Skjærpiplerke

Skjærpiplerke (Anthus petrosus) er en spurvefugl (Passeriformes) i erlefamilien (Motacillidae) og inngår i den tallrike slekten piplerker (Anthus). Arten består som tre underarter, hvorav av den ene av dem hekker regulært langs kysten i Norge.

Taksonomi 
Skjærpiplerke, myrpiplerke (A. rubescens) og vannpiplerke (A. spinoletta) ble inntil ganske nylig regnet til samme art. De foreslåtte rasene meinertzhageni fra South Uist og hesperianus fra Isle of Arran (begge utenfor vestkysten av Skotland), samt ponens fra nordvestkysten av Frankrike, blir betraktet som uadskillelige fra nominatformen og er derfor inkludert i denne.

Biologi 
Skjærpiplerke blir 16,5–17 cm lang og veier 18–32,5 g. Den kamuflasjefargede fjærdrakta gjør skjærpiplerka lite synlig på bakken. Fuglen er mest mørkebrun på oversida og spraglete mattgul på undersida. Den har mørke ben, grå ytre stjertfjær og ganske langt mørkt nebb. Den mørke fjærdrakta er ei tilpassing til omgivelser i kystområder for hekking og overvintring. I nord får skjærpiplerka ofte rosafarga underside og bleikere hode i hekkedrakt enn lengre sør, noe som gir disse fuglene enda mer utseendemessig likhet med vannpiplerke.

Skjærpiplerka er en kystfugl som hekker langs kysten av Vest-Europa. fra Bretagne, Irland og De britiske øyer i sør, nordover langs kysten av Fennoskandia og deler av Kolahalvøya i Nordvest-Russland. De to sørlige underartene er for det meste standfugler med noe streif, mens den nordlige migrerer sørover fra Fennoskandia og Russland i september-oktober og returnerer i mars-april.

Skjærpiplerka lever av insekter. Sangen ligner heipiplerkas (A. pratensis) sang, ei lang rekke av korte kvasse, toner som skifter motiv, blir utført først i stigende så i synkende flukt på stive venger. 

Reiret er enkelt og ligger på marka, gjemt blant steiner og grastuver. Hoa legger oftest fem egg, rugetida er ca. 14 døgn. Etter klekking mater begge foreldre ungene i to uker.

Inndeling 
Inndelingen og utbredelse følger Birds of the World. Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl.

 Passeriformes, spurvefugler
 Passeri, sangfugler
 Passerida
 Passeroidea
 Motacillidae, erlefamilien
 Dendronanthus, skogerle, monotypisk
 Motacilla, erler, 13 arter
 Madanga, madanga, monotypisk
 Anthus, piplerker, 42 arter
 A. novaeseelandiae, australpiplerke
 A. richardi, tartarpiplerke
 A. rufulus, orientpiplerke
 A. cinnamomeus, savannepiplerke
 A. hoeschi, fjellpiplerke (monotypisk)
 A. nyassae, miombopiplerke
 A. similis, langnebbpiplerke
 A. nicholsoni, (ikke navngitt, sørlangnebbpiplerke)
 A. godlewskii, mongolpiplerke (monotypisk)
 A. campestris, markpiplerke (monotypisk)
 A. leucophrys, brannpiplerke
 A. vaalensis, slettepiplerke
 A. pallidiventris, kongopiplerke
 A. nilghiriensis, nilgiripiplerke (monotypisk)
 A. sylvanus, bergpiplerke (monotypisk)
 A. berthelotii, kanaripiplerke
 A. melindae, malindipiplerke
 A. lineiventris, stripepiplerke
 A. crenatus, steinpiplerke (monotypisk)
 A. gutturalis, papuapiplerke
 A. pratensis, heipiplerke
 A. roseatus, rosenpiplerke (monotypisk)
 A. trivialis, trepiplerke
 A. hodgsoni, sibirpiplerke
 A. gustavi, tundrapiplerke
 A. cervinus, lappiplerke (monotypisk)
 A. spinoletta, vannpiplerke
 A. petrosus, skjærpiplerke
 A. p. kleinschmidti, hekker langs kysten av Færøyene, Shetlandsøyene, Fair Isle, Orknøyene og St. Kilda
 A. p. petrosus, nominatformen hekker langs kysten av Irland, Storbritannia (unntatt i sørøst), Kanaløyene og langs nord- og nordvestkysten av Frankrike
 A. p. littoralis, hekker langs kysten av Fennoskandia og Nordvest-Russland; overvintrer ved kysten av Vest-Europa (fra Skandinavia) og sørover til Nordvest-Afrika
 A. rubescens, myrpiplerke
 A. spragueii, præriepiplerke (monotypisk)
 A. lutescens, (ikke navngitt, gulpiplerke)
 A. peruvianus, (ikke navngitt, perupiplerke) (monotypisk)
 A. furcatus, punapiplerke
 A. chacoensis, chacopiplerke (monotypisk)
 A. correndera, correnderapiplerke
 A. antarcticus, sørgeorgiapiplerke (monotypisk)
 A. nattereri, okerpiplerke (monotypisk)
 A. hellmayri, pampaspiplerke
 A. bogotensis, paramopiplerke
 A. brachyurus, korthalepiplerke
 A. caffer, buskpiplerke
 A. sokokensis, sokokepiplerke (monotypisk)
 Tmetothylacus, gullpiplerke, monotypisk
 Hemimacronyx, sitronpiplerker, 2 arter
 Macronyx, savannepiplerker, 7 arter

Referanser

Eksterne lenker 
 

Erler og piplerker
Dyr formelt beskrevet av George Montagu
Fugler formelt beskrevet i 1798