Hans von Aphelen

Hans von Aphelen (født 27. oktober 1719 i Nærøy, død 31. juli 1779) var en norsk leksikograf. Han var den første i Danmark som utga ordbøker på fremmede språk etter moderne prinsipper, og hans dansk-franske/fransk-danske og dansk-tyske/tysk-danske ordbøker hevdet seg lenge som de beste i Danmark og Norge.

Faren var klokker og skoleholder i Nærøy prestegjeld i Namdalen. Aphelen vokste opp på gården Torstad. Til han var 22 år var han gårdsarbeider og leste på egen hånd og privat. Da dro han til Bergen, der han livnærte seg av handel og avla styrmannseksamen. Som styrmann reiste han ut i verden og gikk i land i Holland, der han skrev seg inn som student ved universitetet i Leiden. Etter jusstudier dro han videre til Frankrike, hvor han for det meste holdt seg i Paris og Bordeaux.

I 1749 kom han til Danmark, utga i 1754 en mindre fransk ordbok, og ble samme år adjunkt ved det filosofiske fakultet. I 1759 utga han sin Dictionnaire royal. 
Aphelen ble i 1759 ulønnet professor ved fakultetet. Utnevnelsen var en diplomatisk gestus overfor Frankrike som var Danmarks allierte, og ingen pedagogisk realitet.

I 1760 giftet han seg med Helene Dorothea Schiønning. Samme år immatrikulerte Jacob Edvard Colbjørnsen seg ved Københavns universitet som leieboer hos Aphelen og hans kone. Paret fikk tre barn, ifølge dagboken til Helenes bror, sjøkaptein Peter Schiønning som begynte å lese fransk hos Aphelen og i mange år bodde sammen med sin søsters familie i København. 

I 1764 utga han Kongelig Dansk Ordbog (2 kvartbind), som var den første dansk-tysk/tysk-danske ordbok noen gang. I 1767–70 utga han sin oversettelse og bearbeidelse av Bomares naturhistoriske ordbok i åtte bind, og 1771 en lignende Chymisk Dictionaire. I hans franske grammatikk fra 1775 har fransk fortsatt de seks latinske kasus.  

Han beklaget spesielt «den Mangel, vi have paa et dansk Lexikon», og var Københavns universitets første lærer i romanske språk som overhodet publiserte noe. Hans etymologier virker i dag pussige («moustache» av «munn» og «stas»), men den gangen fantes det ingen oversikt over språkenes innbyrdes forhold. Aphelen interesserte seg også for naturhistorie, og i sin oversettelse har han lagt til opplysninger om nordiske forhold. Ofte tilføyde han «kalles i Norge...», der særnorske og trønderske ord presenteres. I årene 1759–69 var han i navnet sorenskriver i Idd og Marker (Østfold), men det embetet overlot han til sin bror Paul von Aphelen å skjøtte.

Dette var ved purismens fremvekst, der en lang rekke fremmedord ble erstattet med nyord av dansk opprinnelse. von Aphelen dannet - inspirert av tysk Rechtschreibung - ordet «rettskrivning» til erstatning for «ortografi». «Særsyn» og «formål» er andre av orddannelsene hans som er i vanlig bruk til denne dag. 

I 1774 ble han fransklærer for kronprinsen, den senere Frederik 6. Han var justisråd ved sin død. Da bodde han i Vimmelskaftet i Københavns indre by. Han ble gravlagt 7. august i koret på Trinitatis kirke under navnet Johs. v. Aphelen, en forkortelse for Johannes. Han etterlot seg kone og en uforsørget sønn og datter. Gravverset på minnetavlen i Trinitatis kirke lyder:
Men dig, du Unge som tvivle om Guds forsyn
sit lærerige Excempel paa en dydig Vandel, hvori 
han, som en anden Jacob med Stav i Haand.
Efter 30 Udlændigheds Aar han omsider med
intet svinget sig op i sit Fædreneland 
til de Studerendes offentlige Lærer og til en 
saa Agtværdig Mand i Staten, at hans Navn 
vil altid blive i en velsignet Erindring 
hos en Skiönsom Efterslægt. 
Minnetavlen er en af de tre som er satt opp på østveggen i Mikkelborgs krypt.

Verker 
 Fransk-dansk Ordbog (1754)
 Dictionnaire royal (1759)
 Kongelig Dansk Ordbog (1764)
 Fransk Sproglære (1775)
 Fransk Sprogøvelse for Danske (1779)

Referanser

Kilder 
 Dansk biografisk Lexikon 

Norske sakprosaforfattere
Personer fra Nærøy kommune
Norske leksikografer