Internasjonal kvinneliga for fred og frihet

Internasjonal kvinneliga for fred og frihet (IKFF; engelsk: Women’s International League for Peace and Freedom, WILPF) er en internasjonal, kvinnelig fredsorganisasjon, stiftet i 1915.

Stiftelsen 
Organisasjonen ble stiftet 28. april 1915 da over 1 000 kvinner fra 12 krigførende og nøytrale land kom sammen til en stor fredskonferanse i Haag. Richard J. Evans beskrev grunnleggerne som «en liten gruppe modige og prinsippfaste kvinner fra den venstre ytterkanten av borgerlig-liberal feminisme». Fredsaktivister tilknyttet organisasjonen har to ganger mottatt Nobels fredspris. Den første var Jane Addams, som mottok Nobelprisen i 1931, mens den andre var Emily Greene Balch. Sistnevnte mottok Nobelprisen i 1946. Medlemmene av det internasjonale styret i IKFF har forslagsrett til Nobels fredspris.

Nederlandske kvinner inviterte også norske kvinner til å delta. Da ingen organisasjoner påtok seg oppgaven, ble det Emily Arnesen som arrangerte valget til en delegasjon. Det ble valgt åtte norske utsendinger til Haag. Foruten Emily Arnesen ble valgt Louise Keilhau, Dagny Bagn, Valentine Dannevig og Hannah Isaachsen. Fra andre organisasjoner møtte Elida van Damm-Luth (Lærerindeforeningen), Signe Mohn (Odd Fellow-logen) og Fredrikke Hagerup Borchgrevink (Lillehammer Kvinderåd). Fredrikke Mørch reiste som privat deltaker.

I Nederland ble det besluttet å danne en sentralkomite kalt Kvinnenes Verdensforbund for varig fred. Komiteen skulle ha fem medlemmer fra hvert land, for å skape tilslutning til programmet og for å kunne sikre deltakelse i det internasjonale møte som kongressen besluttet skulle foregå i Haag, samtidig med fredsforhandlingene. Arnesen og Keilhau ble valgt inn i kongressens eksekutivkomite.

Det ble opprettet en norsk avdeling av organisasjonen, kalt Norsk Gruppe av Internasjonal Kvinneliga for Fred og Frihet. I den norske gruppen var Emily Arnesen, Valentine Dannevig, Ellen Gleditsch, Martha Larsen Jahn (1875–1984) og Louise Keilhau.

Etter andre verdenskrig var Gitta Jønsson, Johanne Reutz Gjermoe (fra 1946) og Ingrid Eide (nestleder 1961) sentrale medlemmer. IKFF regnes tradisjonelt til den borgerlige kvinnebevegelsen i Norge og ble under den kalde krigen oppfattet som vestliglojal; organisasjonen la også vekt på å ha tillit hos de norske myndighetene.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Internasjonale ikke-statlige organisasjoner
Organisasjoner etablert i 1915