Strøno

Strøno er den største øya i Bjørnafjorden kommune, Vestland og er ca. 6,6 km². Strøno har hatt bruforbindelse til fastlandet siden høsten 1965. 

Strøno består av bygdene Nordstrøno i nord og vest og Sørstrøno i sør og øst. En åsrygg strekker seg i nordøstlig retning fra Ervikane friluftsområde i sørvest til Strøno bro ved Krokane i nordøst. Hjortåsen er øyas høyeste punkt med ca. 248 m over havet. Strøno er omkranset av øyene Forstrøno i vest og Skorpo (Os) i nordvest med Korsfjorden utenfor. Mot sørvest grenser Strøno mot Bjørnefjorden og Røttinga. I øst finner en Lepsøy og i nordøst Hagavik og Askvik. Nord for Strøno ligger Drange og Lysefjorden.

Strøno er populær både blant fastboende og tilreisende. Folketallet har økt kraftig siden bruforbindelsen ble offisielt åpnet i 1966.

Øya har rundt 600 fastboende og flere fritidshytter. Det kom ny barneskole og barnehage i 1992. Strøno er kjent for vakre frilufts områder som Ervikane som ligger ut mot Bjørnefjorden. Man finner også to vernede vikinggraver, en i Sørstrøno og en i Nordstrøno. Landhandelen på øya ble lagd ned på tidlig 2000-tall. Det er gode muligheter for jakt og fiske over hele øya og omegn.

Etymologi 
Navnet Strøno kommer fra norrønt strjóna, trolig 'øya med straum omkring'. Fra Os Soga beskrives det «Dei målkunnige hev funne at ordet strjon hev med vinning å gjera, og Strjona er soleis øyi der ein kan vinna noko, skapa seg vinning, anten ved fiske/fangst på gode fiskeplassar, rik jakt på dyr i skogen, o.l. Og eit slikt namn er ikkje uhøveligt på Strøneøyi.»

Historie 
Røvarhola er en heller med historisk betydning lokalisert vest på Strøno. Helleren befinner seg 75 moh. i Kvitåsen. Lokaliteten er av begrenset størrelse og er 5,5 meter lang, 2,7 meter dyp og 2,8 meter høy ved dråpefallet. Hulerommet deles i to seksjoner ved et bergfremspring i bakre vegg. I lokalitetens front skrår terrenget bratt ned til en større flate i sør og dalbunnen, noe lavere i vest. 

Prøvegraving ble utført av Christian Koren Wiberg i 1916. Lokalisasjonen ble senere utgravd av August Brinkmann og Haakon Shetelig i 1916. Funnmateriale hadde karakter av eldre jernalders lag. Blant funnmateriale var det en bryne, jernfragment (trolig del av en spydspiss), beingjenstander (beinkam med futteral) og menneskebein fra et individ.

Friluftsområder 
Ervikane er øyens mest populære friluftsområde og er lokalisert sør-vest på Strøno. Parkeringsplass for friluftsområdet finnes på "nordstrøno-siden" av øyen. Områdeet er romslig med flate turveier som er godt egnet for rullestolbrukere. Gangveien er stengt med bom rett etter parkeringsplassen. Det er mulig å låne nøkkel til bommen hos Friluftsrådet på Helleneset, eller få kode til nøkkelsboks fra Bergen og omland friliuftsråd. Området er også tilrettelagt med barerampe og handicaptoalett.

Referanser 

Øyer i Vestland
Bjørnafjordens geografi
Bosetninger i Bjørnafjorden