Eudaimonia

Eudaimonia (gresk: εὐδαιμονία, eu̯dai̯monía), tidvis gjengitt som eudaemonia eller eudemonia, er et gresk ord fra antikken som vanligvis oversettes som «lykke», «lykksalighet», eller «velvære», eller «sann lykke»; imidlertid har «menneskelig blomstring» blitt foreslått som en mer presis oversettelse av den opprinnelige mening.

Etymologisk består det av to ord, eu, «god», og daimōn, «ånd». Det er sentralt konsept i den aristoteliske etikk og politiske filosofi, sammen med begreper som aretē, vanligvis oversatt som «dyd» eller «fortreffelighet» eller «god egenskap», og fronesis, «praktisk eller etisk visdom». I Aristoteles' verker er eudaimonia (basert på eldre gresk tradisjon) benyttet som et begrep for det absolutt høyeste menneskelig gode, og således er det målet for praktisk filosofi, inkludert etikk og politisk filosofi, å betrakte (og erfare) hva det faktisk er, og hvordan det kan bli oppnådd.

Se også 
 Antikkens greske filosofi

Referanser

Litteratur 
 
 Ackrill, J. L. (1981): Aristotle the Philosopher. Oxford: Oxford University Press. ISBN 0-19-289118-9
 Urmson, J. O. (1988): Aristotle’s Ethics. Oxford: Blackwell.
 Stigen, Anfinn, red. (1978): Tekstinnføring til Aristoteles' Den nikomaktiske etikk Bok I og X, Oslo: Gyldendal Norsk Forlag, ISBN 82-05-09727-5
 Annas, Julia (2011) Intelligent Virtue. Oxford University Press: London

Filosofi
Greske ord og uttrykk
Etiske konsepter