Middag kl. 8 (film)

Middag kl. 8 (originaltittel: Dinner at Eight) er en amerikansk dramakomedie fra 1933, regissert av George Cukor og produsert av Metro-Goldwyn-Mayer. I hovedrollene spiller Marie Dressler, John Barrymore, Wallace Beery, Jean Harlow, Lionel Barrymore, Lee Tracy, Edmund Lowe og Billie Burke. Filmen følger sosieteten i New York under den store depresjonen og forviklingene rundt et middagsselskap som skal arrangeres. Manus er skrevet av Frances Marion, Herman J. Mankiewicz og Donald Ogden Stewart, basert på teaterstykket med samme tittel fra 1932, skrevet av George S. Kaufman og Edna Ferber.

Handling 

Millicent Jordan (Billie Burke) planlegger et middagsselskap for sosieteten i New York til ære for det britiske ekteparet lord og lady Ferncliffe. Hennes ektemann, Oliver (Lionel Barrymore), er skipsreder i firmaet Jordan Shipping Line, som har vært i familiens eie i generasjoner, men på grunn på den store depresjonen har aksjeverdien sunket drastisk. 

En dag får han besøk på kontoret av hans gamle venninne, Carlotta Vance (Marie Dressler), som er i byen for første gang på mange år. Hun var tidligere en svært berømt teaterskuespillerinne, men er nå glemt av de fleste. Pengene hennes har også tatt slutt og hun vurderer å selge aksjene som hun eier i Jordan Shipping Line, men Oliver prøver å overtale henne til å la være. De blir avbrutt av forretningsmannen Dan Packard (Wallace Beery), og etter at Carlotta har gått, betror Oliver seg til Dan om firmaets tilstand og prøver å overtale ham til å midlertidlig ta over noen av aksjene til ting forbedrer seg. Dan sier at han skal tenke på det, men nevner ikke at han selv har planer om å kjøpe opp Jordan Shipping Line.

Etter at Dan har gått, ringer Oliver hjem for å sørge for at Dan og hans kone Kitty (Jean Harlow) også blir invitert til middagsselskapet. Kitty takker øyeblikkelig ja til invitasjonen. Først er ikke Dan, som tror at han snart kommer til å få en plass i kabinettet, interessert, men blir likevel overtalt da han får vite at lord og lady Ferncliffe også skal komme. Mens Dan er opptatt med forretningene sine, pleier Kitty forholdet til den gifte legen Wayne Talbot (Edmund Lowe). Han og hans kone er også invitert til Millicent Jordans middagsselskap. 

Millicent innser at alle på middagsselskapet har en partner utenom Carlotta og bestemmer seg for å invitere den alkoholiserte, avdankede stumfilmskuespilleren Larry Renault (John Barrymore). Det hun ikke vet er at Larry i hemmelighet har et forhold til hennes datter Paula (Madge Evans). Larry takker motvillig ja til invitasjonen etter å ha blitt overtalt av Paula. Til tross for at hun er forlovet, tror Paula at den mye eldre Larry er hennes store kjærlighet. I det hun forlater Larrys hotellrom blir hun sett av Carlotta, som bor på samme hotell. Like etterpå blir Larry informert av agenten sin, Max Kane (Lee Tracy), at han likevel ikke får hovedrollen i et teaterstykke slik som han hadde trodd, men i stedet kan bli vurdert i en liten rolle.

Neste dag blir en av Kittys telefonsamtaler til Wayne overhørt av hans kone, Lucy (Karen Morley). Hun er klar over sin ektemanns mange sidesprang og forholder seg rolig. Han forsikrer henne om at det er henne han vil ha, men at han er avhengig av kvinner. De blir avbrutt av Oliver, som har kommet til legekontoret med store smerter i brystet. Etter noen enkle undersøkelser innser Wayne at Oliver har en alvorlig hjertesykdom og muligens ikke har lenge igjen å leve. Da Oliver kommer hjem er hans kone hysterisk over at lord og lady Ferncliffe ikke kommer i middagsselskapet likevel og hun blir irritert over at Oliver er sliten. 

I mellomtiden har ekteparet Packard en krangel der det kommer frem at Kitty har et forhold til en annen mann. Dan blir rasende og vil skilles, men hun minner ham på alt hun vet om hans uærlige forretninger. Dersom dette skulle komme ut kommer han aldri til å få en plass i kabinettet og han innser at han ikke har noe annet valg enn å fortsette ekteskapet med Kitty. Hun presser ham også til å avslutte det hemmelige oppkjøpet av Jordan Shipping Line.

Rett før han skal reise til middagsselskapet får Larry besøk av Max og Jo Stengel (Jean Hersholt), produsenten for teaterstykket der han har mulighet til å få spille en liten rolle. Larry ender opp med å fornærme både Max og produsenten og en rasende Max gir han beskjed om at han har ødelagt den siste sjansen til å få karrieren på riktig spor igjen. Like etterpå blir Larry informert av hotelledelsen om at han må flytte ut av hotellet på grunn av at noen viktigere gjester skal overta rommet hans. Larry dekker til alle dørsprekker, skrur på gassen på peisen og setter seg ned i en stol.

Hos ekteparet Jordan har gjestene til middagsselskapet begynt å komme og Paula gjør seg klar til avslutte forholdet med forloveden sin. Før hun får fortalt ham noe blir hun tatt til side av Carlotta som forteller henne at hun vet om forholdet til Larry. Hun forteller også at rett før hun reiste fra hotellet ble det oppdaget at Larry hadde begått selvmord. Samtidig blir Millicent informert av Wayne om hennes ektemanns sykdom og hun innser hvor egoistisk hun har vært. Da alle gjestene er klare til å begynne middagen blir Oliver informert av Dan at han ikke kommer til å kjøpe opp Jordan Shipping Line likevel.

Medvirkende 

 Marie Dressler som Carlotta Vance, basert på Maxine Elliott
 John Barrymore som Larry Renault
 Wallace Beery som Dan Packard
 Jean Harlow som Kitty Packard
 Lionel Barrymore som Oliver Jordan
 Lee Tracy som Max Kane
 Edmund Lowe som dr. Wayne Talbot
 Billie Burke som Millicent Jordan
 Madge Evans som Paula Jordan
 Jean Hersholt som Jo Stengel
 Karen Morley som fru Lucy Talbot
 Louise Closser Hale som Hattie Loomis
 Phillips Holmes som Ernest DeGraff
 May Robson som kokken fru Wendel
 Grant Mitchell som Ed Loomis
 Phoebe Foster som frøken Alden
 Elizabeth Patterson som frøken Copeland
 Hilda Vaughn som Tina, fru Packards tjenestepike
 Harry Beresford som Fosdick
 Edwin Maxwell som hotelldirektøren herr Fitch
 John Davidson som den assisterende hotelldirektøren herr Hatfield
 Edward Woods som pikkoloen Eddie
 Anna Duncan som tjenestepiken Dora
 Herman Bing som servitør

Produksjon 

Frances Marion, Herman J. Mankiewicz og Donald Ogden Stewart baserte manus på det suksessfulle teaterstykket Middag kl. 8, skrevet av George S. Kaufman og Edna Ferber. Det hadde premiere på Broadway 22. oktober 1932, med Constance Collier som Carlotta Vance, Conway Tearle som Larry Renault, Paul Harvey som Dan Packard, Judith Wood som Kitty Packard, Malcolm Duncan som Oliver Jordan, Ann Andrews som Millicent Jordan og Marguerite Churchill som Paula Jordan. Joseph Schenck, sjefen for United Artists, kjøpte rettighetene til teaterstykket i februar 1933 og planla å filmatisere det. Han mistet imidlertid interessen for prosjektet og solgte rettighetene videre til Metro-Goldwyn-Mayer. Middag kl. 8 var den første produsentjobben til David O. Selznick, som hadde MGM-sjef Louis B. Mayer som sin svigerfar, etter at han ble rekruttert fra RKO for å ta plassen til en syk Irving Thalberg. 

Filmen fulgte suksessformelen fra fjorårets Grand Hotel, som Thalberg hadde produsert. Begge filmene hadde en rekke filmstjerner i hovedrollene, inkludert John Barrymore, Wallace Beery og Lionel Barrymore i sentrale roller. I tillegg ble flere av de samme personene brukt bak kulissene, inkludert kostymedesinger Adrian og filmfotograf William H. Daniels.

Selznick gjorde en avtale med RKO om å låne George Cukor til MGM for å regissere filmen. I bytte fikk RKO låne Lionel Barrymore for å spille i One Man's Journey (1933). 

Clark Gable og Joan Crawford var tiltenkt rollene som henholdsvis dr. Wayne Talbot og Paula Jordan, men begge trakk seg. Disse rollene gikk til slutt til Edmund Lowe og Madge Evans. Alice Brady ble vurdert i rollen som Millicent Jordan, men denne gikk i stedet til Billie Burke.

Mayer var uenig med Cukor i to av hans valg av skuespillere. Han mente at unge og forholdsvis uerfarne Jean Harlow ville bli fullstendig overskygget av de langt mer erfarne skuespillerne i de øvrige hovedrollene. Cukor hadde derimot blitt overbevist om hennes komiske talent etter å ha sett Fristelser (1932). Mayer var også skeptisk til John Barrymores alkoholmisbruk og uberegnelige oppførsel. Cukor hadde imidlertid god erfaring med ham etter å ha regissert ham i Foruten kjærlighet (1932), en film produsert av Selznick. Barrymore foreslo å forsterke likhetene mellom seg selv og rollefiguren sin, en avdanket stumfilmskuespiller med et alkoholproblem. Han baserte også rolletolkningen sin på svigerfaren sin, Maurice Costello, og svogeren sin, Lowell Sherman. Cukor var på sin side usikker på Selznicks avgjørelse om å gi Marie Dressler rollen som den tidligere skjønnheten Carlotta Vance. Mayer argumenterte for at hun var den rette til rollen, til tross for sitt ordinære utseende. Etter at innspillingen startet ble også Cukor overbevist, og beskrev henne som «en kvinne som er en fabelaktig personlighet».  

Den ene hunden til rollefiguren Carlotta Vance het Benito, både i teaterstykket og filmmanuset. Den ble i siste øyeblikk omdøpt til Tarzan, og dette navnet ble dubbet over Benito før filmen ble utgitt.

Innspillingen av Middag kl. 8 startet 13. mars 1933 og ble fullført på 35 dager. Ifølge Harlow ble filmen spilt inn i så nær kronologisk rekkefølge som mulig.

Mottakelse 
Filmen ble en stor suksess og spilte inn 2,1 millioner dollar. Den ble kåret til en av årets ti beste filmer av både The Film Daily og The New York Times. Variety lot seg imponere og mente filmen holdt på spenningen fra start til slutt. Anmelderen trakk spesielt frem prestasjonene til Dressler og Harlow. Mordaunt Hall i The New York Times mente filmen innfridde hans store forventninger til de fulle. Han trakk frem filmens spenningsnivå som en styrke. Hall roste også skuespillernes prestasjoner, og mente spesielt Dressler og Burke imponerte stort. Bland Johaneson i New York Daily Mirror mente at det var en flott film med praktfulle skuespillerprestasjoner.

I ettertid

Anerkjennelse 
Middag kl. 8 er på 85.-plass på «AFI's 100 Years...100 Laughs», Det amerikanske filminstituttets liste over de 100 beste amerikanske komediene.

TV-filmversjon 
TV-filmen Dinner at Eight (1989), regissert av Ron Lagomarsino og med Lauren Bacall som Carlotta Vance, Harry Hamlin som Larry Renault, Charles Durning som Dan Packard, Ellen Greene som Kitty Packard, John Mahoney som Oliver Jordan, Marsha Mason som Millicent Jordan og Stacy Edwards som Paula Jordan, er både basert på Kaufman og Ferbers teaterstykke og filmversjonen fra 1933.

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker 
 

Filmer fra 1933
Dramakomedier fra USA
Filmer basert på skuespill
Sort-hvitt-filmer
Engelskspråklige filmer