TIS 620

TIS 620 (Thai Industrial Standard 620) er det vanligste tegnsettet for thai og det eneste som brukes i Thailand. Standarden gis ut av Thai Industrial Standards Institute (TISI), som er underlagt Thailands industridepartement. Standarden heter formelt «Standard for koding av thai-tegn for bruk med datamaskiner» (thai: รหัสสำหรับอักขระไทยที่ใช้กับคอมพิวเตอร์). Den nåværende standarden er TIS 620-2553, der 2553 er året den ble implementert, i henhold til den thailandske solkalenderen (1990 e.Kr.); TIS 620-2553 var en oppdatering av den tidligere TIS 620-2529 (1986).

Oppbygning
TIS-620 er et utvidet ASCII-tegnsett som er kompatibelt med 7-bits ASCII. Det bruker 8-bits intervallet fra heksadesimale A1 til FB for å kode thai-skriften. Ettersom thai-skriften er mer kompleks enn f.eks. det latinske alfabetet, med diakritiske tegn og over- og underskrevne vokal-tegn, kan TIS 620 bare brukes for å sende informasjon, og det er nødvendig med videre språksøtte for å få skriften til å vises ordentlig.

Internasjonal bruk
TIS-620 ble tatt i bruk som ISO 8859-11 i 1999; den eneste forskjellen er at ISO 8859-11 definerer heksadesimale A0 som non-breaking space, mens TIS-620 har den som reservert, dog udefinert.

TIS-620 tegnsettet har også blitt tatt i bruk innenfor Unicode (ISO 10646). I Unicode kodes thai mellom U+0E01 og U+0E7F. Tegn fra TIS-620 kan konverteres til UTF-16 ved å legge 0E til foran, og trekke heksadesimale A0 fra.

Kodekart

I denne tabellen er 20 vanlig mellomrom. Kodepunktene 00-1F, 7F, 80-9F, A0, DB-DE og FC-FF har ingen verdi i TIS-620.

Kodepunktene D1, D4-DA, E7-EE (markert i lyseblått) er diakritiske tegn og over-/underskrevne vokaler.

Rekkefølge  
Det finnes bare én rekkefølge for å lagre thai-skrift med denne standarden. Tegnene lagres i den rekkefølgen man ville skrevet dem, dersom man skrev ordet for hånd. Denne rekkefølgen er skjematisk satt opp nedenfor, med ordene เพื่อน ([pɯan] «venn») og คุ้ย ([kui] «å grave med klørne» (som en hund)) som eksempler. For å vise et mer komplisert ord vises også รามเกียรติ์.

Først skrives den forskrevne vokalen, så ordets første konsonant. Deretter kommer den over- eller underskrevne vokalen (ettersom det ikke finnes noen sammensatt vokal som består av både en over- og underskreven vokal, er begge disse det 3. man skriver). Det fjerde tegnet er et diakritisk tegn, typisk et tonemerke. Så kommer den etterskrevne vokalen, og til slutt stavelsens siste konsonant. 

Selv om ำ gjerne oppfattes som en delvis overskrevet vokal, anses den i TIS 620 for å være en etterskrevet vokal, og skal skrives etter diakritiske tegn. F.eks. i et ord som น้ำ ([nám] «vann») skal mai tho skrives før ำ.

Eksterne lenker 
 
  En side om hvordan thai-skrift bør vises på en datamaskin (uavhengig av hvordan den kodes).

Thailandsk kultur
Thai
Tegnsett