Hundekjeks

Hundekjeks (Anthriscus sylvestris) er en vanlig skjermplante i Norge, og blant de første som viser seg om våren. Den begynner å vise seg i april–mai og blomstrer i mai–juni.

Utbredelse 
Hundekjeksen er en flerårig urt som vokser over hele landet. Den finnes i åpen skog, høystaudesamfunn, bekkedaler, veggrøfter, vegkanter og på kulturmark. Den kan bli over 1½ m høy.

Bruk 
Planten er i slekt med gulrot og var ifølge Jens Holmboe en av de viktigste kildene til spiselige røtter i gammel tid. Autoriteter innen nyttevekster regner fortsatt roten som spiselig, til tross for at andre advarer om at planten er svakt giftig for mennesker. En eventuell giftvirkning har vært satt i forbindelse med et alkoloid som har navnet chaerophyllin, og som muligens utvikles i eksemplarer angrepet av sopp. Det er veldig viktig å unngå forveksling med giftige slektninger (hundepersille, selsnepe, bjørnekjeks og giftkjeks) siden disse forvekslingsartene er svært giftige. Særlig selsnepe har vært årsak til dødelige forgiftninger av mennesker.

Medisinsk bruk 
Planten inneholder deoxypodophyllotoksin, et stoff som tilhører gruppen av lignaner og som har vakt interesse fordi det er beslektet med stoffet podophyllotoksin. Det sistnevnte ble tidligere benyttet i kreftmedisin inntil negative bivirkninger førte til at bruken ble stoppet.

Navneforveksling 
På nederlandsk kalles Anthriscus sylvestris for «fluitenkruid», som kan oversettes til norsk med «fløyteurt» eller «pipeurt». Det nederlandske navnet kommer av at plantens hule stengel ble brukt til å lage fløyter av. Det er viktig å være klar over at den veksten som på norsk kalles pipekjeks, er en helt annen plante med det latinske navnet Pleurospermum austriacum. Likeså må planten Anthriscus sylvestris holdes adskilt fra alle planter i pipeurtslekten (Aristolochia).

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Skjermplantefamilien
Hvite blomster
Arter formelt beskrevet i 1814
Norges flora
Danmarks flora
Nyttevekstleksikonet