Zhiyi

Zhiyi (tradisjonell kinesisk: 智顗; pinyin: Zhì Yǐ; Wade–Giles: Chih-I; japansk: Chigi; født i 16. februar 538 i Huarong i dagens provins Hubei i Kina, død i 597 i Shicheng, Kina) var grunnleggeren av den mahāyānabuddhistiske skolen Tiāntái i Tiāntāifjellene i det sørligøstlige Kina.  Hans standardtittel var Śramaṇa Zhiyi (沙門智顗), som knyttet ham til indisk asketisk tradisjon. Zhiyi var den første i kinesisk buddhisme som utviklet en fullstendig, kritisk og systematisk klassifisering av buddhistisk lære. Han betraktes også som den første som foretok et avgjørende brudd med indisk tradisjon ved å skape et eget kinesisk system. 

Zhiyi nøt som representant for buddhismen keiser Yangdis gunst under  Suidynastiet. Mens den senere Yangdi fremdeles var kronprins i faren, Wendis, keisertid, mottok Zhiyis fjellkloster regelmessige statlige tilskudd. Dette hadde sammenheng med den legitimerende rolle som buddhismen gav det nye dynastiet.

Referanser

Litteratur 
 Dumoulin, Heinrich (author); Heisig, James W. (trans.) & Knitter, Paul (trans.)(2005). Zen Buddhism: A History. Volume 1: India and China. World Wisdom. ISBN 978-0-941532-89-1
 Donner, Neal & Daniel B. Stevenson (1993). The Great Calming and Contemplation. Honolulu: University of Hawai‘i Press.
 Hurvitz, Leon (1962). Chih-i (538–597): An Introduction to the Life and Ideas of a Chinese Buddhist Monk. Mélanges Chinois et Couddhiques XII, Bruxelles: Institut Belge des Hautes Études Chinoises.

 
Fødsler i 538
Dødsfall i 597
Personer fra Ezhou
Religionsstiftere
Tiāntái
Kinesiske buddhistmunker