Tettegrasslekta

Norske arter:
 dvergtettegras
 fjelltettegras  
 tettegras 

Tettegrasslekta (Pinguicula) er en planteslekt med såkalt kjøttetende planter som finnes på myr. Plantene i slekta fanger mindre dyr, særlig (insekter) på sine klebrige blader og fordøyer dem som nitrogentilskudd. Det finnes ca. 70 arter i verden, de fleste i Mexico og Sør-Amerika. I Norge finnes totalt 3 arter.

Utseende 
Tettegrasartene har en rosett av klebrige blad, som insekter og andre små dyr kan festne på. Bladene skiller ut enzymer som gjør planta i stand til å ta opp næringsstoffer fra dyret. Dette utgjør trolig et viktig tilskudd av nitrogen på de næringsfattige områdene der plantene vokser. Den zygomorfe blomsten sitter på en stengel som går ut fra sentrum av bladrosetten.

Levested 
De fleste artene trives på fuktige steder. Norske arter finnes mest i myrområder.  Hos noen arter folder bladene seg sakte igjen over dyret, som sitter fast på bladet.

Tettemelk 
Bladene har vært brukt i produksjon av en tykk kulturmelk (tettemelk). Hvorvidt bladene er avgjørende for å opprette den bakterikulturen som er nødvendig for å lage denne syrna melketypen er omdiskutert. Hva som er klart er at bladene av tettegrasarter (i hovedsak "vanlig" tettegras), har vært brukt på denne måten og planten har derfor vært godt kjent av folk. Dette skal også ha gitt planten dens norske navn.

Norske arter 
I Norge har vi tre arter i tettegrasslekta: 
 Tettegras (P. vulgaris) – vanlig art i Norge.
 Fjelltettegras (P. alpina) - hvitblomstret fjellplante.
 Dvergtettegras (P. villosa) - ørliten nordøstlig art.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Leppeblomstordenen
Planter formelt beskrevet i 1753
Planter formelt beskrevet av Carl von Linné