Wayne Gretzky

Wayne Gretzky (født 26. januar 1961 i Brantford i Ontario i Canada) er en tidligere canadisk ishockeyspiller. Gretzky regnes av mange som en av tidenes beste spillere. Hans meritter er vel dokumenterte og hans rekorder innen hockeysporten er i særklasse flest av alle spillere gjennom tidene.

Biografi 
Gretzky lærte å spille hockey på en bakgårdsbane sammen med faren Walter, men fikk holdninger og verdier fra sin mor, Phyllis. Allerede da han var elleve la mange merke til Wayne Gretzky hans egenskaper på isen da han oppnådde 517 poeng på én sesong. Som 17-åring ledet han i 1978 Canada til bronsemedalje i junior-VM og toppet scoringsstatistikken med 17 poeng på seks kamper. 

Wayne Gretzky begynte sin profesjonelle karriere med Indianapolis Racers i World Hockey Association (WHA) i 1978. Han ble solgt til Edmonton Oilers i 1978–79 og begynte sin karriere i National Hockey League (NHL) da Edmonton Oilers flyttet opp fra WHA til NHL i 1979-80-sesongen. Gretzky trollbandt fansen dette første året, og scoret 137 poeng, men vant ikke Art Ross-trofeet (til sesongens toppscorer) ettersom Marcel Dionne hadde ett mål mer. Men 18-åringen fikk Hart Memorial-trofeet som den mest verdifulle spilleren i NHL. 

Gretzky vant deretter sju Art Ross-trofeer på rad og ti totalt. Han knuste gamle og satt nye rekorder for flest mål på én sesong (92), målgivende passninger (163) og poeng (215). Han ledet også Edmonton Oilers til fire Stanley Cup-mesterskap (1984, 1985, 1987, 1988) og fikk med seg to Conn Smythe-trofeer som sluttspillets mest verdifulle spiller. Gretzky blir også husket for sitt spill i Canada Cup-finalen i 1987, som Team Canada vant. Det var hans pasning til en susende Mario Lemieux som resulterte i seiersmålet sent i 3. periode. Waynes karriere i Edmonton tok slutt i 1988, da han ble solgt til Los Angeles Kings. Oilers hadde kanskje ikke noe valg på grunn av sine finansielle problemer, men hockeyfans i Canada var sjokkerte. 
    
Wayne Gretzky gikk til Los Angeles Kings sammen med Mike Krushelnyski og Marty McSorley i bytte med Jimmy Carson, Martin Gelinas pluss tre førsteårsspillere i tillegg til en stor sum. Edmontons tap var definitivt LAs gevinst, ettersom Gretzky innledet en ny tidsalder for hockey i Sør-California. Han slo Gordie Howes rekorder som tidenes mål- og poengscorer og hadde en meget suksessrik sjuårsperiode i LA. I 1993 ledet han Kings-laget hele veien til Stanley Cup-finalen, der de tapte for Montreal Canadiens. I 1994 slo Gretzky Gordie Howes målrekord da han gjorde sitt 802. NHL-mål. Ved overgangsgrensen i 1996 gikk han til St. Louis Blues i bytte mot Craig Johnson, Roman Vopat, Patrice Tardiff og to unge spillere. 

Wayne Gretzky spilte i den blå trøya bare ut 1996-97-sesongen, ettersom han signerte for New York Rangers som en uregistret fri agent. Han la opp i 1999. Gretzky har vært involvert i hockey etter dette, først og fremst som trener for Hockey Canada og på eiersiden i Phoenix Coyotes. I 2005 gjorde Gretzky comeback i NHL, ikke som spiller, men som sjefstrener i Coyotes.

I de olympiske vinterlekene i Vancouver 2010 tente Gretzky den olympiske ild.

Nr. 99 
Da Gretzky som 16-åring spilte en sesong i Ontario Hockey League ville han ha nummer 9 som sitt idol Gordie Howe, hvilket dog var opptatt av en annen spiller. Den egenrådige treneren  (Coach Muzz MacPherson) løste situasjonen ved å tilby Wayne nummer 99. Året deretter undertegnet han for amerikanske Indianapolis Racers i World Hockey Association Etter åtte kamper ble hans kontrakt kjøpt av Edmonton Oilers.

Wayne lagde totalt hele 2857 målpoeng på sine 1487 kamper i NHL og innehar hele 61 ulike rekorder. Han er NHLs mest fremgangsrike spiller noensinne og betraktes av mange canadiere som tidenes største canadiske idrettsutøver.

Hans trøyenummer, 99, er reservert for all framtid i alle NHL-klubber.

Klubber 
 New York Rangers  1996/1997-1998/1999
 St. Louis Blues 1995/1996 (18 matcher)
 Los Angeles Kings  1988/1989-1995/1996
 Edmonton Oilers     1979/1980-1987/1988

Troféer og priser 
 Art Ross Memorial Trophy: 1981-1987, 1990, 1991, 1994 Poengkonge grunnserie NHL
 Conn Smythe Trophy: 1985, 1988 Mest verdifulle spiller for sitt lag, Stanley Cup
 Hart Memorial Trophy:  1980-1987, 1989 Mest verdifulle spiller for sitt lag
 Lady Byng Memorial Trophy: 1980, 1991, 1992, 1994, 1999 Årets gentleman
 Lester B. Pearson Award: 1982-1985, 1987 Årets spiller, valgt av spillerne
 Lester Patrick Trophy: 1994 Pris som gis til gode ambassadører for ishockey i USA

Se også 
 Liste over personer som har tent den olympiske ild

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
 

Canadiske ishockeyspillere
Canadiske ishockeytrenere
Deltakere for Canada under Vinter-OL 1998
Ishockeyspillere under Vinter-OL 1998
Ishockeyspillere for Edmonton Oilers
Ishockeyspillere for Los Angeles Kings
Ishockeyspillere for St. Louis Blues
Ishockeyspillere for New York Rangers
Order of Canada
Personer fra Brantford