Beryll

Beryll er et silikat-mineral med beryll og aluminium som kationer. Formelen er Be3Al2(Si6O18). Beryll finnes i mange ulike farger og er populær som smykkestein. Mineralet er heksagonal og danner krystaller med seks-kantet tverrsnitt. Den finnes flere plasser i Norge i gode krystaller.

Etymologi

Beskrivelse
Beryll er et aluminium-beryllium-silikatmineral, og danner som regel stavformede krystaller med 6-kantet omriss. Disse kan være betraktelig i størrelse. I Evje-Iveland område har det blitt funnet opptil 3 meter lange krystaller, og krystaller som veidde om lag 3 tonn.

Den største krystall noensinne funnet, er et beryllkrystall av 18 m lengde, 3,5 m i tverrsnitt og med en estimert vekt av ca. 380 tonn. Funnstaden var Malakialina på Madagscar.

Som regel opptrer beryll i krystaller av grumset gull-grønn-blå-aktig farge, selv om krystallene kan være perfekte. Helt gjennomsiktig, edel beryll, er adskillig mer sjeldent.

Beryll er med en hardhet på 7,5-8 på Mohs skala forholdsvis hard, og kan derfor brukes som smykkestein. Det er mulig å lage riper i kvarts med beryll.

Beryll forekommer i pegmatitt, granitt, glimmerskifer og greisen sammen med topas. Den har en hardhetsgrad av 7,5–8.

Historie
Så tidlig som i antikke Egypt ble flotte fargede varianter av beryll verdsatt som smykkestein. I Kleopatras tid ble smaragd utvunnet i Nubiaørkenen. Den romerske skribenten Plinius den eldre (22/23 til 79 f.Kr.) nevner smaragd og beryll i en av sine bøker, og gjenkjente dem som ett og samme mineral. Han skriver også at det fant sted gruvedrift etter smaragd ved Rødehavet.

Spanske conquistadorer i det 16. århundre tok med smaragder fra Colombia.

Gruvedrift

Berylliummalm
I Evje og Iveland fant det sted omfattende gruvedrift etter feltspat, kvarts, glimmer og til dels sjeldne mineraler. Under gruvedriften ble det ofte funnet betraktelige mengder beryll, både som store krystaller, og som rike ansamlinger av mindre krystaller.

Før den første verdenskrig solgte feltspathandlere Olaus Thortveit fra Iveland beryll for 60 øre pr. kilo.

På 1950-tallet solgte beryll for 4,- pr. kilo. Den ble brukt til å lage ren beryllium for å fremstille kobberberyllium. Dette er en slitesterk legering som ikke danner gnister når den slås mot andre metallgjenstander. Redskap i denne legering blir brukt i bl.a. kullgruver og på oljeplattformer.

I dagens tid er det gruvedrift etter beryll i noen afrikanske land, Brasil, Mosambik og sannsynligvis Russland. I USA finnes svære forekomster av beryllium i Utah, og der produseres mer beryllium enn i alle andre land samlet. I Norge er det foreløpig ikke lønnsomt å ha gruvedrift etter beryllium.

På Høgtuvafjellet nordvest for Mo i Rana i Nordland finnes det en annen type berylliumforekomst, som sannsynlig er Europas største. Malmmineralet her kalles fenakitt.

Mineraler i beryllgruppen
I mineralogien finnes det en gruppe mineraler ved navnet «beryllgruppen». Ved siden av beryll inneholder gruppen fem andre medlemmer. Disse varierer fra å være forholdsvis sjeldne til å være svært sjeldne på verdensmålestokk. Alle disse danner heksagonale krystaller.

Beryllgruppen har formelen: (M3+,M2+)4[Be6Si12O36-z(OH)z]·(H2O)yAx

A = hovedsakelig Na og x = sannsynligvis ikke større enn 1.

Avdeevitt
Formel: (Na,Cs)(Be2Li)Al2(Si6O18).

Avdeevitt er et svært sjeldent medlem av beryllgruppen og blir kun funnet i én forekomst i Myanmar]. Den har rosa farge.

Bazzitt
Formel: Be3Sc2(Si6O18).

I bazzitt er aluminium erstattet av scandium.

Bazzitt finnes som små krystaller i pegmatitter og i hydrotermale forekomster. Det er ikke mulig å skille bazzitt og beryll visuelt.

I Norge finnes bazzitt som blå krystaller i pegmatitt i Tørdal, og den er observert i Høydalen gruve i Tørdal. Videre har den blitt funnet i Kragerø, Sunnfjord på Vestlandet og i Lunner i Viken.

Johnkoivulaitt
Formel: Cs[Be2B]Mg2Si6O18.

Johnkoivulaitt er et sjelden medlem i beryllgruppen, og har kun blitt funnet i en gruve i Myanmar. Den har som kjennetegn at den viser pleokroisme, noe som betyr at den skifter farge når steinen dreies rundt. Den går fra lilla til nesten fargeløs.

Pezzottaitt
Formel: Cs(Be2Li)Al2(Si6O18).

Pezzottaitt er et relativ sjelden medlem av beryllgruppen. Mineralet ble oppdaget på Madagskar, men ble senere oppdaget i noen andre forekomster.

Fargen er bringebær-rød og pezzottait kan brukes som smykkestein.

Stoppaniitt
Formel: Be3Fe3+2(Si6O18)·H2O

Stoppanitt er en sjelden medlem av beryllgruppen og finnes kun på to plasser i Italia. De danner små, blå krystaller i hulrom i syenittiske  i pyroklastiske bresjer.

Varianter 
I seg selv er beryllen fargeløs, men på grunn av et lite innhold av bestemte metaller, blir det dannet fargesentere i krystallgitteret.

Alkali-beryll

Beryll som inneholder inntil 2% Li2O, inntil 4% K2O, inntil 1,3% Rb2O og inntil 4,6% Cs2O. Den finnes ikke i Norge.

Akvamarin
Akvamarin har gjennom tidene vært en ettertraktet smykkestein på grunn av sin vakre blå farge. Fargen skyldes små mengder Fe2+. Tilstedelsesværelse av Fe3+ skal gjøre blåfargen enda mer intens. 

Akvamarin er den mest vanlige av alle edle beryller, og den finnes mange plasser i verden. Det er gode forekomster i Brazil, Madagaskar, Pakistan, Afghanistan, USA m.m.

Også i Norge har det blitt funnet akvamarin i smykkesteinskvalitet. Særlig Evje-Iveland område, ved Svelvik og på Hurumhalvøya har det blitt funnet akvamarin i bra kvalitet. Den finnes også andre steder i Norge, men det er sjeldent at den finnes i smykkesteinskvalitet.

Blå beryll (Maxixe)
I motsetning til akvamarin, skyldes den blå farge (CO3)2- fargesentere. Samtidig inneholder den inntil 2,8% Cs2O og 1% Li2O og er pleokroisk. Den er kun kjent fra en forekomst i Brasil.

Caesium Beryl
En caeasium-rik beryllvariant som er svært sjeldent, med kun fire kjente utenlandske forekomster.

Goshenitt
Goshenitt er en bortimot helt fargeløs, transparent beryll. Det er ikke registrert forekomster av denne typen i Norge. I land som Namibia, Brasil og Pakistan har det blitt funnet krystaller av denne varianten.

Heliodor

Heliodor er en gul til gul-oransje, farget beryll. For mer oransje-fargede eksemplarer bruker man av og til begrepet gullberyll.

I Evje-Iveland område har det blitt funnet gul til gull-oransje beryll i smykkesteinskvalitet i en gruve på Knipane, Iveland. Eksempler på både råmaterialet og fasettslipte smykkestein er utstilt i Evje og Hornnes geomuseum Fennefoss, og i Iveland kommunes mineralsamling i Åkle. Historisk sett er navnet gullberyll den foretrukne navn på dette materialet i Evje-Iveland område.

Videre har det blitt funnet heliodor i en forekomst i Glomfjord området i Nordland.

Fargen er forårsaket av små mengder Fe3+.

Morganitt
Oransje, rosa til lilla variant av beryll, som er kjent fra en forekomst i Nordland og i Høydalen gruve, Tørdal, Telemark.

Fargen skyldes små mengder av mangan.

Rød beryll (tidligere bixbitt)
På noen plasser i USA finnes det en svært vakker rød variant av beryll. Den kalles simpelthen «rød beryll». Tidligere ble den kalt bixbitt, men siden det skapte forvirring med mineralet bixbyitt, er navnet blitt vraket.

Fargen skyldes et bestemt innhold av mangan.

Rød beryll finnes kun i statene Utah og New Mexico på til sammen åtte plasser, men kun på én plass finnes den i smykkesteinskvalitet. Det er derfor en svært sjelden variant av beryll. Det blir sagt at for hver god krystall av rød beryll blir det funnet  diamanter i smykkesteinskvalitet.

Smaragd
Smaragd er en grønn variant av beryll, og fargen skyldes først og fremst små mengder krom. Men også vanadium, med eller uten krom, kan resultere i grønn smaragd. Smaragden som er funnet ved Mjøsa er fargen en kombinasjon av disse to metaller, men vanadium dominerer.

Gjennom tidene har smaragd i edel grønn farge vært blant de mest ettertraktete smykkesteiner. Den beste kvalitet finnes i Colombia.

I Norge finnes det smaragd i Byrud gruve, Minnesund ved Mjøsa. Her har det vært kommersiell gruvedrift etter smaragd av et engelsk selskap. Det går rykter at en av smaragdene i kronen til den engelske dronning skal være herfra. I dagens tid er gruva en turistattraksjon, hvor man kan lete etter smaragd mot betaling av en liten avgift.

Smaragd er ellers funnet i Kragerøområdet og nær Bodø. Ingen av disse forekomster ser ut å ha vært i drift.

Trapiche beryll
Trapiche beryll ser ut som en gammeldags hjul av hestevogn, og kan anses til å være en variant av smaragd, siden den er grønn i farge. Den finnes i kun en gruve i Columbia.

Ukurante varianter og navnevarianter

 Databasen Mindat.org, som drives av amerikanske Hudson Institute of Mineralogy, lister «Améthiste Basaltine (of Egleston)» som en lilla variant av beryll. Denne betegnelsen ble gitt i 1777 av den franske mineralologen Balthazar Georges Sage, i hans verk Eléménts de minéralogie docimastique. Denne varianten er imidlertid det samme som apatitt.

 Navnet "raspberyll" skal være i bruk for beryllvarianter i bringebærfarge som salgsnavn.

Øvrige variantnavn som har meget begrenset bruk er: 

 Aeroides
 Pachea
 Vorobyevitt
 Rosteritt
 Riesling Beryl

Bildegalleri – utenlandsk beryll

Funn i Norge 
I Norge er beryll funnet på en rekke steder:

Agder 

 Arendal i Aust-Agder
 Birkenes i Aust-Agder
 Evje i Aust-Agder
 Flekkefjord i Vest-Agder
 Froland i Aust-Agder
 Gjerstad i Aust-Agder
Iveland i Aust-Agder
 Kristiansand i Vest-Agder
Lindesnes i Vest-Agder
Lyngdal i Vest-Agder
Risør i Aust-Agder
Valle i Aust-Agder
Åseral i Vest-Agder

Akershus 

 Bærum i Akershus
 Eidsvoll i Akershus
 Nesodden i Akershus

Buskerud 

 Drammen i Buskerud
 Flå i Buskerud
 Hurum i Buskerud
 Krødsherad i Buskerud
Røyken i Buskerud

Finnmark 

 Hasvik i Finnmark

Hordaland 

 Askøy i Hordaland
 Bømlo i Hordaland

Møre og Romsdal 

 Averøy i Møre og Romsdal

Nordland 

 Alstahaug i Nordland
 Bodø i Nordland
 Hamarøy i Nordland
 Lurøy i Nordland
 Meløy i Nordland
 Svartisen i Nordland
 Sørfold i Nordland
 Tjeldsund i Nordland
Tysfjord i Nordland

Oppland 

 Dovre i Oppland

Rogaland 

 Lund i Rogaland
 Suldal i Rogaland
 Vindafjord i Rogaland

Svalbard 

 Spitsbergen på Svalbard

Sogn og Fjordane 

Luster i Sogn og Fjordane
 Lærdal i Sogn og Fjordane
Stryn i Sogn og Fjordane

Telemark 

 Drangedal i Telemark
 Nissedal i Telemark
 Tokke i Telemark

Troms 

 Tromsø i Troms

Trøndelag 

 Oppdal i Trøndelag

Vestfold 

 Larvik i Vestfold
 Svelvik i Vestfold

Østfold 
 Fredrikstad i Østfold
 Halden i Østfold
 Moss i Østfold
 Rakkestad i Østfold
 Rygge i Østfold
 Råde i Østfold
 Våler i Østfold

Omtale i Bibelen 
Beryll er nevnt i Bibelen, i skildringen av det himmelske Jerusalem i Johannes' åpenbaring 21,19-20:

Grunnsteinene i bymuren var prydet med edelstener av alle slag. Den første grunnsteinen var av jaspis, den andre var av safir, den tredje av kalsedon, den fjerde av smaragd, den femte av sardonyks, den sjette av karneol, den sjuende av krysolitt, den åttende av beryll, den niende av topas, den tiende av krysopras, den ellevte av hyasint, den tolvte av ametyst.

Litteratur 
 Garmo, T.T. (1995) Norsk Steinbok. Norske mineral og bergartar. 3. utgave. Universitetsforlaget. 300 s.
 Lundegårdh, Per H.: Stenar i färg. Stockholm 1960.
 Uleberg, O.O., Kleveland, O.A. (2003) Kultursoge for Evje og Hornnes. Band II. Evje og Hornnes Bygdeboknemnd.
 Øina, S., Lie, K., Pedersen, R., Frigstad, O.F., Gunnufsen, K. (2007) Iveland V. Gruvedrift. Iveland Bygdesogenemnd.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Edelstener
Berylliummineraler
Aluminiummineraler
Silikatmineraler
Johannes' åpenbaring