Skipreide

Skipreide (norrønt skipreiða) (også skrevet skibrede og skipreite) var en administrativ oppdeling av Norge i geografisk avgrensede områder der innbyggerne var kollektivt ansvarlige for å bygge, holde, ruste ut og bemanne et leidangsskip.

Skipreidene lå ikke bare ved kysten, de fleste skipreidene i Trøndelag var innlandsreider opp langs de brede elvene i Trøndelag. For eksempel hadde skipreidene ovenfor Gaulfossen i Gauldalen foruten fiskale formål, herunder smier, tjærebrenning (tjurru) også som hovedoppgave å skaffe tømmer ned til reidene nedenfor der det ble bygget vikingskip (snekker) som kunne ros helt ut til fjorden.

Nøyaktig hvor gammel skipreideinndelingen er vet man ikke, men skipreidene oppsto sammen med leidangssystemet og i flg. Snorre ble lovene utviklet/forbedret under Håkon den gode og Sigurd jarl på midten av 900-tallet.

Mot slutten av 1200-tallet ble skipreidene etterhvert kun fiskale formål, og skipreidene ble utgangspunkt for den administrative inndelingen i len for skatteformål helt frem til 1660-tallet.

En skipreide besto etter gammel ordning av frie menn, som skulle bygge, utruste, vedlikeholde og bemanne et leidangskip fullt proviantert for to eller tre måneder. Størrelsen på skipet ble bestemt etter antall årer eller sesser. Til å begynne med var kravet 40 årer (20 sesser) og et mannskap på oppimot 100 mann eller flere.

Hele Norge var inndelt i 279 skipreider i 1279 under Magnus Lagabøte.

Sjefen for en skipreide hadde tittelen styrmann og ble utnevnt av jarlen, eventuelt kongen. Mannskapet på et vikingskip ble plukket ut etter bestemte regler i lovenes leidangsbolker, og i Gulatingslova ble denne verneplikten begrenset oppad til hvert syvende hode, altså 14 % av befolkningen. Den minste enheten var de bøndene som skulle utruste en roer. Skipreidet skulle mobiliseres når det var fiender i landet, og det var fast prosedyre for dette stadiet. Det ble da utlyst allmenning, og vardene ble tent.

Skipreidene var opprinnelig et system for forsvar av landet. Etterhvert, og gradvis, utviklet skipreidetinget seg til det lokale finansielle og judisielle senteret, der lov og rett ble hevdet og skatt ble innbetalt. Skipreidene ble omdannet til tinglag ca. 1660.

Oversikt over skipreider 
Leidangen og skipreidene i Norge ca. 1300
I Heimskringla skriver Snorre om skipreide: «Kong Håkon satte en lov for hele landet langs hele kysten og så langt inn i landet som laksen går – han delte det i skipreider». Magnus Lagabøtes testamente inneholder en fylkesinndeling med navn og antallet skipreider. Mange av skipreidenes navn er kjent fra andre kilder som Aslak Bolts jordebok, men mange opplysninger har også gått tapt. I hht. P. A. Munchs Beskrivelse over kongeriket Norge var de historiske fylkene i Norge inndelt i følgende skipreider:

Háleygjafylki 
13 skipreider:
 Lófótar (Lofoten)
 Vestrál (Vesterålen)
 Andarnes (Andenes)
 Þrándarnes (Trondenes)
 Vága (Vågan)
 Steigar (Steigen)
 Salsta (Salten)
 Rauðeyjar (Rødøy)
 Mjölu (Meløy)
 Raðundar (Rana)
 Þjóttu (Tjøtta)
 Vefsnis (Vefsn)
 Sæfnarinnar (Alstahaug)

Naumdælafylki
9 skipreider:
 Birnudalr (Bindal)
 Narðeyjar (Nærøy)
 Lauga (Lauvsnes)
 Hunnar (Overhalla)
 Ranheim (Ranem)
 Fósnes
 Vikr (Vikna)
 Hálmeyar (Halmøya)
 Byrðu (Bjørnør)
 Eldueiðs (Namdalseid)

Sparbyggjafylki
8 skipreider:
 Snasar (Snåsa)
 Skaunar (Kvam i Steinkjer)
 Vigmundar (Egge i Steinkjer)
 Stóðs (Stod i Steinkjer)
 Ógnardal (Ogndal)
 Íþrottar (Mære)
 Sparbýggja (Sparbu)
 Bagabú (Henning i Steinkjer)

Eynafylki
6 skipreider:
 Beitstaðar (Beitstad i Steinkjer)
 Vera (Verran)
 Ýzta (Utøy i Inderøy)
 Sandavalla (Sandvollan i Inderøy)
 Viðbyggja (Sakshaug i Inderøy)
 Ryrinar (Røra i Inderøy)

Verdœlafylki
5 skipreider:
 Haug (Haug i Verdal)
 Ofanmýra (Leksdal i Verdal)
 Farar (Stiklestad i Verdal)
 Veddrar (Vuku i Verdal)
 Råbyggja (Vinne i Verdal)

Skœynafylki
6 skipreider:
 Frólar
 Ölvishaug
 Refskeyna
 Ekni
 Yttrieyar
 Másarvik

Stjórdœlafylki
8 skipreider:
 Ogló
 Varnes
 Hof
 Hegrinar
 Eyja
 Lexudal
 Selabú
 Þýðdal

Strindafylki
4 skipreider:
 Hlaða (også Manvikr)
 Lexuvikr (hovedsognet)
 Lagatún
 Ássinn

Gauldœlafylki
10 skipreider:
 Tildra
 Kleppabús
 Leina
 Gimsa
 Vigleikstaða
 Haslabrekku
 Fors
 Heylanda
 Efsta
 Holtál

Orkdœlafylki
8 skipreider:
 Ness
 Boðvikr
 Birgsa
 Skaunar
 Orkadal
 Meðaldal
 Rennabú
 Uppdal

Norđmœrafylki
16 skipreider:(Senere Fosen)
 Bjarnaura
 Áfjarðar
 Veiklinar
 Rissar
 Staðs
 Hitrar
 Hefnis
(Senere Nordmøre)
 Aurar
 Ædeynar
 Hölsynjar
 Súrnadal
 Stangarvíkr
 Þingvalla
 Barknarfjarðar
 Afreynar
 Sundal

Raumsdælafylki
8 skipreider:
 Stims
 Sunds
 Bylingseyjar
 Vestnes
 Eiriksfjarðar
 Leirheim eller Raudven
 Straums
 Nes

Sunnmærafylki
16 skipreider
 Nyrđri hlutr:
 Vatne
 Grjóta
 Borgundar
 Valla
 Sikkífli
 Slygs
 Dala
 Sunnífli
 Sýđri hlutr:
 Harundar
 Hađareiđ
 Fjarđar
 Voldar
 Rauđvinjar
 Njarđeyjar
 Úlfsstein
 Vanífli

Firđafylki
15 skipreider:
 Nyrđri hlutr sýsla
 Stađ
 Davika
 Eygis
 Horninjadal
 Gloppa
 Breiđefnis
 Innvika
 Alda
 Strjón
 Jólstr
 Brandseyar
 Sýđri hlutr sýsla
 Fjarđar
 Askvallar
 Ytri Dala
 Innri Dala

Sygnafylki
16 skipreider:
 Sýđri hlutr sýsla
 Lámvika
 Kleifvalla
 Hvamseyjar
 Víkr
 Þjúga
 Sýrstrandar
 Nyrđri hlutr sýsla
 Nóra
 Sóknadal
 Aurland
 Sólvarna
 Marheimsfjöru
 Lustrar
 Jóstrudal
 Árdal
 Læradal
 Borgundar

Hǫrðafylki
32 skipreider:
 Norđrhǫrđaland
 Gula
 Lindiáss
 Fjannar
 Rađar
 Alnfitjar
 Hosangra
 Mjalda
 Arnar
 Eikangra
 Herđlu
 Sótr
 Sjalta
 Sunnhǫrđaland
 Framness 
 Strandvíkr
 Kvennaherađ
 Strandarbarm
 Uppdal
 Vág
 Fjón
 Fjǫru
 Fjǫlbyrju
 Etni
 Skóđinjarvikr
 Vǫrs
 Bólstađa eller Stafnnes
 Ævangra eller Vatnsverja
 Vang
 Holabygđar
 Harđangr
 Eystusynjar
 Jónadal eller Samla
 Grönvinjar
 Kinsarvikr
 Rœrgudal

Rygjafylki
32 skipreider:
 Rygjafylkí norðan Fjarðar (senere Ryfylkí)
 Skǫru
 Nyrđri Karmtar
 Syđri Karmtar
 Leirangra
 Vatn
 Víkadal
 Hýsfjarđar
 Súladal
 Jalsa
 Hjálmaland
 Sæbœjar
 Nyrđri Árdal
 Syđri Árdal
 Hestbœjar
 Hauskeið
 Askeyjar
 Rygjafylkí sunnan Fjarðar (senere Jaðri)
 Eiđsu
 Hylju
 Guða (Tunguness)
 Játúns
 Gǫnd (Gandar)
 Sóla
 Klep
 Haug
 Haugland
 Kviđu
 Vallar
 Bjarkarheim
 Hetland
 Eikundasund
 Eikudal
 Sóknardal

Egđafylki
12 skipreider:
 Listasýsla
 Lundar (Lund i Rogaland, Tonstad, Sira og Gyland)
 Feta (Flekkefjord og Kvinesdal)
 Lista
 Berg (Lyngdal)
 Vatn (Hægebostad)
 Miðsýsla
 Fors (Vigmostad)
 Kallađaland (Holum)
 Hyljar (Søgne og Songdalen, også benevnt Klepland)
 Véa (Tveit/Ve)
 Austr-Agðír sýsla
 Sand (Lillesand)
 Bringsver (Landvik)
 Strengjareiđ (Tromøy)

Grænafylki
4 skipreider:
 Bamble (Bamble, Sannidal og Skåtøy)
 Hovund (Gjerpen, Siljan og Eidanger)
 Ulefoss (Holla, Lunde (ikke Ytre Flåbygd), Solum med Melum, Drangedal (ikke Tørdal))
 Lindheim (Sauherad, Bø og Heddal)

Tunsbergsýsla
6-7 skipreider:
 Numedal (Tjøme, Sandar, Tjølling, Hedrum og Brunlanes, det senere Brunla len)
 Arnadal (Stokke, deler av Sem, Andebu og Nøtterøy)
 Slagen (mesteparten av Sem, Borre og Undrumsdal)
 Råbygge (eldre navn: Røyrdal) (Lardal,  Hof, Vassås, Ramnes, Fon, Vivestad og Høyjord)
 Våle (Botne, Nykirke og Hillestad) 
 Sandsvær (I 1624 ble denne skipreide skilt fra Tønsberg len ved opprettelsen av Kongsberg sølvverk).
 Sande (eldre navn: Engra) Skoger og Strømm.
Sande er av P. A. Munch oppført under Tunsbergsysla, mens A. Steinnes mener Sande tilhørte Oslosysla.

Oslosýsla
7-8 skipreider:
 Mossedal
 Follo Eystri hlutr (Nesodden, Oppegård, Ski og nordre del av Ås)
 Follo Vestr hlutr (Frogn, Vestby og søndre del av Ås)
 Aker (Aker og Bærum)
 Asker (Asker, Røyken og Hurum)
 Lier
 Eiker
 Sande (Sande, Skoger og Strømm)
Sande er av P. A. Munch oppført under Tunsbergsysla, mens A. Steinnes mener Sande tilhørte Oslosysla.

Borgarsýsla
12 skipreider:
 Vǫrnu (Rygge og Våler)
 Rođa (Råde og Svindal)
 Vima (Skiptvet og Spydeberg)
 Frøylandir (Askim og Trøgstad)
 Hegginnar (Eidsberg)
 Skaunar (Rakkestad)
 Túnir (Tune, Rolvsøy, Glemmen, Kråkerøy og Varteig)
 Ođinseyjar (Onsøy)
 Ábyggja (Borge, Torsnes og Hvaler)
 Skjálberg (Skjeberg)
 Ingedal (Ingedal)
 Iddar (Idd)

Ranafylke
16 skipreider:
 Ranrikissýsla
 Vettaherađ
 Lúđrlag (Ludelag)
 Kvilda (Kvilde)
 Borđerna
 Saurbœja
 Tungu
 Sótanesherađ
 Stangarnes
 Elfarsýsla
 Lana 
 Orđóst (Ordost) 
 Þjórn (Tjørn)
 Frikna
 Þorpa 
 Innland 
 Hísingar (Hisingen)

Spor etter skipreidene 
Leidangskipenes naust har vært av betydelig størrelse. I 1247 var Bergens største bygning et naust på 54×36 m (1944 m²). Mange av nausttuftene er kartlagt av arkeologer, men det er fortsatt mulig å finne flere. I strandbeltet langs sørsiden av Beitstadfjorden er det påvist minst fem nausttufter over en strekning på 10 km, tre av dem blant de største som er kjent i Norge. Disse er 30–38 m lange og har en bredde på 13–19 m.

Referanser

Litteratur 
 Stig Berge (2013). Ordo Hospitalis Sancti Johannis Jerosolomitani - eorum fratres, canones et milites. ISBN 978-82-303-2430-1.
 
 
 
 
 
 
 
 

Tidligere administrative inndelinger i Norge
Norges historie
Norges militærhistorie
Vikingtiden
Norrøn tid