Patrick Thoresen

Patrick Thoresen (født 7. november 1983 i Oslo) er en norsk profesjonell ishockeyspiller som spiller for Storhamar Hockey i Fjordkraftligaen. Han har tidligere spilt for Djurgården IF i svenske SHL, sveitsiske ZSC Lions og HC Lugano i sveitsiske NL, Edmonton Oilers og Philadelphia Flyers i National Hockey League (NHL) og for Salavat Julajev Ufa og SKA St. Petersburg i Kontinental Hockey League (KHL). Thoresen anses som en av tidenes beste norske ishockeyspillere. 

Han ble den femte nordmannen som spilte i National Hockey League (NHL) da han debuterte for Edmonton Oilers mot Calgary Flames 6. oktober 2006 etter å ha signert kontrakt med klubben den 1. juni samme år. Den 22. februar 2008 ble han hentet vederlagfritt til Philadelphia Flyers rett før overgangsvinduet stengte, og ble senere samme sesong den første nordmannen til å spille i NHL-sluttspillet. I 2009 ble han den første nordmannen som spilte i KHL i Russland da han signerte en to-årskontrakt for Salavat Julajev Ufa. I 2011 vant han sluttspillet, Gagarin Cup, for første gang og ble dermed den første nordmann som kan titulere seg som russisk mester i ishockey. Etter to sesonger i Salavat signerte Thoresen for SKA St. Petersburg som spiller i KHLs vestre avdeling. I februar 2013 forlenget han kontrakten med SKA med ett år, og i 2015 vant han Gagarin Cup for andre gang i sin karriere. Etter spill i Sverige og Sveits returnerte han til Norge og Storhamar foran 2017/18-sesongen.

Han var også en av de viktigste offensive spillere og senere en av lederskikkelsene på det norske landslaget. Han debuterte ved VM 2004 1. divisjon og representerte Norge i elleve VM-turneringer og tre Vinter-OL (Vinter-OL 2010, Vinter-OL 2014 og Vinter-OL 2018). Ved VM 2012 den første norske ishockeyspilleren i historien til å bli tatt ut på et all-star lag ved et VM og kom på en andreplass på poenglisten med 18 målpoeng.

Thoresen er sønn av tidligere ishockeyspiller og Stavanger Oilers-trener Petter Thoresen og broren til ishockeyspilleren Steffen Thoresen.

Profesjonell klubbkarriere

Tidlig karriere 
Thoresen spilte på aldersbestemte lag i Storhamar frem til han som 15-åring ble tatt opp i A-stallen i 1999. Her ble han klubbens yngste debutant noen sinne, og dessuten yngste målskårer da han scoret i november samme år. Han har også vunnet norgesmesterskapet med klubben.

Da han var 17 år gammel reiste han til Canada og spill i Québec-provinsens Quebec Major Junior Hockey League (QMJHL), verdens beste juniorliga. Han noterte seg for 30 mål og 73 poeng på 60 kamper for Moncton (i provinsen New Brunswick) og 33 mål og 108 poeng på 71 kamper med Baie Comeau (i provinsen Québec). Etter to år reiste han til Sverige og Allsvenskan, nivå to i svensk ishockey, hvor han utmerket seg som en av de beste spillerne i Mörrum. Etter kun et halvt år i Mörrum ble han hentet av eliteserieklubben Djurgården, og var også her en av klubbens beste spillere gjennom to sesonger.

NHL (2006–2008)
Foran VM i ishockey i 2006 ble det bekreftet at Thoresen hadde fått tilbud om kontrakt fra NHL-klubben Tampa Bay Lightning. Dette ble imidlertid avslått som for dårlig. Etter godt spill i VM kom nye tilbud, og 1. juni 2006 var kontrakten mellom Thoresen og Edmonton Oilers formelt signert. På treningsleiren var han ansett som noe av en overraskelse, og spilte godt nok til at Oilers hovedtrener Craig MacTavish offentlig uttalte at han var godt nok for laget.

Han debuterte som NHL-spiller i sesongens første kamp 5. oktober 2006, der Edmonton Oilers vant 3–1 over Calgary Flames, og ble dermed den femte nordmannen som spilte i NHL (og den første norske NHL-spilleren som ikke var draftet). Thoresen scoret sitt første mål i NHL den 12. oktober 2006 mot San Jose Sharks. Målet kom 3.20 minutter inn i 1. periode etter forspill fra Steve Staios og Brad Winchester, og traff Thoresens ben og inn i mål via en Shark-spiller. I løpet av den første sesongen spilte han 68 kamper for Oilers, scoret fire mål og noterte seg for 12 målgivende pasninger. Han fikk 52 utvisningsminutter og endte opp med -1 på pluss/minusstatistikken.

Han spilte også fem kamper for Wilkes Barre Scranton Penguins i AHL i løpet av sesongen.

I sesongen 2007-2008 startet han sesongen for Edmonton Oilers' farmerlag Springfield Falcons i AHL, men ble 2. desember tatt opp i hovedstallen igjen og spilte sin første NHL-kamp for sesongen mot Anaheim Ducks. Senere samme sesong ble Patrick Thoresen sendt på den såkalte waivers-lista hvor han ble plukket opp av Philadelphia Flyers. Han debuterte for Flyers 23. februar hjemme mot Florida Panthers (tap 2-1 på overtid). 24. mars 2008 spilte han sin NHL-kamp nr 100 da han med Philadelphia Flyers slo New York Islanders 4-1.

Den 11. april 2008 ble han den første nordmannen som spilte i NHL-sluttspillet da Flyers tapte 5-4 til Washington Capitals. I sluttspillets første kamp ble han skadet etter å ha blokkert et slagskudd av Mike Green i undertallsspill med seks og et halvt minutt igjen av kampen. Det som man innledningsvist fryktet var et skudd i skrittet og skadet testikkel viste seg å være en lyskeskade, og han returnerte til sluttspillet 4 dager senere. I alt ble han notert for 2 målgivende pasninger på 14 kamper (henholdsvis i kamp 7 av conferencekvartfinalen mot Capitals og i kamp 1 av conferencesemifinalen mot Montreal Canadiens. Han spilte sin siste NHL-kamp til dato den 18. mai da Flyers tapte 0-6 til Pittsburgh Penguins i kamp 5 av conferencefinalen.

Sveits (2008–2009) 
I 2008 sa Thoresen nei til Philadelphia Flyers' første kontraktforslag. Han reiste hjem til europeisk ishockey siden han ikke fikk innfridd sine krav. I juli 2008 signerte han en ettårskontrakt med den sveitsiske ishockeyklubben Lugano. I løpet av sesongen noterte han seg for flest målpoeng i Lugano og tredje flest i ligaen totalt (22 mål og 41 assists på 48 kamper). I sluttspillet ble det ett mål og sju målgivende på åtte kamper. Flere av scoringene var av en såpass spektakulær karakter at de havnet som høydepunkter på nettsteder som bla YouTube.

KHL (2009–2015) 
Foran 2009-10-sesongen skrev han som første nordmann kontrakt med en KHL-klubb i Russland. Forrige sesongs seriemester Salavat Julajev Ufa ble neste stopp i karrieren. Etter en noe treg innledning på sesongen løsnet det poengmessig for Thoresen, og til slutt endte han på 57 målpoeng, sjetteplass totalt i KHLs poengliga. I sluttspillet fulgte han opp med 14 målpoeng på 15 kamper. I grunnserien toppet han +/- statistikken med 45 plusspoeng, noe som var ny KHL-rekord. I mars 2010 scoret han også det matchavgjørende målet i fire grunnseriekamper på rad for Salavat, også det var ny KHL-rekord. Han ble seriemester i KHL for første gang denne sesongen, men en seier i sluttspillet, Gagarin Cup, glapp etter å ha tapt 2-4 i kamper mot Ak Bars Kazan i avdelingsfinalen.

Neste sesong endte Thoresen på andreplass i antall scorede mål (29), tredjeplass i antall assists (36) og andreplass i poeng med 65 totalt på 54 grunnseriekamper i KHL. I sluttspillet endte han på fjerdeplass i KHLs poengliga med tre mål og 15 målgivende. Det var best på Salavat, sammen med Alexander Radulov. Salavat vant også Gagarin Cup for første gang. Thoresen ble dermed den første nordmann som kan titulere seg som russisk mester i ishockey.

Etter to sesonger i Salavat signerte Thoresen i foran 2011-12-sesongen for SKA St. Petersburg i KHLs vestre avdeling. Her fikk han en ny rolle som senter på lagets førsterekke, og sanket dermed ikke like mange poeng som i Salavat.. Til tross for dette sanket han i alt 42 målpoeng og SKA ble avdelingsmester med 113 poeng, kun ett poeng bak seriemester Traktor Tsjeljabinsk. Av den grunn var det store forhåpninger om at SKA skulle vinne sluttspillet, men røk ut i avdelingsfinalen mot HK Dinamo Moskva etter 4 kamper. I sluttspillet hadde Thoresen 6 målpoeng på 15 kamper.

Sesongen etter ble preget av en rekke milepæler for Thoresen samt lockouten i NHL. Sammen med NHL-stjerner som Ilja Kovaltsjuk var Thoresen en av lederskikkelsene både offensivt og defensivt, og endte sesongen med 51 målpoeng på 52 kamper. Den 5. november fikk han Gullpucken for andre gang i karrieren og ved Idrettsgallaen 2013 ble han som første ishockeyspiller noensinne kåret til årets lagspiller. Den 30. januar 2013 ble Thoresen historisk da han med et mål og en assist i en kamp mot Metallurg Magnitogorsk ble den første utlendingen til å nå 250 målpoeng i KHLs historie, en kamp som forøvrig var historisk da dette var første KHL-kamp mellom 2 norske spillere (Thoresens SKA mot Mats Zuccarello Aasens Metallurg). To dager senere ble han også seriemester i KHL for andre gang i karrieren. Dagen etter forlenget Thoresen kontrakten med SKA med ett år.

Førsterekken bestående av Tony Mårtensson−Roman Červenka−Thoresen ville være essensielle for mye av SKAs suksess i starten av sesongen, og Thoresen selv stod for 19 målpoeng (8 mål og 11 assist) på 25 kamper. Men fra november begynte problemene å hope seg opp i takt med at spillerne pådro seg skader. Først var han ute med en leddbåndsskade i tre uker, og kamper etter returen pådro han seg to brudd i høyre fot i en kamp mot Atlant Mytisjtsji den 29. november, hvilket satte ham ut av spill inntil midten av januar. Med skader på spillere som Thoresen og Mårtensson sviktet også resultatene, og selv stjernen Kovaltsjuk var ikke nok for å demme opp for tapet. Den 15. januar 2014 var han endelig tilbake etter skade, og gjenforeningen av Mårtensson−Červenka−Thoresen-rekken viste umiddelbart resultater da SKA slo erkerivalen Dynamo Moskva 6-3, en kamp hvor Thoresen noterte 2 assists og hans rekkekammeratet brøt deres respektive 12- og 14-kampers måltørke. Med sine 105 poeng kom SKA på andreplassen i den vestre avdelingen, og slo ut CSKA Moskva etter 4-0 i kamper i den første runden av Gagarin Cup-sluttspillet. SKA røk dog ut i conference-semifinalen etter å ha tapt 2-4 til Lokomotiv Jaroslavl.

Den 9. april 2014 forlenget Thoresen kontrakten med SKA med en ettårsavtale, med en årslønn på over 20 millioner NOK. I løpet av sesongen noterte Thoresen seg for 37 poeng (17 mål og 20 assist) på 48 kamper, og igjen endte SKA på andreplassen i den vestre avdelingen med sine 123 poeng.

I sluttspillet skulle Thoresen vise seg å være en viktig brikke i SKAs suksess. I de to første rundene mot henholdsvist Torpedo Nizjnij Novgorod og Dynamo Moskva noterte han seg for åtte poeng på ni kamper. Conferencefinalen mot rivalen CSKA Moskva – også kjent som «hærens derby» – skulle vise seg å være en vanskelig affære, og etter tre kamper lå SKA under med 0–3 i kamper.
Thoresen ville nå få en sentral rolle i å snu 0–3 til 4–3. I den sjette conferencefinalen scoret han det avgjørende 2–1-målet 9 minutter og 1 sekund inn i den første overtidsperioden.

To dager senere avgjorde Thoresen kamp syv da han scoret det avgjørende målet med kort tid igjen av tredje periode, og fullførte dermed snuoperasjonen mot CSKA. I finalen møtte de Ak Bars, som de slo 4–1 i kamper. Den 19. april slo de Ak Bars 6–1 på bortebane, og SKA kunne nå løfte Gagarin Cup-pokalen for første gang siden klubbens opprettelse i 1946, og Thoresen for andre gang i karrieren.

Retur til Sverige og Sveits (2015–2017)
I løpet av mars 2015 fortalte Thoresen til TV2 at han på grunn av familien ville forlate KHL etter at hans kontrakt med SKA St. Petersburg gikk ut senere samme år. «Jeg begynner å bli litt mett på all reisingen, og det er jo klart at man er mye bort fra familien. Jeg går jo glipp av mye oppfølging av barna mine, der alt blir overlatt til kona mi.» Han fortalte også at han etter han ikke fikk tilbud fra SKA etter 2013/14-sesongen, og heller så mot Sverige og Sveits.

Den 22. april 2015 offentliggjorde Djurgårdens IF at Thoresen hadde signert en to-årskontrakt med klubben. Returen ble dog preget av lyskeproblemer, hvilket hemmet ham gjennom store deler av sesongen og holdt ham ute fra to landslagssamlinger. Til tross for dette hadde Thoresen en poengrik sesong for Djurgården, med 17 målpoeng på 13 kamper i 2016 og i alt 42 målpoeng (13 mål og 29 målgivende pasninger) på 40 kamper, kun ett målpoeng bak Frölunda HCs Ryan Lasch i poengligaen.

Tilbake til Norge (2017–)

Landslagskarriere 

Thoresen har i flere år vært en av de viktigste lederskikkelsene og offensive spillere på det norske landslaget, og har i alt spilt 65 offisielle landskamper for Norge (VM- og OL-kamper).

Han debuterte på landslaget i 2004 på hjemmebane under VM divisjon 1 mot Nederland da Norge vant 8-0. Under VM divisjon 1 i 2005 bidro han til at Norge rykket opp til elitedivisjonen med fire mål og fire assists på fem kamper.

I februar 2009 var han toneangivende da Norge på hjemmebane kvalifiserte seg for OL i Vancouver i Canada. På tre kamper scoret han fire mål og noterte seg for seks poeng totalt. Under Vinter-OL i Vancouver spilte han i den eksplosive førsterekken sammen med Mats Zuccarello Aasen og landslagsveteranen Tore Vikingstad, og noterte selv for 5 assists på 4 kamper. Under VM i Tyskland i 2010 noterte han 8 målpoeng (2 mål og 4 assist), inkludert 2 assist i Norges historiske seier over stormakten (og de senere verdensmesterne) Tsjekkia. Han sto over VM i Slovakia i 2011 for å prioritere tid med familien etter to år i Salavat Julajev Ufa.

Etter et års fravær var han tilbake på landslaget under VM i 2012, hvor han endte med å bli en av de beste spillerne i turneringen. Med sine 18 målpoeng (7 mål og 11 assist), inkludert et hat trick i 12-4-seieren over Tyskland, ble Thoresen hyllet for sin lederrolle og sitt offensive spill. Han avsluttet turneringen på 2.-plass på poengligaen, kun slått av NHL-stjernen Jevgenij Malkin med sine 19 poeng. Han ble dessuten den første norske ishockeyspilleren i historien til å bli tatt ut på et all-star lag ved VM.

I 2014 deltok han i sin andre OL-turnering, hvor han noterte seg for 1 mål og 2 assist på 4 kamper. Ved Ishockey-VM i Tsjekkia var Thoresen tilbake, og noterte seg for 7 målpoeng (4 mål og 3 målgivende pasninger) på 7 kamper.

I oktober 2015 var det usikkert om Thoresen kunne spille i VM i Moskva i 2016 grunnet idrettsbrokk. 

Høsten 2021 ble Thoresen tatt ut til landslagstroppen som skulle spille OL-kvalifisering på hjemmebane og uttrykte interesse i å spille både OL og VM i 2022. Men i en treningskamp mot Latvia pådro han seg en skade som gjorde at han måtte stå over de to første OL-kvalifiseringskampene mot Sør-Korea og Slovenia. Han ble friskmeldt til gruppefinalen mot Danmark men gikk poengløs ut av kampen som endte med et 0–2-tap til Danmark.

Den 28. april 2022 meldte Thoresen at han stoppet sin landslagskarriere. Thoresen begrunnet avgjørelsen med at «det går mye på ork og motivasjon og kjenne min egen kropp. Jeg kjenner det er noe jeg rett og slett ikke kommer til å orke. Jeg vet hvor høyt nivået ligger og hvor store forberedelser som kreves». Han tilføyde at han «har ikke spilt sluttspill på et par år og jeg kjenner det har skjedd mye fra jeg var 36 til 38 år. Å spille syv kamper på 11 dager i et VM er ikke ideelt. Jeg er redd jeg sitter igjen med en vond følelse. Jeg kunne sikkert bidratt med mye annet, som en ledertype, men men det holder ikke for meg. Skal jeg være med må jeg kunne gi alt. Da må man lytte til kroppen og være ærlig med seg selv».

Privatliv 
Patrick er gift med Monica Thoresen og sammen har de barna Mathilde og Fabian. Patrick er sønn av tidligere ishockeyspiller og Stavanger Oilers-trener Petter Thoresen og broren til ishockeyspilleren Steffen Thoresen.

Utmerkelser

KHL

Norge

Andre

Landslag

Statistikk

Klubbkarriere 

Klubbturneringer

Landslagskarriere

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
  Profil på KHL.ru
  Biografi på Djurgården Hockey
  Alumniprofil på Storhamar Dragons' nettside
  Norske NHL-rekorder

Norske ishockeyspillere
Ishockeyspillere for Storhamar Hockey
Ishockeyspillere for Edmonton Oilers
Ishockeyspillere for Philadelphia Flyers
Ishockeyspillere for Djurgårdens IF
Deltakere for Norge under Vinter-OL 2010
Ishockeyspillere under Vinter-OL 2010
Deltakere for Norge under Vinter-OL 2014
Ishockeyspillere under Vinter-OL 2014
Deltakere for Norge under Vinter-OL 2018
Ishockeyspillere under Vinter-OL 2018
Personer fra Hamar kommune
Utenlandske ishockeyspillere i NHL