Irene Bauer

Irene Bauer (født 20. mars 1945, død 13. juni 2016) var en norsk embedskvinne, kvinnesaksforkjemper og politiker (Arbeiderpartiet). Hun var leder for Norsk Kvinnesaksforening fra 1988 til 1990, og var politisk rådgiver for Arbeiderpartiets stortingsgruppe og i regjeringsapparatet. Hun var senere avdelingsdirektør i Klima- og miljødepartementet.

Karriere 

Bauer var opprinnelig utdannet sekretær, og arbeidet for OECD i Paris, i Utenriksdepartementet, på Det kongelige slott og ved Statsministerens kontor mellom 1965 og 1975. Hun ble cand.mag. med statsvitenskap, offentlig rett, massekommunikasjon og petroleumsrett i fagkretsen i 1977. Hun var ansatt hos Likestillingsombudet fra 1981 til 1983 og ved forhandlingskontoret i oljeavdelingen i Olje- og energidepartementet fra 1983 til 1988.

Fra 1987 til 1989 var hun politisk rådgiver (da kalt gruppesekretær) for Arbeiderpartiets stortingsgruppe med fraksjonsansvar for energi- og industrikomiteen og forbruker- og administrasjonskomiteen. Hun var i 1989 politisk rådgiver (da kalt personlig sekretær) for næringsminister Finn Kristensen og for olje- og energiminister Arne Øien. Fra 1988 til 1990 var hun leder for Norsk Kvinnesaksforening.

Etter at hun forlot regjeringsapparatet var hun ansatt i Klima- og miljødepartementet som byråsjef (1989–1991), underdirektør (1991–1997) og avdelingsdirektør (1997–2015). Hun arbeidet ved EFTA-sekretariatet
i Brussel fra 1995 til 1997. I Klima- og miljødepartementet ledet hun seksjonen for miljøsamarbeid med industriland, og i senere år arbeidet hun med polarsaker og nordisk samarbeid.

Familie 
Hun var mor til komikeren Thomas Giertsen og Caroline Giertsen Øigarden.

Referanser 

Norske kvinnesaksforkjempere
Norske statsvitere
Politiske rådgivere fra Arbeiderpartiet
Ledere av Norsk Kvinnesaksforening