Taremåke

Taremåke (Larus dominicanus) er en art i slekten Larus, som inngår i delgruppen måker (Larinae) i måkefamilien (Laridae). Arten er utbredt i sør på den sørlige halvkule. Arten tilhører fireårsmåkene og består som fem taxa.

Biologi 
Taremåka blir cirka  lang og veier typisk omkring , avhengig av underart og kjønn. Hannen blir noe større enn hunnen. Vingespennet utgjør cirka .

Taremåken har svart rygg og vinger. Hodet, buk og mage, stjert og speiler på vingene er hvite. Nebbet er kraftig og gult med en rød flekk, mens bena er grønnaktige.

I likhet med de fleste sørlige sjøfugler hekker taremåkene om sommeren. De legger opptil tre egg (vanligvis to) i åpne reder dekket med vegetasjon. Ungene kan forlate redet kort tid etter klekking, men blir foret av foreldrene frem til de kan fly.

De spiser både avfall, smågnagere og mindre krypdyr som mark og larver.

Inndeling 
Inndelingen følger Birds of the World. Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008, 2017). Norske navn i parentes er uoffisielle beskrivelser.

 Charadriiformes, vade-, måse- og alkefugler
 Lari, måkefugler
 Laridae, måkefamilien
 Larinae, måker
 Larus, (gråmåker)
 L. dominicanus, taremåke
 L. d. dominicanus (nominatformen), utbredt langs sørkysten av Sør-Amerika og til Sør-Georgia, Falklandsøyene, New Zealand og det sørøstre Australia
 L. d. austrinus, utbredt fra Sør-Georgia og Falklandsøyene sørover til Antarktika
 L. d. judithae, utbredt på subantarktiske øyer i Indiahavet
 L. d. vetula, utbredt i det sørligste Afrika fra Cape Cross i Namibia og rundt kysten til elven Riet i iKwaZulu-Natali i Sør-Afrika
 L. d. melisandae, utbredt på Sør-Madagaskar

Litteratur

Referanser

Eksterne lenker 
 

Måker
Fugler formelt beskrevet i 1823
Dyr formelt beskrevet av Martin Lichtenstein