Minstefradrag

Minstefradrag er et standardisert fradrag i lønns- og pensjonsinntekter og  andre likestilte inntekter som trekkes fra bruttoinntektsgrunnlaget ved utregningen av alminnelig inntekt. Nytt beløp fastsettes av Stortinget hvert år i Stortingets skattevedtak.

Minstefradragets overordnede formål er å lette saksbehandlingen for skattemyndighetene samt innberetningsplikten for den enkelte skattyter. Reglene om minstefradrag medfører at skattyter får et standardisert fradrag for utgifter som enhver person i alminnelighet pådrar seg i løpet av et år. Minstefradraget letter dermed den enkelte skattyters årlige arbeid med selvangivelsen ved at en rekke typiske utgifter fradragsføres automatisk. Minstefradraget er et alternativ til fradrag for de virkelig medgåtte kostnader i forbindelse med yrkesutøvelse. Skattytere som har større kostnader av denne typen enn de som dekkes av minstefradraget, vil kunne kreve fradrag for de faktiske kostnader i stedet for minstefradaget. Disse utgiftene må i så fall dokumenteres. Minstefradraget som kan kreves, er begrenset både oppad og nedad, men utgjør 43% av skattepliktige lønnsinntekter og 29% av skattepliktige pensjonsinntekter innenfor grensene i inntektssåret 2016. Stortinget vedtar hvert år nye satser for øvre og nedre grense for minstefradraget.

For inntektsåret 2016 er de nye øvre grensene i minstefradraget oppjustert i tråd med forventet lønnsvekst til henholdsvis 91 450 kroner for lønnsinntekt og til 73 600 kroner for pensjonsinntekt.

Tabell over satser

Referanser

Eksterne lenker
 Skatteloven §6-30
 Skatteetaten

Norske inntektsfradrag