Pterygoplichthys gibbiceps

Pterygoplichthys gibbiceps (L-numre L-83, L-165 og L-196) er en fisk som i likhet med sine slektninger har en stor ryggfinne med mer enn ni stråler og bred base, markerte nesevinger, og en tydelig hump eller hvelving foran ryggfinnen.
Voksne individer kan fort bli 50 cm lange, og kan bli mer enn 20 år gamle.

Mønsteret består av irregulære brune flekker på en gulaktig bakgrunn, noe som gir et bikubeaktig mønster. Andre mønstre kan finnes ved nærmere ettersyn. Etter hvert som fisken vokser til, blir flekkene relativt mindre.

Som med de fleste plecostomus-fisker, er denne arten hovedsakelig vegetarianer, skjønt den vil også ete på døde dyr.

I naturen finnes disse fiskene på banker i sakteflytende elver i Amazonas- og Orinoco-elvesystemene. De kommer også inn på oversvømte landområder i regntiden. I tørketiden ligger fisken i en dvalelignende tilstand i meterlange groper som de har gravet i mudderbankene langs elven. Egglegging antas også å foregå i gropene.

Artsnavnet kommer fra latin gibbus («hump») og gresk Cep («hode»).

Akvaristikk 
Arten er svært populær i akvarier, på grunn av sitt utseende og sin evne til å ete alger; alle akvaristers skrekk. Denne og andre beslektede arter ales opp i dammer i tropiske regioner for akvariehandelen. Gibbicepsen er stort sett fredelig mod andre fisk, skjønt territorielle disputter kan oppstå med andre sugemaller.

De regnes ikke som nattaktive, men er likevel mer aktive om natten, og vil tilbringe mesteparten av dagen med å ligge og trykke på et trygt sted i akvariet. De trenger røtter å gnage på; de behøver trolig cellulosen for å regulere fordøyelsen.

Etter hvert som fiskene vokser opp (opp til 50 cm lengde i akvarium), trenger de et stort kar med god filtrering. Fiskene tåler generelt et vidt spenn av ferskvannsforhold, men de foretrekker oksygenrikt vann.

Eksterne lenker 
 

Harniskmaller
Akvariefisk
Dyr formelt beskrevet av Rudolf Kner
Fisker formelt beskrevet i 1864