Den gamle mannen og havet

Den gamle mannen og havet (engelsk The Old Man and the Sea) er en roman av den amerikanske forfatteren Ernest Hemingway, utgitt i 1952.

Bakgrunn 
Romanen ble skrevet på Cuba året før og ble en stor suksess med en gang den kom ut. Boken kom ut etter en litterær nedgangstid for forfatteren, mellom 1940 og 1952, og var det litterære verket som avgjorde at Hemingway fikk Nobelprisen i litteratur i 1954. Romanen var det siste store verket han ga ut i sin levetid, på tross av at planen var at romanen skulle være første boken i en serie kalt The Sea Book.

Handling 

Den gamle mannen og havet handler om fiskeren Santiago, som etter 84 dager uten fiskelykke bestemmer seg for at nå skal han få fisk, uansett hva dette vil koste. Hvis han ikke klarer dette, må han begynne å innse at han er for gammel og må overlate fisking til de yngre mennene. Dette er ikke et godt liv for en fisker. Alle i landsbyen har mistet troen på ham, utenom en gutt som kommer til å bli meget viktig for han. I sitt siste og 85. forsøk får han sitt livs fangst, den største fisken han noen gang har fått. I timer kjemper han med å få fisken hjem, samtidig som han må hindre at den blir spist av haier.

I Norge 

I Norge ble romanen første gang utgitt i 1952 på Gyldendal Norsk Forlag i Leo Strøms oversettelse. Romanen ble gitt ut samme år som den engelske originalutgaven.

Filmer 

John Sturges, 1958: Den gamle mannen og havet. Spencer Tracy som den gamle mannen og Felipe Pazos som gutten. 
Jud Taylor, 1990: Den gamle mannen og havet. Anthony Quinn som den gamle mannen.

Referanser 

Ernest Hemingway
Lanternebøkene
Romaner fra USA
Filosofiske romaner
Bøker fra 1952