Benjamin Bristow

Benjamin Helm Bristow (født 20. juni 1832 i Elkton i Kentucky, død 22. juni 1896 i New York) var en amerikansk advokat,  offiser under den amerikanske borgerkrigen og republikansk politiker, kjent som USAs 30. finansminister under president Ulysses S. Grant i perioden mellom 4. juni 1874 og 20. juni 1876.

Biografi 
Bristow ble uteksaminert fra Jefferson College (nåværende Washington & Jefferson College) i 1851 etter å ha studert rettsvitenskap under ledelse av hans far Francis Marion Bristow, som var kongressmedlem i perioden 1854 til 1861. Han begynte deretter på sin karriere som praktiserende advokat i Kentucky i 1853. Bristow deltok i den amerikanske borgerkrigen under nordstatenes hær, men ble hardt skadet i 1862 under slaget ved Shiloh. Han ble siden forfremmet til obersts grad og var i 1863 med på å fange brigadgeneral John Hunt Morgan i sørstatenes hær.

Etter krigen fra 1865 til 1866 var han assisterende advokat under United States Attorney, og fra 1866 til 1870 var han disktriktsadvokat for Louisville disktrikt. Fra 1870 til 1872 (med noen måneders lovpraksis sammen med den fremtidige høyesterettsjustitiarius John M. Harlan), tjenestegjorde Bristow som den første utnevnte Solicitor General. I 1873 nominerte president Ulysses S. Grant han til justisminister i tilfelle den daværende ministeren George Henry Williams ble innvalgt som den neste høyesterettsjustitiarius, en eventualitet som likevel ikke ble aktuell.

Finansminister og Whiskey Ring 
Grant utnevnte Bristow til finansminister i juni 1874 som etterfølger av William Adams Richardson etter at han ble involvert i en politisk skatteskandale. Som finansminister tok han initiativ til en etterlengtet intern reorganisering av finansdepartementet, som gikk på å effektivisere en rekke sentrale organer som for eksempel skatteetterforskning og konsoliderte en rekke distrikter for Internal Revenue Services innsamling av skatter og lignende distrikt for United States Customs Service.

Bristow satt som anklager under den såkalte Whiskey Ring, som hadde sitt hovedkvarter i St. Louis, og som i 1870 hadde svindlet vekk rettmessige inntekter fra de føderale myndighetene gjennom destillasjon av whiskey. Bakmennene ved destillasjon og inntektsfunksjonærer i St. Louis, Milwaukee, Cincinnati og andre store byer var innblandet, med summer i millionklassen over en seksårsperiode (1870 til 1876), som ble delt mellom destillører og funksjonærer. Noen av disse summene gikk også til det republikanske kampanjefondet for å kunne brukes til en fremtidig kampanje til fordel for Ulysses S. Grants gjenvalg.

Av de kjente anklagende og medskyldige i Washington, D.C. var Orville E. Babcock, som var president Grants personlige sekretær og nære venn, noe som gjorde at Grant ble involvert inn i rettsforfølgningen. Gjennom Bristows bestrebelser ble mer enn 200 menn siktet, hvor et større antall også ble dømt til fengselsstraffer. På grunn av friksjoner mellom han selv og president Grant valgte Bristow å frasi seg embetet som finansminister i juni 1876. Han var valgte likevel å stille som republikansk presidentkandidat under nominasjonen til presidentvalget i USA 1876. Etter 1878 praktiserte han advokatyrket sitt i New York City helt fram til han døde den 22. juni 1896.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Treas.gov – Benjamin H. Bristow (1874–1876) – Biografien til Bristow hos U.S. Department of the Treasury.

USAs finansministre
Jurister fra USA
Nordstatsoffiserer
Personer fra Todd County i Kentucky