Antônio Carlos Jobim

Antônio Carlos Jobim (født 25. januar 1927 i Rio de Janeiro, død 8. desember 1994 i New York), også kjent som Tom Jobim, var en brasiliansk komponist, arrangør, vokalist, pianist, gitarist som skrev og fremført mange bossa nova-klassikere.

Jobim vokste opp i bydelen Ipanema rett ved stranden. 

Hans musikalske røtter var arbeidene til Pixinguinha (1897–1973), en legendarisk musiker og komponist som på 30-tallet startet utviklingen av moderne brasiliansk musikk. Han var også inspirert av den franske komponisten Claude Debussy og ikke minst av jazz. 

Hans berømmelse i hjemlandet kom omkring 1956 da han med Vinicius de Moraes skrev musikken til skuespillet Orfeu da Conceição, som igjen var grunnlaget for den Oscar-vinnende filmen Orfeu Negro fra 1959, der blant annet Jobims gledeslåt «A felicidade» ble en bossaklassiker. 

I 1959 ble hans "Desafinado" (betyr "falsk"), utgitt av gitaristen João Gilberto (1931–), som året efter utga Jobim's "Samba de Uma Nota Só", en komposisjon inspirert av Chopin sin Preludium nr. 15 i Dess-dur fra 1838.  Begge disse figurerte i 1963 på det Grammy-vinnende album Jazz samba med Stan Getz (1927–91) og Charlie Byrd (1925–99).

Verdenskjent ble han etter sitt gjennombrudd i USA med landeplagen "Garota de Ipanema" («Jenta fra Ipanema») som han med nevnte João Gilberto på gitar og kona Astrud Gilberto (1940–2023) på sang, vant Grammy for i 1965 for Getz/Gilberto med Stan Getz bak saksofonen.  

Han stod for rundt 400 komposisjoner og er anerkjent verden over som en av de mest innflytelsesrike komponister i det 20. århundre. Hans betydning og popularitet i hjemlandet er enorm. Den internasjonale flyplassen i Rio de Janeiro ble i 1999 omdøpt til Antônio Carlos Jobim International Airport.  Hans komposisjon fra 1962, "Samba do Avião", handler om innflyvningen til Galeão som den het da.

Søsteren Helena Jobim (1931–2015) utga i 1997 en biografi om broren.

Utvalgte komposisjoner 
 "Garota de Ipanema" («Jenta fra Ipanema»)
 "Wave"
 "Samba de Uma Nota Só" («Entone samba»)
 "Corcovado" ("Quiet Nights of Quiet Stars")
 "Insensatez" ("How Insensitive")
 "Desafinado" ("Slightly out of tune")
 "Chega de Saudade" ("No More Blues")
 "Triste"
 "Fotografia" ("Photograph")
 "Águas de Março" ("Waters of March")

Litteratur
Helena Jobim, Antonio Carlos Jobim: Um Homem Iluminado, 1997. Oversatt til engelsk av Dario Borim Jr.

Referanser

Eksterne lenker   
 
 
 

Personer fra Rio de Janeiro
Brasilianske jazzmusikere
Jazzpianister
Brasilianske gitarister
Brasilianske sangere
Brasilianske låtskrivere
Jazzkomponister