Visdommens bok

Visdommens bok eller Salomos Visdom er en av de deuterokanoniske bøker i Det gamle testamente. Boken tilhører visdomslitteraturen, og foregir å være skrevet av kong Salomo.

Teksthistorie 
Boken er skrevet på gresk, trolig av en ukjent jødisk forfatter i Alexandria en gang i det 1. århundre f.Kr.. Teksten er skrevet på godt gresk, men viser også kjennskap til det hebraiske Tanákhs stil og innhold. 

Deler av teksten ble funnet blant dødehavsrullene. I senere kristen tolkning av teksten har den personifiserte visdommen blitt identifisert med Jesus Kristus; særlig gjelder det kapittel 2, hvor «de ugudelige» taler ille om en person som kaller Gud sin far, og som dømmes til en død i vanære.

Innhold 
Hensikten med skriftet ser ut til å være å «forene jødisk fromhet bygd på gammeltestamentlige skrifter med gresk (hellenistisk) tenkning, slik [forfatteren] møtte den i Alexandria». Visdommen var et sentralt begrep både i antikkens greske filosofi og i den gammeltestamentlige kulturen. Språklig kan teksten på flere punkter synes å være påvirket av gresk filosofi, teologisk kan den oppfattes som et jødisk svar på helleniseringen.

Teksten består av to hoveddeler. Kapittel 1–9 inneholder generelle betraktningen om visdommen; hvor forfatteren «lover visdom og udødelighet til de rettferdige, men dom over de gudløse» og «oppfordrer jordens konger til å søke visdommen». Den andre hoveddelen, kapittel 10-19, er en historisk gjennomgang av «hvordan visdommen ledet Guds folk fra Adam til Moses».

Referanser 

Gammeltestamentlige apokryfer
Bokserien Verdens hellige skrifter