Kongedømmet Aragón

Kongedømmet Aragón (aragonesisk: Reino d'Aragón, katalansk: Regne d'Aragó, latin: Regnum Aragonum, spansk: Reino de Aragón) var et kongedømme på Den iberiske halvøy i middelalderen og tidlig moderne tid (fra 1035 til 1516). Hovedstaden var Zaragoza. Deler av området utgjør dagens region Aragón. Det bør ikke forveksles med det større Aragóns krone, som var en union som kongeriket Aragón ble medlem av sammen med andre områder som kongedømmet Valencia eller provinsen Provence, som alle var under styret til Aragóns konge.

Aragón var tidligere en del av kongedømmet Navarra, og ble selvstendig først da Sancho III av Navarra overga det til sin sønn Ramiro I. Aragón opplevde en rekke blodige kriger mot maurerne. I 1516 ble det slått sammen med Castilla, og nasjonen Spania ble til.

Historie

Uavhengig kongedømme 

Kongedømmet Aragón ble opprettet da Sancho III av Navarra delte opp sitt kongedømme i 1035 og fordelte det mellom sine tre sønner. Kongedømmet var opprinnelige et frankisk føydalt len rundt byen Jaca da det på den andre halvpart av 700-tallet ble en vasallstat av kongedømmet Pamplona (senere Navarra), dets eget dynasti av grever døde ut uten mannlige arvinger i 922. Navnet Aragón er det samme som elven Aragón som flyter gjennom Jaca. Det kan være avledet fra det baskiske ordet aragoi i betydningen «dyp dal».

Da Sancho III døde i 1035 ble kongedømmet Navarra delt i tre deler: 1) Navarra med en del baskiske områder; 2) Castilla; og 3) Sobrarbe, Ribagorza og Aragón. Som den viktigste kristne monarken på Den iberiske halvøy og konge over alle spanjoler, ble hver hans 3 landområder omgjort til egne kongeriker. Sanchos sønn Gonzalo arvet Sobrarbe og Ribargorza, men Gonzalo ble drept kort tid etter og de områdene han hadde arvet gikk til han illegitime bror Ramiro I, den framtidige kongen av Aragón.

Ved å beseire sin bror, García Sánchez III av Navarra, oppnådde Ramiro tilnærmet uavhengighet for Aragón. Etter hvert som kongedømmet strakte seg sørover, erobret land fra al-Andalus, ble hovedstaden flyttet fra Jaca til Huesca i 1096, og senere til Zaragoza i 1118. Ved 1285 var det området som lå lengst sør tatt fra maurerne.

Dynastisk union med Catalonia 

Kongeriket Aragón ga navn til Aragóns krone etter den dynastiske unionen i 1150 med Grevskapet Barcelona, gjennom greven (Ramon Berenguer IV) med en dronning av Aragón (Petronella av Aragón), og deres sønn Alfons arvet de respektive områdene til Huset Aragón. Kongene av Aragón hadde også tittelen greve av Barcelona og styrte områder som besto ikke bare av den nåværende administrative regionen Aragón, men også Catalonia, og senere kongedømmene Mallorca, Valencia, Sicilia, Napoli og Sardinia.

Kongen av Aragón var den direkte kongen av regionen Aragón og holdt også titlene greve av Provence, greve av Barcelona, herre av Montpellier, hertug av Athen, og Neopatria. Hver av disse titlene ga ham overherredømme over en særskilt region, og disse titlene ble endret etter hvert som han vant eller tapte områder. På 1300-tallet ble hans makt i stor grad begrenset av unionen Aragón.

Aragóns krone ble effektivt oppløst etter den dynastiske foreningen med kongedømmet Castilla som foreslo en de jure forening til av det spanske kongedømmet etter en del tid som de facto forening under en felles monark. Etter at dette skjedde, beholdt Aragón en del politiske institusjoner fram til Nueva Planta-dekretenee, kunngjort mellom 1711 og 1715, som endelig avsluttet det.

Se også 
 Liste over aragonesiske monarker

Referanser

Eksterne lenker 
 

Kongedømmet Aragón
Stater og territorier etablert i 1035
Stater og territorier opphørt i 1707