FNs sikkerhetsråds resolusjon 242

FNs sikkerhetsråds resolusjon nr. 242 ble enstemmig vedtatt av FNs sikkerhetsråd den 2. november 1967, i etterkant av seksdagerskrigen. Den ble vedtatt under Kapittel VI 
av De forente nasjoners pakt. Resolusjonen ble utarbeidet av den britiske ambassadøren Lord Caradon, og ble valgt foran fire andre utkast som var under overveielse.  

Resolusjonen oppfordrer til «etablering av rettferdighet og varig fred i Midtøsten» som kan oppnås ved «innføringen av begge de følgende prinsipper:» «Tilbaketrekking av israelske væpnede styrker fra okkuperte territorier i den nylige konflikten» og: «Avslutning av alle krav eller stater i krigstilstand» og respekt for hver av statene i området sin rett til å leve i fred innenfor sikre og godkjente grenser. Egypt, Jordan, Israel og Libanon ble med i konsultasjon med FNs representant over innføringen av resolusjon 242. Etter først å ha fordømt den i 1967, aksepterte Syria resolusjonen i mars 1972 – med forbehold. Syria aksepterte formelt Sikkerhetsrådets resolusjon 338, våpenhvilen ved slutten av Jom kippur-krigen, som sluttet seg til resolusjon 242.

Det er en av FNs resolusjoner som det refereres oftest til i politikk knyttet til Midtøsten.

Referanser

Eksterne lenker 
 

0242
Midtøsten-konflikten
Hendelser i 1967
Internasjonale relasjoner i 1967
Politikk i 1967
Den israelsk-palestinske fredsprosessen