De svensk-norske interimsregjeringene

De svensk-norske interimsregjeringene var sju relativt kortvarige regjeringer for unionsriket Sverige-Norge i perioden 1852 til 1881. Regjeringene styrte riket i regentens fravær.

Den norske Grunnloven av 4. november 1814 omtalte i § 40 hva som skulle skje dersom kongen døde og tronfølgeren var umyndig: «Indtil begge Rigers Repræsentanter ere forsamlede, og have anordnet Regjeringen under Kongens Mindreaarighed, forestaaer et, af et lige Aantal Norske og Svenske Medlemmer sammensat, Statsraad Rigernes Bestyrelse, med Iagttagelse af disses gjensidige Grundlove. Den Norske og den Svenske Statsminister, som have Sæde i fornævnte sammensatte Raad, kaste Lod om, hvo der skal have Forsædet.» Det er dette felles statsrådet som har betegnelsen interimsregjering. 

I løpet av unionstida skjedde det aldri at kongen døde med en umyndig tronfølger. Imidlertid henviste § 41 til den svenske Grunnloven (Sveriges regjeringsform), som gav statsrådet myndighet til å styre riket også i en del andre tilfeller, nemlig når Kongen var utenlands eller sjuk. Ved sju slike tilfeller blei det altså oppretta interimsregjeringer.

Regjeringene bestod av den norske og den svenske statsministeren og like mange statsråder fra hvert land (vanligvis ni).

Norske medlemmer av interimsregjeringene

15.–18. juli 1852 under kongens reise til Tyskland 

Ved kongelig resolusjon av 3. juli 1852 blei det oppnevnt følgende norske medlemmer av interimsregjeringa under Oscar Is reise til Tyskland:

 Frederik Due, statsminister
 Jørgen Herman Vogt
 Thomas Edward von Westen Sylow
 Hans Christian Petersen
 Søren Anton Wilhelm Sørenssen
 Christian Zetlitz Bretteville
 Valentin Sibbern
 Gustav Peter Blom
 Jens Lauritz Arup
 Balthazar Nicolai Garben

Om Sibbern, Blom, Arup og Garben, som ikke var statsråder fra før, het det at de var tilforordna statsråder.

Ettersom Petersen, Sørenssen og Bretteville egentlig tilhørte regjeringsavdelinga i Christiania, måtte det – i deres fravær –
tilforordnes departementssjefer der. Dette blei Peder Carl Larsson (Justisdepartementet 10. juli – 20. september) og Niels Andreas Thrap (Finansdepartementet 10. juli – 20. september). Marineminister Ole Wilhelm Erichsen bestyrte Armédepartementet.

11. oktober 1852 – 12. april 1853 under kongens sjukdom 

Ved kongelig resolusjon av 25. oktober 1852 blei det oppnevnt følgende norske medlemmer av interimsregjeringa under Oscar Is sjukdom:

 Frederik Due, statsminister
 Christian Zetlitz Bretteville
 Ole Wilhelm Erichsen
 Nicolay Johan Krog
 Hans Christian Petersen
 Søren Anton Wilhelm Sørenssen
 Valentin Sibbern (fram til 30. oktober)
 Gustav Peter Blom
 Jens Lauritz Arup
 Balthazar Nicolai Garben
 Niels Arntzen Sem (fra 30. oktober)

Av disse var  Sibbern, Blom, Arup, Garben og Sem tilforordna statsråder.

Ettersom Krog, Petersen og Sørenssen egentlig tilhørte regjeringsavdelinga i Christiania, måtte det – i deres fravær – tilforordnes departementssjefer der. Dette blei Poul Christian Holst (Revisjonsdepartementet 25. oktober – 12. april), Niels Andreas Thrap (Marinedepartementet 30. oktober – 12. april) og Peder Carl Larsson (Justisdepartementet 20. oktober – 12. april).

14.–24. september 1857 under kongens sjukdom 

Ved kongelig resolusjon av 11. september 1857 blei det oppnevnt følgende norske medlemmer av interimsregjeringa under Oscar Is sjukdom:

 Frederik Due, statsminister
 Hans Glad Bloch
 August Christian Manthey
 Henrik Steffens Hagerup
 Erik Røring Møinichen (som imidlertid ikke nådde fram til Stockholm i funksjonsperioden)
 Jørgen Herman Vogt (meldte forfall)
 Frederik Stang
 Jens Lauritz Arup
 Balthazar Nicolai Garben
 Georg Sibbern

Av disse var  Stang, Arup, Garben og Sibbern tilforordna statsråder.

Ettersom Hagerup, Møinichen og Vogt egentlig tilhørte regjeringsavdelinga i Christiania, måtte det – i deres fravær – tilforordnes departementssjefer der. Dette blei Harald Nicolai Storm Wergeland (Armédepartementet 11. september – 3. oktober), Iver Steen Thomle (Justisdepartementet 11. september – 3. oktober) og Christian Ludvig Diriks (Revisjonsdepartementet 11. september – 3. oktober).

12.–25. august 1861 under kongens sjukdom 

Ved kongelig resolusjon av 20. juli 1861 blei det oppnevnt følgende norske medlemmer av interimsregjeringa under Karl IVs sjukdom:

 Georg Sibbern, statsminister
 August Christian Manthey
 Ketil Motzfeldt
 Christian Zetlitz Bretteville
 Otto Vincent Lange (tiltrådte ikke)
 Erik Røring Møinichen 
 Jens Lauritz Arup (tiltrådte ikke)
 Thomas Konow
 Christian Glad
 Karelius August Arntzen (tiltrådte ikke)

Av disse var  Arup, Konow, Glad og Arntzen tilforordna statsråder.

Ettersom Bretteville og  Møinichen egentlig tilhørte regjeringsavdelinga i Christiania, måtte det – i deres fravær – tilforordnes departementssjefer der. Dette blei Christian Ludvig Diriks (Postdepartementet 12.–25. august) og Johan Christian Collett (Indredepartementet 12.–25. august). Jacob Worm Skjelderup blei også tilforordna, men tiltrådte ikke.

26. mai – 5. juni 1875 under kongens reise til Tyskland 

Ved kongelig resolusjon av 18. mai 1875 blei det oppnevnt følgende norske medlemmer av interimsregjeringa under Oscar IIs reise til Tyskland:

 Otto Richard Kierulf, statsminister
 Jens Holmboe
 Lorentz Henrik Müller Segelcke
 Christian Zetlitz Bretteville
 Henrik Laurentius Helliesen 
 Christian Selmer 
 Rasmus Tønder Nissen 
 Wolfgang Wenzel Haffner
 August Christian Manthey
 Harald Nicolai Storm Wergeland
 Halvor Olsen Folkestad

Av disse var Haffner, Mantey, Wergeland og Folkestad tilforordna statsråder.

Ettersom Helliesen, Selmer og Nissen egentlig tilhørte regjeringsavdelinga i Christiania, måtte det – i deres fravær – tilforordnes departementssjefer der. Dette blei Carl Peter Parelius Essendrop (Kirkedepartementet 26. mai – 5. juni), Anders Sandøe Ørsted Bull (Armédepartementet 26. mai – 5. juni) og Frederik Christian Stoud Platou (Revisjonsdepartementet 26. mai – 5. juni).

6.–21. juli 1875 under kongens reise til Russland 

Ved kongelig resolusjon av 6. juli 1875 blei de norske medlemmer av interimsregjeringa under reisa til Tyskland, gjenoppnevnt for Oscar IIs reise til Russland.

16.–26. september 1881 under kongens og kronprinsens reise til Baden 

Ved kongelig resolusjon av 16. september 1881 blei det oppnevnt medlemmer av interimsregjeringa under Oscar IIs reise til Baden. Ved grunnlovsendring av 20. januar 1863 var det blitt bestemt at kronprinsen – dersom han var myndig – automatisk skulle være regent i kongens fravær. Kronprins Gustav (født 1858) var med på reisa, og det måtte derfor oppnevnes interimsregjering. Følgende var de norske medlemmene:

 Otto Richard Kierulf, statsminister
 Rasmus Tønder Nissen
 Christian Jensen
 Jens Holmboe
 Adolph Frederik Munthe
 Christian Schweigaard
 Wolfgang Wenzel Haffner
 Harald Nicolai Storm Wergeland
 Johan Christian Collett
 Carl Peter Parelius Essendrop

Av disse var Haffner, Wergeland, Collett og Essendrop tilforordna statsråder.

Ettersom Holmboe, Munthe og Schweigaard egentlig tilhørte regjeringsavdelinga i Christiania, måtte det – i deres fravær – tilforordnes departementssjefer der. Dette blei Halfdan Lehmann (Kirkedepartementet 16.–26. september), Anders Sandøe Ørsted Bull (Armédepartementet 16.–26. september) og Frederik Christian Stoud Platou (Justisdepartementet og Revisjonsdepartementet 16.–26. september).

Kilder 

 Det norske statsråd 1814–1945, Statsministerens kontor 1996.

Interimsregjeringene, De svensk-norske