André Previn

André Previn (født Andreas Ludwig Priwin; 1929–2019) var en amerikansk pianist, komponist og dirigent. Han drev med jazz, filmmusikk og klassisk musikk. Previns foreldre tok med seg sønnen og resten av familien og flyktet fra det nasjonalsosialistiske Tyskland i 1938; først til Paris før de endte opp i USA.

Liv og virke

Bakgrunn
Andreas Ludwig Priwin ble født i en jødisk familie i Berlin. Han var sønn av Charlotte (født Epstein) og Jack Previn (Jakob Priwin), som var advokat, dommer og musikklærer. Foreldrene var helt uinteressert i religion.

Han begynte på musikkonservatoriet i Berlin da han var seks år gammel, han behersket piano da han var seks år gammel - en «outstanding» (fremragende) pianist ifølge the Independent.

På grunn av det nasjonalsosialistiske styret i Tyskland flyktet Previn med familien i 1938. Previn selv var usikker på når han var født (trolig 1929 eller 1930), siden fødselsattesten hans gikk tapt da familien flyktet. De måtte etterlate alle sin eiendeler i Tyskland. De dro først til Paris, og siden videre til USA. Familien forlot raskt New York (der de hadde tenkt å slå seg ned) til fordel for Hollywood og Los Angeles.

André Previn ble amerikansk statsborger i 1943.

Karriere
Previn begynte i filmbransjen som komponist, dirigent og arrangør for MGM før han var fylt 20 år. Han laget musikk til over 60 filmer og fire ble han tildelt Oscar for i etterkrigsårene: Gigi (1958), Porgy and Bess (1959), Irma la Douce (1963) and My Fair Lady (1964). Han vant også ti Grammy-priser.  Han forlot Hollywood tidlig på 1960-tallet og skrev ikke fimmusikk etter det.  I 1956 fikk han den første gullplaten innenfor jazz og ble i 1958 utropt til årets jazzmusiker i Down Beat. Han fortsatte å spille jazz etter at han ble dirigent for de ledende symfoniorkestrene. Previn spilte blant annet i en trio som ellers besto av Ray Brown og Mundell Lowe, og sammen spilte de i 1990 inn albumet Uptown. På 1950-tallet spilte han jazz sammen med blant andre Leroy Vinnegar og Shelly Manne.

I 1967 ble Previn dirigent ved Houston Symphony Orchestra. Året etter begynte han også i London Symphony Orchestra.  Han var ti år i London og gjorde der mye for å formidle klassisk musikk til allmennheten, inkludert lite kjent verk av Walton, Vaughan Williams, Copland og Prokofjev. På 1970-tallet ble han også tilknyttet Pittsburgh Symphony Orchestra, Royal Philharmonic Orchestra og Los Angeles Philharmonic Orchestra. 

I 1995 komponerte han opera av En sporvogn til begjær av Tennessee Williams.

I 2002 ble Previn sjefdirigent for Oslo Filharmoniske Orkester etter at orkesterets dirigent i en årrekke, Mariss Jansons, trakk seg. Fra august 2006 overtok Jukka-Pekka Saraste denne stillingen.

Privatliv

Previn var gift fem ganger, først med jazzsangeren Betty Bennett, siste i 2002 med den tyske fiolinisten Anne-Sophie Mutter, ekteskapet endte i skilsmisse i 2006. Ekteskapet med Mutter bragt ham tilbake til fødelandet. Til Mutter komponerte han en fiolinkonsert. Han har tidligere vært gift med blant annet Mia Farrow (deres adoptivdatter Soon-Yi Previn er gift med Woody Allen) og Dory Previn.

Utmerkelser
I 2005 ble han tildelt Glenn Gould-prisen. I 1999 ble han tildelt ærestittelen «Musician of the Year» av tidsskriftet Musical America.

I 1996 ble han Knight of the British Empire, og i 1998 mottok han Kennedy Center Honor for sine prestasjoner og sin livslange innsats innenfor musikk.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 

Personer fra Berlin
Dirigenter fra USA
Jazzmusikere fra USA
Filmmusikkomponister
Komponister fra USA
Migranter fra Nazi-Tyskland til USA