Mennonitter

Mennonittene er en protestantisk-anabaptistisk bevegelse, som oppsto i reformasjonstiden på 1500-tallet. I likhet med hutterittene og amishene har de sine røtter i den reformatoriske døperbevegelsen. Mennonitter er oppkalt etter den nederlandsk-frisiske presten Menno Simons.

Særpreg 
Det som særpreger mennonittene er personlig tro, voksendåp, at de nekter å avlegge verdslige eder og avtjene militærtjeneste. De er også forkjempere for ytrings- og religionsfrihet. Den enkelte skal selv av fri vilje velge å tro på Gud og Jesus. Sentralt i troen er Bibelen, og da spesielt Bergprekenen. Mennonittene er pasifister og ofte engasjert i fredsarbeid. Mennonittene kalles også for fredskirke.

Mennonitiske kirker har en ordning hvor den enkelte menighet har stor grad av selvstendighet (kongregasjonalisme). 

I motsetning til amish, som er en avlegger av mennonittene, er mennonittene en misjonerende bevegelse.

Utbredelse 
På grunn av forfølgelsene i Europa emigrerte mange mennonitter til Amerika på 1700-tallet. De fleste bor i dag i USA og Canada. I dag er det rundt 1,3 millioner mennonitter på verdensbasis. I Europa finnes mennonittiske kirker blant annet i Nederland, Tyskland, Sveits og Frankrike. Frem til 1990-tallet var de også representert i Danmark. I Norge er det ingen mennonittiske menigheter.

Referanser

Eksterne lenker 
 
  Mennonittisk Verdenskonferanse
  Mennonitter i Tyskland

Anabaptistene
Protestantisme
Pasifister