Andrej Vysjinskij

Andrej Januarjevitsj Vysjinskij (russisk: Андре́й Януа́рьевич Выши́нский; født  i Odessa, død 22. november 1954 i New York) var en sovjetisk jurist, diplomat og politiker. Vysjinskij er mest kjent for sin rolle som anklager under de såkalte Moskvaprosessene i 1936–1938 hvor en rekke kommunistledere ble dømt til døden.

Liv og virke

Bakgrunn
Vysjinskij kom fra en katolsk polsk familie. Faren var embedsmann i tsartiden. Familien flyttet senere til Baku. Foruten polsk og russisk kunne gutten tilegne seg både engelsk og fransk.

Han ble mensjevik i 1903 og tok sin eksamen i rettsvitenskap i 1913.

Den russiske revolusjon, mellomkrigsårene
Under den russiske revolusjon var han motstander av bolsjevikene og undertegnet en arrestordre på Vladimir Lenin, som aldri ble iverksatt. Under den russiske borgerkrig ble han arrestert for kontrarevolusjonær aktivitet, men ble løslatt av uklare grunner.

I 1920 ble Vysjinskij bolsjevik og utmerket seg raskt som en av Sovjetunionens fremste jurister i skarp konkurranse med Jevgenij Pasjukanis. Han ble i 1921 professor ved Moskvas universitet og var 1925-28 rektor der.

I 1935 ble han utnevnt til Sovjetunionens sjefanklager og ledet de såkalte Moskvaprosessene i den senere del av 1930-årene. I den første rettssaken satte han tonen ved sin giftige språkbruk mot de anklagede:

 Skyt disse gale hunder. Død til denne gjengen som skjuler sine skrekkinngytende tenner, sine ørneklør, fra folket! Ned med den gribben Trotskij, fra hvis lepper det drypper blodig gift som forderver marxismens store idealer!... Nød med disse forkastelige dyr! La oss en gang for alle ta slutt på siste miserable hybrider av rever og griser, disse stinkende lik! La oss utrydde kapitalismens gale hunder, som ønsker å rive i filler blomsten av vår nye sovjetiske nasjon! La oss stappe det bestialske hat de bærer på mot våre ledere tilbake ned deres egne struper!

Sentral politiker
Vysjinskij var utenrikskommissar 1940-46 og spilte en betydelig rolle da Latvia ble innlemmet i 1940 og for innsettelsen av en kommunistisk regjering i Romania i 1945. Som sovjetisk viseutenriksminister 1946-49 og fra 1953 Sovjetunionens permanente delegat i FNs sikkerhetsråd samt som utenriksminister 1949-53 var han Stalins utenrikspolitiske talerør og spilte som sådan en hovedrolle i den aggressive utenrikspolitikk som ledet til den kalde krigen.

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker 

Sovjetledere
Kommunister
Personer fra Odesa