Roberto de Nobili

Wikipedia har også en artikkel om den nedenståendes onkel av samme navn.

Roberto de Nobili (født i september 1577 i Montepulciano i Italia, død 16. januar 1656 i Mylapore ved Madras  i India) var jesuitt, Indiamisjonær og lingvist.

Liv og virke 
Han inntrådte i jesuittordenen i 1597 og ble sendt som misjonær til India i 1604. Han ankom Goa den 20. mai 1605, og etter et kort opphold i Cochin virket fra desember 1606 i Madurai. Den katolske misjon i India var den gang et portugisisk ansvar på grunn av padroadosystemet, og ikke alle misjonærer hadde like stor forståelse for indiske kultur. 

Pater de Nobili ønsket å gjøre kristendommen gangbar i samfunnet generelt (ikke bare de fattige lavkastefolkene som man hadde konsentrert seg om til da), og begynte å leve og kle seg som en kristelig sannyasin, unngikk den direkte omgang med lavkastene og pariaene, og studerte sanskrit, tamilsk og telugu. Han er sannsynligvis den første europeer som behersket disse språkene. 

Hands prosjekt var å finne måter å uttrykke den kristne tro ved hjelp av begreper inderne var kjent med fra hinduistisk filosofi.

Særlig fordi han også i det ytre så sterkt tilpasset seg høykasteindernes levemåte og omgangsformer ble han anklaget at andre misjonærer for å gå for langt. I 1619 måtte han forsvare seg overfor erkebiskopen av Goa. Han måtte avbryte sitt arbeid i noen år, men da pave Gregor XV tillot hans metode den 31. januar 1623 med bullen Romanae sedis antistetes, tok han opp arbeidet igjen. 

Fra Nobilis verker blir det bekreftet at han ikke søkte noen vidtgående syntese mellom kristendom og den religiøse hinduisme.

Nobili hadde også et meget stort gjennomslag blant lavere kaster, og grunnla en pariamenighet. Men for ikke å sette sitt arbeid blant braminene i fare, foreslo han i 1640 at det skulle sendes særskilte prester for de lavere kaster. For ham selv ville det være vanskelig om han døpte enn si berørte personer fra de laveste kaster. 

De siste årene av sitt liv var pater de Nobili nesten helt blind. I 1648 ble han forflyttet til Jaffna på Ceylon, og senere kom han til Mylapore, der han døde.

Følger 
Blant braminene vant Nobili i virkeligheten ikke så mange konvertitter. Derimot ble mange andre både høykaste- og lavkasteindere katolikker, slik at det på Madurai-feltet var så mange som 40 000 kristne i 1666.

Hans anstrengelser for å erstatte latin på presteseminarene i India med sanskrit førte ikke fram.

Rundt 50 år etter utbrøt det en strid om akkomodasjonsmetoden (om graden av kulturell tilpasning) mellom jesuitter og kapusinerne. Denne indiske ritestriden om de malabarske riter og Nobilis tolerante praksis endte med at pave Benedikt XIV forbød jesuittenes tilpasningsmetoder i bullen  Omnium sollicitudinum av 12. september 1744.

Verker 
Pater de Nobili forfattet over 20 religiøse verker på sanskrit, tamil og telugu, men flere av dem ble ikke trykket. Det fleste av de manuskripter han hadde forberedt før 1639 gikk tapt da han satt fengslet i Madurai 1639-41. 

Hans viktigste verk på tamil var en stor katekisme i fire bind, og to mindre katekismer. De to siste oversatte han også til telugu. Noen andre verker: 

 Gnanopadesam, åndelig lære, Ambalacatou, 1673
 Āttuma Nirunayam, om sjelen, Madras 1889
 Agnāna Nivāranam, mot uvitenhet, Trichinopoly 1891
 Tivviya Mādrigai, det guddommelige forbilde, Pondichéry 1866

Referanser

Litteratur 
 Peter R. Bachmann: Roberto De Nobili 1577-1656. Ein missionsgeschichtlicher Beitrag zum christlichen Dialog mit dem Hinduismus. Inst. Historicum S. I., Roma 1972
 Bertrand: La Mission du Madure Paris, 1847
 Vincent Cronin: A Pearl to India: The Life of Roberto de Nobili. Darton, Longman & Todd, London 1966, ISBN 0-232-48389-2
 Pia Maria Plechl: Mit Haarschopf und Kastenschnur. Roberto de Nobili (Indien). St. Gabriel u. a., Mödling 1977, ISBN 3-85264-108-X

Eksterne lenker 
 
 Engelsk biografi

Misjonærer i India
Italienske jesuitter
Italienske katolske prester
Katolske misjonærer
Italienske misjonærer
Italienske lingvister
Personer fra Montepulciano