Odd Grüner-Hegge

Odd Ragnar Grüner-Hegge (født 23. september 1899 i Kristiania, død 11. mai 1973 i Oslo) var en norsk dirigent og komponist, kjent som den som har ledet for Oslo Filharmoniske Orkester lengst, samt som kapellmester og sjef ved Den Norske Opera i 1960-årene.

Oppvekst 
Han var sønn av Christian Thorberg Grüner Hegge (1859–1918) og Olga Christensen (1869–1954). Moren var maler og tegner, og av søsknene ble Thorleif (1889–1979) psykolog ved University of Michigan, Rolf ble forretningsmann og Finn (1895–1962) ble fiolinist. Odd hadde en  sopranstemme og komponerte sitt første stykke som seksåring. Som sjuåring prøvespilte han for Edvard Grieg, som i brev til moren uttrykte tro på guttens musikalske talent, men mante til forsiktighet og minte om at gutten måtte få tid til lek med kameratene ved siden av klaverspillet.

Studier og debut 
Senere studerte han piano med Fridtjof Backer-Grøndahl, komposisjon med Otto Winter-Hjelm og Gustav Fr. Lange, og direksjon med Felix Weingartner (1863–1942). Debuten som komponist fant sted i Oslo i 1917, sammen med broren Finn Grüner-Hegge (1895–1962) på fiolin og seg selv på piano, selv om han ikke debuterte som pianist før i 1918. Da han debuterte som dirigent i 1927 i en pianokonsert med Elisabeth Reiss (1902–1970) og Oslo-Filharmonien, skrev komponisten Harald Sæverud om ham i Aftenposten:
Odd Grüner-Hegge var gått til sin oppgave med en energi som til slutt tok livet av taktstokken, og det var kanskje heldig at han fikk utlade en del av den Coriolan-ouverturen, som konserten blev innledet med.
Fra 1925 til 1929 var han også knyttet til Dagbladet som musikkritiker.

Dirigentvirke 
Fra 1931 delte Grüner-Hegge stillingen som sjefsdirigent for Oslo-Filharmonien med Olav Kielland, men bare til 1933, da man gikk over til monodireksjon og Kielland fikk jobben. Da Grüner-Hegge ikke fikk vite noe om dette skrev han skuffet i avisene,, selv om han fikk jobb som kapellmester ved Nationaltheatret og ellers gjestet Berlinfilharmonikerne. I 1946 var han tilbake som kunstnerisk leder ved Oslo-Filharmonien, frem til 1962 da han etter et par år som kapellmester og konstituert sjef i Kirsten Flagstad sykefravær ble sjef på heltid for Den Norske Opera og satt til 1969.

Grüner-Hegge var ellers gjestedirigent blant annet i Budapest, Paris, Haag, Hilversum, København, Stockholm og Göteborg. Han var en nær venn av komponistene Christian Sinding og Ludvig Irgens-Jensen, som også var hans barndomsvenn. Odd frontet unge komponister som Geirr Tveitt og ellers Klaus Egge, Øistein Sommerfeldt og Edvard Fliflet Bræin.

Som dirigent prioriterte Grüner-Hegge den store symfoniske linje i sine tolkninger, og særlig hans oppsetninger av romantiske symfonier vakte  oppsikt for sitt musikalske driv.

Premier og verv 
Han var i flere tiår medlem i Norsk Komponistforening og i TONO. Ellers mottok han Norsk Musikerforbunds hederstegn, Musikselskabet Harmoniens hederstegn, Oslo-filharmoniens hederstegn og ble ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden i 1959, foruten å bli ridder av den svenske Nordstjärneorden og den danske Dannebrogordenen. Grüner-Hegge var frimurer og innehadde VI grad i Den norske Frimurerorden.

Komposisjoner 
 Sonate for fiolin og klaver (1914), 
 Suite for klaver (1917), 
 Trio for fiolin, cello og klaver (1919)
 Elegisk melodi for strykere (1943)

Familie 
Han giftet seg i 1929 med Sigrid Elena Feinsilber (født 1906), så i 1944 med Karen Welle (1914–2006), som var datter av presten Ivar Welle. Han var far til ballettdanseren Karen Grüner-Hegge (født 1947).

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 

Norske pianister
Norske dirigenter
Norske komponister
Norske musikk-journalister
St. Olavs Orden
Nordstjerneordenen
Dannebrogordenen
Personer fra Oslo
Personer tilknyttet Den Norske Opera & Ballett