Dyreaper

Cercopithecinae
 Colobinae

Dyreapefamilien (Cercopithecidae) er en gruppe av østaper (Catarrhini) i overfamilien dyreaper (Cercopithecoidea), og som sådan menneskeapenes (Hominoidea) nærmeste gruppe av slektninger. Familien består av cirka 133 arter fordelt i 22 slekter, hvorav tolv av slektene hører til gruppen med kinnposeaper (Cercopithecinae) og ti til gruppen med bladaper (Colobinae). Begge disse gruppene deles videre inn i to tribus hver. En av slektene med bladaper deles dessuten videre inn i to underslekter.

Utbredelse 
Dyreaper er endemiske for Den gamle verden og er i hovedsak utbredt i Asia og Afrika, men en liten populasjon av arten berberape (Macaca sylvanus) har fast tilhold på Gibraltarklippen, lengst sør på Den iberiske halvøy i Europa, der de har blitt en stor attraksjon. Dyreapene omfatter ellers mange av de mest kjente gruppene med aper, som for eksempel marekatter, makaker, bavianer og langurer.

Beskrivelse 
Kinnposeapene (Cercopithecinae) består av frukt- og altere, mens bladapene (Colobinae) består av spesialiserte bladetere. Kinnposeapene har karakteristiske kinnposer som dyra bruker som mellomlager når de eter. Bladapene er bladetereog har en sterkt forstørret blindtarm med en bakteriekultur som hjelper til å bryte ned cellulosen i kosten. 

Dyreapene er en ganske tallrik gruppe, og mange av artene har stor utbredelse og består av flere underarter. Hva som er arter og hva som er underarter er i mange tilfeller usikkert, så det totale antallet arter kan være vanskelig å fastslå med sikkert. Nesten alle artene er dagaktive. De fleste lever i grupper på 10–30 individer. Hunnen går drektig i 6–7 måneder og føder én unge. Det tar tre til fem år før ungen blir kjønnsmoden.

Dyreaper er ofte et innslag i dyreparker, og noen arter brukes også som forsøksdyr. Det jaktes også på dyreaper, og 22 av artene regnes som truet av utryddele i en eller annen grad.

Inndeling 
Inndelingen under følger i hovedsak Mammal Species of the World og er i henhold til Groves (2005). Norske navn og beskrivelser i parentes er nødvendigvis ikke offisielle navn og beskriveler.

 Catarrhini, østaper
 Cercopithecoidea, dyreaper
 Cercopithecidae, dyreapefamilien, to underfamilier, fire tribus, 22 slekter, 133 arter
 Cercopithecinae, (kinnposeaper eller marekatter og bavianer og deres like) (frukt- og altetere), to tribus, 12 slekter, 73 arter
 Cercopithecini, (marekatter og deres like), 5 slekter, 34 arter
 Allenopithecus, sumpape, 1 art
 Cercopithecus, marekatter, 24 arter
 Chlorocebus, grønnmarekatter, 6 arter
 Erythrocebus, husarape, 1 art
 Miopithecus, dvergmarekatter, 2 arter
 Papionini, (bavianer og deres like), 7 slekter, 39 arter
 Macaca, makaker, 21 arter
 Lophocebus, toppmangabeyer, 3 arter
 Rungwecebus, høylandsmangabey, 1 art
 Papio, bavianer, 5 arter
 Theropithecus, (geladaer, kappebavianer eller fjellbavianer), 1 art
 Cercocebus, mangabeyer, 6 arter
 Mandrillus, mandriller, 2 arter
 Colobinae, bladaper (bladetere), to tribus, ti slekter, to underslekter, 60 arter
 Colobini, (afrikanske bladaper eller kolobusbladaper), 3 slekter, 16 arter
 Colobus, kolobusaper, 5 arter
 Piliocolobus, rødkolobusaper, 10 arter
 Procolobus, grønnkolobusape, 1 art
 Presbytini, (asiatiske bladaper), 7 slekter, 2 underslekter, 44 arter
 Trachypithecus, langurer, to underslekter, 17 arter
 T. (Trachypithecus), (15 arter)
 T. (Kasi), (2 arter)
 Presbytis, suriller, 11 arter
 Semnopithecus, (grålangurer eller hanumanlangurer), 7 arter
 Pygathrix, duker, 3 arter
 Rhinopithecus, stumpneseaper, 4 arter
 Nasalis, neseape, 1 art
 Simias, (grisehalelangur), 1 art
 Hominoidea, menneskeaper

Referanser

Eksterne lenker 
 

 
Pattedyr formelt beskrevet i 1821
Dyr formelt beskrevet av John Edward Gray