Ole Henrik Moe

For komponisten og fiolinisten, se Ole-Henrik Moe

Ole Henrik Lindeman Moe (født 11. januar 1920 på Lillehammer, død 29. juli 2013) var en norsk pianist og kunsthistoriker.

Moe studerte ved Sorbonne og ved Universitetet i Oslo inntil 1943, da han ble arrestert av de tyske okkupantene. Fra 1943 til 1945 satt han i konsentrasjonsleiren Sachsenhausen. Han hadde magistergrad i kunsthistorie fra Universitetet i Oslo, og hadde også studert kunsthistorie og musikk ved Columbia University og Princeton University i USA.

I 1946 debuterte han som pianist. Fra 1966 til 1989 var han direktør ved Henie-Onstad Kunstsenter.

Moe ble i 1980 ridder 1. klasse av St. Olavs Orden. Han var kommandør av den franske Ordenen for kunst og litteratur.  I 1995 fikk han Norsk kulturråds ærespris.

Han var barnebarn av sogneprest Ole Moe, bror til arkeologen Anne Stine Ingstad og far til komponisten Ole-Henrik Moe.

Bibliografi (ufullstendig) 
 Det romantiske Norge – sakprosa (1964)
 Frankrikes evige kunst – sakprosa (1988)
 Sangen om Norge. Natur og naturfølelse i norsk malerkunst fra 1814 til idag – sakprosa (1989)
 Lars Hertervig – sakprosa (1989)
 Anna-Eva Bergman, Liv og verk'' – sakprosa (1990)

Utmerkelser og priser 
 Ridder 1. klasse av St. Olavs Orden 1980
 Deltagermedaljen
 Norsk kulturråds ærespris 1995
 Ordenen for kunst og litteratur 1985

Referanser

Eksterne lenker 
 Henie Onstad Kunstsenter
 Store norske leksikon
 Henie Onstad Kunstsenter, 'Vi minnes Ole Henrik Moe'

Norske kunsthistorikere
Norske museumsfolk
Norske kuratorer
Norske klassiske pianister
Norske sakprosaforfattere
Norske konsentrasjonsleirfanger under andre verdenskrig
St. Olavs Orden
Deltagermedaljen
Ordre des Arts et des Lettres
Personer fra Lillehammer kommune