Cakewalk

Cakewalk er en dans som oppsto i sydstatene i USA rundt 1850, opprinnelig med betegnelsen Chalkline-walk. Den regnes som forløperen for ragtime. Cakewalken ble brukt i minstrelshowene, og er det første eksemplet på synkopert musikk som ble godtatt og likt av hvite mennesker.

En cakewalk er av form en marsj med musikk i 2/4 takt som ligner en habanera. Cakewalken spilles av et janitsjarkorps med slagverk, treblåsere og messinginstrumenter. 

Lederen for det mest kjente cakewalkkorpset var John Philip Sousa (1854–1932) Sousa turnerte med sitt berømte krops i både USA og Europa, og musikken hans nådde ut til alle med noter som bli laget for selvspillende pianoer og på fonograf. Den mest kjente cakewalken er kanskje Stars and Stripes Forever (1896).

Cakewalk ble populært, og siden pianoet var et instrument mange hadde tilgjengelig på dette tidspunktet spiltes Cakewalken med et stødig marjs-komp. I venstre hånd, og med en synkopert melodi i høyre hånd, denne teknikken ble hentet fra måten å spille banjo på.

Den impresjonistiske komponisten Claude Debussy ble inspirert av denne spillemåten, og har selv skrevet Golliwog's cakewalk.

Eksempler (utvalg) 
 «Stars and Stripes Forever» (1896) av John Philip Sousa
 «At A Georgia Camp Meeting» (1897) av Kerry Mills
 «Smokey Mokes» (1899) av Abe Holzmann
 «Swipesy Cakewalk» (1900) av Scott Joplin
 «The Entertainer» (1902) av Scott Joplin
 «Something Doing» (1903) av Scott Joplin og Scott Hayden
 «Le Piccadilly» (1904) av Erik Satie

Eksterne lenker 
 
 Artikkel om cakewalk hos basinstreet.com 

Musikksjangre