Frostatinget

Frostatinget (norrønt: Frostuþingslǫg) var navnet på Trøndelagens lovområde (Þrœndalǫg), hvor Frostatingsloven gjaldt. Fellestinget hadde sete på Logtun på Frosta i Trøndelag. Dagens Frostating, Frostating lagmannsrett, omfatter fylkene Trøndelag og Møre og Romsdal, og har sete i Trondheim.

Lovens område 
Inntrøndske:
 Sparbyggjafylki: Sparbu, Egge, Kvam, Stod, Steinkjer, Snåsa og Lierne,
 Eynafylki: Beitstad, Inderøy og Verran,
 Verdølafylki: Verdal,
 Skeynafylki: Skogn, Ytterøy og Mosvik.
Uttrøndske:
 Stjórdølafylki: Øvre og Nedre Stjørdal, Selbu og Tydal,
 Strindafylki: Strinda, Leksvik, Frosta og Åsen,
 Gauldølafylki: hele Gauldalen, Klæbu, Tiller og Leinstrand,
 Orkdølafylki: hele Orkladalføret og Børsa, Skaun, Buvika og Byneset.

På 900-tallet ble også Nordmøre, Romsdal og Namdalen en del av Frostatinget. Fosen var på dette tidspunkt en del av Nordmøre. Ifølge Magnus Lagabøtes landslov skulle hvert fylke i Uttrøndelag være representert med 60 mann, hvert fylke i Inntrøndelag 40, mens tilsvarende for Romsdal og Namdalen var to fra hvert skipreide og Nordmøre inkludert Fosen tre fra hvert skipreide og det samme fra Oppdal.

Frostatingseglet 
Frostatingseglet viser kong Magnus Lagabøte på St. Hansdag i 1274 idét han sitter på tronen og gir lagmannen for Frostatinget den nye Frostatingsloven. Tingbøndene – tre stykker – står på kongens venstre side, kongen i midten med kronen på hodet og septeret i hånden, og med den norske loven under føttene. Nederst i seglet er det to bueskyttere; den ene sikter på et ekorn, mens den andre sikter på en fugl. Både ekornet og fuglen sitter i hvert sitt tre.

Originalen til Frostatingseglet er i det norske Diplomatarium, og står i et dokument datert 1. juni 1453, trykt i Dipl. Norv. VIII no. 349 .

Fotnoter og referanser

Litteratur

Norsk rettshistorie
Domstoler i Norge
Frostas historie
Politiske forsamlinger
Kultur i Trøndelag