Kornkråke

Kornkråke eller blåkråke (Corvus frugilegus) er en kråkefugl som finnes naturlig over store deler av Eurasia, inkludert vinterbestander i den sørlige delen av Østlandet og på kysten av Sørlandet, Nordvestlandet og Trøndelag i Norge, og fragmentert gjennom den sørlige delen av Sverige og i Vest-Finland. Kornkråka har dessuten blitt innført til New Zealand. Ifølge IUCNs rødliste er arten tallrik og livskraftig.

Taksonomi 

Molekylære studier antyder at kornkråke danner en naturlig klade sammen med hawaiikråke (C. hawaiiensis), som ifølge IUCNs rødliste er utryddet i vill tilstand.

Arten består som to taxa, med én vestlig (nominatformen) og én østlig populasjon. Skillet mellom dem går ved elven Jenisej og Altaifjellene i Sibir, Tien Shan i Kirgisistan, det vestlige Xinjiang i Kina, og det indiske subkontinent. De to populasjonene er skilt fra hverandre med et minimum av  på det smaleste (mellom Altai og Sajanfjellene), og hybridisering er ikke kjent. Madge (2018) antyder at det kan være snakk om to distinkte arter, men sier at flere undersøkelser er nødvendig før man kan stadfeste eller avkrefte dette.

Det er foreslått to nye underarter i henholdsvis Gilgit (tschuii) i det nordlige Pakistan og Altai i Russland (ultimus), basert på forskjeller i størrelsen. Disse er fysisk mindre og har et finere nebb enn de to andre underartene, men forskjellene synes trivielle og begge er inkludert som lokale økotyper under nominatformen. Én ny underart er også foreslått for Øst-Sibir, Mongolia og Mandsjuria i Nordøst-Kina (centralis). Denne er noe større enn pastinator og har fjær som skinner i lilla, men forskjellene anses som små og klinale. Den er derfor inkludert som en lokal økotype i pastinator.

Beskrivelse 
Kornkråka blir cirka  lang og veier typisk omkring , mens vingespennet utgjør cirka . Den er altså nesten like stor som svartkråka. Fjærdrakten er sort, ofte med et blått eller blå-lilla skjær i skarpt sollys. Fjærene på hodet, rundt halsen og skuldrene er spesielt tette og silkeaktige. Ekstremitetene er sorte og nebbet gråsvart.

Inndeling 
Inndelingen under følger HBW Alive og er i henhold til dos Anjos & Bonan (2017). Oppdelingen av underfamilier følger Jønsson et al. (2016). Alle norske navn følger Norsk navnekomité for fugl (NNKF) og er i henhold til , med unntak for navn gitt i parentes. Disse har fortsatt ikke fått avklart sitt norske navn og må derfor kun betraktes som beskrivende uttrykk.

 Passeriformes, spurvefugler
 Passeri, sangfugler
 Corvoidea
 Corvidae, kråkefamilien
 Corvinae
 Garrulus
 Zavattariornis
 Ptilostomus
 Podoces, løpekråker
 Pica
 Nucifraga
 Corvus, (ravner og kråker)
 C. dauuricus, mongolkaie
 C. monedula, kaie
 C. nasicus, kubakråke
 C. jamaicensis, jamaicakråke
 C. leucognaphalus, hispaniolakråke (sårbar)
 C. capensis, smalnebbkråke
 C. ossifragus, fiskekråke
 C. sinaloae, sinaloakråke
 C. imparatus, kvekkekråke
 C. palmarum, hispaniolapalmekråke (nær truet)
 C. hawaiiensis, hawaiikråke (utryddet i vill tilstand)
 C. frugilegus, kornkråke
 C. f. frugilegus (nominatformen), (vestkornkråke)
 C. f. pastinator, (østkornkråke)
 C. crassirostris, tykknebbravn
 C. albicollis, kopjeravn
 C. corax, ravn
 C. cryptoleucus, kaktusravn
 C. ruficollis, brunnakkeravn
 C. edithae, somalikråke
 C. albus, hvitbrystkråke
 C. rhipidurus, korthaleravn
 C. brachyrhynchos, amerikakråke
 C. caurinus, muslingkråke
 C. corone, svartkråke
 C. pectoralis, kinakråke (nær truet)
 C. florensis, floreskråke
 C. typicus, sulawesikråke
 C. unicolor, banggaikråke (kritisk truet)
 C. enca, arkipelkråke
 C. violaceus, (mangler norsk navn)
 C. validus, langnebbkråke (nær truet)
 C. moneduloides, kortnebbkråke
 C. meeki, bougainvillekråke
 C. woodfordi, salomonkråke
 C. fuscicapillus, brunhodekråke (nær truet)
 C. tristis, papuakråke
 C. insularis, grovnebbnebbkråke
 C. orru, australkråke
 C. bennetti, mulgakråke
 C. mellori, flokkravn
 C. tasmanicus, tasmanravn
 C. coronoides, klageravn
 C. splendens, huskråke
 C. macrorhynchos, tykknebbkråke
 C. kubaryi, guamkråke (kritisk truet)

Den globale populasjonen 
Arten hekker og opptrer over et cirka  stort område i Eurasia. BirdLife International estimerte i 2015 den europeiske bestanden av kornkråke til omkring  millioner par, noe som tilsvarer cirka  millioner forplantningsdyktige individer. De antar videre at Europa utgjør cirka 30 prosent av den totale populasjonen, som da tilsvarer cirka  millioner forplantningsdyktige individer. Organisasjonen poengterer imidlertid at det knytter seg stor usikkerhet til den østlige delen av populasjonen, inkludert den russiske bestanden. Globalt har populasjonen en synkende trend, spesielt i Asia.

Atferd 
Arten hekker typisk i kolonier, som noen steder kan telle flere tusen par. Fuglene starter med byggingen av reir i midten av mars, som regel i tretopper. Kornkråka stjeler ofte reirmateriale fra nabokråkene. Om et par er borte i lengre tid fra reiret, kan de oppleve at det er borte når de returnerer.

Eggleggingen starter i månedskiftet mars-april. De første parene kan legge opptil seks egg. De som legger egg senere legger som oftest færre. De yngste fuglene legger gjerne bare ett egg. Rugetiden er fra 17 til 18 dager. 

20 % av eggene blir ikke klekket. Den første uken etter at ungene er klekket dør mange av ungene. Dødeligheten er størst blant hann-unger, sannsynligvis fordi hannene er noe større enn hunnene. Ungene blir i reiret i ca. en måned. Deretter følger de foreldrene i fra fem til seks uker før de er i stand til å klare seg på egen hånd.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Kråkefugler
Fugler formelt beskrevet i 1758
Dyr formelt beskrevet av Carl von Linné