Inger Christensen

Inger Christensen (født 16. januar 1935 i Vejle, død 2. januar 2009) var en dansk poet, romanforfatter og essayist. Christensen blir betraktet som en fremstående representant for poetisk eksperimentalisme.

Etter å ha avlagt eksamen ved Vejle gymnasium, flyttet hun til København og senere til Århus, hvor hun studerte ved lærerskolen. I denne tiden begynte hun å publisere dikt i tidsskriftet Hvedekorn, og ble veiledet av den danske poeten og kritikeren Poul Borum (1934–1995), som hun giftet seg med i 1959 og ble skilt fra i 1976.

Etter å ha undervist ved kunsthøyskolen i Holbæk 1963–1964 begynte hun å skrive på heltid og utgav to de to samlingene Lys (1962) og Græs (1964), som begge undersøkte grensene for selvinnsikt og språkets rolle i persepsjon.

Hennes mest betydelige verk i 1960-årene var diktsamlingen Det, utgitt i 1969).

I disse årene utga Christensen også to romaner, Evighedsmaskinen (1964) og Azomo (1967) samt  Det malede værelse (1976. Sistnevnte er en kortere fiksjon om den italienske renessansemaleren Mantegna, presentert fra synspunktet til ulike fortellere (Mantegnas sekretær, Marsilio, den tyrkiske prinsessen Farfalla og Mantegnas unge sønn).

Flere av Christiansens verker er organisert på «systemiske» strukturer i samsvar med hennes oppfatning av at poesi ikke er sannhet og ikke en gang en «drøm» om sannheten, men «et spill, kanskje et tragisk spill – vi spiller spillet med en verden som spiller sitt eget spill med oss».

I 1981 utga hun diktsamlingen Alfabet. Den har en struktur som baserer seg på en tallrekke av den italienske matematikeren Leonardo Fibonacci (1170–1250). Fibonaccis tallrekke er en formel hvor hvert nye tall utgjør summen av de to foregående: 1–2–3–5–8–13–21–34 og så videre. Christensen anvendte denne formelen på alfabetet, og skrev et dikt til hver bokstav – med én linje i diktet om a, to linjer i diktet om b, tre på c, fem på d, åtte på e, osv. Hun stopper ved bokstaven n, som er midtveis i alfabetet, og som er et bokstav som kan ses som et uttrykk for det matematiske begrepet "n'te gang" – det uendelige.

Alfabet er i Norge innlemmet i kåringen Århundrets Bibliotek som omfatter de hundre beste bøker fra 1900-tallet.

Sommerfugledalen fra 1991 utforsket gjennom sonettestrukturen livet og dødelighetens skrøpelighet, og endte med en form for omdannelse.

Christensen har også skrevet verker for barn, skuespill, hørespill og en lang rekke essays. De vesentligste ble samlet i hennes bok Hemmelighedstilstanden i 2000.

Christensens verker har blitt oversatt til en rekke språk.

Bibliografi 
 Lys (dikt), 1962
 Græs (dikt), 1963
 Evighedsmaskinen (roman), 1964
 Spejltigeren (radiospill), radiopremiere 1966
 Azorno (roman), 1967
 Klædt på til at overleve (radiospill), radiopremiere 1967
 Det (dikt), 1969
 Et uhørt spil (radiospill), radiopremiere 1969
 Intriganterne (skuespill), 1972
 Masser af sne til de trængende får (radiospill), radiopremiere 1973
 En aften på Kgs. Nytorv (radiospill), radiopremiere 1975
 Det malede værelse (roman), 1976
 Brev i april (dikt), 1979
 Alfabet (dikt), 1981
 Den store ukendte rejse (barnebok), 1981
 Del af labyrinten (essays), 1982
 En vinteraften i Ufa (skuespill), 1987
 Digt om døden (dikt), 1989
 Mikkel og hele menageriet (barnebok), 1990
 Sommerfugledalen (dikt), 1991
 Hemmelighedstilstanden (essays), 2000
 Som var mit sind lidt græs der blev fortalt, 2017
 Verden ønsker at se sig selv (diktprosautkast), 2018

Priser og utmerkelser (utvalg) 

Christensen har mottatt andre utmerkelser, som medlemskap i Det Danske Akademi, i l’Académie Européenne de Poésie og i det tyske Akademie der Künste i Berlin.

Sommerfugledalen er tatt opp i den danske kulturkanonen.

Referanser

Eksterne lenker 
 «Inger Christensen er død», Aftenposten 5. januar 2009
 
 

Danske forfattere
Statens Kunstfonds hædersydelse
Medlemmer av Det Danske Akademi
Mottakere av Tagea Brandts Rejselegat
Rungstedlundprisen
Mottakere av De Gyldne Laurbær
Mottakere av Holberg-medaljen
Personer med enkeltverk i den danske kulturkanonen
Personer fra Vejle