Marie Valerie av Østerrike

Erkehertuginne Marie Valerie Mathilde Amalie av Østerrike (født 22. april 1868 i Ofen, Ungarn; død 6. september 1924 i Wallsee) var det yngste barnet til det østerriksk-ungarske keiserparet Franz Josef I og Elisabeth av Bayern («Sisi»). Marie Valerie ble dermed født som prinsesse i Habsburger-dynastiet.

Liv 
Marie Valeries mor Elisabeth valgte å føde sitt fjerde barn i Budapest som en gest til Ungarn som lå hennes hjerte nær. Det var første gang på flere hundre år at et kongelig barn ble født i landet, og Marie Valerie ble straks kalt «Det ungarske barnet».  Keiserinne Elisabeth snakket ungarsk med sin datter og de to tilbrakte mye tid sammen i Budapest og i sommerresidensen Gödöllö-slottet i komitat Pest, øst for Budapest. Senere utviklet Marie Valerie holdninger som gikk mer i retning av tysk (østerriksk) nasjonalisme.

Prinsesse Marie Valerie ble 31. juli 1890 gift med erkehertug Franz Salvator. Bryllupet fant sted i den keiserlige sommerresidens i Bad Ischl. Paret kjøpte i 1895 Wallseeslottet fra Alfred av Sachsen-Coburg-Gotha. Slottet ligger i landsbyen ved samme navn, på en høyde over Donau i den delen av delstaten Niederösterreich som gjerne kalles Mostviertel og hvor fruktdyrking er en viktig næring.  Erkehertuginnen ble kalt «Engelen fra Wallsee» og huskes for sitt velgjørenhetsarbeid overfor lokalbefolkningen.

Ektemannen Franz Salvator av Østerrike–Toskana innledet et forhold til Stephanie Richter (1891–1972) og fikk i desember 1914 en sønn med henne. Stephanie ble født i Ungarn og påbegynte ballettutdannelse i Wien som hun aldri fullførte. Hun sto senere i forbindelse med en rekke velhavende menn i Berlin og Paris og ble av amerikanerne vurdert som spion for Tyskland under den andre verdenskrigen. Hun fikk sin prinsessetittel zu Hohenlohe-Waldenburg-Schillingsfürst etter å ha giftet seg med Friedrich Franz zu Hohenlohe-Waldenburg-Schillingsfürst. Angivelig hadde hun overbevist sin ektefelle om at barnet konsipert med Franz Salvator, var hans. Etter den andre verdenskrigen arbeidet hun for amerikanske og tyske magasiner og samarbeidet med blant andre Axel Springer.

Etter Habsburgernes fall ga Marie Valerie avkall på alle formelle posisjoner og klarte dermed å beholde sine eiendommer og formue, og fikk dessuten bli i Østerrike. Hennes etterkommere bor fremdeles i Wallseeslottet og den keiserlige villa i Bad Ischl.

Maria Valeria-broen over Donau mellom Esztergom i Ungarn og Sturovo i Slovakia, er oppkalt etter erkehertuginnen.

Barn 
Marie Valerie fødte tilsammen 10 barn, hvorav ni levde opp.

 Elisabeth Franziska av Østerrike (1892–1930), g.m. Georg Graf von Waldburg-Zeil-Trauchburg.
 Franz Karl Salvator (1893–1918).
 Hubert Salvator (1894–1971), g.m. Rosemary av Salm-Salm.
 Hedwig av Østerrike-Toskana (1896–1970), g.m. Bernhard Graf av Stolberg-Stolberg.
 Theodor Salvator (1899–1978), g.m. Maria Theresa av Waldburg-Zeil-Trauchburg. Han var slottsherre i slottet i Wallsee, som fremdeles er i familiens eie.
 Gertrud av Østerrike-Toskana (1900–1962), g.m. Georg Graf von Waldburg-Zeil-Trauchburg etter søsteren Elisabeths død.
 Maria (1901–1936).
 Clemens Salvator (1904–1974), Prins av Altenburg, g.m. Elisabeth Rességuier de Miremont.
 Mathilde Maria Antonia Ignatia (1906–1991), g.m. Ernst Hefel.
 Agnes, 1911 død like etter fødselen.

Bildegalleri

Referanser

Litteratur 
 Marie Valérie von Österreich; Martha Schad (utgiver): Das Tagebuch der Lieblingstochter der Kaiserin Elisabeth. 1878-1899. 2. opplag. Piper, München 2000, ISBN 3-7844-2702-2
 Martha Schad: Kaiserin Elisabeth und ihre Töchter. Piper, München 1997, ISBN 3-7844-2665-4

Eksterne lenker 
 
 

Kongelige personer
Personer fra Budapest
Østerrikere