Yaşar Kemal

Yaşar Kemal, egentlig Kemal Sadık Gökçeli, (født 6. oktober 1923 i landsbyen Hemite [nå Gökçedam] i provinsen Osmaniye i Tyrkia, død 28. februar 2015 i Istanbul) var en tyrkisk forfatter. Han ble regnet som en av Tyrkias ledende forfattere og en fornyer av tyrkisk litteratur med en episk stil basert på folkediktningen i landet og preget av hans oppvekst i trange kår. Han ble som den første fra Tyrkia forestått som mottaker av nobelprisen i litteratur – ikke minst på grunn av sin debutroman İnce Memed. Ni av hans romaner har blitt filmatisert.

Liv og virke

Bakgrunn
Kemals foreldre var fattige kurdere som kom fra Van under første verdenskrig. I den fattige landsbyen Hemite, der han ble født, var familien hans de eneste kurderne, slik at Kemal lærte tyrkisk bedre enn kurdisk. Han skrev sine bøker på tyrkisk. Han regnet seg som tyrkisk forfatter uten å fremheve sin kurdiske bakgrunn. Han var det eneste av landsbyens barn som lærte å lese.

Kemal mistet et øye i samband med en fåreslakt, og hans far ble myrdet av sin fostersønn da Yasar var fem år. Disse traumatiske hendelser førte til at han fikk talebesvær, som varte til han var tolv år gammel.

Forfatter
Tyrkiske medier drev kampanjer mot Kemal, og han ble tiltalt eller truet med tiltale for støtte til kurdisk separatisme. I 1995 ble han dømt til 20 måneders betinget fengsel for å ha oppfordret til separatisme. Han var en venn av Orhan Pamuk.
Kemal drømte om å få nobelprisen i litteratur, og ble nominert på 1970-tallet. Leo Tolstoj var ett av hans forbilder.
Under militærstyret i Tyrkia på 1970-tallet bodde Kemal en tid i Sverige. Han var først gift med Thilda Serrero, og giftet seg med Ayse S. Baban da han var blitt enkemann. Flere tusen møtte opp i Kemals begravelse 2. mars 2015, blant annet tidligere president Abdullah Gül og Orhan Pamuk

Bibliografi

Romaner og fortellinger 

 Sarı Sıcak, 1952
 İnce Memed, 1955. Norsk oversettelse ved Reidar Revold 1971: Magre Memed
 Teneke, 1955
 Orta Direk, 1960. Norsk oversettelse ved Aud Greiff 1976: Bomullsveien
 Yer Demir Gök Bakır, 1963. Norsk oversettelse ved Aud Greiff 1978: Jord av jern, himmel av kobber  ISBN 82-02-03977-0
 Üç Anadolu Efsanesi, 1967 
 Ölmez Otu, 1968. Norsk oversettelse ved Aud Greiff 1979: Gresset som aldri dør ISBN 82-02-04229-1
 İnce Memed II, 1969. Norsk oversettelse ved Aud Greiff 1974: Tistlene brenner ISBN 82-02-03062-5
 Ağrıdağı Efsanesi, 1970. Norsk oversettelse ved Aud Greiff 1975: Legenden om Ararat ISBN 82-02-03291-1
 Binboğalar Efsanesi, 1971. Norsk oversettelse ved Odd Lund 1976: Legenden om de tusen okser ISBN 82-574-0253-2
 Çakırcalı Efe*, 1972
 Akçasazın Ağaları/Demirciler Çarşısı Cinayeti, 1974. Norsk oversettelse ved Aud Greiff 1974: Mordet på smedens torg
 Akçasazın Ağaları/Yusufcuk Yusuf, 1975
 Yılanı Öldürseler, 1976
 Al Gözüm Seyreyle Salih, 1976. Norsk oversettelse ved Aud Greiff 1983: Salih og måken 
 Allahın Askerleri, 1978
 Kuşlar da Gitti, 1978
 Deniz Küstü, 1978
 Hüyükteki Nar Ağacı, 1982
 Yağmurcuk Kuşu/Kimsecik I, 1980. Norsk oversettelse ved Aud Greiff 1999: Ensomme Salman ISBN 82-02-17584-4
 İnce Memed III (1984) 
 Kale Kapısı/Kimsecik II, 1985
 İnce Memed IV, 1987
 Kanın Sesi/Kimsecik III, 1991
 Fırat Suyu Kan Akıyor Baksana, 1997
 Karıncanın Su İçtiği, 2002 
 Tanyeri Horozları, 2002

Dikt 
 Ağıtlar, 1943 
 Taş Çatlasa, 1961
 Yayımlanmamış 10 Ağıt, 1985
 Ustadır Arı, 1995
 Zulmün Artsın, 1995

Sakprosa 
 Yanan Ormanlarda 50 Gün (reportasje), 1955
 Çukurova Yana Yana (reportasje), 1955
 Peribacaları (reportasje), 1957
 Bu Diyar Baştan Başa (reportasje), 1971
 Bir Bulut Kaynıyor (reportasje), 1974
 Baldaki Tuz (avisartikler 1959-74)
 Ağacın Çürüğü (artikler og taler), 1980

Barnebøker 
 Filler Sultanı ile Kırmızı Sakallı Topal Karınca, 1977

Priser og utmerkelser 

 Bjørnsonordenen 1997
 Stig Dagermanprisen 1997 
 Friedenspreis des Deutschen Buchhandels 1997, tale ved Günther Grass under overrekkelsen i Frankfurt am Main.
 Bjørnsonprisen 2013

Referanser 

Tyrkiske forfattere
Kurdere
Personer fra Osmaniye
Friedenspreis des Deutschen Buchhandels