Cathróe av Metz

Cathróe av Metz (født ca. 900  i Skottland, død 1. mars 971 i Skottland) var en skotsk munk, abbed og senere helgen. Hans liv er nedtegnet i en hagiografi, De Sancte Cadroe abbate, skrevet kort tid etter hans død av en munk ved klosteret Sankt Felix i Metz hvor Cathróe var abbed. Mirakler om helbredelser ble tilskrevet Cathróe i løpet av hans liv og han ble betraktet som en helgen etter sin død. Forfatteren av helgenbeskrivelsen oppgis å være en Ousmann (eller Reimann eller Erimann).

Foruten den informasjon som omhandler hendelser i Lotharingia og daværende Tyskland, og om holdninger i hans tid, er Cathróes liv av særskilt interesse for historikere for det lys det gir om situasjonen i sørlige Skottland i løpet av 900-tallet.

Opprinnelse 
En ledetråd til Cathróes opprinnelse og bakgrunn er hans navn; gjengitt ulikt som Cadroe, Cadroë, Catroe, Cadroes, Cadroel, Codroel, Kaddroë. I helgenbiografien er hans navn gjengitt som Kaddroe av hans biograf. Hans biograf forklarer at det betyr bellator in castris Dominis, «en soldat i Herrens leir(er)». En del forskere har foreslått at det munker på det europeiske fastlandet hørte og transkriberte var et brytonisk, særskilt kumbrisk navn, og hvor det første elementet representerte det kumbrisk Cat, «slag». Imidlertid, ved følge John Colgan, favoriserer David Dumville en goidelisk etymologi. Han peker på at personnavnet Cathróe er bevitnet på gammelirsk og mellomirsk, og kan bli forklart som en sammensatt mening av «slagmark» (Cath, lingvistisk beslektet med walisiske cat + róe).

Cathróe ble født en gang rundt 900. Hans fars navn er gitt som Fochereach, en adelsmann og hans mor var Bania, som kom fra en tilsvarende bakgrunn. Etter hans bror ble født med det goideliske navnet Mattadán, ble Cathróe sendt av sted til oppfostring hos hans onkel på farssiden, Beanus (sankt Bean, men det er flere gæliske helgener med dette navnet).

Pilegrimsreise 
Bean sendte sin nevø til Armagh på Irland for å studere og hvor han synes å ha lært både latin og gresk. Han kom tilbake til Skottland for å undervise ved sin onkels kloster. Personlige visjoner overtalte Cathróe til å forlate Skottland for å bli pilegrim. Hans biograf forteller at «kongen som styrte landet, Konstantin var hans navn, skyndsomt forsøkte holde tilbake [Cathróe]». Cathróe gikk inn «huset for den hellige Brigit», antagelig klosteret dedikert til sankt Brigid av Kildare ved Abernethy. «En bestemt abbed, kalt Maelodair [Máel Odran]» overtalte kong Konstantin til å gi Cathróe tillatelse til å dra og gi ham hjelp til hans reise. «Deretter ga rivaliserende støtte med gull og sølv, med skrud og hester og de sendte [Cathróe] med guds velsignelse, og ledet av kongen selv kom han til kumbrianernes land». Biografen forteller at kong Dovenaldus styrte kumbrianerne og at han var Cathróes slektning. Kongen fulgte Cathróe til byen Loidis (antagelig Leeds eller Carlisle), «som er grensen mellom kumbrianerne og nordboerne».

I York ble Cathróe ønsket velkommen, hevder skribenten, av kong Erik da hans hustru var en slektning av Cathróe. Denne påstanden er problematisk da man har antatt at Erik var identisk med Eirik Blodøks. Eirik var gift med ei Gunnhild. Ifølge flere sagaer ættet hun fra Hålogaland, og hun fremstilles i den forbindelse som trolldomskyndig. Den latinske Historia Norvegiæ sier derimot at hun var datter av den danske kong Gorm.  Se ellers en egen artikkel om Gunhild Kongemor. I henhold til norrøne kilder var Eiriks hustru altså ikke skotsk. Vi vet ikke når dette skjedde. Basert på omstendighetene tolket Wollf at det var i perioden 939-943.

Senere karriere 
Cathróe var abbed av Waulsort (i dagens Belgia) i flere år, inntil Adelbero, biskop av Metz, ga ham administrasjonen av sankt Felix' kloster i Metz.

Referanser

Litteratur
 Reimann / Ousmann: De S. Cadroe abbate, red. John Colgan, Acta Sanctorum Hiberniae, bind 1. s. 494 ff; deler er gjenopptrykt av Skene, William Forbes: Chronicles of the Picts, Chronicles of the Scots. s. 106–116; red. Bollandistere: Acta Sanctorum. 1. mars 1865, 473-480 (ufullsendig); red. og overs. Anderson, Alan Orr: Early Sources of Scottish History, A.D. 500 to 1286 (fra Colgans utg., s. 495–7). Ingen fullstendig oversettelse har blitt gjort.
 Anderson, Alan Orr ([1922] 1990): Early Sources of Scottish History A.D 500–1286, bind 1. Opptrykk med korrektsjoner. Paul Watkins, Stamford, ISBN 1-871615-03-8.
 Busse, Peter E. (2006): «Catroe/Cadroe» i: Celtic Culture. A Historical Encyclopedia, red. John Koch. Bind 1. Santa Barbara,  s. 356.
 Dumville, D.N. (2001): «St Cathróe of Metz and the hagiography of exoticism» i: Studies in Irish Hagiography. Saints and scholars, red. John Carey, Máire Herbert and Pádraig Ó Riain. Dublin, s. 172-88.
 MacQuarrie, Alan (1997): The Saints of Scotland: Essays in Scottish Church History AD 450–1093. Edinburgh: John Donald, ISBN 0-85976-446-X.
 MacQuarrie, Alan (2004): «Catroe (900/01–971)» i: Oxford Dictionary of National Biography. Oxford University Press
 Picard, Jean-Michel (1998): «Adomnán's Vite Columbae and the cult of Colum Cille in continental Europe» (PDF) i: Proceedings of the Royal Irish Academy, Seksjon C, bind 98.

Skotske helgener
Dødsfall i 971