Begravelse på statens bekostning

Begravelse på statens bekostning er en æresbevisning som i Norge blant annet gis til ledende statsmenn, politikere, soldater og kulturarbeidere som forfattere, skuespillere, komponister og idrettsutøvere. Det er ikke det samme som en statsbegravelse, som i Norge vanligvis er forbeholdt medlemmer av kongehuset.

Historie

Ordningen med begravelse på offentlig bekostning er trolig inspirert av lignende ordninger i andre land. Slike begravelser spesielt i Frankrike omtales flere ganger i norske aviser på 1800-tallet. Det er bare noen få eksempler på norske begravelser på statens bekostning på 1800-tallet. Første gang ordningen omtales i Norge er ved begravelsen av den siste gjenlevende eidsvollsmannen Thomas Konow i 1881. Andre gang er begravelsen av studenten Evald Pauss i 1890, fulgt av begravelsen av statsminister Johan Sverdrup i 1892. Det har ikke tradisjonelt vært et særskilt regelverk for hvordan ordningen skulle brukes, og ordningen har hatt et ad hoc-preg. Det har også variert hvilke organer som har besluttet å tildele æresbevisningen; ved Konows begravelse var det Stortinget som tok beslutningen, mens i nyere tid har det blitt praksis at regjeringen tar beslutningen. Ved begravelsen av Pauss i 1890 ble ordningen omtalt som en ordning normalt forbeholdt personer med en betydelig historisk rolle:

I Norge har ordningen vært omtalt som «begravelse på statens bekostning» eller «begravelse på offentlig bekostning», og forstås som separat fra ordningen med statsbegravelse, som er en begravelse i statlig regi. I Norge gis statsbegravelse bare til medlemmer av kongehuset, mens i andre land kan også statsbegravelse gis til de samme gruppene som i Norge kan få begravelse på statens bekostning, som f.eks. fremtredende politikere og andre særlig fortjente personer. I praksis eksisterer dermed ikke dette skillet mellom «begravelse på statens bekostning» og «statsbegravelse» i andre land. Harald Stanghelle skrev at «de tørre ordene 'begravelse på statens bekostning' gir assosiasjoner til en økonomisk transaksjon. Og ikke til hedring av mennesker som 'har indskrevet sit Navn i sit Folks Historie', slik det en gang ble beskrevet. Derfor bør det hete 'æresbegravelse', som det jo er».

Fra unionstiden med Sverige 

 Thomas Konow (1881), den siste gjenlevende eidsvollsmann
 Evald Pauss (1890), turnuslege som var en av de første ansatte ved det nyetablerte epidemilasarettet på Ullevål og som døde av difteri som han ble smittet av i tjenesten; den yngste som har mottatt en offentlig æresbegravelse i Norge
 Johan Sverdrup (1892), tidl. statsminister
 Baard Madsen Haugland (1896), tidl. statsråd

1905–1940
(Listen er muligens ikke komplett)
 Henrik Ibsen (1906), dramatiker, dikter
 Johannes Steen (1906), tidl. statsminister
 Jonas Lie (1908), forfatter
 Torkel Halvorsen Aschehoug (1909), professor
 Edvard Grieg (1909), komponist
 Bjørnstjerne Bjørnson (1910), skjønnlitterær forfatter, lyriker, dramatiker, journalist, teatersjef
 Johan Svendsen (1911), komponist og dirigent
 Gerhard Henrik Armauer Hansen (1912), lege «- leprabasillens oppdager»
 Emil Stang d.e. (1912), tidl. statsminister
 Wilhelm Christophersen (1913), tidl. utenriksminister
 Klaus Hanssen (1914), lege og politiker
 Gina Krog (1916), politiker og kvinnesaksaktivist. «Første kvinde i vort land, som er blevet begravet paa statens bekostning».
 Ernst Sars (1917), historiker og politiker
 Carl Berner (1918), tidl. stortingspresident
 Francis Hagerup (1921), tidl. statsminister
 Thorvald Lammers (1922), komponist, operasanger (baryton) og kordirigent
 Otto B. Halvorsen (1923), statsminister
 Arne Garborg (1924), forfatter
 Christian Michelsen (1925), statsminister
 Fridtjof Nansen (1930), polfarer, forsker, politiker
 Peder Kolstad (1932), statsminister
 Erik Werenskiold (1936), maler og tegner
 Oscar Wisting (1936), polfarer

2. verdenskrig 
(Listen er muligens ikke komplett)
 Christian Sinding (1941), komponist
 Ivar Borgersen (1942), kontorsjef
 Kristian Kristiansen (1943), grønlandsfarer
 Ofre etter bombing av Norsk Hydro, Skien (1943)
 Ragnvald Hvoslef (1944), offiser og politiker (NS)

Etter 2. verdenskrig 
Begravelser på statens bekostning har vært gitt til personer som i lang tid og på fremragende måte har gjort en særlig nasjonal tjeneste som stortingspresidenter, ministre og statsråder eller kulturarbeidere på forskjellige felt. Begravelse på Statens bekostning vedtas av Regjeringen.

Av de 69 som ble gitt denne æren etter andre verdenskrig var syv kvinner og 62 menn. 25 personer var politikere, sju var forfattere, diktere og journalister, seks var forskere, seks var kunstnere og idealister, åtte var musikere og skuespillere og tre idrettsutøvere. I tillegg kommer 14 med andre yrkesbakgrunner.

Etter andre verdenskrig har to sittende utenriksministre og to sittende statsråder i Sosialdepartementet avgått ved døden. Samtlige har fått begravelser på statens bekostning. Etter terrorangrepene i Norge 2011 besluttet regjeringen å dekke begravelsesutgiftene til ofrene, men siden æresbevisningen vurderes enkeltvis regnes ikke det som en begravelse på statens bekostning.

Totalt har ni kvinner blitt gitt denne æren: Gina Krog, Sigrid Undset, Sonja Ludvigsen, Halldis Moren Vesaas, Wenche Foss, Grete Waitz, Kim Friele, Rosemarie Köhn og Shabana Rehman.

Følgende personer har fått begravelse på statens bekostning etter slutten av andre verdenskrig:

1945–1964

 Sigrid Undset (1949), forfatter
 Anders Sandvig (1950), museumsdirektør
 Aldor Ingebrigtsen (1952), lagtingspresident
 Johan Nygaardsvold (1952), tidl. statsminister
 Fartein Valen (1952), komponist
 Christian Fredrik Monsen (1954), tidl. stortingspresident
 Helmer Hanssen (1956), polfarer
 Just Knud Qvigstad (1957), tidl. statsråd
 Oscar Torp (1958), stortingspresident og tidl. statsminister
 Eivind Berggrav (1959), biskop
 Olav Bjaaland (1961), polfarer
 Olav Bruvik (1963), statsråd i Sosialdepartementet
 Carl Joachim Hambro (1964), tidl. stortingspresident

1965–1984

 Johan Scharffenberg (1965), overlege
 Hans Reidar Holtermann (1966), general
 Otto Ruge (1966), general
 Johan Falkberget (1967), forfatter
 Nils Langhelle (1967), tidl. stortingspresident
 Arnulf Øverland (1968), forfatter
 Trygve Lie (1969), tidl. fylkesmann, statsråd og generalsekretær i FN
 Halvard Lange (1970), tidl. utenriksminister
 Tarjei Vesaas (1970), dikter
 Gunnar Jahn (1971), tidl. direktør og statsråd
 Terje Wold (1972), tidl. høyesterettsjustitiarius og statsråd
 Sonja Ludvigsen (1974), statsråd i Sosialdepartementet
 Toralv Øksnevad (1975), programdirektør i NRK
 John Lyng (1978), tidl. statsminister
 Trygve Bratteli (1984), tidl. statsminister

1985–2004

 Knut Frydenlund (1987), utenriksminister
 Einar Gerhardsen (1987), tidl. statsminister
 Harald Sæverud (1992), komponist
 Johan Jørgen Holst (1994), utenriksminister
 Erling Stordahl (1994), forkjemper for blinde og andre funksjonshemmede
 Leif Juster (1995), skuespiller
 Halldis Moren Vesaas (1995), forfatter
 Jan P. Syse (1997), tidl. statsminister
 Birger Ruud (1998), skihopper
 Rolv Ryssdal (1998), tidl. høyesterettsjustitiarius
 Per Aabel (1999), skuespiller
 Helge Ingstad (2001), forsker, forfatter og tidl. sysselmann
 Nils-Aslak Valkeapää (2001), samisk kunstner
 Jakob Weidemann (2002), bildekunstner
 Thor Heyerdahl (2002), eksperimentell arkeolog, forfatter og eventyrer
 Kjell Aukrust (2003), kunstner
 Johs. Andenæs (2003), jussprofessor
 Ludvig Walentin Karlsen, (2004), leder for Evangeliesenteret
 Erik Bye (2004), visesanger, NRK-medarbeider og forfatter

2005– 

 Per Borten (2005), tidl. statsminister
 Kristian Ottosen (2006), motstandsmann og krigshistoriker
 Lars Korvald (2006), tidl. statsminister
 Jens Christian Hauge (2006), tidl. statsråd og Milorg-leder
 Bjørn Egge (2007), FN-offiser og generalmajor
 Julius Paltiel (2008), konsentrasjonsleirfange
 Guttorm Hansen (2009), tidl. stortingspresident
 Arne Næss (2009), filosof
 Arne Nordheim (2010), komponist
 Wenche Foss (2011), skuespiller
 Grete Waitz (2011), idrettsutøver
 Gunnar Sønsteby (2012), motstandsmann under andre verdenskrig
 Hjalmar Andersen (2013), idrettsutøver
 Jo Benkow (2013), tidl. stortingspresident
 Rolv Wesenlund (2013), skuespiller
 Samuel Steinmann (2015), siste norske jøde som overlevde Auschwitz
 Wilhelm Mohr (2016), krigshelt
Odvar Nordli (2018), tidl. statsminister
Joachim Rønneberg (2018), Kompani Linge-mann, tungtvannssabotør
Ragnar Ulstein (2019), krigshistoriker, motstandsmann og medlem av Kompani Linge
Kim Friele (2021), forkjemper for homofiles rettigheter
Kåre Willoch (2021), tidl. statsminister
Rosemarie Köhn (2022), Norges og Nordens første kvinnelige biskop. 
Toralv Maurstad (2022), skuespiller
 Shabana Rehman (2022), samfunnsdebattant

Familien takket nei
 Paal Berg (1966), tidl. høyesterettsjustitiarius.
 Erik Brofoss (1979), direktør i Norges Bank.
 Ragnhild, fru Lorentzen (2012), prinsesse.

Referanser