Wijdefjorden

Wijdefjorden (uttale: veidefjorden) er en 108 km lang fjord på nordsiden av Spitsbergen på Svalbard. Fjorden skjærer rett sørover inn i landet mellom Andrée Land i vest og Margaretas Land (Ny-Friesland) i øst.

Wijdefjorden er den lengste fjorden på Svalbard, lengre enn Isfjorden som skjærer inn i Spitsbergen fra vest. Fjordsidene er bratte, spesielt i vest hvor fjella reiser seg nesten loddrett 1000–1165 meter over havet. I øst er fjellene litt slakere, opp til 900 meter ytterst og 1636 moh innerst i fjorden. Aller høyest er Perriertoppen litt lenger øst med 1712 moh.  Isbreen Åsgardfonna dekker hele fjellkjeden i øst.

Innerst i fjordbotnen faller Mittag-Lefflerbreen helt ned til fjorden fra det slake partiet helt i sør, i Dickson Land.

Sommeren 1939 utforsket en britisk-norsk-svensk ekspedisjon Dicksonfjordens, Billefjordens, Woodfjordens og Wijdefjordens devonske geologi og fossile fauna, anført av den svenske forskeren Erik A Stensiö, og med Anatol Heintz som leder for det norske forskningslaget.

Indre Wijdefjorden nasjonalpark 
I den sørligste (innerste) delen av fjorden ligger Indre Wijdefjorden nasjonalpark, som utgjør et område på 1 127 181 dekar. Dette inkluderer landområder på begge sider av fjorden, samt fjorden selv. Dette er kanskje det sjeldneste plantemiljøet vi finner på øygruppen, med Europas eneste høyarktiske steppe-vegetasjon, med bl.a stepperørkvein, sabinegras, svalbardgras og myrtust.

På land treffes en del insekter, blant annet ytterst sjelden vårfluer. Den antatt arktiske vårfluearten Apatania zonella er beskrevet her i 1969.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 

Fjorder på Spitsbergen