Gerald av Wales

Gerald av Wales (født ca. 1146, død ca. 1223), også kjent som under hans latinske navn Giraldus Cambrensis og hans walisiske navn Gerallt Gymro, var en prest og kronikør av egen samtid i middelalderen. Gerald ble født rundt 1146 ved Manorbier Castle i Pembrokeshire av blandet normannisk og walisisk blod. Hans virkelige navn var Gerald de Barri, og hans latinske navn var Giraldus Cambrensis.

Liv og virke 
Gerald var sønn av William FitzOdo de Barry (eller Barri), felles stamfar til Barry-familien i Irland og en av de mektigste anglo-normanniske baronene i Wales på denne tiden. Gerald var søstersønn av David fitzGerald, biskopen i St. David's og sønnesønn av Gerald de Windsor (også kjent som FitzWalter) gjennom hans (de Windsors) ekteskap med den beryktede Nest, datter av Rhys ap Tewdwr. Familien hevder også å være i slekt med adelsfamilien Rhys (Rhys ap Gruffydd).

Gerald fikk teologisk utdannelse i Gloucester, etterfulgt av studier i Paris. Hans håp om å etterfølge sin morbror som biskop i 1176 ble knust, muligvis på grunn av hans walisiske bakgrunn. Like fullt ble han prest for kong Henrik II av England i 1184, og valgt til å følge kongens sønn Johan på en ekspedisjon til Irland. Turen var startskuddet for hans litterære karriere, der hans nedtegnelser ble utgitt som Topographia Hibernica (1188). Han fulgte verket opp kort tid senere med en beskrivelse av kong Henriks erobring av Irland, Expugnatio Hibernica.

Etter å ha vist seg nyttig, ble Gerald valgt til å følge erkebiskopen av Canterbury, Baldwin av Exeter, på en turne i Wales i 1188 for å verve deltakere til det tredje korstoget. Hans nedtegnelser fra reisen, Itinerarium Cambriae (1191) ble fulgt av Descriptio Cambriae i 1194. Hans to arbeider om Wales er enestående viktige historiske dokumenter, betydningsfulle med sine beskrivelser av walisisk og normannisk kultur, skjønt upålitelige og fylt med ideologi. Gerald hevdet å ha sett små, gåseaktige fugler klekkes ut av frukter på trær langs kysten av Irland.  I Yorkshire observerte han at folk vanligvis sang tostemmig med en mumlende understemme og en vakker overstemme. Denne sangtradisjonen mente han var en arv etter nordboene i området.

I 1198 dukket det opp en ny mulighet for Gerald til å bli biskop for St. David’s, men hans søknad ble igjen avvist. Han forsøkte gjentatte ganger, og reiste til og med til Roma for be om pavens støtte. Det var forgjeves siden beslutningen var fattet av Hubert Walter. I 1203 trakk Gerald seg tilbake og tilbrakte resten av livet med akademiske studier, skrev verker med andaktsinstruksjoner og om politikk. Han døde rundt år 1223, sannsynligvis i Lincoln.

James Goldmans historiske roman Myself As Witness (1979) er skrevet fra Geralds synsvinkel, men i romanen kalles han Giraldus Cambrensis.

Bibliografi 
Topographia Hibernica (1188)
Expugnatio Hibernica
Itinerarium Cambriae (1191)
Descriptio Cambriae (1194)
De instructione principis («Om utdannelsen til en monark»)
De rebus a se gestis
De iure et statu Menevensis ecclesiae
Gemma ecclesiastica
Speculum ecclesiae
Symbolum electorum
Invectiones
Retractationes
Vita sancti Hugonis Lindensis
Vita Galfridi archiepiscopi Eboracensis
Vita sancti Ethelberti
Vita sancti Remigii
Vita sancti Davidii

Tapte verker
 Vita sancti Karadoci («Livet til sankt Caradoc»)
 De fidei fructu fideique defectu
 Totius Kambriae mappa («Kart over hele Wales», ca. 1205)

Referanser

Eksterne lenker 
 Latin Chroniclers from the Eleventh to the Thirteenth Centuries: Giraldus Cambrensis fra The Cambridge History of English and American Literature, bind I, 1907–1921.
 Works by Giraldus Cambrensis hos Prosjekt Gutenberg

Personer fra middelalderen
Walisiske forfattere
Walisiske katolske prester
Latinspråklige forfattere
Fødsler i 1146
Dødsfall i 1223