Den gyldne bulle

Den gyldne bulle fra 1356 ble utstedt av en tysk riksdag i Nürnberg under ledelse av Karl IV, keiser i Det tysk-romerske rike.  Bullen var fra 1356 til 1806 keiserrikets viktigste forfatningsdokument.  

Bullen som hadde et segl av gull, slår fast at valget av den (tysk-)romerske konge («Wahl eines Römischen Königs») skal foretas av sju kurfyrster (valgfyrster). Det dreide seg om erkebiskopene av Mainz, Köln og Trier, pfalzgreven ved Rhinen, hertugen av Sachsen, markgreven av  Brandenburg og kongen av Böhmen. Disse fyrstene oppnådde også fullstendig rettslig immunitet innenfor sine territorier; områdene skulle i stor grad bli styrt lokalt med liten grad av sentralstyre. 

Valget av den tysk-romerske konge måtte ikke lenger være enstemmig, men kunne skje med flertall. Paven hadde ingen medbestemmelse ved det tyske kongevalget. De tyske-romerske kongene ble gjerne utropt til keisere, men ikke alltid. De 23 første kapitlene av lovverket ble utgitt i 10. januar 1356 i Nürnberg, mens kapittel 24 til 31 kom 25. desember samme år, i Metz.

Samtlige sju eksemplarer av bullen fra 1356 er i behold og befinner seg i ulike tyske og østerrikske arkiver og biblioteker. I 2013 ble den gyldne bulle tatt opp i UNESCOs verdensminneregister
fra Tyskland og Østerrike.

Også andre buller med gyllent segl går under betegnelsen Den gyldne bulle, for eksempel det ungarske frihetsbrevet fra 1222.

Galleri

Referanser 

Tysklands historie
Verdensminne
Hendelser i 1356