Douglas SBD Dauntless

Douglas SBD Dauntless var et amerikansk to-seters stupbombefly.

SBD Dauntless hadde sin opprinnelse i stupbombeflyet Northrop BT-1, og videreutviklingen av denne i form av prototypen XBT-2, som ble XSBD-1 etter at Douglas Aircraft Corporation tok over utviklingen av flytypen.

Den første produksjonsvarianten, SBD-1, ble operativ i juni 1940, fulgt av SBD-2. Den neste varianten, og den første som ble produsert i større antall, var SBD-3, som ble operativ våren 1942. Mot slutten av 1942 ble også SBD-4 introdusert, og i 1943 ble SBD-5 operativ. Den siste varianten var SBD-6, som ble operativ i mars 1944.

Flytypen var svært populær blant mannskapene som fløy dem, og oppnådde gode resultater. Flyet var godt pansret, og kunne tåle ganske alvorlige skader. Mot slutten av andre verdenskrig ble SBD Dauntless erstattet av den langt mindre populære Curtiss SB2C Helldiver.

SBD Dauntless var den første amerikanske flytypen som senket et japansk krigsskip da en SBD-2 senket den japanske ubåten I-70 10. desember 1941. SBD Dauntless spilte også en avgjørende rolle i slaget ved Midway.

A-24 Banshee 
SBD Dauntless ble også benyttet av United States Army Air Force, hvor flyet fikk betegnelsen A-24 og offisielt navnet Banshee.

Spesifikasjoner

Eksterne lenker 
 
 Warbird Alley: SBD 
 The SBD Shipborne Dive Bomber 
 Aero-Web.org: SBD-5 Dauntless 

Bombefly
Angrepsfly
Fly fra andre verdenskrig
Douglas-luftfartøy
Enmotors propelldrevne luftfartøy