Tanákh

Denne artikkelen handler om Tanákh hovedsakelig sett fra et jødisk perspektiv. For behandling av de hebraiske skriftene i et kristent perspektiv, se Det gamle testamente.

Tanákh (hebraisk: ) er det mest brukte jødiske navnet for Den hebraiske Bibelen. Tanákh svarer i hovedtrekk til det kristne Det gamle testamente, men med ulik rekkefølge av bøkene, noe ulik versnummerering (særlig i Salmenes bok) og en tildels vesentlig ulik fortolkningshistorie. Tanákh er i seg selv et akronym for de tre hoveddelene av den jødiske Bibelen: Torá (Loven, Mosebøkene) - Nebiím (Profetene) - Ketubím (Skriftene). Formen for framstillingen som er autoritativ for rabbanittisk jødedom er kjent som den masoretiske bibelteksten (MT, ; fra hebraisk masora, «tradisjon»), og er inndelt i 24 bøker mens de protestantiske bibeloversettelsene deler inn det samme materialet i 39 bøker.

Moderne forskere som søker å forstå historien til Den hebraiske Bibelen benytter en rekke av kilder, i tillegg til den masoretiske teksten. Blant disse kildene er tidlige oversettelser, som den greske Septuaginta og den gammelsyriske Peshitta, foruten den samaritanske Pentateuch, dødehavsrullene og sitater fra rabbanittiske manuskripter. Mange av disse kildene kan være eldre enn den masoretiske teksten og skiller seg fra den. Disse forskjellene har gitt vekst til teorien om at enda en annen tekst, en Urtekst av Den hebraiske Bibelen, en tekst som en gang eksisterte og som er kilden til de versjoner som eksisterer i dag. Direkte påvisning av en slik tekst har aldri blitt funnet, og av de tre kjente versjonene (den gresk Septuaginta, den masoretiske teksten, samaritanske Pentateuch) er det nærmeste til Urteksten er ennå ikke fullt avklart.

Synonym: Miqrá (hebraisk )

Hebraiske begreper 
I jødedommen kalles Den hebraiske bibelen for Tanakh (), en sammensetning av navnene for de tre delene:

 Torá [] («Loven»; også kalt Læren eller Instruksjonen)
 Nebiim [] («Profetene»)
 Ketubim [] («Skriftene» eller «Helligskriftene») 

Både inndelingen og rekkefølgen er annerledes enn i den kristne versjonen, men innholdet er i all hovedsak det samme som i den versjonen som brukes av protestantiske kirker.

Etiopiske jøder aksepterer også de deuterokanoniske bøker som del av den jødiske bibelen.

På 200-tallet f.Kr. gjorde jødiske lærde en oversettelse av Mosebøkene til gresk, kjent som Septuaginta. Septuaginta ble senere utvidet til også å omfatte de øvrige deler av den hebraiske bibelen og de deuterokanoniske bøker, og er rettesnor både for den katolske og den ortodokse versjonen.

Inndelingen av Tanakh 
(Rekkefølge etter jødisk tradisjon) For å se rekkefølge etter kristen tradisjon se artikkelen: Det gamle testamente
 Torá
 Første Mosebok
 Andre Mosebok
 Tredje Mosebok
 Fjerde Mosebok
 Femte Mosebok
 Nebiim (Profetene)
 Nebiim risjonim (De tidlige profetene)
 Josva
 Dommerne
 Samuel
 Første Samuelsbok
 Andre Samuelsbok
 Kongene
 Første Kongebok
 Andre Kongebok
 Nebiim aharonim (De senere profetene)
 Jesaja
 Jeremia
 Esekiel
 Teré asár (De tolv (mindre profetene))
 Hosea
 Joel
 Amos
 Obadja
 Jona
 Mika
 Nahum
 Habakkuk
 Sefanja
 Haggai
 Sakarja
 Malaki
 Ketubim (Skriftene)
 Salmenes bok
 Salomos ordspråk
 Job
 Megillot (Skriftrullene)
 Høysangen
 Rut
 Klagesangene
 Forkynneren
 Ester
 Daniel
 Esra–Nehemja:
 Esra
 Nehemja
 Krønikebøkene:
 Første Krønikebok
 Andre Krønikebok

Referanser 

Jødedom
 
Hebraiske ord og uttrykk