Dario Fo

Dario Fo (født 24. mars 1926  i Sangiano i provinsen Varese i Lombardia i Italia, død 13. oktober 2016 i Milano) var en  italiensk dramatiker og teaterregissør som mottok Nobelprisen i litteratur i 1997. I Norge var han særlig kjent for sine satiriske skuespill av politisk og sosial karakter. Han var en av de få italienske skuespillforfattere som regelmessig fikk sine stykker oppført over hele verden mens han levde. Av hans skuespill oppført i Norge kan nevnes «En anarkists tilfeldige død», «Vi betaler ikke, vi betaler ikke». I Italia var han også kjent som skuespiller og instruktør, ofte i egne teatergrupper sammen med sin kone Franca Rame. Hans arbeid ga dem begge i perioder problemer med det etablerte Italia, i form av for eksempel arrestasjoner og fysiske overgrep.

Liv og virke

Bakgrunn
Foreldrene var Felice Fo (1898-1987) og Pina Rota (1903-1987). Dario Fos far var stasjonsmester, amatørskuepiller og sosialist. Familie måtte flytte hyppig, idet faren ble postert til stadig nye steder i jernbanesystemet. Møte med fortellerkunsten fikk den unge Dario fra sin morfar, som var fisker og glassblåser.

Familien var engasjert i antifascistisk motstandsarbeid, og Dario hjelp faren med å smugle flyktninger og desertører over til Sveits under annen verdenskrig.

Som ung bedrev Fo maleri og utdannet seg til arkitekt. Han deltok i en amatørteatergruppe som han skrev sketsjer og farser. I Paris studerte han mime hos Jacques Lecoq og var knyttet til Piccoloteateret i Milano som skuespiller og tekstforfatter.

Forfatter
Hans gjennombrudd kom i 1953 med revyen Il dito nell'occhio. I 1958 grunnla han teaterselskapet Compagnia Fo-Rame sammen med sin kone Franca Rame. I 1968 var de del av teaterkollektivet Nuova scena som var en agitasjonsteater som var direkte knyttet til det italienske kommunistiske parti. I 1970 grunnla Fo sammen med hustruen teaterkollektivet La Comune.

Dario Fo var gjennom hele sitt virke vært en viktig og retningskapende inspirator politisk likesinnede teaterfolk som interesserer seg for politisk teater, gjennom sine samfunnskritiske og humoristiske teaterstykker.

Priser (utvalg) 
 1997 – Nobelprisen i litteratur
 1983 – Sonningprisen

Litteratur
 Erminia Artese. Dario Fo parla di Dario Fo. Cosenza, Lerici 1977
 Anna Barsotti. Eduardo, Fo e l'attore-autore del Novecento. Roma, Bulzoni, 2007
 Anna Barsotti, Eva Marinai (a cura di). Dario Fo e Franca Rame, una vita per l'arte, Corazzano (PI), Titivillus, 2011
 Lanfranco Binni. Dario Fo. Firenze, La Nuova Italia 1977
 Andrea Bisicchia. Invito alla lettura di Dario Fo. Milano, Mursia 2003
 Concetta D'Angeli - Simone Soriani (a cura di). Coppia d'arte - Dario Fo e Franca Rame. Pisa, Plus, 2006
 Giuseppina Manin (a cura di). Dario Fo - Il mondo secondo Fo. Conversazione con Giuseppina Manin. Parma, Ugo Guanda Editore, 2007
 Claudio Meldolesi. Su un comico in rivolta. Roma, Bulzoni 1978
 Marisa Pizza. Il gesto, la parola, l'azione. Roma, Bulzoni 1996
 Paolo Puppa. Il teatro di Dario Fo. Venezia, Marsilio 1978
 Antonio Scuderi. Dario Fo and Popular Performance. Legas 1998
 Simone Soriani. Dario Fo. Dalla commedia al monologo (1959-1969). Corazzano (PI), Titivillus, 2007
 Chiara Valentini. La storia di Dario Fo. Milano, Feltrinelli 1997

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 

Italienske dramatikere
Italienskspråklige forfattere
Italienske nobelprisvinnere
Nobelprisvinnere (litteratur)
Personer fra provinsen Varese