Juan de Nova

Juan de Nova (fransk: lokalt Île Juan de Nova eller offisielt Île Juan da Nova) er en 4,4 km² stor, lav, flat og sandig tropisk øy i den trangeste delen av Mosambikkanalen. Den ligger 140 km fra kysten av Madagaskar, omkring en tredjedel av strekningen fra Madagaskar til Mosambik ved 17° 03′ sør og 42° 43′ øst. Øya ligger i syklonbeltet. Ankring er mulig utenfor nordøstsiden. Det er en 1300 meter lang flystripe på øya. I 2001 ble det bygd et 26 m høyt fyrtårn på nordvestsiden av øya, samtidig som det gamle fra 1966 ble revet. Høyeste punkt er c.a 10 m over havet.

Juan de Nova er omkring 5,5 km lang og 1,6 km på det bredeste. Øya er et naturreservat for sjøfugl og havskilpadder, og er omgitt – og dermed skjermet – av korallrev over et område på omkring 40 km² (men det er ikke en ekte lagune som i en atoll).  Skog, hovedsakelig av Casuarinaceae, dekker omkring halve øya. Et stort antall terner (Sterna fuscata) hekker der fra november til mars. Havskilpadder legger egg på strendene.

 

Øya har navn etter João da Nova, en kjent galisisk admiral og sjøfarer i portugisisk tjeneste som traff på øya i 1501. Den har vært i fransk besittelse siden 1897.  Guanoavsetninger (fosfat) ble utvunnet fra begynnelsen av det 20. århundre fram til 1968. Det finnes også kokosnøtter på øya. Juan de Nova var forlatt under andre verdenskrig og ble besøkt av tyske ubåtmannskaper. Det er flere hus, en hangar, jernbanelinje og en båtlandingsplass – mye av det i ruiner. 

Frankrike gjør krav på en 200 nautisk mil eksklusiv økonomisk sone rundt Juan de Nova (et havområde på totalt 61 050 km², men som i øst og vest overlapper med tilsvarende sone for henholdsvis Madagaskar og Mosambik, og derfor vil kreve bilaterale grenseforhandlinger). De franske sørterritorier (Terres Australes et Antarctiques Françaises, T.A.A.F.) – deriblant Juan de Nova – ble tidligere administrert fra Paris av en «administrateur supérieur», men er siden 2004 ledet av en «préfet», med hovedkvarter i Saint-Pierre, Réunion. Også Madagaskar krever suverenitet over Juan de Nova. Øya har en liten fransk garnison med tropper fra Réunion, en meteorologisk stasjon, og besøkes dessuten av forskere.

Juan de Nova ligger i et område med sterke strømmer, og en rekke rester av skipsvrak vitner om det farlige farvannet.  Restene av et av de største vrakene som fortsatt kan sees, er av SS Tottenham som forliste ved sørkanten av revet i 1911.

Eksterne lenker 
 Lycos – Juan de Nova Geografi, historie, fauna, flora, økologi, infrastruktur, etc (på fransk)
 Iles Éparses, franske øybesittelser i sørvestlige Indiahavet Fra CIA World Factbook
 Iles Éparses Fra den franske administrasjonen for øyene, T.A.A.F. (Terres Australes et Antarctiques Françaises) 
 T.A.A.F. (Terres Australes et Antarctiques Françaises)  
 Riving av gammelt fyrtårn og bygging av nytt Mange foto fra øya i 2001. 

Omstridte områder
Øyer i De franske sørterritorier
Øyer i Afrika
Atoller i Indiahavet