Marihandslekta

grønnkurle
smågrønnkurle
islandsgrønnkurle
søstermarihand
engmarihand
grasmarihand
dynemarihand
blodmarihand
kongsmarihand
smalmarihand
lappmarihand
purpurmarihand
blekmarihand
flekkmarihand
skogmarihand

Marihandslekta (Dactylorhiza) er en slekt av blomsterplanter i orkidéfamilien (Orchidaceae). Dette er den mest artsrike slekta av orkideer i Norge med ca. ti taksa, litt avhengig av hvordan man avgrenser formene. Noen av artene er også blant de vanligste av orkideartene våre. Marihandplantene er ganske like av utseende: et antall blader (ofte med mørke flekker) fra basis, én stengel med en tett blomsterstand i toppen bestående av mange blomster og blomstene er ganske små, rosa til purpurfargete blomster med mørkere flekker og tegninger.

Navn 
Navnet 'marihand' kommer av formen på plantenes rotknoller som er forgreina og kan minne om hender. Mange orkideer på våre breddegrader samler opplagsnæring i rotknollene og dette fører til at en marihandplante (f.eks.) har to rotknoller: Den rotknollen som bygges opp gjennom innværende sommer og rotknollen fra forrige sesong som ble brukt til å gi sesongens plante næring til årets vekst. Den nye knollen er lys og frisk og ble i folketro forbundet med jomfru Marias hånd, fjorårets knoll er svart og innskrumpa og ble forbundet med Fandens hånd.

Pollinering 
Marihandplantene produserer ikke nektar selv om de har nektarspore. De baserer seg på å lure til seg insekter som tolker fargesignalet blomstene innebærer som et signal om belønning (dvs. nektar). Denne strategien – narrepollinering ("deceptive pollination") – er svært utbredt i orkidefamilien; anslag på en tredel av artene er vanlig.

Taksonomi 
Artsavgrensing i marihandslekta er problematisk og enkelte taksa som oppfattes som arter av noen forskere oppfattes av andre som underarter, f.eks. purpurmarihand. I tillegg kan de aller fleste artene hybridisere med andre marihandarter og i noen tilfelle også med arter fra andre orkideslekter, for eksempel brudespore.

Nyere molekylære analyser av slektskap har ført til at grønnkurle, som før var regnet som egen slekt (Coeloglossum), nå er inkludert i marihandslekta (Dactylorhiza) ut fra et ønske om monofyletiske slekter. En del forskere opprettholder imidlertid de to slektene.  

Artsdatabanken opererer (2021) med disse artene og underartene i Norge:
grønnkurle (D. viridis)
smågrønnkurle (ssp. viridis)
islandsgrønnkurle (ssp. islandica)
søstermarihand (D. sambucina)
engmarihand (D. incarnata)
grasmarihand (ssp. incarnata)
dynemarihand (ssp. coccinea)
blodmarihand (ssp. cruenta) (underartstatus under vurdering)
kongsmarihand (D. majalis)
smalmarihand (ssp. sphagnicola)
lappmarihand (ssp. lapponica)
purpurmarihand (ssp. purpurella)
blekmarihand (D. maculata)
flekkmarihand (ssp. maculata)
skogmarihand (ssp. fuchsii)

Nordvest-Europa har tilsynelatende den høyeste artsrikdommen innenfor slekten. En oversikt fra 2001 angir for eksempel hele ni endemiske arter på De britiske øyer. Dette kan skyldes at det meste av forskning på denne slekten har vært utført i Nordvest-Europa. Genetiske metoder antyder at diversiteten egentlig er høyere i middelhavsområdet og Kaukasia.

Medlemmene i slekten Orchis kalles også marihand. I eldre litteratur ble alle marihandartene regnet til Orchis, men artene med forgrenet rotknoll er nå flyttet til Dactylorhiza, slik at Orchis kun omfatter arter med rund rotknoll. Av og til blir navnet Dactylorchis brukt i stedet for Dactylorhiza.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Orkidéfamilien