Theodor Haagaas

Theodor Christian Petersen Haagaas (født 15. juni 1873 i Tistedalen, død 25. desember 1961 i Oslo) var en norsk skolemann og lektor i matematikk. Han var medeier av Frogner skole og Nissens Pikeskole 1913–1918 og grunnla og eide Haagaas Artiumskursus på Frogner i Oslo, et privat gymnasium som eksisterte 1915–1955 og som var datidens mest kjente «studentfabrikk». Haagaas var også lektor i matematikk ved Frogner skole i periodene 1900–1918 og 1920–1944. Han var redaktør for oppgavesamlingene i matematikk med tittelen Haffner og Haagaas, som ble utgitt i perioden 1925–1979 og som var den mest brukte oppgavesamlingen i matematikk i norske gymnaser gjennom mye av 1900-tallet. Han ble beskrevet som en særpreget og ukonvensjonell lærerpersonlighet med en skarp humoristisk sans, og ved sin død omtalt som «en meget kjent norsk skolemann» og en original lærerpersonlighet. Han mottok Kongens fortjenstmedalje i gull i 1949.

Bakgrunn

Theodor Haagaas vokste opp i Tistedalen, der faren Theodor Christian Haagaas (1823–1899) var sagbruksdirektør i Saugbrugsforeningen og skipsreder. Moren Nora var født på Eidsfoss av svenske foreldre fra Lennartsfors og døde av tuberkulose i 1887, 41 år gammel. Faren var født på gården Haagaas nordre i Trøgstad og bodde på herregården Veden gård fra 1892; Veden hadde også tilhørt Theodor Haagaas' morfar Johannes Petterson i 1850-årene. Morfaren var oppvokst i små kår på Lennartsfors i Sverige – faren var analfabet og trolig av skogfinsk opprinnelse – og flyttet til Norge som jernverksarbeider i 1844. Der foretok han en klassereise, ble støpermester ved Cathrineholms Jernværk (og svigerfar til bedriftens svenskfødte direktør Robert Edgren) og eier av en herregård, og familien etablerte seg fra midten av 1800-tallet i borgerskapet i Haldenområdet. Theodor Haagaas var nevø og gudsønn av jernverksdirektør Robert Edgren og nevø av krigsadvokat og borgermester Hans Johannesen.

Theodor Haagaas gikk på Frederikshalds lærde og realskole og tok examen artium på latinlinjen i 1891, tilleggsprøve for reallinjen og tok deretter anneneksamen og studerte i flere år realfag ved Det Kongelige Frederiks Universitet. Rundt århundreskiftet studerte han også jus ved universitetet, men avbrøt dette studiet da han fikk fast jobb ved Frogner skole. Som student bodde han på Studenterhjemmet, der han hadde vervet som storkansler. Også fetteren, senere cand.jur. Sverre Haagaas (1872–1903), bodde der. Som tenåring hørte han til skiidrettens pionérer i Tistedalen sammen med August Thomassen og Carl Oscar Thomassen rundt 1885–1886. I sin ungdom var han engasjert i Høyre og «meget politisk interessert», som han senere skrev.

Han var gift med lærer ved Nissens Pikeskole Henriette Wegner Paus (1879–1942), datter av de kjente skolefolkene Bernhard Pauss og Henriette Wegner som ledet og eide Nissens Pikeskole i flere tiår; ektefellen var blant de første kvinnene som tok artium, og hadde studert språk og litteratur i flere år ved universitetet. Blant deres fire døtre var freds- og kvinnesaksforkjemperen Henriette Bie Lorentzen. Theodor Haagaas var onkel til forleggeren Henrik Groth, fetter til den svenske grevinnen Karin Trolle-Wachtmeister og morfar til tidligere arbeids- og velferdsdirektør Joakim (Theodor Haagaas) Lystad.

Han bodde med sin familie i en årrekke i Riddervolds gate 9 på Briskeby/Bak Slottet, der et blått skilt fra Oslo Byes Vel minner om datteren Henriette Bie Lorentzen. I 1935 flyttet de til Lyder Sagens gate 25 på Fagerborg.

Tidlig karriere

Theodor Haagaas var i 1890-årene først sivilt engasjert skipsforvalter i marinen. 18. mai 1898 ble han sammen med juristene Jens Johan Riser og Hans Stephan Knap ansatt av Forsvarsdepartementet i deltidsstilling som midlertidig underintendant (forvaltningsoffiser) med rang som sekondløytnant i det midlertidige intendanturkorpset i marinen. Han stod i stillingen frem til 1902, da det midlertidige intendanturkorpset ble erstattet av Marinens Intendantur, som i flere år hadde vært under planlegging. Han deltok på flere skipstokt; i 1899 var han f.eks. beordret som skipsforvalter på kanonbåten Frithjof. Han underviste også ved skoler i Christiania, Frederikshald, Hønefoss og Kongsvinger.

Frogner skole 

I 1900 ble han ansatt som lærer i matematikk ved privatskolen Frogner skole; i 1911 ble han inspektør ved skolen og i 1913 ble han også medlem av Frogner skoles interessentskap, dvs. medeier i skolen og naboskolen Nissens Pikeskole. Skolene ble solgt til kommunen i 1918.

I 1917 ble Haagaas utnevnt i statsråd til overlærer ved Drammens offentlige høiere almenskole, med tiltredelse i august 1918, og ble dermed embetsmann. Han sluttet i denne stillingen i 1920 og var deretter lektor ved Frogner skole fra 1920 til 1944; han var også inspektør for Harbitzgatens avdeling til den ble nedlagt i 1927. Han var i en årrekke kasserer i Den akademiske lærerstands understøttelsesselskap. Han var oppnevnt av Kirke- og undervisningsdepartementet som sensor i matematikk ved examen artium i flere tiår.

Haagaas Artiumskursus 

I 1915 startet han privatskolen Haagaas Artiumskursus (ofte kalt Haagaas skole eller Haagaas gymnas) sammen med Henning Tønseth og flere andre lektorkolleger ved Frogner skole og Nissens Pikeskole. Skolen holdt til i Frogner skoles lokaler i Niels Juels gate 52. Haagaas Artiumskursus var opprinnelig beregnet på voksne, men fikk raskt en bredere elevbase. Den tidligere eleven Mosse Jørgensen har skrevet: «Haagaas artiumskursus var en god skole. Om noen hadde fortjent navnet 'Nye Heltberg', så var det den. Lærerne der var kjente og erfarne lektorer fra de høyere skolene i Oslo». Haagaas underviste selv i matematikk ved privatskolen og var skolens bestyrer. Under andre verdenskrig flyttet skolen midlertidig til Hammersborg skole. Krigen var en vanskelig tid for Haagaas, både for skolen og personlig; datteren Henriette hadde blitt arrestert av nazistene i 1943 og sendt som Nacht und Nebel-fange til konsentrasjonsleiren Ravensbrück mens svigersønnen Øyvind Bie Lorentzen hadde flyktet til Sverige; deres to små barn var igjen i Norge og bodde hos morfaren. I løpet av krigen sank elevtallet ved Haagaas' skole kraftig, men i skoleåret 1945–1946 vendte elevene tilbake. Dette ble også Haagaas' siste år som lærer, og han pensjonerte seg da «fredskullet» hadde tatt sine eksamener våren 1946. I skoleåret 1945–1946 hadde Haagaas Artiumskursus fem gymnasklasser og 127 elever, hvorav 89 gutter og 38 jenter. 116 avla examen artium. Skolen hadde 20 fast ansatte lærere. Skolen var i sin helhet finansiert ved skolepenger. Haagaas Artiumskursus ble nedlagt i 1955.

Haagaas som lærer 
Haagaas ble ved sin bortgang beskrevet som «en meget kjent norsk skolemann» og en original lærerpersonlighet. Morgenbladet omtalte ham som «en pedagog som gjorde matematikktimene til usedvanlige stunder»: «Haagaas var i ordets beste forstand en original. Hans pedagogiske metoder var båret av usentimental varme, og hadde en langvarig fruktbar virkning fordi de var så naturlige og ukonvensjonelle, skapt av mannen selv». Haagaas hadde ifølge den tidligere eleven Harald Throne-Holst «en sterk og aktiv humoristisk sans». Jon Dørsjø skriver at «Haagaas var elsket og fryktet. Ingen kunne som han ta en situasjon og spidde den fast med en lynkjapp replikk». I debatten om Forsøksgymnaset i 1967 mintes den tidligere eleven og kulturredaktør i Morgenbladet Erik Egeland skoledagene på Haagaas' «festlige og saklige private artiumskursus», og omtalte Haagaas som en særegen lærerpersonlighet «som suverent omformer sine omgivelser»: «Han trosset alle pedagogiske moteregler (...) Han var da også saklig som høyfjellet, men herlig lunefull i sin læremåte. (...) Han kunne som storladne naturer være ganske rå, men aldri ondskapsfull». Den tidligere eleven Einar Gløersen beskrev ham som «en lærer av den gamle skole» og «en ruvende skikkelse, et festlig menneske». Finn Alnæs skrev i Morgenbladet i 1956 under overskriften «En pedagogisk trollmann» om sine erfaringer med Theodor Haagaas; Alnæs skrev at Haagaas «var og er verdens morsomste lærer, et overskudd av vidd og underfundighet». I minneordet i Norsk Lektorlags tidsskrift Den høgre skolen ble Haagaas beskrevet som «en betydelig skolemann [og] en særpreget skikkelse»:

Haffner og Haagaas 
Fra 1925 til 1959 var Haagaas redaktør for en rekke oppgavesamlinger i matematikk til examen artium (både språk- og realartium) med tittelen Haffner og Haagaas (i enkelte utgaver frem til 1940 skrevet Haagaas og Haffner), sammen med Einar Haffner frem til dennes død i 1935 og deretter alene. Oppgavesamlingene ble opprinnelig utgitt av H.J. Haffners Forlag og ble siden overtatt av forlaget Damm. Lektor Harald Sogn overtok som redaktør i 1959. Haffner og Haagaas utkom i flere titalls utgaver, og kom i sin siste utgave i 1979, da med Kjell Gjævenes som redaktør. Læreverket var den ledende matematiske oppgavesamlingen på gymnasnivå i Norge over mer enn 50 år.

Utmerkelser 
Han ble i 1949 tildelt Kongens fortjenstmedalje i gull for sin ledelse av Haagaas Artiumskursus og for «å spre kultur og dannelse i så vide kretser».

Sitater 
 «Hvis vi har to tvillinger og den ene heter Clariss og den andre heter Magdalena, og vi sier at Clariss er lik Magdalena, da er det en ligning»

Referanser

Litteratur 
 Mosse Jørgensen: «Haagaas Artiumskursus», i Skoler jeg møtte, Pedagogisk psykologisk forlag, 1997, s. 42–51.
 Leif B. Lillegaard, Tigerstaden, 1983

Norske matematikere
Norske pedagoger
Norske skoleledere
Norske lærebokforfattere
Norske offiserer i Sjøforsvaret
Kongens fortjenstmedalje i gull
Personer fra Halden kommune
Personer begravet på Vestre gravlund
Artikler i sjøfart-prosjektet