Den estiske folkeunionen

Den estiske folkeunionen (estisk: Eestimaa Rahvaliit) var et politisk parti i Estland. Det hadde sitt opphav i bondebevegelsene og kunne regnes til de nordiske og baltiske agrarpartiene, men henvendte seg ikke spesielt til bygdefolk. Partiet hadde  nasjonalkonservative, populistiske og sosialdemokratiske tilsnitt.

Hoveddelen av partiet kunne føres tilbake til Det estiske landsbygdsfolkets parti (på estisk Eesti Maarahva Erakond), som ble stiftet 29. september 1994 og stilte ved parlamentsvalget i 1995 i «en valgallianse av bønder, landsbybefolkning, pensjonister og familieorienterte partier» med Det estiske samlingspartiet i spissen. Partileder var Estlands senere president Arnold Rüütel. Den 18. oktober 1999 tok partiet navnet Den estiske folkeunionen, og den 10. juni 2000 gikk de tidligere samarbeidspartnerne Det estiske landsbygdforbundet (Eesti Maaliit) og Det estiske partiet av pensjonister og familier (Eesti Pensionäride ja Perede Erakond) inn i partiet, som dermed ble landets største medlemsparti. Partiet for det nye Estland (Erakond Uus Eesti), ledet av Ülo Nugis, ble innlemmet i 2003. I 2005 hadde Folkeunionen over 9 000 medlemmer, i tillegg til 2 000 medlemmer av partiets ungdomsorganisasjon.

Et flertall av Folkeunionens velgere støttet estisk EU-medlemskap i 2003. Partiet var likevel EU-skeptiske og motstandere å binde Estlands nasjonale valuta til eurosonen. Partiet ble medlem av Alliansen for nasjonenes Europa i 2002, men var aldri representert i Europaparlamentet.

Etter at Arnold Rüütel ble valgt til Estlands president i 2001, var partiet ledet av utenriksminister Villu Reiljan. Folkeunionen hadde sviktende velgertilslutning utover 2000-tallet. Rüütel tapte presidentvalget i 2005, og partiet falt for sperregrensen ved parlamentsvalget i 2011. Fallende oppslutning gjorde at man ønsket å slå sammen partiet med Estlands sosialdemokratiske parti i 2010, men bare et mindretall støttet forslaget, og mange av partiets medlemmer gikk over til sosialdemokratene og Senterpartiet. Partiets representanter i Riigikogu meldte også overgang til andre partier.

Den 24. mars 2012 gikk de gjenværende delene av Folkeunionen sammen med Den estiske patriotbevegelsen (Eesti Rahvuslik Liikumine), en nasjonalistisk pressgruppe med base i Tallinn, om å danne Det estiske konservative folkepartiet.

Ledere 
Arnold Rüütel 1994–2000
Villu Reiljan 2000–2007
Ester Tuiksoo (fungerende) 2007
Jaanus Marrandi 2007–2008
Karel Rüütli 2008–2010
Arvo Sirendi (fungerende) 2010
Juhan Aare 2010
Andrus Blok 2010–2011
Margo Miljand 2011–2012

Valghistorikk

Referanser 

Politiske partier i Estland
Politiske partier etablert i 1994
Politiske partier nedlagt i 2012
1994 i Estland
2012 i Estland