Tokyo Express

Tokyo Express var et navn som de allierte styrker brukte om bruken av japanske marineskip til nattlige leveranser av soldater, forsyninger og utstyr til japanske styrker i innsatsen på og omkring Ny-Guinea og Salomonøyene i Stillehavskrigen under andre verdenskrig. Taktikken gikk ut på at japanerne lastet soldater eller forsyninger på hurtige krigsskip, som f.eks. jagere, og utnyttet krigsskipenes fart til å levere tropper eller forsyninger til ønskede steder og vende tilbake til samme havn samme natt, slik at allierte fly ikke kunne avskjære dem i dagslys.

Navn 
Det opprinnelige navnet for forsyningsoperasjonene var "Cactus Express", som de ble kalt av de allierte styrkene på Guadalcanal, som brukte kodenavnet for operasjonen på Guadalcanal. Etter at den amerikanske pressen begynte å omtale dem som "Tokyo Express", tilsynelatende for å opprettholde den operasjonelle sikkerheten vedrørende ordet «Cactus»" begynte allierte styrker også å bruke betegnelsen i stedet for «Cactus Express». Japanerne kalte de nattlige forsyningstoktene for rottetransport (japansk: 鼠輸送 nezumi yusō) fordi de foregikk om natten.

Organisasjon og historie 
 

Rottetransport var nødvendig for de japanske styrkene på grunn av de alliertes luftherredømme i det sørlige Stillehavet, som ble skapt kort tid etter den allierte landgangen på Guadalcanal, hvor Henderson Field begynte å fungere som base for "Cactus Air Force" i august 1942.  
Levering av tropper og materiell med langsomme transportskip til de japanske styrkene på Guadalcanal og Ny-Guinea viste seg snart å være for sårbart overfor luftangrep i dagstimene.  Derfor ga den keiserlige japanske marinens øverstkommanderende admiral Isoroku Yamamoto, tillatelse til å bruke raskere krigsskip om natten til å foreta forsyningsseilasene, ettersom trusselen om oppdagelse og angrep fra luften var langt mindre om natten.

Tokyo Express begynte like etter slaget ved Savo Island i august 1942 og fortsatte nesten frem til slutten av felttoget i Salomonøyene, da en av de siste store forsyningsseilasene ble oppdaget og nesten fullstendig ødelagt i slaget ved Kapp St. George 26. november 1943. Fordi de raske jagerne som vanligvis ble brukt ikke var innrettet til håndtering av last, ble mange forsyninger simpelheten kastet overbord i forseglede ståltønner, som var bundet sammen med rep, og som ble skylt i land eller ble samlet opp med en pram. På en typisk natt i desember ble 1 500 tønner kastet i havet, men kun 300 ble berget.

Flesteparten av de krigsskipene som ble brukt i Tokyo Express-toktene kom fra den 8. japanske flåte, som hadde base i Rabaul og Bougainville, selv om skip fra Truk ofte ble midlertidig tilknyttet. Eskadren som var satt inn i Ekspress-toktene ble ofte formelt kalt Forsterkningsenheten, men størrelsen og sammensetningen av denne enheten varierte fra tokt til tokt.

Slutten 
For å markere den endelige seieren over japanerne på Guadalcanal, sendte general Alexander Patch, lederen av landstyrkene på øya, en meddelelse til sin overordnede, admiral Bull Halsey, om at «Tokyo Express ikke lengre har endestasjon på Guadalcanal.»

Referanser

Kilder 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
  Online-visning av bestemte deler av boka:

Eksterne lenker 
 
 
 
 
 
  – Oversettelse av den offisielle beretningen fra det japanske demobiliseringsbyråets gjennomgang av den japanske hæren og marinens deltagelse i krigen i det sørvestlige Stillehavet under stillehavskrigen.
 

Andre verdenskrig