Ådalsmål

Ådalsmål eller ådalsdialekt er et talemål som i hovedsak ligner på ringeriksmål, men det har innslag av valdresmål, spesielt fra begnadalsmål og hedalsmål. Ådalsmålet er således et østlandsk flatbygdmål påvirket av fjellbygdmål. I forhold til ringeriksmålet har ådalsmålet et noe sterkere innslag av æ, ø og å-lyder. For eksempel blir mjælk (melk) ofte til mjølk og folk til følk. Et eksempel innslag av fjellbygdmål er at man på ringerike sier sælje (selje), mens man nord i Ådal sier sølju. Likeledes sier man barhua (barhodet) på ringeriksmål, mens man på ådalsmål sier bærrhuggu.

Ordeksempler på ådalsmål 
Tåger (tålmodig)
 Ballut (vanskelig, plundrete)
 Beinste (korteste)
 Bøssin (drøy/stor)
 Ellsot (halsbrann)
 Fatafille (oppvaskklut)
 Føskin (råtten, morken)
 Gise (myse mot sola)
 GLure (gjøre narr av)
 Gåglereip (gåsetrekk)
 Hufs (skrent)
 Hukrete (fryse)
 Judisere (diskutere)
 Jåmint (disig, uklart)
 Knell (skarp i stemmen)
 Krakut (uframkommelig)
 Lint (mildt)
 Lygnild (lyn)
 Murua (mareritt)
 Målbrøtt (stemmeskifte)
 Nåmen (slapp, matt)
 Ovabår (nedbør)
 Pottost (råmelkspudding)
 RæLut (dumdristig, tullet)
 Råslark (slakteavfall, innvoller)
 Skinnvenge (flaggermus)
 Styltin (ustø)
 TruvæLig (arbeidsom, flittig)
 TrøllsLeik (munnsår, forkjølelsessår)
 Unaug (uvillig)
 Uveta (besvimt)
 Vegalei (retning)
 Vøle (reparere)
 Øne (anfall)
 Jamsis ( ved siden av)
 Åmmen (ovnen)
 Låg (lav)
 Hault ( glatt) 
 Hustrint (småkaldt) 

Norske dialekter
Ådal