VM i fotball 2018

VM i fotball 2018 var det 21. verdensmesterskapet i fotball for menn og ble arrangert i Russland fra 14. juni til 15. juli 2018.

Kringkasting

Norge 
NRK og TV 2 Gruppen delte rettighetene til mesterskapet og fordelte de 64 kampene seg imellom, med felles studio på Kontraskjæret i Oslo. TV 2 sendte 28 kamper på hovedkanalen TV 2 og fire kamper på TV 2 Sportskanalen, mens samtlige 32 kamper ble vist på TV 2 Sumo. NRK viste 28 kamper på NRK1, to kamper på NRK2 og to kamper på NRK3, mens samtlige 32 kamper ble vist på NRK TV. Samtlige 64 kamper ble også sendt på radio i NRK Sport.

Søkerland 

Russland ble tildelt mesterskapet 2. desember 2010 i konkurranse med England og fellessøknader fra Belgia / Nederland og  Spania / Portugal.

Kvalifisering 

For første gang i Fotball-VMs historie deltok alle 209 FIFA-medlemsland (minus den forhåndskvalifiserte vertsnasjonen Russland) kvalifiseringsspillet. 
 og  ble senere diskvalifisert før de fikk spilt sine første kamper, mens  og , som ble medlem av FIFA 13. mai 2016 etter at trekningen for europeiske lag hadde blitt gjort, fikk også bli med i kvalifiseringen. Antall ledige plasser til hver konføderasjon var uforandret fra VM 2014.  

Av de 32 nasjonene som kvalifiserte seg til mesterskapet deltok 20 også i forrige VM. Både  og  kvalifiserte seg for første gang, med førstnevnte som den nasjonen med færrest innbyggere til noen gang å kvalifisere seg. Av andre lag som returnerte etter mer enn tre VM uten deltakelse fant man: , som var i VM for andre gang etter å ha nådd kvartfinalen i VM 2002; , som sist var med i 1998;  som sist var med i 1990 og  som sist var med i 1982.

Sett med nordiske øyne var kvalifiseringen en stor opptur: Mens VM 2014 var første VM siden 1982 uten nordisk deltakelse, var det nå for første gang tre nordiske land kvalifisert.  Det var også første gang at fire arabiske nasjoner kvalifiserte seg samtidig (Saudi Arabia, Egypt, Tunisia og Marokko).

Blant nasjonene som ikke klarte å kvalifisere seg var  (for første gang siden 1958, og med fire VM-gull), og VM 2014s bronsevinner . Fire regjerende regionale mestere (hvor da tre hadde deltatt i FIFA Confederations Cup 2017, også kalt Prøve-VM) klarte heller ikke å kvalifisere seg: Copa América-vinner og Prøve-VM-finalist , Afrikamesterskapet i fotball 2017-vinner , og OFC Nations Cup 2016-vinner . Gold Cup 2017-vinner  klarte heller ikke å kvalifisere seg, for første gang siden 1986. Fra det Afrikanske kontinentet manglet også tre land som var med i VM 2014:  og  som begge hadde vært med i tre VM på rad, samt  som var med i 2014 og 2010.

Kvalifiserte lag 

Merknader
 1 Ikke medregnet VM 2018.
 2 Mellom 1958 og 1990 var  del av .
 3 Mellom 1954 og 1990 var  representert av .
 4 Mellom 1930 og 1994 var  del av , og mellom 1998 og 2006 del av .

Verdensmesteren, bronsevinneren, Saudi-Arabia, Peru, Tunisia, Sør-Korea og Polen avsluttet turneringen med seier.

Trekning 
Gruppene ble trukket  i Kongresspalasset, Moskva 1. desember 2017.

De 32 lagene ble delt i fire potter på åtte lag, hvor hver gruppe inneholdt ett lag fra hver pott. Pott 1 bestod av vertsnasjonen Russland samt de syv øverste landene på FIFA-rankingen per oktober 2017 (vist i parentes). Pott 2 hadde så de neste 8 landene på rankingen, med samme mønster i pott 3 og 4. Ingen gruppe kunne ha mer enn et land fra hver konføderasjon, med unntak av UEFA, som kan ha to. Trekningsystemet ble endret etter at VM 2014-trekningen fikk massiv kritikk.

Tropper

Arenaer

Gruppespill

Regler for avansement 
Det er to lag som går videre fra hver gruppe.  Rangeringen av gruppene skjer etter følgende regler:
a) flest antall poeng i alle gruppekampene
b) best målforskjell i alle gruppekampene
c) flest mål skåret i alle gruppekampene
Hvis to eller flere lag står likt etter de tre ovennevnte kriterier, skal rangeringen skjer som følger:
d) flest antall poeng i gruppekampene mellom de lagene som det gjelder (innbyrdes oppgjør)
e) best målforskjell i gruppekampene mellom de lagene som det gjelder (innbyrdes oppgjør)
f) flest mål skåret i alle gruppekampene mellom de lagene som det gjelder (innbyrdes oppgjør)
g) flest poeng i fair play oppførsel som lagene har fått i alle gruppekampene
gult kort: minus 1 poeng
indirekte rødt kort (to gule kort): minus 3 poeng
direkte rødt kort: minus 4 poeng
gult kort og direkte rødt kort: minus 5 poeng
En spiller kan bare få poengtrekk fra én av disse situasjonene
h) trekning foretatt av FIFA

Sammendrag
Åpningskampen i VM var en kamp mellom de to lavest rangerte lagene i turneringen. Saudi-Arabia lå som nummer 67 og Russland som nummer 70 på FIFA-rankingen ved mesterskapets start, og dette var dermed den kampen i VM-historien hvor snittet på rankingen på de to lagene som møtes var lavest. Vertsnasjonen Russland hadde derfor ganske lave forhåpninger før gruppespillet, men to seire mot Saudi-Arabia og Egypt sikret dem videre til utslagsrundene. Mesterskapet startet relativt målfattig: Midtveis inn i kampdag 2 lå målsnittet på sitt laveste nivå siden 1990-VM. Dette tok seg imidlertid opp etterhvert, og samtlige lag scoret mål i gruppespillet. I tillegg endte kun én kamp – Frankrike mot Danmark – målløs. Inntil denne kampen ble det satt en VM-rekord med 36 kamper på rad med minst et mål.

Den største overraskelsen i gruppespillet var at tittelforsvarer Tyskland havnet sist i sin gruppe, og dermed røk ut. Dette var første gang siden 1938 at Tyskland ikke gikk videre fra gruppespillet. Det var også første gang siden VM i fotball 1982 at ingen afrikanske lag gikk videre. For første gang i VM-historien kom fair-play-kriteriene i bruk på tabellplassering (se regler over), da Japan gikk videre på bekostning av Senegal grunnet færre gule kort.

Gruppe A

Gruppe B

Gruppe C

Gruppe D

Gruppe E

Gruppe F

Gruppe G

Gruppe H

Japan og Senegal lå helt likt på poeng, målforskjell, antall scoringer og innbyrdes oppgjør etter 3 kamper. Tabellplasseringen ble derfor avgjort av antall gule kort, hvor Japan avanserte på bekostning av Senegal.

Sluttspillet 

Ti europeiske og fire søramerikanske lag, samt Japan og sluttspillgjengangeren Mexico kom til utslagsrundene. I åttendedelsfinalene vant de respektive gruppevinnerne seks av de åtte kampene: Unntakene var vertsnasjonen Russland som overraskende slo ut Spania, samt at England slo Colombia, hvorpå begge kamper ble avgjort etter straffesparkkonkurranse. Før kvartfinalene begynte var dermed de tidligere VM-vinnerne Tyskland, Spania og Argentina eliminert, men de åtte lagene som var igjen hadde alle en rik VM historie: Uruguay, Frankrike, Brasil og England var tidligere mestere; Sverige og Kroatia hadde andre- og tredjeplass som beste plassering fra tidligere, mens Belgia og Russland (i form av Sovjetunionen) tidligere hadde fjerdeplass som beste VM-resultat.

På den første dagen for kvartfinalene slo Frankrike ut Uruguay, mens Belgia slo ut Brasil etter en sjanserik kamp. Dermed var det var kun europeiske nasjoner igjen, og det eneste europeiske laget som hadde tapt for et ikke-europeisk lag i utslagsrundene var Portugal, som tapte for Uruguay. Samtidig ble en klar historisk trend brutt: Før dette VM hadde Brasil, Tyskland, Argentina, Italia og/eller Nederland alltid kommet til finalen, nå var samtlige av disse ute før semifinalen.

På dag 2 av kvartfinalene slo England ut Sverige, mens Kroatia slo ut Russland etter straffesparkkonkurranse. Det var en stund siden de fire semifinalistene sist hadde kommet så langt som dette: Frankrike var sist i en semifinale i 2006; Kroatia i 1998; England i 1990 og Belgia i 1986. I semifinalene slo Frankrike Belgia, mens Kroatia slo England etter ekstraomganger, og Kroatia kom dermed til sin første VM-finale.

Finalen ble den mest målrike på mange år, hvor Frankrike slo Kroatia 4-2 og ble verdensmester for andre gang, sist gang var i 1998. Dagen før hadde Belgia slått England i bronsefinalen, og dermed hadde både Kroatia (sølv) og Belgia (bronse) oppnådd sine beste resultater i VM-historien noen sinne.

Utslagsrunder

Åttendedelsfinaler

Kvartfinaler

Semifinaler

Bronsefinale

Finale

Spillere og statistikk

Målscorere
6 mål
  Harry Kane

4 mål

  Romelu Lukaku
  Antoine Griezmann
  Kylian Mbappé
  Cristiano Ronaldo
  Denis Tsjerysjev

3 mål

  Eden Hazard
  Yerry Mina
  Mario Mandžukić
  Ivan Perišić
  Artjom Dziuba
  Diego Costa
  Edinson Cavani

2 mål

  Sergio Agüero
  Mile Jedinak
  Philippe Coutinho
  Neymar
  Mohamed Salah
  John Stones
  Takashi Inui
  Luka Modrić
  Ahmed Musa
  Son Heung-min
  Andreas Granqvist
  Wahbi Khazri
  Luis Suárez

1 mål

  Ángel Di María
  Gabriel Mercado
  Lionel Messi
  Marcos Rojo
  Michy Batshuayi
  Nacer Chadli
  Kevin De Bruyne
  Marouane Fellaini
  Adnan Januzaj
  Dries Mertens
  Thomas Meunier
  Jan Vertonghen
  Renato Augusto
  Roberto Firmino
  Paulinho
  Thiago Silva
  Juan Cuadrado
  Radamel Falcao
  Juan Fernando Quintero
  Kendall Waston
  Christian Eriksen
  Mathias Jørgensen
  Yussuf Poulsen
  Dele Alli
  Jesse Lingard
  Harry Maguire
  Kieran Trippier
  Benjamin Pavard
  Paul Pogba
  Samuel Umtiti
  Raphaël Varane
  Karim Ansarifard
  Alfreð Finnbogason
  Gylfi Sigurðsson
  Genki Haraguchi
  Shinji Kagawa
  Yuya Osako
  Keisuke Honda
  Milan Badelj
  Andrej Kramarić
  Ivan Rakitić
  Ante Rebić
  Domagoj Vida
  Khalid Boutaïb
  Youssef En-Nesyri
  Javier Hernández
  Hirving Lozano
  Carlos Vela
  Victor Moses
  Felipe Baloy
  André Carrillo
  Paolo Guerrero
  Jan Bednarek
  Grzegorz Krychowiak
  Pepe
  Ricardo Quaresma
  Mário Fernandes
  Jurij Gazinskij
  Aleksandr Golovin
  Salman Al-Faraj
  Salem Al-Dawsari
  Sadio Mané
  M'Baye Niang
  Moussa Wagué
  Aleksandar Kolarov
  Aleksandar Mitrović
  Iago Aspas
  Isco
  Nacho Fernández
  Josip Drmić
  Blerim Džemaili
  Xherdan Shaqiri
  Granit Xhaka
  Steven Zuber
  Ludwig Augustinsson
  Emil Forsberg
  Ola Toivonen
  Kim Young-gwon
  Fakhreddine Ben Youssef
  Dylan Bronn
  Ferjani Sassi
  Toni Kroos
  Marco Reus
  José María Giménez

Selvmål

  Aziz Behich (mot Frankrike)
  Fernandinho (mot Belgia)
  Ahmed Fathy (mot Russland)
  Mario Mandžukić (mot Frankrike)
  Aziz Bouhaddouz (mot Iran)
  Edson Álvarez (mot Sverige)
  Oghenekaro Etebo (mot Kroatia)
  Thiago Cionek (mot Senegal)
  Sergej Ignasjevitsj (mot Spania)
  Denis Tsjerysjev (mot Uruguay)
  Yann Sommer (mot Costa Rica)
  Yassine Meriah (mot Panama)

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Welcome2018.com
 Aftenposten – Russland skal arrangere VM i 2018 (2. desember 2010)
 FIFA  – Russia and Qatar awarded 2018 and 2022 FIFA World Cups (2. desember 2010)