Storjo

Storjo (Stercorarius skua) er en predatorisk pelagisk overflatebeitende sjøfugl i jofamilien (Stercorariidae), som tilhører gruppen med måkefugler (Lari). Arten tilhører gruppen som kalles «skuer» og er monotypisk, og den regnes som en langdistansetrekkfugl.

Biologi 

Storjoen har en kroppslengde på cirka  og veier cirka . Vingespennet utgjør typisk .

Fjærdrakten er i hovedsak brun, men ispedd både hvitt, blekbrune og sorte flekker, som individuelt varierer ganske mye. I flukt har vingene karakteristiske hvite vingeflekker på over- og undersiden av vingene. Fuglene har en tendens til å blir blekere med alderen, hovedsakelig fordi det sorte blir mindre dominant. 

Vårtrekket tar til i mars–april. Storjoen hekker på Island, Færøyene, Nord-Skottland, Jan Mayen, Svalbard, Bjørnøya, Norge og Nordvest-Russland (Kolahalvøya, Novaja Semlja og Vajgatsj). Høsttrekker begynner i august–september. Arten overvintrer i hovedsak langs kysten av Den iberiske halvøy og kyststrekningen mellom Nordvest-Afrika og Senegal. Noen fugler overvintrer også langs Newfoundlandsbankene.

Storjoen er opportunistisk og eter det meste. Noen individer kan spesialisere seg på å stjele fisk og egg fra andre fugler, mens andre kan drive predasjon på andre sjøfugler. Fuglene eter også åtsler, spesielt etter andre døde fugler.

Inndeling 
Inndelingen følger Birds of the World og er i henhold til Winkler et al. (2020). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008, 2017).

 Charadriiformes, vade-, måse- og alkefugler
 Lari, måkefugler
 Stercorariidae, jofamilien
 Stercorarius 
 S. skua, storjo (monotypisk)
 S. chilensis, kaneljo
 S. maccormicki, sørjo
 S. antarcticus, sørhavsjo
 S. pomarinus, polarjo
 S. parasiticus, tyvjo
 S. longicaudus, fjelljo

Referanser

Eksterne lenker 
 

Joer
Fugler formelt beskrevet i 1764