Kwa-språk

Kwaspråka blir snakka i de sørøstlige delene av Elfenbenskysten, i Ghana, Togo og Benin, og det sørvestre hjørnet av Nigeria. Navnet blei danna i 1885 av Krause og brukt av Westermann (1952) og Greenberg (1963). Det er avleda av ordet for «folk» i mange av kwa-språka, ord som inneholder rota kwa. Kwa-språka er en grein av voltakongo-språka som på si side er en grein av niger-kongospråka.

Bennett & Sterk (1977) har argumentert for at kwa-språka opprinnelig ikke var ei gruppe av slektspråk, og de gjør framlegg om å dele kwa-språka inn i tre grupper: yorubaspråk, igbospråk, medlemmer av benuekongo-språka, og de «egentlige» kwa-språka. Denne delmengden av kwa-språka blir nå og da kalt for «nye kwa».

Kwa-språka kan deles inn i to grupper, nyo og vestbreddespråk. Nyo-gruppa inneholder ca. 50 språk, framfor alt snakka i Ghana og sørlige Elfenbenskysten, blant annet akan, Ga-dangme-språka, anyi, baule, og potou-tano-språka (blant annet guang-språk og logba-språk).

Resten av kwa-språka blir kalt vestbreddespråk fordi de blir snakka på vestsida av Volta i Ghana, Togo, Benin og sørvestlige Nigeria. Av disse ca. 25 språka er gbe-språka den største gruppa, med ca. 5 millioner talere; andre språk er avatime, nyangbo-tafi og animere.

Se også
 Kru-språk
 Gur-språk

Litteratur

Bennett, Patrick R. & Sterk, Jan P. (1977) 'South Central Niger-Congo: A reclassification'. Studies i African Linguistics, 8, 241–273.
Hintze, Ursula (1959) Bibliographie der Kwa-Sprachen und der Sprachen der Togo-Restvölker (mit 11 zweifarbigen Sprachenkarten). Berlin: Akademie-Verlag. 
Stewart, John M. (1989) 'Kwa'. In: Bendor-Samuel & Hartell (eds.) The Niger-Congo languages. Lanham, MD: The University Press av America.
Westermann, Diedrich Hermann (1952) Languages av West Africa (Handbook av African Languages Part II). London/New York/Toronto: Oxford University Press.

Niger-kongospråk