Tommy Docherty

Thomas Henderson Docherty (født 24. april 1928 i Glasgow i Skottland, død 31. desember 2020) var en skotsk landslagsspiller i fotball. 

«The Doc», som han også ble kalt, var en kort periode manager for . I tillegg har han vært manager for en portugisisk, to australske og mange engelske fotballklubber. Mest kjent er han for tiden som manager i Manchester United på 1970-tallet, der han ble omtalt som en kontroversiell og karismatisk manager.

Biografi

Tidlig karriere 
Docherty startet sin fotballkarriere i amatørklubben Shettleston Juniors. Da hadde han tidligere spilt juniorfotball i St. Pauls Boys Guild. Før han ble fotballproff var han baker, og under krigen tjenestegjorde han i «Highland Light Infantery». Han var bare 18 år gammel, men fikk spille fotball i utlandet med infanteriet. Han hadde aldri vært utenlands tidligere, men sier i en av sine bøker at denne tiden lærte ham disiplin og organisering. «Det var en flott tid». Han spilte blant annet sammen med storscoreren Arthur Rowley og bestefaren til David Beckham, Gordon West.

Etter bare seks uker på rekruttleir i Staffordshire ble Docherty sendt for å tjenestegjøre i Palestina. På grunn av det politiske spillet om uavhengighet for jødene i området var dette en voldelig plass. Han var på vakt på King David Hotel i Jerusalem da bygningen ble bombet. 91 mennesker omkom, blant dem mange av Dochertys medsoldater fra den britiske hæren. Docherty befant seg på den siden av hotellet som ikke ble lagt i grus, og hjalp derfor med å redde ut overlevende. Han omtalte senere dette som en fryktelig opplevelse. Etter to år i tjeneste var han blitt sersjant og var innrullert til offiserskole. Denne avbrøt han etter krigen da han fotballklubben Celtic tilbød ham kontrakt; som barn hadde han heiet på Celtic. Han slet imidlertid med å etablere seg i startoppstillingen deres, noe som førte til at han i november 1949 gikk til den engelske klubben Preston North End. Der hadde han stor sportslig suksess, og han debuterte også på det skotske landslaget mens han var spilte for Preston. Klubben vant blant annet 2. divisjon i 1951, og han spilte FA-cupfinalen mot West Bromwich Albion i 1954 foran et fullsatt Wembley (100 000 tilskuere), i en kamp laget hans tapte 2-3. 
 
Han debuterte på landslaget i en kamp mot  i november 1951. Etter VM i 1958 gikk han til Arsenal. Overgangen gikk i orden 23. august 1958 for £20 000. Hans ligadebut for Arsenal kom mot Burnley bare 3 dager senere. 9. februar. I 1959 var han ute deler av sesongen etter å ha brukket ankelen. 1961 ble han overført til Chelsea, der han skulle fungere som spillende trener. Han fikk imidlertid ikke spille mer enn fire kamper for Chelsea.

Den ungarske legenden Ferenc Puskás karakteriserte Docherty som «(e)n fantastisk forsvarsspiller, og en av de vanskeligste motstanderne jeg noensinne møtte».

Karriere som spiller

Tiden som manager 
I oktober 1962 ble han ny manager for Chelsea etter å ha overtatt sjefsjobben fra Ted Drake. Klubben hadde akkurat rykket ned til 2. divisjon, men han hadde stor suksess som manager for London-klubben, blant annet vant han Ligacupen i 1965. I tillegg til denne triumfen rykket klubben opp til toppdivisjonen i 1963, og de nådde cupfinalen i 1967 i hans tid som manager. Til tross for at han disponerte spillere som Peter Osgood, Bobby Tambling og Ron Harris («Chopper Harris»), sa han opp jobben som manager i Chelsea i oktober 1967. «Situasjonen i klubben forandret seg etter Joe Mears døde. Han var den beste styreformannen jeg noensinne har arbeidet for. Hvis Joe Mears hadde vært i live, ville det vært meg og ikke José Mourinho som var manager for Chelsea. Dette var den lykkeligste tiden jeg hadde som manager», sier Docherty i boken My Story.

Deretter ble det korte opphold i Rotherham og Queens Park Rangers før han i desember 1968 ble den ny manager for Birminghamklubben Aston Villa. I januar 1970, da Aston Villa lå sist i den engelske 2. divisjonen, fikk han sparken. Hans neste jobb ble for den portugisiske klubben FC Porto, men også dette ble et kort engasjement som varte i fire måneder.

Tilbake i England igjen ble han ansatt som assisterende manager for Hull City der Terry Neill jobbet som manager. Sommeren 1972 ble han manager for Skottlands landslag, men da managerjobben i Manchester United ble ledig (etter Frank O'Farrell) i desember 1972 sa han opp jobben.

Kontroversiell i Manchester United 
Docherty hadde vært tilskuer på Selhurst Park 16. desember 1972 da Frank O'Farrell ledet sin siste kamp for Manchester United. I ettertid spekulerte derfor media i at United hadde gått bak ryggen på O'Farrell. Dette ble tilbakevist fordi Docherty, som manager for Skottland, hadde blitt invitert av Crystal Palaces manager Bert Head for å se på en av spillerne hans. I pausen ble han kontaktet av en United-leder og spurt om han var interessert i å overta jobben som manager i klubben. Da hadde United-styret allerede bestemt seg for å sparke O'Farrell, selv om det ikke var fattet et formelt vedtak om dette. Vedtaket ble gjort bare tre dager senere. Det skotske fotballforbundet la ingen hindringer i veien, og dermed kunne styreformann Louis Edwards ansette Docherty.

I løpet av bare noen uker handlet han inn fem spillere (fire skotter og én ire); Mick Martin, George Graham, Alex Forsyth, Tony Dunne og kultfiguren Jim Holton. Det mest betydningsfulle kjøpet skulle likevel bli Lou Macari fra Celtic. Han spilte nærmere 400 kamper for klubben i årene fremover. 

Han ble værende i fem år i Manchester United, og opplevde to FA-cupfinaler. I 1976 tapte laget overraskende mot Southampton, mens det året etter ble seier over Liverpool. I tillegg ble det nedrykk til 2. divisjon etter 1973/74 sesongen, for første og eneste gang siden krigen. 1974/75 sesongen ble en stor opptur for klubben da de vant 2. divisjon, og kom tilbake til eliten på ett eneste år. Docherty hadde innført 4-4-2 system med sensasjonelt bra vingspill av makkerne Gordon Hill og Steve Coppell. Seks år før han selv kom til United, solgte daværende Chelsea-manager Tommy Docherty sin reservekeeper Alex Stepney til United. Stepney ble en av Uniteds største keepere noensinne, og var sammen med Martin Buchan og Gerry Daly den defensive kraften under Docherty.

Som United-manager mottok Tommy Docherty en årslønn på 15 000 pund i året – dobbelt så mye som han hadde hatt som landslagssjef for Skottland. En gang ble Docherty bøtelagt med 100 pund for såkalte «uærbødige bemerkninger» til en dommer. Han ble ikke mer knust over straffen enn at han etterpå uttalte at «det var verdt hver eneste penny». 

Manchester Uniteds supportere husker Dochertys regime på Old Trafford med glede på grunn av en offensiv spillestil. «Defensiv fotball er kjedelig. Tilskuerne ønsker scoringer, og det prøver vi å gi dem», uttalte Docherty. Hans personlighet beskrives som uberegnelig; «jovial og hjelpsom i det ene øyeblikket, arrogant og brautende i det neste». På denne måten var synet på om Docherty var en passende manager for Manchester United splittet. O'Farrell hadde tenkt langsiktig og defensivt. Docherty var en handlingens mann og ønsket forandringer raskt. 

Sitater som gjenspeiler de delte meningene om Docherty:
 Rod Stewart «Hvis Tommy Docherty hadde vært statsminister, ville jeg ha flyttet tilbake til England». 
 Paddy Crerand: «Som uvenn var Doc ond, hevngjerrig og ufølsom». 
 Gerry Daly: «Doc og jeg tålte ikke trynet på hverandre». 

Da et forhold med kona til klubbens fysioterapeut ble offentlig kjent fikk Docherty sparken i Manchester United 4. juli 1977. Dette skjedde bare noen måneder etter seieren i FA-cupen. Klubben begrunnet oppsigelsen noe vagt med utsagnet «kontraktsbrudd». Docherty uttalte følgende i ettertid: «Jeg skaffet dem FA-cupen, og de svarte med å gi meg sparken for å ha forelsket meg i en kvinne». 30 år etterpå er Docherty fremdeles gift med denne kvinnen (Mary Brown).

Mange klubber på kort tid 
Hans neste managerjobb ble Derby County, men før de kom med et tilbud vurderte han seriøst å si ja til den norske klubben Lillestrøm som ønsket han som trener. Han ble to år i Derby før han nok en gang gikk til Queens Park Rangers. I oktober 1980 fikk han sparken i Queens Park Rangers, og han dro i 1981 til Australia for lede Sydney Olympic. Så fulgte et kort opphold i den klubben han hadde hatt størst suksess i som spiller, Preston North End, før han returnerte til Australia. Her jobbet han først som manager South Melbourne, deretter nok en gang som manager for Sydney Olympic.

Hans siste jobb som manager var i amatørklubben Altrincham fra Stor-Manchester.

Tiden etter managerjobbene 
Siden slutten på 80-tallet har Docherty blant annet jobbet i radio og som konfransier. I 1995 ga han ut videoen «Tommy Docherty – An Evening Of Comedy With – Live On Stage».

Landslagskarriere for Skottland

Karriere som manager

Landslag

Klubblag

Berømte sitater fra Docherty  
 «Football management these days is like nuclear war. No winners, just survivors».
 «My chairman at Aston Villa, Doug Ellis, said he was right behind me, so I told him I’d rather have him in front of me where I could see him».
 «Cricket is the only game where you can actually put on weight while playing».
 «The ideal Board of Directors should be made up of 3 men. 2 dead and the other dying».
 «Ron Atkinson couldn't make it. His hairdresser died ...in 1946».
 «On my first day as Scotland manager I had to call off practice after half an hour, because nobody could get the ball off wee Jimmy Johnstone».
 «Preston? They're one of my old clubs. But then most of them are. I've had more clubs than Jack Nicklaus».
 «Players today are a pack of overpaid, pampered, snot nose little ponces. Bring back National Service for the lot of the bastards, I say».
 «I've always said there's a place for the press but they haven't dug it yet».
 «I don't think Henry Kissinger would have lasted 48 hours at Old Trafford».
 «Because I fell in love with Mary, I got the sack for breaking the moral code even though there were people at the club who’d seen more beds than Percy Thrower’s trowel».
 «After Manchester United, unless you go to Barcelona or Real Madrid, then the only way is down. I’m convinced we’d have won the title within two or three years if I’d stayed». 
 «I get annoyed when I see so much money in the game – it’s immoral».
 «An average player today can get £25,000 a week and they think they’re doing you a favour by giving you an autograph».

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Docherty som konferansier

Litteratur 
 Docherty, Tommy, The Doc: My Story - Hallowed Be Thy Game
Headline Book Publishing (2006), ISBN 978-0-7553-1554-3.
 Docherty, Tommy og McCarthy, Iain, The Tartan Reds (Manchester United)
Britespot Publishing Ltd (2002), ISBN 978-1-904103-05-9.
 Docherty, Tommy, Manchester United: the Quest for Glory
Sidgwick & Jackson Ltd (1991), ISBN 978-0-283-06105-9. 
 Docherty, Tommy og Roberts, Barry, Dinner with the Doc
Mediaword (1988), ISBN 978-0-9514056-0-4.
 Docherty, Tommy og Chilton, Martin, Manchester United : Champions 1967 - 1993
Sidgwick & Jackson Ltd (1993), ISBN 978-0-283-06200-1.
 Docherty, Tommy, Better Soccer for Boys
Macmillan (1973), ISBN 978-0-330-23438-2.
 Docherty, Tommy, Call the Doc
Hamlyn (1981), ISBN 978-0-600-34672-2.
 Docherty, Tommy, A. B. C. of Soccer Sense: Strategy and Tactics Today
Batsford (1978), ISBN 978-0-7134-0539-2.

Skotske fotballspillere
Skotske fotballtrenere
Spillere i Fotball-VM 1954
Spillere i Fotball-VM 1958
Fotballspillere for Celtic FC
Fotballspillere for Preston North End FC
Fotballspillere for Arsenal FC
Fotballspillere for Chelsea FC
Fotballtrenere for Chelsea FC
Fotballtrenere for Rotherham United FC
Fotballtrenere for Queens Park Rangers FC
Fotballtrenere for Aston Villa FC
Fotballtrenere for FC Porto
Fotballtrenere for Derby County FC
Fotballtrenere for South Melbourne FC
Fotballtrenere for Altrincham FC
Fotballtrenere for Preston North End FC
Fotballtrenere for Wolverhampton Wanderers FC
Fotballtrenere for Manchester United FC
Trenere for skotske fotballandslag
Personer fra Glasgow