Ahmed Ali Mohammed Qurei

Ahmed Ali Mohammed Qurei, også skrevet Ahmad ˁAlī Muhammad Qurayˁ eller Qureia, Kurei (أحمد علي محمد قريع, født 26. mars 1937 i Abu Dis i Palestinamandatet, død 22. februar 2023 i Ramallah på Vestbredden), også kjent ved sitt kunya Abu Ala (farsavledede navn, Alas sønn,  arabisk: أبو علاء), var en palestinsk politiker som var statsminister i Den palestinske selvstyremyndigheten fra 2003 til 2006. 

Før dette var han leder for Palestinas lovgivende forsamling og hadde en rekke viktige verv i Palestinas frigjøringsorganisasjon (PLO) fra 1970-årene.

Qurei er kjent som en moderat politiker med finansbakgrunn. Han ble i 1993 hedret med storkors av Den Kongelige Norske Fortjenstorden.

Liv og virke

Tidlig politisk karriere
Ahmed Qureis fødested Abu Dis er litt sørøst for Jerusalem. Han ble bankmann og virket i Saudi-Arabia, noe han fikk nytte av i sitt arbeid for Palestinas frigjøringsorganisasjon (PLO). 

Han sluttet i bankvesenet og ble med i Fatah-fraksjonen,  Yasser Arafats kamporganisasjon og den største av de politiske og militære organisasjoner som i 1968 gikk sammen og dannet Palestinas frigjøringsorganisasjon. Som bankmann bidro han med sin ekspertise i 1970-årene som leder av PLOs seksjon for utenlandsinvesteringer og så som generaldirektør for hele organisasjonens økonomiske avdeling til å gjøre den til en av de største arbeidsgivere i Libanon. Hans avdeling vokste seg stor til 6.500 medarbeidere og med en omsetning på rundt 40 millioner dollar. 

Etter Israels innmarsj i juni 1982 ble PLO-folk nødt til å forlate Libanon, og Ahmed Qurei fulgte med Yasser Arafat til Tunis. 

Etter hvert som eldre ledere døde, avanserte Qurei og ble mer prominent, og i august 1989 ble han valgt inn i Fatahs sentralkomité. Som medlem av sentralkomiteen ble Qurei viktig under forhandlingene som førte frem til Osloavtalen (1993). Han hadde vært med på de hemmelige forhandlingene i Norge fra starten av. 

Han grunnla Palestinian Economic Council for Development and Reconstruction (PECDAR) i 1993 og ledet dets arbeid med å oppnå donasjoner fra givere internasjonalt. 

Han innehadde en rekke politiske verv i Den palestinske selvstyremyndighetens regjeringer. Han var blant annet dens økonomi- og handelsminister, og industriminister. Han var ogsåansvarlig for en utviklingsplan for de palestinske områder som ble fremlagt for Verdensbanken i 1993.

Qurei ble valgt til ordførende forPalestinas lovgivende forsamling (PLC) den 7. mars 1996 i Gaza.

Senere var han med på Camp David-forhandlingene i juni 2000 med Ehud Barak, og i januar 2001 ved Taba-forhandlingene. 

Han ble gjenvalgt til ordførende for PLC i mars 2001.

Statsminister
Etter den palestinske statsminister Mahmoud Abbas' brå fratreden den 6. september 2003 etter indre strid og andre problemer, nominerte den palestinske selvstyremyndighets president Yasser Arafat Qurei til statsministerposten. Qurei tok imot utnevnelsen den 10. september dom å lede en kriseregjering. Dagen etter kom den israelske regjering, formodentlig som reaksjon på bombeangrep to dager tidligere,med en melding at president Arafat kom til å bli «fjernet». Qurei bestemte seg da å danne en full regjering i stedet for den reduserte i pakt med den planlagte kriseregjeringen han hadde sagt ja til å lede.

Ved presidentdekret begynte Qurei sin statsministeroppgave den 5. oktober 2003, og en åttemedlems kriseregjering ble tatt i ed den 7. oktober. Imidlertid klarte ikke Qurei å dannet et fullt kabinett på grunn av en disputt med Arafat som pågikk i ti uker om hvem som skulle bli innenriksminister og kontrollere de palestinske sikkerhetsstjenester, og han truet da med sin fratreden. Skjønt Fatahs sentralkomité hadde gått med krisekabinett med Qurei som caretaker-statsminister, nektet det Fatah-dominerte PLC å avholde en tillitsavstemning. Krisekabinettets løpetid kom til sin ende den 4. november. men Arafat bad Qurei om å forbli på post trass i deres disputt, og PLC godkjente en ny 24-medlemmers-regjering den 12. november. 

Qurei hadde også ansvar for sikkerhetsspørsmål i sin tid som statsminister.

Blant Ahmed Qureis prioriteringer var å møte og forhandle med den israelske side om utformingen den avtalte Veikart for fred-plan, som skulle føre frem til en palestinsk statsdannelse. Israels passivitet og det at USA ikke hadde gjort nok til å tvinge Israel til å oppfylle fredsplanens bestemmelser, så vel som manglende større i egne rekker, hadde vært årsaker til Mahmoud Abbas' tidligere fratreden.

I 2004 sa Ahmed Qurei at dersom Israel ikke klarte å komme til enighet med palestinerne, sa burde palestinerne heller gå inn for én eneste og binasjonal stat. Under den 9. Fatah-konferanse i august 2009 klarte han ikke å bli gjenvalgt til Fatahs sentralkomité. 

Den 17. juli 2004 leverte han sin avskjed mens kaotiske tilstander holdt på å ta overhånd på Gazastripen. Den palestinske selvstyremyndighets kontorer på Gaza ble brent ned, og væpnede bortførte for en kort tid fire franske hjelpearbeidere, og blant annet politisjefen krevde reformer. Men Arafat mektet å innvilge hans avskjedssøknad. Arafat og Qurei stred om Qureis krav om mer myndighet til å omstrukturere sikkerhetsstyrkene for på redusere de tiltagende uroligheter. President Yasser Arafat erklærte så unntakstilstand på Gaza. Den 27. juli holdt Arafat og Qurei en pressekonferanse etter at de var blitt omforent om en løsning på et kabinettsmøte. Qurei hadde da trukket sin avskjed.

Qurei var fungerende palestinsk president under Yassir Arafats sykdom høsten 2004.

Etter president Arafats død i november 2004 og Mahmoud Abbas' påfølgende seier ved det påfølgende palestinske presidentvalg i 2005, ble Ahmed Qurei bedt om å fortsette som statsminister og danne nytt regjeringskabinett. Grunnet krav fra Fatah-ledere og PLC-medlemmer om å gjøre det nye kabinett mer reformorientert, ble tillitsavstemningen utsatt gang på gang. Den ble til slutt avholdt med positivt utfall den 24. februar 2005 etter at Qurei hadde revidert sin ministerliste for å imøtekomme kravene.

Den 15. desember 2005 fratrådte Qurei for en kort tid sin statsministerstilling for å kunne stille til valg for et mandat i Palestinas lovgivende forsamling, men ombestemte seg, og kom tilbake som statsminister ni dager etter. I de få mellomliggende dagene hadde Nabil Shaath vært statsminister. 

Den 26. januar 2006 kunngjorde Ahmed Qurei sin intensjon om å fratre etter Fatahs nederlag mot Hamas i parlamentsvalgene samme januar. President Mahmoud Abbas bad ham fortsette som leder av et forretningsministerium inntil han kunne avløses av Ismail Haniyeh (Hamas).

Etter statsministertiden
Under den 9. Fatah-konferanse i august 2009 klarte han ikke å ble gjenvalgt til Fatahs sentralkomité. 

I 2012 oppfordret han palestinerne i en artikkel i avisen Al-Quds Al-Arabi om å vurdere en enstatsløsning i stedet for en tostatsløsning. Han mente at  Israel «begravde» eller «halshugde» tostatsløsningen ved sine stadige etableringer av bosetninger på Vestbredden og Gazastripen.

Ahmed Qurei døde den 22. februar 2023 i Ramallah i en alder av 85 år.

Verker
 2001: Post-Oslo : Impasse and Options ()
 2006: al-Dīmuqrāṭiyah wa-al-tajrubah al-barlamāniya al-Filasṭīniyah : tajribatī fī riʼāsat awwal majlis tashrīʻī Filasṭīnī ()
 2006: From Oslo to Jerusalem: The Palestinian Story of the Secret Negotiations ()
 2008: Beyond Oslo, The Struggle for Palestine: Inside the Middle East Peace Process from Rabin's Death to Camp David ()
 2013: Negotiating Palestine : From the Second Intifada to Hamas' Electoral Victory ()
 2015: Peace Negotiations in Palestine : From the Second Intifada to the Roadmap ()

Referanser

Eksterne lenker
Profile: Ahmed Qurei, BBC News (8. september 2003)
Biographies of Palestinian Political Leaders
London Free Press: Arafat Faces Leadership Crisis
Qurei denies helping build wall

Personer fra guvernementet Jerusalem
Den Kongelige Norske Fortjenstorden
Økonomer
Palestinske politikere
Personer tilknyttet Fatah‎