Tettbebyggelse

Tettbebyggelse betegner et større eller mindre geografisk avgrenset område som er preget av tett bebyggelse, særlig bolighus. Tettbebyggelser kan omfatte deler eller kjernen av en by eller et tettsted, et sentrum eller knutepunkt i en bygd eller kommune, et strandsted, en ansamling av bygninger og hus rundt brygger og kaier langs kysten, stasjonsbyer langs jernbanen samt byggefelt og boligområder i en viss avstand fra etablerte byer og større sentra. En tettbebyggelse består ofte en blanding av bygninger med boliger, butikker og servicefunksjoner.

Begrepet tettbebyggelse har ingen formell definisjon til forskjell fra tettsted, som på 1950-tallet ble introdusert i norsk som et formelt statistisk begrep for et sted med mer enn 200 innbyggere hvor bygningene har en innbyrdes avstand på 50 meter eller mindre. Ordet tettbebyggelse ble i denne sammenheng vurdert og funnet for tungvint. 

Begrepet tettsted ble straks et ord i norsk dagligspråk for en tettbebyggelse som ikke var stor eller viktig nok til å kalles by.

Referanser

Bebyggelsestyper
Bygeografi
Samfunn