Akroni

Akronier er deler av en prosatekst som mangler tidsreferanse og derfor står atskilt fra de begivenhetene som det fortelles om. Akronier får dermed preg av å være direkte meddelelser om fortellerens livsanskuelse.

Av norske forfattere som benytter akronier i utstrakt grad kan nevnes Ernst Orvil og Aksel Sandemose. I Sandemoses romaner kan akroniene få så stor plass at teksten nærmer seg essayistikk. 

Et utsnitt fra Sandmoses En flyktning krysser sitt spor kan tjene som eksempel på akroni (akroniene uthevet):

Narratologi