The 5 Percent Community

The 5 Percent Community (T5PC) var et norsk pyramidespill som ble startet i 2000 av Jim Aleksander Anderson (da Jim Wolden), Chim Kjølner og Andreas Grøstad. Selskapet gikk konkurs i november 2004 og det er anslått at medlemmene tapte penger i størrelsesorden en milliard kroner.

Bakgrunn 

Som ung mann kom engelske Derek Broughton til Norge i 1969, og begynte å utbre forretningsformen som i dag er kjent som MLM. Sammen med sin landsmann Charles Barlow rekrutterte han nordmenn til å la seg verve til selskapet Florida Peach Corporation. I en rekke medier ble Broughton omtalt som gründer i T5PC. Det kom etter hvert frem at han var blitt omtalt som dette utad for å skjule den egentlige grunnleggeren som var Jim Wolden. Han hadde tittelen Chairman of the board, i det britiske selskapet The 5% Community Global ltd. og skal ha eid 10 % av aksjene i det norskregistrerte selskapet The 5% Community Invest AS

I etterkant av pyramideskandalen har Jim Wolden blitt beskrevet som hjernen bak T5PC. Idéen til konseptet fikk han som sentral nettverker i det portugisiske nettverksselskapet Alpha Club. I 2001 gikk Økokrim til aksjon mot selskapets norske virksomhet, men måtte legge saken bort etter at de Lotterinemnda hadde konkludert med at Lotteriloven på det tidspunktet ikke kunne felle pyramidespill hvor transaksjonene var kamuflerte som salg av produkter. Den negative oppmerksomheten som fulgte førte til at nettverket kollapset, men Wolden hadde hatt orkesterplass til avdekkingen av et stort hull i det norske lovverket. I tillegg til Alpha Club hadde han også deltatt i andre pyramidespill som Business Club og LifeWealth8.

Chim Kjølner var leder i Oslo FpU. Jim Wolden kjente Kjølner og presenterte sin forretningsidé for ham og Andreas Grøstad. Disse tre ble da gründerne bak The 5 Percent Community.

Advokat Dennis Sander Ekpete hadde kjent Jim Wolden en stund før T5PC ble etablert, og han var involvert i flere av Woldens egne forretninger i tillegg til at de samarbeidet tett i utbredelsen av Alpha Club i det norske markedet. Mens Ekpete fortsatt var ansatt i Selmer ble han hyret inn av Wolden til å etablere selskapsstrukturen bak T5PC, herunder juridiske enheter i skatteparadiser.

Forretningskonsept 

T5PC ble presentert som en mulighet til å tjene penger på aksjer, i tillegg til noe produktsalg av bl.a. PC-er. Muligheten for gevinst ble forespeilet å ligge i verving og fortjeneste på aksjene.

Da Økokrim startet etterforskning av T5PC hadde nærmere 55.000 personer angivelig meldt seg inn, og til sammen betalt 260 millioner for vervepakker og aksjer. Omkring 100 millioner av dette var medlemsavgifter, mens selve emisjonen innbrakte 160 millioner, slik at de opprinnelige aksjonærene dermed fikk økt sine verdier med 12.000 %. Halvparten av gevinsten tilfalt selskapet Wynberg Ventures som eide 65 % av de stemmeberettigede aksjene i T5PC. T5PC ville ikke opplyse om dette kunne knyttes til Anderson. Derek Broughton eide 10 % av A-aksjene og tjente godt på å selge selskapet kurs og tester som kundene lastet ned fra internett, og som var en obligatorisk del av medlemspakkene de måtte kjøpe for å tjene penger på å verve nye medlemmer. Bare i juli og august 2003 tjente Broughton 200.000 kroner på motivasjonskursene og internettester om det gode liv. Aksjonærene som deltok i emisjonen, fikk kun stemmeløse B-aksjer; og aksjene de betalte opptil 3,60 kroner for, hadde pålydende kurs kr 0,000125. Offisielt planla T5PC å utvikle en nettbutikk med varer til fordelaktige priser og provisjon på andre medlemmers omsetning. Men nettbutikken tilbød bare rundt 20 produkter, for det meste verktøysett av flere typer. Medlemmene ble forespeilet at med 922 millioner aksjer og en kurs på 25 euro for disse, ville selskapets verdi komme til å utgjøre 190 milliarder kroner, dvs. 45 milliarder mer enn Statoil var priset til på Oslo børs. Pengene som ble skutt inn, ble i stor grad brukt til «fest og moro» for selskapets ledelse.

Markedsføring 

En viktig del av Jim Woldens strategi for å verve medlemmer til nettverket var å demonstrere en lukseriøs livsstil. Han fikk bygget en luksusvilla for fire millioner kroner han fikk lånt av et T5PS-selskap registrert i Karibia, Han eide også flere luksusbiler og hadde bestilt en yacht til 20 millioner kroner. Sistnevnte ble imidlertid aldri betalt og kjøpet ble hevet.

I Oslo arrangerte T5PC samlinger med underholdning av kjente artister som Bertine Zetlitz, Vazelina Bilopphøggers og The Great Garlic Girls. 

Finansmannen Harald Ellefsen er far til Henrik Ellefsen, og det var han som trakk i trådene og hadde de riktige bekjentskapene da T5PC ønsket å etablere sitt eget meglerhus – Exente Securities.

P4-programleder Ståle Fossberg satt på en eierpost på 15 % i selskapet T5PC Travel, og fikk også utbetalt et større beløp fra morselskapet T5PC Invest AS i 2003. Hans bekjentskap med Jørn Ronnie Tagge og Jarl Moe resulterte i at han spilte inn et ti minutter langt lydklipp i P4s radiostudio som ble brukt til å markedsføre T5PC.

I 2003 deltok Thor Hermansen TV-programmet Big Brother, og hans kjendisstatus ble brukt som trekkplaster i vervingen av medlemmer til T5PC. Han fikk låne en gul ferrari for en helg og kjørte rundt i Oslo for å gi inntrykk av hvor rik man kunne bli dersom man satset på T5PC. Han investerte selv  kroner i selskapet, i etterkant av kollapsen måtte han selge huset sitt etter å ha innsett at pengene var tapt. Han fikk også venner og bekjente til å investere totalt 3 millioner i konseptet.

Kristne miljøer 

Som forkynner i Adventistkirken hadde Derek Broughton en fot innenfor de frikirkelige kretser og fikk rekruttert en lang rekke personer fra dette miljøet. Han gjorde også et forsøk på å rekruttere Diego Maradona som trekkplaster for selskapet. Dette gikk i vasken fordi det ble utstedt arrestordre på den pensjonerte fotballspilleren i hjemlandet Argentina.

Norsksvenske Willy Klausen hadde i likhet med Derek Broughton tilknytning til Adventistkirken, og han klarte å bygge et nettverk på  personer under seg i T5PC. Dette ga ham plass blant de såkalte G16-lederne. Han gjorde også forsøk på å spre konseptet til Sverige. Tidligere hadde han gjort det bra som selger for MLM-selskapet Herbalife og deretter Nature´s Own før han i 2003 satset på T5PC.

To andre G16-ledere var Dag Jostein Andresen og Dagfinn Mo som hadde bakgrunn fra det frikirkelige miljøet, samt MLM-selskapene Nature`s Own og ACN Inc.. Da pyramiden raste proklamerte Andresen at han var ferdig med nettverkssalg for godt. Han skal ha eid 1,2 millioner T5PC-aksjer.

Advarsler 

De første advarslene mot selskapet ble publisert i tidsskriftet Kapital i 2002, men advarslene prellet i starten av på medlemmene/investorene som stadig skjøt inn mere penger, og fikk tilbakemeldinger om at verdien vokste. Etter hvert kom flere medier på banen, noe som også resulterte i trusler mot medieansatte.

Blant de titusenvis av nordmenn som hadde investert i penger i T5PC befant jusstudenten Ingebjørg Vamråk seg. Hun skjønte tidlig at T5PCs forretningsmodell var destruktiv, og bestemte seg for å konfrontere ledelsen og avsløre deres dobbeltspill. I media ble hun fremstilt som den som den som hadde veltet hele lasset, men hun fikk også kritikk for at hun selv hadde tjent penger på aksjesalg.

Før T5PC var slått konkurs samlet advokat Olav Sylte sammen forsmådde medlemmer som hadde spyttet inn store beløp uten å få den lovede avkastning tilbake. Han rettet kritikk mot Økokrim for ikke å innledet etterforskning av T5PC til tross for mange tips. Han stilte spørsmål ved habiliteten til advokatselskapet Selmer som har blitt oppnevnt som bobestyrer for konkursboet etter T5PC. Bakgrunnen for kritikken var at Dennis Ekpete var ansatt i Selmer forut for sitt engasjement i T5PC. Sylte fikk også spørsmål om å representere T5PC-medlemmer som hadde satset svarte penger. Ved flere tilfeller skal det ha blitt overlevert store kontantbeløp til sentrale personer i T5PC.

Transaksjoner 

Store verdier ble sluset ut av T5PC og over til ledende personer. Jim Wolden skal ha tatt ut minst 40 millioner kroner fra T5PC-systemet. Kravet fra skatteoppkreveren i Sørum kommune var på ca. 20,8 mill. kroner. Konkursboet i T5PC hadde også krav mot Wolden på 13 millioner kroner. I 2006 ble han slått personlig konkurs. Chim Kjølner skal ha hentet ut 3,2 millioner kroner fra selskapet før det gikk konkurs.

Blant de mange selskapene verdiene fra T5PC ble saltet bort gjennom var CellAll som ble knyttet til selskapet Celljump kontrollert av Øyvind Horpestad. Det var hans bekjentskap til Thomas Øye og Kristian Helgesen som satte ham i kontakt med ledelsen i T5PC. Navnet hans ble i media knyttet til pyramideskandalen, blant annet ved at han skal ha deltatt på presentasjoner av CellJump sammen med T5PC-topper samt at han var daglig leder i PWR Charge. Han har i etterkant benektet tilknytning utover at T5PC ønsket å investere i hans teknologiselskap ATM, og at T5PC gikk konkurs før de rakk å overføre pengene.

Tord Haugli var styremedlem i selskapene T5PC Invest og i T5PC Global Markets. Han eide også en tredjedel av selskapet HTO Norsk Consult som samarbeidet med T5PC. Det var dette selskapet som forsøkte å signere Diego Maradona som ambassadør for T5PC. I 2003 skal han ha mottatt 3,9 millioner i honorarer fra T5PC-systemet. Han emigrerte til Portugal da T5PC gikk overende.

Rederarvingen Per Kloster inngikk høsten 2003 en avtale om å låne 15 millioner kroner av T5PC. Pengene skulle investeres i Klosters selskap Cruise Partners, og en del av låneavtalen var at T5PC skulle kunne konvertere lånet til aksjer i selskapet. Da T5PC fikk problemer med likviditeten høsten 2004 sa Kloster seg villig til å gi selskapet et lån på 4,3 millioner, mot at lånet på 15 millioner skulle strykes dersom T5PC ikke gjorde opp lånet på 4,3 millioner innen 1. oktober 2004. Da lånet ikke ble innfridd kunne Cruise Partners bokføre en gevinst på 11,7 millioner på låneavtalen med T5PC. Skatt Øst fikk imidlertid en rettsavgjørelse på at denne gevinsten var skattbar, og skattekravet medførte at Cruise Partners ble slått konkurs.

T5PC-toppene fikk hjelp av den kypriotiske advokaten Andreas Afxentiou Georghiou til å opprette selskaper og konti i skatteparadiset Seychellene slik at de ikke kunne spores av norske myndigheter. Også på Kypros ble det opprettet hemmelige konti. Dette ble kjent for Økokrim etter at Jim Wolden hadde lagt igjen bankdokumenter i sin Mercedes som ble oppdaget i forbindelse med hans soning i Kongsvinger fengsel. Pengeoverføringene til Georghiou ble sluset via den jordanske forretningsmannen Abed Barakat som var en bekjent av Thomas Øye.

Kollaps 

Høsten 2004 sprakk boblen, og T5PC gikk over ende etter at Andreas Grøstad som fersk styreleder begjærte selskapet konkurs. Selskapet hadde ved konkursen – medlemmer, og det ble antydet at medlemmene kan ha tapt så mye som én milliard kroner på selskapet.

Da T5PC kollapset ble Chim Kjølner truet på livet av nordmenn som hadde investert penger i konseptet.

Da boet etter Woldens personlige konkurs skulle gjøres opp var hans luksusbiler borte, og det viste seg at Bandidos hadde gjort beslag i disse på vegne av Hells Angels.

Rettsoppgjør 

Sommeren 2004 ble det innledet etterforskning for brudd på aksjeloven, dette var altså noen måneder før kollapsen inntraff.

Som jurist i Skatteetatens spesialavdeling for skattekriminalitet ledet Ragnar Brekke razziaen mot T5PC i oktober 2004. Han var da tydelig på at Økokrim burde starte etterforskning av selskapet. Elleve sentrale personer siktet., men mot de fleste ble siktelsene henlagt. Ingen ble dømt for pyramidespillvirksomhet.

Jim Wolden var blant de elleve T5PC-toppene som ble etterforsket av Økokrim. Siktelsen for grovt økonomisk utroskap ble imidlertid henlagt, og han ble aldri dømt for noe forhold knyttet til T5PC. De to fengselsstraffene han har sonet er altså ikke relaterte til T5PC.

Som styreleder i T5PC satt Jørn Ronnie Tagge med et betydelig juridisk ansvar for virksomheten i selskapet. Etterforskningen i etterkant av konkursen viste at han personlig hadde beriket seg betydelig fra midlene som var i omløp i T5PC, herunder en tur til Dubai som totalt kostet en million kroner. Han ble dømt for grovt økonomisk utroskap i Oslo tingrett i 2007, og dommen lød på to års fengsel hvorav halvannet år ubetinget. Året etter ble han idømt ytterligere ett års fengsel for å ha forledet medlemmene til å tro på urealistiske fremtidsutsikter for selskapet, til tross for at han selv var klar over at det ikke fantes noen reell verdiskapning av betydning.

Selskapet PWC Charge ble brukt til å tappe penger ut av T5PC, og i dette selskapet var Henrik Ellefsen styreleder. I 2007 ble han dømt i Oslo Tingrett til fengsel i tre år og seks måneder, hvorav seks måneder betinget og tre år ubetinget. Han ble funnet skyldig i grov økonomisk utroskap og brudd på regnskapsloven. Ellefsen anket dommen, men fikk kun innvilget ny vurdering av straffeutmålingen. I Borgarting lagmannsrett ble Ellefsen i 2010 igjen dømt til 3 år og seks måneders fengsel, herav 2 år betinget og 18 måneder ubetinget, til inndragning av 3 641 430 kroner til fordel for statskassen og til tap av rettigheter til å drive selvstendig næringsvirksomhet og retten til å være daglig leder eller å ha annen ledende stilling i noe selskap, og til å være styremedlem i noe selskap. Økokrim tok ut tiltale mot faren Harald Ellefsen etter påstand om at han hadde tjent millionbeløp på transaksjoner mellom selskaper i T5PC-konglomeratet, men han ble frikjent i retten. Saken førte likevel til et betydelig omdømmetap, noe som gjorde at det meste av hans forretningsvirksomhet smuldret bort i årene saken pågikk.

Frode Rudlang var daglig leder i PWC Charge og var blant dem Økokrim tok ut tiltale mot. I domsavsigelsen sto Rudlang igjen med en dom på seks måneder betinget fengsel for grov utroskap og brudd på regnskapsloven.

Som styremedlem i T5PC og involvert i aksjetransaksjoner ble Hermund Enger siktet av Økokrim. Siktelsen ble frafalt uten at det ble tatt ut tiltale. IT-konsulent Åge Rege var styremedlem i T5PC og ble siktet av Økokrim for sin rolle i selskapet. Siktelsen ble frafalt. Han måtte stille som vitne i rettssaken mot de personene det ble tatt ut tiltale mot.

I syv måneder var Pål Roppen administrerende direktør i T5PC, men valgte å forlate posten i november 2003. Han var blant dem som ble siktet av Økokrim, men siktelsen mot ham ble frafalt.

Tor Arne Barreng var en bekjent av Jim Wolden og ble engasjert i T5PC. Han ble siktet for underslag av 13 millioner kroner. I 2006 ble det løsnet skudd mot huset hans, og det ble mistenkt at dette hadde sammenheng med hans engasjement i T5PC. Senere kom det frem at det var Arfan Bhatti som hadde avfyrt skuddene som en del av en pengeinnkrevingssak som ikke hadde noen direkte relasjon til T5PC. I 2007 ble siktelsen mot ham trukket.

Derek Broughton ble etter konkursen i T5PC siktet av Økokrim og utsatt for razzia. Det kom også frem at Aetat hadde betalt  kroner i støtte til et kursselskap etablert og ledet av Broughton.

Finansmannen Thomas Øye hadde en perifer rolle i T5PC, og satt selv ikke med formelle verv i selskapet. Hans kontaktnett i finansverden ble likevel avgjørende for å kunne få satt i gang prosjekter som kunne gi investorene inntrykk av at det var store forretninger på gang. Han ble tiltalt for å ha formidlet et pengebeløp på  kroner, men dette ble han frifunnet for i retten.

Arne Longva var tidligere direktør i selskapet StepStone, og ble finansdirektør i T5PC Global Market AS. Da Økokrim iverksatte sitt raid mot T5PC valgte Longva å legge kortene på bordet. I en tilståelsesdom ble han idømt 45 dagers betinget fengsel og en bot på  kroner for ulovlig manipulering av regnskap. Han flyttet til Sverige i etterkant av kollapsen i T5PC.

Som regnskapsfører i T5PC ble Stig Bakke idømt 45 dagers betinget fengsel og en bot på  kroner for medvirkning til regnskapsmanipulasjon under særlig skjerpende omstendigheter ved at aksjetransaksjoner ble kamuflert i regnskapet som kjøp av «goodwill».

Reaksjoner mot advokater 

Dennis Ekpete hadde stilt sin klientkonto til disposisjon for T5PC, og det ble avdekket at mer enn en milliard kroner fra T5PC-systemet hadde passert gjennom denne kontoen. Dette førte til at han ble utsatt for razzia fra Økokrim. Han ble i 2005 fratatt sin advokatbevilling på grunn av sin sentrale rolle i T5PC. Han har senere skiftet navn til Dennis Sander, fått tilbake sin advokatbevilling, og har etablert seg på nytt med eget advokatkontor.

Advokat Per Anders Sæhle i advokatfirmaet Wikborg Rein ble hyret inn sommeren 2003 for å bistå T5PC blant annet i å hente inn 160 millioner kroner til selskapet. Han forfattet også en redegjørelse til Lotteritilsynet der han gikk god for at T5PC ikke var et pyramidespill. Over en 11 måneders periode fakturerte Sæhle T5PC for 5,6 millioner kroner i juridisk bistand. I oppvasken etter pyramidekollapsen fikk Sæhle krass kritikk fra Tilsynsrådet for advokatvirksomhet som mente han hadde brutt advokatforskriften på tre punkter. Han fikk likevel beholde sin advokatbevilling under tvil.

Avledede konsepter 

Medlemslisten til T5PC ble i etterkant av konkursen kjøpt av Finn Ørjan Sæle og ble benyttet til å utbre konseptet ThinkSeven som ble forgjengeren til MLM-selskapet som i dag heter Zinzino. De tre G16-lederne Jens Kristian Brustad, Anne Brith Brustad og Margit Solheim var blant T5PC-medlemmene som skiftet beite til ThinkSeven. Steffan Kristoffersen ble høsten 2004 valgt inn i T5PCs styre som medlemmenes representant. Da selskapet kollapset ble han i media fremstilt som en sentral person i pyramidespillet. Selv tilbakeviste han dette og hevdet at han personlig hadde tapt nesten en million kroner på T5PC. Mens han fortsatt satt i T5PC-styret kastet han seg med i ThinkSeven. I desember 2004 ble Kristoffersen oppsøkt og drapstruet av et annet tidligere T5PC-medlem. Også hans kompanjong Marius Bergmo skulle tas av dage. Aggresjonen skyldtes både uoverensstemmelser i T5PC og at Kristoffersen og Bergmo var blitt tilbudt sentrale roller i ThinkSeven.

Ettersom Jim Woldens navn var blitt brettet ut i rikspressen fant han ut at han ville endre navn til Jim Anderson. I 2010 etablerte han et nytt nettverksselskap, Fortunelines, men dette ble en flopp. Omtrent samtidig etablerte han selskapet Club Toro FX der  medlemmer totalt skal ha investert 66 millioner kroner før alt kollapset. I 2016 var Anderson arkitekten bak nettverkselskapet Ultimate Business World (UBW) på oppdrag fra den norske forretningsmannen Paal Aschjem som har drevet virksomhet i Estland siden 1992. Etter negativ omtale i norsk og estisk presse kollapset også dette konseptet før det var kommet skikkelig i gang.

I november 2004 - samme måned som T5PC ble slått konkurs - var Jørn Ronnie Tagge i gang med Owners Group International, et nytt nettverksselskap hvor han selv og Jarl Moe var gründere. Selskapet var registrert på Seychellene. Grunnet hovedpersonenes historikk fra T5PC ble prosjektet holdt under oppsikt av norske myndigheter, og det gikk noen måneder før virksomheten ble lagt ned. Moe trakk seg imidlertid fra stillingen etter bare en måned. Finnmarkingene Rick Larsen og Henry Somby som var blant G16-ledderne i T5PC ble også med over til Owners Group.

Senere har Tagge etablert virksomhet i Estland hvor hans fortid i T5PC ble kjent i media. Jarl Moe har siden vært koblet til en lang rekke omfattende svindelsaker, og flere kjendiser har stått frem og anklaget Moe for å ha misbrukt deres navn til å oppnå kredibilitet for sine svindelprosjekter. Han har pr. 2018 status som etterlyst. Britisk politi har anslått at Moe hadde lurt så mange som 300 personer gjennom konseptet Purple Program FX, og at det totalt kunne dreie seg om bedrageri i størrelsesorden 100 millioner kroner.

Ståle Fossberg etablerte senere nettverkskonseptet My Private Trade sammen med Morten Oseberg Andersen. En rekke land har utstedt advarsler til sine borgere mot å investere penger i selskapet de mener er et pyramidespill og ikke har lisens til å tilby investeringer.

Referanser

Eksterne lenker 
 Trygve Hegnar: Alt om TPC
 T5PC: Metoderapport til Skup 2004 fra NRK Forbrukerinspektørene

 
Selskaper etablert i 2000
Selskaper opphørt i 2004