Nadītu

Nadītu er betegnelsen på en lovlig posisjon for kvinner i oldtidens babylonske samfunn og for sumerske tempelslaver som var hovedsakelig særskilte og uavhengige kvinner som ikke levde i normale patriarkalske familiestrukturer som det babylonske samfunnet. 

Nadītu levde i klosterlignende bygninger, og hadde generelt egne hjem innenfor disse kompleksene og hadde lov til å eie egen eiendom. De kunne inngå kontrakter, låne penger og utføre forretningstransaksjoner som ellers var nektet andre kvinner i samfunnet. Nedtegnelser viser at de var svært aktive. Vanligvis tilhørte disse kvinnene de øverste samfunnsklasser, ofte fra kongelige familier.

Deres finansielle uavhengighet var basert på deres medgift, som de ikke hadde lov til å gi videre til en mann; medgiften var godtgjørelsen for ikke å bli omfattet i arveoppgjør, da arven gikk videre i den patriarkalske linje. Det er uklart om nadītu hadde lov til å gifte seg, eller om denne rettigheten var reservert for de nadītu som tilhørte tempelet til Marduk. Ifølge enkelte kilder var sølibat påkrevd i templene til Shamasj, eller i det minste måtte de forbli barnløse, noe som er reflektert i selve begrepet nadītu, «brakkmark» (det vil si ufruktbar). Når en nadītu døde, gikk medgiften videre til hennes brødre eller andre slektninger.

Det var flere forfattere blant nadītu. I henhold til Gilgamesj-eposet, er skriving tilskrevet en gudinne. I tempelet til Inanna i Erek er de eldste skrivetavlene funnet, og de er datert tilbake til 3000-tallet f.Kr. Mange nadītu levde der som prestinner.

Mellom elvene Tigris og Eufrat er det funnet mange templer som var viet dyrkelsen av Inanna, og det var i disse nadītu holdt til mens de var i aktiv tjeneste. Det 5000 år gamle tempelet i Uruk (Bibelens Erek) er det største av disse ved at det ble jevnlig ombygget og utvidet. En skulptur av en kvinnes hode og det velkjente Warka-vasen (i dag i museet i Bagdad) har blitt oppdaget der, og viser relieffer av en mulig arkaisk modergudinnekultur: bilder av hellige eiendeler og skogslunder, menn som høster, produserer og passet geiter, alt dette indikerer symboler på den sosiale orden for denne tiden.

Se også 
 Hammurabis lover
 Prostitusjon i antikkens Hellas
 Tempelprostitusjon (religiøs prostitusjon)
 Hetærer

Referanser

Litteratur 
 Harris, Rivkah (1962):  «Biographical Notes on the nadītu Women of Sippar» i: Journal of Cuneiform Studies 16, s. 1-12
 Harris, Rivkah (1964): «The nadītu-woman» i: Biggs, Robert D.  et al. (red.): Studies presented to A. Leo Oppenheim. Chicago, Oriental Institute of Chicago
 Stuckey, J.H. (2005): «Sacred Prostitutes»  i: MatriFocus
 Stone, Merlin (1976): The Paradise Papers, Virago Ltd (1976), (Once God was embodied as a woman (1979), Servire Katwijk, ISBN 90-6077-582-1)

Mesopotamisk mytologi
Historiske beskjeftigelser