Reidar Kristoffersen

Reidar Kristoffersen (født 24. juli 1918 i Nedre Eiker, død 7. september 1942 ved Trandumskogen) var en norsk sjåfør ved Oslo Renholdsverk, og sabotør og motstandsmann under krigen.

Han var sønn av Amalie f. Sørlie i 1891 i Lier, og Jørgen Kristoffersen (f. 1892) i Krokstadelva. Han ble gift med Hanna Lovise f. Åsvestad fra Lillehammer i 1941.

Kristoffersen var med å sloss mot Franco i den spanske borgerkrigen, og var med i krigen i Norge i 1940.

Under okkupasjonen var han tilsluttet Osvald-gruppen, som fra 1941 ble ledet av sjømannen Asbjørn Sunde. I det illegale arbeidet gikk Kristoffersen under dekknavnet «Didrik».

Kristoffersen deltok i sprengningen av Oslo Vestbanestasjon den 1. februar 1942, det mislykte likvidasjonsforsøket mot Statspoliti-legen Hans Eng i august 1942, samt i sprengningen av Statspolitiets hovedkvarter i Henrik Ibsens gate 7 i Oslo den 21. august 1942.

Han ble pågrepet i Drammen samme høst og utsatt for hard tortur, uten å sprekke, og dømt til døden 5. september.

Litteratur 
 Sunde, Asbjørn: Menn i mørket. 1947, nytt opplag Spartacus Forlag 2009, side 67, 85, 92, 103, og 129-130 (bildesidene). ISBN 978-82-430-0467-2.

Referanser 

Personer fra Nedre Eiker kommune
Medlemmer av Osvald-gruppen
Nordmenn fra andre verdenskrig
Norske motstandsfolk drept under andre verdenskrig