Tresammenføyninger

Tresammenføyninger brukes av håndverkere for å skjøte eller forbinde trestykker.  Forskjellige typer forbindelser er laget opp gjennom århundrene, for å løse de forskjellige utfordringene som oppstår når man jobber med konstruksjon i heltre.

Verktøy som brukes for å lage sammenføyninger er høvel, stemjern, fres og sag.  Delene deles grovt sett inn i to kategorier; sagede og formede.  De sagede er enten saget rettvinklet eller skråvinkel i en eller to retninger.  De formede delene er bearbeidet videre, med falser, hull eller utsparinger som for eksempel noter.

Trevirkets egenskaper bestemmer også sammenføyningens utforming.  Treverk tar opp og avgir fuktighet fra omgivelsene.  Endringer i vanninnholdet gjør at trefibrene sveller og krymper.  Mesteparten av endringene i dimensjon foregår i bredderetningen sett i forhold til fibrenes innretning i emnet.  En svært liten endring går også i lengderetningen.  Forskjellige treslag samt årringene i emnet påvirker akkurat hvordan bevegelsene foregår.

Liste over tradisjonelle sammenføyninger
 Bladskjøt
 Tappsammenføyning eller hull og tapp
 Kamsink eller fingerskjøt
 Svalehalesink eller svalehaleskjøt
 Noting
 Dømling (skjult sentrumstapp)
 Kantskjøt
 Svingskjøt
 Lommehullssammenføyning

Liste over moderne sammenføyninger
 Lamellkjeks
 Sammenføyninger med beslag

Se også 
 Møbelskrue

Referanser

Litteratur
 Noll, Terrie: Sammenføyning av tre, Landbruksforlaget 2004, ISBN 82-529-2760-2
 Scott, Ernest: Teknologisk forlag store snekkerbok, Damm, 2003, ISBN 82-496-0843-7