Jacob Mangers

Jacob Mangers (født 18. mars 1889 i Stolzembourg -  Stolzebuerg - i Storhertugdømmet Luxembourg, død 7. januar 1972 i byen Luxembourg) var katolsk overhyrde i Oslo dom apostolisk vikar og som biskop fra 1932 til 1964.

Liv og virke

Bakgrunn
Mangers var sønn av gårdbruker Johan Mangers (1862–1944) og Anna Maria Schmit (1864–1948).

Han trådte inn hos maristene studerte han først ved kongregasjonens skole i Differt helt øst i provinsen Luxembourg i Belgia. Deretter studerte han filosofi ved universitetet Institut catholique i Paris og teologi ved Det pavelige universitet Sankt Thomas Aquinas (Angelicum) i Roma. Der tok han i 1918 doktorgraden i filosofi og i 1920 doktorgraden i teologi.

Prest
Han ble presteviet i Roma 3. april 1920.

I 1925 ble han sendt til Norge, hvor han først ble hjelpeprest i St. Paul menighet i Bergen. En av oppgavene hans var å forberede opprettelsen av en ny menighet i Haugesund, og 1. januar 1926 flyttet han dit. Han ble så den første sognepresten i St. Josef menighet i Haugesund. I 1931 ble han flyttet over til stillingen som sogneprest i St. Svithun menighet i Stavanger.

Apostolisk vikar, biskop
Etter biskop Olav Offerdahls korte periode som apostolisk vikar i 1930 ble monsignore Henrik Irgens utnevnt til administrator, en oppgave han utførte med dyktighet. Utnevnelsen av Jacob Mangers til apostolisk vikar (og til titulærbiskop av Selja) den 12. juni 1932 kom derfor som en overraskelse. Mangers reiste til Roma for å be pave Pius XI utnevne Irgens isteden, men oppnådde ikke dette. 

Den 24. august samme år ble han bispeviet i katedralen i Luxembourg av den stedlige biskop Pierre Nommesch. De medkonsekrerende biskoper var to hjelpebiskoper fra de nærmeste bispedømmer til hans hjemland, hjelpebiskop Paul Justin Cawet for Namur i Belgia og hjelpebiskop Anton Mönch fra Trier i Tyskland.

Biskop Mangers regnet med å bli i sitt embete i 10 år for så å vike plassen for Irgens, som imidlertid døde 1938. 

Biskop Mangers viste seg som en god administrator og fikk vikariatets økonomi på fote igjen. Minst like viktig var hans evne til å sette mot i menigheter, geistlighet og ordenssøstre, som den gang utgjorde en stor andel (på ett tidspunkt ca. 18 %) av katolikkene i landet. De hadde vært igjennom vanskelige år. Biskopen var sjeldent omgjengelig og godt likt. Han ble personlig kjent med de fleste katolikker i Sør-Norge og husket nesten alle ved navn. Kun på ett punkt er han blitt kritisert, nemlig for overdreven sparing. Det ble opprettet to nye sogn i Mangers' embetstid, Lillestrøm og Hønefoss.

Under andre verdenskrig var Den katolske kirke i Norge i en særlig utsatt stilling. De fleste prester og ordenssøstre var utenlandske statsborgere og kunne utvises uten formaliteter. Mangers gjorde det klart at han tok avstand fra okkupasjonsmakten og Nasjonal Samling, demonstrativt i et hyrdebrev 16. april 1940, mer diplomatisk senere. Biskopen sluttet seg til protesten mot NS' lov om ungdomstjeneste februar 1942, og november 1942 henstilte han til Innenriksdepartementet å frita katolikker av jødisk familie fra diskriminerende bestemmelser. Han lot være å underskrive Den midlertidige kirkeledelses protest mot jødeforfølgelsene i et fåfengt håp om å oppnå dette. I et hyrdebrev 1944 betegnet han nazistenes raselære som hedenskap.

Mangers ble utnevnt til kommandør av St. Olavs Orden i 1950. Han var også kommandør av den luxembourgske Eikekroneordenen.

I 1953 ble det apostoliske vikariatet oppgradert til bispedømme, og han ble dermed første katolske biskop av Oslo i moderne tid.

13. desember 1964 fratrådte han etter å ha nådd vanlig pensjonsalder for katolske biskoper, 75 år. Han fikk da, som det var vanlig på den tid, tittel til et titularbispedømme, og det ble Afufenia. 

Han flyttet til Zitha-klosteret i byen Luxembourg og døde der 7. januar 1972. Han ble gravlagt i sine foreldres grav i Bissen.

Episkopalgenealogi 
Hans episkopalgenealogi er:

 Kardinal Scipione Rebiba
 Kardinal Giulio Antonio Santori
 Kardinal Girolamo Bernerio
 Erkebiskop Galeazzo Sanvitale
 Kardinal Ludovico Ludovisi
 Kardinal Luigi Caetani
 Kardinal Ulderico Carpegna
 Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni
 Pave Benedikt XIII
 Pave Benedikt XIV
 Pave Klemens XIII
 Kardinal Marcantonio Colonna
 Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil
 Kardinal  Giulio Maria della Somaglia
 Kardinal Carlo Odescalchi
 Kardinal Costantino Patrizi Naro
 Kardinal Lucido Maria Parocchi
 Pave Pius X
 Pave Benedikt XV
 Erkebiskop Sebastiano Nicotra
 Biskop Pierre Nommesch 
 Biskop Jacob Mangers

Minner i hjembyen
 Den 20. mars 1955 fikk kirken i Stolzebuerg til ære for Jacques Mangers en kirkeklokke dedisert til den hellige Jakob, mrf frn følgende påskrift:

IACOBI – APOSTOLI
PRAESIDIIS – FVGIAT – NOX
FIAT – VNVS – EPISCOPVS – AC – VNVM – OVILE

 Et monument til biskopens ære er også blitt oppstilt i Stolzebuerg med de følgende ord:

A LA MEMOIRE DE
MONSEIGNEUR
DR JACQUES MANGERS
EVEQUE D'OSLO
NE A STOLZEMBOURG
*1899 †1972

Referanser 

Ikkenorske katolske biskoper i Norge
Linjen Rebiba
Luxembourgske katolske biskoper
Norske medlemmer av katolske ordener
Marister
Personer fra kantonen Vianden
Personer fra andre verdenskrig