Carlo Confalonieri

Carlo Confalonieri (født 25. juli 1893 i Seveso i Italia, død 1. august 1986 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var sekretær (lederstillingen den gang, senere kalt prefekt) for Konsistorialkongregasjonen 1961–1984 (nytt navn fra 1967: Kongregasjonen for biskopene), og var dekanus for Kardinalskollegiet 1977- 1986.

Liv og virke

Bakgrunn
Carlo Confalonieris far var kabinettsnekker. Carlos ble døpt dagen etter fødselen, konfirmert i 1901, og mottok sin første hellige kommunion i 1904. Han begynte på Milanos gutteseminar i 1904, og senere på presteseminaret. Han studerte i Milano og så i Roma ved Det pavelige universitet Gregoriana (der han tok lisensiat i teologi i 1913). Confalonieri tjenestegjorde som soldat i første verdenskrig fra 1914 til 1916.

Prest
Den 18. mars 1916 mottok Carlo Confalonieri som22-åring prestevielsens sakrament i  Milano av kardinal Andrea Carlo Ferrari. I 1921 ble den unge presten sekretær til det da nettopp utnevnte nye erkebiskop av Milano, kardinal Achille Ratti og i 1922 ledsaget han kardinalen til konklavet i 1922 etter pave Benedikt XVs død. Der ble kardinal Ratti valgt, og tok navnet Pius XI.

Pave Pius XI utnevnte straks, samme dag som han ble valgt til pave, til sin sekretær. I dette vervet stod han helt til Pius XIs død. Senere skulle han skrive en erindringsbok om denne tiden, Pio XI visto da vicino.

Erkebiskop
Den 27. mars 1941 utnevnte pave Pius XII ham til erkebiskop av L'Aquila, og bispeviet ham den 4. mai samme år; medkonsekratorer var kuriebiskopene Giuseppe Migone og Alfonso Camillo De Romanis. Han ble den 22. februar 1950 sekretær for lederen av Kongregasjonen for seminarer og universiteter og titularerkebiskop av Nicopolis ad Nestum.

Kardinal
Han ble kreert til kardinal av pave Johannes XXIII i 1958, med Sant'Agnese fuori le mura som tittelkirke, og deltok under Annet Vatikankonsil 1962–1965.

Han deltok i konklavet 1963 som valgte Paul VI. De to neste pavevalgene, begge i 1978, kunne han ikke delta i, ettersom Paul VI innen da hadde etablert en ny pavevalgsordning med konstitusjonen Romano Pontifici Eligendo, og den utelukket kardinaler som var fylt 80 år fra deltakelse.

Han var sekretær (lederstillingen den gang, senere kalt prefekt) for Konsistorialkongregasjonen 1961–1984 (nytt navn fra 1967: Kongregasjonen for biskopene), og var dekanus for Kardinalskollegiet 1977- 1986.

Han var hovedcelebrant i begravelsen til pave Johannes Paul I.

Episkopalgenealogi 
Hans episkopalgenealogi er:

 Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
 Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
 Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
 Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
 Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
 Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
 Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
 Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
 Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
 Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
 Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
 Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
 Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
 Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
 Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
 Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
 Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833-1903) *1871
 Pave Pius X (1835-1914) *1884
 Pave Benedikt XV (1854-1922) *1907
 Kardinal Carlo Confalonieri (1893-1986) *1941

Referanser

Eksterne lenker 
  Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church

Italienske kardinaler
Italienske katolske biskoper
Deltakere på Andre Vatikankonsil
Personer fra provinsen Monza e Brianza
Linjen Rebiba