Radiostyrt ur

Et radiostyrt ur (RCC) må ikke forveksles med et atomur. Egentlig er det et ur som stiller seg inn etter tidssignaler som sendes ut fra én eller flere radio­stasjoner som igjen er til­knyttet atomur eller de kan bruke flere sendere som brukes av satellittnavigasjonssystemer som Global Positioning System. Vanligvis brukes frekvensområdet 40 – 80 kHz (lavfrekvent langbølge). Tids­signalene mottas gjerne én eller flere ganger hver natt. Resten av tiden styres uret av et vanlig kvarts-urverk (typiske feil: ±1 sekund ved minst ett godt radio­mottak i døgnet, ±15 sekunder pr. måned uten radio­mottak). Så lenge uret mottar radio­signaler, har man et ur som man ikke trenger å bekymre seg for skal gå feil, men ikke noe 100 % nøyaktig atomur. Et radiostyrt ur vil ikke trenge å stilles når det først er stilt riktig (unntatt når man skifter tidssone), og det vil automatisk stille seg om når det skiftes til eller fra sommertid. Slike ur finnes i flere størrelser, også som armbåndsur. Enkelte av disse drives av solceller og et oppladbart batteri (et fullt opp­ladet batteri kan typisk holde et ur i drift i inntil fem måneder uten ytterligere tilførsel av lys). Casio, Citizen og Junghans er blant produsentene av slike ur. Det behøver ikke koste mer enn et litt avansert vanlig ur.

I julekatalogen sin for 1983 lanserte Heathkit en av de første radio­styrte klokkene for vanlige forbrukere, bord­klokken «GC‑1000 Most Accurate Clock» som mottok tidssignaler på 5, 10 og 15 MHz. Den ble produsert frem til 1995 og virket i hele Nord-Amerika, Mellom-Amerika og den nord­ligste delen av Syd-Amerika samt på Hawaii, Grønland og den vestre delen av Island.
I 1990 kom Junghans med verdens første radiostyrte armbåndsur, MEGA (analog visning) og MEGA 1 (digital visning), med antennen skjult i remmen (det virket bare i Europa).

I Europa lytter radiostyrte ur på minst én av de to radio­stasjonene:
 Anthorn, helt nordvest i England (), (tidssignalet MSF på frekvensen 60,0 kHz, 15 kW effekt) (overtok etter Rugby, Warwickshire 1. april 2007),
 Mainflingen, østsydøst for Frankfurt am Main, i Tyskland (), (tidssignalet DCF77 på frekvensen 77,5 kHz, 50 kW effekt).Oslo astrologiske ur styres fra denne stasjonen.

I Norge bør signalene kunne mottas i hvert fall så langt nord som i Bodø. De kan også mottas i Reykjavík på Island.

Tilsvarende radiostasjoner finnes også i andre land, bl.a. USA (WWVB, 60 kHz, 70 kW (nær Fort Collins, Colorado)), Japan (JJY, 40 kHz, 50 kW (i nordøst: på toppen av Otakadoya-yama nær Miyakoji-mura/Fukushima) og 60 kHz, 50 kW (i sydvest: på toppen av Hagane-yama, nær grensen mellom prefekturene Saga og Fukuoka)) og Kina (BPC, 68,5 kHz, 90 kW (Shangqiu i provinsen Henan)).

Enkelte ur kan motta tidssignaler fra alle de seks radiostasjonene som er nevnt over.

Se også
Tid.
NAVSTAR Global Positioning System.

Referanser

Ur