Gullbasser

Hårgullbasse Cetonia aurata
 Maurgullbasse Protaetia metallica
 Liocola marmorata

Gullbasser (Cetoniinae eller Cetoniidae) er store, oftest praktfullt fargerike, metallglinsende biller.  I Norge finnes fire arter, de fleste i denne gruppen er fra varmere land.

Utseende  
Middelsstore til svært store (5–120 millimeter) biller, gruppen omfatter noen av verdens største biller i den afrikanske slekten Goliathus. Kroppen er litt flattrykt og kantete, hos mange blank og metallisk, sjelden påfallende hårete. Hodet er mer eller mindre skovlformet, kan ha et horn i midten, antennene ganske korte og bladformede. Beina er middels kraftige, føttene (tarsene) ofte nokså lange. Flygevingene er temmelig store, gjerne mørkt fargede. Larvene er C-formede, tykke, bleke og tynnhudete, med tre par korte bein i forenden og en stor hodekapsel.

Levevis 
En del gullbasser, deriblant de norske artene, kan fly med lukkede dekkvinger i stedet for å måtte ha dem sperret opp og ut til sidene. Det kommer av at dekkvingenes kant på siden har en utskjæring som gir plass for vingebevegelsene, som bildet oppe til høyre viser. Larvene utvikler seg gjerne i muld eller annet råtnende plantemateriale.

Habitat 
De voksne av mange arter besøker ofte blomster i godt vær, men holder seg skjult når det er overskyet. Larvene lever ofte av vedmuld inne i hule trær, men noen holder til for eksempel i maurtuer.

Gullbasser i Norge 
Bare tre arter av gullbasser er funnet i Norge. De er ca. 1,5–2 cm lange og er nokså forskjellige og enkle å holde fra hverandre. De tre artene er:

 Hårgullbasse Cetonia aurata (Linnaeus, 1758). Hårgullbassen er sterk metallisk grunn til bronsefarget med gråhvite små skrukke-aktige tegninger på dekkvingene. Den er funnet nord til Nord-Trøndelag.
 Maurgullbasse Protaetia metallica (Fabricius, 1775). Maurgullbassen er sterkt metallisk grønn til gulgrønn, men uten hårgullbassens gråhvite tegninger. Maurgullbassen finnes særlig på Østlandet og rundt Trondheimsfjorden, men er funnet nord til Øst-Finnmark, selv om den mangler i mye av Nord-Norge.
 Liocola lugubris (Herbst, 1786). Denne arten mangler ovennevnte arters sterke metalliske farge, men har de gråhvite tegningene man finner hos hårgullbasse.

På Baltikum finnes det to arter til som er relativt nært beslektet med de norske artene, og som teoretisk sett kan komme til å dukke opp i Norge. Disse er Oxythyrea funesta og Tropinota hirta.

Underfanilien Trichiinae (eller stammen Trichiini) regnes av noen til gullbassene. Av dem finnes praktgullbassen og humlebillen i Norge.

Systematisk inndeling 
Cetoniinae, Valginae og Trichiinae blir gjerne ført sammen i familien Cetoniidae. Den systematiske inndelingen innen gruppen Scarabaeoidea varierer sterkt mellom ulike publikasjoner. I artikkelen om skarabider (Scarabaeidae) har vi valgt å regne Cetoniinae som én underfamilie av skarabider (Scarabaeidae), og Trichiinae og Valginae som egne underfamilier. Et annet alternativ som er fulgt under er å regne Cetoniinae som en underfamilie, og Trichiinae (som Trichiini) og Valginae (som Valgini) som undergrupper av denne.

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Overfamilien skarabider (Scarabaeoidea)
 Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
 Underfamilien gullbasser, Cetoniinae Leach, 1815 – ofte regnet som en egen familie
 Stammen Cetoniini (herunder alle de norske artene)
 Stammen Cremastocheilini
 Stammen Diplognathini
 Stammen Goliathini
 Slekten Eudicella – store, metalliske biller, hannen med et gaffelformet fremspring i pannen.
 Slekten goliatbiller, Goliathus Lamarck, 1801
 Stammen Gymnetini
 Stammen Phaedimini
 Stammen Schizorhinini
 Stammen Stenotarsiini
 Stammen Taenioderini
 Stammen Trichiini
 Stammen Valgini
 Stammen Xiphoscelidini
 Slekten Genonota Zhang, 1989 – fossil slekt med uklar tilknytning

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Bildegalleri over Cetoniinae
 Artsdatabanken: Artsnavnebasen (systematikk)
 Cetoniidae på Encyclopedia of life

Skarabider
 
Biller formelt beskrevet i 1815
Dyr formelt beskrevet av William Elford Leach