Salmanassar V

Salmanassar V (akkadisk: Šulmanu-ašarid; hebraisk: שַׁלְמַנְאֶסֶר; gresk: Σαλαμανασσαρ, Salamanassar; latin: Salmanasar) var konge av Assyria fra 727 til 722 f.Kr. Han nevnes første gang som guvernør av Zimirra i Fønikia under styret til sin far, kong Tiglat-Pileser III av Assyria.

Da hans far døde rykket Salmanassar fram og overtok tronen i Assyria på den 25. dagen av tebet (den tiende måneden i den jødiske kalenderen) i år 727 f.Kr. Han endret da sitt opprinnelig navn Ululayu til «Salmanassar» («ild-dyrker»)  Selv om det har vært hevdet at han fortsatte å benytte navnet Ululayu som kongsnavn i posisjonen som konge av Babylonia, har det ikke vært funnet bekreftelser på dette i noen autentiske offisielle kilder.

Opprøret i hovedstaden Samaria (Šomron) i kongedømmet Israel (nordriket) skjedde under hans styre, men under beleiringen av den jødiske opprørsbyen, døde han den 12. tebet 722 f.Kr. og kronen ble da overtatt av hans bror Sargon II.

Navnet Salmanassar er det som er benyttet for ham i Bibelen, som legger skylden på ham og hans far for å ha deportert folket i Israel til landflyktighet, hvilket var en generell praksis for assyrerne for erobrede områder. Det er en del av opphavet til legendene om Israels ti forsvunne stammer. Både Sargon II og dennes sønn Sankerib skal også ha deportert jøder i deres påfølgende kriger i Midtøsten. I 17. og 18. kapitler av Andre kongebok er han beskrevet som erobreren av Samaria og den som sendte byens innbyggere i eksil. I Tobits bok, en av de deuterokanoniske bøker i det gamle testamente, kapittel 1, er det fortalt om den landsforviste Tobit som oppnår Salmanassars gunst ved hans hoff, kun for å tape den under kong Sankerib.

Referanser 

Assyriske konger
Babylonske konger