Gunnel Vallquist

Gunnel Vallquist (født 19. juni 1918 i Stockholm, død 11. januar 2016) var en svensk forfatter og kritiker. Hun var medlem av Svenska Akademien fra 1982. Som katolikk skrev Vallquist framfor alt essays om religiøse og kirkelige emner. Hennes største arbeide var en svensk oversettelse av Marcel Prousts På sporet av den tapte tid (À la recherche du temps perdu), som utkom 1965–1982.

Liv og virke

Bakgrunn 
Vallquist var datter av oberstløytnant Gunnar Vallquist og oversetteren Lily Vallquist, født Söderberg. Hun giftet seg atten år gammel i 1936 med yrkesoffiseren Folke Diurlin; de ble skilt i 1939, og Vallquist inngikk aldri noe nytt ekteskap.

Etter studier i romanske språk, litteraturhistorie og nordiske språk ved Uppsala universitet ble hun fil.mag. i 1946.

Forfatterskap 
Etter studiena flyttet hun til Frankrike og kom der i kontakt med den svenske forfatteren Sven Stolpe. Vallquist hadde ved denne tid konvertert til katolisismen, og fra årene som student hadde hun skrevet for katolske tidsskrifter. Fra Frankrike fortsatte hun sitt arbeide som kulturskribent og essayist ved blant annet Bonniers Litterära Magasin, Dagens Nyheter og Svenska Dagbladet fra 1952.

Sitt magnum opus, oversettelsen av Marcel Prousts 'À la recherche du temps perdu (i hennes svensk: På spaning efter den tid som flytt), begynte hun på i år 1950. Som kulturskribent kom Vallquist til å introdusere en del fransk litteratur til Sverige. Hun hadde en særskily personlig kjærlighet til fransk spiritualitet og litteratur, og gjorde det katolska Frankrike mer kjent i Sverige.

Under ett par år på 1950-tallet var Vallquist dessuten bosatt i Roma. Hun påbegynte der en biografi over den kristeligdemokratiske politikeren Giorgio La Pira, en florentinsk ledende skikkelse under den katolske etterkrigstiden.

Vallquists første bok, Något att leva för (1956), var en essaysamling. Selv hennes øvrige utgitte bøker har bestått av sakprosa, men med tiden med tiltagende skjønnlitterære anstrøk.

I sin Dagbok från Rom (fire band, 1964–1966) rapporterte hun fra Det annet Vatikankonsil, den katolske kirkes skjellsettende kirkemøte. Sentrale kirkopolitiske og aktuelle teologiske spørsmål har vært hjembvendende emner for Vallquists forfatterskap.

I 1976 ble Vallquist æresdoktor i teologi ved Universitetet i Lund. I 1981 gav den svenske regjeringen henne ærestittel som professor. Vallquist ble innvalgt i Svenska Akademien 1. april 1982 og hadde sin tiltredelse 20. desember samme år. Hun etterfulgte forfatteren Anders Österling på stol nr 13.

Verker i utvalg 
 Något att leva för, 1956
 Giorgio La Pira: borgmästare och profet, 1957
 Ett bländande mörker, 1958
 Till dess dagen gryr: anteckningar 1950-1958, 1959
 Vägar till Gud, 1960
 Den oförstådda kärleken, 1961
 Helgonens svar, 1963
 Dagbok från Rom, 1964-66 (4 delar)
 Kyrkor i uppbrott, 1968
 Följeslagare: [essayer], 1975
 Morgon och afton, 1976
 Sökare och siare: essayer, 1982
 Steg på vägen, 1983
 Helena Nyblom, 1987
 Katolska läroår: Uppsala-Paris-Rom, 1995
 Vad väntar vi egentligen på?: Texter om kristen enhet 1968-2002, 2002
 Texter i urval, 2008

Priser og utmerkelser (utvalg) 
  – Elsa Thulins översättarpris

Referanser 

Svenske forfattere
Svenske oversettere
Medlemmer av Svenska Akademien
Medlemmer av Samfundet De Nio
Mottakere av Litteris et Artibus
Personer fra Stockholm