Loch Linnhe

Loch Linnhe (skotsk-gælisk: An Linne Dhubh eller An Linne Sheileach) er en fjordlignende havvik eller trang bukt på vestkysten av Skottland. Munningen er ved øya Lismore der Sound of Mull og Firth of Lorn møtes, og den strekker seg fra Lismore i nordøstlig retning helt inn til Fort William. Sundet som ligger sørøst for Lismore kalles Lynn of Lorne.

Etymologi 
Den delen som ligger innenfor fiskelandsbyen Corran i munningen, fra Corran Narrows til Fort William, oppstrøms, er kjent på gælisk som An Linne Dhubh, «den svarte dammen», opprinnelig som Loch Abar og nedstrøms som An Linne Sheileach, «den svarte dammen». Navnet Linnhe er avledet fra det gæliske ordet linne i betydningen «dam/basseng».

Beskrivelse 

Loch Linnhe følger linjen til Great Glen-forkastingen, og er den eneste bukten langs forkastningen. Den er omtrent 50 kilometer lang, åpner seg ut mot Firth of Lorne i den sørvestlige enden. Delen av innsjøen oppstrøms for Corran er 15 km lang og i gjennomsnitt omtrent 2 km bred. Den sørlige delen av bukten er bredere, og grenen sørøst for øya Lismore er kjent som Lynn of Lorne. Loch Eil strømmer inn i Loch Linnhe ved sistnevntes nordligste punkt, mens Loch Leven fra øst strømmer inn i innsjøen like nedstrøms Corran og Loch Creran strømmer inn i Lynn of Lorne. Byen Fort William ligger i den nordøstlige enden av innsjøen, ved munningen av elven Lochy.

Ved Corpach nordvest for byen begynner den kaledonske kanal med sluseanlegget kjent som Neptune's Staircase. Kanalen går tvers gjennom Skottland over blant annet Loch Ness til den når Nordsjøen på østkysten ved Inverness. Loch Linnhe har flere sidearmer. Innerst i fjorden ved Fort William går armen Loch Eil videre i rett vinkel. Like sørvest for Corran Narrows ved Ballachulish går bukten Loch Leven østover til Kinlochleven. Det er flere øyer i bukten, de største er Lismore og Shuna.

Mytologi 
Ifølge folkeminnegranskeren og poeten Allan MacDonald, en viktig skikkelse i skotsk-gælisk litteratur, ble det sagt om Loch Linnhe i lokal skotsk folkeminne å være hjemmet til en each-uisge, eller «vannhest», hvis rygg hadde plass till alle barn som ønsket å ri på ham. Men når de gjorde det, galopperte vannhesten ut i nærmeste innsjø for å drukne og spise barna på ryggen. Allan MacDonald husket senere at under barndommen i Fort William i nærheten at det var mange hester «jeg ikke ville klatre opp på som barn av frykt for at det ville være en each-uisge.»

Referanser

Litteratur 
 Omand, Donald (2004): The Argyll Book, Birlinn, ISBN 978-1-84158-253-5

Eksterne lenker 
 

Fjorder i Skottland