Alberto Moravia

Alberto Moravia (eg. Alberto Pincherle)  (født 28. november 1907 i Roma, død 26. september 1990) var en italiensk forfatter og journalist. 

I ungdommen hadde han tuberkulose og bodde i perioder på sanatorier, der han fikk god tid og anledning til å lese og reflektere. Moravia gjorde en storslagen debut allerede som 22-åring med romanen De likegyldige (1929), som kritiserer det borgerlige samfunnet. L'epidemia (1944) er om et folk som lærer seg å utholde stank (fascismen), mens La mascherata (1941) var et klovneportrett av Mussolini.  Den britiske Anthony Burgess mente at «denne første fortellerkunsten, som han begikk før Hitler, er profetisk. Den viser det romerske borgerskap i ferd med å komme på talefot med fascismen, noe de nok misliker, men ikke kan gjøre noe med, fordi de ikke har andre alternativer.» 

Så kom krigen, og 
Moravia giftet seg med forfatteren Elsa Morante fra Roma.
Den første norske oversettelse av ham var  Romerinnen i 1950 av Bjørn Braathen;   VGs anmelder bemerket få kunstneriske innvendinger, men at «det faller svært lett å komme på andre romaner som er likeså sanne og
overbevisende og samtidig har et budskap.» I 1990 uttalte forlagsmannen Gordon Hølmebakk at Romerinnen var hans beste, og lommeutgaven ble da også første italienske best-selger i USA inntil Umberto Ecos Rosens navn i 1983.

Da Et Ekteskap utkom året etter mente (samme) anmelder at Moravia fortsatte sin ypperlige fortellerteknikk, men at han ikke «kaster noe nytt lys over forholdet mellom seksuell og litterær potens». Dette var Braathens andre Moravia-oversettelse.
Bøkene forarget Vatikanet, som i 1952 plasserte Moravia's verker på sin Index Librorum Prohibitorum, en forbudtliste, i flere år.  Samme året vant han litteraturprisen Premio Strega for I racconti. Tidsskriftet Nuovi Argomenti startet han i 1953.
I de to neste norske utgivelsene var det Tryggve Norum som oversatte. Etter den tredje (To kvinner, 1959) mente Arne Hannevik  at «beretningen flyter jevnt og rolig fremover uten svære spenningsmomenter» og at Moravia likevel lykkes å få oss (leseren) «opptatt av denne enkle, alminnelige kvinnen, enda så saklig og lidenskapsløst det hele er fortalt».

Så, i 1962 kom Det tomme lerret og Brikt Jensen mente fortellingen om en mann som kjeder seg, «føyer seg inn i en solid  psykologisk-analytisk romantradisjon ... mindre fargerik enn tidligere, men med større spenn i menneskeskildring enn noensinne». Burgess mente boken oppsummerte den mannlige nihilisme. Moravia fikk Viareggioprisen 1961, men det ble domsforhandlinger. Da den svenske oversettelse ble lansert 10. november 1961, uttalte Moravia på sitt Skandinaviabesøk, at han ville Brigitte Bardot til hovedrollen, som ifølge ham selv var en «kvinnelig sfinx, som beundrer sin egen kropp og sløser den bort».  Han bodde ikke lenger med kona, som i 1963 uttalte «Min manns bøker er da ikke gode», selv om han hadde sagt tidligere, at «hun skriver mye mer intelligent enn jeg».

Noveller utkom i 1967, ifølge Camilla Carlson med kvinnen skildret som kjølig og beregnende i erotikken.
Presten Sverre Riisøen mente Paradiset fra 1971 viste at Moravia var «allsidig i sin ensidighet ... og nyansert i sin monomane monotoni», i sin skildring av diverse rike menn som går lei av sine yngre fruer. Romanen 1934 fikk norsk oversettelse i 1985; historien fra Capri fikk anmelderen til å bryte ut at « Som en tråd gjennom romanen går postulatet at det faktisk ikke er noe annet sublimt ved livet enn at man
med en sublim gestus kan kaste det bort.»

Moravia ble innvalgt i Europaparlamentet i 1984. Morante døde i 1985, og han giftet seg tvert med en spanjol, den 32 år gamle Carmen Llera.  I den «dypt pessimistiske» Mannen som ser fra 1987, Tommy Watz' debut som Moravia-oversetter, er Dodo desillusjonert og gift med vakre Sylvia, og kan man unngå å bruke atombomben. Så,
etter å ha skrevet over 500 noveller, utkom hans Erotiske fortellinger på norsk i 1988 med omslag av den pornografiske kunstner Anders Kjær. Oversetteren
Watz sa at Moravia ville «beskrive seksualiteten som det den er, uten symbolikk, uten at det står for noe annet og uten at det peker ut over seg selv.», jamfør det Moravia selv hadde uttalt: «Seksualiteten er et objekt, som bordet jeg sitter ved».
Samme Watz oversatte Reisen til Roma i 1989, og en anmelder sa den «handler mest om lidenskap, den fortvilte, forbudte og farlige ... lastenes vold der besettelsen driver oss videre mot nye grenser eller avgrunner. Som vanlig i hans bøker er det kvinnene som er sterkest, de gir ikke opp livet og dets kompleksitet.

Verker 
 Gli indifferenti, 1929. Norsk oversettelse ved Tommy Watz, 
 Le ambizioni sbagliate, 1935 
 La bella vita, 1935 
 L'imbroglio, 1937 
 I sogni del pigro, 1940 
 La mascherata, 1941 
 La cetonia, 1943 
 L'amante infelice, 1943 
 Agostino, 1944 
 L'epidemia, 1944 
 La romana, 1947. Norsk oversettelse (Bjørn Braathen): Romerinnen, 1950
 La disubbidienza, 1947 
 L'amore coniugale, 1947. Norsk oversettelse (Bjørn Braathen): Et ekteskap, 1951
 Il conformista, 1947. Norsk oversettelse ved Tommy Watz: 
 I racconti, 1952. Vant Premio Strega
 Racconti romani, 1954 
 Il disprezzo, 1954 
 La ciociara, 1957. Norsk oversettelse 1959 (Tryggve Norum):  To kvinner 
 Teatro, 1958 
 Nuovi racconti romani, 1959. Norsk oversettelse 1968 (Bjørn Braathen): Noveller
 La noia, 1960. Norsk oversettelse 1962 (Tryggve Norum): Det tomme lerret
 L'automa, 1962 
 Un'idea dell'India, 1962 
 L'uomo come fine, 1963 
 L'attenzione, 1965 
 Cortigiana stanca, 1965 
 Le luci di Roma, 1965 
 Il mondo è quello che è, 1966 
 Una cosa è una cosa, 1967 
 Il dio Kurt, 1968 
 La rivoluzione culturale in Cina, 1968 
 La vita è gioco, 1969 
 Il paradiso, 1970. Norsk oversettelse 1971 (Anna Margrethe Norum): Paradiset
 Io e lui, 1971 
 A quale tribù appartieni, 1972 
 Un'altra vita, 1973 
 Al cinema, 1975 
 Boh, 1976 
 La vita interiore, 1978 
 Un miliardo di anni fa, 1979 
 Impegno controvoglia, 1980 
 Lettere dal Sahara, 1981 
 1934, 1982. Norsk oversettelse 1985 (Carsten Middelthon): 1934
 Storie della preistoria, 1982 
 La cosa e altri racconti, 1983. Norsk oversettelse ved Tommy Watz, 
 L'uomo che guarda, 1985. Norsk oversettelse ved Tommy Watz, 
 L'angelo dell'informazione e altri testi teatrali, 1986 
 L'inverno nucleare, 1986 
 Passeggiate africane, 1987 
 Il viaggio a Roma, 1988. Norsk oversettelse ved Tommy Watz, 
 La villa del venerdì e altri racconi, 1990 
 La donna leopardo, 1993

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
 
 https://web.archive.org/web/20050516080232/http://www.kirjasto.sci.fi/moravia.htm
 https://web.archive.org/web/20050408101855/http://www.uwgb.edu/galta/333/moravia.htm

Italienske forfattere
Italienskspråklige forfattere
Personer fra Roma