Taichang-keiseren

Taichang-keiseren (kinesisk: 泰昌, født 28. august 1582 i Beijing i Kina, død 26. september 1620 samme sted) var keiser under Ming-dynastiet fra 28. august 1620 til 26. september 1620. Han var født Zhu Changluo 朱常洛 og var Wanli-keiserens eldste sønn, og regjerte bare i knapt en måned frem til sin død. Hans far var ennå ikke begravet, og de to keisere fikk et stykke på vei dele sørgeperiode og begravelse. Kontrasten var stor: Wanli-keiseren hadde gjennom et langt styre skaffet seg et storslått gravmæle, sønnen hadde intet forberedt.

I Kina er han også kjent ved sitt posthume navn Zhēndì og sitt såkalte tempelnavn, Guāngzōng.

Liv og virke

Bakgrunn 
Zhu Changluo (Taichang) var overhodet ikke blitt forberedt på å overta tronen. Hans mor var en av keiserens konkubiner. Han ble ignorert av sin far under oppveksten. Faren var fullstendig oppslukt av det luksøriøse og dekadente liv i hofftet, med dets intriger anstiftet ikke minst av konkubinen Zheng, hvis sønn var den som Wanli-keiseren klart foretrakk. 

De første tyve år av sitt liv gav faren ham ikke engang tittelen prins, selv om han var hans førstefødte. Først i 1601 fikk han denne rang, men det skulle ta tyve år til før han kunne regjere. I 1615 prøvde konkubine Zheng å få kronprinsen myrdet i hans eget palass, for slik å sikre sin egen sønns arvefølge. Men komplottet ble oppdaget. Men Wanli-keiseren forskånet Zheng, og stanset all videre etterforskning av hendelsene.

Keiser
Etter Wanli-keiserens død i 1620 besteg Taichang tronen. Ettersom hans regjeringstid bare varte i en måneds tid (28. august 1620 – 26. september 1620), skjedde det ingen reformer av regjering eller finanser. Taichang-keiseren var allerede syk idet han besteg dragetronen, og han døde under mysteriøse omstendigheter. Det oppstod mistanker om at han var blitt forgiftet av konkubine Zhengs håndlangere. To «røde piller» som han ble gitt som medisin ble sagt å ha spilt en viktig rolle. Den siste av pillene tok han ettermiddagen før han ble funnet død i sin seng. 

Ved hans død var ikke engang hans far Wanli-keiseren blitt gravlagt ennå, slik at sørgeperioder måtte utropes for to keisere. Ettersom han døde så raskt, var det heller ikke forberedt noe mausoleum for ham. Løsningen ble at mausoleet for usurpatoren Jingtai ble gjenoppført for ham. 

Etterfølger til Taichang-keiseren ble hans 14-årige sønn, Tianqi-keiseren.

Litteratur 
 Frederick W. Mote: Imperial China 900–1800. Harvard, Cambridge 2003, ISBN 0-674-44515-5
 Ann Paludan: Chronicle of the Chinese Emperors. Thames & Hudson, London 1998, ISBN 0-500-05090-2
 Denis Twitchett, Frederick W. Mote: The Cambridge History of China. Bind 7. The Ming Dynasty 1368–1644. Del 1. University Press, Cambridge 1988, ISBN 0-521-24332-7

Referanser

Kinesiske Ming-keisere
Personer fra Beijing
Fødsler i 1582
Dødsfall i 1620