Dujiangyans irrigasjonssystem

Dujiangyans irrigasjonssystem (forenklet kinesisk: 都江堰, pinyin: Dūjiāngyàn) i Dujiangyan fylke er en infrastruktur for irrigasjonssystem bygd i 256 f.Kr. i De stridende staters tid av staten Qin. Det ligger ved elven Min (Minjiang) i Sichuanprovinsen i Kina. Vanningssystemet er fremdeles i bruk og gir over 5300 km² land vann.

Historie

Planlegging
I de stridende staters periode var folket ved Minjiangs bredder utsatt for hyppige oversvømmelser. Qins guvernør Li Bing utredet problemet og oppdaget at elven vokste på grunn av det raske smeltevannet fra de nærliggende fjellene som slår breddene når det nådde den langsomme og sterkt siltede strekningen nedenfor.

Den mest åpenbare løsningen kunne ha vært å bygge en demning, men Li Bing hadde også fått i uppdrag å holde elven åpen for militær sjøfart. Derfor ville han bygge en voll for å omdirigere en del av elvens vannstrøm og lage en kanal gjennom Yuleishan for å lede bort overflødig vann til den tørre Chengdusletten.

Konstruksjon
Li Bing fikk 100 000 tael sølv for prosjektet av kong Zhao av Qin og påbegynte arbeidet med et arbeidsteam som skal ha vært på titusener. Vollen ble oppført fra lange pølseformede kurver av vevd bambus fylt med stein kjent som Zhulong holdt på plass av trebente treviter kjent som Macha. The massive construction took four years to complete.

Å grave kanalen viste seg å bli et langt større problem ettersom de verktøy som den gang var tilgjengelige, innen man hadde oppfunnet kruttet, ikke kunne trenge gjennom det harde fjellet. Man måtte benytte en kombinsjon av ild og vann for å varme om å nedkjøle fjellet til det sprakk og kunne taes bort. Etter åtte års arbeid var en 20 meter bred kulvert gjennom fjellet blitt klar.

Ettertiden

Etter at systemet stod klart var det slutt på oversvømmelsene. Irrigasjonssystemet gjorde Sichuan til det mest produktive jordbruksområdet i indre Kina. Li Bing ble høyt elsket, og etter hans død oppstod det en omfattende religiøs kult til hans ære.

Idag er Dujiangyans irrigasjonssystem en stor turistattraksjon og i år 2000 ble det del av Verdensarven.

Referanser

Sichuan
Verdensarven i Kina
Landbruk i Kina