Piplerker

se tekst

Piplerker (Anthus) er ei kosmopolitisk gruppe med spurvefugler (Passeriformes) som inngår i erlefamilien (Motacillid), der den er den mest tallrike slekten med sine 42 arter. Artene har en tilnærmet kosmopolitisk utbredelse. Fire arter hekker regulært i Norge; heipiplerke, lappiplerke, skjærpiplerke og trepiplerke. Flere andre arter fra denne gruppen observeres her under høst- og vårtrekkene.

Taksonomi 

Anthus er den største gruppen i erlefamilien, men forskning publisert i 2019 antyder at slekten trolig er parafyletisk med hensyn til Macronyx og trenger revisjon. Den større Anthus utgjør trolig fire distinkte klader, hvorav en klade med stripepiplerke  og steinpiplerke  er søstergruppen til Macronyx, mens en annen klade med de palearktiske artene er søstergruppen til alle arter fra den nye verden og små afrikanske piplerker. Disse to kladene utgjør tilsammen søstergruppen til store afrikanske piplerker.

En studie publisert i Zootaxa i mars 2021 bekrefter at A. chii er gyldig nomenklatur og skal ha prioritet over A. lutescens for arten gresspiplerke, samt at A. turdinus er et gyldig juniorsystem for denne neotropiske arten. Félix de Azara beskrev opprinnelig fem arter med «Alondra» (av lat. alaudula = lerker) i sitt banebrytende arbeid om fuglene i Paraguay i 1805. To av dem var piplerker i slekten Anthus: Nr. 146 «Alondra Chií» og nr. 147 «Alondra Correndera». Vieillot (1818) beskrev deretter formelt de to basert utelukkende på Azaras beskrivelser, som henholdsvis A. chii og A. correndera. Førstnevnte har imidlertid lenge vært ansett som uidentifiserbar, selv om navnet ofte har blitt brukt som et gyldig navn for A. lutescens. Nå bekrefter imidlertid denne studien at rett nomenklatur for nr. 146 «Alondra Chií» er A. chii.

Biologi 
Piplerkene er relativt små og slanke fugler med lang stjert og et rett, spisst nebb. Fjærdraktene har kryptisk mønster og er jord- og sandfargede, kanskje med innslag av litt okergult, rødtoner, olivengrønt, brunt, grått og hvitt. Det kryptiske mønsteret er tilnærmet sort eller mørkt. Artene har lysere underside som kan ha et mørkt strekmønster. Mange arter har også lyse øyenbrynsstreker og føtter med lange, tynne tær og ei relativt lang hallux-klo.

Sangen er karakteristisk, og fremføres ofte i sangflukt. Piplerkene eter mest insekter og fuglene oppholder seg mest på bakken, der de også plasserer reiret sitt, ofte godt gjemt i en gresstue eller lignende.

Piplerker som hekker regulært i Norge

Inndeling 
Inndelingen og utbredelse følger Birds of the World. Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl.

 Passeriformes, spurvefugler
 Passeri, sangfugler
 Passerida
 Passeroidea
 Motacillidae, erlefamilien
 Dendronanthus, skogerle, monotypisk
 Motacilla, erler, 13 arter
 Madanga, madanga, monotypisk
 Anthus, piplerker, 42 arter
 A. novaeseelandiae, australpiplerke
 A. richardi, tartarpiplerke
 A. rufulus, orientpiplerke
 A. cinnamomeus, savannepiplerke
 A. hoeschi, fjellpiplerke (monotypisk)
 A. nyassae, miombopiplerke
 A. similis, langnebbpiplerke
 A. nicholsoni, (ikke navngitt, sørlangnebbpiplerke)
 A. godlewskii, mongolpiplerke (monotypisk)
 A. campestris, markpiplerke (monotypisk)
 A. leucophrys, brannpiplerke
 A. vaalensis, slettepiplerke
 A. pallidiventris, kongopiplerke
 A. nilghiriensis, nilgiripiplerke (monotypisk)
 A. sylvanus, bergpiplerke (monotypisk)
 A. berthelotii, kanaripiplerke
 A. melindae, malindipiplerke
 A. lineiventris, stripepiplerke
 A. crenatus, steinpiplerke (monotypisk)
 A. gutturalis, papuapiplerke
 A. pratensis, heipiplerke
 A. roseatus, rosenpiplerke (monotypisk)
 A. trivialis, trepiplerke
 A. hodgsoni, sibirpiplerke
 A. gustavi, tundrapiplerke
 A. cervinus, lappiplerke (monotypisk)
 A. spinoletta, vannpiplerke
 A. petrosus, skjærpiplerke
 A. rubescens, myrpiplerke
 A. spragueii, præriepiplerke (monotypisk)
 A. chii, gresspiplerke (tidligere, A. lutescens)
 A. peruvianus, perupiplerke (monotypisk)
 A. furcatus, punapiplerke
 A. chacoensis, chacopiplerke (monotypisk)
 A. correndera, correnderapiplerke
 A. antarcticus, sørgeorgiapiplerke (monotypisk)
 A. nattereri, okerpiplerke (monotypisk)
 A. hellmayri, pampaspiplerke
 A. bogotensis, paramopiplerke
 A. brachyurus, korthalepiplerke
 A. caffer, buskpiplerke
 A. sokokensis, sokokepiplerke (monotypisk)
 Tmetothylacus, gullpiplerke, monotypisk
 Hemimacronyx, sitronpiplerker, 2 arter
 Macronyx, savannepiplerker, 7 arter

Referanser

Eksterne lenker 
 

Erler og piplerker
Fugler formelt beskrevet i 1805
Dyr formelt beskrevet av Johann Matthäus Bechstein