Liste over Formel 1-førere

Dette er en liste over Formel 1-førere. Den omfatter alle førere som har deltatt i løp som omfattes av FIAs Formel 1-verdensmesterskap, og er ajourført til og med midten av Formel 1-sesongen 2020. 

Formel 1, forkortet F1, er den høyeste klassen innen formelbil-racing, som definert av Det internasjonale bilsportforbundet (FIA), motorsportens øverste styrende organ. Ordet «formel» i navnet henviser til et regelsett som alle deltakende biler må være i samsvar med.

En sesong i Formel 1-verdensmesterskapet består av et antall løp, kalt Grand Prix-løp. Førerne blir gitt poeng basert på deres plassering i hvert enkelt løp, og føreren som ved sesongslutt har samlet flest poeng blir utropt til årets verdensmester. Siden det første løpet, Storbritannias Grand Prix 1950, har det til og med -sesongen vært kjørt 775 Grand Prix-løp innenfor rammene av FIAs verdensmesterskap.

Rubens Barrichello har deltatt i 326 Grand Prix-løp, hvorav 322 starter, mer enn noen annen fører. Den syvdobbelte verdensmester Michael Schumacher har rekorden for antall mesterskap, og hans 91 seire, 155 pallplasseringer og 68 pole positions også er rekorder. 

Storbritannia er landet med flest førere i Formel 1, med i alt 163 forskjellige førere gjennom tidene. Åtte land er representert med en enkelt fører. Indonesia ble det siste landet som fikk en fører i Formel 1 da Rio Haryanto debuterte for Manor Racing i Australias Grand Prix 2016.

Førere 
Kolonnen «Starter» inkluderer bare løp hvor føreren har startet selve løpet. Kolonnen «Løp» inkluderer derimot alle løp som føreren har vært påmeldt til, selv om de av forskjellige årsaker ikke har startet løpet, som at ikke har klart å kvalifisere seg, har blitt skadet, eller lignende.

Antall poeng som er blitt tildelt for hver plassering har variert over årene. Frem til 1990 ble dessuten ikke alle poengene som en fører tok regnet med i sammendraget i verdensmesterskapet. I kolonnen «Poeng» er tall uten parentes mesterskapspoeng, mens tall i parentes er totalt antall poeng som føreren har tatt. Se Liste over poengsystemer i Formel 1 for mer informasjon.

Førere som bare har deltatt på fredagstreninger, og førere som ikke var påmeldt til løpet er ikke inkludert.

Denne listen er oppdatert til Saudi-Arabia i -sesongen. Fet skrift angir førere som deltok i .

Etter land 
Førere fra i alt 38 forskjellige land har deltatt i et løp i Formel 1-verdensmesterskapet. Storbritannia har hatt flest førere med 159. Nummer to er USA med 157, mange som følge av at Indianapolis 500, hvor førere utenfor USA sjelden deltok, inngikk i mesterskapet mellom 1950 og 1960. Nummer tre er Italia med 101. Ni av landene var representert i det aller første løpet, Storbritannias Grand Prix 1950, og det siste landet som ble representert var Indonesia, etter at Rio Haryanto gjorde sin debut i Australias Grand Prix 2016. Statistikkene er oppdatert til og med begynnelsen av -sesongen.

Noter 
  - Konkurrerte kun i Indianapolis 500, som var en runde i verdensmesterskapet fra  til .
  - Ascari delte pallplasseringer med Dorino Serafini (2.-plass i Italias Grand Prix 1950) og José Froilán González (2.-plass i Frankrikes Grand Prix 1951).
  - Alberto Ascari, Jean Behra, Juan Manuel Fangio, José Froilán González, Mike Hawthorn, Onofre Marimón og Stirling Moss ble alle kreditert med samme raskeste runde-tid under Storbritannias Grand Prix 1954, som på den tid ble belønnet med 1 mesterskapspoeng. Hver av dem fikk 0,143 poeng, men dette vises ikke i Fangios totale poengsum ettersom det ikke ble regnet med i hans sammenlagte poengsum i mesterskapet.
  - Ayulo delte en pallplassering med Jack McGrath (3.-plass i Indianapolis 500 1951).
  - Østtysk fram til 1957, deretter vesttysk. Bare Vest-Tysklands flagg er brukt her, ettersom Øst-Tysklands flagg var helt identisk med dette fram til 1959.
  - Bechem kjørte Tysklands Grand Prix 1952 under pseudonymet Bernd Nacke.
  - Behra delte en pallplassering med Cesare Perdisa (3.-plass i Monacos Grand Prix 1955).
  - Bettenhausen delte en pallplassering med Paul Russo (2.-plass i Indianapolis 500 1955).
  - Bonetto delte pallplasseringer med Nino Farina (3.-plass i Italias Grand Prix 1951) og José Froilán González (3.-plass i Nederlands Grand Prix 1953).
  - Brooks delte en seier med Stirling Moss (Storbritannias Grand Prix 1957).
  - Carter delte en pallplassering med Sam Hanks (3.-plass i Indianapolis 500 1953).
  - Collins delte pallplasseringer med Juan Manuel Fangio (2.-plass i Monacos Grand Prix 1956 og Italias Grand Prix 1956) og Alfonso de Portago (2.-plass i Storbritannias Grand Prix 1956).
  - Fagioli delte en seier med Juan Manuel Fangio (Frankrikes Grand Prix 1951).
  - Fangio delte seiere med Luigi Fagioli (Frankrikes Grand Prix 1951) og Luigi Musso (Argentinas Grand Prix 1956).
  - Fangio delte pallplasseringer med Peter Collins (2.-plass i Monacos Grand Prix 1956 og Italias Grand Prix 1956).
  - Farina delte pallplasseringer med José Froilán González/Maurice Trintignant (2.-plass i Argentinas Grand Prix 1955), Felice Bonetto (3.-plass i Italias Grand Prix 1951) og Maurice Trintignant/Umberto Maglioli (3.-plass i Argentinas Grand Prix 1955).
  - González delte pallplasseringer med Alberto Ascari (2.-plass i Frankrikes Grand Prix 1951), Mike Hawthorn (2.-plass i Tysklands Grand Prix 1954), Nino Farina/Maurice Trintignant (2.-plass i Argentinas Grand Prix 1955), Felice Bonetto (3.-plass i Nederlands Grand Prix 1953) og Umberto Maglioli (3.-plass i Italias Grand Prix 1954).
  - Hanks delte en pallplassering med Duane Carter (3.-plass i Indianapolis 500 1953).
  - Hawthorn delte en pallplassering med José Froilán González (2.-plass i Tysklands Grand Prix 1954).
  - Hans Heyer klarte ikke å kvalifisere seg, men startet likevel løpet uten tillatelse.
  - Jeans navn ble feilaktig oppført som «Jean Max» på en påmeldingsliste, og denne feilen er senere ofte blitt gjentatt.
  - Lombardi er den eneste kvinnelige Formel 1-føreren som har tatt mesterskapspoeng.
  - Maglioli delte pallplasseringer med José Froilán González (3.-plass i Italias Grand Prix 1954) og Nino Farina/Maurice Trintignant (3.-plass i Argentinas Grand Prix 1955).
  - McGrath delte en pallplassering med Manny Ayulo (3.-plass i Indianapolis 500 1951).
  - Moss delte en seier med Tony Brooks (Storbritannias Grand Prix 1957).
  - Moss delte pallplasseringer med Cesare Perdisa (3.-plass i Belgias Grand Prix 1956) og Maurice Trintignant (3.-plass i Argentinas Grand Prix 1960).
  - Musso delte en seier med Juan Manuel Fangio (Argentinas Grand Prix 1956).
  - Oppitzhauser var påmeldt til Østerrikes Grand Prix 1976, men ble nektet de nødvendige klareringene til å starte ettersom han ikke hadde tilstrekkelig erfaring med racing.
  - Perdisa delte pallplasseringer med Jean Behra (3.-plass i Monacos Grand Prix 1955) og Stirling Moss (3.-plass i Belgias Grand Prix 1956).
  - Richardson kvalifiserte til 10.-plass til Italias Grand Prix 1951, men fikk ikke tillatelse til å starte løpet ettersom han ikke hadde riktig førerlisens.
  - Russo delte en pallplassering med Tony Bettenhausen (2.-plass i Indianapolis 500 1955).
  - Schumacher ble diskvalifisert fra verdensmesterskapet i  med 78 poeng. Disse poengene er inkludert i totaltallet.
  - Serafini delte en pallplassering med Alberto Ascari (2.-plass i Italias Grand Prix 1950).
  - Trintignant delte pallplasseringer med José Froilán González/Nino Farina (2.-plass i Argentinas Grand Prix 1955), Nino Farina/Umberto Maglioli (3.-plass i Argentinas Grand Prix 1955) og Stirling Moss (3.-plass i Argentinas Grand Prix 1960).

Referanser 
Generelle
 
 
 
 

Spesifikke

Eksterne lenker 
 

 
Formel 1-lister