Beelzebufo

Beelzebufo ampinga er en forhistorisk froskeart av imponerende dimensjoner. Funnet av denne kjempefrosken ble publisert i 2007. Arten har fått en rekke populærnavn i media, inkludert devil frog (djevelfrosk), devil toad (djevelpadde), og the frog from Hell (frosken fra Helvete). Fossiler av Beelzebufo er funnet på Madagaskar i lag som er omkring 70 millioner år gamle, fra slutten av Krittiden.

Beskrivelse 
Funnene av Beelzebufo er fragmentariske. De første fossilfragmentene ble funnet I 1993 av den amerikanske paleontologen David W. Krause ved Stony Brook University. Det tok 14 år før forskerne hadde nok funn til å kunne rekonstruere dyret. 75 forskjellige funn har gitt nok materiale til å kunne rekonstruere deler av skjelettet og en nesten komplett hodeskalle.

Arten har kommet opp i over 40 cm og har kunnet veie så mye som 4 kilo. Dette er større enn den største nålevende froskearten goliatfrosken Rana goliathus som kan bli noe over 30 centimeter. Beelzebufo hadde korte, kraftige for- og bakbein, og et stort hode med bred munn. Knoklene I hodeskallen har en knudrete ytteroverflate som tyder på at den kan ha hat en form for hudpanser, i alle fall på hodet. Det store gapet og de korte, kraftige lemmene antyder at Beelzebufo i all hovedsak var en bakholdspredator, som satt stille og ventet på at et egnet bytte skulle komme forbi. Med sin store munn ville kjempefrosken være i stand til å ta ganske store byttedyr, inkludert primitive pattedyr og små dinosaurer. Lagene Beelzebufo er funnet i tyder på at den levde i tørre eller halvtørre områder.

Biogeografi 

Selv om Beelzebufo er funnet på Madagaskar, viser arten store likhetstrekk med hornfroskene som lever i Sør- og Mellom-Amerika. Særlig likner den de artene som i dag selges som kjeledyr under navnet Pacman-frosker. En velvoksen pacman-frosk som Cranwells hornfrosk (Ceratophrys cranwelli) kan bli 15 cm, omtrent en fjerdedel av størrelsen på Beelzebufo, men viser ellers samme generelle trekk med korte lemmer og hornpryd.

Den store likheten med de søramerikanske hornfroskene har voldet forskere en del hodebry. Ifølge nåværende rekonstrusjoner av kontinentaldrift hadde Madagaskar brutt løs fra superkontinentet Gondwanaland allerede i slutten av jura for rundt 140 millioner år siden, før det tidspunktet man har antatt hornfroskene var utviklet. Dette har fått flere til å foreslå at det har eksistert en landbro mellom Madagaskar og Sør-Amerika (via Antarktis) mye senere enn tidligere antatt. Dette støttes av oppdagelsen av en primitiv palme på Madagaskar, Tahina spectabilis, en palme som også finnes i Sør-Amerika.

En annen mulighet er at hornfroskene utviklet seg tidligere og har hatt en mye større utbredelse i mesozoikum enn i dag, og også eksistert i Afrika og India, eller at slektskapet med hornfroskene er en feiltolkning, og skyldes at Beelzebufo har hatt samme livsstil som hornfroskene og derfor har utviklet like trekk (se: Analogi (biologi).)

Referanser

Videre lesning 

 Evans, Susan E., Marc E. H. Jones, & David W. Krause (2008): "A giant frog with South American affinities from the Late Cretaceous of Madagascar" Proceedings of the National Academy of Sciences of the United States of America 10:1073  --  Oppsummering av artikkelen  her.

Eksterne lenker 
 

Utdødde dyr