Kongo (språk)

Kongo () er et bantuspråk som blir brukt av bakongofolket og bandunufolket som lever i de tropiske skogene i Den demokratiske republikken Kongo, Republikken Kongo og Angola. 

Språket er tonalt og dannet basisen for språket kituba, et kreolsk bantuspråk og brukes mye som lingua franca i deler av Vest-Afrika. Kongo ble snakket av mange mennesker som ble solgt som slaver i Amerika. Man kan derfor finne kreolvarianter av språket i rituelt bruk i blant annet Brasil, Jamaica, Cuba og Haiti. Det er også en av kildene til gullahfolkets språk og palenquerokreol i Colombia. Det finnes om lag sju millioner mennesker som har kongo som morsmål, og kanskje to millioner i tillegg som har det som andrespråk.

Skriftspråket 

Kongo var det første av alle bantuspråk som brukte det latinske alfabetet. Det finnes kilder som nevner at en katekisme ble oversatt til språket under befaling av en portugisisk jesuitt, født i Kongo 1557, ved navn Diogo Gomes. Det finnes likevel ingen versjoner av denne i dag. I 1624 tok Mateus Cardoso, en annen portugisisk jesuitt, på seg oppgaven med å revidere og publisere en kongooversettelse av den portugisiske katekisme (Marcos Jorge). Innledningen i denne gir informasjon om at oversettelsen ble gjort av kongolærere fra São Salvador (dagens Mbanza Kongo) og den innfødte Felix do Espírito Santo var mest sannsynlig også med i arbeidet. Kongo ble det første bantuspråk som fikk ordbok. Ordboka ble skrevet rundt 1648 til bruk av capuchinmisjonærer og den største bidragsyteren var Manuel Reboredo, en sekulær prest fra Kongo som siden ble en del av capuchinfellesskapet som Francisco de São Salvador. Bakerst i denne ordboka finner man en preken nedtegnet på språket. Ordboka har rundt 10 000 ord.

Bantuspråk
Språk i Den demokratiske republikken Kongo
Språk i Republikken Kongo
Språk i Angola