Rainer Werner Fassbinder

Rainer Werner Fassbinder (født 31. mai 1945 i Bad Wörishofen i Bayern, død 10. juni 1982 i München) var en tysk filmregissør og skuespiller. I løpet av sitt liv laget han ikke bare 41 filmer, han arbeidet også som skuespiller (film og teater), kameramann, komponist, designer, redaktør, produsent og impresario. Han regnes som en av de viktigste aktørene innen «ny tysk film».

Liv og virke

Bakgrunn 
Rainer Werner Fassbinder var sønn av legen Helmuth Fassbinder (1918–2010) og oversetteren Liselotte Eder (1922–1993). Foreldrene skilte seg i 1951, og han vokste så opp hos moren som enebarn. I en alder av 16 år avbrøt han gymnasiestudiene i Augsburg) og dro til faren i Köln. 

Til denne tid hadde Fassbinder begynt å befatte seg med teaterstykker, dikt, noveller og dreiebøker for film. Han gikk for å være belest, og tilegnet seg en betydelig innsikt i filosofiske og samfunnskritiske skrifter. 

Etter en toårig privat skuespillerutdannelse forsøkte han forgjeves å avlegge den statlige skuespillereksamen i München. Han klarte heller ikke opptakelsesprøven til den da nettopp grunnlagte Deutsche Film- und Fernsehakademie Berlin.

Karriere 
Fassbinder laget over 40 filmer i den 13 år lange karriere. Utover spillefilmene laget han fire tv-serier på sammenlagt 23 deler, samt diverse teateroppsetninger, og han arbeidet som kameramann og skuespiller for andre instruktører. 

Dette produksjonstempo kunne oppnås ved at han brukte de samme skuespillere i sine filmer. De mest kjent er de tre kvinnelige skuespillere Hanna Schygulla, Margit Carstensen og Irm Hermann.

Fassbinder hadde utgangspunkt i teateret, og filmet med en bevisst stivhet, både i skuespillernes bevegelser og replikkavlevering, men også i klipping og kameraføringen. Hans filmer behandler gjerne emner som menneskers manglende evne til å endre samfunnet de selv har skapt og er en del av, og med det konvensjonene det består av. Hans filmer var samfunnskritiske, med perspektiv fra utsatte og utnyttede mennesker. 

Fassbinder ble funnet død i 1982, av hjertesvikt etter inntak av kokain, sovemedisin og alkohol. Han etterlot seg flere utkast til arbeider og planlagte prosjekter, blant annet en film om Rosa Luxemburg (med Romy Schneider i tittelrollen).

Filmografi

Spillefilmer 

 1969 – Kjærligheten er kaldere enn døden
 1969 – Den framande
 1970 – Pestens guder
 1970 – Warum läuft Herr R. Amok?
 1970 – Den amerikanske soldat
 1971 – Whity
 1971 – Advarsel mot den hellige hore
 1972 – Frukthandlerens fire årstider
 1972 – Petra von Kants bitre tårer 
 1974 – Martha
 1974 – Effie Briest
 1974 – Angsten eter sjelen
 1974 – Mor Küsters himmelfart
 1975 – Frihetens knyttneve
 1975 – Mor Küsters himmelfart
 1975 – Satans yngel
 1975 – Kinesisk rulett
 1975 – Bolwieser – Stasjonsmesterens kvinne
 1978 – Deutschland im Herbst
 1978 – Maria Brauns ekteskap
 1978 – Dobbeltgjengeren
 1978 – I et år med 13 måner
 1979 – Den tredje generasjon
 1981 – Lili Marleen
 1981 – Lola – nattens dronning
 1982 – Veronika Voss
 1982 – Querelle – en pakt med djevelen

Fjernsyn 

 1970 – Die Niklashauser Fahrt
 1971 – Pioniere in Ingolstadt
 1972 – Acht Stunden sind kein Tag
 1972 – Bremer Freiheit
 1973 – Wildwechsel
 1973 – Verden i en tråd
 1974 – Nora Helmer
 1975 – Angst for angsten
 1976 – Eg vil berre at de skal vera glad i meg
 1977 – Frauen in New York
 1980 – Berlin Alexanderplatz

Kortfilmer 
 1965 – This Night
 1966 – Der Stadtstreicher
 1967 – Das kleine Chaos

Teater 
 1965: «Nur eine Scheibe Brot» (1995, Volkstheater Wien under Bregenzer Festspielen)
 1966: «Tropfen auf heiße Steine» (1985, Theaterfestival München; filmatisert i 2000 av François Ozon som Vanndråper på brennende sten)
 1968: «Katzelmacher» (Action-Theater in Munich, filmatisert av Fassbinder i 1969; mottok Gerhart-Hauptmann-Preis)
 1968: «Der amerikanische Soldat» (Antiteater i Munich, filmatisert av Fassbinder i 1970)
 1969: «Preparadise sorry now» (Inspirert av drapene utført av Myra Hindley og Ian Brady,  Antiteater i München)
 1969: «Anarchie in Bayern» (Antiteater i München)
 1969: «Gewidmet Rosa von Praunheim» (Antiteater i München)
 1969: «Das Kaffeehaus» (etter Carlo Goldonis «La bottega del caffè», Schauspielhaus Bremen. filmatisert av Fassbinder i 1970)
 1969: «Werwolf» (i samarbeide med Harry Baers Antitheather i Berlin)
 1970: «Das brennende Dorf» (Basert på «Fuente Ovejuna» av Lope de Vega, Schauspielhaus Bremen)
 1971: «Blut am Hals der Katze» (Antiteater i Nürnberg)
 1971: «Die bitteren Tränen der Petra von Kant» (Deutsche Akademie der Darstellenden Künste eller Experimenta in Frankfurt am Main. Filmatisert av Fassbinder i 1972)
 1971: «Bremer Freiheit» (inspirert av Gesche Gottfried, Schauspielhaus Bremen. filmatisert av Fassbinder i 1972)
 1973: «Bibi» (Etter stykket «Bibi - Seine Jugend in drei Akten av Heinrich Mann, Theater Bochum)
 1975: «Der Müll, die Stadt und der Tod» (Tysk premiere i 2009 på Theater an der Ruhr i Mülheim; filmatisert i 1976 som Schatten der Engel av Daniel Schmid)

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 

Tyske regissører
Tyske skuespillere
Personer fra Landkreis Unterallgäu