Patron (romersk)

Patron (latin: patronus, flertall patroni, fra pater, «far») var en form for beskytter i det romerske klientsystemet. Patronen var ofte en mektig person som i bytte mot beskyttelse og gaver, fikk støtte fra romerske borgere. De som mottok gaver og beskyttelse mot å gi sin støtte ved valg og domstoler, blir gjerne kalt klienter. Forholdet var gjensidig i så måte at begge parter hadde fordeler (benificia) av hverandre, men usymmetrisk i så måte at klienten var prisgitt patronens velvilje når han trengte denne.

Etymologi 
Patronus hadde betyndingen «beskytter, tidligere herre (av en frigjort slave»), forsvarer», og er avledet fra pater, «far», flertall patris. Patron i betydningen den som fremmer saken og beskytter en kunstner eller institusjon, vanligvis ved dennes rikdom, makt og innflytelse, er attestert fra slutten av 1300-tallet.

Referanser 

Antikkens Roma