François Hollande

François Gérard Georges Nicolas Hollande (født 12. august 1954 i Rouen i Seine-Maritime) var Frankrikes president fra 2012 til 2017. 

Hollande beseiret daværende president Nicolas Sarkozy i presidentvalget den 6. mai 2012, og han ble innsatt i presidentembetet den 15. mai 2012. Han var leder for det franske sosialistpartiet (PS) fra 1997 til 2008. Fra 2001 til 2008 var han ordfører i Tulle. Hollande var innvalgt i den franske nasjonalforsamlingen i periodene 1988-1993 og 1997-2012. Han var den syvende president for den femte franske republikk. Hollande meddelte i desember 2016 at han ikke ville søke gjenvalg i 2017.

Tidlig bakgrunn og familie 

Hollande ble født i Rouen i 1954. Hans far Georges Hollande var lege og stilte i 1959 som kandidat i et lokalvalg for et ytre-høyre parti. Hans mor Nicole Tribert var sosialarbeider og stemte sosialistisk. I 1969, da Hollande var 13 år,  flyttet familien til den rike forstaden Neuilly utenfor Paris. Navnet Hollande er antatt å stamme fra kalvinistiske forfedre som flyktet fra Nederland til Frankrike på femtenhundretallet. Hollande vokste opp som katolikk.

Hollande er samboer med journalisten Valerie Trierweiler. Han har tidligere vært langvarig samboer med Ségolène Royal som han har fire voksne barn sammen med.

Utdannelse og karriere 

Hollande er utdannet ved noen av Frankrikes eliteinstitusjoner «grandes écoles».  Der studerte han ved Sciences Po (Institut d'études politiques de Paris),  HEC Paris (École des Hautes Études Commerciales de Paris) og gikk ut fra ENA (École nationale d'administration) i 1980. Han har senere vært karrierepolitiker, men han har også undervist i økonomi ved Sciences Po i perioden 1988–1992.

I 1979 ble han knyttet til Jacques Attali og ved François Mitterrands valgseier i 1981 ble han del av administrasjonen i Elysee-palasset hvor han bl.a. jobbet som økonomisk rådgiver for Mitterrand.  I 1983 ble han stabssjef for først Max Gallo og senere Roland Dumas som begge virket som pressetalsmann for statsminister Pierre Mauroy.

Hollande stilte for første gang til valg til den franske nasjonalforsamlingen i 1981, men tapte da for Jacques Chirac. Han ble innvalgt som representant fra Corrèze i 1988. I 1993 tapte han dette mandatet, men han var igjen innvalgt fra 1997 til 2012.

Fra 1997 til 2008 var Hollande leder av det franske sosialistpartiet PS, og i tidsrommet 2001–2008 var han ordfører i Tulle. I mars 2008 ble han valgt til president for den folkevalgte forsamlingen for departementet Corrèze.

Presidentvalget 2012 
 
Hollande vant sosialistpartiets åpne primærvalg i 2. valgomgang 16. oktober 2011 etter å ha fått 56 % av stemmene og dermed beseiret sin motkandidat Martine Aubry som ble regnet som en mer tradisjonell sosialist. Tidligere sjef for IMF, Dominique Strauss-Kahn hadde vært favoritt til å vinne dette primærvalget før han ble arrestert i New York, mistenkt for voldtekt. I presidentvalgets første runde fikk Hollande størst oppslutning av alle kandidatene med (28,63 %) av de avgitte stemmene. I den avgjørende valgomgangen møtte han den da sittende president Nicolas Sarkozy og vant valget mot ham 6. mai 2012 med 51,63% av stemmene.

En del av den politiske plattformen til Hollande under valgkampen var  skatteøkninger, særlig for velstående, hvor inntektene bl.a. er ment å skulle bidra til å redusere underskuddet på statsbudsjettet samt jobbskapende prosjekter. Han lovet å reversere Sarkozys økning i pensjonsalderen fra 60 til 62 år.

Han signaliserte at han ønsket at EUs økonomiske politikk skulle fokusere mer på vekststrategier, ved siden av budsjettdisiplin og innstramninger.

Hollande ønsker å gi homofile rett til å gifte seg og adoptere barn. Han ønsker å redusere den delen av det franske energiforbruket som kommer fra kjernekraft fra ca. 75 % i dag til ca. 50 % i 2025. Han går også inn for å trekke franske styrker ut fra Afghanistan raskere enn nåværende planer legger opp til.

Presidentperiode 

Hollande ble innsatt som president den 15. mai 2012. Han utnevnte parlamentarisk leder for det franske sosialistpartiet (PS) Jean-Marc Ayrault til statsminister og ga ham derved oppdraget å danne ny regjering. 16. mai ble den nye franske regjeringen presentert. Laurent Fabius ble utenriksminister, Pierre Moscovici finansminister og Manuel Valls innenriksminister. De Grønnes partisekretær Cécile Duflot ble boligminister og Christiane Taubira, som frem til utnevnelsen representerte Fransk Guyana i nasjonalforsamlingen og leder eget parti, ble ny justisminister. Av de 24 ministrene var halvparten kvinner, men de tyngste postene ble i stor grad besatt av menn.

I 2013 mottok han Félix Houphouët-Boigny-fredsprisen for den franske intervensjonen i Mali.

Da Hollande tiltrådte presidentembetet i 2012 var 61 % av velgerne tilfreds med ham. Populariteten falt deretter og i september 2012 ga under halvdelen av de spurte uttrykk for å være tilfreds med hans virke. 43 % uttrykte da tilfredshet. Tilfredsheten falt til 13 % i september 2014, Hollandes lavest målte oppslutning. Populariteten tok seg noe opp igjen, men lå ved slutten av presidentperioden på 22 % i april 2017. Emmanuel Macron etterfulgte Hollande i presidentembetet den 14. mai 2017.

Presidentvalget i 2017 
Hollande meddelte i et fjernsynsintervju 1. desember 2016 at han ikke ønsket å stille til gjenvalg ved valget i 2017.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
 
  Hollande to run for presidency for French left ,Reuters 16. oktober 2011, hentet 25. april 2012

Franske presidenter
Parti socialiste-politikere (Frankrike)
Personer fra Rouen