Synne Skouen

Synne Skouen (født 8. august 1950 i Oslo) er en norsk komponist og musikk-kritiker.

Hun har skrevet kammermusikk, orkesterverker og hun har lagd musikkdramatiske verk for film og TV. Hun var musikksjef i NRK fra 1993 til 1999 og kultursjef i NRK i 2000 og 2001. Et av hennes sentrale verker er Den Norske Opera & Balletts bestillingsverk Volven, som Kjersti Alveberg satte koreografi til.

Utdannelse 
Skouen tok examen artium ved Hartvig Nissens skole, og studerte ved Hochschule für Musik und Darstellende Kunst i Wien 1969-1973. Hun studerte komposisjon og analyse med professorene Alfred Uhl og Erwin Ratz, og eksperimentell komposisjon ved akademiets elektroniske studio, som ble ledet av komponistene Dieter Kaufmann og Friedrich Cerha. I denne perioden var hun også medlem av den eksperimentelle musikkteatergruppen Die Fremden.

Etter å ha fullført kandidatstudiet i Wien begynte hun på Norges musikkhøgskole, der hun i 1976 fullførte sin diplomeksamen etter studier med komponisten Finn Mortensen.

Yrkesliv 
Etter at hun var ferdig med studiene har Synne Skouen arbeidet som komponist, musikkanmelder og redaktør og som leder for Norsk komponistforening 2002-2006. Hun startet i sin tid musikktidsskriftet Ballade og ble kulturkanalen NRK P2s første musikksjef i 1993; en stilling hun hadde til hun ble kultursjef samme sted 1999-2001.

Hun debuterte i 1977 med orkesterverket Tombeau til Minnona ved Ung Nordisk Musikkfest i Reykjavik. og har siden hatt mange ulike oppdrag som komponist, blant annet for Festspillene i Nord-Norge, Festspillene i Bergen, Oslo Kammermusikkfestival, Oslo Internasjonale Grieg Festival, Ny Musikk, Den Norske Opera, NRK Fjernsynet og Radioteatret (Prix Italia i 1983). Hun har også laget musikk for teater og film, blant annet til Nina Grünfelds TV2-dokumentar ”Den døende doktoren” (2008).

I 2011 utkom et album med hennes musikk, Call-Notes, som ble innkjøpt av Norsk kulturråd. For albumet ble hun nominert til Spellemannprisen 2011 i klassen komponist.

Skouen har også flere ganger samarbeidet med dramatikeren Cecilie Løveid.  Blant samarbeidene er Rug, Dusj, og radioproduksjonen Måkespiserne.  Med Måkespiserne vant de Prix Italia for beste drama i 1983.

Høsten 2012 ble bestillingsverket Autumn Arias urframført under Ultimafestivalen i Oslo. Det ble bestilt av Det Norske Kammerorkester,  med solistene Hans Christian Bræin og Øystein Birkeland.

I september 2017 hadde kammeroperaen Ballerina urpremiere ved Den Norske Opera & Ballett. Verket er basert på et skuespill fra 1976 med samme navn, skrevet av hennes far, Arne Skouen. Teksten var omarbeidet til en operalibretto av Oda Radoor. Ballerina ble nominert til Nordisk råds musikkpris i 2018.

I 2017 mottok hun også Stenbergprisen fra Kunstnerforbundet. I 2020 ble hun tildelt æresprisen under utdelingen av Musikkforleggerprisen. I juryens begrunnelse het det blant annet «I ulike roller og på mange ulike måter har Skouen utmerket seg som leder, musikk-byråkrat, tillitsvalgt i foreninger, i TONO og i andre organisasjoner. Også som skribent, journalist og kommentator, og sist men ikke minst som komponist, med en betydelig produksjon i mange formater.»

Skouens musikk er utgitt av Norsk Musikforlag as, Musikk-Huset AS, Alicia Keys Music og er ellers tilgjengelig fra NB noter.

Som ung spilte hun i flere filmer, blant annet med Leif Juster i filmen Bussen fra 1961.

Synne Skouen ble i 2012 tildelt kunstnerlønn gjennom ordningen Statens garantiinntekt for kunstnere.

I anledning hennes 70-årsdag høsten 2020 hedret Ultima-festivalen henne med en konsert der Det norske kammerorkester fremførte verker av Skouen samt verker av andre komponister valgt ut av Skouen selv.

Produksjon

Verkliste (utvalg) 
 2016 Ballerina
2012 Autumn Arias
2003 Ven (for klaver)
2003 Sko for mange formål: Bill. merk. “Damekor søker mann” 
2002 Med tenna i behold: Bill. merk Mannskor søker dame
1992 Fair Play – Pocket Music for Percussion
1991 Une soirée d´été ... Méditation sur Marguerite D. pour violon seul
1990 Balladen om Anna Roggløy (melodrama i tre deler)
1987–88 Volven
1987 Intonazione – quasi una fantasia (i Volven)
1988/91 Angrbodas datter (forstudie til Volven)
 Balansedame (for 2 stemmer, bratsj og synthesizer)
1985 Tre haner galer (for orkester og fire vokalsolister)
ca. 1984 Dusj (videoopera, sm.m. C. Løveid)
1984 Rosa (for sopran med flygel og lydbånd; tekst: S. Skouen og A. Mahler)
1983 Måkespiserne (radioproduksjon; tekst: C. Løveid, regi: N. Macé)
1982–84 Rug (for kvinnestemme, cello og flygel; tekst: S. Obstfelder og C. Løveid)
1980 Hils Domitila!  (piano solo)
1978 Musikk til filmen Formynderne (kammerbesetning)
1976 Tombeau til Minona (for orkester)

Diskografi 
 2016 Call-Notes
2006 Guri Egge: Songs from the latest Century
2005 Geir Inge Lotsberg: Afontibus
1992 Elisabeth Klein: Spiller Nordiske Kvindelige Komponister
1984 Geir Henning Braaten: Norwegian Pianorama

Referanser

Eksterne lenker 
 
  Om Synne Skouen i Norsk biografisk leksikon
  Synne Skouens hjemmeside
  Synne Skouen, medlem av Norsk Komponistforening
  Verkliste fra NB Noter

Norske komponister
Ansatte i NRK
Alumni fra Hartvig Nissens skole