Martti Ahtisaari

Martti Oiva Kalevi Ahtisaari (1937–2023) var en finsk politiker og nobelprisvinner.

Han var Finlands president fra 1994 til 2000. Ahtisaari ble lansert som presidentkandidat av Finlands sosialdemokratiske parti, og beseiret i den andre og avgjørende valgomgangen Elisabeth Rehn. 

Ahtisaari ble tildelt Nobels fredspris i 2008.

Bakgrunn 
Martti Ahtisaari ble født den 23. juni 1937 i Viborg der faren tjenestegjorde som underoffiser. Farens oldefar Adolf Olaus Jacobsen hadde innvandret fra Tistedalen i Østfold i Norge, og da faren tok finsk statsborgerskap i 1929 forfinsket han navnet fra Adolfsen i 1937. Under fortsettelseskrigen hadde faren fronttjeneste som mekaniker, mens moren flyttet til Kuopio med sønnen for å unngå krigen. Det var derfor i Kuopio at Ahtisaari hadde det meste av sin oppvekst og påbegynte skolegangen. I 1952 flyttet familien til Uleåborg, da faren fikk arbeid der. Her ble Ahtisaari aktiv i det lokale YMCA.

I 1959 avsluttet Ahtisaari lærerutdanningen etter å ha fullført militærtjeneste. Året etter flyttet han til Karachi for å lede et YMCA-program der, finansiert av den svenske u-hjelpsorganisasjonen SIDA. Etter tre år flyttet han hjem til Finland, og slo seg ned i Helsingfors for videre utdannelse, samtidig som han var aktiv i internasjonalt bistandsarbeid. I 1965 ble han ansatt i Utenriksdepartementets bistandskontor.

Foruten finsk snakket han også svensk, fransk, engelsk og tysk.

Internasjonalt arbeid 

Martti Ahtisaari  spilte en viktig rolle under forhandlingene som førte til Namibias uavhengighet fra Sør-Afrika i 1990. Han ledet forhandlingene som i august 2005 førte til fred i provinsen Aceh på Sumatra i Indonesia. Der hadde det rast en omkring 30 år lang konflikt som har kostet 15 000 mennesker livet.

Han arbeidet som FNs spesialutsending med å få til normale forhold mellom Kosovo og Serbia som de siste årene har vært svært betente. Dette er en konflikt Ahtisaari har arbeidet med siden 1998.

 I perioden 1960–63 ledet han et YMCA-program for den svenske u-hjelpsorganisasjonen SIDA i Pakistan
 I 1965 ble han ansatt ved utenriksdepartementets nyopprettede kontor for utviklingshjelp, og ble i 1972 forfremmet til assisterende avdelingssjef
 I 1973 ble han utnevnt til ambassadør i Tanzania
 I 1977 begynte han å arbeide for FN, og ble i 1982 visegeneralsekretær samt spesialutsending til Namibia
 I 1984–86 var han statssekretær for utviklingssamarbeidsspørsmål i utenriksdepartementet, og vendte i 1987 tilbake til Namibia, der han arbeidet med de vanskelige forhandlingene som førte frem til landets selvstendighet i 1990

Utmerkelser 

Ahtisaari ble tildelt Nobels fredspris 10. oktober 2008 for å ha bidratt til å løse internasjonale konflikter på flere kontinenter i over tredve år og mottok medalje og diplom 10. desember 2008 i Oslo. 

I 2007 ble Ahtisaari tildelt Unescos fredspris. 

Ahtisaari ble i 1994 tildelt storkors av St. Olavs Orden. Han ble samme år ridder av den danske Elefantordenen og, som den 813. i rekken, ridder av den svenske Serafimerordenen. I 2002 ble han utnevnt til æresoffiser av Australiaordenen. 
Ahtisaari ble i 2004 tildelt den sørafrikanske Ordenen O. R. Tambos følgesvenner. I begrunnelsen for denne heter det at dette er for «his outstanding achievement as a diplomat and commitment to the cause of freedom in Africa and peace in the world». Ahtisaari mottok i 1997 Den hvite ørns orden fra Polens president.

Ahtisaari var æresstatsborger av Namibia.

Martti mottok Nordens språkpris 1. desember 2015.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Ahtisaaris offisielle finske biografi (engelsk)  
 Tihonen, Seppo: The Finnish Presidency as an Institution, 1999

Finske presidenter
Personer tilknyttet FN
Nobelprisvinnere (fred)
Order of Australia
Storkors av St. Olavs Orden
Elefantordenen
Serafimerordenen
Den hvite ørns orden
Personer fra Vyborg
Personer fra Kuopio
Mottakere av frihetsprisen (Four Freedoms Award)
Mottakere av Foreningen Nordens språkpris