Reaksjonsfart

Reaksjonsfart eller reaksjonsrate er et begrep som brukes innenfor kjemien og kjemiske reaksjoner. Begrepet forteller noe om farten reaktanter blir omdanet til produkter. Et eksempel er oksidativ rusting av jern under jordens atmosfære. Dette er en langsom reaksjon som går over flere år. I motsetning er forbrenningen av cellulose i en flamme en reaksjon som går i løpet av sekunder. I de fleste prosesser vil reaksjonsraten synke ettersom reaksjonen fremskredes. 

Reaksjonsfart er hvor mye stoff ( g eller mol) som omsettes i en reaksjon per tidsenhet (s).
Reaksjonsfarten kan oppgis som endring av konsentrasjon per tidsenhet eller som endring av masse.
Farten øker med konsentrasjonen av stoffene som reagerer og med temperaturen.
Farten til faste stoffer øker med overflaten av stoffene.
Enheten for reaksjonsfart er mol/Ls.

Kjemisk kinetikk er en del av fysikalsk kjemi der reaksjonsraten blir studert.

Formell definisjon 
For følgende kjemiske reaksjon: 

aA + bB -> pP + q Q

De små bokstavene representerer støkimetriske koeffisienter, og de store bokstavene representerer reaktantene (A og B) og produktene (P og Q).

Ifølge boken IUPACs Gold Books definisjon bil reaksjonsraten for en kjemisk reaksjon i et lukket system under isokoriske forhold, uten en oppbygging av reaksjonsintermediater, bli definert som:

Faktorer som påvirker reaksjonsfarten 

Konsentrasjon (Kjemiske reaksjoner skjer når partikler kolliderer, om man øker konsentrasjonen av stoffene vil antallet kollisjoner også øke)

Temperatur (En temperaturøkning fører til at alle molekylene får større energi, flere molekyler vil derfor ha større energi enn den som svarer til aktiveringsenergien)

Overflateareal (Hvis det er snakk om fast stoff. Økt overflate gjør at flere atomer kan reagere på samme tid)

Katalysator (Katalysatoren deltar ikke i reaksjonen, men øker reaksjonsfarten)

Se også 

 Damköhlers tall

Referanser 

Fysikalsk kjemi
Kjemiteknikk
Kjemiske reaksjoner