Pushpa Lal Shresta

Pushpa Lal Shresta (født 1924, død 22. juli 1978) var en berømt kommunistleder i Nepal. Han er kjent som grunnlegger av både Nepal Kamyunishta Parti (NKP) og NKP (Pushpa Lal).  

Hans enke, Sahana Pradhan, er også  berømt som kommunistisk leder,  og fortsatt aktiv i NKP(forente marxist-leninister).

Stifter av Nepal Kamyunishta Parti 

Hans eldre bror var Ganga  Lal Shresta, som under Rana-diktaturet i 1940 blei skutt  for å være medlem i det illegale partiet Praja Parishad.

Pushpa Lal var først aktiv i Nepals Kongressparti i Calcutta på slutten av 1940-tallet, men blei skuffa over Kongressen.

I 1949 grunnla han NKP i Calcutta. To forskjellige datoer har vært oppgitt for stiftelsen: 29. april og 15. september.

Det som er sikkert, er at han og tre andre starta organisasjonskomiteen til  partiet 22.  april,  og at Pushpa Lal ga ut førsteutgava av Det Kommunistiske Manifest på nepali, oversatt av ham sjøl,  den 15. august.

I opposisjon på 1950-tallet 

Han var generalsekretær (leder) av partiet fram  til 1951, da Man Mohan Adhikari tok over. Dette blei innledinga på  mange år med partikamper, som etterhvert sprengte NKP.

I 1953 gifta han seg med Sahana Pradhan.

Utover 1950-tallet kom han i sterkere opposisjon til ledelsen i NKP, og han sto fram som  lederen av venstrefløya i partiet.

I 1955 kom partisekretær Adhikari med en uttalelse om at NKP anerkjente kongen som Neplas statsoverhode. Pushpa Lal sa at dette var i strid med NKPs mest grunnleggende prinsipper.

I 1959 fikk partiets generalsekretær, Keshar Jung Rayamajhi, gjennom at NKP skulle  stille opp til det første parlamentsvalget,  til tross for at kong   da han blei pressa til å utskrive valg, ikke hadde innfridd det gamle kravet fra revolusjonen i 1951 om at det skulle velges ei grunnlovsgivende forsamling, og en uke før valget proklamerte en ny grunnlov som ga kongen stor makt. Pushpa Lal protesterte.

Partikampen 1960 til 1962 

Da kong Mahendra  gjorde statskupp og forbøy alle politiske partier i desember 1961, sendte partisekretær Rayamajhi, som var i Moskva, ut ei erklæring der han støtta kuppet. Pushpa Lal sendte på  vegne av politbyrået i NKP i Kathmandu ut ei erklæring som  krevde slutt på  den militære terroren, og en konferanse av alle politiske partier.

Etter dette blei den indre partikampen akutt. Pushpa Lal Shresta måtte dra i eksil i India, andre partiledere fikk etterhvert langvarige fengselsstraffer, mens Rayamajhi, som med tida skulle bli en kjent monarkistisk politiker, kunne operere åpent i Nepal.

Raymajhi-fløya, som kontrollerte den daglige partliledelsen, led først nederlag først på  et månedslangt plenum i 1961 i Darbhanga, India. Den ignorerte vedtaka derfra og fortsatte som før. 

Dette førte til  at majoriteten i partiet mot den daglige ledelsens vilje tvang gjennom at NKPs 3. landsmøte blei innkalt i Varanasi, India, i 1962. Raymajhi blei ekskludert og danna sitt eget prosovjetiske parti, NKP(Rayamajhi).

Partiledelse sammen med Tutsi Lal etter 1962 

På det 3. landsmøtet blei Tulsi Lal Amatya valgt til  ny generalsekretær, og Pushpa Lal Shresta blei valgt til å lede partiet sammen med ham.

Majoriteten i NKP støtte Kinas Kommunistiske Parti i striden med Sovjetunionens Kommunistiske Parti, og var erklært revolusjonær. Pushpa Lal var ledende i å få gjennom dette. Men ellers inntok han mellomstandpunkter når det gjaldt flere innenrikspolitiske stridsspørsmål.

Mohan Bikram Singh hadde på plenumet i 1961 fått flertall for sin linje om at NKP skulle kreve valg på  ei grunnlovsgivende forsamling og avvise å samarbeide med Nepals Kongressparti. Pushpa Lal støtta derimot kravet om  å  gjeninnkalle nasjonalforsamlinga fra 1959,  som kongen hadde oppløst, og han gikk inn for samarbeid med  Kongressen. Dette skulle også seinere bli sentrale stridsspørsmål mellom ham og andre maoistiske kommunistledere.

Utover 1960-tallet førte den politiske undertrykkelsen til at partiets organisasjon inne i Nepal fungerte stadig dårligere. Fra om lag 1965 var kontaktene mellom partiledelsen og de lokale organisasjonene i praksis stort sett brutt sammen.

Forholdet mellom Pushpa Lal og Tutsi Lal blei også stadig dårligere.

NKP(Pushpa Lal) stiftes 1968 

I 1968 fulgte et flertall av partimedlemmene Pushpa Lal da han på  en kongress i mai i Ghorakhpur, India, stifta et nytt parti,  som blei kjent som NKP (Pushpa Lal).

(Amatya beholdt den formelle kontrollen over det gamle partiapparatet, men partiet hans blei ei lita gruppe uten politisk innflytelse, som etter splittelsen blei kjent som  NKP(Amatya)).

NKP(Pushpa Lal) blei noen år framover det største og viktigste kommunistpartiet i Nepal.

Partiet beholdt ikke denne posisjonen lenge. Men det fikk stor historisk betydning som opphavet til  en «familie» av kommunistpartier. 

Noen av dem blei til slutt grunnlaget for et Nepals  to dominerende parlamentariske  partier etter 1991: Det legale og moderate kommunistpartiet som ofte kalles UML.

Konkurrerende partier og splittelser 

I 1971 kom Mohan Bikram Singh på  frifot etter en lang fengselsstraff.  Sammen med flere andre kjente partiledere, bl.a. Man Mohan Adhikari, laga han organisasjonen, som hadde som målsetting å gjenforene de kommunistiske partiene og gruppene.

Men enhetsforsøket med NKP(Pushpa Lal) stranda,  og Singh stifta isteden i 1974 et nytt parti,  NKP (Chautho Mahadhiveshan) (parentesen betyr fjerde landsmøte), som blei det sterkeste og viktigste kommunistpartiet på 1970-tallet. (Ahdikari starta seinere også  sitt eget parti, kjent som NKP(Adhikari) eller NKP(Manoman). Det fikk liten betydning.)

Forskjellige grupper splitta seg også ut av Pushpa Lals parti. 

Blant dem som brøyt ut var kamerat Rohit (Narayan Man Bijukche), en newari-leder fra Bhaktapur. I 1976 stifta han Nepal Mazdoor Kizan Party, et parti som blei meget sterkt lokalt og har dominert Bhaktapur by siden. 

Madan Kumar Bhandari, en studentleder som gikk ut i 1976 for å danne Mukti Morcha Samuha (Frigjøringsfont-gruppa), var blant de som slutta seg til NKP(ML). (I 1991 blei han den reelle lederen i UML.)

Alt dette svekka NKP(Pushpa Lal) og reduserte dets betydning i de siste åra av Pushpa Lal Shrestas liv.

Pushpa Lals parti etter hans død 

Hans begravelse i 1978 blei markert med en stor demonstrasjon, som uttrykte at forskjellige kommunistartier så Pushpa Lal Shresta som en viktig pioner. Tilhengere av Kongresspartiet skal  også ha deltatt, og dette skal ha vært blant de første eksemplene på tendensen med mer samarbeid mellom kommunister og folk fra Kongresspartiet.

Sahana Pradhan tok over ledelsen av partiet etter Pushpa Lal Shrestas død. I 1986 slutta hun partiet sammen med NKP(Manmohan) til NKP(Marksbadi) (parentesen betyr marxistisk).

I januar 1991 tok hun partiet med inn i det nye, store og moderate kommunistpartiet UML, der hun blei den første offisielle partilederen.

Arven etter Pushpa Lal Shresta 

Pushpa  Lal  Shresta er etter sin død  blitt tatt til  inntekt for svært ulike fløyer i kommunistbevegelsen i Nepal.  Prachanda roser ham som en revolusjonær,  som innførte Maos tenkning i kommunistpartiet. De moderate kommunistene brukte i sin tid Pushpa Lal som et argument for linja med å samarbeide med Nepals  Kongressparti.

Han reknes fortsatt som en viktig marxistisk teoretiker, og mange av verkene hans er nyutgitt.

En minnepark med Pushpa Lal Shrestas navn ligger i Nuwarthok, Pokhara. En statue av ham blei avduka der den 23. juli 2006.

Se også 
 Nepal Kamyunishta Parti
 NKP (Pushpa Lal)
 NKP (Rayamajhi)
  NKP(Amatya)
 Nepal Mazdoor Kizan Party
 Sahana Pradhan
 Man Mohan Adhikari
 Keshar Jung Rayamajhi
 Mohan Bikram Singh

Nepalske politikere
Nepals Kongressparti
Nepals historie
Personer etter føde- eller oppvekststed i Nepal