Adjø, farvel

«Adjø, farvel» er en svensk skillingsvise («Adjö, farväl») fra ca. 1800. Den ble trykt i 1815 som «Ack Du min vän och ädla ros», i 1876 som «Adjö farväl. För sista gång jag afsked av Dig tar» og som nr. 220 i August Bondesons Visbok (1903). Visen er kjent i hele Norden og under flere titler, som «Adjø, farvel for siste gang», «Sjømannens farvel til sin pike» og «Sjömannens afsked».

Sangen er kjent i Norge fra 1875, og i 1930-årene var den ofte å se i norske lesebøker. Teksten er en såkalt sjømannsvise og foreligger i ulike varianter. Melodien er også brukt i en salme på Madagaskar.

Innspillinger

Hovedkilde er Svensk mediedatabas (SMDB) der annet ikke er angitt.

Tekst
(Én av flere varianter)
Adjø, farvel for siste gang, jeg avskjed fra deg tar,nu må jeg reise bort fra deg og du må stande kvar.
Å, pike følg meg ned til strand der skal du skue få,likkisten min den skal du se med flagg og vimpel på.
Din kinn er jo som purpur rød, din munn er sukkersøt,hver gang jeg dine øyne ser hver blodsdråp i meg rør.
Ditt hjerte ligner jeg med sne som faller i april,når den går bort så vil jeg dø og aldri være til.
Kom pike følg meg ned til strand der skal du skålen få,gi meg din høyre hånd der på og siden skilles vi ad.
Nu skipet seiler ut fra strand og det i største hast,og roret tager tømmermann, farvel for siste gang.

Referanser

Eksterne lenker
 
 FolkWiki: «Adjö, farväl! För sista gång» – noter

Svenske folkeviser
Skillingsviser