Chenghuang

Chenghuang (kinesisk: 城隍, pinyin: Chénghuáng, Wade-Giles: Ch'eng-huang, jyutping: Sing4 Wong4; «bygud»), også kalt 城隍爺 chénghuángyé (ordrett: «murenes og dikenes herre»), er den kinesiske betegnelsen på en gitt bys verneguddom. Etter taoistisk tro har enhver by en vernegud, en bygud (eller landsbygud). Verdeguden kan verge byen mot ulykker og uhell, og verne dens innbyggere.

Troen på slike verneguder er svært gammel. Den har også paralleller til for eksempel antikkens Hellas. Byguden betraktes som vikltig for mange aspekter ved bylivet. Av særlig interesse for byguden er bebyggelsen innenfor bymurene. Man henvender seg gjerne til byguden for å be om tjenlig vær, eller for personlige anliggender som helsebot. Når naturkatastrofer rammet, henvendte man seg til byguden for lindring. Byguden kunne også anrobes av borgere som var blitt urettferdig anklaget for forbrytelser, og be om at guden gav et tegn som kunne overbevise om vedkommendes uskyld.

Noen byer, som for eksempel Shanghai, har flere byguder. I det gamle bygudtempelet i Shanghai dyrkes alle tre, side om side.

Bygudens tempel

I nesten hver eneste større kinesisk by befinner det seg sentralt beliggende et tempel dedikert til byguden, Dette er «bygudens tempel» (Chenghuang miao, forenklet kinesisk: 城隍庙, tradisjonell kinesisk: 城隍廟, pinyin: Chénghuáng miào.

Det første kildebelagte bygudtempel var i Wuhu (Anhui); det ble bygd i 239 under de stridende rikers tid.

Kulturminner 

Enkelte mer kulturelt betydelige bygudtempler er oppførte på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner:

 I provinsen Shaanxi: Sanyuan chenghuang miao 三原城隍庙, Xi'an chenghuang miao 西安城隍庙, Hancheng chenghuang miao 韩城城隍庙, Chengcheng chenghuang miao shenlou 澄城城隍庙神楼, Fufeng chenghuang miao 扶风城隍庙,
 I provinsen Shanxi: Yuci chenghuangmiao 榆次城隍庙 (Jinzhong 晋中), Lu'an fu chenghuangmiao 潞安府城隍庙 (Changzhi 长治), Ruicheng, Chenghuang miao 芮城城隍庙, Pingyao chenghuang miao 平遥城隍庙
 I provinsen Hebei: Chengde chenghuang miao 承德城隍庙.

Av andre særlig godt kjente bygudtempler kan nevnes:
Chenghuang miao 城隍庙  i Nantong i provinsen Jiangsu)
Chenghuang miao 城隍庙 i Shanghai
Chenghuang miao 城隍庙 i Yiyang i Hunan.

Alternative navn 
Under Ming-dynastiet ble det vanlig å differensiere bygudens navn alt ettersom stedets status.

Steder uten bymur og som ikke ble regnet som byer hadde gud ved navn "Jingzhuzunshen" (境主尊神).

Litteratur
 Frank Ching : Ancestors: 900 Years in the Life of a Chinese Family. Pan Books: United Kingdom, 1988.
 Government of Hong Kong's Antiquities and Monuments Office/Leisure and Cultural Services Department. (2004). 
 J H. Gray: China: A History of the Laws, Manners and Customs of the People. New York: Dover Publications, 2003.
 L. Pui-tak: Colonial Hong Kong and Modern China. Washington, D.C.: University of Washington Press, 2006.

Eksterne lenker 
 Ch'eng-huang
 Götter in der volkstümlichen bildenden Kunst (1)
 Town God Temple
 Chinese Temples Committee, 2008

Taoismen
Kinesisk mytologi
Steders verneguder