Autogyro

Autogyro (eller autogiro eller gyroplan) er et luftfartøy for som regel en eller to personer. Et autogiro har en vertikal propell som gir fremdrift, og en frittroterende rotor som gir løft. 

Maskinen er avhengig av fart fremover for at rotoren skal produsere løft. Når maskinen  beveger seg igjennom luften, vil rotoren begynne å rotere, og produsere løft. Det hele bygger altså på autorotasjonsegenskapene til en rotor.

Autogiro ble oppfunnet av den spanske flykonstruktøren Juan de la Cierva i 1923. En av fordelene ved autogiro er at den kan fly meget langsomt og ikke trenger noen stor start- eller landingsplass. Ekstra kort startbane kan oppnås ved at rotoren i startfasen tilkobles motoren. 
Autogiro har aldri hatt noen betydning som et befordringsmiddel. Det brukes i dag utelukkende av flyentusiaster. Det segment som maskinen kunne ha erobret er helt og holdent overtatt av helikoptere

Norskregistrert autogyro 

Minst to autogiroer har stått i Norges luftfartøyregister. LN-EAB, en privateid Pitcairn PCA-2, stod oppført i registeret fra 1936. Denne maskinen ble ødelagt på Kjeller i løpet av den tyske okkupasjonen. En annen var Tiedmands Tobakksfabriks Cierva C30A, registrert LN-BAD. Den ble kjøpt i 1934, og brukt i reklamesammenheng før den ble solgt til Hærens Flyvåpen. Der ble den svært lite brukt, og ble snart solgt til Sverige. Denne maskinen sto per 1998 utstilt ved det nasjonale flymuseet på Schiphol lufthavn.

I tillegg er ca. 15 mikrolette gyrokoptre registrert i Mikroflyregisteret som føres av Mikroflyseksjonen i Norges Luftsportsforbund.

Se også 
 Helikopter

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Pitcairn autogyro
 Autogiro, et glemt kapittel
 Norsk Rotorfly Klubb

Luftfartøytyper