Daniello Bartoli

Daniello Bartoli (født 12. februar 1608 i Ferrara i Kirkestaten, død 13. januar 1685 i Roma) var en katolsk prest tilhørende jesuittordenen som var aktiv som forfatter, astronom og historiker.

Liv og virke

Bakgrunn 
Hans far, Tiburzio, var kjemiker tilknyttet Este-hoffet på Alfonso II d'Estes tid. Da pavemakten nektet å anerkjenne dennes uekte etterfølger, flyttet hoffet i 1598 under Cesare d'Este, hertug av Modena. Under Cinquecento og i kraft ev en rekke forfattere som for eksempel Ariosto og Tasso ble renessansetidens Ferrara den italienske litteraturs hovedstad ved siden av Firenze - det dikteriske språket i det pavelige Roma var humanismens latin. Faniello Bartolis identitet som ferrareser og lombard viser seg blant annet ved hans valg av psevdonym, Ferrante Longobardi.

Karriere 

Han trådte inn i jesuittordenen i 1623. Hans overordnede nektet ham å reise ut som misjonær ettersom de mente at hans litterære talenter ville komme bedre til sin rett i Europa. Han ble dermed lærer i retorikk og predikant i Ferrara, Genova, Lucca, Firenze og Roma. 

Han bedrev også astronomi: Bartoli sammen med astronomen Niccolò Zucchi, også han jesuittprest, antas å ha vært de aller første som oppdaget planeten Jupiters ekvatoriale belter, den 17. juni 1630.

Bartolis første verk, L'huomo di lettere difeso ed emendato (1645), et litteraturens vademecum for sin tid, ble en bestselger i barokken på italiensk og i mange oversettelser; over 30 utgaver utkom i hans levetid. Som historiker for jesuittene representerte han et brudd med den forutgående latinske humanistiske historieskrivning representert ved Niccolò Orlandini og Francesco Sacchini til den jesuittiske prosatradisjon som han ved sitt virke etablerte på italiensk med sin offisielle historie om jesuittordenens første hundreår. 

Hans monumentale Istoria della Compagnia di Gesu (Roma, 1650-1673), i seks foliobind, er den lengste av de italienske klassikere. Den begynner med en omfattende biografi om ordenens grunnlegger Ignatius av Loyola. Særlig interessant og eksotisk er hans skildring av Frans Xavier og jesuittmisjonene som beskriver India (L'Asia, 1653), Japan (Il Giappone, 1660), og Kina (La Cina, 1663). Så tilkom bind om jesuittene i England ( L'Inghiterra, 1670) og Italia (L'Italia, 1673). 

Senere i livet skrev han en rekke vitenskapelige traktater, i tillegg til en katalog med jesuittbiografier, og moralske og åndelige verker som ble samlet i en folioutgave i 1684, Le Morali. 

Fra 1670 til 1673 var pater Bartoli rektor ved jesuittenes høyskole Collegio Romano i Roma.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Personer fra Ferrara
Italienske katolske prester
Italienske jesuitter
Italienske historikere
Italienske astronomer
Italienske forfattere
Fødsler i 1608
Dødsfall i 1685