Poul Hartling

Poul Hartling (født 14. august 1914 i København, død 30. april 2000 samme sted) var en dansk politiker. Han var Danmarks statsminister i perioden fra 19. desember 1973 til 13. februar 1975. Han var FNs høykommissær for flyktninger fra 1978 til 1985.

Liv og virke

Bakgrunn 
Hartling ble cand.teol. i 1939. Han arbeidet som prest og underviste ved Københavns Universitet og Menighedshøjskolen Marthabo. I ble han 1945 lærer ved N. Zahles Seminarium, der han fra 1950 til 1959 var forstander og deretter til 1968 var rektor.

Politiker 
Hartling hadde en liberal politisk innstilling. Han ble valgt til Folketinget for Venstre i 1957, men falt ut ved valget i 1960. I 1964 kom han tilbake, og da Erik Eriksen i 1965 gikk av som formann for folketingsgruppen og som partiformann, overtok Hartling begge postene.

Da Jens Otto Krags sosialdemokratiske mindretallsregjering måtte gå av i 1968, ble Hartling utenriksminister i regjeringen til Hilmar Baunsgaard. Han var tilhenger av Danmarks medlemskap i EF og engasjerte seg for styrket bistand.

Statsminister 
Hartling dannet en mindretallsregjering etter valget i 1973, selv om Venstre hadde mistet åtte av sine mandater. Regjeringen hadde kun 22 Venstre-mandater bak seg, men Hartlings mindretallsregjering fikk støtte fra Centrum-Demokraterne, Kristeligt Folkeparti, Det Konservative Folkeparti og Det Radikale Venstre.

Hartling skrev ut nyvalg i desember 1974, og selv om Venstre nesten fordoblet mandattallet ved valget i januar 1975, var det Anker Jørgensen som dannet en sosialdemokratisk regjering.

Etter valgnederlaget 1977 
Etter et stort valgnederlag i 1977 gikk Hartling ut av dansk politikk.

Hartling var FNs høykommissær for flyktninger fra 1978 til 1985.

Referanser

Litteratur 
 

Danske statsministre
Danske utenriksministre
Folketingsmedlemmer fra Venstre (Danmark)
Venstre-ministre (Danmark)
Danske partiledere
Danske lutherske prester
Danske pedagoger
Personer tilknyttet FN
Personer fra København