Lappsanger

Lappsanger (Phylloscopus borealis) er en monotypisk langdistansetrekkfugl i sangerfamilien (Phylloscopidae) og inngår i den tallrike gruppen av bladsangere (Phylloscopus). Arten hekker fra lengst nord i Norge (Troms og Finnmark) og østover gjennom det nordlige Fennoskandia, Russland med Sibir, det nordlige Mongolia og det aller nordøstligste Kina, samt i det vestligste Alaska. Fuglene overvintrer i Sørøst-Asia.

På Norsk rødliste for arter 2021 klassifiseres arten som sterkt truet, som i rødlista for 2015. Hekkebestanden ble i 2015 anslått til 30–200 individer i Norge og cirka 100 individer i Sverige, mens den i 2011 ble anslått til cirka  individer i Finland. På den internasjonale rødlista regnes den som livskraftig.

Etymologi 
Det vitenskapelige slektsnavnet Phylloscopus stammer fra de to gammelgreske uttrykkene phullon (φυλλον) og skopos (σκοπος), som betyr løvsøker eller undersøker løv. Selve artsnavnet, borealis, følger av det gammelgreske uttrykket boreas (βορεας), som betyr nord eller nordlig. Epitetet refererer ikke bare til nordlige breddegrader, men også til en fordeling eller rekkevidde nord for tidligere kjente former.

Taksonomi 
Lappsanger ble tidligere regnet som konspesifikk med kamtsjatkasanger (P. examinandus) og honshusanger (P. xanthodryas), men disse er nå skilt i tre arter. Kamtsjatkasanger og honshusanger blir imidlertid fortsatt referert til som lappsangere i flere østlige land, noe som kan gjøre det vanskelig å bestemme arten i land der den overvintrer.

Biologi 
Lappsanger blir cirka 11–13 cm lang og veier cirka 10 g, og er noe større enn løvsanger (P. trochilus). Den har lange og tydelige øyenbryn og en linje gjennom øye og et smal hvit vingebånd. Hodet er relativt lite og nebbet rett og mørkt. Undernebbet har gul-oransje base. Fjærdrakten er grålig olivengrønn på oversiden og mer skittenhvit på undersiden. Stjerten er ganske kort.

I hekketiden trives arten i det nordligst skogbeltet, i Norge typisk der det vokser dvergbjørk, men lenger østover også i barskog, typisk furuskog ispedd bjørk, poppel og vier med sporadiske innslag av gran. I høyder opp til  også rhododendronkratt, og over tregrensen også fjellkratt. I overvintringsområdene er den sjelden å finne over , som oftest i områder med blandet løvskog og eviggrønn skog og i regnskogkanter og i områder med sekundærvekst, inkludert skogkledde bekker, i kantsoner av dyrket mark, mangoplantasjer, hager og mangrover.

Dietten består av insekter og andre små virvelløse dyr, som fuglene fanger fra vegetasjonen. Døgnfluer (Ephemeroptera), steinfluer (Plecoptera), flere typer rettvinger (Orthoptera), støvlus (Psocoptera), nebbmunner (Hemiptera), dvergsikader (Cicadellidae), bladlus (Aphidoidea), nettvinger (Neuroptera), sommerfugler (Lepidoptera) og mange andre arter står på menyen.

Redet plasseres gjerne i vegetasjonen på bakken, ofte inntil en busk eller lignende. Det har gjerne en diameter på cirka  og en utvendig høyde rundt . Byggematerialet er typisk myke røtter, gress, mose og dyrehår (ofte fra reinsdyr). Hunnen legger normalt 5–6 egg fra sent i juni, og hunnen ruger eggene i cirka 11–14 dager. Begge foreldrene mater ungene, men kun mora steller og beskytter dem i redet. Ungene får full fjærdrakt etter cirka 14 dager.

Arten er en langdistansetrekkfugl. Fuglene lengst vest i utbredelsesområdet (Norge) kan migrere opp mot  for å overvintre.

Inndeling 
Inndelingen følger Birds of the World og er i henhold til Winkler, Billerman & Lovette (2020). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl (NNKF) og er i henhold til Syvertsen et al. (2008, 2017, 2020). Eventuelle navn i parentes er midlertidige og mangler et offisielt norsk navn.

 Passeriformes, spurvefugler
 Passeri, sangfugler
 Passerida
 Sylvioidea
 Phylloscopidae, bladsangerfamilien
 Phylloscopus, bladsangere
 P. borealis, lappsanger (monotypisk)

Referanser

Eksterne lenker 
 

Bladsangere
Fugler på norsk rødliste