Kollegialitet (romersk)

Kollegialitet var i den romerske forfatningen prinsippet om at et embete til en hver tid måtte bestå av to personer, kollegaer. Dette for at den ene skulle regulere den andre, for å forhindre eventuelt maktmisbruk. Det var for eksempel alltid to konsuler, det høyeste embetet under republikken. Unntaket var i krisetilstander, da senatet valgte ut ekstraordinære magistrater, som for eksempel en diktator.

Romerske institusjoner