Bringebærbiller

bringebærbiller (Byturinae)
 Platydascillinae

Bringebærbiller (Byturidae) er en liten familie av biller som har larver som utvikler seg i ulike slags frukter. De best kjente artene (Byturus tomentosus i Europa og B. unicolor i Nord-Amerika) går på bringebær og det er vanligvis de som er ansvarlige for "mark" i bringebærene. De er et stort problem i dyrking av bringebær.

Utseende 
Små (2,5 – 5,5 mm), avlangt ovale biller, matt brunlige eller gråaktige, oversiden svakt hvelvet, kledt med fine, lyse, silkeaktige hår. Hodet er kort og bredt med små fasettøyne. Antennene er middels lange, 11-leddete og ender i en tydelig, tre-leddet kølle. Brystskjoldet (pronotum) er bakerst så bredt som dekkvingene, jevnt rundet tilsmalnet framover. Det har en markert siderand og er dekket av fine hår som ofte danner et virvelmønster. Dekkvingene er avlange, tydelig, men uregelmessig punkterte. Beina er ganske korte og slanke. Larvene er de velkjente "bringebærmark", kort sylindriske, lyse og tynnhudete med en tydelig hodekapsel.

Levevis 
De voksne billene spiser på ulike slags blomster, der de gjerne angriper både kronblader og støvbærere, larvene utvikler seg på ulike slags frukter.
To arter er alvorlige skadedyr på bringebær og bjørnebær, Byturus tomentosus i Europa og B. unicolor i Nord-Amerika. Disse billene gjør skade både på blomstene og på fruktene under utvikling. De voksne billene spiser på blomsterknoppene og huler dem ofte helt ut, slik kan de redusere fruktsettingen kraftig. De kommer fram tidlig på våren og mens de venter på at bringebærene skal begynne å blomstre spiser de på forskjellige slags andre blomster, særlig rogn. Hunnene legger egg på blomster eller kart og larvene utvikler seg på blomsten, fruktknuten og fruktkjernene. I tillegg til ubehaget ved å finne mark i bærene bidrar de til at mange bær råtner hvis det blir fuktig vær. En hunn kan legge opptil 100 egg, og larver kan finnes så sent som i september. Den ferdig utviklede larven slipper seg ned på bakken, graver seg ned og forvandler seg til en puppe. Den klekkes før vinteren og overvintrer som nyklekket voksen bille. Bringebærbillene bekjempes gjerne ved sprøyting når bringebærene står i knopp.
Andre arter i denne familien angriper andre plantearter, gjerne i rosefamilien. Den andre arten som forekommer i Norge, Byturus ochraceus, har larver som angriper humleblom (Geum spp.), de voksne finnes gjerne på løvetann (Taraxacum spp.).

Systematisk inndeling 

 Ordenen biller, Coleoptera
 Underordenen Polyphaga
 Gruppen (infraorden) Cucujiformia
 Overfamilien glans- og flatbiller, Cucujoidea
 Familien bringebærbiller, Byturidae Jacquelin du Val, 1858
 Underfamilien bringebærbiller, Byturinae Jacquelin du Val, 1858
 Slekten Bispinatus Springer & Goodrich, 1994   – Thailand
 Slekten Byturodes Barber, 1942
 Slekten Byturus Latreille, 1796
 Byturus affinis    – Japan
 Byturus bakeri Casey, 1911  – Nord-Amerika
 Byturus ochraceus (Scriba, 1790)  – Europa, også i Norge
 Byturus rubi Barber, 1942  – Nord-Amerika
 Bringebærbille, Byturus tomentosus (Degeer, 1774)  – Europa, også i Norge
 Byturus unicolor Say, 1823  – Nord-Amerika
 Byturus urbanus (Lindemann)
 Slekten Remigera Springer & Goodrich, 1994 
 Slekten Xerasia Lewis, 1895
 Xerasia grisescens (Jayne, 1882)  – Nord-Amerika
 Xerasia meschniggi (Reitter, 1905)
 Underfamilien Platydascillinae Pic, 1914
 Slekten Dascillocyphon Everts, 1909
 Slekten Haematoides Deyrolle & Fairmaire, 1878
 Haematoides atriceps Pic, 1910  – Kina
 Haematoides davidii Fairmaire, 1878  – Kina, India
 Slekten Platydascillus Everts, 1909

Referanser

Litteratur 
 Zahradník, J. og Chvála, M. 1991. Teknologisk forlags store bok om insekter. N. W. Damm. Om bringebærbillen, s. 304-305.

Eksterne lenker 
 
 Byturus unicolor: . Bringebærbille: 

Biller
Dyr formelt beskrevet av Johannes von Nepomuk Franz Xaver Gistel