Sing-Akademie zu Berlin

Sing-Akademie zu Berlin (norsk: Berlins sangakademi) er et blandet kor i Berlin stiftet 24. mai 1791 av Carl Friedrich Christian Fasch, Fredrik den stores hoffcembalist. Koret regnes som det første og er i dag dermed også eldste blandete kor i verden. Korets navn forbindes fremdeles med bygningen Sing-Akademie som ble oppført for koret i Berlins bydel Mitte, og som idag brukes av Maxim Gorki-teatret. 

Sing-Akademie er også kjent for sitt omfattende notearkiv som forsvant etter den andre verdenskrig, men som ble gjenfunnet i god behold i Kyiv i 1999 og siden ble tilbakeført til Berlin. Organisasjonen omfatter i dag et stort amatørkor og flere musikalske tilbud for barn og ungdom.

Historie

Grunnleggelsen 

Datoen for grunnleggelsen er knyttet til den første føring i Fasch's prøvedagbok. Koret hadde på dette tidspunkt 28 medlemmer som møttes regelmessig.

Sing-Akademie ble først og fremst kjent for den blandete korklangen a cappella, noe som falt i smak i samtiden. Det var første gang kvinner og menn sang sammen i kor.

Som følge av den store tilstrømningen av nye medlemmer ble de private øvingslokaler raskt for små. Fasch ba derfor den ansvarlige minister om å få låne lokalene til Königlichen Akademie der Künste. Den 5. november 1893 kunne koret starte øvelsene i akademiets lokaler. Koret kalte seg etter dette Singe-Accademie. Etter 1794 innstuderte Fasch regelmessig verker av Johann Sebastian Bach i tillegg til sine egne. Sing-Akademie ble raskt kjent utenfor Berlin og komponister som Joseph Haydn og Ludwig van Beethoven, som besøkte akademiet i 1796 skrev for koret.

Da Fasch døde 3. august 1800 hadde koret 138 medlemmer.

Historisk betydning 
Carl Friedrich Zelter som var Faschs etterfølger og korets andre dirigent innarbeidet Sing-Akademie til å bli en del av det prøyssiske musikkliv. Han statet en orkesterskole i 1807 og opprettet også i 1808 en Liedertafel, et sanglag som ble det første mannskor i tysk historie. Under Zelters ledelse ble konserthuset Sing-Akademie ved Festungsgraben i nærheten av Unter den Linden bygget. 

Akademiet fremførte på 1800-tallet en rekke verk av Johann Sebastian Bach og gjorde dermed kirkemusikken tilgjengelig for et publikum utenfor kirken. Den «seriøse» musikken ble dermed også overført fra hoffet til en borgerlig kultur. Den 11. mars 1829 fremførte Sing-Akademie Mattheuspasjonen for første gang etter Bachs død, forøvrig under ledelse av den 20-årige Felix Mendelssohn Bartholdy.

Under ledelse av Georg Schumann åpnet koret opp for et mer moderne repertoar. Ved innledningen til den andre verdenskrigen holdt koret jevnlig abonnementskonserter i eget hus, ofte i samarbeid med Berlin-filharmonien. Koret foretok flere turneer utenlands og besøkte Oslo i oktober 1930.

Delingen av Berlin 
Etter opprettelsen av Berlinmuren i 1961 hadde medlemmene bosatt i Øst-Berlin ikke lenger noen for å øve med Sing-Akademie. Dirigenten Helmut Koch grunnla i 1963 i Øst-Berlin koret Berliner Sing-Akademie med formål å fortsette det opprinnelige korets tradisjon i denne del av byen. Koret holdt sine konserter i Schauspielhaus og har fortsatt med det, også etter murens fall. Sing-Akademie fortsatte i Vest-Berlin og holdt sine konserter i konserthuset Berliner Philharmonie. Koret øver i St. Elisabethkirche.

Bygningen 

Sing-Akademie (norsk: sangakademiet) er i dagligtale navnet på bygningen som ble oppført for koret. Bygningen brukes i dag av Maxim Gorki-teatret. 

Karl Friedrich Schinkel lagde i 1821 tegninger for bygningen på tomten sentralt i Berlin bak Neue Wache. Det var imidlertid Carl Theodor Ottmer som til slutt oppførte bygningen i perioden 1825-1827.

Berlins eldste og på det tidspunkt største konsertsal var fra begynnelsen kjent for sin utmerkete akustikk. De største kunstnere i samtiden opptrådte her, blant andre Niccolò Paganini, Franz Liszt, Clara og Robert Schumann, Anton Rubinstein, Johannes Brahms og Richard Strauss.

I 1930 ble det i Sing-Akademie for Electrola gjort opptak med Marlene Dietrich og landeplagen Ich bin von Kopf bis Fuss auf Liebe eingestellt.  

Den prøyssiske nasjonalforsamlingen holdt sine møter i Sing-Akademie i perioden 22. mai til september 1848.

Arkivet 

Sing-Akademies notearkiv inneholder 5 170 trykte og håndskrevne partiturer.Carl Friedrich Zelter (1756–1832) som var Carl Friedrich Christian Fasch's etterfølger og dermed korets andre dirigent, påbegynte innsamlingen til arkivet, og det nådde en anselig størrelse allerede under hans tid.   

I 1943 under den andre verdenskrigen, ble arkivet brakt ut av Berlin og i sikkerhet i det daværende Schlesien, til det nå polske slottet Ołdrzychowice Kłodzkie (tysk: Ullersdorf). Etter krigens slutt var det fjernet fra slottet og brakt til ukjent lagringssted. Etter en tid ble arkivet regnet som tapt. Musikkviteren Christoph Wolff gjenfant imidlertid i 1999 arkivet i Kievs Arkivmuseum for litteratur og kunst, forøvrig i utmerket stand. Ved en festforestilling 15. mai 2002 med deltakelse av Berlin-filharmonien og under overværelse av den tyske utenriksminister Joschka Fischer og den ukrainske ambassadør, ble tilbakeleveringen av arkivet markert. Arkivet er viktig for forståelsen av musikklivet i Berlin på 1700- og 1800-tallet. 

Arkivet inneholder materiale som brukes i Bach-forskningen og dessuten i forskningen på andre tyske komponister som Telemann, Hasse og brødrene Graun (Carl Heinrich, Johann Gottlieb og August Friedrich Graun).

Håndskrevne dokumenter av medlemmer av Bachfamilien omfatter ca en tidel - ca 500 dokumenter - av hele arkivet. Det inneholder ca 400 dokumenter skrevet eller trykket av Carl Philipp Emanuel Bach, herunder 21 pasjonskomposisjoner og 20 kantater som ennå ikke er offentliggjort (pr 2012).

Dirigenter 
 1791–1800: Carl Friedrich Christian Fasch
 1800–1832: Carl Friedrich Zelter
 1833–1851: Carl Friedrich Rungenhagen
 1853–1876: Eduard Grell
 1876–1900: Martin Blumner
 1900–1952: Georg Schumann
 1952–1973: Carl Mathieu Lange
 1973–1999: Hans Hilsdorf
 2002–2006: Joshard Daus
 2006– : Kai-Uwe Jirka (kunstnerisk leder)

Kjente medlemmer og støttemedlemmer

Medlemmer 
 August Wilhelm Bach, komponist (uten slektskap til familien Bach)
 Woldemar Bargiel, komponist
 Albert Becker, komponist
 Johann Friedrich Bellermann, filolog og pedagog
 Heinrich Bellermann, komponist
 Ludwig Berger, komponist
 Otto von Bismarck, senere Rikskansler (Bass)
 Wilhelm Bornemann, lotteridirektør, forfatter
 Carl Friedrich Moritz Paul Graf von Brühl, museumsdirektør, og hustru
 Peter Cornelius, komponist
 Eduard Devrient (Bass, æresmedlem),skuespiller og sanger
 Karl Anton Eckert, komponist
 Ludwig Erk, komponist
 Ludwig Fischer, operasanger
 Carl Ludwig Hellwig, komponist
 Gustav Graben-Hoffmann, sangpedagog, komponist og sanger
 Fanny Hensel, komponist og søster av Felix Mendelssohn Bartholdy
 Friedrich Wilhelm Jähns, sanglærer og komponist
 Amalie Joachim sanger, (alt) og æresmedlem
 Hermann Kawerau, musiker og musikkpedagog
 Bernhard Klein, komponist
 Christian Gottfried Körner, jurist, forfatter og utgiver av Friedrich Schillers samlede verker
 Theodor Körner, dikter og dramatiker
 Friedrich Wilhelm Kücken, komponist
 Franz Kugler, historiker
 Hinrich Lichtenstein, lege (bass). Den første direktør av Zoologischer Garten Berlin
 Albert Lortzing, komponist og tenor.
 Felix Mendelssohn Bartholdy (æresmedlem fra 1828), i perioder med 19 familiemedlemmer i koret 
 Giacomo Meyerbeer, komponist
 Anna Pauline Milder-Hauptmann, operasangerinne (sopran, æresmedlem) med søsteren Jeannette
 Friedrich Nicolai, skribent
 Otto Nicolai, komponist (bass)
 Georg Poelchau, musiker
 Prinz Ferdinand Radziwill, polsk politiker
 Gustav Reichardt, musikkpedagog og komponist (bass)
 Carl Martin Reinthaler, komponist
 Carl Gottlieb Reissiger, komponist og musiker
 Friedrich August Reissiger, komponist
 Carl Ritschl, biskop
 Ernst Rudorff, komponist
 Wilhelm Rust, komponist
 Susanne Schinkel (K. F. Schinkels hustru)
 Friedrich Schleiermacher, teolog (Tenor)
 Henriette Solmar (sopran)
 Gaspare Spontini, italiensk komponist
 Julius Stern, komponist (tenor)
 Wilhelm Taubert pianist og komponist (æresmedlem)
 Franz Wüllner, komponist

Støttemedlemmer 
 Heinrich Albertz
 Bettina von Arnim
 Christian Peter Wilhelm Beuth
 Alfred Braun
 Adelbert von Chamisso
 Johann Gottlieb Fichte
 Johann Wolfgang von Goethe
 Georg Wilhelm Friedrich Hegel
 Wilhelm von Humboldt
 Christian Daniel Rauch
 Friedrich von Raumer
 Ernst Reuter og hustru Hanna Reuter
 Fortunato Santini, (æresmedlem, 1837)
 Friedrich Schlegel
 Johann Gottfried Schadow
 Friedrich von Schiller
 Karl Friedrich Schinkel
 Clara Schumann
 Carl Maria von Weber

Referanser

Eksterne lenker 
 

Kirkemusikk
Etableringer i 1791
Tyske kor
Kultur i Berlin