Småkatter

se inndeling!

Småkatter  eller tamkattlinjen (Felis) utgjøres av kun én slekt i gruppen av mindre kattedyr (Felinae), som videre er én av to underfamilier i kattefamilien (Felidae). Ifølge IUCN/SSC Cat Specialist Group (2017) regner man nå med sju arter til denne slekten, mot fire tidligere. Alle artene har 19 kromosompar, i likhet med de fleste kattedyr.

Taksonomi 

Felis regnes nå som ei monofyletisk gruppe. Før kattefamilien ble revidert av Johnson et al. (2006) inneholdt slekten mange flere arter, men gruppen var da parafyletisk. Mange arter ble derfor flyttet til andre slekter, jamfør den nye inndelingen.

Tamkattlinjen oppsto for cirka 3,4 millioner år siden og var den siste av de åtte slektslinjene vi i dag regner kattene inn under. De første kattene oppsto trolig for omkring  millioner år siden. Den utdødde martellikatten (F. lunensis) er kjent fra fossile funn i Europa, inkludert i Italia, Storbritannia og Ungarn. Martellikatten har blitt regnet som en progenitor for villkatten (F. silvestris), som kan ha oppstått for omkring to millioner år siden og siden ha spredt seg til andre deler av verden.

Man regner med at linjen med villkatter splittet lag for kun cirka  siden og førte til dannelsen av F. silvestris i Europa og Kaukasus og F. lybica i Afrika og Asia, og at tamkatten (F. catus) i all vesentlighet oppsto fra nominatformen F. lybica lybica (nordafrikansk villkatt) i Mesopotamia for cirka  siden. I senere år har International Commission on Zoological Nomenclature bestemt at tamkatten skal behandles som om den er en selvstendig art, selv om den per definisjon egentlig bør betraktes som en underart eller økoart.

Biologi 
Småkattene er naturlig utbredt i Afrika og Eurasia. Etterkommere av artene i denne gruppen har siden blitt ført til alle verdensdeler, unntatt Antarktika. Tamkatten er nok den mest kjente og kalles gjerne også huskatt, men den regnes ikke egentlig som noen selvstendig art, men snarere en underart oppstått fra afrikansk villkatt (F. lybica). De aller fleste artene veier mindre enn 10 kg og ser ut til å ha oppstått i landområdene ved Middelhavet eller i Vest-Asia.

Kattene i denne gruppen er i all hovedsak solitære, bortsett fra i paringstiden, territorielle, og for det meste skumrings- og nattaktive. De hviler gjerne i huler, under tak, i busker, gress og fordypninger om dagen, og de er overveiende terrestriele og jakter stort sett langs bakken, selv om villkattene (F. lybica og F. silvestris) og jungelkatt (F. chaus) er veldig gode klatrere. Jakten er snikende med plutselige hurtige angrep. De lever hovedsakelig av små pattedyr, spesielt gnagere, men kan også ta fugler, krypdyr, amfibier og virvelløse dyr, og noen ganger kan de også ta fjærfe og småfe.

Selv om vi regner tamkatten som domestisert, så er den ikke like godt domestisert som tamhunden. Tamkatter flest vil derfor lett kunne gå tilbake til en vill tilstand og klare seg godt, uten menneskelig hjelp. Mange steder i verden er slike forvillede tamkatter blitt så mange at de også utgjør et problem, både dyrevelferdsmessig og helsemessig. De utgjør blant annet en viss helserisiko for både mennesker, husdyr og ville dyr, siden katten kan være bærer av smittsomme sykdommer som toxoplasmosis (som skyldes parasitten Toxoplasma gondii) og sarcosporidiosis (også kalt sarcocystosis og forårsaket av parasitter i slekten Sarcocystis).

Fylogeni 
Fylogeni etter Johnson et al. (2006).

Inndeling 
Inndelingen følger «Felids and Hyenas of the World». IUCN/SSC Cat Specialist Group støtter ny inndeling av kattefamilien (Felidae), og herunder også en ny inndeling i gruppen av småkatter (Felis). Den nye inndelingen anerkjenner også inndelingen av kattefamilien i åtte distinkte klader (se fylogeni over), i henhold til Johnson et al. (2006).

 Felidae, kattefamilien
 Felinae, mindre kattedyr
 Felis, småkatter (tamkattlinjen)
 F. nigripes, svartfotkatt
 F. chaus, jungelkatt
 F. c. chaus (nominatformen), vestlig jungelkatt er utbredt i Egypt og fra Midtøsten til Turkestan, Usbekistan, Kasakhstan og Afghanistan
 F. c. affinis, indisk jungelkatt er utbredt i Øst-Afghanistan, Det indiske subkontinent og Sri Lanka
 F. c. fulvidina, indokinesisk jungelkatt er utbredt i Sørøst-Asia og muligvis i Kina
 F. margarita, sandkatt
 F. m. margarita (nominatformen), afrikansk sandkatt er utbredt i Nord-Afrika
 F. m. thinobia, asiatisk sandkatt er utbredt i Sørvest-Asia og Den arabiske halvøy
 F. bieti, kinesisk fjellkatt
 F. silvestris, europeisk villkatt
 F. s. silvestris (nominatformen), europeisk villkatt er utbredt i Europa inkludert Skottland, Sicilia og Kreta
 F. s. caucasica, kaukasisk villkatt er utbredt i Kaukasus og deler av Tyrkia
 F. lybica, afrikansk villkatt
 F. l. lybica (nominatformen), afrikansk villkatt er utbredt i Øst-Afrika, Vest-Afrika, Nord-Afrika, Den arabiske halvøy, Midtøsten, Korsika, Sardinia og Kreta
 F. l. cafra, sørafrikansk villkatt er utbredt i det sørlige Afrika (grenser mot nominatformen i Mosambik eller Tanzania)
 F. l. ornata, asiatisk villkatt er utbredt i Sørvest- og Sentral-Asia, Afghanistan, Pakistan, India, Mongolia og Kina
 F. catus, tamkatt har kosmopolitisk utbredelse og deles videre inn som katteraser

Referanser

Eksterne lenker 
 

Mindre kattedyr
Pattedyr formelt beskrevet i 1758
Dyr formelt beskrevet av Carl von Linné