Presidentvalget i Kenya 2007

Presidentvalget i Kenya ble gjennomført som del av det generelle valget til ny nasjonalforsamling i Kenya 27. desember 2007. Valget på nasjonalforsamling ble holdt samme dag. Sittende president Mwai Kibaki ble erklært som vinner og tatt i ed 30. desember 2007, trass i påstander fra opposisjonsleder Raila Odinga om han vant valget, og påstander om valgfusk fra Kibaki, som i sin tur ledet til omfattende voldelige protester.

Valget ble sterkt preget av den etniske delingen i landet, med Kibaki som medlem av den tradisjonelle dominante kikuyu-folket og Odinga som et medlem av den luo-folket. Etter annonseringen av Kibaki sin valgseier, brøt det ut voldsomme etniske opptøyer.

Presidentkandidatene

Mwai Kibaki, den sittende presidenten, var ute etter sin andre termin som kandidat for Party of National Unity. Hans hovedmotstander var Raila Odinga fra partiet Orange Democratic Movement (ODM) og Kalonzo Musyoka fra ODM-Kenya.

Kenneth Matiba fra Saba Saba Asili ble med i kampen etter en 10-års politisk pause. Andre kandidater var Joseph Ngacha Karani(Kenya Patriotic Trust), Nixon Jeremiah Kukubo (Republican Party of Kenya), Pius Muiru (Kenya Peoples’ Party), David Waweru Ng’ethe (Chama Cha Umma) and Nazlin Omar (Workers Congress Party).

Tema i valgkampen 
Noen av temaene i valgkampen som ble diskutert var: 
 Økonomien i Kenya
 Infrastruktur
 Korrupsjon (se Wikileaks Kenya entry)
 Majimbo/Ugatuzi 
 Gratis High school utdanning
 Universell helsetjenester
 Grunnlovsendringer (Odinga lovet en ny grunnlov innen 6 måneder etter å ha blitt valgt itution within six months of taking office)

Resultatene av presidentvalget

Endelige resultater

Valgobservatørene 
Opptellingen av stemmene ble kritisert av mange, bl.a uttalte EU's og Storbritannias observatører at opptellingsprosessen manglet troverdighet, mens USA på sin side gratulert Kibaki med seieren. EUs sjefobservatør Alexander Graf Lambsdorff oppdaget et oppmøte på 115%, og i Mombasa fikk ikke observatørene tilgang på resultatene i stemmelokalene.
En foreløpig rapport fra EU's observatørkorps 1. januar 2008 sa at valget var fullt av feil, og at det ikke holdt internasjonale standarder.

Valgfusk 
Lederen av Kenyas valgkommisjon, Samuel Kivuitu, innrømmet 1. januar 2008 at påstandene om valgfusk kunne være riktige. «Jeg vet ikke om Kibaki vant valget» sa Kivuitu og mente at en uavhengig gruppe burde undersøke hva som gikk galt.

Internasjonale reaksjoner 
Den norske utenriksministeren Jonas Gahr Støre uttalte: «Påståtte uregelmessigheter må derfor undersøkes grundig og på en transparent måte».

USA og Storbritannia oppfordret kenyanske myndigheter til å undersøke påstandene om valgfusk, mens FN's generalsekretær Ban Ki-moon beklaget tapet av menneskeliv og oppfordret kenyanske sikkerhetsstyrker om å vise tilbakeholdenhet. Den afrikanske unionen (AU) uttrykte bekymring over volden i landet, og oppfordret til ro.

Opptøyer 

Bare minutter etter at valgkommisjonen har erklært Kibaki som vinner, brøt det ut stamme-basert oppløp og voldsomheter, hovedsakelig rettet av luo-stammen mot kikuyu-stammen, ut over hele Kenya hovedsakelig i Odinga sine sterkeste områder, og regjeringen kuttet all direkte tv-overføringer

Odinga hevdet at en "en klikk med mennesker rundt Kibaki" søkte å rigge valget, men sa at demokratiet "er ustoppelig som Nilens flom".  ODM erklærte sin intensjon på å holde en seremoni 31. desember 2007, der Odinga ville bli erklært som "folkets president", men politiet sa at dette kunne føre til voldsomheter og at Odinga kunne bli arrestert hvis seremonien fant sted. Odinga utsatte så seremonien, men oppfordret til en million-stor demonstrasjon 3. januar 2008. «Vi sørger over det kenyanske demokratiets død» sa Odinga i en annen uttalelse.

Ny regjering 
8. januar utnevnte president Kibaki 17 nye ministere, blant andre ble Kalonzo Musyoka, som fikk tredje mest stemmer i presidentvalget, utpekt til ny visepresident og innenriksminister og Yusuf Mohamed Haji utnevnt til forsvarsminister. Utnevnelsene førte igjen til at tilhengere av Odinga protesterte i gatene i Kisumu, med steining av biler og bygging av brennende barrikader som resultat.

Samtaler 
USAs utenriksminister Condoleezza Rice og EUs utenrikssjef Javier Solana oppfordret 3. januar 2008 partene om å finne sammen i en koalisjonsregjering for å få slutt på urolightene i landet.

Tutu hadde samtaler med Odinga og andre opposisjonspolitikere 3. januar. Tutu møtte president Kibaki dagen etter, og da uttalte regjeringens talsmann: «Vi vil til og med godta et nytt valg såfremt grunnloven følges. Hvis domstolene beslutter det, vil vi akseptere det».

Jendayi Frazer, utsending fra den amerikanske regjeringen, holdt samtaler med både president Kibaki og Odinga. Kibaki uttalte at han var villig til å danne en samlingsregjering sammen med opposisjonen, mens Odinga på sin side fastholdt at Kibaki måtte trekke seg. Kibaki inviterte 7. januar Raila Odinga til personlige samtaler 11. januar 2008, dersom Odinga ville det.

8. januar ble det klart at det ville bli et møte mellom Odinga og president Kibaki, der Lederen for Den afrikanske union, presidenten i Ghana Kufuor også deltok.

Fredsplan
Utover i januar, etter samtaler ledet av FNs tidligere generalsekretær Kofi Annan, uttalte Odinga at han var klar til å dele makten med president Kibaki: «Hvis han går med på det, er vi forberedt på å danne en koalisjonsregjering med ham». 1. februar sluttet FNs generalsekretær Ban Ki-moon seg til samtalene, og samme dag kunne Kofi Annan fortelle at partene hadde blitt enige om en plan for å få slutt på voldsbølgen. Fredsplanens tre første skritt var:
Stoppe volden og gjeninnføre elementære menneskerettigheter.
Ta for seg de humanitære krisene som har rammet landet etter at urolighetene startet.
Fremme forsoning og gjenopprette av et stabilt styresett.

Avtale om maktdeling
28. februar signerte President Mwai Kibaki og opposisjonslederen Raila Odinga en avtale, fremforhandlet av Kofi Annan, om maktdeling i landet for å bidra til å stoppe urolighetene.
Avtalen inneholdt følgende hovedpunkter:
En ny to-parti koalisjons-regjering skal settes opp.
Fordelingen av ministre i regjeringen skal reflektere fordeligen i det kenyanske Parlamentet.
Raila Odinga blir statsminister, og kan kun avsettes av det kenyanske Parlamentet.
To nye visestatsministre skal utnevnes, en fra hver av medlemmene i koalisjonen.
Avtalen sier også at den nye statsministeren vil ha «autoritet til å koordinere og overvåke regjeringens funksjoner».

Etter at Annan klarte å framforhandle grunnlaget for en felles politisk plattform i februar, var det mange runder og avbrudd i de videre forhandlingene. Men 12. april møttes Kibaki og Odinga i hemmelighet og klarte å komme til enighet om utnevnelsen av en koalisjonsregjering. Odinga ble statsminister i regjeringen.

Referanser

Eksterne lenker
 Electoral Commission of Kenya
 Electionkenya.com
 Daily Nation – Kenya Elections 2007
 The Standard – Election Platform
 Nationmedia.com-Elections 2007

Kenya
Valg i Kenya
2007 i Kenya