Kinesisk hage

Kinesisk hage (tradisjonell kinesisk: 中國園林, forenklet kinesisk: 中国园林, pinyin: Zhōngguó yuánlín, også kjent som kinesisk klassisk hage, 中國古典園林, 中国古典园林, Zhōngguó gǔdiǎn yuánlín) er et vidt samlebegrep for orientalske hager og især kinesiske hageanlegg som gjenskaper naturlige landskaper i miniatyr. Stilen er blitt utviklet i Kina siden før 1000 f.Kr., og har tatt forskjellige tillegg og utviklet nye særtrekk gjennom tidene, gjerne knyttet til de vekslende kinesiske dynastier. Den er således verdens eldste tradisjon innen landskapsarkitektur. Det finnes vidstrakte hager, som de store hagene anlagt for keiserens rekreasjon, og ofte ganske små hager anlagt av lærde, diktere, pensjonerte mandariner og andre. 

Den klassiske kinesiske hage er helst innringet bak en høy mur. Den har en eller flere store eller små innsjøer/dammer, en stenhage, trær og blomster, haller og paviljonger, og gjort tilgjengelig og sammenknyttet med hellebelagte stier seg bukter seg gjennom landskapet og gjerne av sikksakkgallerier. Ved ofte korte åstedsforflyttelser kan man nyte gjerne helt forskjellige utsyn; en vandring gjennom hagen kan således lignes med å rulle ut en rull av landskapstegninger.

Litteratur
, New World Press, Beijing (ISBN 978-7-80228-508-8)
, Éditions de la Martinière, Paris (ISBN 978-2-7324-4038-5)
, Éditions Robert Lafont, Paris, (ISBN 2-221-06707-X)
 
 
 
, Editions You Feng, Paris (ISBN 978-2-84279-142-1)

 
Kinesisk kultur