Zeppo Marx

Zeppo Marx (født Herbert Marx 25. februar 1901 i New York City i New York, død 29. november 1979 i Palm Springs i California) var en av fire brødrene Marx, og Zeppo, kjent som den flotte av dem, var den fjerde og den første til å hoppe av etter at de var blitt berømt i filmverden. En femte bror, Gummo Marx, hadde hoppet av tidligere mens de alle fortsatt jobbet i vaudeville.

Navnet Zeppo 
Det er flere ulike fortellinger om hvordan Zeppo fikk sitt scenenavn. Groucho sa en gang at navnet kom fra Zeppelin, et berømt tysk luftskip på den tiden da han ble født. Et annet forslag er at navnet ble overført fra en annen vaudeville-skuespiller, en Mr. Zeppo. Det er mulig at begge fortellinger er like sanne. Faktisk er det også en tredje forklaring som forteller at brødrene forsøkte å late som de var bønder for å unngå å bli innkalt til tjeneste under den første verdenskrig. Brødrene begynte å referere til hverandre med typiske bondenavn som Zeke og Zep, og Zep etter hvert ble Zeppo og det hang med videre.

Zeppo Marx deltok i de fem første Brødrene Marx-filmene, alltid som den eneste normale av dem og samtidig som den romantiske hovedrollen. Zeppo hadde et mindre komisk talent ved siden av Groucho på scenen, skjønt han hadde et rykte for å være den morsomste av dem utenfor scenen. Han fant aldri opp en komisk skikkelse som kunne stå opp mot de tilsvarende til Groucho, Harpo og Chico, skjønt den rollen han tross alt spilte ville fortsatte bli spilt av andre etter at han sluttet.

Mekanisk talent 
Utenfor teater- og filmverden hadde Zeppo et talent for mekanikk og var den som var ansvarlig for at familiens bil kunne kjøre. Under den andre verdenskrig eide han et selskap som produserte mekaniske deler for krigsindustrien, inkludert skrutvingene som holdt atombomben fast inn i flyet Enola Gay før den ble sluppet over Hiroshima. Han grunnla også et stort teateragentur med sin bror Gummo Marx, og oppfant et armbåndsur som kunne overvåke pulsen på pasienter med hjertelidelser.

Ekteskap 
Den 12. april 1927 giftet Zeppo seg med Marion Benda. Paret ville adoptere et barn, Timothy, i 1944 og de ble skilt den 12. mai 1954. Den 18. september 1959 giftet han seg med Barbara Blakely, og han adopterte hennes sønn, Bobby Oliver, og ga ham sitt etternavn. Også dette ekteskapet gikk i oppløsning og de ble skilt i 1972 (eller 1973). Barbara Blakely kom senere til å gifte seg med sangeren Frank Sinatra.

Som den siste av Brødrene Marx døde han av lungekreft i en alder av 78 år i 1979.

Skuespilleren 
I de seneste år har det vært en diskusjon blant tilhengerne om Zeppo hadde utviklet en komisk personlighet i sine filmer eller ikke. Gerald Mast i sin bok «The Comic Mind: Comedy and Movies» (1979) mente at selv om Zeppo var mer underfundig enn sine brødre så var hans komiske personlighet likevel tilstede. «Han ga en fjerde dimensjon som klisjeen ved å være den romantiske unge mann (…) for schleppy, for nasal, og for stiv til å bli tatt seriøst.»

Danél Griffin, en filmkritiker ved University of Alaska Southeast, har utdypet Masts teori. «Zeppos rolle var alltid beregnet å være en parodi på den romanitiske mannlige hovedrollen som ofte var i de sukkersøte musikalene på 1920-1930-tallet. Noen ganger ville han bare ha noe få setninger, ellers ville han bare stå i bakgrunnen med et stort smil. I disse rollene var han den beryktede ekstra, alltid smilende bredt som en unødvendig dekorasjon, og alltid stiv som en trestokk. I andre filmer kunne Zeppo ha en mer betydelig rolle i den romantiske hovedrollen, men fortsatt stiv som en trestokk, og, ja, med et stort glis i fjeset. Uansett, han ville aldri bli sett på som en ekte normal fyr. Han var en energisk forvrengning av den ekte varen, og på en måte døren til den forbindelsen vi kunne bli forbundet med de andre brødrene.  Vi tolket ham som ‘den normale, den som så bra ut’, en av gjengen, men var han virkelig? Som den replikken han kom med i filmen The Cocoanuts: «Du kan stole på meg, Mr. Hammer!» Det var litt for muntert. Han var ‘den normale fyren’ bare slik som det ga mening på i brødrene marxisk måte. Mens brødrene spyttet på filmklisjeene, imiterte Zeppo dem og beviste på sin egen måte at han var en briljant komiker.»

I sin bok «Hello, I Must be Going: Groucho & His Friends», forsvarer Charlotte Chandler Zeppo ved at han er den som fortolker den verden brødrene invaderer. Han er verken helt normale eller helt komisk, men kombinerer elementer fra begge, slik som Margaret Dumount gjør. Zeppos betydning for brødrene Marx' suksess var at én av brødrene kunne bli forvekslet med en som faktisk var normal. Ingen av de som erstattet Zeppo, Allan Jones, Kenny Baker og andre, kunne tilføre den samme troverdighet som hans rollefigur. Fordi de var skuespillere, mens han var den ekte varen som spilte seg selv.

Se også 
 The Zeppo (Buffy-episode)

Referanser

Eksterne lenker 
 

Skuespillere fra USA
Personer fra New York City
Personer fra USA av tysk opphav