencrone (født 30. april 1765 i Fredrikshald, død 9. mai 1849 på gården Rolighed nær København) var en dansk offiser og bror til Diderik Hegermann.

Johan Henrik ble 10 år gammel med i landkadettkorpset i København, og ble i 1783 sekondløytnant ved søndenfjældske Infanteriregiment. I 1787 vendte han tilbake til landkadettkorpset som adjutant og kommandersergent, og ble der frem til 1800. I 1789 ble han premierløytnant, og i 1793 ble han kaptein og à la suite i kronens regiment.

I 1803 tok han avskjed fra yrket, men meldte seg frivillig til tjeneste i kongens livkorps etter Englands angrep på Danmark i 1807. Der ble han i slutten av 1807 forfremmet til major.

I 1808 ble han sekondkommandant i København og kommandant for det sjællandske skarpskytterkorps. Fra 1811 til 1813 var han oberstløytnant og kommandant for Sjællands østkyst, hvor man fryktet en svensk landgang. I 1816 ble han oberst.

I 1815 ble han kammerherre, og den 2. mai 1818 ble han opptatt i den danske adel, under navnet Hegermann-Lindencrone. Tilnavnet Lindencrone stammet fra hans kone, forfatterinnen Mette Louise Christiane Frederikke (født Lindencrone), som han giftet seg med den 26. mai 1797.

I 1823 ble han leder for det 2. livregiment, og denne kommandoen beholdt han frem til sin avgang i 1841. Fra 1828 til 1834 var han også sjef for kongens livkors.

I 1826 ble han utnevnt til Kommandør af Dannebrog, i 1831 til generalmajor og i 1836 til Storkors av Dannebrog.

Johan Henrik trakk seg fra stillingen i 1841, etter uttalelser i et brev til kong Christian VIII om en forestående reduksjon av hærens offiserer.

Kilder 
 biografisk Lexikon / VII Bind. S. A. Sørensen /side 221

Danske offiserer
Dannebrogordenen
Frimurere