Passiv-aggressiv personlighetsforstyrrelse

Passiv-aggressiv personlighetsforstyrrelse er en kategori av mellommenneskelige interaksjoner preget av negative, lite løsningsorienterte og fiendtlige holdninger. Aggresjonen kan være synlig på måten at det blir satt opp hindringer for en person, eller være mindre synlig og uttrykt på en passiv og indirekte måte, for eksempel ved en overdrevent positivitet overfor andres problemer.

Passiv-aggressivitet kan sees på som en personlighetsforstyrrelse preget av omfattende kryssende og negative holdninger som er vanskelige å sette i sammenheng, og kan få et offer til å tvile på seg selv og komme i dårlig stemning uten at det klarer å forklare hvorfor, ettersom manipulatoren tilsynelatende fremstår som positiv og morsom. Passiv-aggressiv oppførsel er vanligvis ikke ønsket hverken i arbeidslivet eller i mellommenneskelige forhold.

Årsak
Årsak til passiv-aggressiv personlighetsforstyrrelse kan være en blanding av biologiske og miljømessige faktorer. Selvsikkerhet, tilknytning i barndommen, mobbing, familiedynamikk og oppdragelse av individet. Misbruk og vold i barndommen, straff, mobbing og psykoaktive substanser i ungdomsårene kan og være en pådriver. Andre årsaker kan være grunnet ADHD, stress, depresjon, bipolar lidelse, avhengighet, og andre personlighetsforstyrrelser.

Diagnostikk

Diagnostisk og statistisk håndbok
I DSM-5 har denne forstyrrelsen stort sett blitt ignorert. DSM-5 sin diagnotiske etikett vil forbli: "Annen spesifisert eller uspesifisert personlighetsforstyrrelse" siden individet ikke oppfyller de generelle kriteriene til en annen forstyrrelse.

ICD-10
Den tiende revisjonen av klassifiseringen av sykdommer (ICD-10) fra Verdens helseorganisasjon (WHO) inkluderer passiv-aggressiv personlighetsforstyrrelse i "andre spesifikke personlighetsforstyrrelser". For å få personlighetsforstyrrelsen må tilstanden oppfylle kriteriene som er listet opp under F60 i de diagnostiske retningslinjene. 

De generelle kriteriene for personlighetsforstyrrelser inkluderer en disharmonisk oppførsel og holdning, hvilket inkluderer funksjonsområder som affektivitet; evnen til å oppleve følelser, oppfattelse, tenkemåte, impulskontroll, opphisselse, atferdsmønster (varig, langvarig) og personlig nød. Et unormalt atferdsmønster må være tydelig utilpasset og gjennomgripende. Personlighetsforstyrrelsen må dukke opp i barndommen eller ungdomsårene for så å vedvare til voksenalder.

Millions undertyper
Psykolog Theodore Million har foreslått fire negative undertyper av personlighetsforstyrrelsen (passiv-aggressiv). Enhver negativitet kan vise til et eller flere av følgende:

Behandling
Psykiater Kantor har foreslått en behandlingsmetode som inkluderer terapi med psykodynamiske, støttende, kognitive, atferdsmessige og mellommennekselige metoder. Metodene blir gjeldende både for det passiv-aggressive individet og offeret.

Historie
I den første versjonen av håndboken, DSM-I, i 1952, ble passiv-aggressiv definert på som en smal måte og gruppert sammen med passiv-avhengige.

Referanser

Menneskelig atferd
Mobbing
Mentale prosesser
Personlighetsforstyrrelser