British Board of Film Classification

British Board of Film Classification (BBFC) er en uavhengig ikke-statlig organisasjon som blir finansiert av den britiske filmindustrien og er ansvarlig for den nasjonale klassifiseringen av filmer i Storbritannia. Organisasjonen kan sammenlignes med det norske Medietilsynet og har et lovpålagt krav om å klassifisere videoer, DVD-er og videospill.

Videospill med bestemte temaer eller innhold (som for eksempel Grand Theft Auto-serien) må også sendes til BBFC å få en juridisk bindende vurdering. En slik vurdering skal gis på alle spill og filmer som inkluderer mye vold eller som oppfordrer til kriminell aktivitet vil gå fra BBFC til Video Standards Council. Andre videospill kan sendes inn ved utgiveren skjønn. Alle filmer og videospill som blir vurdert av BBFC mottar et sertifikat, sammen med råd til forbrukeren som gir detaljer som filmens referanser til sex, vold og grovt språk. Hvis et slikt sertifikat fastsetter at en film eller videospill bare er egnet for personer over en viss alder, kan kun de som over denne alderen kjøpe dette videospillet eller filmen. Å selge en film eller videospill med et alders-sertifikat til en person under denne alderen er ulovlig.

I perioden før og under den andre verdenskrig, var det en omfattende, men uoffisielt system av politisk sensur som ble iverksatt av BBFC etter anmodning fra britiske myndigheter. Kino var et kulturelt mektig masse-medium som lett kunne brukes til åpenlys propaganda etter myndighetenes ønske. Dette var ikke uvanlig i land som Sovjetunionen og i det nasjonalsosialistiske Tyskland. Den BBFC har også vurdert flere videospill. Normalt er disse er unntatt fra klassifisering, med mindre de skildrer menneskelig seksuell aktivitet, menneskelige kjønnsorganer eller grove voldshandlinger, i hvilket tilfelle forlagene er lovpålagt å sende spillet for å motta en klassifisering fra BBFC. En utgiver kan velge å sende inn et videospill for en klassifikasjon selv om de ikke er forpliktet til det.

I 2009 ble den japanske skrekkfilmen Grotesque nektet klassifisering av BBFC, noe som gjør den ulovlig å selge eller levere i Storbritannia. Ingmar Bergmans film Smiles of a Summer Night ble redigert for å fjerne det BBFC kalte utilslørt seksuelt eller provoserende språk. BBFC sin holdning ble gradvis mer liberal på 1960-tallet, og organisasjonen konsentrerte seg om å sensurere filmer som inneholdt grafisk sex og vold. Men dette forårsaket kontrovers på 1970-tallet da en rekke filmer som var populære i andre land, f.eks. The Texas Chain Saw Massacre, Straw Dogs og A Clockwork Orange ble utgitt i en usensurert versjon. Den 6. juni 2011, nektet BBFC å gi en klassifisering for skrekkfilmen The Human Centipede II – Full Sequence. Den forrige filmen i serien ble utgitt i en usensurert versjon med 18-års aldersgrense.

Eksterne lenker 
 

Britiske myndigheter
Sensur
Etableringer i 1912