Down (grevskap)

Down (irsk: An Dún) er et grevskap i provinsen Nord-Irland tilhørende Storbritannia. Down er et av de ni grevskaper i Ulster og ett av de tradisjonelle trettito grevskapene på øya Irland. Etter omleggingen av lokalstyret i Nord-Irland har det ikke lenger noen administrativ funksjon, og er i den sammenheng erstattet av distrikter. Den tradisjonelle administrasjonsbyen er Downpatrick. Grevskapet har sin backgrunn etter første ledd i stedsnavnet Downpatrick. Down grenser til grevskapet Antrim i nord, Irskesjøen i øst, grevskapet Armagh i vest og grevskapet Louth over havinnløpet Carlingford Lough i sørvest. Totalt dekker grevskapet et areal på 2490 km2 og har i henhold til folketellingen i 2021 en befolkning på 552 261 innbyggere.

Øst i grevskapet ligger det store havinnløpet Strangford Lough og Ardshalvøya. Den største byen er Bangor på nordøstkysten. Tre andre store byer er på grensen: Newry ligger på den vestlige grensen til grevskapet Armagh, mens Lisburn og Belfast ligger på den nordlige grensen til grevskapet Antrim. Down inneholder både det sørligste punktet i Nord-Irland (Cranfield Point) og det østligste punktet for hele øya Irland (Burr Point). Irlands nasjonalhelgen, sankt Patrick, er kjent for å være gravlagt ved Downkatedralen i Downpatrick, angivelig sammen med sankt Brigid av Kildare og sankt Columba av Iona.

Down var ett av to grevskaper i Nord-Irland som hadde et protestantisk flertall på tidspunktet for folketellingen i 2001. Det andre grevskapet med protestantisk majoritet var grevskapet Antrim i nord. Fra og med folketellingen for 2021 er Down nå det eneste grevskapet der det er flertall med protestantisk bakgrunn. I folketellingen for 2021 hadde Ards og nordlige Down det høyeste antallet med svaret «Ingen relgion» (30,6 %) for Nord-Irland.

I mars 2018 publiserte avisen The Sunday Times sin liste over beste steder å bo i Storbritannia, som også omfattet fem steder i Nord-Irland. Listen hadde tre steder i grevskapet Down: Holywood, Newcastle og Strangford. En del av Down er kjent som «Brontë Homeland», etter Patrick Brontë, faren til Anne, Charlotte og Emily Brontë, som er beliggende mellom Rathfriland og Banbridge hvor Patrick Brontë hadde sin kirke. Patrick Brontë (opprinnelig Brunty) var født i denne regionen.

Toponymi 
Grevskapet Down har sitt navn fra dún, det irske ordet for en borg eller festning, et ord eller begrep som er relativt vanlig i irske og keltiske stedsnavn, eksempelvis som Dundee, Dunfermline og Dumbarton i Skottland og Donegal og Dundalk i Irland). Den aktuelle festningen var i den historiske byen Downpatrick, opprinnelig kjent som Dún Lethglaise («borgen på den grønne siden» eller «borgen med de to ødelagte lenkene».

Geografi 

Dun har to betydelige halvøyer: Ardshalvøya og Lecalehalvøya.

Grevskapet har en kystlinje langs havinnløpene Belfast Lough i nord og Carlingford Lough i sør (som begge har tilgang til havet). Strangford Lough ligger mellom Ardshalvøya og fastlandet. Down har også en del av bredden av innsjøen Lough Neagh. Av dem mindre fjellene er Lough Island Reavy og Castlewellan Lake nær Castlewellan, Clea Lough nær Killyleagh, Lough Money og Loughinisland nær Downpatrick og innenfor Mournefjellene er Silent Valley- resorvaret, Ben Crom-resorvaret , Spelgadammen og Lough Shannagh. 

Ved en annen topp, Slieve Croob har elven Lagan sitt utspring. En annen elv som renner gjennom grevskapet er Clanrye. Elven Lagan danner det meste av grensen til grevskapet Antrim. Elven Bann renner også gjennom de sørvestlige områdene av grevskapet. Andre elver er Clanrye og Quoile.

Det er flere øyer utenfor kysten av Down: Mew Island, Light House Island og Copelandøyene, som alle ligger nord for Ardshalvøya. Gunn Island ligger utenfor Lecalekysten. I tillegg er det minst sytti øyer (flere bebodde) sammen med mange holmer – eller pladdies – i Strangford Lough, selv om folketradisjonen hevder at det er 365 øyer i Strangford Lough, én for hver dag i året.

Grevskapet Down er der, med ordene til sangen av Percy French (1854–1920), «Mornes fjell sveiper ned til havet», og området rundt Mournefjellene i granitt er kjent for sin natur, og omfatter blant annet fjelltoppen Slieve Donard, som er det høyeste stedet i Nord-Irland og i provinsen Ulster med 848 moh.. En annen viktig topp er Slieve Croob, på 534 moh,og er kilden til elven Lagan.

Historie 

Fra 400-tallet og fram til 1177 utgjorde det området som idag er grevskapet Down en sentral del av det irske kongeriket Ulaid. Det området var et hyppig mål for angrep fra norrøne nordboere som kom seilende sørover langs kysten som vikinger fra de nordlige øyene på 700- og 800-tallet, men hard lokal motstand hindret de norrøne i å etablere permanente bosetninger i regionen, noe de klare å gjøre lengre sør, som Dublin. I 1001 angrep en flåte ledet av den norrøne krigeren Sigtrygg Silkeskjegg store deler av regionen som gjengjeldelse for at Ulaid hadde nektet å tilby ham et fristed fra Brian Boru året før.

Regionen ble invadert av normannerne i 1177. Fra 1180 og til utpå 1600-tallet kom det bølger av engelsk og skotsk immigrasjon. I 1569 vedtok det irske parlamentet «An Act for turning of Countries that be not yet Shire Grounds into Shire Grounds», det vil si å administrere ulike områder og distrikter til shirer etter engelsk mønster.

Bosetningen av Ulster og Irland på 1500-1600-tallet ble eiendommer tatt fra innfødte irlendere og gitt til innvandrende engelske og skotske nybyggere. Disse var protestantiske i motsetningen til de katolske irlenderne, og således lojale til den engelske monarken. Under vilhelmskrigen i Irland (1689–1691), som var krigshandlingene som fulgte i kjølvannet av at Jakob II av England ble avsatt i 1688, og Down var da et senter for protestantisk opprør og motstand mot styret til den katolske kong Jakob II. Etter å ha dannet en bondehær ble protestantene beseiret av den irske hæren ved Dromore og tvunget til å trekke seg tilbake, noe som førte til at hele Down falt under jakobinsk kontroll. Senere samme år ankom den tyskfødte marskalk Fredrik von Schomberg store ekspedisjon Belfast Lough på vegne av Vilhelm av Oranien og erobret Bangor. Etter å ha beleiret festningen Carrickfergus, marsjerte Schomberg sørover til militærleiren ved Dundalk, og ryddet grevskapet Down og mye av resten av øslige Ulster av troppene til Jakob II.

Demografi 

I henhold til folketellingen av hadde grevskapet Down en befolkning på 552 261 innbyggere, noe som gjør det til det nest mest folkerike grevskapet i Nord-Irland.

Samfunnsbakgrunn og religion

Byer og landsbyer 
Annalong, Ardglass
Belfast (deler av byen, det meste ligger i Antrim)
Ballynahinch, Banbridge, Bangor
 Carryduff, Comber
Donaghadee, Downpatrick
Hillsborough, Holywood
Kilkeel, Killyleagh
Newcastle, Newry, Newtownards
Portaferry
Rostrevor
Saintfield
Warrenpoint

Kumlokk 
Det er en tradisjon for ulike utforminger og design av kumlokk i grevskapet Down framfor standardisert design. Et lite eksempel:

Referanser

Litteratur 
 Harris, Walter, tilskrevet (1744): The Ancient and Present Stare of the County of Down..., Dublin.
 Augusteijn, Joost, red. (1919): The Memoirs of John M. Regan, a Catholic Officer in the RIC and RUC, 1909–48, District Inspector, Co. Down 1930s, , ISBN 978-1-84682-069-4.

Eksterne lenker 
 
 
 County Down hos DMOZ
 Turisme i Down
 Culture Northern Ireland – Industrial Heritage of County Down