Den russisk-tyrkiske krig (1710–1711)

Den russisk-tyrkiske krig (1710–1711), også kjent som Prut-felttoget, brøt ut mellom Det russiske keiserriket og Det osmanske riket etter at russerne hadde slått Sverige i slaget ved Poltava. Med hjelp fra Østerrike og Frankrike, lyktes det den sårede kong Karl XII å flykte fra slagmarken og søke tilflukt ved hoffet hos den osmanske herskeren Ahmed III, som han overtalte til å gå til krig mot Russland 20. november 1710.

Den viktigste begivenheten under krigen var den dårlige forberedte felttoget ved elven Prut i 1711, da russiske styrker under ledelse av Boris Sheremetev forsøkte å invadere Moldavia med hjelp av den modoviske herskeren Dimitrie Cantemir, men ble slått av osmanske styrker under ledelse av storvesiren Baltacı Mehmet Pasha i et avgjørende slag ved byen Stănileşti i dagene 18. – 21. juli 1711.

Krigen endte med traktaten fra Prut av 21. juli, som ble en stor skuffelse for Karl XII da den konkluderte med at Det osmanske riket skulle trekke seg ut av den store nordiske krig, mot at Azov ble  returnert til osmanene og Taganrog og en rekke russiske militære festninger demolert. Tsaren måtte love å ikke blande seg inn i forholdene i Det polsk-litauiske samvelde.

Kriger med deltagelse av Det osmanske rike
Kriger med deltagelse av Russland
Kriger med deltagelse av Sverige
Den russisk-tyrkiske krig
Konflikter i 1710
Konflikter i 1711
1710-årene i Det osmanske rike
1710-årene i Russland
1710 i Det osmanske rike
1711 i Det osmanske rike
1710 i Russland
1711 i Russland

de:Frieden vom Pruth
it:Pace del Prut