Tåkekammer

Tåkekammer, også kalt Wilsonkammer, er et instrument som  benyttes til å studere ioniserende stråling, opprinnelig utviklet av  den skotske fysikeren Charles T.R. Wilson for  meteorologiske eksperimenter.

Tåkekammeret er en beholder som inneholder overmettet (klar)  vanndamp. Beholderen er utstyrt med et vindu der en kan se tåkespor  av vanndamp etter alfa– og  betapartikler (heliumkjerner og elektroner). Disse partiklene danner sekundære ioner som tiltrekker vannmolekyler, vanndråper bygges siden opp under etter den kalde veggens prinsipp. Tåkekammeret spilte en svært viktig rolle i forskningen på partikler før boblekammeret ble utviklet av Donald A. Glaser i 1952. 

I dag brukes tåkekammeret hovedsakelig innen fysikkutdannelsen, der man studerer spontane henfall og lavradioaktive preparater. I skolen brukes ofte to typer tåkekammer: pulserende kompresjon–dekompresjonskammer, samt kontinuerlig tåkekammer.

Eksterne lenker 
  Hvordan man bygger et kontinuerlig tåkekammer

Fysikk
Detektorer