Olivia de Havilland

Olivia Mary de Havilland (født 1. juli 1916 i Tokyo i Japan, død 25. juli 2020 i Paris) var en amerikansk skuespiller. Hun vant to Oscar og var flere ganger nominert. Hun hadde fremtredende roller i flere filmer med Errol Flynn, blant annet Kaptein Blood (1935) og Robin Hoods eventyr (1938). Hun hadde også en sentral rolle i Tatt av vinden. 

Hun var skuespilleren Joan Fontaines storesøster. I 1941 ble de begge to nominert til en Oscar for beste kvinnelige hovedrolle – Joan vant.

Liv og virke

Bakgrunn 

Olivia de Havillands far var en britisk advokat og moren en tidligere skuespiller, og hun ble født i Tokyo. Hun vokste hovedsakelig opp i Nord-California. Fra tre års alder var de Havilland bosatt i California sammen med sin mor og søster, etter foreldrenes skilsmisse.

Skuespiller 
Under de Havillands første år på college i 1934 gjorde hun scenedebut i en amatørteateroppsetning av William Shakespeares En midtsommernatts drøm og ble valgt av Max Reinhardt til å spille Hermia i filmversjonen. Hun tegnet senere en syvårskontrakt med Warner Brothers i 1936, fordi hun ikke var myndig måtte kontrakten godkjennes av en domstol. I 1943 gikk hun til sak mot Warner fordi hun mente de hadde forlenget kontraktsperioden ulovlig. Warner tapte saken etter å ha anket helt til Californias høyesterett. Warner klarte å få henne svartelistet i Hollywood for en periode. Dommen (kjent som de Havilland-regelen) medvirket til at «studiosystemet» ble brutt slik at skuespillerne ble selvstendige forretningsfolk.

Olivia de Havilland spilte vevre og skjønne heltinner i en lang rekke filmer og var en av Hollywoods største stjerner i 1930- og 1940-årene. Blant annet spilte hun i filmer sammen med den tids største og stiligeste filmhelt, Errol Flynn. Bland disse filmene var Kaptein Blood (1935), Den tapte eskadron (1936), Robin Hoods eventyr (1938) og De døde med støvlene på (1941).

En av hennes mest kjente roller er som Melanie Hamilton Wilkes i Tatt av vinden, noe som var et avvik fra hennes vanligvis passive rolleskikkelser. 

Da hun deretter vendte tilbake til Warners krevde hun bedre og mer dramatiske roller, noe som førte til at selskapet avstengte henne i seks måneder. Hun saksøkte da filmselskapet og gikk seirende ut av det.

Etter at å ha vært borte fra filmen i tre år gjorde de Havilland et comeback 1946 i rollen som Josephine Norris i filmen Hennes egen sønn, for hvilken hun ble belønnet med en Oscar. Hun fikk nok en Oscar i 1949 for rollen som Catherine Sloper i filmen Arvingen. I 1955 giftet hun seg med Pierre Galante, redaktør for det franske tidsskriftet Paris Match og flyttet til Frankrike.

De Havilland fikk en stjerne på Hollywood Walk of Fame i 1960. President George W. Bush belønnet henne med National Medal of Arts i 2008.

Hun ble nominert til Oscar for rolletolkningene sine i filmene Tatt av vinden (1939), La det ikke bli dag (1941) og Hennes annen verden (1948).

I 2017 ble hun utnevnt til kommandørdame av Order of the British Empire. Hun ble dermed opphøyd i ridderstanden og fikk rett til å føre tiltaleformen dame foran sitt navn.

Filmografi

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker 
 
 
 
 

Skuespillere fra USA
Oscar-vinnere (hovedrolle)
Hollywood Walk of Fame
Order of the British Empire (KBE/DBE)
Personer fra USA av engelsk opphav
Personer fra Tokyo
Personer fra Santa Clara County i California
Personer fra San Mateo County i California
Personer fra USA født i Japan
Hundreåringer