Hulegresshopper

Hulegresshopper eller hulesirisser (Raphidophoridae) er en gruppe av rettvinger og tilhører en familiegruppe blant vortebitere og sirisser.

De fleste artene finnes i tropiske områder.  De er utbredt i hele verden,  men mangler på de mer kjølige stedene. En art veksthusgresshoppe, kan finnes helt sør i Norge. Den overlever bare innendørs, i veksthus.

Utseende 
Hulegresshoppene har en karakteristisk kroppsform, med en kort, krumrygget kropp, lange antenner og meget lange bein, særlig bakbeina som gjerne er flere ganger så lange som kroppen.
Kroppen er mellom 13 og 40 millimeter, og er brunlig, grå eller grønnlig på farge. Vanligvis med et sterkt (kitinisert) hudskjelett, men arter som tilbringer mye av tiden i huler kan være ganske bløthudet. De er vingeløse.

Bakbeina er både mye større og kraftigere enn de andre beina. Særlig lårene er kraftige. Leggene har små korte pigger eller torner.

Hulesirisser har to lange haletråder (cerci).  Antennene er trådformet og svært lange, betydelig lengre enn kroppen.  De har vanligvis øyne, men enkelte arter som lever hele livet i huler kan mangle øyne. Palpene (munnfølerne) er meget lange, ofte har disse overtatt øynenes funksjon som det viktigste sanseorganet.

Nymfene er normalt ganske  like de voksne, men mindre.

Levevis 
Hulesirisser lever av planter eller som rovdyr på andre mindre dyr. Arter som lever i huler har ofte meget ujevn tilgang på mat og må være i stand til å spise litt av hvert. Når de går vifter de ofte med de lange antennen foran seg for å oppdage eventuelle predatorer.

Paringen skjer i ofte i eller ved hulen. Hunnen legger eggene i jorden, i mudder eller grus, inne i hulen.

Hulesirisser har ufullstendig forvandling, overgang fra nyklekt larve til det voksne kjønnsmodne insektet går gradvis gjennom flere nymfestadier. Utviklingstiden fra egg, via nymfestadiene til det voksne stadiet kan være noen uker under gunstige forhold.  Temperatur og antall hudskift er avgjørende.  Noen har ganske mange nymfestadier og skifter huden mellom hvert av disse. Vekst skjer ved et hudskifte. Sirisser mangler i likhet med alle leddyr et indre skjelett.

Utbredelse 
Hulegresshoppene er utbredt over det meste av verden, men mange av artene har meget begrensede utbredelser, gjerne bare i ett enkelt hulesystem. Familien omfatter verdens sørligst-levende gresshoppe, Parudenus falklandicus, som lever på heier på Falklandsøyene.
Det største artsmangfoldet finnes i Indonesia, Malaysia og Polynesia, områder som er rike på huler.

Systematisk inndeling 

 vingede insekter (Pterygota) 
 Neoptera («nyvinger»)
 Orthopteroida  («gresshoppelignende insekter»)
 Orden rettvinger (Orthoptera) 
 Underorden vortebitere og sirisser  (Ensifera) 
 Overfamilie Gryllacridoidea 
 Familie hulegresshopper (Rhaphidophoridae)
 Underfamilie Aemodogryllinae Jacobson, 1905  —  Asia, innendørs over hele verden
 slekten Aemodogryllus Adelung, 1902 – 13 arter
 slekten Diestrammena Brunner von Wattenwyl, 1888 – 13 arter
 slekten Eutachycines  Storozhenko, 1990 – 12 arter
 slekten Gymnaeta Adelung, 1902 – 18 arter
 slekten Microtachycines Gorochov, 1992 – én art 
 slekten Paradiestrammena  Chopard, 1919 – 11 arter
 slekten Paratachycines Storozhenko, 1990 – 17 arter
 slekten Tachycines Adelung, 1902 – 7 arter
 veksthusgresshoppe (Tachycines asynamorus Adelung, 1902 ) – kan finnes innendørs (veksthus), i Norge.  
 Underfamilie Ceuthophilinae Tepper, 1892 — Nord-Amerika
 gruppe Argyrtini Saussure & Pictet, 1897
 slekten Anargyrtes Hubbell, 1972 – 2 arter
 slekten Argyrtes Saussure & Pictet, 1897 – 4 arter
 slekten Leptargyrtes Hubbell, 1972 – 2 arter
 gruppe Ceuthophilini Tepper, 1892
 slekten Ceuthophilus Scudder, 1863 – 87 arter
 slekten Macrobaenetes Tinkham, 1962 – 4 arter
 slekten Rhachocnemis Caudell, 1916 – én art
 slekten Styracosceles Hubbell, 1936   – 4 arter  
 slekten Typhloceuthophilus Hubbell, 1940 – én art 
 slekten Udeopsylla Scudder, 1863 – én art 
 slekten Utabaenetes Tinkham, 1970 – én art
 gruppe Daihiniini Karny, 1929
 slekten Ammobaenetes Hubbell, 1936 – 3 arter      
 slekten Daihinia Haldeman, 1850 – én art    
 slekten Daihinibaenetes Tinkham, 1962 – 3 arter    
 slekten Daihiniella Hubbell, 1936 – én art   
 slekten Daihiniodes Hebard, 1929 – 2 arter
 slekten Phrixocnemis Scudder, 1894  én art
 gruppe Pristoceuthophilini Rehn, 1903
 slekten Exochodrilus Hubbell, 1972 – 2 arter
 slekten Farallonophilus Rentz, 1972 
 slekten Phoberopus Saussure & Pictet, 1897 – 2 arter          
 slekten Pristoceuthophilus Rehn, 1903  – 13 arter       
 slekten Salishella Hebard, 1939 – én art  
 Underfamilie Dolichopodainae Brunner von Wattenwyl, 1888 — Middelhavsområdet
 slekten Dolichopoda Bolivár, 1880 – 46 arter
 Underfamilie Gammarotettiginae Karny, 1937
 Slekten Gammarotettix Brunner von Wattenwyl, 1888 – 6 arter
 Underfamilie Hadenoecinae Ander, 1939 — Nord-Amerika
 slekten Euhadenoecus Hubbell, 1978 – 4 arter     
 slekten Hadenoecus Scudder, 1863 – 5 arter   
 Underfamilie Macropathinae Karny, 1929 — hulewetaer: Australia, Chile, New Zealand
 gruppe Macropathini Karny, 1929
 slekten Australotettix Richards, 1964 – 2 arter
 slekten Cavernotettix Richards, 1966 – 5 arter
 slekten Dendroplectron Richards, 1964 – én art
 slekten Heteromallus Brunner von Wattenwyl, 1888 – 10 arter
 slekten Insulanoplectron Richards, 1970 – én art
 slekten Ischyroplectron Hutton, 1896 – én art
 slekten Isoplectron Hutton, 1896 – 5 arter
 slekten Macropathus Walker, 1869 – 2 arter
 slekten Micropathus Richards, 1964 – 5 arter
 slekten Neonetus Brunner von Wattenwyl, 1888 – 3 arter
 slekten Notoplectron Richards, 1964 – én art
 slekten Novoplectron Richards, 1958 – én art
 slekten Novotettix Richards, 1966 – én art
 slekten Pachyrhamma Brunner von Wattenwyl, 1888 – 12 arter  
 slekten Pallidoplectron Richards, 1958 – 3 arter
 slekten Pallidotettix Richards, 1968 – én art
 slekten Paraneonetus Salmon, 1948 – én art
 slekten Parudenus Enderlein, 1909 – 2 arter
 slekten Parvotettix Richards, 1968 – 6 arter
 slekten Petrotettix Richards, 1972 – 4 arter 
 slekten Pharmacus Pictet & Saussure, 1893 – 4 arter
 slekten Pleioplectron Hutton, 1896 – 5 arter
 slekten Setascutum Richards, 1972 – 2 arter
 slekten Spelaeiacris Péringuey, 1916 – én art
 slekten Speleotettix Chopard, 1944 – én art
 slekten Tasmanoplectron Richards, 1971 – én art
 slekten Turbottoplectron Salmon, 1948 – én art
 slekten Udenus Brunner von Wattenwyl, 1900 – 3 arter
 slekten Weta Chopard, 1923 – 2 arter
 gruppe Talitropsini Gorochov, 1988
 slekten Talitropsis Bolivár, 1882 – 6 arter
 Underfamilie Protroglophilinae (fossil)
 slekten Protroglophilus †
 Underfamilie Rhaphidophorinae Walker, 1871 — Nord-Amerika
 slekten Eurhaphidophora Gorochov, 1999 – én art
 slekten Minirhaphidophora Gorochov, 2002 – 2 arter
 slekten Neorhaphidophora Gorochov, 1999 – én art
 slekten Pararhaphidophora Gorochov, 1999 – én art
 slekten Rhaphidophora Audinet-Serville, 1838 – 60 arter
 slekten Stonychophora Karny, 1934 – 18 arter
 Underfamilie Troglophilinae Krauss, 1879 — Middelhavsområdet
 slekten Troglophilus Krauss, 1879 – 15 arter
 Underfamilie Tropidischiinae Scudder, 1869 
 slekten Alpinanoplophilus Ishikawa, 1993 – 9 arter
 slekten Anoplophilus Karny, 1931 – 18 arter
 slekten Tropidischia Scudder, 1869 – én art

Kilder 
 Sømme, Laurits 2001. Insekter. (Original: McGavin, George C. 2000. Insects, spiders and other terrestical arthropods.) N. W. Damm & Søn AS. ISBN 82-512-0601-4
 Liste over artene, fra Orthoptera Species File Online

Eksterne lenker 
 
 Hulegresshopper 
 Bildegalleri over nordamerikanske arter
 Norsk Entomologisk forening

Vortebitere og sirisser
Gresshopper formelt beskrevet i 1888