Joe Mercer

Joseph «Joe» Mercer (født 9. august 1914 i Ellesmere Port i Cheshire, død 9. august 1990) var en britisk fotballspiller og trener. Han er mest kjent for sin tid som spiller for Arsenal FC og sin tid som trener for Manchester City FC. Han var også ansvarlig for s landslag i en kortere periode. 

Han startet karrieren i den lokale klubben Ellesmere Port, og ble tidlig kjent for sine kraftfulle taklinger og sin gode evne til å lese spillet. Han ble i september 1932 oppdaget av Everton, men ble ikke fast på laget før i 1935. I 1938-39-sesongen ble han ligamester med Everton. Etter 186 ligakamper og to mål, kom et uvelkomment avbrudd i hans fotball-karriere. Han mistet sju sesonger på grunn av annen verdenskrig, slik som alle andre spillere i hans generasjon.

Arsenal-spiller 
På senhøsten 1946 ble han kjøpt opp av Arsenal FC for 9 000 pund og debuterte for sin nye klubb den 30. november. Ikke lenge etter ble han valgt til klubbens nye lagkaptein, og hjalp til med å endre Arsenal fra et bunnlag til ligamesterskap i 1947-48. I 1950 vant Arsenal FA-cupen med Mercer som kaptein, og samme år ble han kåret til Football Writers' Association Footballer of the Year.

Han spilte nok en FA-cupfinale med Arsenal i 1952, men tapte denne gangen for Newcastle United FC. Året etter var han igjen ligamester da Arsenal vant mesterskapet i 1952-53-sesongen. Han la egentlig opp som spiller i mai 1953 men ombestemte seg, og gikk løs på en ny sesong. Men den 10. april 1954 brakk han beinet på to steder etter et sammenstøt med lagkameraten Joe Wade. Etter dette la han opp, og spilte totalt 275 kamper for Arsenal og scoret to mål.

Managerkarrieren 
Den 18. august 1955 ble han ansatt som manager for Sheffield United FC bare to dager før sesongstart. Det første året som sjef ble ikke vellykket og Sheffield United rykket ned. Resten av hans tid i Sheffield-klubben ble tilbragt på andre nivå, og i desember 1958 ønsket Mercer å gå til en klubb på øverste nivå. Han sa opp i Sheffield United for å ta over jobben som manager for Aston Villa FC. Det gikk ikke bedre der, og det ble nedrykk i hans første sesong. I 1961 vant Aston Villa den første utgaven av Den engelske ligacupen. Men i 1964 fikk han hjerteinfarkt, og fikk sparken av Aston Villa-styret kort etter.

Til tross for problemene med helsa, ble han i 1965 ansatt som manager for Manchester City. Her skulle han oppleve sin mest suksessrike tid som manager, med ett ligamesterskap, seier i FA-cupen, ligacupseier og seier i cupvinnercupen. Han ble uenig med sin assistent Malcolm Allison da Allison ønsket større innflytelse, og sa på slutten av 1971 opp som City-trener. Han tok så over manager-jobben i Coventry City FC som han hadde fra 1972 til 1974. I denne perioden var han også midlertidig landslagstrener for England etter at Alf Ramsey hadde blitt sparket. Han ledet England i sju kamper.

Etter at han sluttet som manager i Coventry, ble han klubbens direktør i perioden 1975 til 1981. I 1976 ble han hedret med utnevnelse til offiser av Order of the British Empire for sin tjeneste innen fotballen. Han døde på sin 76-årsdag etter nok et hjerteinfarkt.

Meritter

Som spiller 
Everton

 Charity Shield vinner: 1932
 FA Cup vinner: 1933

Arsenal

 Ligamester: 1947-48 og 1952-53 
 FA Cup vinner: 1950
 FA Cup finalist: 1952
 Charity Shield vinner: 1948 og 1953

Som manager 
Aston Villa

 Ligacupen vinner: 1961

Manchester City

 Ligamester: 1967-68
 Charity Shield vinner: 1968
 FA Cup vinner: 1969
 Ligacupen vinner: 1970
 Cupvinnercupen vinner: 1970

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker 
 

Engelske fotballspillere
Engelske fotballtrenere
Fotballspillere for Everton FC
Fotballspillere for Arsenal FC
Fotballtrenere for Sheffield United FC
Fotballtrenere for Aston Villa FC
Fotballtrenere for Manchester City FC
Fotballtrenere for Coventry City FC
Trenere for engelske fotballandslag
Order of the British Empire (OBE)
Personer fra distriktet Cheshire West and Chester