Spermatofor

En spermatofor er en pakke med sæd som hannen av mange dyregrupper lager for å gi til hunnen. Hunnen vil ta opp i seg sæd fra spermatoforen, eller i noen tilfeller hele spermatoforen, slik at befruktningen foregår inne i hunnens kropp. En spermatofor kan brukes til å overføre sæden uten nærkontakt mellom individene. Forplantning med spermatofor forener derved trekk ved både indre og ytre befruktning.

Invertebrater
Flere invertebrater formerer seg ved hjelp av spermatoforer. De best kjente er edderkoppdyrene, der de fleste gruppene har spermatoforer. Hos edderkopper spinner hannen en lite nett av silke hvor han plasserer spermen. Deretter trekker han spermvæsken opp i pedipalpene, som inneholder en blære for oppbevaring av sæd og en sprøytelignende struktur for å få denne inn i hunnene kjønnsåpning, epigynet. Hos skorpioner og de andre edderkoppdyrene plasseres spermatoforen på bakken, og hunnen blir posisjonert slik at hun kan ta opp pakken med epigynet selv. Hele klassen krepsdyr formerer seg ved forskjellige spermatoforer, med unntak av rur som er faststittende og har indre befruktning.

Hos tiarmede blekkspruter overfører hannen sine spermatoforer til hunnen ved hjelp av de ekstra lange fangarmene (det 5. parret). Hannen stikker den inn i hunnens kappehule. Der sveller de opp og skyter ut selve sædmassen med stort trykk.  

Spretthaler og en del insekter har også spermatoforer heller enn indre befruktning. Hos løvgresshopper inneholder spermatoforen foruten sæd også en betydelig mengde mat for hunnen. En slik spermatofor kalles en «bryllupsgave». Funksjonen er både å gi hunnen næring til å danne egg, og å holde henne opptatt med å spise spermatoforen i stedet for å drepe og spise hannen selv. Hos mange sommerfugler lager hannene en spermatofor som overføres direkte til hunnen gjennom indre befruktning, men inneholder mye næring. Næringen tas opp direkte via hunnens kjønnsorgan. Hunner hos enkelte arter vi parre seg med så mange hanner de kan for å sikre seg mest mulig næring til produksjon av egg.

Virveldyr
De fleste virveldyr har enten indre befruktning (amniotene) eller ytre befruktning (fisk, de fleste amfibier). Hos mange salamandere fester imidlertid hannen en spermatofor nede ved bunnen av dammen der parringen foregår. Hunnen manøvreres til spermatoforen gjennom et parringsrituale. Hun kan deretter velge å ta den opp eller ikke, avhengig av hannens parringsdans.

Referanser

Dyreanatomi