Abia av Juda

Abia (eller Abijam; hebraisk: אֲבִיָּה, ʼĂḇiyyāh, «min far er Jahve»; gresk: Αβια; latin: Abia) var ifølge Den hebraiske Bibelen (Det gamle testamente) den fjerde kongen av huset David og den andre kongen i kongedømmet Judea. Han var sønn av Rehabeam og sønnesønn av Salomo.

Familie 
Andre krønikebok 12:16 forteller at «Så gikk Rehabeam til hvile hos sine fedre. Han ble gravlagt i Davidsbyen, og hans sønn Abia ble konge etter ham.» Samme kilde forteller at hans mor het Mikaja og var datter av Uriel fra Gibea, men Første Kongebok hevder at «Hans mor het Maaka og var datter av Absalom» Abia rapporteres i både Kongebøkene og i Krønikebøkene som beslektet med Asa av Juda. Det er klare selvmotsigelser i de bibelske redegjørelsene om Abias familie. Et antall teorier har blitt foreslått for å forklare dem, men ingen forklaring har sammenfattet alle tilgjengelige kilder eller vist seg fullstendig overbevisende. Abia hadde fjorten hustruer og produserte 22 sønner og 12 døtre.

Abias styre 
Som følge av Rehabeams død ble han etterfulgt av sin sønn Abia som konge av Judea. I henhold til Andre Krønikebok skjedde det i det attende regjeringsåret til Jeroboam, som styrte i det nordlige kongedømmet Israel. Abia styrte i tre år, og hans regjeringstid var et anstrengende og ikke vellykket forsøk på å bringe de ti jødiske stammene i nordlige Israel tilbake til deres troskap.

Som følge av at Abia ble konge, samlet han en stor hær og marsjerte nordover for å gjenforene Israel med Judea. Han holdt en tale på «Semarajim-fjellet i Efraims fjelland», men samtidig ble han omringet av Jeroboams styrker, som talte hele  utvalgte menn. Abia hadde selv  utvalgte menn. Begge disse antallene synes ekstremt overdrevet eller ment symbolsk. Likevel vant Abia en overveldende seier, og erobret de israelittiske byene Betel, Jesjana og Efron og de tilknyttede landsbyene. Til tross for seieren ble ikke de to kongerikene forent.

Kronologiske avvik 
I henhold til Andre Krønikebok ble Abia konge av Judea i det attende regjeringsåret til Jeroboam og styrte i tre år. I henhold til dette har bibelforskeren William F. Albright datert hans styre til 915–913 f.Kr. Edwin R. Thiele har justert dateringen til 914/913 – 911/910 f.Kr. Som forklart i sin artikkel om Rehabeam inneholder Thieles kronologi for de første kongene i Juda en indre inkonsekvens som senere forskere korrigerte ved å datere disse kongene et år tidligere.

Referanser

Litteratur 
 Easton, Matthew George (1894): Illustrated Bible Dictionary (2. utg.). London: T. Nelson.
 Eerdmans (2000): Eerdmans Dictionary of the Bible (David Noel Freedman, Allen C. Myers, Astrid B. Beck red.). Wm. B. Eerdmans Publishing. ISBN 9780802824004.
 Merrill, Eugene H. (2008): Kingdom of priests a history of old testament israel. Grand Rapids, Mich.: Baker Academic. ISBN 9781441217073, s. 347
 Provan, I.W.; Hubbard, R.L.; Johnston, R.K. (2012): 1 & 2 Kings. Understanding the Bible Commentary Series. Baker Publishing Group. ISBN 978-1-4412-3830-6.
 Pulkrabek, W.W. (2007): Family Trees of the Bible: Family Tree Charts and Genealogical Information of the Main Characters in the Christian Bible. Vantage Press. ISBN 978-0-533-15607-8.
 Thiele, Edwin R. (1951): The Mysterious Numbers of the Hebrew Kings (Ny rev. utg.). Grand Rapids, MI: Kregel Academic.
 Tyndale (2001): Tyndale Bible dictionary (Walter A. Elwell, Philip Wesley Comfort red.). Wheaton, Ill.: Tyndale House Publishers. ISBN 9780842370899, s. 5. 
 Wycliffe (1962): The Wycliffe Bible Commentary (Charles F. Pfeiffer, Everett F. Harrison red.). Moody Publishers. ISBN 9781575677163.
 Zucker, D.J. (2013): The Bible's Writings: An Introduction for Christians and Jews. Wipf & Stock Publishers. ISBN 978-1-63087-112-3.

Konger av det gamle Israel