Jules Barbey d’Aurevilly

Jules Barbey d'Aurevilly (født 2. november 1808 i Saint-Sauveur-le-Vicomte i Normandie i Frankrike, død 23. april 1889 i Paris) var en fransk forfatter, poet, samfunns- og litteraturkritiker, journalist og polemiker. Han er hovedsakelig kjent for sine litterære verk, som, mye på grunn av sin originalitet, ikke kom ut av den litterære skjærsilden og ble anerkjent som viktig, før på slutten av 1900-tallet. 

Han spesialiserte seg i mystiske historier og i å utforske ondskapen, men uten noensinne å overskride linjen til det overnaturlige. Han hadde en viktig innflytelse på forfattere som for eksempel Henry James.

Liv og virke

Bakgrunn 
Jules Barbey d’Aurevilly ble født på alle sjelers dag, 2. november, i 1808 og var eldst av tre søsken. Han vokste opp i området mellom Saint-Sauveur og Valognes i Normandie, og området er bakteppe i flere av hans romaner. Han brøt tidlig med familien og sin katolske tro, men fant tilbake til den senere i livet.

Forfatterskap 
Revolusjonskrigenes herjinger preger hans forfatterskap, hvor han forsøker å gi den tapende siden, rojalistene og den katolske kirke, et ansikt.

Barbey d'Aurevilly var også kjent som en dandy (en spradebasse eller laps) som hadde tatt til seg en aristokratisk holdning og stil, og ga hentydninger om en hemmelighetsfull fortid, men hans bakgrunn var den provinsielle borgerlige lavadelen og hans ungdomsår var relativ begivenhetsløs. Hans «dandyisme» definerte han i essayet Du Dandysme et de Georges Brummel, og mange av hans litterære skikkelser bærer de samme trekkene.

Etter romanen Une vieille (1851) planla Barbey d'Aurevilly å utgi en større romansyklus i Walter Scotts stil, om nedre Normandies folk mot bakgrunn av chouanfeidene: L'Ensorcélée (1854) og Chevalier des Touches (1864). Noen fortsettelse kom imidlertid ikke.

Barbey d'Aurevilly var elsket av fin de siècle-dekadente, og han forble et eksempel på de ytterliggående fra senromantikken. Han hevdet ekstreme katolske synspunkter, men sett fra et katolsk ståsted skrev han likevel om vågale emner, en selvmotsigelse som var mer forstyrrende for engelske lesere enn for franskmennene selv.

Bibliografi

Romaner 
 Le Cachet d’Onyx, skrevet i 1831
 Léa, 1832
 L’Amour impossible, 1841
 La Bague d’Annibal, 1842
 Le Dessous de cartes d’une partie de whist, 1850 (senere skrevet inn i novellesamlingen Les Diaboliques)
 Une Vieille Maîtresse, 1851
 L’Ensorcelée, 1852 (også utgitt under tittelen La Messe de l’abbé de La Croix-Jugan), 1855
 Le Chevalier Des Touches, 1863
 Un Prêtre marié, 1864
 Le Plus Bel Amour de Don Juan, 1867 (senere skrevet inn i novellesamlingen Les Diaboliques)
 Les Diaboliques, 1874
 Une Histoire sans nom, 1882
 Une Page d’histoire, 1882 
 Ce qui ne meurt pas, 1883

Poesi 
 Ode aux Héros des Thermopyles, 1825
 Poussières, 1854
 Amaïdée, 1889
 Rhythmes oubliés, 1897

Essay 
 Du Dandysme et de Georges Brummel, 1845
 Les Prophètes du passé, 1851
 Les Œuvres et les hommes, 1860-1909
 Les quarante médaillons de l'Académie, 1864
 Les ridicules du temps, 1883

Billedgalleri

Referanser

Litteratur 
 Whibbley, Charles (Januar/juni 1897): «Barbey d’Aurevilly», The New Review, Vol. XVI, .
 Gosse, Edmund (1905): «Barbey d’Aurevilly», French Profiles, William Heinemann. London.
 Bradley, William Aspenwall (Oktober 1910): «Barbey D'Aurevilly: A French Disciple of Walter Scott», The North American Review
 Beyham-Edwards, Matilda (1911): «French Author and Publisher Barbey d’Aurévilly and Trebutien» i: French Men, Women and Books, A. C. McClurg and Co. Chicago.
 Turquet-Milnes, G. (1913): «Barbey d'Aurevilly» i: The Influence of Baudelaire, Part IV: Posterity of Baudelaire, Constable and Company, Ltd.
 Boschian-Campaner, Catherine (1989) Barbey d'Aurevilly, Seguier, Paris, ISBN 978-2-8773-6027-2.
 Thiollet, Jean-Pierre (2006), Barbey d'Aurevilly, H & D Ed., Paris, ISBN 2-914266-06-5.

Eksterne lenker 
 
 
 
  (ren tekst og HTML)

Personer fra departementet Manche
Franske forfattere