Saint-Louis (Senegal)

Saint-Louis (wolof: Ndar) er en by i regionen Saint-Louis i Senegal. Den var hovedstad i Senegal fra 1872 til 1957. Den opprinnelige bykjernen på Saint Louis-øya i Senegalelva er godt bevart, og har siden 2000 vært et verdensarvminne.

Øya er 2,5 km lang og gjennomsnittlig 350 m bred, den ligger 25 km oppover elva fra munningen. Den første fransk bosetningen kom i 1659, og besto av handelsmenn. De kalte opp øya og kolonien etter kong Ludvig XIV. Øya ble befestet, og byen ble et sentrum for handel på Senegalelva og etterhvert med hele Vest-Afrika. Den franske koloniguvernøren Faidherbe kom til byen i 1854 og iverksatte flere byutviklingsprosjekt: bruer, vannforsyning, telegraf og jernbane. 

Byen var i sine velmaktsdager en hjørnesten i den franske kolonimaktens økonomi og -kultur. Et betydelig mestis-borgerskap var et vesentlig innslag i byens urbane kultur, og den første mestis ble utnevnt til borgermester i 1778. 

Begrunnelsen for verdensarvstatus er at byen med sin velbevarte arktitektur, byplan og kaier er et fremragende eksempel på en kolonitids byanlegg, og på byens etablering og kolonitidens historie.

Etter at Dakar i 1957 ble Senegals hovedstad mistet byen sin betydning. Samtidig avsluttet Frankrike sitt militære nærvær på øya, noe som innledet en økonomisk nedtur som i dag delvis kompenseres av turisme. 

Senegals andre universitet, Université Gaston Berger, ble opprettet her i 1990. Militærakademiet Prytanee Militaire de Saint Louis ble etablert i 1922, og tilbyr videregående utdanning i en militær kontekst til ungdom fra hele Vest-Afrika. Den senegalesiske politikeren Lamine Guèye kommer fra byen.

Eksterne lenker 
 

Verdensarven i Senegal
Byer i Senegal