Stingsild

tangstikling
 trepigget stingsild
 nipigget stingsild

Stingsild (Gasterosteidae), eller stiklinger, er en familie av stiklingfisker. Familien omfatter 16 arter, hvorav de fleste har langstrakt, noe sammentrykket kropp, og smal halerot. Felles for alle artene er at det er hannen som passer på yngelen, i et rede han har bygget av vannplanter.

Stingsild lever på den nordlige halvkule i både fersk- og saltvann. Huden er uten skjell, men hos de fleste artene dekket av benplater.

I kjøkkenmøddingen på steinalderboplassen Krabbesholm ved Skive ble det funnet mange bein fra stingsild. Det antas at de ble fisket pga oljeinnholdet. Det er kjent at stingsild ble fisket av samme grunn i perioden fra 1500- til 1800-tallet.

Norske arter 
 Trepigget stingsild (Gasterosteus aculeatus) med 3–5 pigger foran ryggfinnen. Lever i fersk- og brakkvann.
 Nipigget stingsild (Pungitius pungitius), som også lever i fersk- og brakkvann, har 7–12 frie pigger.
 Tangstikling (Spinachia spinachia), som har 14–17 ryggpigger, lever i strandsonen i saltvann, men og ferskvann. Dei liker seg best i vann som har veldig lav Ph.

Et utvalg av utenlandske arter 
 Firepigget stingsild (Apeltes quadracus) Lever i det nordøstlige Nord-Amerika. For det meste marin, men også populasjoner i ferskvann.
 Bekkestingsild (Culea inconstans) En nordamerikansk art som nesten utelukkende lever i ferskvann.
 Ukrainsk stingsild (Pungitius platygaster) En fersk- og brakkvannsart med 8–9 frie pigger. Den lever i elvene som renner til Svartehavet, Det kaspiske hav og Aralsjøen. I Donau går den opp til Beograd. Den lever også ute i Azovhavet, Det kaspiske hav, og, før den tørket inn, i Aralsjøen.
 Gresk stingsild (Pungitius hellenicus) En ferskvannsform fra Hellas, der den lever i Sperkhiós-elva i Sentral-Hellas. Den ble ikke vitenskapelig beskrevet før i 1971 og er truet av utryddelse.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Egentlige beinfisker
Fisker formelt beskrevet i 1831