Lockheed L-12 Electra Junior

Lockheed -12 Electra Junior var et to-motors, lav-vinget fly for seks passasjerer fra midten av 30-årene. 

Flyet ble utviklet som en forminsket utgave av Lockheeds Lockheed 10 Electra. Prototypen fløy første gang 27. juni 1936. Flyet var beregnet på mindre flyselskaper og som forretningsfly

Tilsammen ble det bygget 130 Electra Juniors. og Lockheed ledet på salgsstatistikken i forhold til den konkurrerende Beech 18. Lockheed  fikk solgt dobbelt så mange fly som Beech. Etter Pearl Harbor, da USA kom med i den andre verdenskrig, måtte Lockheed  konsentrere seg om å bygge mer avanserte fly for det amerikanske flyvåpen, hadde Lockheed over to dusin bestillinger som de ikke kunne imøtekomme. Disse ble overlatt til Beechcraft, som etterhvert bygget mange tusen av sin Model 18.

Varianter
 12A med to 450 hk (336 kW) Pratt & Whitney R-985 Wasp Junior SB stjernemotor.
 12B med to 440 hk (330 kW) Wright R-975 Whirlwind stjernemotorer
 212 militært øvingsfly / lett angrepsfly med skytetårn.

Brukere 
Sivile
 Continental Airlines, 
 British Airways 
 NACA
 Santa Maria Airlines

Militære
 : Canada
  ; Nederlandsk Vest-india
 : Sør-Afrika
  : UK
  USA

Spesifikasjoner

Dimensjoner

 Besetning. to =  pilot og co-pilot
 Passasjerer  = seks
 Lengde = 11,07 m
 Vingespenn = 15,09 m
 Høyde = 2,97 m
 Vingeflate = 32.7 m²
 Vekt uten last = 2 615 kg
 Vekt med last = 3 924 kg
 Max Take-off vekt

Ytelser
 Motorer 2 x Pratt & Whitney R-985, '' hver på 450 Hk 
 Toppfart = 362 km/t
 Rekkevidde = 1 287 km
 Flyhøyde = 6 980 m
 Stigningsevne = 427 m/min

Tilsvarende fly
 Lockheed L-10 Electra
 Lockheed L-14 Super Electra
 Beech 18

Eksterne lenker
 Mer om flytypen

Passasjerfly
Tomotors propelldrevne luftfartøy
L-0012