Karl Robert von Nesselrode

Karl Robert von Nesselrode (russisk: Карл Васильевич Нессельроде; Karl Vassiljevitsj Nesselrode; født 13. desember 1780 i Lisboa, Portugal, død  i St. Petersburg) var en russisk greve og diplomat som var en ledende skikkelse i Russlands utenrikspolitikk.

Liv og virke

Bakgrunn 
Nesselrode tilhørte en opprinnelig tysk greveslekt som var innvandret til Russland fra Rhinlandet. Da han ble født, var faren stasjonert som Russlands ambassadør i Portugal.

Karriere 
I en alder av 16 år begynte han i den russiske marinen og tjenestegjorde deretter i hæren. Han gikk så inn i diplomatisk tjeneste under tsar Paul I sin sønn og etterfølger tsar Aleksander I. Han var knyttet til den russiske ambassaden i Berlin og ble senere overført derfra til Haag. I august 1806 mottok Nesselrode en kommisjon for å reise i Sør-Tyskland for å rapportere om de franske troppene der og deretter ble han vedlagt som diplomatisk sekretær for de russiske generalene Kamenski, Buxhoewden og Bennigsen.
 
Nesselrode ble statssekretær i 1814 og var leder for Russlands offisielle delegasjon til kongressen i Wien. I 1816 ble Nesselrode utnevnt til utenriksminister. Mellom 1845 og 1856 jobbet han som kansler. Som utenriksminister i 1824 var han i flere forhandlinger med USA for å definere grensen mellom den russiske delen av Amerika og det amerikanske Oregon Country. Forhandlingene førte med seg den russisk-amerikanske traktaten av 1824. Et århundre senere, i 1924, ble Mount Nesselrode i Boundary Ranges på grensen mellom Alaska og Britisk Columbia oppkalt etter ham. 

Nesselrode jobbet med å utvide Russlands innflytelse på Balkan og i Middelhavet og denne innsatsen førte til mange konflikter med andre land blant annet Tyrkia, Storbritannia, det daværende hertugdømmet Savoie og Frankrike som var allierte under Krimkrigen (1853–1856). Storbritannia og Frankrike var bekymret over Russlands økende innflytelse i verden og var fast bestemt på å støtte Tyrkia for å kunne begrense Russlands innflytelse utenfor den russiske grensen.

Hans selvbiografi ble utgitt posthumt i 1866.

Referanser 

Russiske diplomater
Russiske offiserer
Personer fra Lisboa
Personer fra Berlin