Ernesto Teodoro Moneta

Ernesto Teodoro Moneta (født 20. september 1833, død 10. februar 1918) var en italiensk journalist og fredsforkjemper. 

Han ble tildelt Nobels fredspris i 1907, for sitt arbeid i pressen og i fredskonferanser, både offentlig og privat, for å skape forståelse mellom Frankrike og Italia.

Biografi 
Moneta ble født inn i en velstående familie med liberale synspunkter. Han begynte på militærakademiet og kjempet sammen med Guiseppe Garibaldi den siste fasen av Italias samling. Moneta var vitne til den østerrikske generalen Radetskis herjinger i Milano i 1848. Skuffet over tapet ved Custoza i 1866 forlot han det militære og ble journalist. 

I 1867 ble han redaktør av avisen Il Secolo i Milano, som ble landets største. I spaltene argumenterte Moneta for å forene italiensk enhet og nasjonalisme med arbeidet for internasjonal fred og voldgift. Han ønsket seg et «fredsforbund av Europas stater».

Etter 30 år i avisen gikk Moneta av og ofret seg for fredssaken. Han grunnla og ble president i den lombardiske «Unione Lombarda per la Pace e l'Arbitrariato» (den lombardiske union for fred og voldgift). Han grunnlag fagtidsskriftet La Vita Internationale og utga fredsalmanakker for allmenheten. Han satt fra 1895 i styret for Det internasjonale fredsbyrå i Bern.

Nobels fredspris 
Moneta hadde vært foreslått til Nobels fredspris hvert år siden 1902, da han fikk prisen i 1907. Blant forslagsstillerne var Bjørnstjerne Bjørnson. Reaksjonene på utdelingen var positive Italia, Tyskland og Storbritannia, men den nordiske pressen stilte seg sterkt kritisk. I Norden var pressen skuffet over at prisen ikke gikk til Klas Pontus Arnoldson og Fredrik Bajer.

Utdelingen av Nobelprisen foregikk i 1907 ikke på annen måte enn at den ble kunngjort den 10. desember. Kunngjøringen ble utført av statsminister Jørgen Løvland i Nobelinstituttets festsal. Det skjedde etter at møtet var innledet ved en minnestund over kong Oscar II, som døde to dager tidligere.

Moneta vakte oppsikt da han støttet Italias angrep på Tyrkia i 1911. Han mente at angrepet gjenopprettet en balanse i middelhavsområdet. Albert Gobat som hadde fått prisen i 1902, mente at krigen krenket internasjonal rett. Bertha von Suttner krevde at Moneta skulle bli fratatt nobelprisen og tillitsvervene i fredsbevegelsen.  Fredskongressen i Geneve i 1912 fordømte Monetas syn.

Moneta gikk også inn for Italias tilslutning til ententen, men døde før første verdenskrig var over.

Referanser

Eksterne lenker 

Italienske politikere
Italienske nobelprisvinnere
Nobelprisvinnere (fred)
Fødsler i 1833
Dødsfall i 1918