Valdemar Atterdag

Valdemar Atterdag (Valdemar IV) (født ca. 1320, død 24. oktober 1375 på Gurre slott ved Helsingør) var konge av Danmark 1340–1375 og far til dronning Margrethe 1. Historikeren Ellen Jørgensen (1877-1948) den 1. april 1340 myrdet Gerhard III av Holstein (folkevisenes «kullede (dvs. skallete) greve») i Randers, Etter erobringen av Malmö og Helsingborg var Skåne – og især det innbringende sildemarkedet – atter en del av det samlede og gjenreiste danske riket. Kongens største inntekter på den tid var avgifter fra sildemarkedene ved Falsterbo og Skanør. Hvert år i september stevnet omkring 100 000 kjøpmenn fra hele Europa til Skånemarkedet. Tønnene med sild fra Øresund ble veid av kongens menn, avgiften ble betalt, og tønnene ble rullet om bord i skipene.

Valdemar fortsatte sine erobringer da han i 1361 inntok hansabyen Visby og erobret hele Gotland (som forble dansk til 1645). Krigstoktet på Gotland var usedvanlig blodig, også etter samtidens målestokk. Tusenvis av dårlig utrustede bønder ble fanget og slaktet ned utenfor Visbys murer. Her ble de begravet i massegraver med en stor del av sitt utstyr. Visby, som var en av den tids rikeste byer, var særlig bebodd av tyskere, som handlet i Russland og tjente store penger. Men nå var det for meget for forbundet av nordtyske handelsbyer, Hansabyene, og de erklærte krig. I Vordingborg mottok Valdemar 77 krigserklæringer fra Hansaforbundet, som besto av byer i hele Europa.

Kongen satte den gyldne gås på Vordingborgs Gåsetårn og uttalte: «77 høns og 77 gjess betyr intet...». Men her møtte Valdemar for første gang sin overmann. Etter noen innledende seire endte det med et stort nederlag hvor Valdemars eneste sønn, Christoffer, falt.

Flukten fra Danmark 
I 1368 måtte Valdemar flykte fra Danmark, og i mer enn ett år oppholdt han seg ved dey tyske keiserhoffet. Mens han var der, avla han også besøk hos begge pavene, både i Roma og i Avignon. I Avignon tildelte paven ham utmerkelsen Den gylne rose. Valdemar fikk tillatelse til å valfarte til den hellige grav i Jerusalem og la seg slå til ridder av den hellige grav, datidens høyeste orden. 24. mai 1370 måtte Danmark underskrive en ydmykende fredsavtale i Stralsund, hvor Hansabyene fikk Skåne i pant, og kontroll over sildemarkedet i Skåne i 15 år. Videre fikk de rett til å godkjenne valget av Valdemars etterfølger. I 1371 vendte Valdemar hjem til Danmark.

Etter dette nederlaget konsentrerte Valdemar seg om Slesvig, som var den siste del av riket som manglet. Slesvig ble ledet av den barnløse hertug Heinrich. Valdemar overtok flere store pantelen, bl.a. Als og Sundeved. I 1375 døde Heinrich, og hans enke overlot Tønderhus til Valdemar. Det lyktes likevel ikke Valdemar å føre Slesvig helt tilbake til Danmark.

Valdemar Atterdag døde på Gurre slott og er begravet i Sorø klosterkirke. Med ektefellen Helvig hadde han seks barn, men bare ett av dem overlevde faren, Margrethe I.

Referanser

Eksterne lenker 
 Valdemar Atterdag – danmarkshistorien.dk
 Valdemar Atterdag – Dansk biografisk leksikon

Danske monarker
Fødsler i 1320
Dødsfall i 1375
Historiske Jerusalempilegrimer