Det Norske Kammerorkester

Det Norske Kammerorkester (DNK) er et kammerorkester i Oslo som ble startet i 1977. Orkesteret ble stiftet av fiolinisten Bjarne Fiskum som fikk idéen etter et sommerkurs for unge stryketalenter sommeren 1975. Siden starten har orkesteret spilt inn et 20-talls album og vært på en rekke turnéer i Norge, Europa, Asia og USA. Orkesteret har siden 1995 arrangert Oslo Vinternattsfestival hvert år. Med totalt seks Spellemannpriser, inkludert Årets spellemann for 1988, er orkesteret en av de mestvinnende artistene uavhengig av sjanger.

Våren 2020 endret DNK musikerprofil, da de introduserte et fast musikerkollektiv bestående av 21 strykere. Tidligere hadde også andre instrumentgrupper vært en del av orkesteret, som treblåsere og slagverk.

Fra 2021 er den finske fiolinsten Pekka Kuusisto musikalsk leder for DNK.

Historikk 
Terje Tønnesen var kunstnerisk leder i orkesteret fra etableringen. Iona Brown var kunstnerisk leder for orkesteret fra 1981 til 2001, en posisjon hun delte med Tønnesen. Siden 2002 var i tillegg Leif Ove Andsnes orkesterets første gjesteleder. Fra 2009 var fiolinisten Isabelle van Keulen knyttet til orkestret som kunstnerisk leder sidestilt med Terje Tønnesen.

Det Norske Kammerorkester var et prosjektorkester der medlemmene i orkesteret varierer fra prosjekt til prosjekt. Orkesteret hadde som mål å samle de beste musikerne i Norge til hvert prosjekt, og hentet musikere fra flere av de norske orkestrene med hovedvekt på musikere fra Oslo-Filharmonien, samt utstrakt bruk av frilansmusikere. Orkesteret forsøkte også å hente hjem norske musikere som jobber i utlandet til flere av sine prosjekter. Det var likevel alltid en kjerne av medlemmer som er med på å holde kontinuiteten i orkesteret. 

Orkesteret produserer 30 – 40 konserter årlig og har en egen serie i Oslo. I tillegg reiser orkesteret på egne turneer i Norge, samt besøker en rekke festivaler over hele landet. Orkesteret har ingen fast konsertarena, men spiller sine konserter i Oslo både i Den Norske Opera & Ballett, Oslo Konserthus, Gamle Logen og i en rekke kirker. Orkesteret fikk tidlig Universitetets Aula som hovedarena, og etter et opphold mens Aulaen var under restaurering fortsatte de i 2011 å spille flere av sine konserter der.

Økonomi 
Orkesteret er finansiert gjennom tilskudd fra den norske stat, samt Oslo kommune. Offentlig støtte utgjør ca. 50% av finansieringen. Øvrige inntekter kommer fra billettsalg, salg av konserter, samt sponsorinntekter.

Priser og utmerkelser 
 Griegprisen i 1983
 Kassettavgiftsfondets internasjonale lanseringsstipendium på 500.000 kroner i 1988
 Årets spellemann under Spellemannprisen 1988
 Spellemannprisen 1988 i klassen klassisk musikk/samtidsmusikk for Britten/Mozart/Tsjaikovski
 Spellemannprisen 1992 i klassen orkestermusikk for Joseph Haydn: Cellokonserter (med Truls Mørk som solist og Iona Brown som leder) 
 Nominert til Spellemannprisen 1995 i klassen orkestermusikk for Tchaikovsky, Shostkovich, Stravinsky; Kammermusikk
 Spellemannprisen 1996 i klassen orkestermusikk for Grieg og Nielsen: musikk for strykeorkester (med Iona Brown som leder) 
 Spellemannprisen 1999 i klassen samtidsmusikk for Rolf Wallin: Boyl (sammen med Oslo Filharmoniske orkester og Oslo Sinfonietta)
 Gramophones konsertpris 2000 for Haydn: Pianokonsert nr. 3, 4 og 11 (med Leif Ove Andsnes som leder og solist)
 Spellemannprisen 2000 i klassen klassisk musikk/samtidsmusikk for Haydn: Pianokonsert nr. 3, 4 og 11 (med Leif Ove Andsnes som leder og solist)
 Nominert til Spellemannprisen 2006 i klassen samtidsmusikk for Corelli Machine
 Nominert til Spellemannprisen 2008 i klassen klassisk musikk for Mozart: Piano Concertos 17 & 20 (med solist Leif Ove Andsnes)
 Lindemanprisen 2013 (med Terje Tønnesen)
 Gammleng-prisen 2016 innen klassisk musikk

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
   Artikkel i forbindelse 25-årsjubileum. Skrevet av Mona Levin

Norske orkestre
Vinnere av Spellemannprisen
Etableringer i 1977
Årets spellemann