Siegfriedlinjen

Siegfriedlinjen (tysk:Siegfriedstellung) var en forsvarslinje bestående av fort og anti-tankforsvar som ble bygget av Tyskland som en del av Hindenburglinjen 1916–1917 i det nordlige Frankrike under første verdenskrig. Men begrepet henviser også til den tilsvarende forsvarslinjen som ble anlagt i 1930-årene fram mot andre verdenskrig som et svar på den franske Maginotlinjen. Selv kalte tyskerne dette forsvarsanlegget for der Westwall, mens de allierte ga dette anlegget navn etter forsvarsanlegget fra første verdenskrig. Befestningene ble bygget av Organisasjon Todt, og personellet som var med å utforme og bygge linjen, samt de som tjenestegjorde der frem til mai 1940, fikk utdelt Schutzwallmedaljen.

Siegfriedlinjen strakte seg over en strekning på mer enn 630 km med mer enn 18 000 bunkere, tunneler og stridsvognfeller, såkalte dragetenner. Den gikk fra Kleve på grensen til Nederland, fulgte den tyske vestgrensen til Weil am Rhein ved grensen til Sveits. Anlegget hadde kanskje større verdi i propagandaen enn strategisk. Adolf Hitler igangsatte planleggingen i 1936 og den ble bygget i årene mellom 1938 og 1940, etter at Tyskland hadde brutt Versaillestraktaten og Locarnotraktaten om demilitarisering av Rhinland i 1936.

Under Phony War («liksomkrigen») fungerte anlegget som grensebefestning mot vest, mens det fikk for alvor en militær verdi fra august 1944 da den stanset den allierte fremrykkingen mot Tyskland. De første sammenstøtene langs linjen skjedde allerede i august 1944 ved Hürtgenskogen, ca. 20 km sørøst for Aachen, under det såkalte slaget om Hürtgenskogen. Først etter Ardenneroffensiven i januar 1945 klarte allierte styrker etter flere mislykkede forsøk å trenge igjennom linjen.

Eksterne lenker 
 
 Westwall museum
 Artikkel om Vestvollen/Siegfriedlinjen i Store Norske Leksikon

Tyske forsvarsanlegg fra andre verdenskrig
Festninger i Tyskland