Carrie Snodgress

Caroline «Carrie» Snodgress (født 27. oktober 1946, død 1. april 2004) var en amerikansk skuespiller som vant Golden Globe to ganger og ble nominert til Oscar for beste kvinnelige hovedrolle i 1970.

Snodgress vokste opp i Illinois og gikk på Northern Illinois University før hun prøvde seg som skuespiller, blant annet på Goodman Theatre i Chicago. Etter noen mindre TV-opptredener, hadde hun en liten rolle i Easy Rider i 1969, men denne var for liten til at hun ble kreditert i rulleteksten. Hennes første krediterte rolle fikk hun året etter i Rabbit, Run, hvor hun spilte mot James Caan.

Carries neste film, Diary of a Mad Housewife fra 1970 ga henne en nominasjon til Oscar for beste kvinnelige hovedrolle (denne ble vunnet av Glenda Jackson), men hun ble belønnet for denne rollen med to Golden Globe-priser, Best Actress in a Comedy or a Musical og New Star Of The Year – Actress i 1971.

Etter dette tok Snodgress noen års pause for å bo sammen med musikeren Neil Young. De fikk sønnen Zeke i 1973. Han var imidlertid rammet av cerebral parese og hadde derfor en pleiebehov slik at denne pausen ble noe lengre enn planlagt. Men i 1978 var hun tilbake i rollen som Hester i filmen Farlig kontakt (The Fury). Hun og Neil Young skilte lag i 1975. Neil Youngs sang «A Man Needs a Maid» var inspirert av henne, særlig strofen «I fell in love with the actress/she was playing a part that I could understand».

Sylvester Stallone har uttalt at Carrie Snodgress var førstevalget til rollen som Adrian i filmen Rocky (rollen gikk senere til Talia Shire), men honoraret var for lavt og tidspunktet passet ikke. 

Snodgress var en periode fram til 1979 sammen med komponisten og musikkprodusenten Jack Nitzsche.

Carries debut på teatrene på Broadway kom i 1981 da hun spilte i stykket A Coupla White Chicks Sitting Around Talking. Senere vendte hun tilbake til Goodman Theatre i Chicago, hvor hun spilte i stykkene All the Way Home, Oh! What a Lovely War, Caesar and Cleopatra, Tartuffe, The Balcony, The Boor, og senere Curse of the Starving Class på Tiffany Theatre i Los Angeles. 

Blant Snodgress' øvrige filmroller, er blant annet i Murphy's Law, White Man's Burden, Pale Rider og Blue Sky. I tillegg har hun spilt i en rekke TV-serier.

Carrie Snodgress døde som følge av komplikasjoner i forbindelse med en levertransplantasjon.

Filmografi 
 1969: Easy Rider
 1970: Diary of a Mad Housewife (som Bettina "Tina" Balser)
 1970: Rabbit, Run (som Janice Angstrom)
 1972: Journey Through the Past
 1978: Farlig kontakt (som "Hester")
 1980: The Attic (som Louise Elmore)
 1982: Homework (som Dr. Delingua)
 1982: Trick or Treats (som Joan O'Keefe Adams)
 1983: A Night in Heaven (som Mrs. Johnson)
 1985: Pale Rider (som Sarah Wheeler)
 1985: Rainy Day Friends (som Margot)
 1986: Murphy's Law (som Joan Freeman)
 1988: Blueberry Hill (som Becca Dane)
 1989: Chill Factor (som Amy Carlisle)
 1989: Across the Tracks (som Rosemary Maloney)
 1993: The Ballad of Little Jo (som Ruth Badger)
 1994: 8 Seconds (som 	Elsie Frost)
 1994: Blue Sky (som Vera Johnson)
 1995: White Man's Burden (som Josine)
 1997: Up Above the World
 1998: Wild Things (som Ruby)
 1999: A Stranger in the Kingdom (som Ruth Kinneson)
 2000: In the Light of the Moon (som Augusta Wilhelmine Gein)
 2001: Bartleby
 2001: The Forsaken (som Ina Hamm)

Eksterne lenker 
 

Skuespillere fra USA
Personer fra Barrington i Illinois
Personer fra USA av irsk opphav
Fødsler i 1946
Dødsfall i 2004