Maurice Maeterlinck

Maurice Polydore Marie Bernard Maeterlinck (født 29. august 1862 i Gent, død 6. mai 1949 i Nice) var en belgisk poet, dramatiker og essayist. Han mottok Nobelprisen i litteratur i 1911.

Liv og virke

Bakgrunn 
Maurice Polydore Marie Bernard Maeterlinck kom fra en velstående fransktalende familie i Gent i Belgia. Han virket først en kortere tid som advokat, men forlot den karrieren mot slutten av 1880-tallet for i stedet å virke som forfatter.

Forfatter 
Allerede i studietiden ved universitetet i Gent lærte han å kjenne forfatteren Emile Verhaeren, som var lærer der. Dette ble et vennskap som skulle holdea til Verhaerens død i 1916. En annen belgisk forfatter som Maeterlinck ble kjent med tidlig i livet, var Charles van Lerberghe. 

Fra 1896 var Maeterlinck virksom i Frankrike, men allerede langt tidligere kom han under besøk i Paris i kontakt med den voksende symbolistiske bevegelse omkring Stéphane Mallarmé og Villiers de l'Isle-Adam. Maeterlinck appliserte skoleretningens idéer på dramaet, og ble i 1889 med sin La Princesse Maleine en av de første til å presentere et symbolistisk drama.

Fantasi er et nøkkelord i Maeterlincks forfatterskap, og hans kanskje mest kjente drama L'Oiseau bleu (Fuglen blå) er et rent eventyrspill. Det handler om de to fattige barna Myltyl og Tyltyl som, ledsaget av blant annet Lys, Katt, Hund, Brød og Vann, begir seg ut på jakt etter Fuglen blå, et symbol for lykken. Trolovningen er en slags fortsettelse av Fuglen blå.

Maeterlinck hadde fra 1895 til 1918 et langvarig kjærlighetsforhold med skuespillerinnen og sangerinnen Georgette Leblanc – for samtiden kjent som Madame Maeterlinck, selv om de ikke formelt var gifte. Hun medvirket i mange oppsetninger av hans dramaer og gjestespilte også i Sverige høsten 1903 i fire av hans skuespill. Fra 1907 og til 1915 bodde de i perioder i et kloster, stort som et helt kvarter – Saint Wandrelle eller Fontenelle Abbey – som Maeterlinck hadde lykkes i å komme i besittelse av, med løfte om å returnere det tilbake til kirken etter et gitt antall år. Enkelte deler av klosteret var imidlertid ikke beboelige. Under Georgettes ledelse ble Maeterlicks dramaer fremført om somrene i klosteret i temmelig relevant miljø, til gjesters og allmennhetens oppbyggelse.

Maeterlinck giftet seg i 1919 med Renée Dahon, også hun skuespillerinne. I 1930 kjøpte de et mindre slott i Nice i Frankrike som de kalte Villa Orlamonde. 

Han ble adlet i 1939 av den belgiske kongen, Albert I. Maeterlinck og hans hustru flyktet til USA i 1939, for etter andre verdenskrig å returnere til Nice i 1947, der han imidlertid døde bare to år senere, 86 år gammel.

I 1926 lot han i eget navn utgi en entomologisk studie, Termittenes liv, som i alt vesentlig plagierte den sørafrikanske forfatteren Eugène Marais' tidligere utgitte verk Termittens sjel.

Dramatikk 
 La Princess Maleine (1889) 
 L'Intrus (1890) 
 Les aveugles (1890)
 Pelléas et Mélisande (1892) 
 La Mort de Tintagiles (1894) 
 Aglavaine et Sélysette (1896) 
 The Plays of Maurice Maeterlinck (1899) 
 Princess Maleine 
 The Intruder
 The Blind
 The seven Princesses
 Alladine and Palomides 
 Pelléas and Mélisande
 Home 
 The Death of Tintagiles
 Sister Beatrice (1901) 
 Ariane et Barbe-Bleue (1901) 
 Monna Vanna (1902) 
 Joyzelle (1903) 
 L'Oiseau Bleu  (1908) 
 Mary Magdalene (1910) 
 Le Bourgmestre de Stilmonde (1918)
 The Miracle of St. Anthony (1919)

Poesi 
 Serres chaudes (1889)
 Douze chansons (1896)

Prosa 
 Le Trésor des humbles (1896)
 La Sagesse et la destinée (1898)
 La Vie des abeilles (1901)
 L'Intelligence des fleurs (1907)
 La vie des termites (1926)
 Bulles bleues (1948), selvbiografi

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
 

Belgiske forfattere
Nobelprisvinnere (litteratur)
Personer fra Gent