Andrej Gromyko

Andrej Andrejevitsj Gromyko (russisk: Андрей Андреевич Громыко, belarusisk: Андрэй Андрэевіч Грамыка, født , død 2. juli 1989) var en sovjetisk politiker og diplomat. Gromyko var Sovjetunionens utenriksminister 1957−1985 og deretter Sovjetunionens president 1985−1988.

Liv og virke

Bakgrunn 
Andrej Gromyko ble født i en bondefamilie i den belarusiske landsbyen Staryje Gromyki, i nærheten av Gomel. Han studerte jordbruk ved Minsk skole for jordbruksteknikk og tok avgangseksamen i 1936.

Tidlig karriere 

Senere arbeidet han som økonom ved Økonomisk Institutt i Moskva. Gromyko ble ansatt i utenriksdepartementet i 1939 etter Josef Stalins utrenskelser i den delen av departementet som hadde ansvaret for Nord- og Sør-Amerika.

Ambassadør 
Han ble snart sendt til USA, hvor han først arbeidet og senere ble utnevnt til ambassadør i den sovjetiske ambassade.

Han spilte en viktig rolle i å koordinere samarbeidet mellom USA og Sovjetunionen under andre verdenskrig, og var en fremtredende skikkelse under hendelser som Jaltakonferansen. Den 10. april 1946 fratrådte han sin stilling i Washington og begynte å arbeide med FN-spørsmål.

I 1946 ble han Sovjetunionens representant i FNs sikkerhetsråd. Han var ambassadør i Storbritannia fra 1952 til 1953.

Utenriksminister 

Han var deretter Sovjetunionens utenriksminister, og forble det i 28 år. Han ble direkte involvert i Cubakrisen og møtte USAs president John F. Kennedy under krisen. Gromyko hjalp også til med nedrustningsavtaler som ABM-avtalen, SALT-avtalene, INF-avtalen og Start-avtalene. I Bresjnevs regjeringstid deltok han i avspenningspolitikken mellom supermaktene USA og Sovjetunionen, og var aktiv i arbeidet med ikke-angrepspakten mellom Tyskland og Sovjetunionen.

Gromyko trodde alltid på Sovjetunionens status som supermakt, og stod fast på at ingen viktige internasjonale avtaler kunne oppnås uten dens deltagelse.

Senere verv 
I 1985 ble Gromyko erstattet av Eduard Sjevardnadse som utenriksminister. Da var han blitt den sovjetiske utenriksminister som hadde bekledt dette embedet lengst.  Gromyko ble medlem av Politbyrået i 1973, og ble formann av Det øverste sovjet - og dermed landets (rent seremonielle) statsoverhode - fra 2. juli 1985 til 1. oktober 1988. Hans konservative innstlling førte til at han da ble fortrengt fra embedet.  

Han døde i Moskva året etter, den 2. juli 1989.

Gromyko hadde en kone ved navn Ljudmila (død 2004) og en sønn ved navn Anatolij (født 1932).

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Sovjetledere
Sovjetiske diplomater
Ambassadører til USA
FN-ambassadører
Ambassadører til Storbritannia
Personer fra den kalde krigen
Personer fra Homel
Personer fra Vjetka rajon