Haleakala nasjonalpark

Haleakala nasjonalpark er en nasjonalpark og et biosfærereservat på øya Maui i delstaten Hawaii, USA. Parken ble etablert 1. juli 1961, og er på 122 km². Den viktigste naturattraksjonene i nasjonalparken er den sovende vulkanen Haleakalā som hadde sitt siste utbrudd rundt 1490. 

Nasjonalparken består av to områder: vulkanen og kystområdet ved Kipahulu. Haleakalāvulkanens krater er 11 km i diameter og 700 meter dypt.  

Kystsonen Kipahulu, med sårbar regnskog og de idylliske badedammene i ʻOheʻo Gulch, er delvis sperret for ferdsel.

Fordi parken er et vulkansk område, er alle plantene og dyrene som nå er til stede på øya blitt fraktet dit av fugler eller mennesker, eller naturlig gjennom luften eller sjøen. De fleste artene er lokalt tilpassede underarter som er endemiske for området, og det finnes flere truede arter i Haleakala nasjonalpark enn i noen annen nasjonalpark i USA.

Vulkanen og området rundt den ble først fredet som en del av Hawaii National Park i 1916, sammen med vulkanene i Mauna Loa og Kilauea i den nåværende Hawaii Volcanoes nasjonalpark. Denne første nasjonalparken ble delt i de to nåværende i 1961.

Parken har gjennomsnittlig  besøkende hvert år.

Se også 
 Haleakalafink

Eksterne lenker 
 

Verneområder opprettet i 1961
Verneområder opprettet i 1916
Nasjonalparker i USA
Biosfærereservater
Hawaiis natur
1916 i USA
1961 i USA
Hawaiis geografi