Põlva

Põlva er en by i Põlva fylke i Estland, beliggende sørøst i landet mot Russland og Latvia. Byen ligger midt i fylket og er administrasjonssenter både for Põlva kommune og Põlva fylke. Selve tettstedet har 6 323 innbyggere, slik at bebyggelsen dekker det drøyt 5 km² store kommunearealet. Befolkningen er klart fallende.

Byen ligger i nedre løp av den 39 km lange elva Orajõgi, om lag 25 km fra Võru og 50 km fra Tartu.

Historie 
Byen har angivelig oppstått på 1200-tallet, og ordet põlv betyr «kne». Stedet var antakelig skysstasjon på en gammel hærvei som gikk nord-sør gjennom Livland. Like etter kristningen av Estland skal benediktinske munker ha reist en Maria-kirke her i 1240, og kirken står enda. Fra 1452 kjenner vi navnet Põlva, da byens kirke lå under bispedømmet Tartu.

På 1500-tallet kom hele kirkesognet under russisk herredømme som følge av Livlandskrigen. Denne delen av Sør-Estland kom under Polen i 1582, senere tilfalt det Sverige. Mariakirken ble sterkt restaurert og endret i 1645 og fikk en svensk kirkeklokke tre år senere. 

Freden i Nystad avsluttet i 1721 den store nordiske krig med å legge hele Livland under Russland igjen.

Først med den estiske uavhengigheten i 1918 fikk byen endelig en viss regional betydning, og sterk folkevekst. Jernbanelinjen Tartu-St. Petersburg ble lagt her i 1931, og det ble anlagt både tekstilindustri og fargerier her.

På Mariakirken står en minneplakett over presten, språkforskeren og folkeminnesamleren Jakob Hurt (1755–1838), som var født i en landsby i kirkesognet Põlva. I årene 1781–1819 virket dikteren Gustav Adolph Oldekop som sogneprest i byen. Han grunnla senere den estiske journalistikk, med avisen Tarto maa rahwa Näddali-Leht i 1806. Hans prestestilling ble i 1820 overtatt av den tidlige estiske pedagogen Johann Georg Schwartz. 

Byen har lange sang- og kortradisjoner med røtter fra 1855.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Byer i Estland
Tidligere kommuner i Estland
Põlva fylke