Huai He

Huai He (forenklet kinesisk: 淮河, tradisjonell kinesisk: 淮河; pinyin: Huái Hé) er en elv i Kina omtrent midtveis mellom landets to hovedelver,  Den gule flod (Huang He) i nord og Chang Jiang (Yangzi) i sør. Før i tiden rant den likesom de to nevnte fra vest til øst og ut i Østkinahavet. Men nå er elveløpet endret, noe som stadig fører til stygge oversvømmelser. Lengden er 1.078 km, og nedslagsfeltet 174.000 km².

Huaielvens historiske løp var rett ut til kysten i den nordlige delen av  Jiangsu-provinsen. Men i 1194 brøt Den gule flod ut av sitt elveleie og gravde seg et nytt løp sørover og over til nedre del av Huaielvens løp. Der forente de to elvene seg og fulgte det nedre Huai-løpet ut i havet. Imidlertid førte Huang He med seg langt mer slam som sedimenterte seg og demmet opp dette nedre elveleiet. Huang Hes nedre løp reverserte seg til slutt etter 700 år i 1850-årene. Men noen tiår etter, i 1897, var Huai He ikke lenger istand til alene å følge sitt historiske leie ned til kysten. Vannet demmet seg opp i innsjøen Hongze, og derfra fikk det bane seg en ny kurs sørover og ned i Yangtze. 

Problemene med elveløpet ble verre og verre. Under annen verdenskrig, da Chiang Kai-shek var kinesernes regjeringssjef, forsøkte kineserne å bremse japanernes fremmarsj ved å åpne opp Gulelvens diker slik at vann rant sørover og over i det øvre Huai-bekkenet og oversvømmet der et enormt område. Hovesastrømmen av Gulelven fortsatte å renne i denne retning i hele ni år, noe som ytterligere skadet Huais historiske elvesystem.

Større og mindre oversvømmelser ble resultatet, og mellom flomperiodene var det ofte tørke. I løpet av de 450 år frem til 1950 så Huai-elven i gjennomsnitt 94 større oversvømmelser per århundre. 

I elva ligger Foziling-demningen og -reservoaret fra 1954, som ble anlagt på ordre fra Mao Zedong.

Litteratur 
 Otto Franzius: «Die Regelung des Hwai Ho, des Kaiserkanals usw.», i: Die Bautechnik 11 (19. deptember 1933), Heft 40, s. 568-578

Eksterne lenker 
 
 Huai River

Elver i Kina