Tannspinnere

Dioptinae 
 Dudusinae
 Heterocampinae
 Notodontinae
 Nystaleinae
 Phalerinae
 Pygaerinae
 prosesjonsspinnere (Thaumetopoeinae)

Tannspinnere (Notodontidae) er en familie av sommerfugler som hører til den artsrike gruppen Noctuoidea. Mange, men langt fra alle, har en tannlignende dusk av hår og avlange skjell ved forvingens bakkant, som har gitt opphav til gruppens norske og latinske (Notodonta = tann-rygget) navn. Selv om de voksne sommerfuglene ofte er forholdsvis store, er de gjerne utmerket kamuflert og man oppdager dem sjelden. Derimot er larvene til mange arter oppsiktsvekkende.

Utseende 
Middelsstore til store (vingespenn 20 – 125 mm), kraftig bygde sommerfugler. Hunnene er ofte markert større og kraftigere enn hannene. De fleste artene er kamuflasjefarget i brunt eller grått, og kan ha en forbløffende likhet med avbrukne grener eller kvister, særlig fordi kroppsformen gjerne er litt «uregelmessig». Kroppen er tykk, spoleformet til sylindrisk, hodet forholdsvis lite. Sugesnabelen kan være velutviklet, men oftere er den mer eller mindre redusert. Hos noen er den ganske kort og delvis åpen i fremkanten. Det ser her ut til at sugesnabelen har en funksjon i saltopptak, da disse ser ut til å trenge mer natrium enn de får i seg på larvestadiet. Labialpalpene er vanligvis ganske korte, men påfallende store hos nebbspinneren (Pterostoma palpinum). Antennene er vanligvis fjærformede hos hannene, tråd-, kam- eller smalt fjærformede hos hunnene. Forvingene er avlange og forholdsvis smale, i spissen vanligvis avrundede. Mange arter har en karakteristisk dusk av hår og avlange skjell ved bakkanten, som står opp som en tann fra ryggen når sommerfuglen hviler med taklagte vinger. Denne tjener muligens til kamuflasje ved at den bryter opp sommerfuglens regelmessige omriss. Bakvingene er forholdsvis små og avrundede. Bakkroppen er gjerne temmelig lang, særlig hos hunnene. Beina er ganske korte og kraftige.

Oppsiktsvekkende larver 
Mens de voksne tannspinnerne er kamuflasjefarget og gjør lite av seg, er larvene ofte ganske oppsiktsvekkende. Hos noen undergrupper er de kledt med lange hår og opptrer i store samlinger, hos andre har de et bisart utseende for å skremme bort fiender. Prosesjonsspinnerne (Thaumetopoeinae) har hårete larver som lever sammen i store flokker på teltlignende silkespinn på ulike slags trær. Noen ganger flytter de seg fra tre til tre. Det skjer i så fall i en lang rekke (tog), en etter en, en vane som har gitt gruppen sitt norske navn. Hver larve følger den foran, og dersom man flytter på larvene slik at toget danner en ring, kan de fortsette å gå rundt i ring i flere døgn, til de til slutt dør av utmattelse. Larvene er kledt med lange neslehår, som lett brekker av og kan føres med vinden. Får man disse hårene på seg, kan de forårsake irritasjon, kløe eller i verste fall øyeskader om man får dem i øynene. Prosesjonsspinnerne finnes ikke i Norge, men er i ferd med å etablere bestander i den sørligste Sverige.

Oksehodespinneren (Phalera bucephala) har også hårete larver som lever mange sammen. De er brune med gule striper, og forårsaker ikke så mange problemer som prosesjonsspinnerne. Okeshodespinneren er forholdsvis vanlig i Sør-Norge.
Gaffelstjertene (Dicranurini) har nakne larver med et oppsiktsvekkende utseende. Disse trinne larvene er vanligvis klart grønne med en brunlig eller rødlig «sal» på ryggen. Rundt hodet har de en rød og hvit «krage» og to svarte «falske øyne». Brystet har en kraftig pukkel, og fra det bakerste bakkroppsleddet kan det skytes ut et gaffelformet vedheng. Blir larven forstyrret, reiser den forkroppen samtidig som den vifter med det gaffelformede vedhenget og gjerne skiller ut illeluktende stoffer, blant annet maursyre og ketoner. Dette er vanligvis tilstrekkelig til å skremme en fugl fra å angripe. 
Ekorntannspinneren (Stauropus fagi) har også en bisarr larve. Som ung etterligner den en maur, når den blir eldre blir den brun og kan minne om en bit vissent løv. Om den forstyrres, reiser den forkroppen og vifter med de svært lange beina, i denne posisjonen kan den minne om et ekorn, derav det norske navnet. Andre har sett likhet med en hummer, og den heter lobster moth på engelsk.

Levevis 
Tannspinnernes larver lever på busker og løvtrær, sjeldnere på bartrær. Når de er ferdige med larveutviklingen, spinner se seg inn i en hard kokong der de forvandler seg til en puppe. Puppestadiet kan noen ganger vare i flere år. De voksne sommerfuglene flyr om natten, mest på forsommeren. Mange tar ikke næring til seg, men lever bare på ressurser de har lagret fra larvetiden.

Skadedyr 
De fleste tannspinnerne er for fåtallige til å gjøre skade på skogen, men de to europeiske artene av prosesjonsspinnere kan bli ganske tallrike og gjøre skade på skog av henholdsvis eik og furu, i tillegg til de helsemessige problemene neslehårene kan forårsake. Larvene til oksehodespinneren kan noen ganger gjøre skade på frukttrær.

Systematisk inndeling / norske arter 

[[Fil:Stauropus fagi3.jpg|thumb|Ekorntannspinner, Stauropus fagi'' larve]]

 Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
 Gruppen Glossata – Homoneura
 Gruppen Coelolepida
 Gruppen Myoglossata
 Gruppen Neolepidoptera
 Gruppen Heteroneura
 Gruppen Eulepidoptera
 Gruppen Ditrysia
 Gruppen Apoditrysia
 Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
 Overfamilien Noctuoidea
 Familien tannspinnere, Notodontidae
 Underfamilien prosesjonsspinnere, Thaumetopoeinae – 100 arter i den Gamle Verden. Brungrå, svært hårete, hårete larver lever i store ansamlinger. Ikke i Norge, to arter i Sør-Skandinavia:
 eikeprosesjonsspinner, Thaumetopoea processionea (Linnaeus, 1758) – på eik
 furuprosesjonsspinner, Thaumetopoea pinivora (Treitschke, 1834) – på furu
 pinjeprosesjonsspinner, Thaumetopoea pityocampa (Denis & Schiffermüller, 1775) – Sør- og Mellom-Europa
 Underfamilien Pygaerinae – alle faunaregioner. Hannens bakkroppsspiss med todelt analdusk. Larvene hårete. De nordiske artene lever alle på osp og vier-arter.
 Pygaera timon (Hübner, 1803) – ikke i Norge
 Slekten stjertspinnere, Clostera Samouelle, 1819 – 56 arter.
 rødflekkstjertspinner, Clostera curtula (Linnaeus, 1758) – Sør-Norge
 dvergstjertspinner, Clostera pigra (Hufnagel, 1766) – til Nordland
 svartflekkstjertspinner, Clostera anachoreta (Denis & Schiffermüller, 1775) – noen få funn langs svenskegrensen
 Clostera anastomosis (Linnaeus, 1758) – ikke i Norge, men funnet i Sverige tett ved grensen
 Underfamilien Notodontinae – over 200 arter, alle faunaregioner, larvene nakne
 Slekten Notodonta Ochsenheimer, 1810 – 15 arter
 dromedartannspinner, Notodonta dromedarius (Linnaeus, 1767) – til Nordland og i Øst-Finnmark, på løvtrær
 grå ospetannspinner, Notodonta torva (Hübner, 1809) – langs kysten til Sogn og Fjordane, på osp og vier
 prakttannspinner, Notodonta tritophus (Denis & Schiffermüller, 1775) – Sørlige Østlandet, Sørlandet, på osp
 sikksakktannspinner, Notodonta ziczac (Linnaeus, 1758) – Sør-Norge, på selje og vier
 Slekten eiketannspinnere, Drymonia Hübner, 1819 – ni arter
 mørk eiketannspinner,Drymonia dodonaea (Denis & Schiffermüller, 1775) – Sørlandet, på eik og bøk
 lys eiketannspinner, Drymonia ruficornis (Hufnagel, 1766) – kysten til Bergen, på eik
 Drymonia obliterata (Esper, 1785) – bare i Danmark i Norden
 Slekten Pheosia Hübner, 1819 – 10 arter
 seljetannspinner, Pheosia tremula (Clerck, 1759) – Sør-Norge, på vier og osp
 bjørketannspinner, Pheosia gnoma (Fabricius, 1777) – hele landet bortsett fra kysten av Troms og Finnmark, på bjørk
 nebbspinner, Pterostoma palpinum (Clerck, 1759) – på osp og vier, Sør-Norge
 fjærtannspinner, Ptilophora plumigera (Denis & Schiffermüller, 1775) – på lønn, Sørlandet
 hvit tannspinner, Leucodonta bicoloria (Denis & Schiffermüller, 1775) – på bjørk, til Rogaland
 Slekten Ptilodon Hübner, 1804
 kameltannspinner, Ptilodon capucina (Linnaeus, 1758) – på løvtrær, til Nordland
 Ptilodon cucullina (Denis & Schiffermüller, 1775) – bare i Danmark i Norden
 Slekten vårtannspinnere, Odontosia Hübner, 1819
 brun vårtannspinner, Odontosia carmelita (Esper, 1798) – på bjørk, til Nordland
 båndet vårtannspinner, Odontosia sieversii (Ménétries, 1856) – på bjørk, til Sogn og Fjordane
 Gruppen Gaffelstjerter, Dicranurini – gråhvit-spraglete, forvingen uten «tann», larvene bisart utseende
 brun ospetannspinner, Gluphisia crenata (Esper, 1785) – på osp, Sørlandet
 Slekten Cerura Schrank, 1802
 stor gaffelstjert, Cerura vinula (Linnaeus, 1758) – på osp og vier, til Nordland
 Cerura erminea (Esper, 1783) – bare i Finland i Norden
 Slekten Furcula Lamarck, 1816 – 20 arter, på osp og vier
 liten gaffelstjert, Furcula furcula (Clerck, 1759) – til Sogn og Fjordane
 hvit gaffelstjert, Furcula bicuspis (Borkhausen, 1790) – Sørlandet
 grå gaffelstjert, Furcula bifida (Brahm, 1787) – Sørlandet og Hardanger
 Underfamilien Phalerinae – larvene hårete, lever mange sammen
 oksehodespinner, Phalera bucephala (Linnaeus, 1758) – på løvtrær, til Sogn og Fjordane
 oliventannspinner, Peridea anceps (Goeze, 1781) – på eik, til Bergen
 Underfamilien Dudusinae
 Underfamilien Heterocampinae – gråbrune, hannen med bredt fjærformede antenner
 ekorntannspinner, Stauropus fagi (Linnaeus, 1758) – på løvtrær, Sørlandet
 trollspinner, Harpyia milhauseri (Fabricius, 1775) – ikke i Norge, nærmest i Sørøst-Sverige
 Underfamilien Nystaleinae
 Underfamilien Dioptinae

 Litteratur 
 Hydén, N., Jilg, K. & Östman, T. 2006. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Ädelspinnare-toftsspinnare. Lepidoptera: Lasiocampidae-Lymantriidae. ArtDatabanken, SLU, Uppsala. ISBN 91-88506-59-2
 Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
 Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere.'' Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

Eksterne lenker 
 
 Svenska Fjärilar, med bildegalleri
 Norges sommerfugler

 
Sommerfugler formelt beskrevet i 1829
Dyr formelt beskrevet av James Francis Stephens