Rutevinger

Chlosynina
 Euphydryina
 Gnathotrichina
 Melitaeina
 Phyciodina

Rutevinger (Melitaeini) er en gruppe av sommerfugler som tilhører den artsrike familien flikvinger (Nymphalidae). De er stort sett ganske små, brun- eller gulaktige sommerfugler, ofte med mørkt nettmønster på vingene. Det forekommer fire arter i Norge.

Utseende 
Små til middelsstore (vingespenn 25 – 50 mm) sommerfugler, relativt spinkelt bygde. Som hos de aller fleste flikvinger er frambeina reduserte. Sugesnabelen er velutviklet, antennene middels lange og tydelig kølleformede. Vingene er avrundede, ikke flikete langs ytterkanten. Fargen kan variere en god del, men er ofte gul- eller rødaktig med et mørkt nettmønster. Noen har også mørk grunnfarge. Bakvingenes underside har ofte vekselvise hvite og brunlige tverrbånd, kantet med svart. Larvene er dekket med torner, puppene knudrete.

Levevis 
Rutevingene er ikke spesielt sterke flygere, og de fleste artene er nokså stedbundne med små, lokale kolonier. De finnes særlig på blomsterenger, og de fleste nordiske artene har larver på planter i maskeblomstfamilien (Scrophulariaceae). Larvene lever selskapelig i silkespinn. De tar opp forsvarsstoffer fra næringsplantene og er derfor trolig usmakelige for rovdyr. De overvintrer som larver.

Metapopulasjoner 
Arten prikkrutevinge (Melitaea cinxia) har blitt studert gjennom mange år av populasjonsøkologer, først og fremst på Åland i Finland. Denne sjeldne og truede arten har en meget interessant bestandsstruktur. Bestanden består av mange nesten isolerte småbestander (lokalpopulasjoner) som til sammen danner en såkalt metapopulasjon. Hver lokalpopulasjon teller oftest bare noen ti-talls individer. Disse lokalpopulasjonene er ikke stabile over tid, før eller senere vil de fleste dø ut. Men siden det er en viss vandring mellom engene der de lever (som ligger spredt i et skogslandskap), blir de brukbare lokalitetene rekolonisert og nye lokalpopulasjoner oppstår. På denne måten er metapopulasjonen relativt stabil, selv om de lokale bestandene den består av hver for seg ikke er levedyktige over tid. Funnene som er gjort i studiene av prikkrutevingen har fått stor betydning for forståelsen av bestandsdynamikk og for bevaring av sjeldne arter.

Mange truede arter 
Rutevingene lever ofte på sjeldne lokalitetstyper, og de har begrenset spredningsevne. Dette har medført at forholdsvis mange arter i denne gruppen er utrydningstruede. Et kjent eksempel er den sterkt truede, nordamerikanske arten Euphydryas editha. I Norge regnes prikkrutevingen som truet.

Systematisk inndeling / norske arter 

 Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
 Gruppen Glossata
 Gruppen Coelolepida
 Gruppen Myoglossata
 Gruppen Neolepidoptera
 Gruppen Heteroneura
 Gruppen Eulepidoptera
 Gruppen Ditrysia
 Gruppen Apoditrysia
 Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
 Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
 Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
 Familien flikvinger, Nymphalidae Rafinesque, 1815
 Underfamilien Nymphalinae Swainson, 1827
 rutevinger, Melitaeini Newman, 1869 – ca. 230 arter, alle verdensdeler
 Euphydryina – bare én slekt
 Slekten Euphydryas Scudder, 1872 – 14 arter, Holarktisk, tre arter i Norden:
 Iduns rutevinge, Euphydryas iduna (Dalman, 1816) – finnes fra Nordland og nordover i Norge
 Euphydryas maturna (Linnaeus, 1758) – finnes i Sverige og Finland, ikke i Norge
 Euphydryas aurinia (Rottemburg, 1775) – finnes i Sverige og Finland, ikke i Norge
 Phyciodina – vel 100 arter, de fleste i Sør-Amerika. Tidligere ble alle regnet til slekten Phyciodes.
 Slekten Anthanassa Scudder, 1875 – 16 arter
 Slekten Antillea Higgins, 1959 – 2 arter
 Slekten Atlantea Higgins, 1959 – 2 arter
 Slekten Castilia Higgins, 1981 – 13 arter
 Slekten Dagon Higgins, 1981 – 3 arter
 Slekten Eresia Boisduval, 1836 – 18 arter
 Slekten Janatella Higgins, 1981 – 3 arter
 Mazia amazonica (Bates, 1864)
 Slekten Ortilia Higgins, 1981 – 9 arter
 Slekten Phyciodes Hübner, 1819 – 11 arter
 Phystis simois (Hewitson, 1864)
 Slekten Tegosa Higgins, 1981 – 15 arter
 Slekten Telenassa Higgins, 1981 – 8 arter
 Tisona saladillensis (Giacometti, 1911)
 Gnathotrichina – fire arter i to slekter, Sør-Amerika
 Slekten Gnathotriche Felder & Felder, 1862 – 2 arter
 Slekten Higginsius Hemming, 1964 – 2 arter
 Melitaeina – bare én slekt
 Slekten Melitaea Fabricius, 1807 – ca. 90 arter
 Prikkrutevinge, Melitaea cinxia (Linnaeus, 1758) – bare langs kysten på Sørøst-landet i Norge
 Mørk rutevinge, Melitaea diamina (Lang, 1789) – finnes spredt nord til Møre og Romsdal
 Melitaea britomartis Assmann, 1847 – finnes lokalt i Sverige, ikke i Norge. Sjelden og truet.
 Marimjellerutevinge, eller vanlig rutevinge, Melitaea (=Mellicta) athalia (Rottemburg, 1775) – utbredt over det meste av Norge
 Chlosynina – ca. 35 arter, Amerika
 Slekten Chlosyne Butler, 1870 – 26 arter
 Dymasia dymas (Edwards, 1877)
 Microtia elva Bates, 1864
 Poladryas minuta (Edwards, 1861)
 Slekten Texola Higgins, 1959 – 2 arter

Kilder 
 Wahlberg, N. og Brower, A.V.Z.(2006) Melitaeini på Tree of life 
 Carter, D. (1994) Sommerfugler fra hele verden. Teknologisk Forlag. ISBN 82-512-0438-0
 Eliasson, C.U., Ryrholm, N., Holmer, M. Jilg, K. & Gärdenfors, U. 2005. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Dagfjärilar. Hesperiidae – Nymphalidae. ArtDatabanken, SLU, Uppsala. ISBN 91-88506-51-7
 Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norvegiae. Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3

Eksterne lenker 
 
 Svenska Fjärilar, med bildegalleri
 Norges sommerfugler

Nymphalinae
Sommerfugler formelt beskrevet i 1870