Gyda Eiriksdatter

Gyda Eiriksdotter (Gyða Eiríksdóttir) var ifølge islandsk overlevering hos Snorre datter av småkongen Eirik av Hordaland, og en av Harald Hårfagres hustruer. Hun ble oppfostret hos en storbonde i Valdres. Sagnet beretter at da Harald ba henne bli frillen hans, skal hun ha svart at hun bare ville ha ham om han ble enekonge over Norge.

Dette skal han ha gått med på, og klippet heller ikke håret før samlingen var fullført. Dette skal ha vært årsaken til tilnavnet «Hårfagre».

Etter rikssamlingen skal de ha giftet seg og fått barna Ålov Årbot, Rørek, Sigtrygg, Frode og Torgils. 

Snorre hevder at Torgils ble den første norske konge i Dublin, men dette beror trolig på en forveksling av Torgils og vikinghøvdingen Turgeis som var konge der i årene 830-45. 

Datteren Ålov Årbot ble gift med sin fars allierte Tore «Teiande» Ragnvaldsson, sønn til Ragnvald Mørejarl. Tore ble utnevnt til kong Haralds jarl over Møre, samme riket som hans far Ragnvald hadde hatt. 

Den danske jurist og historiker Gustav Ludvig Baden (1764-1840)<ref>[http://runeberg.org/dbl/1/0412.html «G.L. Baden», Dansk biografisk Lexikon]</ref> var forut for sin tid, da han i artikkelen Talere og Digtere upaalidelige Hjemmelsmænd i Historien, trykt i Budstikken nr 5, forkastet store deler av historiske overleveringer. Om Gyda Eiriksdatter skrev han at «dette Frieri aabenbart er taget af en Ridder-Roman, thi i Middelaldrens Ridder-Begivenheder forekomme just flere af det slags.''»

Referanser

Nordmenn fra vikingtiden