Ronnie O’Sullivan

Ronald Antonio «Ronnie» O'Sullivan (født 5. desember 1975 i Wordsley, West Midlands) er en engelsk profesjonell snookerspiller som har vunnet verdensmesterskapet i snooker sju ganger. Han er kjent under kallenavnet «The Rocket» for sin raske spillestil og har fem sesonger vært rangert som nummer én i verden.

Karriere 
O'Sullivan viste tidlig at han hadde et stort talent for snooker og gjorde sitt første maksimum break i en alder av 15 år, ett år senere startet han som profesjonell. Da han var 17 år ble han den yngste noensinne til å vinne en rankingturnering, da han vant UK Championship i 1993.

Han ble verdensmester for første gang i 2001, etter at han slo John Higgins 18–14 i finalen. I 2004 vant han over Graeme Dott med 18–8 etter at Dott hadde tatt en tidlig 5–0 ledelse. Han vant for tredje gang i 2008 etter å ha slått Allister Carter 18–8. O'Sullivan vant sitt fjerde verdensmesterskap i 2012 da han nok en gang slo Allister Carter 18–11. I 2013 ble han verdensmester for femte gang. "The Rocket" slo Barry Hawkins 18–12. I 2014 nådde han helt til finalen, men tapte for første gang en VM-finale. Mark Selby slo Ronnie O'Sullivan 18–14. I 2020 slo Ronnie O'Sullivan Kyren Wilson i finalen 18–8. Dette var «The Rocket» sin sjette VM-tittel.

I 2022 ble han verdensmester for sjuende gang da han slo Judd Trump 18-13 i finalen. Han tangerte dermed Stephen Hendrys rekord. Han ble samtidig den eldste spilleren som er blitt verdensmester. Han var 46 år og 148 dager på finaledagen.

Han er kjent som en meget hurtig spiller og har gjort de fem raskeste maksimum break i verden. Totalt har han tretten maksimum breaks, det raskeste på 5 minutter og 20 sekunder, noe som tilsvarer at en ball ble puttet hvert niende sekund. Som en av få spillere kan han spille tilnærmet like godt med både høyre og venstre hånd, dette gir han en fordel ved at han får større mulighet til å velge hvordan han skal stå når han støter. Han slipper på grunn av dette ofte å bruke en såkalt rest.

Foran sesongen 2007/2008 hadde O'Sullivan gått over to år uten seier i en rankingturnering, og i den andre turneringen for sesongen kom han til finalen i Grand Prix, men tapte 6–9 for Marco Fu. I den påfølgende turneringen, Northern Ireland Trophy, gjorde han sitt syvende maksimum break i karrieren i da han slo Allister Carter 5–2. I tillegg gjorde han serier på over hundre i alle de fire andre partiene han vant, noe som er rekord i en først til ni kamp.

Den 16. desember 2007 vant han igjen en rankingturnering, for første gang siden mars 2005, etter at han slo Stephen Maguire 10–2 i finalen av UK Championship. I semifinalen mot Mark Selby gjorde han igjen et maksimum break i det siste og avgjørende partiet. Under verdensmesterskapet gjorde han sitt tredje maksimum break for sesongen og slo med det Stephen Hendry sin mangeårige rekord med åtte maksimum break i karrieren, han vant også sitt tredje verdensmesterskap

Sesongen 2008/2009 startet O'Sullivan med seier i Northern Ireland Trophy, som var den første turneringen. Han slo Dave Harold 9–3 i finalen. Han kom også til finalen i Shanghai Masters, men tapte denne med 8–10 for Ricky Walden. I januar 2009 vant han Masters for fjerde gang, og ble sammen med Stephen Hendry den eneste som har vunnet turneringen mer enn tre ganger. I en meget jevn og intens finale slo O'Sullivan regjerende mester Mark Selby med 10–8. Like før turneringen hadde O'Sullivan knekt køen sin i frustrasjon mens han trente, han fikk ny kø dagen før han skulle spille sin første kamp i turneringen. Etter at han hadde vunnet over Selby uttalte O'Sullivan at han anså seieren med den nye køen som den beste prestasjonen han hadde gjort i snooker.

Under verdensmesterskapet i 2009 ble O'Sullivan slått ut i andre runde av Mark Allen og klarte dermed ikke å forsvare tittelen fra året før. I tillegg gjorde Stephen Hendry sitt niende maksimum break i karrieren slik at O'Sullivan ikke lenger var alene om å ha flest maksimum break.

Tidlig i sesongen 2010/2011 gjorde O'Sullivan imidlertid sitt tiende maksimum break i en kamp mot Mark King. Med kun den sorte kulen igjen måtte O'Sullivan overtales til å putte den sorte og få sitt tiende maksimum break, dette på grunn av at han fikk vite at det ikke var noen ekstra pengepremie for maksimum break. Han puttet imidlertid den sorte, dog på en nonchalant måte. Senere i sesongen gjorde Hendry sitt tiende maksimum break slik at han og O'Sullivan står likt.

Kontroverser 
O'Sullivan har gjennom hele karrieren vært gjenstand for en rekke hendelser som har vært kontroversielle. 

Under verdensmesterskapet i 1996 ble han funnet skyldig i å ha angrepet en representant for snookerforbundet og ble ilagt en bot på £20 000. Etter at han vant finalen i Irish Masters i 1998 ble han fratatt seieren på grunn av at han testet positivt på marijuana.

Etter at han tapte kvartfinalen i VM 2005 mot Peter Ebdon uttalte han til pressen at han vurderte å ta et år fri og kanskje helt trekke seg fra sporten. Dette har ofte vært et tilbakevendende tema, senest i intervjuet etter seieren i VM 2008.

I desember 2006, under kvartfinalen i UK Championship mot Stephen Hendry, kom han tidlig på etterskudd og lå under med 4–1. Distansen var først til ni. I det sjette partiet tok han ledelsen, men bommet etter at han fikk dårlig posisjon på en rød kule. Rolig tok han Hendry og dommer Jan Verhaas i hånden, takket for kampen og gikk rolig ut av arenaen. Dette kom som en fullstendig overraskelse på både Hendry, Verhaas og ikke minst publikum som forventet en storkamp. Oppstusset førte også til at kampen mellom Steve Davis og Graeme Dott ble forstyrret, idet publikum flyttet seg over for å se denne kampen. Snookerforbundet gav de tilskuerne som hadde kjøpt billetter til kampen mellom Hendry og O'Sullivan gratis billetter til neste dag.

O'Sullivan kom samme kveld med en offisiell unnskyldning hvor han beklaget overfor fansen og Hendry for at han ikke hadde fått en skikkelig kamp. I en disiplinærhøring i mai 2007 ble O'Sullivan ilagt en bot på £20 000 og fradømt 900 rankingpoeng for denne episoden. Rankingpoengene tilsvarer poengsummen for den aktuelle matchen. Det fikk dog ingen effekt på den offisielle rankinglisten. I den neste turneringen Masters var imidlertid O'Sullivan tilbake i form og vant turneringen etter 10–3 seier over Ding Junhui.

Etter å ha blitt slått ut av China Open i mars 2008, havnet O'Sullivan i klammeri med den fremmøtte pressen. Først klaget han over at journalistene stilte lange spørsmål, før han deretter plasserte en mikrofon mellom bena. Deretter sammenlignet han mikrofonen med sin egen penis, og kom med obskøne tilnærminger til andre personer under pressekonferansen. O'Sullivan ble i juni samme år bøtelagt og fradømt 900 rankingpoeng på grunn av oppførselen.

Utmerkelser 
O'Sullivan ble i nyttårslisten for 2016 utnevnt til offiser (OBE) av Order of the British Empire.

Turneringsseire 

O'Sullivan har til sammen 37 seire i rankingturneringer:

 Verdensmesterskapet i snooker – 2001, 2004, 2008, 2012, 2013, 2020, 2022
 UK Championship – 1993, 1997, 2001, 2007, 2014, 2017, 2018
 British Open – 1994
 Scottish Open – 1998, 2000
 China Open – 1996, 1999, 2000
 European Open – 2003
 Irish Masters – 2003, 2005
 Welsh Open – 2004, 2005, 2014, 2016
 Grand Prix – 2004
 Northern Ireland Trophy – 2008
 Shanghai Masters – 2009, 2017
 German Masters – 1996, 2012
 English Open – 2017
 World Grand Prix – 2018
 Players Championship – 2018, 2019
 Tour Championship – 2019

Urangerte turneringer 33 seire

 The Masters – 1995, 2005, 2007, 2009, 2014, 2016, 2017
 Premier League Snooker – 1997, 2001, 2002, 2004/05, 2005/06, 2006/07, 2007/08, 2008/09, 2009/10, 2010/11
 Nescafe Extra Challenge – 1993 
 Benson & Hedges Championship – 1993
 Charity Challenge – 1996 
 Riley Superstar International – 1997
 European League – 1997
 Scottish Masters – 1998, 2000, 2002
 Champions Cup – 2000
 Irish Masters – 2001, 2007
 Champion of Champions – 2013, 2014, 2018
 Shanghai Masters – 2018, 2019

Variant event-titler 2 seire
 Power Snooker – 2010
 Premier League Snooker – 2011

Mindre event-finaler 3 seire
 Player Tour Championship Event 1 – 2011
 Kay Suzanne Memorial Trophy – 2011
 Paul Hunter Classic – 2013

Pro-am event-finale 1 seier
 Pink Ribbon – 2015

Team event-finale 1 seier
 Nations cup m/ England – 2000

Amatørfinaler 3 seire
 British Under 16 Championship – 1988
 IBSF World Under 21 Championship – 1991
 Junior Pot Black – 1991

Antall 100 breaks totalt  1061 

Verdensranking  2 (17. august 2020)

Prispenger tjent i karrieren:  britiske pund

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 Snookerens bad boy, artikkel i Dagens Næringsliv

Engelske snookerspillere
Verdensmestere i snooker
Order of the British Empire (OBE)
Personer fra distriktet Dudley