Tang Shaoyi

Tang Shaoyi (kinesisk: 唐绍仪, endret til 唐绍怡 på grunn av tabu knyttet til Puyis navn, senere tilbakestilt; pinyin: Táng Shàoyí, Wade-Giles: T'ang Shao-i; stilnavn Shaochuan 少川; født 2. januar 1862 i fylket Xiangshan [fødestedet nå i Zhuhai] i provinsen Guangdong i Kina, drept 30. september 1938 i Shanghai International Settlement) var en kinesisk diplomat og politiker. Han var svigerfar til Wellington Koo og Lee Seng Gee.

Liv og virke

Bakgrunn 
Han ble utdannet ved Queen's College i Hongkong og ved Columbia University i New York, der som en av studentene som dro nytte av programmet Chinese Educational Mission. Han var første president for Shandonguniversitetet. Hav var også i tjeneste i Qing-dynastiets utenrikstjeneste, og undertegnet i 1906 konvensjonen mellom Storbritannia og Kina vedrørende Tibet på sitt lands vegne.

Revolusjonær 
Tang var venn av Yuan Shikai og under Xinhairevolusjonen forhandlet han på dennes vegne i Shanghai med de revolusjonæres Wu Tingfang, med det resultat at Yuan ble anerkjent som president for Republikken Kina. 

Han ble så Republikkens første statsminister i 1912, men ble raskt desillusjonert av Yuans manglende respekt for lov og rett, og tok sin avskjed. Senere var han med i Sun Yat-sens regjering i Guangzhou. Tang Shaoyi opponerte av konstitusjonelle grunner mot at Sun gjorde seg til ekstraordinær president i 1921, og gikk igjen av fra sin regjeringspost.

I 1924 avslo han et tilbud om å bli utenriksminister under Duan Qiruis provisoriske regjering i Beijing, og var senere leder for fylket Zhongshan der han opponerte mot Chen Jitang. Han flyttet senere til Shanghai og oppgav politikken.  

Da Shanghai ble okkupert av japanerne under den annen sino-japanske krig prøvde okkupasjonsmakten å få ham til å kallaborere, men han nektet. Ikke desto mindre ble han drept av Kuomintang, som fryktet at han etter hvert ville endre mening og komme til å bli kompromittert.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Personer fra Zhuhai
Kinesiske politikere
Kinesiske diplomater