Ekson

Et ekson er en DNA-sekvens i et gen som er representert i modent RNA. Ekson er skilt fra hverandre av intron, både i DNA og i forløperen til mRNA (pre-mRNA). Ved RNA-spleising blir intron klippet ut og ekson limt sammen til modent mRNA. Ekson er som oftest proteinkodende sekvenser. Noen av dem kan inneholde sekvenser som ikke er oversatt til proteiner (utranslaterte regioner (UTR)).

DNA inneholder gener som er en «oppskrift» for å produsere proteiner – molekylene som utfører de fleste funksjoner i levende organismer. Når en DNA-sekvens utgjør en slik oppskrift heter det at DNA-sekvensen, eller genet, koder for et protein. For å få protein produsert blir et gen lest av et spesielt enzym og en tilsvarende RNA-sekvens blir produsert. Prosessen kalles RNA transkripsjon (eller syntese) og resulterer i forløper-mRNA transkript (precursor-mRNA eller pre-mRNA). mRNA-transkriptet (laget i cellekjernen) transporteres så til cytoplasma. Underveis blir transkriptet modifisert og gjort om til mRNA, før mRNA-transkriptet havner hos ribosomet. På ribosomet produseres proteinet. Hele transformasjonen fra DNA til RNA og til proteiner er molekylærbiologiens grunnprinsipp.

Eksonstatistikk 

 

Vanligvis er ekson-sekvensene mye kortere enn intron. Menneskets pre-mRNA har ekson med gjennomsnittlig lengde på 140 nukleotider, og de overstiger sjelden 350 nukleotider.

Eukaryotisk genstruktur 

Eukaryote gener kan være svært kompliserte og inneholde elementer som: 
ekson – DNA-sekvenser som koder for proteiner
intron – DNA-sekvenser som etter transkripsjon blir fjernet fra RNA-tråden
utranslaterte regioner (UTR) – deler av ekson-sekvenser som blir transkribert (til pre-mRNA) men ikke translatert. UTR-regioner finnes enten i begynnelsen eller i slutten av mRNA
promotor – et område av DNA som signaliserer hvor transkripsjon av et gen skal starte. Promotoren befinner seg som oftest rett før genet
enhancere og silencere – områder i DNA som ved aktivering regulerer hvor ofte et gen blir transkribert. 

I eukaryoter er ekson som oftest transkribert til forløper mRNA (precursor-mRNA, pre-mRNA) for å bli oversatt til proteiner senere. De kan også bli transkribert til andre RNA typer. Hos prokaryoter finnes det ikke intron i gener som koder for proteiner. Likevel finner man introner i gener som koder for andre RNA typer, som rRNA og tRNA.

Se også 
Intron
RNA
mRNA
RNA-spleising

Referanser 

Genetikk
Molekylærbiologi