Anisozygoptera

[ukjent navn]
 Epiophlebioptera 

Anisozygoptera er en delgruppe av øyenstikkere, (Odonata).  Anisozygoptera regnes blant de mest primitive delgruppene blant insektene.  Det er finnes en rekke fossile arter, og to nålevende arter i verden, begge i plassert samme slekt. Epiophlebia laidlawi og Epiophlebia superstes.

Systematisk inndeling 
Nyere forskning viser at de «moderne» artene (Anisoptera) er en søstergruppe til de «antikke» (Anisozygoptera) og at begge disse er nå plassert i en ny felles delgruppe eller underorden, Epiprocta, som igjen er søstergruppe til vannymfene (Zygenoptera). Skrevet på hierarkisk skrivemåte blir slektskapet mellom delgruppene slik: (Du kan lese mer om dette her : System (biologi) og Gruppe (biologi).)

 «vannymfene» Zygoptera – Vannymfer
 «alle øyenstikkere og libeller» Epiprocta 
 «moderne øyenstikkere» Anisoptera – Øyenstikkere og libeller 
 «antikke øyenstikkere» Anisozygoptera 
 [ukjent navn] – fossile, utdødde arter
 Epiophlebioptera – de to nålevende artene

Tradisjonell inndeling 
I den tradisjonelle måten å systematisere delgruppene, var de «moderne øyenstikkerne» (Anisoptera), plassert som en søstergruppe til både de «antikke øyenstikkerne» (Anisozygoptera) og vannymfene (Zygenoptera). Nomenklaturen følger Askew (1988), gjengir bare aktuelle delgrupper for Norge.

 ordenen øyenstikkere, (Odonata)  
 delgruppe Anisozygoptera  
 Epiophlebioptera
 overfamilie  Epiophlebioidea 
 familie Epiophlebiidae – to nålevende arter.
 slekt Epiophlebia
  Epiophlebia laidlawi – finnes i  Himalaya
 Epiophlebia superstes  – finnes i Japan

Referanser

Litteratur 
 Askew, R. 1988. The Dragonflies of Europa. Harley Books, Colchester, 291 sider.
 Lohmann, H. 1996. Das phylogenetische System der Anisoptera (Odonata). Deutsche Entomologische Zeitschrift 106(9): side 209-266. 
 Anisozygoptera - http://www.taxonomy.nl

Eksterne lenker 
 
 
  www.nhm.uio.no/norodo/  – Et norskspråklig nettsted om norske øyenstikkere.

Øyenstikkere
Dyr formelt beskrevet av Anton Handlirsch
Øyenstikkere formelt beskrevet i 1906