Les Six

Les Six (også Groupe des Six) var en temmelig løst sammensatt gruppe franske komponister.

Medlemmer og program 
Gruppa besto av:
 Georges Auric (1899–1983)
 Louis Durey (1888–1979)
 Arthur Honegger (1892–1955)
 Darius Milhaud (1892–1974)
 Francis Poulenc (1899–1963)
 Germaine Tailleferre (1892–1983)

Gruppa ble dannet etter at komponisten Erik Satie ved en anledning presenterte fire av medlemmene som «de nye unge». Forfatteren Jean Cocteau gav dem senere navnet Les Six som en referanse til den russiske komponistgruppa De Fem. 

Medlemmene i Les Six fulgte i liten grad et felles musikkestetisk program, ulikt De Fem som sammen arbeidet for en nasjonal russisk musikk. Les Six var derimot forent i en avvisning av romantikkens musikk, spesielt Richard Wagners, men de vendte også ryggen til Claude Debussys impresjonisme. I stedet orienterte de seg mot samtidens underholdningsmusikk, eksempelvis jazz, varieté- og sirkusmusikk. Flere av verkene deres kan sies å tilhøre neoklassisismen.  

Les Six eksisterte som produktiv enhet i noen få år på begynnelsen av 1920-årene, deretter fulgte hver enkelt sin egen vei og de ble mer å betrakte som en vennekrets.

Samarbeidsprosjekter 
Selv om Les Six ikke var satt sammen for å samarbeide om å skrive musikk, hendte det at noen av medlemmene gjorde det likevel. Spredt over 36 år samarbeidet flere av dem i ulike sammensetninger på i alt seks prosjekter. Også komponister utenfra kunne delta på disse samarbeidsprosjektene:
 L’Album des Six, 1919
 Les Mariés de la Tour Eiffel, 1921
 L'éventail de Jeanne, 1927
 Mouvements du coeur, 1949
 La guirlande de Campra, 1952
 Variations sur le nom de Marguerite Long, 1956

Litteratur 
Stéphane Villemin: «XXth Century -- Les Six, Satie, and Cocteau», scena.org, lsm online, 1. september 2000
 Robert Shapiro: Les Six: The French Composers and their Mentors Jean Cocteau and Erik Satie. Peter Owen Publishers, London/Chicago 2011. ISBN 978-0-7206-1293-6

Referanser og noter 

Franske komponister