Landsskogtakseringen

Landsskogtakseringen ble opprettet i 1917 for å gjennomføre en systematisk taksering av skogen for å være sikker på at den ikke ble for hardt belastet. Målet var å sørge for en bærekraftig forvaltning av skogene, som man på den tiden fryktet stod i fare for å bli borte. Den første verdenskrig førte til stor etterspørsel etter tømmer.

Bakgrunnen var en artikkel av Agnar Barth i Tidsskrift for skogbruk sterkt uttrykk for bekymring for tilstanden i norske skoger blant annet ved at hogsten ikke var bærekraftig («De norske skoger med stormskritt mot undergangen»). Barth var særlig skeptisk til det planløse høstingsskogbruket. Han ba politikerne om å utarbeide en god skoglov. Agnar Barth var til forskjell fra sin J.B. Barth motstander av snauhogst. På bakgrunn av Barths bekymring satte Stortinget i gang nasjonal skogtaksering (Landsskogtakseringen) som var den første i verden, på 1920-tallet ble tilsvarende satt i gang i Sverige, Finland og USA.

Den første landsskogtaksten ble avsluttet i 1932. Etter den tid er det blitt gjennomført åtte mer eller mindre landsdekkende takster.

Landsskogtakseringen benytter seg av representative prøveflater fordelt utover hele landet. Disse flatene blir gjennomgått, målt og tellet, og sammenholdt med data fra tidligere år. På denne måten fås en god og representativ forståelse av de norske skogenes tilstand.

Institusjonens første ledere bestod av forstkandidaten Olaf Skøyen og Aasmund Vigerust. I våre dager er landsskogtakseringen innlemmet i Norsk institutt for skog og landskap.

Referanser 

Norske statlige myndigheter