Den gamle Mester

Den gamle Mester er et dikt av Jørgen Moe, som omhandler det store eiketreet på Krødsherad prestegård, hvor han selv bodde fra 1853 til 1863 som kapellan til Olberg kirke og de andre annekskirkene i Sigdals soknekall.

Diktet ble først trykket i samlingen, At hænge paa Juletræet. Nogle faa Digte (1855). Denne ble fire år senere gjenutgitt under tittelen En liden Julegave. Gammelt og Nyt (1860, eg. 1859), med ny, utvidet utgave i 1863. Det er eiketreet selv som veileder og viser nødvendigheten av å bygge på «den ene trofaste Grund». Moe forklarer i diktet at det er treets ordning mellom rotsystem og topp, som gjør den stand til å ride stormene av:

I dette diktet er det tydelig at Moe ikke betrakter naturen som skjønnhet alene, men fokuserer på hvor sinnrikt og gjennomtekt det hele er tilordnet fra Skaperens hånd. Naturen er et Guds under og bærer av allmenngyldig kunnskap og sannhet. Den naturlige, Gudeskapte verden kan veilede og virke forbilledlig. Guds skaperverk i naturen synes altså vel egnet til å vekke ulike former for religiøs ettertenksomhet i hverdagen.

Den norske komponisten Gunnar Gjerstrøm (1891–1951) har satt melodi til diktet.

Noter

Norske dikt
Kjente trær