Battus

Battus er en slekt av sommerfugler i gruppen svalestjerter.

Utseende 

Store, stort sett mørkfargede svalestjerter med lange forvinger. Noen få arter har stjerter på bakvingene, men de fleste mangler dette. Vingenes grunnfarge er svart eller mørkbrun, ofte med litt matt metallglans, med gule, røde eller metalliske flekker og bånd. Antennene er forholdsvis lange og tynne.
Larvene er røde eller svarte, med spisse, kjøttfulle utvekster som gjør at de ser piggete ut.

Levevis 
Som mange andre svalestjerter lever larvene også i denne slekten på planter i slekten Aristolochia (holurtfamilien). Larvene tar opp giftstoffer fra disse giftige plantene slik at både larvene og de voksne sommerfuglene blir giftige, og fugler unngår å spise dem. Andre, harmløse sommerfugler etterligner Battus-artenes utseende, slekten er derfor litt vanskelig å kjenne igjen i felt.

Utbredelse 
Slekten er hovedsakelig neotropisk, men Battus philenor er utbredt helt nord til det sørligste Canada. Slekten går sør til de nordligste delene av Argentina og Chile, og finne sogså på øyene i Karibia.

Systematisk inndeling 
Slektskapsforholdene mellom svalestjertenes delgrupper og slekter er avklart i ulik grad. Derfor kan endringer skje.

 sommerfugler (Lepidoptera) 
 gruppe / overfamilie dagsommerfugler (Papilionoidea)
 familie svalestjerter (Papilionidae) 
 delgruppe Papilioninae
 slekt Battus Scopoli, 1777
 Battus belus (Cramer, 1777) 
 Battus crassus (Cramer, 1777)
 Battus devilliersii (Godart, 1823) 
 Battus eracon (Godman & Salvin, 1897) 
 Battus ingenuus (Dyar, 1907) 
 Battus laodamas (C. & R. Felder, 1859) 
 Battus lycidas (Cramer, [1777]) 
 Battus madyes (Doubleday, 1846) 
 Battus philenor (Linnaeus, 1771) 
 Battus polydamas (Linnaeus, 1758) 
 Battus polystictus (Butler, 1874) 
 Battus zetides (Munroe, 1971)

Kilder 
 www.funet.fi – Lepidoptera database
 Papilionidae – revised GloBIS/GART species checklist

Eksterne lenker 
 
 Battus – www.nic.funet.fi/ – Lepidoptera database

Svalestjerter
Sommerfugler formelt beskrevet i 1777
Dyr formelt beskrevet av Giovanni Antonio Scopoli