Den keiserlige japanske hær

Den keiserlige japanske hær (japansk: 大日本帝国陸軍 Dai-Nippon Teikoku Rikugun) var navnet på Japans landbaserte hær fra 1867 til 1945.

Etter Japans nederlag i annen verdenskrig er hæren ikke blitt gjenopprettet. I dens sted er trådt Japans selvforsvarsstyrker.

Bakgrunn 
Den keiserlige japanske hær ble kontrollert av den keiserlige hærs generalstab og av Krigsministeriet, som begge var formelt underordnet ​​Japans keiser som øverstkommanderende for hæren og flåten. Senere ble generalinspektoratet fra den militære (hær) flyvetjeneste det tredje organ med kontroll over hæren. I krigstid eller nasjonale nødsituasjoner skulle keiserens formelle kommandofunksjoner sentraliseres i det keiserlige  generalhovedkvarter, et ad hoc-organ bestående av sjefen og visesjefen for hærens generalstab, krigsministeren, sjefen og visesjefen for flåtegeneralstaben, generalinspektøren for den militære luftfart og generalinspektøren for militær utdannelse.

Mellom 1873 og 1945 hadde Japan, under forskjellige former, alminnelig verneplikt.

Operative innsatser 
 Den første kinesisk-japanske krig (1894–1895)
 Okkupasjonen av Taiwan, da i vesten klent som Formosa (1895)
 Den russisk-japanske krig (1905)
 Anneksjonen av Korea (1910)
 Okkupasjonen av den tyske koloni Kiautschou rundt Tsingtau (Qingdao) under første verdenskrig
 Okkupasjonen av Mandsjuria (1931)
 Den første kinesisk-japanske krig
 Hovedinstrument for Japans ekspansjonspolitikk i Østasia under annen verdenskrig siden desember 1941.

Militære grader 1938–1945

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker 
 
 Rang- og funksjonsbetegnelser 

Japans forsvar