Thomas Buergenthal

Thomas Buergenthal (født 11. mai 1934 i Ľubochňa i Tsjekkoslovakia, død 29. mai 2023 i Miami i USA) var en amerikansk jurist innenfor folkerett og menneskeretter, og dommer ved Den internasjonale domstolen i Haag. Han ble professor i rettsvitenskap ved George Washington University. Han gikk av som dommer i 2010. Under andre verdenskrig overlevde han Auschwitz og Sachsenhausen blant annet med hjelp fra norske fanger. Han var en av de yngste overlevende fra disse leirene.

Liv og virke

Bakgrunn
Familien Buergenthal var jødisk. Familien flyktet fra Tyskland til Tsjekkoslovakia etter Hitlers maktovertakelse i 1933 og den tiltagende jødeforfølgelsen. Thomas Buergenthal ble født 11. mai 1934 i Ľubochňa i Tsjekkoslovakia (nå i Žilina-regionen i Slovakia).

Jødeforfølgelsene
Da jødeforfølgelsen tiltok i Slovakia i 1939, krysset de grensen til Polen med sikte på å ta båt fra Gdynia til England. Kort tid etter (mars 1939) tok Hitler kontroll over Tsjekkoslovakia. I Polen ventet de hele sommeren på visum til Storbritannia, men da visaene kom i slutten av august var det for sent fordi Polen ble invadert av Tyskland samme dag de skulle ta toget til havnebyen Gdynia. De ble værende i byen Kielce der jødene ble samlet i en ghetto. 

Senere ble de overført til en leir for tvangsarbeid, og i 1944 ble familien deportert til Auschwitz. Thomas var ett av de få barna som ikke ble sendt rett i gasskammeret ved anskomst Auschwitz.

Ti år gammel hadde han overlevd ghettoer i det okkuperte Polen, Auschwitz og dødsmarsjen til konsentrasjonsleiren Sachsenhausen ikke langt fra Berlin. På vei til Sachsenhausen forfrøs han tærne. En polsk blockältester i konsentrasjonsleiren med medisinsk utdanning sørget for at han fikk klær og ble operert av den norske legen Sven Oftedal, som var fange der. De norske i Sachsenhausen fikk mot slutten av krigen motta pakker med mat fra Sverige, «svenskepakker», og deler av dette ga Odd Nansen og andre til Buergenthal særlig da de skulle reise med de hvite bussene. Odd Nansen berget livet hans i krigens siste dager. Leiren ble befridd av sovjetiske styrker i april 1945. Da de forlot leiren slo de seg ned i en forlatt privatbolig der de fant mat. Senere ble han tatt vare på av polske soldater som holdt til i nærheten og sammen med dem var han vitne til sluttkampene om Berlin. 

Boken Tommy. En sannferdig fortelling (skrevet av Odd Nansen mange år etter krigen) handler om hvordan det hadde gått med gutten. Buergenthal tok kontakt med juristen Benjamin Ferencz med spørsmål om han kunne få erstatning for slavearbeid for Heinkels flyfabrikk da Buergenthal som tiåring var internert i Sachsenhausen. Tysk høyesterett hadde allerede avsagt dom til fordel for tyske bedrifter, og Ferencz kunne ikke gjøre stort for Buergenthal.

Etter verdenskrigen
Buergenthal ble med de polske styrkene østover til en kaserne utenfor Warszawa og ble værende der til slutten av 1946. Han var en av de yngste overlevende fra Auschwitz og Sachsenhausen. Han ble i slutten av 1946 plassert på et barnehjem i Otwock utenfor Warszawa inntil han ble funnet av slektninger og to år etter krigen gjenforent med moren i Göttingen. Faren døde i Buchenwald; besteforeldrene ble drept av nazistene. 

Buergenthal og moren var omtrent de eneste jødene i Göttingen på den tiden. Odd Nansen tok ham med seg fra Göttingen på et to måneder langt besøk i Norge. Nansen skrev et anbefalingsbrev da Buergenthal søkte om visum til USA.

Til USA
Buergenthal utvandret til USA i 1951. Han studerte jus ved New York University og internasjonal rett ved Harvard Law School.

Karriere 
Buergenthal ble ekspert i folkerett. Han arbeidet ved University of Texas, State University of New York (uteksaminert i 1960) og Emory University. Han var dekan for juridisk fakultet ved American University i Washington D.C.. Fra 1989 var han professor i rettsvitenskap ved George Washington University. Fra 2000 til 2010 var han dommer ved den internasjonale domstolen i Haag. Fra 2010 var han tilbake ved George Washington University til han i 2015 ble professor emeritus.

Han publiserte over ti bøker, A Lucky Child om erfaringen fra Auschwitz, og et stort antall faglige artikler. Han medvirket i redaksjonen for American Journal of International Law og Human Rights Law Journal. Han var medlem av FNs menneskerettskomite. Han var medlem av rådet for United States Holocaust Memorial Museum. Han var leder for Inter-American Court of Human Rights (med base i Costa Rica) fra 1979.

Utmerkelser
Edith-Stein-Preis (2019)
Æresdoktor ved Brandeis University.
Elie Wiesel Award.
I Göttingen bærer et av byens folkebiblioteker hans navn.

Bibliografi 
 Law-Making in the International Civil Aviation Organization (1969)
 International Protection of Human Rights (med L. B. Sohn, 1973)
 Public International Law in a Nutshell (4. utgave 2007, med S.D. Murphy)
 International Human Rights in a Nutshell (3. utgave 2002, med D. Shelton and D. Stewart)
 Protecting Human Rights in the Americas (4. utgave 1995, med D. Shelton)
 A Lucky Child. A Memoir of Surviving Auschwitz as a Young Boy (2009); norsk utgave: Et lykkebarn. Gutten som overlevde Holocaust og ble dommer i Haag. (Spartacus forlag, 2008, ISBN 9788243004412)

Referanser

Eksterne lenker 
 Biografi fra International Court of Justice (engelsk)
 Om Buergenthals bok Lykkebarn, fra Spartakus forlag

Jurister fra USA
Personer fra Okres Ružomberok
Personer fra Kielce
Personer fra Oranienburg
Personer fra Göttingen
Alumni fra Harvard Law
Holocaust-overlevende
Fanger i Sachsenhausen
Dommere fra USA