Elio Carniel

Elio Carniel (født 7. juni 1923 i Wiener Neustadt, død 3. juni 1991 i Katzelsdorf) var en østerriksk-italiensk filmfotograf.

Liv og virke 
Carniel begynte i 1942 som frivillig ved Wien-Film og ble mot slutten av krigen kameraassistent for Richard Angst (for eksempel i Ulli und Marei fra 1944). Som italiensk statsborger var han på denne tiden fritatt fra militærtjeneste.  Fra 1945 arbeidet han med amerikanske filmaviser før han fra 1948 begynte å arbeide med kulturdokumentariske kortfilmer. 

I 1951 fikk han sin debut som sjeffotograf innen spillefilm. Med unntak av Helmut Käutners internasjonalt anerkjente partisandrama Die letzte Brücke, begrenset Carniels arbeide seg til å gjelde lette underholdningsfilmer som Familie Schimek, Eva küßt nur Direktoren, Immer die Radfahrer, Mariandl og Waldrausch.

Fra 1963 arbeidet Carniel hovedsakelig med fjernsyn. Han fotograferte blant annet flere fremragende produksjoner av regissør Michael Kehlmann, deriblant Joseph Roth-filmatiseringen Radetzkymarsch, Hiob og Flucht ohne Ende samt Heldenfrühling som ble hans siste arbeide.

Fra tidlig på 1970-tallet foreleste han ved Wiener Hochschule für Film og Darstellende Kunst. I denne stillingen underviste han i fotografi, men fortsatte sitt praktiske arbeid. I 1976 var han med på grunnleggingen av Verband österreichischer Kameraleute og ble første formann der. 

Elio Carniel var i tillegg fotograf ved de to kontroversielle adapsjonene Und ewig singen die Wälder og Das Erbe von Björndal av Trygve Gulbranssens Bjørndaltrilogi.

Filmografi

Referanser

Litteratur 
 Kay Weniger: Das große Personenlexikon des Films, første bind, side 682. Berlin (2001) ISBN 3-89602-340-3

Eksterne lenker 
 

Filmfotografer
Østerrikere
Personer fra Wiener Neustadt