SPARC

SPARC (Scalable Processor ARChitecture) er en RISC-mikoprosessor-arkitektur som opprinnelig ble lansert av Sun Microsystems i 1986. De første SPARC-prosessorene ble brukt i Sun-4-arbeidsstasjoner og -tjenere og erstattet Sun-3-datamaskiner som benyttet mikroprosessorer fra Motorola 68000-familien. Etterhvert er SPARC-prosessorer blitt benyttet i tjenere og superdatamaskiner med symmetrisk flerprosessering, produsert av blant andre Sun Microsystems, Solbourne og Fujitsu.

SPARC har derfor også blitt assosiert med datamaskiner med en høy ytelse. Den 14. mai 2009 lanserte Fujitsu 64-bit-prosessoren SPARC64 VIIIfx, som ved lanseringen var verdens raskeste mikroprosessor med en ytelse på 128 GFLOPs.

En åpen og ikke-proprietær arkitektur 
SPARC er et registrert varemerke til organisasjonen SPARC International, som ble opprettet i 1989. Samtidig overførte Sun Microsystems deres intellektuelle eiendom til arkitekturen til organisasjonen.

SPARC er en åpen og ikke-proprietær arkitektur. SPARC International arbeider for å fremme SPARC-arkitekturen blant flere produsenter og tilbyr tilretteleggingstester. I årenes løp er SPARC-prosessorer blitt produsert av en rekke aktører, deriblant Texas Instruments, LSI Logic, Weitek, Ross Technology, Cypress Semiconductor, Atmel Corporation, Afara Websystems, Bipolar Integrated Technology, C-Cube, Elbrus, Metaflow Technologies, Prisma, Scientific Atlanta, Solbourne Computer, Hyundai, Hal Computer Systems og Fujitsu.

Inspirert av GNU-prosjektets konsept om fri programvare opprettet Sun Microsystems i 2006 prosjektet OpenSPARC, som har til hensikt å gjøre SPARC til fri maskinvare.  I mars 2006 ble konstruksjonen av Sun Microsystems' mikroprosessor UltraSPARC T1 frigjort på OpenSPARC.net.

SPARC som standard
SPARC er også navnet på en standard eller spesifikasjon som definerer oppbyggingen av en SPARC mikroprosessor. Det har vært tre større revisjoner av denne spesifikasjonen.

I 1986 ble SPARC versjon 7 publisert. Denne spesifikasjonen definerte felles trekk hos de første 32-biters SPARC-prosessorene.

I 1990 ble SPARC versjon 8 publisert av SPARC Architecture Committee, bestående av Amdahl Corporation, Fujitsu, ICL, LSI Logic, Matsushita, Philips, Ross Technology, Sun Microsystems og Texas Instruments. Spesifikasjonen ble definert av Institute of Electrical and Electronics Engineers som en standard (IEEE 1754-1994) for 32-bit-mikroprosessorer, og banet veien for microSPARC, microSPARC II, SuperSPARC, SuperSPARC II, hyperSPARC og TurboSPARC.

I 1993 ble versjon 9 publisert av SPARC International. Siste utgave kom i september 2000. Spesifikasjonen definerer en 64-bit SPARC-arkitektur, og dannet grunnlaget for mikroprosessorene UltraSPARC, UltraSPARC II, UltraSPARC III, UltraSPARC IV, UltraSPARC T1, UltraSPARC T2, SPARC64, SPARC64 II, SPARC64 III, SPARC64 IV, SPARC64 V, SPARC64 VI, SPARC64 VII og SPARC64 VIIIfx.

Tidlig i 2006 publiserte Sun Microsystems spesifikasjonen UltraSPARC Architecture 2005, som utvidet versjon 9 med alle de nye utvidelsene i deres egne mikroprosessorer siden lanseringen av UltraSPARC T1, deriblant CMT og SIMD-instruksjonene Visual Instruction Set. Spesifikasjonen ble siste gang oppdatert den 19. juni 2008.

SPARC mikroprosessorer 
Denne tabellen inneholder spesifikasjoner for utvalgte SPARC-prosessorer: frekvens (megahertz), arkitekturversjon, utgivelsesår, antall tråder (tråder per kjerne multiplisert med antallet kjerner), produksjonspross (mikrometer), antall transistorer (millioner), kjernestørrelse (kvadratmillimeter), antall I/O pinner, effektkonsum (watt), spenning (volt), og internregister-størrelse, instruksjoner, L2 og L3 (kibibytes).

Referanser