József Batthyány

József greve Batthyány de Németújvár (også: Joseph Graf von Batthyány; født 30. januar 1727 i Wien i Østerrike, død 22. oktober 1799 i Pozsony/Pressburg i datidens Ungarn) var en av den katolske kirkes kardinaler.

Liv og virke

Bakgrunn
Batthyány kom fra en gammel ungarsk adelsfamilie. Han var sønn av Nádor Lajos. Batthyany gikk på høyere skole i Kõszeg og studerte teologi i Trnava.

Prest
Han ble presteviet i 1751 og ble domherre til Gran året etter.

Biskop, erkebiskop
I 1759 ble han utnevnt til biskop av Transilvania. Bispevielsen ble foretatt den 2. desember 1759 av erkebiskopen av Wien, Christoph Anton von Migazzi; mitkonsekrator var hjelpebiskop i Wien Franz Xaver Anton Marxer.

I 1760 ble han erkebiskop av Kalocsa og fra 1776 til sin død var han fyrsterkebiskop av Esztergom og ungarsk primas.

Kardinal
Han ble kreert til kardinal i 1778, med San Bartolomeo all'Isola som tittelkirke.

Han var personlig for keiserinne Maria Theresia og for hennes svigersønn, Ungarns stattholder Albert von Sachsen-Teschen. Batthyány var en høyt skattet kirkens mann, også i keiser Joseph IIs øyne, og var alltid opptatt av å finne frem til harmoniske kompromisser. Han ble i samtiden omtalt som «sin tids orakel» (Orakel seiner Zeit). I fedrelandets tyngste tider var han som en «Dionysius i det ungarske Areopag» den dugeligste formidler, forsoner og problemløser, og samtidig kjent for velgjørenhet og fremme av kunstnere.

Byggingen av Primatialpalasset i Pressburg (nå Bratislava) i 1780/81 fant sted på hans initiativ. Dette brukte han 400.000 gylden på - en enorm pengesum. Som begeistret kunst- og boksamler utvidet han bispedømmets bibliotek med begydelige egne skjenkelser. Fra enken etter den lutherske predikant Matthias Bel kjøpte han håndskrifter og skisser til Notitia Hungariae… for den aktverdige sum av 1187 gylden.

Batthyány spilte en fremtredende politisk rolle i kampene ved riksdagen i Pest 1790.

Batthyány sørget for utbedelsen av skolestystemet i Pressburg og andre byer i datidens Ungarn. Likeledes finansierte og fremmet han fattighus, og tok seg av biskoper som var fordrevet fra Frankrike i forbindelse med revolusjonen der.

Han døde i Pressburg 23. oktober 1799 i en alder av 72 år; det var her han hadde residert som erkebiskop. Han ble gravlagt i katedralen San Martino.

Episkopalgenealogi 
Hans episkopalgenealogi er:

 Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
 Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
 Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
 Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
 Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
 Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
 Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
 Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
 Kardinal Flavio Chigi den eldre (1631-1693) *1686
 Kardinal Giovanni Antonio Guadagni (1674-1759) *1724
 Kardinal Christoph Bartholomäus Anton Migazzi von Waal und Sonnenthurn (1714-1803) *1751
 Kardinal József Batthyány  (1727-1799) *1959

Verker 
 Panegyricus divo Ladislao regi Hungariae apostolico dictus… Wien 1746.
 Carmen dno Luvovico e comitibus de Batthyán, regni Hungariae palatino. Preßburg 1751.
 Exercitatio academica de conciliis altero juris eclesiastici fonte… Wien 1757.
 Sermo dum pallium archiepiscopale suscepit… Tyrnau 1776.
 Kanzelrede… Preßburg 1783.
 Hirtenbrief…, 1787.
 Dictio in sessione dietali 5. martii 1791. Pozioni.
 Parlamentsreden… Pesth 1795.

Litteratur
 Anton Klipp: Preßburg. Neue Ansichten zu einer alten Stadt. Karpatendeutsches Kulturwerk, Karlsruhe 2010, ISBN 978-3-927020-15-3.

Referanser

Kilder 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

Eksterne lenker 
 The Cardinals of the Holy Roman Church

Ungarske katolske biskoper
Linjen Rebiba
Ungarske kardinaler
Personer fra Wien
Fødsler i 1727
Dødsfall i 1799