Raffaele Carlo Rossi

Raffaele Carlo Rossi (opprinnelig Carlo, født 28. oktober 1876 i Pisa i Italia, død 17. september 1948 i Crespano del Grappa ved Treviso) var en av den katolske kirkes kardinaler, og var tilknyttet Den romerske kurie.

Liv og virke

Bakgrunn
Carlo Rossi ble født i Pisa i 1876 av Francesco Rossi og Maria Palmidessi. Foreldrene hans var begge av adelige familier.

Rossi følte seg kalt i 1891 til å gå inn i det religiøs liv; faren var imot dette, og sendte ham til filosofistudier ved kollegiet Pisa. Der ble Giuseppe Toniolo en av hans mentorer.

Rossi trådte inn i de uskodde karmelitters orden den 3. oktober 1887 og avla senere sine første løfter 19. desember 1899. De høytidelige løfter avla han den 20. september 1901.

Prest
Han ble ordinert til prest den 21. desember 1901 i Pisa etter at han hadde fullført sine kirkelige studier ved karmelittenes læresteder i Roma. Deretter underviste han i karmelitthus fra 1902 til 1920 etter å ha studert videre ved det pavelige universitet Gregoriana. En av hans forelesere ved Gregoriana var kardinal Louis Billot, og han ble venn med fader Eugenio Pacelli - den fremtidig pave Pius XII. Rossi virket også en tid ved i ordenshuset San Paolino i Firenze.

Biskop
Den 22. april 1920 ble han utnevnt til biskop av Volterra, og han ble bispeviet en måned etter, den 25. mai 1920, av kardinal Gaetano de Lai, med erkebiskop Rinaldo Rousset og biskop Pio Bagnoli som medkonsekrerende. Bispevielsen fant sted i den romerske kirke Santa Teresa al Corso d'Italia. Han valgte seg Carlo Borromeo som forbilde for sitt biskoppelige virke.

Granskning av Padre Pio: I 1921 mottok han et brev fra Roma som ga ham i oppdrag å foreta en undersøkelse av fransiskanermunken Padre Pio og hans stigmata. Rossi ønsket seg ikke denne oppgaven og sendte et brev til kardinal del Val og ba om å bli fritatt fra en så alvorlig etterforskning, men ble pålagt å godta oppdraget. 

Rossi reiste til Roma fra sitt bispedømme for å undersøke dokumentene om munken mens han vurderte anklager og ros før han dro til fransiskanerklosteret i San Giovanni Rotondo i juni 1921 med en viss innledende skepsis. Han møtte Padre Pio for å diskutere påstandene. Han rapporterte at munken virket «enkel og til og med behagelig» mens han fikk se sårmerkene (stigmataene) selv. Han observerte pater Pios rutiner og noterte seg hans aktiviteter, og talte også med de andre munkene. Fra dem erfarte han at padre Pio konverterte mennesker fra jødedom og protestantisme og konverterte herdede hjerter fra hele Europa. Rossis undersøkelse falt ut positivt og konkluderte med at Pio var en «praktisert utøver av dygd» og bemerket at munken ikke bedrev knep eller svindel, at Padre Pio ikke selv påførte seg sårene eller at noen ekstern kilde forårsaket det. Rossi bemerket at «dette er stigmata. Vi har et faktum foran oss» og inkluderte det i sin rapport til paven, mens han også uttalte at «Padre Pio er en helgen som utfører mirakler» ifølge de mennesker som oppsøkte ham.

Før han ble elevert til titularerkebiskop av Thessalonica den 20. desember 1923 ble han kalt til assessor ved Konsistorialkongregasjonen. Paven gjorde ham til pavelig tronassistent den 11. mars 1930.

Kardinal 
Pave Pius XI kreerte ham til kardinalprest til Santa Prassede den 30. juni 1930 i forkant av at Rossi ble utnevnt til leder ab Konsistorialkongregasjonen en måned etter. Han mottok sin røde hatt og tittelkirke uken etter at han var blitt elevert. 

Han ble også en av kardinalelektorene som ved konklavet i 1939 som valgte pave Pius XII. Rossi forsøkte å unngå mye av kardinalverdighetens ytre prakt og forsøkte også å holde fast ved de uskodde karmelitters asketiske livsførsel, og ble høyt verdsatt av både kollegene og av paven selv. Rossi ble senere generalsuperior for Scalabrinifedrene og ble ganske nær dem i sitt arbeid med dem.

Død
Hans helse begynte å svikte i begynnelsen av 1947 og den pavelige lege rådet til total hvile. Han døde i Crespano del Grappa i løpet av natten 17. september 1948 og ble gravlagt i kirken Santa Teresa al Corso d'Italia. Han ble funnet død i sengen (med et lite smil om ansiktet) med tre bøker ved siden av: en var Bibelen og en annen var  Imitatio Christi. Han hadde flyttet til Crespano del Grappa måneden før på grunn av sviktende helse og bodde hos Scalabrini-fedrene. Pave Pius XII sa at Rossis bidrag til Kirken var stort og ville bli anerkjent i fremtiden. Paven omtalte også Rossi som nesten deres andre fader i forhold til Scalabrini-fedrene på grunn av hans store nærhet og omfattende arbeid med dem.

Saliggjøringsprosess 
Granskningen om hans mulige saligkåring ble innledet den 23. april 1976 under pave Paul VI, og han ble betegnet som Guds tjener. Bispedømmeprosessen for etterforskningen ble holdt i Roma og avsluttet i 1979, og Kongregasjonen for salig- og helligkåringer approberte prosessen 29. mars 1985. 

Et påstått mirakel som ble tilskrevet ham ble undersøkt i bispedømmet Lucca (det var fra Capannori) fra 1983 til 1984 og prosessen mottok kongregasjonens validering den 6. mai 1988.

Episkopalgenealogi 
Hans episkopalgenealogi er:

 Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
 Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
 Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
 Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
 Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
 Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
 Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
 Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
 Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
 Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
 Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
 Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
 Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
 Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
 Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
 Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
 Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833-1903) *1871
 Pave Pius X (1835-1914) *1884
 Kardinal Gaetano de Lai (1853–1928) *1911
 Kardinal Raffaele Carlo Rossi, O.C.D. (1876-1948) *1920

Referanser

Eksterne lenker 
 Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church

Italienske kardinaler
Italienske katolske biskoper
Linjen Rebiba
Italienske uskodde karmelitter
Personer fra Pisa