Carl Ferdinand Sandberg

Carl Ferdinand Sandberg (født 1. januar 1880 i Kristiania, død 1. september 1957) var en norsk diplomat.

Han var sønn av kjøpmann Fredrik Carenus Sandberg (1840–1893) og Louise Foyn Bruu (1850–1920), og bror til ingeniør Johannes Sandberg (1883–1961). 

Etter Oslo handelsgymnasium 1897 tok han examen artium 1902 og ble stud. jur. i 1904. Han dro imidlertid til Sfax i Tunis for å jobbe for Tunisfilialen av det norske A/S Granvik, så videre til Johannesburg i Sør-Afrika for  en filial av det norske trelastfirmaet Norwegian-African Co. fra 1905. Fra 1905 til 1911 var han norsk konsul i Johannesburg. I 1911 fikk han seg jobb i Marokko og i 1912 var han tilbake i Tunis og jobbet for en filial av det norske Essviks. Så gikk han i 1915 over til å bli generalkonsul i Cape Town, men allerede i 1916 ble han utnevnt til direktør for Norges Oplysningskontor for Næringsveiene.

Han var handelsråd i Sør-Amerika 1918–1927 og chargé d'affaires og konsul i Buenos Aires 1927 til 1933. I 1931 ble han minister i særlig misjon til Uruguay, sendemann ved legasjonen i Buenos Aires 1933, ditto ved legasjonen i Rio de Janeiro 1935 og legasjonen i București 1938. På grunn av den andre verdenskrig ble han i 1941 tvunget til å forlate București og reiste da til legasjonen i Kairo. Han var der 1941–1946, var så ved legasjonen i Beograd fra 1946 med sideakkreditering til Budapest fra 1947. Han fikk avskjed i nåde i 1948. 

I 1919 giftet han seg med Minnie Katharine Hall (1886–1970). 

Minister Sandberg fikk i 1933 St. Olavs Orden, og hadde også flere utenlandske, som den svenske Vasaordenen, den peruanske Solordenen, han var storoffiser av den brasilianske Sydkorsordenen, den portugisiske  Kristusordenen og den tyrkiske Iftikhar-ordenen.

Referanser 

Norske ambassadører
St. Olavs Orden
Vasaordenen
Solordenen
Personer fra Oslo