VM i fotball 1966

1966 var året da VM i fotball kom hjem til England, landet der fotballspillet ble oppfunnet.  ble verdensmestre etter en kontroversiell finale mot . Eusébio fra  ble turneringens toppscorer med sine ni mål. 

Turneringsformatet ble ikke endret fra 1962: Seksten lag spilte i fire grupper, og de to beste lagene i hver gruppe gikk videre til kvartfinalene. 

Verdensmesterskapet fikk en temmelig uvanlig helt utenfor banen, hunden «Pickles». Like før VM-turneringen startet, hadde Jules Rimet-pokalen blitt stjålet fra et utstillingslokale. «Pickles» greide å snuse pokalen frem, innpakket i avispapir lå den gjemt blant noen busker i London. 

Verdensmesterskapet i England samlet flere tilskuere enn noe tidligere mesterskap, men det ble et verdensmesterskap med få scoringer, siden lagene hadde begynt å spille langt mer taktisk og defensivt. England var klare eksponenter for denne nye stilen, og vant Gruppe 1 etter å ha scoret fire mål og ikke sluppet inn noen. Uruguay var det andre laget som gikk videre fra denne gruppen. 

Fra Gruppe 2 gikk Vest-Tyskland og  videre. 

Nordvest i England, på Old Trafford i Manchester og på Goodison Park i Liverpool ble kampene i Gruppe 3 spilt. Herfra gikk Portugal og  videre, mens  og  måtte vende nesen hjemover. 

Den største overraskelsen kom i Gruppe 4, der  slo  1-0 og gikk videre sammen med .  endte sist her. 

I kvartfinalen vant Vest-Tyskland enkelt 4-0 mot Uruguay. Det virket lenge som om Nord-Korea skulle avfyre en ny kjempesensasjon da de etter 22 minutter ledet hele 3-0. Portugal greide imidlertid å snu kampen, mye takket være en av mesterskapets største stjerner, Eusébio. Han scoret fire mål i kampen, og med Augustos mål i det 78. minuttet vant Portugal 5-3.  

I de to øvrige kvartfinalene vant Sovjetunionen 2-1 over Ungarn, mens Geoff Hurst scoret kampens eneste og avgjørende mål for England mot Argentina. 

Begge semifinalene endte 2-1: Franz Beckenbauer scoret vinnermålet for Vest-Tyskland i kampen mot Sovjetunionen, mens Bobby Charlton scoret begge målene i Englands seier over Portugal.

Arenaer 
Åtte stadioner ble brukt under dette verdensmesterskapet.  Det nyeste og største var Wembley stadion som var 43 år i 1966.  Gruppekampene ble spilt i byer som var nær hverandre.  Gruppe 1 som inkluderte England, spilte alle kampene i London, gruppe 2 spilte på Hillsborough stadion i Sheffield og Villa Park i Birmingham, gruppe 3 spilte på Old Trafford i Manchester og Goodison Park i Liverpool og gruppe 4 spilte på Ayrsome Park i Middlesbrough og Roker Park i Sunderland.

Første runde

Gruppe 1

Gruppe 2

Gruppe 3

Gruppe 4

Kvartfinalene 

23. juli 1966 

23. juli 1966

23. juli 1966

23. juli 1966

Semifinalene 

25. juli 1966 

26. juli 1966

Bronsefinalen  

28. juli 1966

Finalen 

30. juli 1966 
 

 

Finalen ble spilt på Wembley i London og ble sett av 97 000 tilskuere. 

Etter 12 minutter hadde Helmut Haller sendt Vest-Tyskland i ledelsen, men Geoff Hurst utlignet fire minutter senere. Martin Peters gav England ledelsen i det 78. minutt, og det virket som om England skulle bli verdensmestre på hjemmebane da dommeren blåste for frispark til Vest-Tyskland. Ballen ble sendt mot målet, og Wolfgang Weber greide å pirke den over  målstreken. 

Stillingen var 2-2 etter ordinær tid, og det måtte spilles ekstraomganger. I det 98. minutt tegnet Hurst seg på scoringslisten igjen, da skuddet hans traff tverrliggeren og spratt ned på mållinjen. Ballen ble dømt i mål, en omdiskutert avgjørelse. I det 120. minutt, samtidig som publikum var i ferd med å løpe inn på banen for å feire seieren sammen med laget, scoret Hurst sitt tredje mål. Geoff Hurst er den eneste spilleren som har scoret tre mål i en VM-finale. 

England ble overrakt Jules Rimet-pokalen fra Dronning Elizabeth og kunne feires som verdensmestre.

Toppscorere