Bergenhus len

Bergenhus hovedlen eller slottslen var en administrativ enhet (len) i Norge som gjennom middelalderen omfattet hele Vestlandet og fra midten av 1540-årene også Nord-Norge, med Bjørgvin/Bergen som administrasjonsby og eksporthavn. Bergenhus var et slottslen med festningsverket Bergenhus festning.

I 1308 ble den gamle ordningen med lendmann fra kongens hird avskaffet, og den gamle fylkevise inndelingen av Norge ble erstattet av en sysselinndeling. I senmiddelalderen og i unionstiden med Danmark frem til 1660 ble sysselordningen gradvis avløst av et system med len.

På 1500-tallet var Norge inndelt i fire hovedlen eller slottslen:
Båhus
Akershus 
Bergenhus
Trondhjem

Fra midten av 1540-årene ble Nord-Norge lagt under Bergenhus hovedlen, som i 1560 omfattet følgende underlen:
Lister len (Vestre Vest-Agder)
Stavanger (Rogaland)
Hardanger
Luster
Nordfjord
Sunnmøre
Helgeland
Salten
Lofoten og Vesterålen
Andenes (Andøya)
Senja (Søndre Troms)
Troms (Midt- og Nord-Troms)
Vardøhus (Finnmark)
Hovedlenet omfattet de resterende delene av dagens Vestland.

Trondheim hovedlen var også underlagt regionaladministrasjonen i Bergen. Til sammen utgjorde de to hovedlenene det nordenfjellske Norge. Norge øst for Lista og sør for Dovre til Båhuslen, ble regnet til det sønnenfjellske Norge.

I 1662 falt lensordningen bort og Bergenhus hovedlen ble til Bergenhus stiftamt.

Skrivemåte
I dansketiden var vanlig skrivemåte på gotisk: .

Lensherrer ca 1500-1679 

Len i Norge