Ehrlichia

Ehrlichia er en slekt bakterier i ordenen rickettsiales som overføres til mennesker ved flåttbitt. Flere arter kan forårsake infeksjon (Ehrlichiose) hos mennesker. Slekten har navn etter den tyske mikrobiologen og nobelprisvinneren Paul Ehrlich (1854–1915). Ehrlichiose er ikke zoonotisk, dvs at den ikke smitter fra dyr til mennesker, kun via flåttbitt.

Historikk
Sykdommen ble først påvist i Sør-Afrika på 1800-tallet. At flått var smittekilden ble første gang påvist i 1900. Selve organismen ble påvist i 1925 da den ble klassifisert som en rickettsia. Den fikk opprinnelig navnet Rickettsia ruminantium. I 1945 ble det utviklet en behandling for å immunisere husdyr. Dette er fortsatt den eneste tilgjengelige «vaksine». I 1985 klarte man for første gang å dyrke ehrlichiabakterien i vevskultur.

Ehrlichiose ble først beskrevet av den norske legen Johan Bakken i USA i 1994. Det første dokumenterte tilfellet i Europa ble oppdaget i Slovenia i 1997. De første tilfellene i Norge ble beskrevet i 1998. De første svenske tilfellene av human granulocytær ehrlichiose ble beskrevet i 1999. 

Sykdommen arter seg vanligst som en akutt, febril tilstand med hodepine og muskelsmerter som de vanligste kliniske funn, men nedsatt matlyst, kvalme, leddsmerter og tørrhoste forekommer hyppig. Ubehandlet kan sykdommen vare i uker. Et alvorlig, sepsisliknende sykdomsbilde med dødelig utgang forekommer hos under 2 % av pasientene, da spesielt blant eldre mennesker. 

I en norsk, seroepidemiologisk studie ble det funnet at 10 % av pasienter med sikker borreliose også hadde antistoffer også mot ehrlichioseagens.

Human granulocytær ehrlichiose skyldes en rickettsiabakterie som i dag har navnet Anaplasma phagocytophilum (tidligere kalt Ehrlichia equi eller Ehrlichia phagocytophila). Sykdommen betegnes i dag Human granulocytær anaplasmose.

Se også
Anaplasmose

Referanser 

Bakterielle infeksjoner