Henrich Neumann

Henrich  Neumann (født 1914 i Skjåk, død 24. oktober 1983) var en norsk vitenskapsmann og motstandsmann. 

Han tok latinartium i 1933 (Stabekk) og magistergraden i geologi i 1939. Neumann arbeidet med sin doktorgrad da Norge ble okkupert. Med tre ukers verneplikt under en skyrake i Bergen som ballast gikk han inn i motstandsarbeidet i Telemark. Neumann måtte flykte til Sverige, men kom i 1944 tilbake til landet som nestkommanderende i Milorg distrikt XII (Kongsvinger) under dekknavnet Einar «Sivert» Amundsen.

Neumann avla sin doktorgrad om Kongsbergs sølvforekomster i 1945. I 1947 flyttet han til Storbritannia, der han i tre år var universitetslektor i Leeds. Han vendte hjem til stillingen som bestyrer ved Mineralogisk-Geologisk Museum på Tøyen, var i 1955 gjesteprofessor i Bloomington, Indiana, og ble i 1966 professor i mineralogi, krystallografi og petrokjemi. Neumann prioriterte deretter universitetspolitisk arbeid, blant annet som dekanus ved matematisk-naturvitenskapelig fakultet og som preses i Det norske vitenskapsakademi, samt arbeid med boken Norges mineraler (1983).

Henrich Neumann er far til Jørgen Henrich Neumann, Iver B. Neumann og Tove Helene Neumann.

Bibliografi 
 Silver deposits at Kongsberg (the mineral assemblage of a native silver-cobat-nickel ore type), Aschehoug (1944) 
 Norges mineraler, Universitetsforlaget (1985)

Referanser

Litteratur 
 Neumann, Henrich Holst og Neumann, Hans Jørgen (2008): Familien Neumann Annen utg.
 Vokes, Frank M. (1985): «Henrich Neumann In Memoriam» Norsk Geologisk Tidsskrift 3, (1985)

Norske geologiprofessorer
Fødsler i 1914
Dødsfall i 1983