Dale kirke (Luster)

Dale kirke (Dale kyrkje) er en langkirke fra 1200-tallet i Luster kommune i Vestland fylke.

Den er en usedvanlig godt bevart middelalderkirke. Dalekirken står i en særstilling i forhold til de øvrige bygdekirkene i Norge på grunn av de to spesielle klebersteinsportalene. Det er vestportalen som er hovedinngangen til kirken og den noe mindre sørportalen («Kongeportalen»).
Videre har den unike veggmalerier fra 1560-tallet.

Atkomst til Dalekirken er via fylkesvei 55. Den ligger like ved riksveien, og er godt skiltet.

Historikk 
Kirken har en typisk tidlig engelsk gotisk stil. Dateringene varier noe:
 Lorentz Dietrichson (1906) at kirken var fra midten av 1200-tallet. 
 Anders Bugge (1933) skrev at stilen i kirken er tydelig engelsk fra midten av 1200-tallet. 
 Magnus Olsen (1957) tidfester kirken til om lag 1280. 
 Ola Seter (1953) daterer kirken til 1250-1300.
 G. F. Heiberg (1970) skriver at den var fra mellom 1210 og 1306. 
 Anne Marta Hoff (2000) viser til at det er gjort dateringer av treverk i kirken. Den eldste er datert til 1220 eller 1221. En annen prøve var fra 1229. Det kan være at taket over skipet var på plass omkring 1230. Taket over koret kan ha vært på plass kort tid etter 1243-1244. Det kan være at de to store portalene ble gjort ferdig etter at resten av kirken var ferdig.

Den kirken en nå har på Dale er trolig den eneste kirken en har hatt på Dale. Det kan en slutte ut fra det vesle jordegodset som hørte til kirken og presten på 1300-tallet.

Lorentz Dietrichson (1906) skrev at Dalekirken i større grad enn noen annen kirke i Norge, har detaljer som er like med sankt Magnuskatedralen på Kirkwall på Orknøyene. Etter sagn skulle Dalekirken ha vært bygd av skotter. Dietrichson mente at ættesamband med Orknøyene kunne ha ført til at en har fått steinhoggere fra Orknøyene. Anne Marta Hoff finner i tillegg til Magnuskatedralen også paralleller med Dryburg Abbey i Skottland, med Mariakirken i Bergen, Stavanger domkirke og Nidarosdomen.

Klebersteinene til Dalekirken kom trolig fra et gammelt steinbrudd rett ovenfor Fet.

Mellom kirken og presteboligen er det en gang under jorda. Tilsvarende ganger finner en òg mellom kirken og bispegarden på Skålholt på Island og i Avaldsnes kirke i Rogaland. En må tro at alle disse gangene ble bygd på samme tid som kirkene, og at de var i bruk på 1200-tallet. Borgerkrigen i Norge sluttet i 1240, men en har nok forberedt seg på at det kunne komme ny ufred.

Krypt under koret var en nyvinning i kirkearkitekturen på 1200-tallet.

Vernehelgen 
I den største portalen i sør står det med runer "St Nicolaus kirke". Det viser til hvilken helgen kirken var viet til. Over runene står det en kors, trolig fra innvielsen. Nikolaus av Myra ble regnet som en helgen for kjøpmenn og sjømenn.

I forbindelse med Nikolaskirker har det ofte vært en forsamling eller flere kirkelige funksjoner. Hvordan en skal tolke det i forbindelse med Dalekirken er uvisst. Nikolas var en av de mest populære helgenene i Norge og mer enn 25 kirker var viet til han.

Det er også en innskrift "Nicolaus, prest i Lærdal" fra andre halvdel av 1200-tallet. Det er også skrevet Maria to steder med runer. Det kan vise til jomfru Maria, men også til noen i soknet.

Middelalderens interiør 
Fra kirken har Bergen Museum en båtformet lysestake fra 1200-tallet. Den er make til en i Urneskirken. Det er vimpler på skipet som kan vise tilbake til hvem som gav vikingskipet, men man vet ikke hvem det var.

En har også forsiden til et alter (antemensale) og en altertavle. Altertavlen er fra 1200- eller 1300-tallet.  Den er laget av furu, som nok viser til at den er laget i Norge.

En kunstnerisk forseggjort Olavs-skulptur daterer noen til midten av 1200-tallet og andre til andre halvdel av 1200-tallet. Harry Fett skriver at "Olav fra Dale er monarken, mild, rolig, behersket, Håkonshallens Olav".

I middelalderen hadde kirken to store kirkeklokker.

I 1626 reiste Jon Skaanevig omkring og tegnet og skrev opp minnesmerke og runeinnskrifter. Han var også i Dalekirken. Han tegnet av to skjold som en i "gamle dager" benyttet i krig. På skjoldene var det tegnet inn et våpenmerke. Det var to kroner over en lilje. Ingen visste i 1626 hvem som hadde eid de, men de hadde "alltid" vært i kirken. Det samme våpenmerket finner man hos riksråden Toralde Sigurdson Smørhatt, som man kjenner fra Østlandet og Hardanger på slutten av 1300-tallet. To andre våpenmerket med bare en lilje, var på slutten av 1600-tallet tegnet opp i Dalekirken. Skjoldene er drøftet av Trætteberg (1971), Bjønnes (1992) og Kvitrud (1995).   Hvem som eide skjoldet i Dalekirken kan en ikke gi noen entydig konklusjon på.

Prester 
I 1316 hadde Dalepresten bare en eiendel. Ut fra inntektene var ikke presteembetet på Dale av de beste. Trolig kom det av at det var såpass nytt. Sannsynligvis var Dalepresten også prest over Søvdesoknet. Fortun er ført med egen prest flere ganger på 1300-tallet; så det er mindre trolig. Noen egen prest hadde ikke Søvdesokna da det var bispevisitas i Sogn en gang mellom 1321 og 1324. Sannsynligvis har da Dalepresten vært prest over begge sognene allerede fra Dalekirken ble bygd.

En tid etter den store mannedauden i 1349, ble prestene i Dalekirken og Hafslo de eneste prestene i Luster.
 
På 1600-tallet ble Gaupne slått sammen med Jostedalen sogn, og siden har Dalesoknet vært uendret.

Galleri

Referanser

Eksterne lenker
 
 Anne Marta Hoff: «Dale kyrkje» i Norges kirker
 Anne Marta Hoff: «Dale kyrkje» hos Fylkesarkivet i Sogn og Fjordane
 «Dale kyrkje i Luster» i NRKs fylkesleksikon for Sogn og Fjordane
  Kirker i Norge (Kirchen in Norwegen)
 Bilder av kirken
 

Kirker i Luster
Kulturminner i Luster
Norske middelalderkirker i stein
Religiøse byggverk fra 1200-tallet
Kirker i Sogn prosti
Valgkirker i 1814
Rosemalte kirker
Langkirker i Bjørgvin bispedømme
1200-tallet i Norge