Peggy Ashcroft

Edith Margaret Emily Ashcroft (født 22. desember 1907 i Croydon i England, død 14. juni 1991 i London i England) var en britisk skuespiller.

Kort biografisk skisse 
Ti år gammel mistet Peggy Ashcroft sin far, William Worsley Ashcroft, som soldat i første verdenskrig, mens moren, Violetta Maud Ashcroft, døde da hun var bare 18. Etter dette ble hun og broren, Edward Ashcroft, overlatt fullstendig til seg selv.

Peggy var elev ved Woodford School i Croydon, før hun ble student ved England Central School of Speech and Drama i London, England. Hun mottok også et diplom i Dramatic Art ved The University of London.

Peggy Ashcroft ble gift og skilt tre ganger; første gang med forleggeren Rupert Charles Hart-Davis, 23. desember 1929. De ble skilt i 1931. Så inngikk hun ekteskap med teaterdirektør og skuespiller Theodore Komisarjevsky i november 1934, men ble skilt fra ham 15. juni 1937, og til sist ble hun 14. september 1940 gift med advokaten Jeremy Nicholas Hutchinson. Sammen med Hutchinson fikk hun to barn, Eliza Hutchinson (født 1941) og Nicholas Hutchinson (1945). Hun ble skilt fra Jeremy Hutchinson i desember 1965.

Karriere 
Peggy Ashcroft gjorde sin scenedebut i 1927 og hennes filmdebut skjedde i 1933 for britiske Gaumont i The Wandering Jew. Blant de rollene fra hennes yngre år som spesielt huskes er tolkningen av Desdemona, i samspill med Paul Robeson som Othello, tidlig på 1940-tallet. Hun gjorde også et sterkt inntrykk som den stille, følelseskvalte landsbykona (som forsøkte å gjemme seg unna) i Alfred Hitchcocks Mannen som visste alt (1935).

Både i 1946 og 1960 spilte hun glitrende i John Websters The Duchess of Malfi. Peggy Ashcroft var i det hele den ledende stjerne ved Londons West End, og viden berømt og anerkjent som det 20. århundrets fremste britiske skuespillerinne. I 1956 ble hun hedret med utnevnelse til Dame Commander of the Order of the British Empire, og ble fra nå av tiltalt som Dame Peggy Ashcroft.

Peggy Ashcrofts spilte i løpet sin 65 årige karriere mot en rekke størrelser, som for eksempel John Gielgud, Robert Donat, Laurence Olivier, Michael Redgrave og Ralph Richardson.

Hun mottok Oscar for beste kvinnelige birolle i 1984 i David Leans En reise til India, en dapsjon av E.M. Forsters roman av samme navn, og nøt også stor internasjonal anerkjennelse, og en BAFTA som beste hovedrolleinnehaver, for miniserien "Juvelen i kronen" (1984–85), som ble vist på fjernsyn i en rekke land.

Milepæler (utmerkelser) 
 Scenisk debut i Dear Brutus ved Birmingham Repertory Theatre i 1926.
 Første opptreden i London med One Day More i 1927.
 Debut som filmskuespiller i The Wandering Jew i 1933.
 Debut på Broadway med High Tor i 1937.
 I 1951 ble Peggy Ashcroft utnevnt til kommandør av Order of the British Empire (CBE).
 I 1954 ble hun av kong Haakon VII tildelt Kongens fortjenstmedalje i gull, for sin tolkning av Hedda Tesman i Henrik Ibsens drama, Hedda Gabler.

 I 1956 ble hun adlet som Dame Commander av Order of the British Empire. Hun hadde deretter rett til å føre tiltaleformen Dane foran sitt navn.
 Fjernsynsdebut i 1959 med Shadow of Heroes.
 I 1961 mottok hun en dramatisk litteraturpris fra Oxon.
 I 1962 var hun den første britiske skuespiller som i levende live har fått et teater oppkalt etter seg, i det teaterdelen av Fairfield Halls i hjembyen Croydon, ble døpt The Ashcroft Theater til hennes ære.
 I 1964 mottok hun en dramatisk litteraturpris fra Leicester.
 I 1965 mottok hun en dramatisk litteraturpris fra Universitetet i London.
 I 1968 ble hun kalt til direktør for The Royal Shakespeare Company.
 Beste kvinnelige skuespiller på fjernsyn i 1980 i Cream in My Coffee.
 Beste fjernsynshovedrolle i 1984 i The Jewel in the Crown.
 For sin rolle som Mrs. Moore i David Leans film En reise til India vant hun i 1984 en Oscar for beste kvinnelige birolle.
 Prisen, Society of London Theatre Special Award, 1991.

Film 
 The Wandering Jew (1933), som Olalla Quintana
 Mannen som visste alt (1935), som Crofters kone, Margaret.
 Rhodes (1936), som Anna Carpenter.
 Nonnens historie (1959), som Mother Mathilde
 Tell Me Lies (1968), som Actor.
 Secret Ceremony (1968), som Hannah.
 3 Into 2 Won't Go (1969), som Belle.
 Sunday Bloody Sunday (1971), som Mrs. Greville.
 The Pedestrian (1974) [eller på tysk: Der Fußgänger], som Lady Gray.
 Hullabaloo Over Georgie and Bonnie's Pictures (1979) som Lady Gwyneth.
 En reise til India (1984) som Mrs. Moore.
 When the Wind Blows (1986) som stemmen til Hilda Bloggs.
 Madame Sousatzka (1988) som Lady Emily.

Fjernsyn 
 Twelfth Night (1937)
 Rosmersholm (1965), som Rebekka West.
 The Wednesday Play: Days in the Trees (1967)
 The Cherry Orchard (1971). [Kåret til månedens drama]
 Hullabaloo Over Georgie and Bonnie's Pictures, (1978)
 Edward and Mrs Simpson (1978), som Queen Mary
 Caught on a Train (1980), som Frau Messner
 Little Eyolf (1982), som The Rat Wife. [Kåret til månedens drama]
 The Jewel in the Crown (1984), som Barbie Batchelor
 Laurence Olivier -- A Life (1986), Intervjues.
 A Perfect Spy (1987)
 Murder By the Book (1990), som forfatteren Agatha Christie.
 The Heat of the Day (1990), som Stellas Cousin.
 Cream in My Coffee (1990), som Jean Wilsher.
 She's Been Away (1991), som Lillian Huckle.
 Backstage at Masterpiece Theatre: A 20th Anniversary Special (1991), intervjues og vises i utdrag fra ulike forestillinger.

Som Ibsentolker 
Peggy Ashcroft utmerket seg gjennom flere Ibsen-forestillinger. For sin tolkning av Hedda Gabler ble hun i 1954 tildelt Kongens fortjenstmedalje i gull.

I 1965 spilte rollen som Rebecca West mot Knut Wigert (John Rosmer) i fjernsynsdramaet Rosmersholm. Stykket ble filmtisert av BBC, og ble første gang vist i BBC den 26. september 1965. Regien var ved Michael Barry, og produsent for filmen var Cedric Messina.

I 1982 spilte hun også rollen som rottejomfruen i fjernsynsdramaet Little Eyolf. Regissør var Michael Darlow. Filmen ble første gang vist på BBC 2 19. juli 1982, og ble også kåret til månedens film.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 

Engelske skuespillere
Oscar-vinnere (birolle)
BAFTA-vinnere
Personer fra Croydon
Order of the British Empire (KBE/DBE)
Kongens fortjenstmedalje i gull