Felles europeisk standard for størrelsesmerking av klær

Den felles europeiske standarden for størrelsesmerking av klær, formelt kalt EN 13402, er en felles europeisk standard som er delvis tatt i bruk og skal gjøre det enklere å finne klær som passer, og utgis som Norsk Standard som NS-EN 13402. Standarden er basert på kroppsdimensjoner målt i centimeter, og på denne måten skal man kunne finne passende klesstørrelser ved hjelp av målebånd (f.eks. hjemmefra) eller passende klær man allerede har som følger EN 13402-standarden. Standarden kan dermed bidra til mer miljøvennlig handel ettersom den kan føre til mindre retur av klær kjøpt på internett.

Standarden hadde til hensikt å erstatte ulike gamle nasjonale standarder for klesstørrelser som var i bruk før 2007, men graden av innføring av det nye systemet har variert fra land til land. Standarden er blant annet utbredt for brystholdere, hansker og all barnebekledning. Kina har tatt i bruk standarden for alle klesplagg. I Europa per systemet per 2020 bare blitt tatt i bruk for brystholdere

Bakgrunn 
Det er tre tilnærminger til å merke størrelsen på klær:

Kroppsdimensjoner Produktmerket sier noe om for hvilke kroppsstørrelser produktet ble designet. (Eksempel: motorsykkelhjelm merket «hodeomkrets: 56–60 cm» eller sko merket «fotlengde: 280 mm».)

Produktdimensjoner Merket sier noe om produktets størrelse. For eksempel er jeans merket med buksens lengde i centimeter eller tommer og ikke lengden på brukerens ben. 

Ad-hoc-størrelser eller forfengelighetsstørrelser Merket angir et størrelsesnummer eller -kode med ingen åpenbare sammenhenger mellom noen måleenheter, f.eks. størrelse 12, XL.

Tradisjonelt har klær blitt merket ved å bruke mange forskjellige ad-hoc-størrelsesystem. Denne tilnærmingen har medført mange forskjellige problem:

 Landspesifikke eller til og med leverandørspesifikke merker skaper ekstra omkostninger.
 Ad-hoc-størrelser har endret seg over tid for å unngå å konfrontere kunder med ukomfortable, antropometriske sannheter.
 Katalogkjøp forutsetter nøyaktige metoder for å forutse hvilke størrelser som passer best.
 Mange klesplagg trenger å bli valgt på bakgrunn av to eller tre kroppsdimensjoner for å passe, og ikke i henhold til en enkelt skala.
 Skala ad-hoc-størrelser basert på 1950-tallets antropometriske studier er ikke lenger passende, ettersom endringer i kosthold og livsstil har endret kroppens dimensjoner.  

På bakgrunn av dette startet den europeiske standardiseringsorganisasjonen CEN i 1996 en prosess for å designe et nytt og moderne system for å merke klesstørrelser, noe som resulterte i standarden EN 13402 «Size designation of clothes». Standarden vil bli Norsk Standard i Norge med betegnelse NS-EN 13402.

Den er basert på 
 kroppsstørrelser
 det metriske system (SI)
 data fra nye antropometriske studier av den europeiske befolkning utført på slutten av 1990-tallet
 tilsvarende internasjonale standarder (ISO 3635, etc.)

Standarden består av fire deler:

EN 13402-1: Begreper, definisjoner og kroppsmålemetoder
Den første delen av standarden definerer en liste over alle kroppsmål som trengs for design av klær, sammen med forklaringer på disse målene og fremgangsmåter for måling. Alle lengder oppgis i centimeter, og personen bør helst ha minst mulig klær på for å ikke påvirke målene. Kroppsmasse måles i kilogram.

Standarden inneholder anatomiske tegninger som viser de aktuelle kroppsmålene for forskjellige typer klesplagg. Disse tegningene kan for eksempel brukes på språknøytrale merkelapper. Kroppsmålene er:

 Hodeomkrets Maksimum horisontal omkrets av hodet målt over ørene.
 Halsomkrets Omkrets rundt halsen målt med målebånd plassert 2 cm under adamseplet og på nivå med C7-nakkeleddet .
 Overkropp (♂ menn) Maksimal horisontal omkrets målt ved normal pusting når man står oppreist, målt med målebånd rundt skulderbladene (scapulae), under armhulene (axillae) og over brystet.
 Bryst (♀ kvinner) Maksimal horisontal omkrets målt ved normal pusting når man står oppreist, målt med målebånd under armhulene (axillae) og over brystet fremtredende (helst målt med moderat spenning over en BH som ikke deformerer brystet på en unaturlig måte og ikke forstyrrer volumet).
Underbyste (♀ kvinner) Horisontal omkrets av kroppen målt like under brystene.
Midje Omkretsen av den naturlige midjen (også kalt livvidden) mellom toppen av hoftebenet og de nedre ribbeina, målt mens personen puster normalt og stående oppreist med avslappet buk/mage.
Hofte (♀ kvinner) Horisontal omkrets målt rundt rumpeballene på høyden med maksimal omkrets.
Høyde Vertikal avstand mellom hodekronen og fotsålene, målt med personen stående oppreist uten sko og med føttene sammen. (For spedbarn som ennå ikke kan stå oppreist måles kroppslengden i en rett linje fra kronen av hodet til fotsålene)
Innside ben Avstand mellom skrittet og fotsålene, målt vertikalt mens personen står oppreist med føttene litt fra hverandre og kroppens vekt fordelt likt på begge beina. (Lengden av innside ben er et kroppsmål, og skiller seg fra innersøm som en produktdimensjon.)
Armlengde Lengden måles så med målebånd, med start i et skjæringspunkt mellom ermhullet og skulderlinjen (skulderhøyden/akromion), deretter skal målebåndet føres over albuespissen, og til slutt ned ned langs og til enden av det prominente albuebenet ulna rett før håndleddet. Under målingen skal personen holde armen bøyd i 90 grader, og lage en knyttneve med hånden som plasseres på hoften.
Håndomkrets Maksimal omkrets målt rundt metacarpal beina mens hånden er åpen og fingrene samlet. Tommelen skal ikke regnes med.

Fotlengde Horisontal lengde mellom måles med like mye av foten på hver side av en rett linje, og måles fra den mest fremtredende tåen til den mest fremtredende delen av helen. Personen måles barfot og med kroppsvekten fordelt jevnt på begge beina. Målet brukes til sokker og strømper. (For skostørrelser bør også fotens bredde og omkrets tas i betraktning. Skostørrelser omhandles ikke av EN 13402, men istedet «ISO/TS 19407:2015 Footwear - Sizing - Conversion of sizing systems».)

Kroppsmasse Målt med en vekt i kilogram.

EN 13402-2: Primære og sekundære dimensjoner
Standardens andre del definerer en primærdimensjon. Dette sier noe om hvilken kroppsdimensjonsmerking et produkt må merkes med. Det er basert på disse kroppsmålene at klærne skal merkes. Mens klær for menn er merket med omkretsen til overkroppen, så er klær for kvinner merket med omkretsen til brystet. For noen produkter er det ikke nok med kun ett enkelt mål for å velge den rette størrelsen, og i disse tilfellene kan produsenten da tilføye en eller to sekundære dimensjoner på merkingen.

Følgende tabell viser de primære og sekundære dimensjonene som er spesifiserte i standarden. (Redundante ord som omkrets, lengde og størrelse er utelatt for ryddigere oversikt):

EN 13402-3: Mål og intervaller
Den tredje delen av standarden definerer foretrukne tall for de primære og sekundære kroppsdimensjoner.

EN 13402-4: Kodesystem
Den fjerde delen av standarden er planlagt å inneholde selve merkeordningen, dvs. hva som skal oppgis på klesplaggene. Markedsaktørene har så langt ikke klart å komme fram til en god, praktisk løsning på dette. Standardiseringsprosjektet har dermed stoppet opp så lenge den siste standarden i denne firedelte serien ikke har blitt ferdig.

Referanser

Se også 
 Skostørrelser

Eksterne lenker
 International Shoe Size Conversion
 All change for clothes sizes – pressemelding fra British Standards Institute
 Dress size harmonization – pressemelding fra British Standards Institute
 Size coding – en 2004 Powerpoint-presentasjon som forklarer et tidlig utkast av EN 13402-4
 John Scrimshaw: One size really might fit all. Fashion Business International, mars 2004.
 Leonardo Ceriani: Allo studio sistema di codificazione delle taglie  – Italiensk artikkel om EN 13402

13402