Plötzensee (fengsel)

Plötzensee (tysk: Justizvollzugsanstalt Plötzensee (JVA Plötzensee)) er et fengsel i bydelen Charlottenburg-Wilmersdorf i Berlin. Fengselet dekker et areal på 25 hektar og har en kapasitet på 577 innsatte. Det er underlagt Berlins senat. 

Fengselet ble bygget i årene mellom 1868 og 1879, men er i ettertid særlig kjent for at fengselet var det viktigste henrettelsesstedet under det nasjonalsosialistiske styret da  personer ble henrettet.

Etablering 

Fengselet ble etablert etter en beslutning av den prøyssiske regjeringen under kong Vilhelm I og bygget på eiendommen til godset i Plötzensee. Stedet har navn etter innsjøen og kommer fra Plötze (tilsvarende polsk: Płoć), et lokalt tysk navn på fisken mort, som yngler i innsjøen. Området ble delt av Berlin-Spandau skipskanal fra 1859 og lå opprinnelig utenfor bygrensen, men ble inkludert i Stor-Berlin ved en lov fra 1920.

Da fengselet ble bygget hadde det en kapasitet på  innsatte. I tillegg til selve fengselsbygningen, inkluderte området administrasjonsbygg, servicebygninger, verksteder, sykestue, et kapell og innkvartering for personalet.

Henrettelser 1890–1932 
I årene 1890 til 1932 ble totalt 32 mennesker henrettet etter å ha blitt dømt for drap. Disse innsatte ble halshugget utendørs i fengselets gårdsrom.

Under nasjonalsosialistene 
Under det nasjonalsosialistiske styret ble fengselet brukt til politiske fanger og også som vanlig fengsel. Fangene var innestengt i små, fuktige celler med få og korte tillatelser til å være i fengselsgården. Matmangelen rammet de innsatte, og forholdene ble forverret i siste halvdel av krigen på grunn av overbelegg og mangelfull medisinsk behandling.

Henrettelser 1937–1945 

Giljotinen ble installert i fengselet i 1937, overført i hemmelighet fra Bruchsal fengsel. 37 personer ble henrettet ved hjelp av den nye installasjonen resten av 1937, 56 ble drept i 1938 og 95 i 1939.

Giljotinen ble ødelagt under et alliert bombeangrep natten mellom 3. og 4. september 1943. Fengselet ble truffet flere ganger, med store ødeleggelser, men fangene ble holdt innelåst i sine celler. Det etterfølgende fluktforsøket hvor fire dødsdømte fanger lyktes å rømme medførte at myndighetene ikke lenger ønsket å ha et stort antall dødsdømte samlet, og henrettelsesrommet ble utstyrt med en kraftig bom med store kroker, hvor de dødsdømte ble hengt fra, åtte ad gangen. I uken 7. til 12. september ble mer enn 250 fanger hengt. 186 ble hengt natten mellom 7. og 8. september 1943.

Rundt halvparten av de som ble henrettet var tyskere, og de fleste av disse var dømt til døden for motstandsarbeid mot det nasjonalsosialistiske styret. Men ofre for det tilfeldige rettssystemet i Plötzensee var også personer som ble dømt til døden for mindre forseelser, særlig etter 1939. Rundt 600 henrettede kom fra Tsjekkoslovakia, 253 var polakker og 245 franskmenn.

Mot slutten av krigen ble Plötzensee i større grad et fengsel for motstandere av det nasjonalsosialistiske styret. Etter 20. juli-attentatet ble 90 mennesker henrettet i Plötzensee etter mistanke om deltakelse i eller bistand til attentatet.

Den siste henrettelsen skjedde 20. april 1945, og de resterende innsatte ble frigjort fem dager senere av Den røde armé under slaget om Berlin.

Noen av de henrettede 

 Abdulla Aliş
 Marianne Baum
 Maurice Bavaud
 Cato Bontjes van Beek
 Liane Berkowitz
 Robert Bernardis
 Heinz Birnbaum
 Eugen Bolz
 Eva-Maria Buch
 Musa Cälil
 Hans Coppi
 Hilde Coppi
 Alfred Delp
 Benita von Falkenhayn
 Erich Fellgiebel
 Eberhard Finckh
 Jakob Gapp
 Julius Fučík
 Carl Friedrich Goerdeler
 Hans Bernd von Haeften
 Albrecht von Hagen
 Otto og Elise Hampel, inspirasjonen til Hans Falladas roman Alle dør alene fra 1947
 Georg Hansen
 Arvid Harnack
 Mildred Harnack
 Paul von Hase
 Ulrich von Hassell
 Egbert Hayessen
 Wolf-Heinrich Graf von Helldorf
 Albert Hensel
 Liselotte Herrmann
 Helmut Hirsch
 Erich Hoepner
 Caesar von Hofacker
 Helmuth Hübener (yngste henrettet, bare 17 år)
 Hilde Jadamowitz
 Richard Hüttig
 Friedrich Gustav Jaeger
 Heinz Joachim
 Marianne Joachim
 Otto Kiep
 Johanna Kirchner
 Hans Georg Klamroth
 Friedrich Klausing
 Ewald von Kleist-Schmenzin
 Sala Kochmann
 Theodor Korselt
 Alfred Kranzfelder
 Karlrobert Kreiten
 Adam Kuckhoff

 Julius Leber
 Wilhelm Leuschner
 Hans Otfried von Linstow
 Hilde Loewy
 Hans-Georg Mannaberg
 Gerd Meyer
 Hanni Meyer
 Herbert Michaelis
 Helmuth James Graf von Moltke
 Renate von Natzmer
 Arthur Nebe
 Helmut Neumann
 Vera Obolensky
 Paul Ogorzow
 Erwin Planck
 Johannes Popitz
 Adolf Reichwein
 Heinz Rotholz
 Siegbert Rotholz
 Lothar Salinger
 Rudolf von Scheliha
 Friedrich Werner von der Schulenburg
 Fritz-Dietlof von der Schulenburg
 Harro Schulze-Boysen
 Libertas Schulze-Boysen
 Elisabeth Schumacher
 Kurt Schumacher
 Ulrich Wilhelm Graf Schwerin von Schwanenfeld
 Robert Stamm
 Berthold Schenk Graf von Stauffenberg
 Werner Steinbrinck
 Helmuth Stieff
 Carl-Heinrich von Stülpnagel
 Maria Terwiel
 Elisabeth von Thadden
 Fritz Thiele
 Adam von Trott zu Solz
 Peter Yorck von Wartenburg
 Hermann Josef Wehrle
 Josef Wirmer
 Erwin von Witzleben

Etter andre verdenskrig 

I 1945 bestemte de allierte okkupasjonsmyndighetene at Plötzensee skulle brukes som ungdomsfengsel, (Jugendstrafanstalt Berlin). Den store celleblokken ble ødelagt under krigen, og ble ikke gjenoppbygget, og en av de gamle bygningene ble revet og nye bygninger for ungdomsinnsatte ble bygget på området. Fengselsområdet har fortsatt sin egen sykestue.

I tillegg sonet flere tidligere DDR-topper i Plötzensee etter den tyske gjenforeningen. En av de mest prominente fangene var DDRs siste kommunistleder Egon Krenz, som sonte i Plötzensee fra januar 2000. til han ble løslatt julen 2003.

Dagens bruk

Museum 
Det er opprettet et museum på stedet.

Se også 
 Plötzensee
 Plötzensee (strøk)
 Plötzensee (minnesmerke)

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Fengselets hjemmesider
 Den tyske motstandsbevegelsens minnesenter i Berlin
 Plötzensee minnested 
 Plötzensee på jewishvirtuallibrary.org

Fengsler i Tyskland
Byggverk i Berlin
Charlottenburg-Wilmersdorf
Byggverk fullført i 1879
Fredete byggverk i Tyskland