Fuksia

Fuchsia alpestris
 Fuchsia ampliata
 Fuchsia arborescens
 Fuchsia boliviana
 Fuchsia coccinea
 Fuchsia corymbiflora
 Fuchsia denticulata
 Fuchsia excorticata (Kotukutuku)
 Fuchsia fulgens
 Fuchsia hidalgensis
 Fuchsia lycioides
 Fuchsia macrostigma
 Fuchsia magdalenae
 Fuchsia microphylla
 Fuchsia paniculata
 Fuchsia procumbens
 Fuchsia regia
 Fuchsia simplicicaulis
 Fuchsia splendens
 Fuchsia thymifolia
 Fuchsia tillettiana
 Fuchsia triphylla
 Fuchsia venusta
 Fuchsia magellanica

Fuksia eller tårer (Fuchsia) er en slekt, hovedsakelig busker, som tilhører nattlysfamilien. Gruppen ble identifisert av Charles Plumier på slutten av det 17. århundre, og fikk navn etter den tyske botanikeren Leonhart Fuchs i 1753 av Carl von Linné. I norsk dagligtale kalles de ofte Kristi blodsdråpe, tåre, eller man bruker det vitenskapelige navnet Fuchsia. De fleste kultivarene er hybrider, og det finnes tusenvis av dem. Disse formeres med stiklinger, ettersom de ikke faller ekte fra frø. 

Planten vurderes som lite giftig/ ufarlig av Helsedirektoratet.

Utbredelse 
I Europa ble fuksiaene kjent tidlig i det 18. århundre, og utover 1800-tallet ble den utbredt som prydplante, og den er fremdeles en populær krukke- og balkongplante. 

Det finnes rundt 100-110 arter av fuksia. Flesteparten er hjemmehørende i Sør-Amerika, med noen arter som har spredd seg nordover gjennom Mellom-Amerika opp til Mexico, og flere på New Zealand og Tahiti. En art, Fuchsia magellanica, brer seg så langt ut som til sørspissen av Sør-Amerika på Tierra del Fuego, i den kjølige tempererte sonen, og forvillede varianter av denne arten finnes på De britiske øyer. De fleste artene finnes likevel i den tropiske eller subtropiske sonen. 

Fuksiaer er populære hageplanter, men bare de herdigste artene som Fuchsia magellanica kan unntaksvis dyrkes utendørs i spesielt milde områder langs kysten på sørvestlandet. Ellers overvintres plantene innendørs.

Utseende 
De fleste fuksiaene er 0,2-4 m høye busker. En art som er hjemmehørende på New Zealand, Kotokutuku (Fuchsia excorticata) er, atypisk for plantefamilien, et 12-15 m høyt tre

Bladene er enten motstående, eller står i rosetter med 3-5 blader i hver rosett. De er lansettformede, 1-25 cm lange. Fuksiaarter kan være løvfellende eller alltidgrønne. Blomstene er svært dekorative hengende «dråper» eller «tårer», og kommer i store mengder gjennom sommeren og høsten. Tropiske arter blomstrer hele året. De har fire lange, smale begerblader og fire kortere, bredere kronblader. Griffelen strekker seg ofte langt ut av blomsterkronen, og er omkranset av åtte pollenbærere. Mange arter har skarpt røde begerblad og lilla kronblad, farger som tiltrekker seg kolibrier som bestøver plantene. Men fargene kan variere fra hvitt til mørkerødt, blålilla og oransje. Noen få har gultoner, og nyere hybrider har fått farven hvitt  i forskjellige kombinasjoner. Fruktene er 5-25 mm lange,  rødgrønne, dyprøde eller dyp lilla spiselige bær som inneholder mengder av svært små frø.

Stell 
Fuksia krever lite stell og trives overalt, både i sol og på skyggefulle steder. De trives aller best i vandrende skygge, dvs. i litt sol og litt skygge jevnt fordelt mellom dag og ettermiddag. Planten slutter å vokse hvis det blir varmere enn 24 grader. Den trenger rikelig med vann. 

Planten vokser fort og trenger gjerne å skifte pottestørrelse 3-4 ganger i løpet av en sesong. Fuksia trives med løs kvalitetsjord og gjerne hønsegjødsel med en gang veksten er i gang. 

Visne blomster bør knipes av slik at planten blomstrer hele sommeren. Planten må oppbevares frostfritt. Hvis planten utsettes for kuldegrader er skadene uopprettelige. 

Klippes om våren. 

De får stå i fred for brunskogsnegler.

Eksterne lenker 
 
 Norsk Fuchsiaselskap 
 Bilder av Fuchsia lycioides og Fuchsia magellanica i Chile.

Mjølkefamilien