Min (gud)

Min (gammelegyptisk: mnw, også transkribert som Menew, Menu, Amsu) er i henhold til oldtidens egyptiske religion og mytologi en gud for seksualitet og reproduksjon. Hans kult er gammel og har sin opprinnelse i førdynastisk tid (3000-tallet f.Kr.).

Hans tidligste billedframstilling er blant de eldste eksemplene på store statuer funnet i Egypt. Han ble dyrket av kong eller høvding Skorpion II i førdynastisk tid og hans symbol er vist på Min-paletten. Hans kult kan ha utviklet seg fra dyrkelsen av hans fetisj, som er antatt å ha vært en pil med mothaker, en tordenkile eller fossilert belemnitt, en utdødd blekksprut, attraktiv grunnet dens spydlignende bakdel. Han ble ofte framstilt som en mann med en erigert fallos som han holdt sin venstre hånd og med høyre holdt han en vifte. Ved sjeldne tilfeller som en mann med løvehode. Som fruktbarhets- og vegetasjonsgud assosierte grekerne Min med Pan. Som et aspekt av Khnum var han skaperen av alle ting, «skaperen av guder og menn.» Mins hustruer var Iabet og løvegudinnen Repit, begge mindre gudinner.

Myter og funksjon 

Hans kult var sterkest i Koptos (arabisk: Qift) og senere også i Akhmim (gresk: Panopolis, «Pans by») hvor han ble æret med store festivaler for hans «komme fram» med offentlig prosesjon og presentasjon av ofringer. Hans andre assosiasjoner omfattet den østlige ørkenen og forbindelsen til guden Horus. Den engelske arkeologen William Flinders Petrie gravde ut to store statuer av Min ved Koptos som nå er i Ashmolean Museum i Oxford og det er mulig at de er fra førdynastisk tid. Selv om han ikke er nevnt ved navn i en referanse til «han som holdt arm løftet i øst» i pyramidetekstene, er det en sannsynlig referanse til Min.

Hans betydning vokste i Mellomriket da han enda mer knyttet til solaspektet og fruktbarheten til Horus som guddommen Min-Horus. Ved Det nye rike ble han også smeltet sammen med Amun som guddommen Min-Amun-kamutef («Min-Amun – okse av hans mor»), delvis for at begge var assosiert med væren og oksen, og begge deler kunne bli sett på som symboler på virilitet. Min helligdom var kronet med et par oksehorn.

Potens og virilitet 

Som den sentrale guden for fruktbarhet og mulig også orgastiske ritualer, ble Min identifisert av grekerne med deres gud Pan, som omtalt av Herodotos. Et trekk ved dyrkelsen av Min var den ville, tornete salatplanten (Lactuca virosa, «giftsalat») og Lactuca serriola («piggsalat»), som den hemmelige versjonen Lactuca sativa («hagesalat») kommer fra, ved at den hadde påståtte afrodisiakiske egenskaper og som man kunne framstille lateks når den ble kuttet, muligens sett på som sæd.

Som en gud for mannlig seksuell styrke og potens ble han æret under kroningsritualene under Det nye rike da farao var forventet til å så sine frø og således sikre den årlige livgivende oversvømmelsen fra Nilen. Ved begynnelsen av høstingen ble hans bilde tatt ut av tempelet og brakt ut på markene som en del av festivalen for Mins avreise. De var da velsignet med avlingen og spilte leker nakne til ære og hvor en av disse lekene var å klatre opp en høy påle, enten denne hadde en direkte symbolsk betydning eller ikke.

I kunsten 
I egyptisk kunst ble Min framstil som dekket av liksvøp, med en krone med fjær, ofte med hans erigerte penis i sin venstre hånd og en vifte (autoritetsymbol) i høyre hånd som var løftet. Rundt hans forhode bar Min røde bånd som hang ned til bakken, kanskje et symbol for seksuell energi. Hans andre symboler var den den hvite okse, pil med mothaker, og en seng av salat som egypterne mente var seksuelt stimulerende ettersom egyptisk salatstengel var høy rett og knyttet til en melkelignende substans når den ble gnidd.

Selv en del krigsgudinner ble avbildet med kroppen til Min, inkludert hans fallos, og det førte også til avbildninger, tilsynelatende av Min, med hodet til en løvinne.

Hymne 
I en hymne til Min er det sagt:

 «Min, herre av prosesjonene, gud av høye fjær, sønn av Osiris og Isis, høyaktet i Ipu...»

En annen hymne priset ham som den store hvite okse:

«Min, oksen av den store fallos. Du er den store hann, eier av alle kvinner. Oksen som forener med i den søte kjærlighet, med det vakre ansikt med malte øyne, seierrike herre blant guder som inspirerer frykt i Enneaden. Gudinnene er glade, ser din perfektsjon...»

Se også 
 Priapos

Referanser

Litteratur 
 McFarlane, A. (1995): The God Min to the End of the Old Kingdom. Australian Center for Egyptology. ISBN 9780856686788

Eksterne lenker 

Egyptiske guder
Fruktbarhetsguder