Solkonstanten

Solkonstanten er et mål på flukstettheten til solas elektromagnetiske stråling ved en avstand på én astronomisk enhet (AU) –  den gjennomsnittlige avstanden til jorda. Solkonstanten er dermed et årlig gjennomsnitt for solinnstrålingen som treffer jordas øvre atmosfære. Solinnstrålingen som når jordoverflaten vil være lavere på grunn av absorpsjon i atmosfæren.

Solkonstanten er ingen naturkonstant, men en variabel som har en tilnærmet konstant verdi fordi solens effekt er tilnærmet konstant. Solaktiviteten varierer imidlertid noe, men variasjonen er så liten at det kreves meget nøyaktige satellittmålinger for å kunne måle den. Over de tre siste 11-års solflekksyklusene har det blitt målt en variasjon i solkonstanten på omtrent 0,1%.

Nyere målinger fastsetter solkonstanten til 1361 W/m². Tidligere har noe høyere verdier blitt benyttet. Solcelleindustrien bruker verdien 1367 W/m², en verdi fastsatt av Verdens meteorologiorganisasjon i 1982.

Selv om solkonstanten er nær konstant vil den faktiske solinnstrålingen jorda mottar variere med rundt ± 3,4 % gjennom året fordi jordas bane ikke er sirkulær, men elliptisk. Når jorda er i perihelium (nærmest sola) i begynnelsen av januar er solinnstrålingen omtrent 40 W/m² høyere enn solkonstanten, mens når jorda er i aphelium (lengst unna) i begynnelsen av juli er solinnstrålingen omtrent 40 W/m² lavere enn solkonstanten.

Referanser

Se også 
 Solinnstråling
 Solenergi

Solen
Klimatologi
Artikler i astronomiprosjektet
Solenergi
Stråling