Pfalz-Zweibrücken

Pfalz-Zweibrücken var en stat innen Det tysk-romerske rike. Hovedstaden var Zweibrücken.

Historisk overblikk

Pfalz-Zweibrücken ble etablert som eget fyrstedømmet i 1444 da Stefan, pfalzgreve av Simmern-Zweibrücken delte sitt territorium mellom sine to sønner. Ludvig I fikk hertugdømmet Zweibrücken og grevskapet  Veldenz.

Hertugdømmet Pfalz-Zweibrücken sluttet å eksistere i 1801 da det ble annektert av Frankrike. Etter Wienerkongressen i 1815, ble det gitt tilbake til den siste hertugen, kong Maximillian av Bayern, som slo det sammen med de øvrige bayerske områdene på den andre (østlige) siden av Rhinen og dannet Rheinpfalz, den sørlige delen av dagens Rheinland-Pfalz.

Liste over pfalzgrever av Zweibrücken

Huset Walmarids
 1182–1237: Henrik I
 1237–1282: Henrik II
 1282–1309: Walram I
 1309–1311: Simon
 1311–1366: Walram II
 1366–1394: Eberhard

Huset Wittelsbach
 1394–1398: Ruprecht II, i personalunion med elektoratet Pfalz
 1398–1410: Ruprecht III, I personalunion med elektoratet Pfalz og (fra 1400) med Kongedømmet Tyskland
 1410–1459: Stefan
 1459–1489: Ludvig I den svarte
 1489–1490: Kaspar
 1490–1514: Alexander den lame
 1514–1532: Ludvig II den yngre
 1532–1569: Wolfgang
 1569–1604: Johann I den lame
 1604–1635: Johann II den yngre
 1635–1661: Frederick
 1661–1681: Frederick Louis
 1681–1697: Karl XI av Sverige, i personalunion med Kongeriket Sverige
 1697–1718: Karl XII av Sverige, i personalunion med Kongeriket Sverige
 1718–1731: Gustav Samuel Leopold
 1731–1734: interregnum
 1734–1735: Christian III
 1735–1775: Christian IV
 1775–1795: Karl II August
 1795–1825: Maximilian I, i personalunion med elektoratet Bayern

Referanser 

Huset Wittelsbach
Stater og territorier etablert i 1182
Stater og territorier etablert i 1444
Stater og territorier opphørt i 1801