Keiser Duanzong av Song

Keiser Duanzong (kinesisk: 端宗, pinyin: Duānzōng, opprinnelig navn Zhao Shi (趙昰, Zhào Shì), født 10. juli 1268, død 8. mai 1278 på Lantau i Guangdong) var Det kinesiske sørlige Song-dynastis nest siste keiser. Han døde før han kom i tenårene, etter å ha vært keiser i navnet i bare to år, fra 1276 til 1278. Han var Song-dynastiets 17. keiser, og dermed Det sørlige Song-dynastis 8. keiser.

Liv og virke

Bakgrunn
Zhao Shi var sønn av Keiser Duzong. Han ble prins Ji (吉王) i 1274 og prins Yi (益王) i 1276.  Dette var de siste år av den mongolske invasjon av Song-riket. Deres styrker krysset Yangtzefloden og rykket frem mot hovedstaden Lin'an (dagens Hangzhou). Storenkekeiserinne Xie måtte kapitulere; keiser Gong (Zhao Shis lillebror) ble tatt til fange, degradert til hertug, og ble senere buddhistmunk. Han oversatte buddhistiske tekster til kinesisk, og fikk en viss betydning i religiøs sammenheng.

Keiser

Hans intronisering som keiser fant sted i Fuzhou den 14. juni 1276.

Etter at hans lillebror Gong var blitt tatt til fange av mongolene, flyktet keiser Duanzong og en annen av hans lillebrødre, Bing til provinsen Fujian og etablerte sitt regjeringssete i Fuzhou. I 1278, da mongolene var nær ved å bryte gjennom Song-styrkenes siste forsvarslinje, måtte Duanzong flykte unna på nytt. 

Sammen med Lu Xiufu og noen andre av sine ministre, tok han sjøveien og dro sørover til provinsen Guangdong. Så oppholdt han sen en tid på Hongkongøya. På vei dit falt han i havet og holdt på å drukne. Men etter å ha blitt berget, ble han syk, og døde etter to måneder ved Perleflodens utløp i Guangdong, på dagens Lantau (en øy i Hongkong).

Han ble etterfulgt av sin yngre bror, keiser Bing, som regjerte ganske kort og ble Song-dynastiets aller siste keiser.

Det historiske minnesmerke Sung Wong Toi («Song-kongenes terrasse») i det som i dag er Kowloon City ihukommer Zhao Shis flukt til Hongkong.

Referanser

Litteratur
 
 

Kinesiske Song-keisere