Det persiske alfabetet

Det persiske alfabetet er en variant av det arabiske alfabetet. Det brukes til å skrive farsi. Alfabetet består av 32 bokstaver. 28 av dem er identisk med det arabiske alfabetet. 

Det persiske alfabetet, eller modifiseringer av det, brukes også blant annet til å skrive urdu, aserbajdsjansk og usbekisk.

 Tegn som ikke henger sammen med etterfølgende bokstav
Syv bokstaver (, , , , , , ) er ikke sammenføyd med etterfølgende bokstav, til forskjell fra de øvrige bokstavene i alfabetet. Disse syv bokstavene har samme utforming alene som først i ordet, og en annen form midt i ordet og sist.  For eksempel, med bokstaven  "alef" i begynnelsen av et ord som  "injā" (her), blir samme form brukt som når "alef" står alene. I et ord som  "emruz" (idag), har bokstaven  "re" samme form som sist i ordet og bokstaven  "vāv" har samme form som alene selv om de står midt i ordet.  har også form som når den står alene selv om den avslutter ordet.

Diakritiske tegn
Persisk benytter et forenklet sett av arabiske diakritiske tegn: zabar ( på arabisk), zir ( på arabisk), pesh  ( på arabisk, uttalt zamme på persisk), sukūn, tanwīn nasb (nunasjon), og shadda (konsonantforlengelse). Andre arabiske diakritiske tegn kan bli brukt i arabiske låneord.

Utvidelse fra arabisk
Det persiske alfabetet har fire egne bokstaver i tillegg til det arabiske alfabetet: , ,  (tsj i Tsjeka), og  (sj).

Referanser

Arabiskderiverte alfabeter
Skriftsystemer fra Asia