Krabberev

C. t. aquilus
 C. t. azarae
 C. t. entrerianus
 C. t. germanus
 C. t. soudanicus
 C. t. thous

Krabberev (Cerdocyon thous), i Norge også kalt krabbehund, er et lite rovdyr i hundefamilien som holder til på savanner og i skogsområder i Sør-Amerika. Krabberev er eneste nålevende art i slekten Cerdocyon.

Beskrivelse 
Det vitenskapelige navnet (Cerdocyon thous) på denne arten betyr «revehundsjakal» eller «sjakallignende revehund» (i betydningen listig eller smart) og stammer fra gresk språk (kerdo=rev, cyon=hund, og thoos=sjakal). Lokalt kalles den også savannerev og skogsrev.

Krabberev ligner de fleste andre rever i utseendet. Pelsen er mørk gråbrun eller grå på ryggsidene og rødlig nedover bena, på ørene og i ansiktet. Halsregionen og undersiden er nærmest hvit. Ytterst på ørene, haletippen og nederst på bena er den sort.

Hodet og kroppen utgjør i snitt ca. 64-65 cm i lengde, mens halen utgjør ca. 28-29 cm. Den veier normalt ca. 5-8 kg.

Inndeling 
Inndelingen følger i hovedsak Lindblad-Toh et al. (2005), med noen nye oppdateringer. Inndelingen av søramerikanske rever følger Tchaicka et al. (2016). Inndelingen av sjakaler i en selvstendig gruppe følger Atickem et al. (2018).

 Canidae, hundefamilien
 Vulpini, revelignende canider
 Canini, hundelignende canider
 Cerdocyonina, søramerikanske hundedyr
 Speothos, bushhund
 Chrysocyon, mankeulv
 Atelocynus, kortørehund
 Cerdocyon, krabberev
 C. thous, krabberev
 C. t. thous (nominatformen), finnes i den sørøstre Venezuela, Guyana, Surinam, Fransk Guyana og det nordlige Brasil
 C. t. aquilus, finnes nord i Venezuela og i Columbia
 C. t. azarae, finnes i det nordøstre og sentrale Brasil
 C. t. entrerianus, finnes sør i Brasil, Bolivia, Uruguay, Paraguay og Argentina
 C. t. germanus, finnes i Bogotáregionen i Columbia
 C. t. soudanicus, 
 Lycalopex, søramerikanske rever
 Canina, virkelige hunder
 Lycaon, afrikansk villhund
 Cuon, asiatisk villhund
 Lupulella, sjakaler
 Canis, hundeslekten

Utdødd i nyere tid.
 Dusicyon, falklandsulv (†)

Fylogeni

Utbredelse og habitat 
Krabberev finnes fra Colombia og Venezuela i nord, via Brasil og vestlige strøk av Bolivia, sør til Paraguay, Uruguay og de mest nordøstlige områdene i Argentina.

Habitatet består for det meste av savanne og skogsområder, selv om denne caniden også er kjent for å ta tilhold i en rekke andre områder. De trekker trolig opp i høyere områder i regntiden, opp mot 3 000 moh.

Atferd og matvaner 
Lite er kjent om denne revens atferd. Den er nattaktiv og lever i monogame parforhold. De forflytter seg gjerne som par, men jakter alene. Territoriet utgjør normalt omkring 0,6-0,9 km². De sies å være mer territoriale i den tørre årstiden, men det er kjent at territoriene ofte overlapper hverandre.

Krabberev er altetende. I en studie viste en undersøkelse at dietten besto av 25,3 % små pattedyr, 24,1 % reptiler, 0,6 % pungdyr, 0,6 % bomullshalekaniner, 10,3 % fugler, 35,1 % amfibier, og 5,2 % fisk (Berta, 1982).

Reproduksjon 
Krabberev i fangenskap reproduserer ofte to ganger årlig, men en intervall på 7-8 måneder. I vill tilstand formerer dette dyret seg også året rundt, men det kan se ut som om november-desember er den mest aktive perioden på året. Det er heller ikke kjent om det produserer mer enn ett kull årlig. Tispen går drektig i ca. 56 dager (52-59) og føder normalt 3-6 valper. Valpene, som er kullsorte med  en gulbrun flekk i buken, veier omkring 120-160 gram når de blir født. Både ører og øyne er lukket. Øynene åpner seg etter ca. 14 dager. Pelsen begynner å endre farge da de er ca. 20 dager gamle, og i løpet av ca. 14-15 dager er den som hos foreldrene. Valpene dier mora til de blir ca. 30 dager gamle, da de begynner å spise fast føde. Begge foreldrene vil delta i å bringe valpene mat. De blir avvendt når de er omkring 90 dager gamle. Valpene blir kjønnsmodne i løpet av det første leveåret. Både hunner og hanner vil lette på det ene bakbenet når de urinerer og er blitt kjønnsmodne.

Annet 
Krabberev står oppført på CITES Appendix II og på IUCNs rødliste (LC), men artens eksistensgrunnlag er ifølge Canid Specialist Group (1998) ikke i fare.

Referanser

Kilder 
 Cerdocyon thous (Animal Diversity Web)
 Crab Eating Fox (Lioncrusher's Domain)
 Cerdocyon thous (IUCN Red List)
 Crab-eating Fox (O. Courtenay and L. Maffei) (PDF)

Eksterne lenker 
 

Ulvelignende canider
Pattedyr formelt beskrevet i 1766
Dyr formelt beskrevet av Carl von Linné