Presidentvalget i USA 1800

Presidentvalget i USA i 1800 blir noen ganger kalt «Revolusjonen i 1800», fordi det representerte et veiskille i USAs politiske historie. Visepresident Thomas Jefferson vant en klar seier over sittende president John Adams og innledet med dette en lang periode med demokratisk-republikansk styre og etter hvert også Føderalistpartiets undergang. 

Presidentvalget synliggjorde en av svakhetene med den originale grunnloven i USA. Medlemmene i valgmannskollegiet kunne bare stemme på en president, hver valgmann avla to stemmer og den kandidaten som fikk nest flest stemmer ble visepresident. Demokrat-republikanerne planla at en av deres valgmenn skulle avstå fra å bruke sin andre stemme på Aaron Burr, noe som skulle ha ført til at Jefferson ville få én stemme mer enn Burr. Planen slo feil, og resultatet ble at de to fikk like mange stemmer. Valget ble dermed lagt i hendene til Representantenes hus, som hadde et flertall fra Føderalistpartiet. De fleste føderalistene stemte på Burr for å blokkere Jeffersons presidentskap, dette førte til en fastlåst situasjon i en uke. Føderalisten Alexander Hamilton, som mislikte begge kandidatene, men som likevel foretrakk Jefferson, avgjorde til slutt det hele og lot Jefferson innta presidentstolen 4. mars 1801. Hamilton mistet senere livet i en duell mot Burr, hvor dette var en av de bakenforliggende årsakene. 

I 1804 ble det 12. grunnlovstillegget ratifisert, der sies det at valgmenn skal gi en separat stemme på president og visepresident.

Jeffersons seiersmargin på 22,8 % er den største seiersmarginen noen gang for en utfordrer til en sittende president.

Kandidatene
John Adams fra Massachusetts, USAs president
Aaron Burr fra New York,  tidligere senator
John Jay fra New York, New Yorks guvernør
Thomas Jefferson fra Virginia, USAs visepresident
Charles Cotesworth Pinckney fra Sør-Carolina, tidligere minister til Frankrike

Se også
Liste over Amerikas forente staters presidenter

Presidentvalg i USA
Valg i 1800
1800 i USA