Broddmaur

Broddmaur (Myrmicinae) er en gruppe (underfamilie) av maur. Det er beskrevet ca.  arter fordelt på ca. 135 slekter. Det er funnet 387 arter i Europa og 19 i Norge. Gruppen omfatter nær halvparten av alle beskrevne maurarter, og over 1/3 av de norske artene. Arbeiderne har vanligvis velutviklet giftbrodd. Noen arter kan gi stikk som etterlater en brennende svie, herav navn som eitermaur (slekten Myrmica, med minst 7 norske arter) og brannmaur (bl.a. flere arter i slekten Solenopsis, som den invaderende S. invicta – slekten er ikke påvist i Norge).

Utseende 

Stort sett ganske små (1–10 mm). Som hos mange maur blir kjønnsindividene (dronninger og hanner) betydelig større enn arbeiderne hos enkelte arter; også arbeiderne kan variere mye i størrelse hos én og samme art.

De er slanke og langstrakte maur, ofte rødlige. Petiolus (mellom forkropp og bakkropp) består av to ledd som har tydelige kuler på ryggsiden. Mange grupper har utviklet spesielle trekk, som lange, tannete kjever, uvanlig store eller flate hoder, kraftig ornamentering eller pigger.

Levevis 
Denne gruppen har et vidt spekter av ulike levesett. Kolonistørrelsen kan variere fra noen ganske få til over millionen hos enkelte arter – kanskje 8 millioner hos bladskjærermaur (Atta spp.). Hos noen arter forekommer et vennskapelig forhold mellom nabokolonier; hos andre det motsatte. Noen arter kan ha kolonier med flere dronninger. Koloniene er som regel underjordiske og kan nå ned til 5 m under overflaten hos bladskjærermaurene, men enkelte bygger iøynefallende maurtuer. De fleste er rovdyr eller altetere, men noen er mer spesialiserte. Maurene i gruppen Attini lever av sopp som de dyrker inne i tuene. Pheidolini er frøsamlere, som lever av frø og andre plantedeler.

Systematisk inndeling 

 ordenen vepser (veps, maur og bier), Hymenoptera
 underordenen stilkvepser, Apocrita
 gruppe broddvepser, Aculeata
 familien maur, Formicidae 
 underfamilie Broddmaur (Myrmicinae)
 Ankylomyrmini
 Ankylomyrma coronacantha
 soppdyrkende maur, Attini
 slekten Apterostigma – 44 arter
 slekten Cyphomyrmex – 37 arter
 slekten Mycetagroicus – 3 arter
 slekten Mycetarotes – 4 arter
 slekten Mycetophylax – 6 arter
 slekten Mycetosoritis – 5 arter
 slekten Mycocepurus – 5 arter
 slekten Myrmicocrypta – 24 arter
 Pseudoatta argentina
 slekten Sericomyrmex – 19 arter
 slekten Trachymyrmex – 43 arter
 gruppen bladskjærermaur
 slekten Acromyrmex – 27 arter
 slekten Atta – 20 arter, Sør-Amerika
 Basicerotini
 slekten Basiceros – 7 arter
 Creightonidris scambognatha
 slekten Eurhopalotrix – 35 arter
 slekten Octostruma – 12 arter
 Protalaridis armata
 slekten Rhopalotrix – 10 arter
 Talaridis mandibularis
 Blepharidattini
 slekten Blepharidatta – 2 arter
 slekten Wasmannia – 10 arter
 Cataulacini
 slekten Cataulacus – 68 arter
 Cephalotini – brede arter med store hoder
 slekten Cephalotes – 134 arter
 slekten Procrytocerus – 44 arter
 Crematogastrini
 slekten Crematogaster Lund, 1831 – ca. 420 arter, 15 i Europa
 slekten Recurvidris – 9 arter
 Dacetini
 slekten Acanthognathus – 7 arter
 slekten Colobostruma – 16 arter
 Daceton armigerum 
 slekten Epopostruma – 18 arter
 slekten Mesostruma – 8 arter
 slekten Microdaceton – 4 arter
 slekten Orectognathus – 29 arter
 slekten Pyramica Roger, 1862 – ca. 350 arter, 5 i Europa
 slekten Strumigenys F. Smith, 1860  – ca. 450 arter, med lange, tynne kjever, kroppen sterkt punktert, 2 i Europa
 Formicoxenini
 slekten Atopomyrmex – 3 arter
 slekten Cardiocondyla Emery, 1869 – 41 arter, 7 i Europa
 slekten Chalepoxenus Menozzi, 1923 – 8 arter, 3 i Europa
 slekten Dilobocondyla – 9 arter
 slekten Formicoxenus Mayr, 1855 – 7 arter. I Europa og Norge:
 Gjestemaur Formicoxenus nitidulus (Nylander, 1846)
 slekten Gauromyrmex – 2 arter
 slekten Harpagoxenus Forel, 1893 – 3 arter. I Europa og Norge:
 Harpagoxenus sublaevis (Nylander, 1852)
 slekten smalmaur, Leptothorax Mayr, 1855 – 25 arter. 92 arter i Europa av Leptothorax + Temnothorax. I Norge: 
 Vanlig smalmaur Leptothorax acervorum (Fabricius, 1793) 
 Leptothorax muscorum (Nylander, 1846) 
 Svarthodet smalmaur Leptothorax tuberum (Fabricius, 1775) 
 slekten Myrmoxenus Ruzsky, 1902  – 12 arter, 9 i Europa
 slekten Nesomyrmex – 37 arter
 slekten Ochetomyrmex – 2 arter
 slekten Peronomyrmex – 2 arter
 slekten Podomyrma – 54 arter
 Poecilomyrma semirewae
 Protomognathus americanus
 slekten Romblonella – 8 arter
 slekten Rotastruma – 2 arter
 slekten Stereomyrmex – 3 arter
 slekten Temnothorax – mer enn 400 arter
 slekten Terataner – 12 arter
 slekten Vombsiridris – 13 arter
 slekten Xenomyrmex – 3 arter
 Lenomyrmecini
 slekten Lenomyrmex – 5 arter
 Liomyrmecini
 slekten Liomyrmex – 7 arter 
 Melissotarsini
 slekten Melissotarsus – 4 arter
 slekten Rhopalomastix – 5 arter
 Meranoplini
 slekten Meranoplus – 62 arter
 Metaponini
 slekten Metapone – 17 arter
 Myrmecinini
 slekten Acanthomyrmex – 13 arter
 slekten Myrmecina Curtis, 1829 – 32 arter, 3 i Europa. I Norge:
 Tregmaur Myrmecina graminicola (Latreille, 1802) 
 slekten Perissomyrmex – 2 arter
 slekten Pristomyrmex – 40 arter
 Myrmicariini
 slekten Myrmicaria – 32 arter
 Myrmicini
 slekten Eutetramorium – 2 arter
 slekten Huberia – 2 arter
 slekten Hylomyrma – 13 arter
 slekten Manica Jurine, 1807 – 6 arter, én i Europa
 slekten eitermaur, Myrmica Latreille, 1804 – 166 arter, 34 i Europa. I Norge: 
 Småeitermaur, Myrmica rugulosa Nylander, 1846 
 Myreitermaur Myrmica scabrinodis Nylander, 1846 
 Myrmica sabuleti Meinert, 1860 
 Myrmica lonae Finzi, 1926 
 Myrmica sulcinodis Nylander, 1846 
 Hage-eitermaur Myrmica rubra Linnaeus, 1758
 Snylte-eitermaur Myrmica microrubra Seifert, 1993
 Vanlig eitermaur Myrmica ruginodis Nylander, 1846
 Mørk eitermaur Myrmica lobicornis Nylander, 1846 
 Schencks eitermaur Myrmica schencki Emery, 1894
 Snyltemaur Myrmica karavajevi Arnoldi, 1930
 slekten Pogonomyrmex – 62 arter
 Secostruma lethifera
 Ochetomyrmecini
 slekten Ochetomyrmex – 5 arter
 slekten Tranopelta – 4 arter
 Paratopulini
 slekten Paratopula – 9 arter
 Phalacromyrmecini
 Ishakidris ascitaspis
 Phalacromyrmex fugax
 Philotrochus hesmerus
 Pheidolini – med stor hoder, frøsamlere
 Anisopheidole antipodum
 slekten Aphaenogaster Mayr, 1853 – 169 arter, 36 i Europa
 slekten Chimaeridris – 2 arter
 slekten Goniomma Emery, 1895 – 7 arter, alle i Europa
 slekten Kartidris – 6 arter
 slekten Lophomyrmex – 10 arter
 slekten Messor Forel, 1890 – 112 arter, 30 i Europa
 slekten Ocymyrmex – 37 arter
 slekten Oxyopomyrmex André, 1881 – 9 arter, 5 i Europa
 slekten Pheidole Westwood, 1839 – ca.  arter, 9 i Europa
 Solenopsidini
 Adlerzia froggatti
 Afroxyridis crigensis
 slekten Allomerus – 3 arter
 slekten Anillomyrmex – 2 arter
 slekten Bondroitia – 2 arter
 slekten Carebara – 18 arter
 slekten Carebarella – 3 arter
 Diplomorium longipenne
 Epelysidris brocha
 Machomyrma dispar 
 slekten Mayriella – 5 arter
 slekten Megalomyrmex – 34 arter
 slekten Monomorium Mayr, 1855 – 300 arter, 20 i Europa
 faraomaur, Monomorium pharaonis (Linnaeus, 1758) – innendørs over hele verden
 slekten Nothidris – 3 arter
 slekten Oligomyrmex Mayr, 1867 – 106 arter, én i Europa
 slekten Oxyepoecus – 16 arter
 slekten Paedalgus – 10 arter
 Phacota sichelii Roger, 1862 – finnes i Europa
 slekten Pheidologeton – 31 arter
 slekten Solenopsis Westwood, 1840 – 200 arter, 29 i Europa
 slekten Tranopelta – 2 arter
 Stegomyrmecini
 slekten Stegomyrmex – 3 arter
 Stenammini
 slekten Adelomyrmex – 23 arter
 slekten Ancyridris – 2 arter
 slekten Baracidris – 3 arter
 Bariamyrma hispidula
 slekten Calyptomyrmex – 24 arter
 slekten Cyphoidris – 4 arter
 Dacatria templaris
 slekten Dacetinops
 slekten Dictoaspis
 Indomyrma dasypyx
 slekten Lachnomyrmex – 6 arter
 slekten Lasiomyrma – 3 arter
 slekten Lordomyrma – 16 arter
 Proatta butteli
 slekten Rogeria – 46 arter
 Rostromyrmex pasohensis
 slekten Stenamma Westwood, 1839 – 47 arter, 7 i Europa. I Norge: 
 Skyggemaur Stenamma debile (Förster, 1850)
 Tetheamyrma subspongia
 slekten Vollenhovia – 48 arter 
 Tetramoriini
 Anergates atratulus (Schenk, 1852) – i Europa
 slekten Decamorium – 2 arter
 slekten Rhoptromyrmex – 10 arter
 slekten Strongylognathus Mayr, 1853 – 23 arter, 19 i Europa
 slekten Teleutomyrmex Kutter, 1950 – 2 arter, begge i Europa
 slekten Tetramorium Mayr, 1855 – over 250 arter, 34 i Europa. I Norge: 
 Tetramorium caespitum (Linnaeus, 1758)

Referanser

Litteratur 
 Bolton, B. 1995. A New General catalogue of the Ants of the World. Harvard University Press. 504 sider. ISBN 0-674-61514-X.
 Douwes, P.; Abenius, J.; Cederberg, B. & Wahlstedt, U. 2012. Steklar: Myror och getingar. Hymenoptera: Formicidae–Vespidae Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna 133 sider. ISBN 978-91-88506-78-8
 Hölldobler, B. og Wilson, E.O. 1994. Journey to the Ants. Belknap Press. ISBN 0-674-48525-4

Eksterne lenker 
 
 Tree Of Life: Myrmicinae Bilder
 Antweb: Myrmicinae
 Afrikanske Myrmicinae, med nøkkel til slektene
 Bilder av nordamerikanske arter
 Fauna Europaea, utbredelsesdatabase over europeiske dyr

Maur