Offensiv realisme

Offensiv realisme er en statsvitenskapelig teori innen internasjonal politikk.

Den offensive realismen er utviklet innen den nyrealistiske skolen, og hevder at maktkonkurranse mellom stater kommer som følge av anarkiet i det internasjonale politiske systemet, ikke menneskenaturen. Den offensive realismen er således en strukturell teori, i motsetning til Hans Morgenthaus klassiske realisme. Til forskjell fra den defensive realismen utviklet av især Kenneth Waltz, mener offensive realister at stater ikke vil bli tilfredsstilt med en gitt mengde makt, men søker hegemoni for sin egen sikkerhet.

Offensiv realisme blir særlig forbundet med John Mearsheimer, og ble utbrodert i hans verk The Tragedy of Great Power Politics fra 2001. Mearsheimer bygger likevel videre på antagelser gjort av klassiske realister. Han tar utgangspunkt i Waltz' defensive realisme når han lister opp følgende grunnsetninger for den offensive realismen:

Stormakter er hovedaktørene i verdenspolitikken, og det internasjonale politiske system er et anarki.
Alle stater innehar en grad av offensiv militær kapasitet.
Stater kan aldri være sikre på andre staters intensjoner.
Stater har overlevelse som sitt primære mål.
Stater er rasjonelle aktører, og kapable til å utvikle strategier som maksimerer deres sjanser for overlevelse.

Referanser

Litteratur 

Internasjonal politisk teori

pl:Realizm strukturalny#Realizm strukturalny ofensywny