Giallo

Giallo var en italiensk form for elegante, skrekkbetonte thrillere på 1960- og 70-tallet. Filmene inneholdt ofte mye vold og avkledde kvinner og kan ses som en forgjenger til slasher-genren. Benevnelsen giallo kommer i fra det italienske ordet for gul som også var den fargen omslaget filmene hadde hatt siden 1920-tallet. Pioneerer innenfor sjangeren er Mario Bava og Dario Argento.

Historie
Mario Bava er den som anses ha grunnlagt hele sjangeren med sin film La Ragazza che sapeva troppo fra 1963. Det er en svart-hvittfilm sterkt inspirert av bølgen av krimis som hadde dominert i Tyskland på 1950-tallet. Da Bava året etter laget Sei donne per l'assassino i farge hadde såvel grunnformelen med et mordmysterium som en sentral del av handlingen og en filmatisk mystisk og fargerik palett blitt utviklet.

Dario Argento var viktig for sjangerens utvikling. Hans Fuglen med krystallfjærene (1969) tok i bruk et djervt kameraarbeid og morderens psykologiske motiv, ting som går igjen i nesten alle etterfølgende filmer i sjangeren. Morderens bakgrunn og en pseudopsykologisk forklaring til mordet utforskes i blant in absurdum. Lucio Fulcis New York Ripper (1982) er en av sjangerens sorte får, da volden i filmen er så grov og kvinnesynet så misogynistisk.

Kjente giallo-filmer 
 A Blade In The Dark
 Deep Red
 New York Ripper
 Who Saw Her Die?
 What have done to Solange?
 Seven Bloodstained Orchids
 The House with the Laughing Windows
 Tenebre
 Fuglen med krystallfjærene
 Don't torture a Duckling
The Bloodstained Shadow
Macabre
Short night of the Glass Dolls
Death walks at Midnight,
The cat o' nine tails
Opera
Trauma
The Black Belly of the Tarantula
The Case of the Scorpion's Tail

Referanser 

Filmsjangre