Milano erkebispedømme

Milano erkebispedømme er et romersk-katolsk erkebispedømme i den italienske regionen Lombardia. Det er metropolitanbispedømmet over alle bispedømmer i kirkeregionen Lombardia. I store deler av erkebispedømmet og dets kirkeprovins brukes den ambrosianske ritus ved siden av den romerske.

Historie 
Milano bispedømme eksisterer sannsynligvis siden det 1. århundre. Ifølge legenden ble bispedømmet grunnlagt av apostelen Barnabas i år 52. I det 4. århundre, mens Milano (Mediolanum) var residensbyen for de romerske keiserne, ble Milano opphøyet til erkebispedømme.

Erkebispedømmets patron og viktigste erkebiskop var Ambrosius (339–397). Hans skrifter lå grunnlag for den ambrosianske ritus, som ble brukt fremfor den romerske ritus i Milano og dets suffraganbispedømmer.

Milano var et innflytelsesrik og stort erkebispedømme. Selve erkebispedømmet strakte seg nordover helt til St. Gotthard- og Lucmagnpasset (Sveits). Milanos kirkeprovins omfattet ved siden av dagens Lombardia opprinnelig også Piemonte, Liguria, Emilia og de sveitsiske kantonene Ticino og Graubünden. Dermed nådde den fra Rhinen i nord til Ventimiglia ved Det liguriske hav i syd.

Erkebiskop Ottone Visconti (1207–1295) la grunnsteinen for Visconti-familiens maktstilling. Som herskere over Milano, etter hvert med rang som hertuger av Det hellige romerske rike av den tyske nasjon, var denne familien gjennom flere århundrer den dominerende maktfaktoren i Nord-Italia.

Fire erkebiskoper av Milano har blitt valgt til pave (Urban III, Pius IV, Pius XI, Paul VI; samt motpaven Aleksander V).

Milanos domkirke er en overdådig gotisk katedral i lys marmor. Den ble påbegynt på 1300-tallet, men ikke sluttført før i 1858.

Milanos sogn i Ticino inngikk fra 1884 i det nyoppretta Lugano bispedømme.

Suffraganbispedømmenes utvikling 
Erkebiskopen av Milano var metropolitt for en lang rekke suffraganbispedømmer. Mange av disse ble etter hvert tildelt andre kirkeprovinser, spesielt når forhenværende suffraganer selv ble opphøyet til metropolitanbispedømmer. Den følgende listen gir en oversikt over disse (i parentes: årstall for grunnleggelsen og for eventuelle skifter av kirkeprovinsen):
 Acqui (4. århundre; til Torino 1515)
 Alba (4. århundre; til Torino 1515)
 Albenga (451; til Genova 1159)
 Alessandria (1175; til Vercelli 1817)
 Aosta (3. århundre; til Tarantaise 794)
 Asti (3. århundre; til Torino 1515)
 Bergamo (4. århundre)
 Bologna (3. århundre; til Ravenna 5. århundre)
 Brescia (1. århundre)
 Casale Monferrato (1474; til Vercelli 1817)
 Como (386; til Aquileia 608–1528, til Gorizia 1751–1807)
 Crema (1579; til Bologna 1582–1835)
 Cremona (4. århundre)
 Curia (Chur, 4. århundre; til Mainz 843)
 Faenza (4. århundre; til Ravenna 5. århundre)
 Ferrara (4. århundre; til Ravenna 5. århundre)
 Genova (3. århundre; erkebispedømme 1133)
 Imola (4. århundre; til Ravenna 5. århundre)
 Ivrea (5. århundre; til Torino 1515)
 Lodi (4. århundre)
 Mantova (oppretta 804 i Aquileias kirkeprovins, til Milano 1820)
 Modena (3. århundre; til Ravenna 5. århundre)
 Mondovi (1388; til Torino 1515)
 Novara (398; til Vercelli 1817)
 Parma (4. århundre; til Ravenna 5. århundre)
 Pavia (oppretta i det 1. århundret i Aquileias kirkeprovins, til Milano 1803)
 Reggio Emilia (1. århundre; til Ravenna 5. århundre)
 Savona (900-tallet; til Genova 1806)
 Torino (4. århundre; immediat 1471, erkebispedømme 1515)
 Tortona (2. århundre; til Genova 1817)
 Ventimiglia (7. århundre; til Genova 1797)
 Vercelli (3. århundre; erkebispedømme 1817)
 Vigevano (1530)

Eksterne lenker 
 

Bispedømmer i Italia
Milano