Anárion

Anárion (anar er quenya for sol) er en fiktiv person fra J.R.R. Tolkiens fortellinger om Númenor og Midgard. Han var Elendils andre sønn og Isildurs bror. Anárions sønn Meneldil var den siste mann født på Númenor før undergangen. Sammen med faren og broren var han en av lederne for elendili (alvenennene) eller de trofaste, númenoreanerne som motsatte seg Ar-Pharazôn og Saurons styre på Númenor. 

Etter undergangen dro Elendil nord i Midgard, nær alveriket Lindon, og grunnla der kongeriket Arnor, mens Isildur og Anárion dro sør, hvor de grunnla kongeriket Gondor. Begge rikene ble grunnlagt med utgangspunkt i eksisterende númenoreanske kolonier. 

Isildur og Anárion var hovedansvarlige for den tidlige organiseringen av Gondor. De grunnla byene Minas Anor, Minas Ithil og Osgiliath. Osgiliath ble navngitt etter Elendil, Anor etter Anárion og Ithil og Ithilien etter Isildur. 

Ritignok ble Gondor angrepet av Sauron kort tid etter. Minas Ithil ble tatt, og Isildur ble drevet bort. Under det siste forbundets krig forvarte Anárion Gondor mens han styrte landet som dets regent, mens Isildur dro nordover for å slå seg sammen med Elendil og alvene. Anárion lyktes i å forsvare Gondor mot Sauron, men han skjønte at han Gondor ville gå under hvis ikke Elendil kom. 

Da Elendil, Isildur og Gil-galad kom, dro han med dem for å angripe Mordor. Han kjempet i slaget ved Dagorlad og beleiringen av Barad-dûr, men han ble drept av en stein kastet fra Mørketårnet. 

Anárion hadde fire barn. Meneldil, den yngste, ble senere konge av Gondor. 

Anárion og Isildurs etterkommere ble gjenforent da Anárions etterkommer, prinsesse Fíriel av Gondor, giftet seg med Isildurs etterkommer, prins Arvedui av Arthedain, et av rikene Arnor ble delt inn i. Dette førte til at Aragorn II kunne ble høykonge over Arnor og Gondor, som konge av Det gjenforente riket. 

Konger av Gondor