Exmoor

Exmoor er en nasjonalpark ved Bristolkanalen på kysten av Devon og Somerset i det sørvestlige England. Den dekker 692 km² med åser og åpent myrlandskap og 55 km kystlinje. Exmoor ble vernet i 1954. Området fikk navn etter elven Exe. Flere steder i parken har fått status som Sites of Special Scientific interest.

Parken var et av undrene i programserien Seven Natural Wonders. Den var med i to programmer: Det sørvestlige England og West Country.

Landskap 

Hei og myrlandskap dekker omkring en fjerdedel av Exmoor. Noen myrer er dekket av forskjellige typer gress og halvgress, mens andre er preget av lyng. Jorden er våt og sur, over en blanding av steintyper som inkluderer sandstein, skifer og kalkstein, det meste fra devonperioden. 

Det høyeste punktet er Dunkery Beacon, 519 moh., og dette er også det høyeste punktet i Somerset.  The Chains og høyereliggende steder i nærheten er kilden for flere elver som renner gjennom bratte, skogkledde daler kjent som combes. 

Det finnes også oppdyrkede områder, som Brendon Hills i den østlige delen av parken. Det er 84 km² skog, med en blanding av eik, ask, hassel og bartrær.

Kystlinjen 

Kystlinjen har noen av de høyeste klippene i England.  Turveien South West Coast Path, den lengste av de nasjonale turveiene i England og Wales, går langs disse klippene. Den høyeste av dem, Great Hangman, når 244 moh.  Dette dramatiske landskapet førte til at Exmoor i 1991 fikk status som en Heritage Coast. 

Det er små havner i Lynmouth, Porlock Weir og Combe Martin. De var tidligere viktige for handel langs kysten, men blir nå best brukt av fritidsbåter og -fiskere.

Elver 

Det faller opptil 2000 mm regn i året i de høyereliggende områdene.  Dette fører til at det renner en rekke elver gjennom Exmoor, som tilsammen har en lengde på 483 km.  De viktigste elvene er Exe, Avill, Barle, Bray, Heddon, East Lyn, Horner og West Lyn.

Fauna 

Sauer har beitet på heiene i mer enn 3000 år og har gjort mye for å forme landskapet. Blant tradisjonelle saueraser finner man Exmoor Horn, Cheviot, Whiteface Dartmoor og Greyface Dartmoor. Det er også noe storfe, Devon rødt fe i området. 

Exmoorponnier går fritt på heiene. De er det nærmeste man kommer villhester i Europa.  Ponniene blir samlet en gang i året for å bli merket og kontrollert. 

Hjort finnes også på heiene, og i avsidesliggende områder kan man se dem i åssidene, spesielt tidlig på morgenen. 

Myrlandskapet har også flere hundre fugle- og insektarter. 

Beistet fra Exmoor skal ifølge historier herje på heiene, og det er meldt om flere observasjoner siden 1960-årene. En teori er at det dreier seg om en puma eller en svart leopard som ble sluppet ut i 1960- eller 1970-årene etter at det ble ulovlig å holde slike dyr i fangenskap utenfor dyrehager i England. Dyret sies å ha drept mange sauer i området. Det har aldri blitt bevist at et slikt dyr finnes i området, verken gjennom foto, spor, avføring eller på andre måter.

Litteratur

MacDermot E.T. A History of the Forest of Exmoor, 1911
Siraut, Mary. Exmoor: Making of an English Upland, 2009. (Author is Somerset editor for the Victoria County History series)
Hamilton, Archibald. The Red Deer of Exmoor, 1906, Chapter 12, The Forest of Exmoor under the Plantagenets and Tudors, pp. 190–210

Eksterne lenker 
 

Nasjonalparker i Storbritannia
Devon
Somerset
1954 i England
Verneområder opprettet i 1954