Bombardementet av Yeonpyeong

Bombardementet av Yeonpyeong var et artillerislag mellom det nordkoreanske militæret og sørkoreanske styrker stasjonert på øya Yeonpyeong 23. november 2010. Etter en sørkoreansk artilleriøvelse på øya skjøt nordkoreanske styrker rundt 170 artillerigranater mot Yeonpyeong. Bombardementet forårsaket omfattende ødeleggelser på øya og drepte fire sørkoreanere, i tillegg til at det såret 19 andre. Sør-Korea svarte med beskytning av nordkoreanske artilleristillinger. Nordkoreanerne hevdet senere at de hadde svart på sørkoreanske granater som hensynløst ble skutt inn i nordkoreansk territorialfarvann. Hendelsen førte til økt spenning på Koreahalvøya og ble møtt med bred internasjonal fordømmelse av Nord-Koreas handlinger. FN hevdet at det var en av de alvorligste hendelsene mellom Nord- og Sør-Korea siden slutten av Koreakrigen.

Yeonpyeong 

Yeonpyeong ligger i Gulehavet, 120 km nordvest for Seoul, og rundt 3 kilometer sør for sjøgrensen mellom Nord- og Sør-Korea. Øya ligger rundt 100 km fra det sørkoreanske fastlandet og 12 km til Hwanghaeprovinsen på det nordkoreanske fastlandet.

Yeonpyeong har et flateareal på 7,01 km² og det bor  (2009) mennesker der.

Bakgrunn 

Etter undertegningen av våpenhvileavtalen mellom FN og Nord-Korea, trakk FN ensidig grenselinjen i sjøen på vestsiden av den koreanske halvøya, den såkalte nordlige grenselinjen. Denne var en forlengelse av den militære demarkasjonslinjen som utgjør midtlinjen i den demilitariserte sonen mellom Nord-Korea og Sør-Korea, men ble aldri en del av våpenhvileavtalen. Grenselinjen ble opprinnelig satt for å hindre sørkoreansk aggresjon mot nord, men grensens rolle har senere blitt snudd til det motsatte, å hindre nordkoreansk aggresjon mot sør. 
Denne grensedragningen ble aldri anerkjent av Nord-Korea og Nord-Korea har protestert på denne. I stedet har Nord-Korea påberopt seg en grenselinje som går lenger sør, og som ville gi dem tilgang på gode fiskebanker og en rekke øyer som Sør-Korea i dag har kontroll over, herunder Yeonpyeong.   Til tross for de nordkoreanske protestene har denne grenselinjen fungert som de facto grenselinje mellom de to koreanske statene siden Koreakrigens slutt.

For å understreke sine territorielle krav, har Nord-Korea gjennom 1990- og 2000-tallet hatt en rekke militære utfall i området, blant annet i 1999 og 2002. Selv om det fram til episoden i 2010 ikke har vært noen militære sammenstøt i området, var det en skuddutveksling mellom militære fartøyer nær Daecheongøya i 2009 og en nordkoreansk ubåt ble beskyldt for å ha senket den sørkoreanske korvetten «Cheonan» ved Baengnyeongøya i 26. mars 2010

Trefningene 

På morgenen den 23. november «sendte angivelig Nord-Korea en klage til [sør] ... hvor det spurte om ([Hoguk]-øvelsen) var et angrep rettet mot Nord-Korea.» Det varslet at landet ikke ville tolerere beskytning i hva det anså som sitt territorialfarvann. Sørkoreanske styrker gjennomførte likevel den planlagte artilleriøvelsen i farvannet utenfor Baengnyeongøya og Yeonpyeong som kontrolleres av Sør-Korea. Ifølge en sørkoreansk militær tjenestemann ble granater som ble avfyrt under øvelsen rettet mot vannet i sør, bort fra Nord-Korea. En oberst fra marinebasen på øya indikerte at granatene hadde blitt avfyrt mot sørvest. Avfyringen var ikke en del av Hoguk-øvelsen, men var en egen øvelse som blir gjennomført hver måned ca. 4–5 km fra den nordlige grenselinje.

Kl 14:34 lokal tid åpnet de nordkoreanske kystartilleribatteriene på Mudo og en nylig omplassert 122-mm MLRS (rakettkaster) på Kaemori, i den nordkoreanske provinsen Sør-Hwanghae, ild mot øya Yeonpyeong. Bombardementet fant sted i to bølger, fra 14:34 til 14:55 og igjen fra 15:10 til 15:41. Mange av granatene landet på en militærleir, men andre falt på øyas hovedbosetning og ødela hjem og butikker. Som svar benyttet de sørkoreanske styrkene K-9 155 mm selvdrevne haubitser til å avfyre rundt 80 granater mot Nord-Korea. Av seks utplasserte artillerikanoner på Yeonpyeong var det kun tre som returnerte ild, ettersom to var blitt skadet av det nordkoreanske angrepet og én kanon var blokkert av en blindgjenger. Utvekslingen av artilleri tok slutt rundt kl 16:42. Det var de første artillerikampene som fant sted mellom Nord- og Sør-Korea siden 1970-tallet og ble sett på som et av de alvorligste angrepene av Nord-Korea på Sør-Korea siden våpenhvilen i 1953.

Med strømbrudd og en rekke branner som brøt ut som følge av det nordkoreanske bombardementet, beordret de lokale sørkoreanske militære myndighetene at sivilbefolkningen skulle evakueres til bunkere. Noen sivile flyktet fra øya i fiskefartøyer. Det sørkoreanske militæret fikk forsterkninger på øya gjennom en rekke av luftforsvarets F-16 jagerfly.

Tidslinje 

(Alle tider er koreansk standardtid.)

08:20: Nord-Korea sender en teleksmelding hvor de krever stopp Sør-Koreas artilleriøvelse. 
10:00: Sør-Korea begynner artilleriøvelsen. 
14:34: Nord-Korea begynner å avfyre granater (ca. 150, hvorav om lag 60 treffer Yeonpyeong)
14:38: To sørkoreanske KF-16 jagerfly gjennomfører en nødflyvning over Yeonpyeong. 
14:40: Sør-Korea stiller opp med fire F-15K jagerfly. 
14:46: To sørkoreanske KF-16 jagerfly gjennomfører nok en nødflyvning over stedet.  
14:47: Sør-Korea skyter tilbake med den første runden av K-9 haubitser (50 granater). 
14:50: Det alvorligste varselet (varsel Jindotgae Hana) noensinne for en lokal provokasjon utstedes. 
14:55: Nord-Korea stopper beskytningen midlertidig. 
15:12: Nord-Korea starter å skyte for andre gang (20 granater, som alle traff øya).
15:25: Sør-Korea fortsetter å skyte tilbake med K-9 haubitsere (30 granater).
15:30: Sør-Korea sender en teleksmelding til talsmannen for Nord-Koreas militær og ber om øyeblikkelig stopp av artilleribeskytningen. 
15:40 – 16:00: Sør-Koreas militære sjefsnemnd Han Min-gu og USFK-kommandant Walter L. Sharp holder en videokonferanse (en gjennomgang av kooperativ krisehåndtering). 
15:41: Nord-Korea slutter å skyte. 
16:30: Det rapporteres om første militære tap. 
16:35 – 21:50: Representanter for utenlandsk og nasjonal sikkerhet holder et møte.
16:42: Sør-Korea slutter å skyte.
18:40: Lee Hong-gi, operasjonssjef i Sør-Koreas militære sjefsnemnd, holder en pressekonferanse. 
20:35 – 21:10: Sør-Koreas president Lee Myung-bak holder møte med sin militære sjefsnemnd.

Årsaker til angrepet 
Det har ikke kommet noen offisielle forklaringer på angrepet, men tidligere sørkoreanske marineøvelser i området kan ha vært årsaken. Videre uttalte Nord-Korea at øvelsen Invincible Spirit i juli 2010 var provoserende og det ble da fryktet nordkoreanske angrep.

Sør-Korea og USA gjennomfører årlig militærøvelser på land og vann, og de blir like ofte kritisert av nordkoreanske myndigheter.

Angrepet kom etter at Nord-Korea tidligere har uttalt at de ikke aksepterte militær aktivitet i området som de selv gjør krav på, og Sør-Korea hadde under angrepet den årlige øvelsen Hoguk i farvannene sør for øya. Denne varer i ni dager med over  sørkoreanske soldater som deltar.

Etter de skarpe internasjonale reaksjonene, hevdet Nord-Koreas offisielle nyhetsbyrå at de først var blitt beskutt av sørkoreanske styrker. Samtidig hevdet Nord-Korea at de ville fortsette å skyte om sørkoreanerne fortsetter å krenke deres grenser: «Vi vil fortsette å angripe hvis Sør-Korea krenker våre maritime grenser med så mye som 0,001 millimeter».

Virkninger 

Anslagsvis 70 bolighus ble satt i brann under angrepet. De to sørkoreanske marinesoldatene sersjant Seo Jeong-wu og menig Moon Gwang-wuk ble drept i bombardementet og ytterligere 16 sørkoreanske soldater skal ha blitt skadet., hvorav seks av dem alvorlig, ifølge det sørkoreanske forsvarsdepartementet. Også minst tre sivile skal ha blitt skadet i angrepet. Dagen etter bombardementet ble to sivile funnet døde på øya.

Angrepet skal ifølge analytikere være den sterkeste militære konfrontasjonen mellom partene siden Koreakrigen.

Det fryktes at angrepet skal eskalere til en større konflikt. De sørkoreanske styrkene står derfor i høyeste militære beredskapsnivå i fredstid.

Den sørkoreanske presidenten Lee Myung-bak har beordret hæren å slå til mot Nord-Koreas rakettbaser langs kysten, dersom det kommer «nye provokasjoner».

Samme dag ble det meldt at FNs sikkerhetsråd vil bli kalt inn til et ekstraordinært møte i løpet av to dager for å diskutere situasjonen.

Det nordkoreanske angrepet fikk og innvirkning på det internasjonale finansmarkedet. Flere asiatiske valutaer ble svekket mot euro og amerikansk dollar mens det asiatiske aksjemarkedet sank. Effekten som bombardementet fikk innen finansmarkedet førte til at Sør-Koreas sentralbank avholdt et krisemøte for å se om det måtte gjøres tiltak overfor markedet.

Dagen etter bombardementet uttalte den amerikanske presidenten Barack Obama at hendelsen ikke vil føre til endret adferd for USA og Sør-Korea i området, og at de vil fortsette med å avholde militærøvelser der, som tidligere. Dette ble understreket ved at USS «George Washington» (CVN-73) forlot Tokyo 24. november for å delta på en fellesøvelse med den sørkoreanske marinen. Øvelsen skal ha vært planlagt før det nordkoreanske angrepet og varer fram til 28. november.

25. november møtte den sørkoreanske forsvarsminister Kim Tae-young trekke seg etter kritikk av den angivelige svake respons som ble vist etter angrepet. Regjeringen uttalte at reglene nå ble endret slik at de sørkoreanske styrkene får anledning til å svare mye hardere ved lignende tilfeller. De gamle reglene skal ha hatt et for sterkt fokus på å unngå at en situasjon eskalerer, mens de nye reglene skal ha flere ulike reaksjonsnivåer, blant annet avhengig av om sivile mål blir utsatt for angrep. Slik skal Nord-Korea bli mer usikker på hvilket svar en provokasjon vil få. Samtidig sendte Sør-Korea flere styrker og militært materiell både til Yeonpyeong og de andre øyene i området.

27. november var det gravferd i Seoul, hvor kravet om hevn ble gjentatt, også i form av flere demonstrasjoner i Sør-Korea med krav om hevn og hardere tiltak for Nord-Korea.

Internasjonale reaksjoner
  — Det argentinske utenriksdepartementet utstedte en erklæring hvor regjeringen uttrykte sin «sterke fordømmelse av hendelsen.»
  —  Statsminister Julia Gillard fordømte angrepet og uttrykte bekymring over de nordkoreanske militære provokasjonene.
   — Brasils president Luiz Inácio Lula da Silva uttalte at hans posisjon var og «fordømme et hvert angrepsforsøk fra Nord-Korea på Sør-Korea». Ifølge ham er «Brasil imot ethvert angrep på et annet land. Vi vil ikke tillate, under noen omstendighet, noen forsøk på å krenke et annet lands suverenitet».
  — Utenriksdepartementet fordømte angrepet og oppfordret både Nord- og Sør-Korea til å avholde seg fra ytterligere militære provokasjoner.
  — Statsminister Stephen Harper fordømte sterkt angrepet, oppfordret Nord-Korea til å avholde seg fra «ytterligere hensynsløse og krigerske handlinger» samt å overholde den koreanske våpenhvilen, og han gjentok Canadas «faste støtte» til Sør-Korea. Utenriksminister Lawrence Cannon uttalte at han var «dypt bekymret» for hendelsene i Korea og embetsmenn i hans departement fulgte tett situasjonen.
  — Utenriksdepartementet fordømte angrepet og oppfordret Nord-Korea til å sette sin «krigerske holdning» til side.
  — Colombia fordømte Nord-Koreas angrep. «Regjeringen sørger for tap av menneskeliv og skader påført befolkningen, og fordømmer bruk av makt på vegne av Koreas demokratiske folkerepublikk. Dessuten oppfordrer vi Nord-Korea til å «se på ordre fra Sikkerhetsrådet i FN i forhold til avholdenhet av trusselen og bruken av makt.»
  — Utenriksdepartementet uttrykte solidaritet med Sør-Korea «for tapet av menneskeliv og krenkelse av dets suverenitet», og var bekymret for den «store ustabiliteten på Koreahalvøya.»
  — Statsminister Lars Løkke Rasmussen fordømte angrepet, og kalte det en militær provokasjon.
  — Unionens høyrepresentant for utenriks- og sikkerhetspolitikk Catherine Ashton fordømte angrepet og oppfordret Nord-Korea til å respektere den koreanske våpenhvileavtalen.
  — President Benigno Aquino III tok på onsdag til orde for nøkternhet og en slutt på fiendtlighetene på den koreanske halvøya. Aquino sa også at den filippinske regjeringen arbeider for å ivareta sikkerheten til filippinere som lever på halvøya og at filippinske styrker er klare til å hjelpe Sør-Korea ved behov.
  — Utenriksminister Alexander Stubb oppfordret begge sider til å vise «moderasjon», og la til at denne hendelsen, som tilsvarende tidligere, er gjenstand for bekymring.
  — Utenriksminister Abdullah bin Zayed Al Nahyan beskrev angrepet som «uansvarlig» og tilbød sin støtte til folket og regjeringen i Sør-Korea.
  —  FNs generalsekretær Ban Ki-moon fordømte Nord-Koreas artilleriangrep og kalte det «en av de alvorligste hendelsene siden slutten av Koreakrigen.» Ban Ki-moons talsmann Martin Nesirky sa at «Ban oppfordret til øyeblikkelig tilbakeholdenhet og insisterte at eventuelle forskjeller skal løses ved bruk av fredelige midler og dialog.»
  — President Sarkozy uttrykte dyp bekymring over uenighetene mellom Nord- og Sør-Korea og oppfordret de til å bli løst politisk.
  — Regjeringen uttrykte solidaritet med Sør-Korea og var «bekymret over muligheten for utrivelige konsekvenser for fred og stabilitet på koreanske halvøy.»
  — Utenriksdepartementet uttrykte bekymring over situasjonen og fordømte Nord-Koreas «aggressive holdning».
  — En uttalelse fra utenriksdepartementet fordømte det «alvorlige» væpnede angrepet fra Nord-Korea mot Yeonpyeong og uttrykte solidaritet med Sør-Korea. Den oppfordret også begge land til å søke en løsning med hensyn til internasjonale bestemmelser.
  — Utenriksdepartementet oppfordret begge parter til å «opprettholde fred og stabilitet på Koreahalvøya» og en tilbakevending til forhandlinger, og uttrykte sympati med ofrene og skadde mennesker i Yeonpyeong, Sør-Korea.
  — Utenriksminister Marty Natalegawa uttrykte bekymring over hendelsen og oppfordret begge parter til «øyeblikkelig å stoppe fiendlighetene, utøve maksimal tilbakeholdenhet og unngå ytterligere eskalering av spenningen.»
  — Utenriksminister Avigdor Lieberman sa at hendelsen var et bevis på at verden «måtte stoppe det gale regimet» i Nord-Korea.
  — Statsminister Naoto Kan ba sin egen regjeringen om å «forberede seg på enhver eventualitet» etter et krisemøte.
  — Det kinesiske utenriksdepartementet uttalte at den kinesiske regjeringen oppfordret begge parter «å handle slik at man styrer fred og stabilitet på den koreanske halvøya», men fordømte ikke eksplisitt Nord-Koreas handlinger.
  — Utenriksdepartementet kunngjorde at Latvia oppfordret begge land til å «overholde den koreanske våpenhvileavtalen fra 1953» og «fordømte» enhver handling som kan forverre situasjonen.
  — Utenriksminister Anifah Aman fordømte angrepet på Yeonpyeong som resulterte i tap av liv. Han oppfordret alle parter til å «unngå å ty til tiltak som kan øke spenningen og skape ustabilitet» i regionen.
  — Utenriksminister Murray McCully fordømte hendelsen og uttrykte «raseri» over angrepet og tap av liv, men understreket at «dette er tid for kalde hoder, for å unngå at dette sammenstøtet utvikler seg til en mer alvorlig trussel for stabiliteten i området.»
  — Utenriksminister Jonas Gahr Støre uttalte at «- Trefningene og den økte spenningen i grenseområdene mellom Sør- Korea og Nord-Korea er urovekkende. En væpnet konflikt kan få svært alvorlige konsekvenser. Det er avgjørende at begge parter nå viser tilbakeholdenhet.»
  — Utenriksdepartementet fordømte den «avskyelige aggresjonshandlingen» av Nord-Korea og ba landet om å respektere FN-pakten.
  — Utenriksdepartementet uttrykte «dyp bekymring» over hendelsen, og la til at den kunne føre til krise i regionen og uttrykte håp om at «de to sidene ville unngå eskalering».
  — President Ma Ying-jeou beskyldte Nord-Korea for å «fremprovosere spenning» på halvøya og ba regjeringsavdelinger om å følge situasjonen tett.
  — Det rumenske utenriksdepartementet uttalte at «det er dypt bekymret over det væpnede angrepet» og la til at «vi entydig fordømmer slike handlinger og vi oppfordrer myndighetene i Pyongyang til å sette en stopper for de provoserende handlingene uten å drøye. Samtidig meddeler vi våre kondolanser og dype medfølelser til ofrenes familier.»
  — Det russiske utenriksdepartementet uttalte at «bruk av styrker er en uakseptabel handling [og at] eventuelle uenigheter i forholdet mellom Nord og Sør må bli løst politisk og diplomatisk». I tillegg oppfordret det begge sider til å «demonstrere tilbakeholdenhet og fred», og advarte mot en «kolossal fare» og det «store ansvaret» på de som stod bak angrepet. Russlands utenriksminister Sergej Lavrov uttalte at «det er én ting å skyte i vannet selv om disse farvannene er omstridte, og noe helt annet å skyte mot land, på menneskelige bosetninger. Mennesker døde. Dette er det viktigste punktet.»
  — Utenriksdepartementet fordømte hendelsen og beskrev den som en «hensynsløs og provoserende handling som på en farlig måte økte spenningen i det som allerede var en svært skummel og usikker situasjon.» Det oppfordret begge parter til å «utøve ytterste tilbakeholdenhet.»
  — Den slovenske politikeren Jelko Kacin, som er en del av den europeiske delegasjonen for relasjoner med Koreahalvøya, fordømte «provokasjonene fra Nord.»
  — Storbritannias utenriksminister William Hague sa i en uttalelse at «Storbritannia fordømmer sterkt Nord-Koreas uprovoserte angrep» og at det «sterkt oppfordrer Nord-Korea å avstå fra slike angrep og å holde seg til den koreanske våpenhvileavtalen».
  — Den svenske utenriksministeren Carl Bildt kommenterte på sin blogg at hendelsen er «oroande» (urovekkende) og sa at det «Avgörande är att inte minst Kina utnyttjar allt sitt inflytande för att påverka regimen i Pyongyang. Annars kommer riskerna på den koreanska halvön att öka påtagligt».
  - Utenriksminister Guido Westerwelle forsikret Sør-Korea «vår støtte og sympati i disse vanskelige tider», og uttrykte bekymring for at «de nye militære provokasjonene truer freden i regionen». Han ba alle parter å «opptre med kaldt hode» og trappe ned situasjonen.
  — Statssekretær i utenriksdepartementet Zsolt Németh fordømte det nordkoreanske angrepet mot Yeonpyeong. Han sa også at man ennå ikke kan vite hvor alvor denne konflikten kan bli.
  — Uruguays utenriksdepartement fordømte angrepet og oppfordret begge parter til å «avstå fra maktbruk og å løse forskjeller seg imellom på fredelige måter.» Visepresident Danilo Astori og utenriksminister Luis Almagro var begge i Seoul under et statsbesøk da angrepet fant sted.
  — USA fordømte sterkt angrepet. Det hvite hus oppfordret Nord-Korea «til å stoppe sin fiendtlige handling.» USA har også sendt en Carrier Strike Group ledet av USS «George Washington» (CVN-73) til regionen for å delta i tidligere planlagte militærøvelser med Sør-Korea, ment som en maktdemonstrasjon for å avskrekke ytterligere nordkoreansk aggresjon. Folkerepublikken Kina har kritisert den planlagte militærøvelsen og sagt at «vi er imot enhver part som utfører alle militære handlinger i vår eksklusive økonomiske sone uten tillatelse.» Ifølge Kina sier den internasjonale havrettskonvensjonen at en eksklusiv økonomisk sone strekker seg 200 nautiske mil fra kysten.
  — Utenriksdepartementet har uttrykt bekymring over situasjonen, og oppfordret Pyongyang til å avstå fra å ta ensidige tiltak med det formål å øke spenningen ytterligere og løse eksisterende forskjeller med fredelige diplomatiske midler.
  — En talskvinne for utenriksdepartementet sa at landet var bekymret over hendelsen og «imot bruken av makt eller trusler til å bruke makt i internasjonale forhold og enhver militær handling som påfører skade på uskyldige sivile.»

Referanser

Eksterne lenker 
  Den kalde krigens barn, bakgrunnsartikkel fra NRK.no
  «Dette er konflikten på Korea-halvøya», bakgrunnsartikkel fra Aftenposten

Sør-Koreas historie
Nord-Koreas historie
2010 i Sør-Korea
2010 i Nord-Korea
Incheon
Konflikter i 2010