Transkripsjon (språkvitenskap)

Transkripsjon innenfor språkvitenskapen er å overføre tekst i en ny form, enten mellom ulike alfabeter, eller fra muntlig til skriftlig form. Sistnevnte er vanlig i samtaleanalyse innenfor fagfeltet anvendt språkvitenskap, fordi en nedskrevet samtale letter analysearbeidet.

Ulike transkripsjonssystem

For å kunne analysere på mikronivå, holder det ikke å skrive ned ordene som blir sagt. Ut fra forskningens formål og analysens fokus kan det være nødvendig å markere alt fra trykksterke stavelser til nølende lydforlenginger. Ulike språkforskere har arbeidet frem forskjellige systemer for transkripsjon, og disse settene av symboler kalles transkripsjonsnøkler. Vanlig praksis er å velge ut det fra transkripsjonsnøkkelen som er relevant for ens eget prosjekt, og det hender også at samtaleforskere blander symboler fra ulike systemer, om dette tjener deres arbeid. Det bør likevel noteres bak øret at enhver transkripsjon av en muntlig samtale er en reduksjon av samtalen siden det er tilnærmet umulig å få med alle detaljene fra en samtale på et papir.

Du Bois-systemet

Dette transkripsjonssystemet er utviklet av John Du Bois (m. fl.), og brukes av blant andre Jan Svennevig.

I Du Bois' system er talestrømmen inndelt etter intonasjonsenheter, med én intonasjonsenhet på hver linje. Etter hver intonasjonsenhet er det en markering av intonasjonskontur (hevdende, spørrende eller fortsettende).

Transkripsjonsnøkkel

Listen nedenfor er hentet fra en innføringsbok i språklig samhandling, ført i pennen av Jan Svennevig.

Eksempel på transkripsjon

Nedenfor følger et utdrag fra radioprogrammet Ring inn musikken på NRK. Samtalen er mellom innringer (I) og programleder (P). Transkripsjonen er gjort ut fra transkripsjonsnøkkelen foreslått av Du Bois, og er utført av studenter ved Språklig kommunikasjon ved NTNU.

<nowiki>
P:	det 'er noe 'helt --
	(H) har du 'opplevd Bartoli 'live noen gang?
I:	.. 'nei.
	... 'faktisk,
	men 'det det skjønner jeg at det !må jeg.
P:	.. ja,
I:	[ja.]
P:	[e=] hun er <MRC det mest -- MRC>
	jeg har aldri opplevd 'noen som er så ti- de grader <MRC ett hundre prosent .. topp engasjert, MRC>
        asså i maken til 'smittende (H) m- e <EMF musikkformidlingsglede EMF> 
	oppi all sangen har jeg 'aldri vært med på.
		[(H)]
I:	(0) 	[<X nei X> ja.]
P:	[[så --]]
I:	[[det]] er jo det s- <X om er vi X> 'dunderlig med k- med all kunst,
	og spesielt 'sang at man kan --
	(H) lissom,
	det 'bobler over du kan --
	og det 'kan --
	du kan 'rekke e=,
	så lenge du er i 'live da,
	(H) rekke mennesker e i- i- inn i 'hjertet med --
        med --
        med en sånn 'glede som hun br- 'overbringer på den måten altså,
P:	[(H) <P e, P>]
I:	[(H)]
P:	[[e,]]
I:	[[jeg syns]] det er 'helt --
        e= det er 'helt .. 'herlig altså.
P:	(0) 'ja.
	men= det er jo synd ikke 'du får høre den på 'live her på NRK da?
I:	(0) ja, @@
	<@ men jeg 'skal nok 'setten på, @>
	jeg 'harn, @
	med en gang jeg <@ 'legger på røret,
	så skal jeg 'setten på her og @> og 'ta meg en svingom alts[å.]
P:								   [ja.]
</nowiki>

Jefferson-systemet

Dette transkripsjonssystemet er utviklet av Gail Jefferson, og brukes gjerne innenfor retningen konversasjonsanalyse, fordi det er spesielt utviklet med tanke på å fange opp sekvensielle trekk ved samtalene. Systemet er blant annet benyttet av storheter på fagfeltet som Deborah Cameron, Paul ten Have og Catrin Norrby, og disse er også blant dem som har vært med på å videreutvikle symbolbruken.

Transkripsjonsnøkkel

Listen nedenfor er i all hovedsak hentet fra ten Have, og er en skjematisk samling av beskrivelsene fra Jefferson og hennes etterfølgere. Oversikten inneholder bare de mest brukte konvensjonene, og avvik vil som alltid kunne foreligge i den enkelte forskers transkripsjonsnøkkel.

Eksempel på transkripsjon

Eksemplet nedenfor er Gail Jeffersons egen transkripsjon av en telefonsamtale.

        M:      <u>I</u> says well it's funny<u>:</u> M<u>i</u>ssi:z uh: ↑<u>Schmidt</u> ih y<u>o</u>u'd
                think she'd help< .hhh <u>W</u>ell (.) M<u>i</u>ssiz Sch<u>m</u>idt was the
                one <u>s</u>he: (0.2) a<u>ssu</u>med res<u>p</u>onsi<u>bil</u>ity for the thr<u>e</u>e
                <u>sp</u>ecials.
                                (0.6)
        B:      O<u>h</u>↓*::. °°<u>M</u>-hm, °°=
        M:      =M<u>a</u>ybe<u>:</u>lle ↑t<u>o</u>ld me this.
        B:      <u>A</u>h ↓hah,
                                (1.2)
                °<u>U</u>h-hah, ° .hh Isn't ↑h<u>e</u>r name j<u>u</u>:t pl<u>a</u>in Smi<u>:</u>th?
                                (0.7)
        M:      Sch<u>midt</u>.h
                                (1.2)
        B:      Oh <u>I</u> thought it was j<u>u</u>st S-m-i-<u>t</u>-<u>h</u>:.
        M:      <u>No</u> I think it's S-<u>c</u>-h-m-i-d-<u>t</u>, <u>some</u>thing like that it's just
                Sch↑m<u>i</u>↓:dt.
                                (0.3)
        B:      <u>A</u>h hah.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Lingvistikk