Alpenes store nordvegger

Alpenes store nordvegger (også: De klassiske nordveggene) er en betegnelse på de største, vanskeligste og/eller farligste nordveggene i Alpene.

Alpenes tre store nordvegger (også «Trilogien») er de tre aller ypperste:
Eiger
:Grandes Jorasses
Matterhorn

I den utvidede gruppen kalt Alpenes seks store nordvegger finnes de følgende i tillegg til de tre ovennevnte:
Petit Dru 
Piz Badile
Große Zinne

Iblant brukes også begrepet Alpenes fire store nordvegger, og da menes de tre største pluss en av de andre, vanligvis Petit-Dru.

I 1938 brukte Fritz Kasparek, en av førstebestigerne av Eigers nordvegg, som den første begrepet «de tre store veggproblemene». Anderl Heckmair var Kaspareks klatrekamerat på den tiden, og elleve år senere tok han opp igjen terminologien i tittelen på sin bok Die drei letzten Probleme der Alpen (1949).

Begrunnelse for oppføring i kategorien 

Det er først og fremst alpinsportslige og historiske årsaker som har gitt de enkelte veggene plass i kategorien «stor nordvegg»; den absolutte høyden på veggen er mindre avgjørende. Begrepet «stor nordvegg» er altså ikke ensbetydende med «høy nordvegg». Det er mange høye nordvegger i Alpene, men altså bare seks i gruppen «stor nordvegg». For eksempel er nordveggen på Triglav i De juliske Alpene med sine 1500 meter en av de høyeste fjellveggene i Alpene. Men Triglav er forholdsvis lett å forsere, og regnes derfor ikke som en «stor nordvegg». Enkelte av de «store nordveggene» er egentlig nordvest- (f.eks. Eiger) eller nordøstvegger (Piz Badile), og kalles nordvegger for enkelthets skyld, og fordi det letter en enhetlig kategorisering.

Avklaring av begrepet «nordvegg» 
Alpinklatrere knytter begrepet «nordvegg» til spesielle alpine vanskeligheter og farer som ikke forbindes med øst-, sør- eller vestvegger. På den nordlige halvkule har høye fjells skyggefulle nordvegger ofte mange ispartier og en større vanskelighetsgrad enn tilsvarende vegger som vender i de andre himmelretningene. Innen alpin klatresport står begrepet «nordvegg» for kulde og fare. Her står Eigers nordvegg i en særstilling, og bærer fortjent tilnavnet «Mordveggen» gjennom en rekke mislykkede bestigningsforsøk med dødelig utfall.

«Trilogien»

Utvidet gruppe

Andre store nordvegger i Alpene 
Ved siden av de seks ovennevnte nordveggene finnes det en rekke andre kjente nordvegger i Alpene med høy vanskelighetsgrad, framfor alt:

Kombinerte vegger eller isvegger 

Les-Droites' nordvegg (R. Messner: Går for å være «den villeste blant alpeveggene». En klar kandidat om man vil utvide antallet fra seks til syv store nordvegger.)
Grands-Charmoz' nordvegg («En av de hardeste oppstigninger i Alpene»)
Courtes' nordvegg
Triolets nordvegg
Dent d’Hérens' nordvegg
Ortlers nordvegg
Königspitzes nordvegg
Fiescherhorns nordvegg

Isfri fjellvegger 
De store rene fjell-nordveggene i Alpene befinner seg i Øst-Alpene:
Laliderers nordvegg
Triglavs nordvegg
Westliche-Zinnes nordvegg
Civettas nordvestvegg
Agnérs nordvegg
Hochwanners nordvegg

Galleri

Referanser

Litteratur 
Engelsk
Anker, Daniel (ed.) (2000) Eiger: The Vertical Arena. Seattle: The Mountaineers.
Bonatti, Walter (2001). The Mountains of My Life. New York: Modern Library. ISBN 0-375-75640-X. 
Hargreaves, Alison (1995). A Hard Day's Summer: Six Classic North Faces Solo. London: Hodder & Stoughton. ISBN 0-340-60602-9   
Rébuffat, Gaston (1999). Starlight and Storm: The Conquest of the Great North Faces of the Alps. New York: Modern Library. ISBN 0-375-75506-3
Tysk
Destivelle, Catherine: Solo durch große Wände, AS Verlag, Zürich 2003, ISBN 3-909111-13-0
Messner, Reinhold: Die großen Wände. Von der Eiger-Nordwand bis zur Dhaulagiri-Südwand, BLG Buchverlag, 2000, ISBN 3405159814
Rébuffat, Gaston: Sterne und Stürme. Die großen Nordwände der Alpen, GeraNova Bruckmann 1986, ISBN 3765420581
Volken, Marco: Badile. Kathedrale aus Granit, AS Verlag 2006. ISBN 3909111211. Om de seks nordveggene framfor alt s. 101 og 134.
ALPIN, hefte 6/07, s. 16: Die Geschichte der Geschwindigkeitsrekorde in der Eiger-Nordwand.

Klatring
Alpene