Hanns Johst

Hanns Johst (født 8. juli 1890 i Seerhausen ved Riesa i Sachsen, død 23. november 1978 i Ruhpolding) var en tysk lærer, dramatiker og ekspresjonistisk og senere nasjonalsosialistisk dikter.  

Han meldte seg inn i NSDAP i 1932 og fikk etterhvert graden Gruppenführer i SS.

Liv og virke

Bakgrunn 
Johst vokste opp som sønn av en folkekolelærer i Oschatz og Leipzig auf, og i sistnevnte begynte han i 1902 på det nylig etablerte Königin-Carola-Gymnasium, og tok abitur der i 1911. I tenårene tenkte han på å bli misjonær, Som 17-årig var han en kort tid pleier på Bodelschwingh’schen Anstalt i Bethel. 

Johst studerte så medisin og filosofi, og senere kunsthistorie. Han meldte seg frivillig til militærtjeneste i 1914 og kjempet i første verdenskrig. Etter krigen slo han seg i 1918 ned ved Starnberger See i Bayern.

Kunstnerisk karriere 
Hans tidligste verker var inspirert av ekspresjonismen (som f.eks. Der Anfang (1917) og  Der König (1920)). Senere hengav han seg til naturalistisk psykologi (Wechsler und Händler (1923), Thomas Paine (1927). Innslagene av völkisch og antijødisk tematikk oppstod gradvis, og var fast etablert i 1922. 

I 1935 ble Johst president for Reichsschrifttumskammer (underlagt Reichskulturkammer) og Deutsche Akademie für Dichtung. I Standpunkt und Fortschritt (1933) hadde han tilkjennegitt sin tilslutning til Adolf Hitlers ideologi.

Med skuespillet Schlageter, dedisert til Adolf Hitler, fikk Johst sin største teatertriumf. Dramaet, som han hadde arbeidet med fra 1929 til 1932, ble uroppført 20. april 1933 - Hitlers fødselsdag. Schlageter ble oppført på teatre i over tusen tyske byer. For Johst innbragte dette knapt 50.000 Reichsmark tantiemer. Stykket beskjeftiger seg med frikorpskjemperen Albert Leo Schlageter, som under Ruhrokkupasjonen i 1923 ble dømt til døden av en fransk militærdomstol etter at han hadde foretatt angrep på militære kommunikasjonspunkter. Johst proklamerte ham som «Det tyske Rikes første soldat». Det her som Johst skrev den setning som vanligvis feilaktig legges i Hermann Görings munn (eller noen ganger tilskrives Heinrich Himmler):

«Wenn ich Kultur höre ... entsichere ich meinen Browning».
(«Når jeg hører ordet kultur ... avsikrer jeg min Browning!»)
- Schlageter (akt 1, scene 1)

Verker

Romaner, fortellinger, noveller 

 Der Anfang, 1917
 Der Kreuzweg, 1921
 Consuela, 1924
 Consulea. Aus dem Tagebuch einer Spitzbergenfahrt, 1925
 So gehen sie hin, 1930
 Die Begegnung, 1930
 Die Torheit einer Liebe, 1931
 Ave Maria, 1932
 Mutter ohne Tod. Die Begegnung, 1933
 Maske und Gesicht, 1935
 Gesegnete Vergänglichkeit, 1955

Drama 

 Stunde der Sterbenden, 1914
 Strof, 1915
 Der junge Mensch, 1916
 Der Ausländer, 1916
 Stroh, 1916
 Der Einsame, 1917
 Der König, 1920
 Propheten, 1922
 Wechsler und Händler, 1923
 Die fröhliche Stadt, 1925
 Der Herr Monsieur, 1926
 Thomas Paine, 1927
 Schlageter, 1932
 Fritz Todt. Requiem, 1943

Lyrikk 

 Wegwärts, 1916
 Rolandruf, 1918
 Mutter, 1921
 Lieder der Sehnsucht, 1924
 Briefe und Gedichte von einer Reise durch Italien und durch die Wüste, 1926

Essays, taler m.m. 

 Dramatisches Schaffen, 1922
 Wissen und Gewissen, 1924
 Ich glaube! Bekenntnisse, 1928
 Meine Erde heißt Deutschland, 1938
 Ruf des Reiches, Echo des Volkes, 1940
 Hanns Johst spricht zu dir (Sammelausgabe), 1942
 Erzählungen, 1944

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 

Personer fra Landkreis Meissen
Tyske nazister
Tyske dramatikere
Tyske forfattere
SS-generaler
Tyskere fra første verdenskrig
Tyskere fra andre verdenskrig
Personer tilknyttet det tredje rike
Medlemmer av NSDAP (innmeldt 1925–1932)
Tyske krigsfanger under andre verdenskrig
Tyskere dømt for forbrytelser begått under andre verdenskrig