Strylav

Strylav (latin: Usnea), også kalt gubbeskjegg (feilaktig), er en slekt av hengende lav. Plantelegemet (thallus) – som i likhet med andre laver er en symbiose mellom en sopp og en fotosyntesevert (alge) – henger på grener i trær og kan bli inntil 80 cm langt. Det finnes 19 arter i Norge.

Slektens arter kalles ofte (feilaktig) for «skjegglav» eller «gubbelav», men kjenens fra disse slektene på at strylav er elastisk – ved fukting eller bløting av laven vil den kunne trekkes ut med en elastisk midttråd. Dette kjennetegnet er sikkert, og strylav er den eneste av disse ellers like artene som er medisinsk virksom.

Strylav hører til gruppen busklav innenfor familien Parmeliaceae, og det er i alt 30-40 arter av hengende busklav i Norden, fordelt på slektene:
 Skjegglav (Alectoria) – 3 arter i Norge
 Brunskjegg (Bryoria) – 15 arter i Norge
 Strylav (Usnea) – 19 arter i Norge
 Ragglav (Ramalina)
 Ulvelav (Letharia) – én art i Norge.

Strylav er vanlig på gran og andre treslag i Norge, men noen arter vokser på stein. Voksestedet er ofte gammel urskog, og veksten ser ut som gulgrønne, grønngrå eller andre lyse «ulldotter» som henger ned fra trærne.

Medisinsk bruk 
Strylav har vært i medisinsk bruk som antibiotika i mange århundrer. i Kina har det vært brukt i kanskje 3000 år. De brukte huldrestry (Usnea longissima), mens det i Japan og Korea også ble brukt Usnea diffracta mot tuberkulose og bronkitt.

Om lag 1% av laven utgjøres av usninsyre, en slags bredsprektet, antibiotisk fenolsyre. Den virker trolig mot både tuberkulosebakterier, stafylokokker, streptokokker og pneumokokker. Videre inneholder artene diffractasyre, barbatinsyre, linolensyre, arakidonsyre og lobarsyre. Det er også C-vitamin i strylav. Trolig kan stoffene også hemme svulster og virke antiseptisk.

Taksoniomi og arter 
Huldrestry (Usnea longissima) er meget sjelden, og vernet i Norge. Den ser ut som «juleglitter» ved at den henger ned fra greiner i lange laser. Den er medisinsk virksom (slimløsende), og vokser nesten utelukkende i urskog.

Universitetet i Oslo har registrert mer enn 90.000 arter av lav, og det er et stort antall slekter og arter også i Norge. Den taksonomiske plasseringen av slekten gjengis nedenfor:

 Divisjon: Sekksporesopper (Ascomycota)
 Klasse:Lecanoromycetes
 Orden: Lecanorales Nannfeldt, 1932
 Familie: Parmeliaceae Zenker, 1827
 Strylav (Usnea Dill ex Adans.) – 19 arter i Norge
 Grovstry (U. barbata (L.) F. H. Wigg)
 Flokestry (U. chaetophora Stirton)
 Hornstry (U. cornuta Körb.)
 Steinstry (U. diplotypus Vainio)
 Hengestry (U. filipendula Stirton)
 Ringstry (U. flammea Stirt.)
 Blomsterstry (U. florida (L.) F. H. Wigg)
 U. foveata Vainio
 Kyststry (U. fragilescens Lynge)
 Dvergstry (U. fulvoreagens (Räsänen) Räsänen)
 U. glabrata (Ach.) Vainio
 Hårstry (U. glabrescens (Vain.) Vainio)
 Glattstry (U. hirta (L.) F. H. Wigg)
 Pulverstry (U. lapponica Vainio)
 Huldrestry (U. longissima Ach.)- vernet
 Madeirastry (U. madeirensis Motyka)
 Piggstry (U. subfloridana Stirton)
 Grynstry (U. substerilis Motyka)
 Narrepiggstry (U. wasmuthii Räsänen)
 Usnea californica (Usnea californica) – Nord-Amerika
 Usnea diffracta (Usnea diffracta)
 Usnea erinacea (Usnea erinacea)
 Usnea prostrata (Usnea prostrata)
 Usnea subscabrosa (Usnea subscabrosa)
 Usnea trichodea (Usnea trichodea) – Reunion
 Usnea wirthii (Usnea wirthii)

Litteratur 
 Krog, Hildur/Østhagen, Haavard/Tønsberg, Tor: Lavflora. Norske busk- og bladlav, Oslo 1994, ISBN 82-00-41445-0
 ITIS - Usnea
 Rolv.no – Månedens urt – «Usnea, skogens antibiotikum» (lest 11.nov 2008)

Eksterne lenker 
 

Lav