Jakovlev Jak-17

Jakovlev Jak-17 (NATO-kallenavn Feather) (Russisk: Як-17) var et tidlig jetdrevet jagerfly som ble utviklet fra Jak-15.

En prototype med typebetegnelsen Jak-15U som var en videreutvikling av Jak-15, fløy første gang i juni 1947. Den største synlige forskjellen fra Jak-15 var det nye landingsunderstellet. I mars 1948 ble flyet bestilt for serieproduksjon og typebetegnelsen ble endret til Jak-17. Det ble først vist offentlig i 1949. Kun to varianter ble bygget: Jak-17 som var et enseters jagerfly, og Jak-17UTI som var et toseters treningsfly. Totalt ble det i tidsperioden 1948–1949 produsert 430 fly.

Jak-17 hadde mange negative egenskaper, slik som lav hastighet, kort rekkevidde og upålitelig motor. Motoren var basert på den tyske Junkers Jumo 004, og hadde en svært komplisert oppstartprosedyre. På den andre side var den enkel å bruke og svært lik de populære propelldrevne jagerflyene Jak-3 og Jak-9, noe som gjorde Jak-17 relativt lett for flygerne å konvertere til.

Brukerland 

 Kina, Tsjekkoslovakia, Romania, Polen og Sovjetunionen
 I Sovjetunionen var flyet i bruk fra 1948 til tidlig på 1950-tallet
 Polen brukte 3 Jak-17 og 11 Jak-17UTI fra 1950. De ble tatt ut av tjeneste i 1955. Den siste Jak-17 med den sivile betegnelsen SP-GLM ble brukt som testfly i 1957–1960.

Jagerfly
Enmotors jetdrevne luftfartøy
Jakovlev-luftfartøy