Hennin

Hennin er ulike typer, oftest kjegleformede hodeplagg som ble brukt av adelige og rike kvinner i Europa på 1400-tallet. De bestod vanligvis av et konisk kremmehus laget av papir, stivt lerret eller metall som var trukket med silke, fløyel eller brokade og pyntet med et langt slør eller hadde et stativ med oppsatt lintøy.

Historikk 
Hennin ble innført ved det burgundiske hoffet av Isabella av Bayern omkring 1375. Slike hodeplagg ble særlig båret i Burgund og Frankrike, men også i Nord-Europa. De var imidlertid sjeldne i Italia og England. Hennin var en del av den europeiske damemoten til ca. 1480 og ble et karakteristisk kjennetegn for gotikkens klesstil. Den er et tydelig uttrykk for periodens langstrakte, slanke formuttrykk og forsøket på å forlenge kroppshøyden ved hjelp av hodeplagget, men også med lange kjoler og oppsatt hår. Dette overdrevne formidealet kom særlig til uttrykk i den burgundiske moten. 

Den koniske henninen utviklet seg i ulike varianter, blant annet i en avkuttet og en todelt form, og ble avløst av blant annet polstrede hodeplagg formet som hjerteformede halvmåner eller dobbelthorn, forsatt gjerne med slør eller hengende hodelin.

Tantura 
Hennin likner på tantura eller tutur, et hodeplagg i form av en 75 cm høy sølvkjegle smykket med et langt slør, som fortsatt blir båret av drusiske, maronittiske og jødiske kvinner i Syria. Dette skal være et eldgammelt motefenomen som kan være bragt til Europa av korsfarere som har sett hodeplagget i Midtøsten og dermed innført hennin-moten.

Se også 
 Tantura, tradisjonelt syrisk hodeplagg i form av en høy sølvkjegle 
 Gebende, ung-gotisk hodelin for kvinner omkring pannen og under haken ca.1250
 Spisse hodeplagg

Eksterne lenker 
 
 Bilder av burgundiske henniner i konisk form i siste halvdel av 1400-tallet
 Bilder av burgundiske henniner som er avkuttet, todelt og hjerteformet, fra 1400-tallet

Hodeplagg
Historiske klær
Klesdrakt i middelalderen