Ciklosporin

Ciklosporin, cyklosporin, ciclosporin(INN), cyclosporine (USAN) eller cyclosporin (BAN), er et immunsuppressivt legemiddel som ofte brukes etter organtransplantasjon for å redusere risikoen for frastøting av organet. Dette gjøres ved at Ciklosporin reduserer aktiviteten i pasientens immunforsvar slik at de naturlige prosessene som normalt vil frastøte det nye organet reduseres. Medikamentet er viktig i forbindelse med transplantasjoner av hud og indre organer, men blir også brukt til behandling av autoimmune sykdommer.

Ciklosporin A er hovedformen av medikamentet, og er et syklisk polypeptid bestående av 11 aminosyrer (et undekapeptid) som produseres i soppen Tolypocladium inflatum, opprinnelig isolert fra en norsk jordprøve.

Oppdagelse
Sommeren 1969 var den sveitsiske biologen Hans Peter Frey og hans kone på bilferie i Norge. På veien fra Oslo til Bergen stoppet de flere steder på Hardangervidden og tok med seg jordprøver. Hans Peter Frey var ansatt ved det medisinske laboratoriet Novartis (tidligere Sandoz) i Basel, som hadde bedt sine ansatte om å ta med seg jordprøver hjem fra reiser. I Freys prøve fra Skiftesjøen øst for Dyranut  meter over havet fant ikke forskerne det de hadde lett etter, men en mikroskopisk sekksporesopp kjent som Tolypocladium inflatum som produserer Ciklosporin A. Det inngår i mange legemidler, blant annet til bruk etter organtransplantasjoner fordi det demper immunforsvaret og hindrer pasientens kropp i å avvise et nytt organ. Legemiddelet hjelper også på eksem og alvorlig psoriasis. I dag omsettes det medisiner med Ciklosporin A for mange milliarder kroner i året. Den immunsupressive effekten av ciklosporin ble oppdaget den 31. januar 1972. Oppdagelsen ble gjort under en screening av immunsuppresjon som ble designet og implementert av dr. Hartmann F. Stähelin.

Indikasjoner
Suksessen med ciklosporin As forhindring av organrejeksjon ble påvist i levertransplantasjoner utført av dr. Thomas Starzl ved Universitetssykehuset i Pittsburgh. Den første pasienten var en 28 år gammel kvinne som gjennomgikk transplantasjonen den 9. mars, 1980 Ciklosporin ble godkjent for bruk i 1983.

Ciklosporin benyttes også ved alvorlige tilfeller av psoriasis, atopisk eksem, reumatoid artritt og andre relaterte sykdommer.

Virkemåte 
Ciklosporin regnes for å binde seg til det cytosoliske proteinet cyclophilin (immunophilin) i immunkompetente lymfocytter, spesielt T-lymfocytter. Dette komplekset av ciklosporin og cyclophilin holder tilbake celcineurin, hvilket under normale omstendigheter er ansvarlig for å aktivere transkripsjonen til interleukin-2. Det motvirker også produksjonen av lymfokiner og interleukiner, hvilket leder til en nedsatt funksjon av effektor-T-cellene. Det påvirker ikke den cytostatiske aktiviteten.
Ciklosporin har også en effekt på mitokondriene.

Preparatnavn 
Medikamentet markedsføres i størst omfang av Novartis under merkenavnet Sandimmun.

Referanser

Eksterne lenker
 Ciklosporin - Norsk legemiddelhåndbok 
Lenker på engelsk:
 Neoral U.S. Prescribing Information
 Sandimmune U.S. Prescribing Information
 Atopica brand (for atopic dermatitis in dogs)

 

peptider
Legemidler
Immunsuppressive legemidler
ATC S01X