Garri Kasparov

Garri Kimovitsj Kasparov (russisk; Гарри Кимович Каспаров; født Garik Kimovich Weinstein 13. april 1963) er en sovjetiskfødt kroatisk tidligere profesjonell sjakkspiller og nåværende politisk aktivist. Han har høyest ELO-rating på FIDEs liste fra april 2005 (2812), og hadde tidenes høyeste rating på 2851 (1999) inntil Magnus Carlsen gikk forbi i 2012. Han var verdensmester i sjakk fra 1985 til 2000.

Etter å ha vært regnet som verdens klart sterkeste spiller i tjue år, kunngjorde Kasparov i mars 2005 at han ville trekke seg tilbake fra profesjonell sjakk. Han oppga som grunn at han ikke lenger var motivert til å spille seriøse turneringer, men meddelte samtidig at han godt kunne tenke seg å møte opp, da sporadisk, på mindre turneringer.

Han ble i 2014 tildelt statsborgerskap i Kroatia der han har bodd i lange perioder, har vært medlem av sjakklubben i Vukovar og spilt sjakk med president Ivo Josipović. Bakgrunnen var blant annet at han som opposisjonell opplevde problemer med Russland. Kasparov er kjent som tydelig og høylytt kritiker av Vladimir Putins regime som han omtaler som fascist og Putin som en mafiaboss. Han har beholdt sitt statsborgerskap i Russland.

Bakgrunn og tidlig karriere 

Han ble født som Garik (eller Harry) Kimovich Weinstein i Baku i Den aserbajdsjanske sosialistiske sovjetrepublikk (nå Aserbajdsjan). Hans armenske mors etternavn var Kasparian, og Kasparov er den russifiserte versjonen av dette navnet. Faren Kim Weinstein var av jødisk bakgrunn.

Kasparov studerte sjakk ved Mikhail Botvinniks sjakkskole. Man ble for alvor klar over talentet hans da han ble sovjetmester for juniorer i Tbilisi i 1976, med 7 av 9 poeng. Han var 13 år gammel. Han gjentok prestasjonen året etter, da med 8½ av 9 mulige poeng. 

I 1980 vant han junior-VM i Dortmund i Tyskland, og fire år senere var det klart for Kasparovs første VM-match.

Verdensmesterskapet 1984 
VM-kampen i 1984 mellom Anatolij Karpov og Garri Kasparov ble både langvarig og begivenhetsrik. Karpov tok tidlig ledelsen 4-0 i kampen, der det gjaldt å bli først til å vinne seks partier. Flere eksperter tippet at Kasparov ville bli slått 6-0 i løpet av 18 partier.

Etter sytten remispartier på rad økte Karpov ledelsen til 5-0. Deretter fulgte en ny remisserie før Kasparov noterte sin første seier i parti 32.

Karpov, som var tolv år eldre enn Kasparov, virket nå utslitt, og Kasparov vant raskt ytterligere to partier, slik at stillingen var 5-3 i Karpovs favør. På denne stillingen ble matchen avbrutt av Florencio Campomanes, daværende FIDE-president, med henvisning til spillernes helse. Karpov hadde blant annet gått ned ca. ti kg siden matchen startet. Det ble utlyst en ny match noen måneder senere.

Verdensmester 

I den andre matchen mellom Karpov og Kasparov i 1985 viste Kasparov seg som den sterkeste spilleren, og kunne utropes til verdensmester i en alder av 22 år. Dette var den yngste spilleren som noensinne hadde blitt verdensmester. Kasparov befestet stillingen øverst på verdensrankingen med flere turneringsseire, i tillegg til at han forsvarte tittelen tre ganger mot erkerivalen Karpov.

Som verdensmester begynte Kasparov å kjempe mot FIDE. Han opprettet en organisasjon som representerte sjakkspillere, GrandMasters’ Association (GMA), som skulle sørge for at sjakkspillerne fikk større innflytelse i verdenssjakkforbundet.

Utkastelse fra FIDE 
I 1993 hadde engelskmannen Nigel Short kvalifisert seg til å spille mot Kasparov om VM-tittelen. Kasparov og Short besluttet å spille matchen uten FIDEs medvirkning, under en annen organisasjon som Kasparov opprettet, Professional Chess Association (PCA). Kasparov og Short ble utestengt fra FIDE, og de spilte matchen sin i London. Kasparov vant klart. FIDE arrangerte sin egen VM-match mellom nederlenderen Jan Timman og tidligere verdensmester Karpov. Dermed holdt Kasparov PCA-tittelen og Karpov FIDE-tittelen.

Kasparov forsvarte tittelen i 1995 mot inderen Viswanathan Anand, før PCA brøt sammen (Intel, en av hovedsponsorene, trakk seg).

Kasparov forsøkte å organisere en ny VM-match, under enda en ny organisasjon World Chess Association (WCA). Dette førte til en match mellom Vladimir Kramnik og Aleksej Sjirov, som Sjirov vant. WCA brøt imidlertid snart sammen på grunn av finansieringsproblemer.

Dermed sto Kasparov uten noen tittel, men enda en organisasjon, BrainGames.com, kom inn i bildet, og etter mange forviklinger kom det i stand en tittelkamp mellom Kramnik og Kasparov i annen halvdel av 2000. En godt forberedt Kramnik overrasket Kasparov og vant det andre partiet. Kramnik vant matchen, og for første gang på seksten år hadde ikke Kasparov noen VM-tittel.

Kasparov beviste i 2001 at han fremdeles var verdens sterkeste turneringsspiller med et strålende resultat i Corus-turneringen i Wijk aan Zee i Nederland.

Partieksempel 

Partiet Kasparov-Topalov fra 1999 viser en av Kasparovs flotteste kombinasjoner:

1.e4 d6 2.d4 Sf6 3.Sc3 g6 4.Le3 Lg7 5.Dd2 c6 6.f3 b5 7.Sge2 Sbd7 8.Lh6 Lxh6 9.Dxh6 Lb7 10.a3 e5 11.0-0-0 De7 12.Kb1 a6 13.Sc1 0-0-0 14.Sb3 exd4 15.Sxd4 c5 16.Td1 Sb6 17.g3 Kb8 18.Sa5 La8 19.Lh3 d5 20.Df4+ Ka7 21.The1 d4 22.Sd5 Sbxd5 23.exd5 Dd6

(se diagrammet til høyre for gjeldende stilling)

24.Txd4!! cxd4 25.Te7+! Kb6 [25...Dxe7 26.Dxd4+ Kb8 27.Db6+ Lb7 28.Sc6+ Ka8 29.Da7#]  26.Dxd4+ Kxa5 27.b4+ Ka4 28.Dc3 Dxd5 29.Ta7 Lb7 30.Txb7 Dc4 31.Dxf6 Kxa3 32.Dxa6+ Kxb4 33.c3+! Kxc3 34.Da1+ Kd2 35.Db2+ Kd1 36.Lf1! Td2 37.Td7! Txd7 38.Lxc4 bxc4 39.Dxh8 Td3 40.Da8 c3 41.Da4+ Ke1 42.f4 f5 43.Kc1 Td2 44.Da7 1-0

Bøker 
Kasparov har skrevet flere bøker om sjakk. I 2003 ble første bind i fembindsverket Garry Kasparov on My Great Predecessors utgitt. Dette bindet omhandler verdensmestrene Wilhelm Steinitz, Emanuel Lasker, José Raúl Capablanca og Aleksandr Alekhin, og noen av deres samtidige mesterspillere. Bind to, som omhandler Max Euwe, Mikhail Botvinnik, Vasilij Smyslov og Mikhail Tal, kom senere i 2003. I 2004 kom bind tre om Tigran Petrosian og Boris Spasskij, og bind fire som omhandler Samuel Reshevsky, Miguel Najdorf og Bent Larsen, men først og fremst Bobby Fischer.

Politisk engasjement 
Fra 1984 til 1990 var Kasparov medlem av Sovjetunionens kommunistiske parti. Han var en av grunnleggerne av Det demokratiske partiet, men meldte seg ut et år senere på grunn av interne uoverensstemmelser. 1993 er han en av grunnleggerne av partiet Choice of Russia. I presidentvalget i 1996 støttet han gjenvalget av Boris Jeltsin. Etter at han trakk seg tilbake fra profesjonelt sjakkspill, grunnla han Den forente borgerfronten (russisk: Объединённый Гражданский Фронт, Obyedinyónnïy Grazhdánskiy Front) og ble medlem av Det andre Russland (russisk: Другая Россия/ Drugaja Rossija), en koalisjon av opposisjonspartier.

Den 16. desember 2006 var han en av organisatorene av en anti-Putindemonstrasjon der ca. 2000 personer deltok. I april 2007 deltok han i et protest i Moskva og ble arrestert. Han ble løslatt mot en bot på 1000 rubel (ca. 30 euro). I juli 2007 sammenliknet han regjeringen Putin med Mafia. I 2012 ble han valgt til formann av Human Rights Foundations internasjonale råd. I 2008 grunnla han sammen med blant andre Boris Nemtsov opposisjonsbevelgelsen Solidarnost (russisk: Объединнёное демократическое движение «Солидарность»). I 2013 søkte han om latvisk statsborgerskap, men ansøkningen ble avslått. Han ble innvilget kroatisk statsborgerskap i 2014.

Kasparov har uttalt seg kritisk om Russlands invasjon av Ukraina 2022, og er blitt definert som «utenlandsk agent» av russiske myndigheter.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
 
  75 kritiske stillinger fra Kasparovs partier

Russiske sjakkspillere
Sovjetiske sjakkspillere
Stormestere i sjakk
Verdensmestere i sjakk
Juniorverdensmestere i sjakk
Sjakkolympiadedeltagere
Personer fra Baku