Eocen

Eocen (56-33,9 millioner år siden) følger paleocen (65-56 millioner år siden) og er den nest eldste tidsepoken i tertiærperioden. Sammen med paleocen og oligocen (33,9-23 millioner år siden) utgjør eocen paleogen (65-23 millioner år siden), en periode som sammen med det påfølgende neogen utgjør jordens nytid.

Klima i eocen var uvanlig varmt. Perioden ble innledet med en av de raskeste og voldsomste oppvarmingsperiodene i Jordas historie, og en ganske brå avkjøling ved periodens slutt. Denne brå avkjølingen forårsaket en mindre masseutryddelse. På sitt varmeste var det tropisk og subtropisk klima så langt nord som til Grønland og Svalbard. Etter eocen har Jorda aldri igjen vært så varm.

Dyrelivet i Europa fra denne perioden er relativt godt kjent, takket være funnene fra Messelgruven i Tyskland, der den primitive primaten «Ida» (Darwinius massilae) er et kjent eksempel. En liten, knapt meter høy forløper til dagens hest – Eohippus – utviklet seg i denne perioden.
Et annet kjent sett med fossiler fra denne perioden kommer fra baltisk rav, som finnes rundt Østersjøen. Dette har gitt en svært artsrik fauna av insekter og andre leddyr som vitner om et varmt klima på denne tiden. I motsetning til de samtidige pattedyrene er disse insektene ofte svært like moderne former.

I eocen var det vulkansk virksomhet på Vøring- og Møreplatåene i Norskehavet. En gruppe norske forskere hevdet i 2004 at den brå temperaturstigningen for omtrent 55 millioner år siden skyldtes utslipp av metan i forbindelse med disse vulkanene.

Eocen deles opp i fire geologiske aldrer:

Referanser

Eksterne lenker

 forskning.no – Ny norsk teori om global oppvarming
 forskning.no – Vulkankatastrofe utenfor Norge kan trolig forklare dramatisk global oppvarming for 55 millioner år siden
 NASA GISS: Science Briefs: Ocean Burps and Climate Change? 

Stratigrafi