Frygisk lue

Frygisk lue, også kalt frihetslue, jakobinerlue og annet, er en historisk topplue som symboliserer frihet. Luetypen har myk, kjegleformet topp som henger fremover, og små ørelapper. 

Lua ble brukt av antikkens grekere i Frygia i Lilleasia og er avbildet i flere kunstverk fra oldtida. En liknende lue har senere blitt brukt av blant annet sjøfolk fra Napoli. Under den franske revolusjonen på 1790-tallet ble luetypen symbol for Den franske republikken og siden for selvstendighet og frihet også i andre land. 

Liknende toppluer har vært vanlig hodeplagg blant fattige bønder og fiskere mange steder i Europa. I Norge blir disse ofte kalt «nisseluer».

Frygisk lue i antikken

Frihets- og uavhengighetssymbol

Fransk frihetslue 

Frygiske luer ble også brukt under den franske revolusjonen, som symbol på frihet og opposisjon mot hoffet. Forekomsten av frygiske luer under revolusjonen er dokumentert første gang i 1790, blant annet på en statue av den romerske frihetsgudinnen Libertas. Franskmennene kalte luetypen «jakobinerlue» eller bare «rød lue» (bonnet rouge). Lua var laget av rød ull og ofte pyntet med en trefarget kokarde i rødt, hvitt og blått. Plagget kom på moten i Paris i 1792, da mytteridømte galeislaver kom tilbake til byen etter å ha blitt sluppet fri. Lua ble et frihetssymbol for de mest radikale revolusjonære, som brukte sjømannslua under politiske folkemøter og i de politiske klubbene. Ved opptøyene i Paris 20. juni 1792 ble kong Ludvig XVI tvunget til å iføre seg ei slik frihetslue. Ellers kunne man også sette et stempel, segl og lignende på lua. Men Robespierre, Danton og andre revolusjonsledere tok aldri i bruk lua; Robespierre fordømte bruken av den. Etter 1794 gikk den gradvis ut av bruk.

I senere allegoriske bildefremstillinger er imidlertid den røde, frygiske luen blitt et utbredt symbol på uavhengighet. For eksempel bærer Marianne, den kvinnelige personifiseringen av Den franske republikken, en slik frihetslue, blant annet i Delacroix' berømte maleri «Friheten på barrikadene» fra 1830. Det samme gjelder Columbia, den kvinnelige personifiseringen av USA, og en tilsvarende allegorisk skikkelse som symboliserte den andre spanske republikken (1931–1939).

Annen bruk 
Frygisk lue forekommer ellers som frihets- og uavhengighetssymbol blant annet på
 Argentinas riksvåpen
 Bolivias riksvåpen
 Colombias riksvåpen
 El Salvadors riksvåpen
 Cubas riksvåpen
 Nicaraguas riksvåpen
 USAs senats emblem

I Norge 
Under andre verdenskrig i Norge var det flere som markerte sin motstand mot den tyske okkupasjonen og Vidkun Quslings nazistiske regjering ved å bære rød nisselue. Det ble da nedlagt forbud mot å vise seg offentlig med plagget. Rød topplue ble ansett som et nasjonalt symbol, men muligens også som et revolusjonært frihetssymbol fra den franske revolusjonen.

Andre toppluer 
Bløte toppluer uten øreklaffer har vært praktiske plagg for bønder, fiskere og andre i flere kulturer. I antikkens Hellas og i Romerriket ble en enkel, konisk lue kalt pileus. I Roma kunne denne være et kjennetegn på «utlending», kanskje en frigitt, gresk slave. Enkle, lune luer, gjerne med topp som henger ned, har også vært utbredt i Nord-Europa. I dag hører slike bondeluer og fiskerluer til folkedrakter og bunader i mange områder. I Skandinavia ble luetypen opphavet til nisselua, det bondske hodeplagget til hauggubber og gardvorder.  

Også tegneseriefigurene smurfene blir tegnet med hvite, bløte luer med liknende fasong.

Se også 
 Topplue
 Pileus, konisk gresk og romersk hatt
 Nisselue

Referanser

Eksterne lenker 
 

Den franske revolusjon
Antikkens Hellas
Hodeplagg
Historiske klær
Klesdrakt i oldtiden
Symboler
Argentinas nasjonale symboler