Lucilius

Gaius Lucilius (født ca. 180 f.Kr., død 103 f.Kr.) er en av tidligste romerske satirikere og diktere, hvis kun fragmenter av skrifter har overlevd, ble født i Suessa Aurunca i Campania (sørlige Italia) i velholden familie. 

I henhold til den romerske historikeren Velleius Paterculus hadde han krigstjeneste under Scipio Aemilianus Africanus (d. e.) ved beleiringen av Numantia i 134 f.Kr.. Fra Horats lærer vi at han hadde et nært vennskap med Scipio og Gaius Laelius, og at han feiret den førstes bedrifter og dyder i sine diktning.

Fragmenter fra de bøker med hans satirer (bøker xxvi.-xxix.) synes å indikere at de ble skrevet i løpet av Scipios levetid. Noen av disse bringer poeten foran oss enten samstemt med eller i opposisjon med sin mektige venn. En linje «Percrepa pugnam Popilli, facta Corneli cane» hvor nederlaget til Marcus Popillius Laenas i år 138 f.Kr. blir satt i kontrast til Scipios  påfølgende suksess bærer merker av å ha blitt skrevet mens nyheten av at erobringen av Numantia var fortsatt fersk.

Lucilius anses som den egentlige skaperen av den romerske satiren som etter ham ble videreutviklet av Horats. Lucilius skrev fortrinnsvis for den litterære middelklassen hvor hans folkelige humor slo an. Hans dikt hadde en skarp kritikk, men også et visuelt bilde av tidens urolige tid, skildret med en sterk personlig og temperamentsfull oppfatning. I språk og uttrykksmåte er han dog noe hard og versene hans noe springende.

Mange, men korte fragment som er beholdt fra hans 30 bøker, er en del forfattet på jambisk-trokaisk mens en yngre del er på heksametirsk versemål. Det som gjenstår av hans dikt er ikke lett å få inntrykk av, men må danne seg en forestilling av gjennom å studere hans etterfølger Horats som videreførte flere av Lucilius’ karakteristiske trekk.

Referanser 

Lucilius
Lucilius
Fødsler i 180 f.Kr.
Dødsfall i 103 f.Kr.