Jákup Dahl

Jákup Dahl (født 5. juni 1878 i Vágur, død 5. juni 1944 i Tórshavn) var en færøysk luthersk prest. Han er kjent for sitt arbeid for færøysk som kirke- og undervisningsspråk på Færøyene tidlig på 1900-tallet. Foruten preken, liturgi og salmer på morsmålet, skrev han det første læreverket i færøysk. Han påbegynte den første bibeloversettelsen til færøysk.

Sammen med vennen og prestekollegaen A.C. Evensen ble Dahl en sentral figur i den færøyske nasjonal- og selvstyrebevegelsen. Dette var grobunn for den færøyske språkstriden. I kraft av embedet som prost på Færøyene 1918–1944 var han frem til 1923 selvskrevent medlem av Lagtinget, der han stemte med Sjálvstýrisflokkurin.

Familie og utdannelse 

Han ble født i bygden Vágur på Suðuroy som sønn av kjøpmann Petur Hans Dahl (1843–1931) og Elsebeth Susanne Wilhelm (1845–1913), som begge kom fra bygden. Han ble døpt Jacob, men benyttet selv den færøyske formen Jákup, som uttales noenlunde likt. Broren Petur Dahl (1878–1947) ble kjøpmann, medstifter av sparebanken på Suðuroy og den første sognestyreformannen i Vágur.

Etter folkeskolen i hjembygden ble Dahl sendt til Færøernes seminarium i Tórshavn i 1893, bare 15 år gammel. Talentet hans ble lagt merke til, og etter eksamen i 1896 fikk han et vikariat ved lærerseminaret og realskolen. Dahl inspirerte etter sigende eleven Janus Djurhuus til å bli dikter da han leste Jóannes Paturssons dikt «Nú er tann stundin komin» høyt for klassen. Året etter dro Dahl til Danmark for å studere. Dahl tok studentereksamen ved Lyceum på Nørrebro i København i 1899 og teologisk embedseksamen ved Københavns Universitet i 1905. Dahl var folkehøyskolelærer ved Karise Højskole på Sydsjælland 1907–1908.

Jákup Dahl giftet seg i 1908 i Kirkjubøur med Cathrine Marie «Maria» Hansen (1874–1949) fra Tórshavn, datter av musikklærer og baker Georg Casper Hansen (1844–1924), kalt «Bakar Hansen», som opprinnelig var fra Bornholm. Paret fikk fire barn sammen, deriblant arkivar Sverri Dahl (1910–1987) og lyrikeren og komponisten Regin Dahl (1918–2007). Hjemmet i Sandagerði i Tórshavn ble preget av kristendom og klassisk dannelse, men også husfarens sterke sympati for nasjonalbevegelsens krav om anerkjennelse av det færøyske språket.

Yrkesliv og politisk arbeid 

I 1908 vendte han tilbake til Tórshavn, hvor han ble ansatt som lærer ved middel- og realskolen samt lærerseminaret. Året etter ble han vidkjent for sin motstand mot dansk som undervisningsspråk på Færøyene. På denne tiden ble lærere som avvek fra dansk som undervisningsspråk, rapportert til myndighetene. I 1908 utgav han det første læreverket til færøysk språkopplæring, Føroysk mállæra til skúlabrúks. I 1909 ble han valgt inn i styret for folkehøyskolen Føroya Fólkaháskúli i Tórshavn.

Blant Dahls elever i Tórshavn var den senere forfatteren William Heinesen. Heinesen skildret i ettertid en hverdagslig situasjon som kan ha vært med på å prege Dahls språkpolitiske kamp:

Dahl ble presset til å fratre lærerstillingen i 1912, etter å ha snakket færøysk med elevene. Louis Zachariasen, og Símun Pauli úr Konoy måtte fratre av samme grunn. Samme år ble Dahl sogneprest på Suðurstreymoy. Sammen med noen andre prester, i første rekke vennen A.C. Evensen, sogneprest på Sandoy, arbeidet han for å gjøre færøysk til kirkespråk. Derfor oversatte de liturgi, prekener, bibelske tekster og salmer til færøysk. Liturgien var ferdig oversatt i 1918/1919, men ble ikke trykket før i 1929 og godkjent av myndighetene før i 1930. Kravet om færøysk som kirkespråk kom naturlig med overgangen fra danske til færøyske prester.

Prost Fríðrikur Petersen døde i 1917. A.C. Evensen tok hans plass som prost, men døde samme år. Da myndighetene skulle velge hans etterfølger i 1918, falt valget på Dahl, som ble foretrukket foran en dansk kandidat. Avgjørelsen ble forsvart av den danske justisministeren Carl Theodor Zahle. Amtmann Svenning Rytter, politimesteren, dommeren og redaktør Oluf Skaalum i Dimmalætting fratrådte sine stillinger i protest. Før dette hadde ikke kirken formelt involvert seg i språkstriden. Dahl var prost på Færøyene frem til sin død i 1944. På forespørsel fra ungdomslaget i Vestmanna godkjente han den første gudstjenesten som utelukkende var på færøysk i 1927, og holdt selv prekenen for en fullsatt kirke. Han ble selv den første presten som forrettet en hel gudstjeneste på færøysk.

Offentlige verv 
Frem til 1923 var prosten selvskrevent, i navnet kongevalgt, medlem av den færøyske nasjonalforsamlingen, Lagtinget. På Lagtinget stemte han med Sjálvstýrisflokkurins gruppe, ledet av Jóannes Patursson. I 1920 ble han formann i Lagtingets kommisjon for utgivelse av færøyske skolebøker.

Senere ble han styreformann ved sjømannshjemmet i Tórshavn i 1923, styremedlem i Føroya málfelag i 1933, formann i Lagtingets fond for færøyske kirkelige utgivelser (Føroyskt Kirkjumál) i 1934 og formann i speiderorganisasjonen KFUM i Tórshavn i 1938.

Forfatterskap 

Dahls forfatterskap var med få unntak religiøst. Han var redaktør i Kristeligt Ungdomsblad for Færøerne 1914–1919 og i Færøsk Kirketidende fra 1925.

115 nyskrevne og oversatte salmer av Dahl ble utgitt i Sálmabók Føroya fólks i 1960.

Bibeloversettelsen 
Den største påvirkningen på språket og folket på Færøyene fikk Dahl gjennom bibeloversettelsen. Dahl og Kristian Osvald Viderøs oversettelse tar utgangspunkt i originaltekstene på hebraisk og gresk. Dette i motsetning til baptisten Victor Danielsens oversettelse, som tar utgangspunkt i ulike europeiske språk som tysk, engelsk og de øvrige nordiske.

Arbeidsfordelingen mellom Dahl og Viderø var slik at Viderø oversatte Salmenes bok, Salomos ordspråk, Forkynneren, Jobs bok kapittel 1–23 og store deler av Jesajaboken. Dahl oversatte Det nye testamente og ellers det som Viderø ikke gjorde. I 1921 var Davidssalmene ferdige; Det nye testamentet ble ferdig i 1937, mens Det gamle testamentet bare var påbegynt da Dahl døde. Det nye testamentet ble utgitt forløpende i små hefter fra om lag 1923 til 1936, og ble utgitt i sin helhet i 1937. Hver gang en oversettelse av Dahl ble offentliggjort, ble oversettelsen hurtig godkjent av Fólkakirkjan. Viderø arbeidet alene på prosjektet fra Dahls død i 1944 og frem til utgivelsen av Det gamle testamentet i 1961.

Dahl og Viderøs oversettelse brukes av Fólkakirkjan, mens Danielsens er utbredt i Brøðrasamkoman.

Æresbevisninger 

Dahl var æresmedlem av Føroyingafelag i København og studentforeningen Hitt føroyska studentafelag i samme by. Likeledes ble han i 1943 utnevnt til æresborger av Vágur. En statue av ham ble avduket i Vágur på hans 100. fødselsdag i 1978. Statuen står like ved Vágs kirkja. Føroya Landsbókasavn huser en byste av ham.

Bibeloversetterne Jákup Dahl, Kristian Osvald Viderøe og Victor Danielsen er avbildet på en færøysk frimerkeserie fra 2007.

Utvalgt bibliografi 
  – Føroysk mállæra til skúlabrúks. Tórshavn.
  – Jólasálmar og morgun- og kvøldsálmar. Sammen med Símun av Skarði. Tórshavn: Fram. 30 s.
  – Glottar. Tórshavn: H. N. Jacobsens Bókahandil. 96 s.
  – Ávegis. Tórshavn: H. N. Jacobsens Bókahandil. 156 s.
  – Sólin og sóljan. Egenforlag ved Regin Dahl. 79 s.
  – Meðan hildið verður heilagt. Ein lestrarbók. Tórshavn: Føroyskt kirkjumál. 485 s. (Prekener og andakter.)
  – Bíblia: Halgabók. Gamla testamenti og Nýggja. Sammen med Kristian Osvald Viderø. (1. nye tilrettelagte utgave, 2000. København: Det Danske Bibelselskab. 1211 s.)
  – Í jólahalguni. Sólarris. Tórshavn: Heimamissiónsforlagið. 149 s.

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker 
 

Færøyske lutherske prester
Færøyske lagtingsmedlemmer
Færøyske forfattere
Bibeloversettere
oversettere
Personer fra Vágur
Portal:Færøyene/artikler
Fødsler i 1878
Dødsfall i 1944