Karl Dolmen

Karl Olaf Dolmen (født 22. mars 1923 i Trondheim, død 12. mai 1945 Inderøy) var en norsk NS-mann, angiver og torturist under andre verdenskrig.

Dolmen ble medlem av Nasjonal Samling 17. juni 1940. Han arbeidet som verkstedsmekaniker før han vervet seg til Den norske legion, og kom deretter til den tyske Kriegsmarine.

Rinnans mann 
Han ble 19 år gammel medlem av Rinnanbanden fra mai 1942 og var Henry Rinnans nestkommanderende etter at Ivar Grande ble likvidert 11. desember 1944. Han var med i Sonderabteilung Lola en gruppering under den tyske Sicherheitsdienst. Han brukte dekknavnet «Petter» internt i Sonderabteilung Lola og aliaset «Berge» når han infiltrerte norske motstandsgrupper og avslørte disse, og sto selv for tortur under avhør mot sine egne landsmenn. 

I 1942 drepte Dolmen og Arild Hjulstad Østbye på oppdrag fra Rinnan Marino Nilsson i Ålesund. I Bergen hadde Nilsson infiltrert Kristian Stein-organisasjonen som ble rullet opp, med 70 medlemmer som omkom i tyske konsentrasjonsleire, mens lederne ble halshugd. Siden ble han opptatt i Rinnanbanden og dro til Troms der han rullet opp en motstandsgruppe. Men det var Rinnan som fikk ham henrettet etter at Nilsson hadde vært på fest med Rinnans elskerinne Solveig Kleve. Østby kjente Nilsson fra før og lokket ham med for seg for å ta en dram. Det ble atskillig mer, og ved Hellebroa dukket som avtalt Dolmen opp. Både han og Østby gikk løs på Nilsson og hev ham i sjøen. 13. oktober 1944 ble Nilsson funnet på bunnen av Stornes-piren i Ålesund havn, med hodet skilt fra kroppen.

I september 1944 drepte Rinnan, Dolmen og Finn Hoff far og sønn Bugge og Berge Langø på Langøya på Vikna i et forsøk på få Harald Henrikø til å innrømme at han hadde et våpenlager på Vikna. Dolmen fortsatte å torturere Henrikø som døde i fengsel et par dager etter. 

7. oktober 1943 ble Dolmen alvorlig skadet da motstandsbevegelsen foretok et feilslått attentatforsøk mot Henry Rinnan utenfor hjemmet hans i Landstads vei 1. Etter det skal Dolmen ha blitt ytterligere brutal mot fanger. Under attentatforsøket deltok Knut Brodtkorb Danielssen, og Ole Halvorsen som selv ble skutt og såret av Dolmen i benet og mageregionen. Dolmen ble skutt i magen, men overlevde den alvorlige skaden. 

16. april 1945 fikk bandemedlemmet Bjørn Bjørnebo noen timer fri fra hirden for å gå til lege. Han og Marie Arentz hadde planlagt å rømme til Sverige i lag. Rinnan og Dolmen besluttet at de to skulle henrettes for dette, og stengte dem inne i kjelleren i Jonsvannsveien 46. Der satt to motstandsmenn fanget, distriktslege Thor Hegbom og meieriansatt Anders Bye som senere ble returnert til Vollan fengsel. Dolmen viklet en klut med kloroform rundt hodet på Arentz. I fyrrommet festet Dolmen og Kristian Randahl et rep i taket og festet løkken rundt pikens hode. Men siden føttene hennes rakk ned i gulvet, måtte Dolmen ta grep rundt Arentz og tynge henne ned for at hun skulle bli kvalt. Bjørnebo så henne død, knelte og ba fadervår før han spurte om han selv skulle skytes eller henges. Rinnan lo og sa at han «egentlig skulle vært både skutt og hengt», men nå skulle han selv få velge. Kort tid etter tok Rinnan opp revolveren og skjøt Bjørnebo i tinningen. Motstandsmannen Dagfinn Frøyland skal ha vært vitne til drapene. Harald Grøtte og Dolmen fikk ordre om å drepe Frøyland, og Dolmen skjøt ham i kjelleren med maskinpistol på en meters avstand. Det lå tre døde i kjelleren da Rinnan og Dolmen la seg til å sove i peisestuen i etasjen over. Neste dag ringte Rinnan til Gestapo og ba om tre kister. Kassene var imidlertid for korte, og rigor mortis var satt inn. De døde lot seg ikke presse ned i kassene, og Rinnan kommanderte Grøtte og Randahl ned i kjelleren for å partere dem med øks. Nå fikk de plass i kassene, kledd nakne for å gjøre identifisering vanskelig, og Dolmen og Grøtte la nedi steiner fra hagen for å tynge ned kassene. De tre kassene ble senket i havet på Folla på vei til Flatanger.

Flukt og død 
Den siste tiden var Karl Dolmen forlovet med bandemedlemmet Ingeborg Schjevik, datter av Rinnans frisør og den som i desember 1944 presenterte Gunlaug Dundas for Rinnan. 

I mai 1945 flyktet Dolmen og Schjevik nordover, men ble 12. mai oppdaget av hjemmestyrkene på Inderøy i Nord-Trøndelag. Paret kom syklende, og ifølge Aftenposten 31. mai 1945 sprengte Dolmen seg selv og Schjevik i luften da de ble ble omringet. John Lyng skriver derimot i Forræderiets epoke at Dolmen og Schjevik ble skutt og drept av motstandsmenn. I så fall må disse også ha drept Schjevik. Kanskje var Aftenpostens opplysninger en dekkhistorie, så motstandsbevegelsen slapp å svare for Schjeviks død. Arbeiderbladet meldte 31. mai 1945 at Dolmen og Schjevik ble drept da Dolmen forsøkt å kaste en håndgranat mot en politimann. I denne versjonen traff håndgranaten en loftsbjelke på gården der de hadde gjemt seg, og drepte ifølge Arbeiderbladet de to i stedet for politimannen.

Referanser

Litteratur 
 John Lyng (1948) Forræderiets epoke, Steensballes boghandels eftg.

Eksterne lenker 
 Rinnanbanden.no
 Historien om Rinnanbanden
 1945 - Thorfin Hegness forteller

Personer fra Trondheim kommune
Medlemmer av Sonderabteilung Lola
Nordmenn fra andre verdenskrig