Slaget om Taiyuan

Slaget om Taiyuan (tradisjonell kinesisk: 太原會戰; pinyin: Tàiyuán Huìzhà; japansk: 太原作戦) var et større slag utkjempet mellom Republikken Kina og Keiserriket Japan i 1937 under den andre kinesisk-japanske krigen, som har fått navnet sitt etter Taiyuan, hovedstaden i Shanxi-provinsen, som lå i den nasjonale revolusjonshærens andre militærregion.

Dette slaget endte med et nederlag for den kinesiske revolusjonshæren, og førte til at de tapte deler av Suiyuan, mesteparten av Shanxi og mesteparten av deres moderne arsenal i Taiyuan, og ble den effektive slutten på større motstand mot de invaderende japanerne i Nord-Kina. Etter å ha okkupert disse områdene fikk japanerne tilgang til kullforsyningene i nærliggende Datong, men de ble også utsatt for revolusjonshærens geriljagruppers angrep, som inkluderte angrep fra den kommunistiske åtteveisarméen, som holdt tilbake mange japanske soldater som ellers kunne ha blitt brukt i andre felttog.

I september 1937 hadde Tōjō Hideki, da stabssjef for Kwangtung-hæren, sendt de japanske styrkene basert i Chahar for å invadere Shanxi for å kunne bruke ressursene i provinsen. Byen Datong ble inntatt, og de kinesiske soldatene måtte gå over på defensiven, og samlet styrkene sine langs Den kinesiske mur, som førte til slag som Pingxingguan og nordøst i Niangziguan. Den kinesiske krigsherren og offiseren Yan Xishan bestemte seg for å sende tropper for å forsterke Shijiazhuang, men dette førte til at det ble for få soldater til å forsvare Nord-Kina, og dette førte til at japanerne kunne bryte gjennom de kinesiske linjene og presse dem tilbake til en ny forsvarslinje ved Xinkou. Kampene fortsatte inn i oktober i slaget om Xinkou, da japanerne utflankerte Niangziguan, og presset de kinesiske forsvarerne til å overgi seg, og inntok dermed Taiyuan. 

Taiyuan
Taiyuan
Konflikter i 1937
Taiyuan
1937 i Kina
1937 i Japan
Taiyuan