Septimakkord

Septimakkord er et musikalsk begrep som beskriver en harmonisk klang sammensatt av 4 toner i tersavstand.

En septimakkord brukes mest som ledeakkord til en ny akkord. Det mest anvendte unntaket fra dette er enkelte typer avslutninger innenfor blues og jazz. I klassisk musikkteori er Durtreklangen med liten septim mest kjent. Denne akkorden opptrer etter regelverket som dominantseptimakkord (treklang på skalaens 5. trinn med tilføyd septim) og etterfølges i all regel av en tonika (treklang på skalaens første trinn) eller én av tonikaens medianter (treklang på skalaens tredje eller sjette trinn). 

Ytterligere variasjoner finnes, eksempelvis sus4-akkorder. Her er tersen i akkorden erstattet av en kvart.Innenfor bossa nova benyttes særlig en variasjon av halvforminsket septimakkord der første ters er stor, og den forminskede kvinten brukes i bass.Dersom det bygges utvidede akkorder med niende trinn, ellevte trinn og trettende trinn, ligger det som regel også en septimakkord i bunn.

Omvendingen av septimakkordene følger samme mønsteret som omvendingen av treklangene. Det finnes i alt tre omvendinger av en septimakkord. Basstonen avgjør hva omvendingen kalles; de øvrige tonenes innbyrdes plassering har ingen betydning. I sin tetteste form, såkalt tett leie, vil tonene ha denne rekkefølgen:
 Grunnstilling: Grunntonen er basstonen, og over den følger tersen, kvinten og septimen
 Første omvending: Tersen er basstonen, og over den følger kvinten, septimen og grunntonen
 Andre omvending: Kvinten er basstonen, og over den følger septimen, grunntonen og tersen
 Tredje omvending: Septimen er basstonen, og over den følger grunntonen, tersen og kvinten.

Referanser 

Musikkteori