Ikkō-ikki

Ikkō-ikki (japansk: 一向一揆; omtrent enfoldige forbund) var en religiøs bevegelse i sengoku-perioden i Japan som formet gjenger bestående av bønder, buddhistmunker, shintōprester og lavadel (såkalte ji-samuraier) og gjorde opprør mot samuraistyret på 1400- og 1500-tallet. Ikkō-ikki-bevegelsen var tilhengere av Jōdo Shinshū, en Rent land-buddhistsekt. Beveglesen hadde liten organisering, og den personen som nok hadde størst innfyltelse over dem Rennyo, lederen for Jōdo Shinshū-sekten i Hongan-ji-tempelet. 

Japans historie
Mahāyāna-skoler