Islands geografi

Island er den nest største øya i Europa, og den 18. største øya i verden. Den ligger øst for Grønland, rett sør for polarsirkelen. Øya oppsto som et resultat av vulkansk aktivitet på Den midtatlantiske ryggen. 

Island har mye vulkansk og geotermisk aktivitet. Kløften mellom de tektoniske platene til Eurasia og Nord-Amerika, som Den midtatlantiske ryggen er knyttet til, går tvers gjennom Island fra sørvest til nordøst. Dette blir blant annet svært tydelig om man besøker Þingvellir nasjonalpark hvor landskapet utgjør et spektakulært naturlig amfiteater. Denne plassen betraktes som det stedet hvor islendingene holdt sitt første landsting, Alþingið, i 930. 

Rundt halvparten av Islands landområder, som er skapt av nyere vulkansk aktivitet, består av lavaørken og fjell. Islands høyeste punkt er på 2 110 meter over havet. 11 % av landet er dekket av tre store isbreer (Se egen artikkel): 

 Vatnajökull (8 300 km²)
 Langjökull (953 km²)
 Hofsjökull (925 km²)

og flere mindre:

 Mýrdalsjökull (695 km²)
 Drangajökull (199 km²)
 Eyjafjallajökull (107 km²)
 Snæfellsjökull

Tjue prosent av landet brukes til beite, og så lite som én prosent er oppdyrket. Et ambisiøst skogplantingsprogram er på trappene. Det er antatt at før mennesker slo seg ned på øya på 900-tallet var 30–40 % av øya dekket av skog. I dag gjenstår bare de små skogområdene Hallormstaðarskógur og Vaglaskógur.

De bebodde områdene av øya befinner seg langs kysten, spesielt i sørvest. Det sentrale høylandet er helt ubebodd.

Klima 
Klimaet på Island er maritimt, sterkt påvirket av den varme Golfstrømmen og lavtrykkene som nesten alltid passerer nær Island. Lavtrykkene gjør Island til et vindfullt og skyet sted, og Reykjavík har i snitt over 40 dager med sterk kuling eller mer. Gjennomsnittstemperaturen i Reykjavík er 11°C i juli og -1°C i januar, og er den hovedstaden med lavest middeltemperatur om sommeren (om man ser bort fra Nuuk på Grønland). 

Somrene er litt tørrere enn vintrene, med regn eller regnbyger et par ganger i uka. De vulkanske ørknene nordøst på Island ligger i regnskyggen av de store breene og får mindre enn halvparten av nedbørsmengden som Reykjavík får. Reykjavík har omtrent samme årsnedbør som Oslo, 779 mm, men like mange dager med regn som Bergen, hele 213 dager. 

Ingen steder på Island får særlig varmt vær, og bare i de nordøstlige områdene er det vanlig med temperaturer over 20°C om sommeren. Den nordlige kysten har ofte det mildeste været på grunn av sørlig vind som gir en fønvindeffekt over de sentrale fjellområdene. 

Det meste av Island er dekket av snø fra november til april, men perioder med mildvær og regn kan minke eller fjerne snødekket i sørlige og østlige områder i korte perioder. Kraftige vinterstormer kan føre til snøstorm, som gjør det vanskelig å ferdes utenfor Reykjavík.

Statistikk 
Geografiske ytterpunkter
 Nordligste punkt: Rifstangi, 66°32′3" N
 Sørligste punkt: Kötlutangi, 63°23′6" N
 Vestligste punkt: Bjargtangar, 24°32′1" W
 Østligste punkt: Gerpir, 13°29′6" W
 Laveste punkt: Jölkulsárlón: -146 m, Atlanterhavet 0 m
 Høyeste punkt: Hvannadalshnúkur 2 119 m

 Kystlinje
 4 988 km
 Maritime krav
 Kontinentalsokkel: 200 nautiske mil (370 km) 
 Eksklusiv økonomisk sone: 200 nautiske mil (370 km)
 Territorialfarvann: 12 nautiske mil (22 km)

 Naturfarer
 Jordskjelv og vulkansk aktivitet, snøskred

Bilder

Se også 
 Liste over innsjøer på Island
 Liste over øyer på Island
 Liste over fjorder på Island
 Liste over fosser på Island

Eksterne lenker 
 
 Igneous Lab: Iceland lavas