Pollinering

Pollinering (bestøvning) er overføring av pollenkorn mellom blomstene på en eller flere planter, for at det skal kunne foregå en befruktning og frø kan dannes. Hos blomsterplantene overføres pollen fra åpne pollenknapper til arret. Hos nakenfrøede planter overføres pollen direkte til frøanlegget (mikropyle). Selv om blomsterplantenes organ for reproduksjon, blomsten, hos de fleste arter er tokjønnete er sjølpollinering ikke regelen. Mye av den utrolige variasjonen i form og farge hos blomstene, skyldes nettopp plantenes tilpasninger til krysspollinering.

Biotisk pollinering 

Biotisk pollinering eller dyrepollinering betyr at pollenet transporteres av dyr. De fleste arter av blomsterplanter er tilpasset biotisk pollinering. 

Blomsten kan ha spesielle utskillende organer, nektarier, som produserer sukker (sukrose, glukose og fruktose) og aminosyrer i form av nektar og pollen, som derav blir en viktig næringskilde for dyra. Pollen har pollenkitt og en ytre struktur som gjør at de lett fester seg. Noen planter har sterkt spesialiserte artstro dyr som sørger for pollinering.

Insektpollinering 
Insektpollinering (entomofili, gr. entomen – insekt) skjer der hvor blomstene er store og iøynefallende, har farget blomsterdekke med saftmerker og ofte zygomorfe blomster hvor insektet lett krabber inn. 

Honningbier og humlers hårete kropper kan samle og holde opptil 15 000 pollenkorn. De flyr også fort og besøker mange blomster etter hverandre. Bier spiser pollen, men det blir nok igjen til å befrukte plantene.

Fuglepollinering 
Fuglepollinering (ornithofili, gr. ornis – fugl; philein – å elske) er spesielt vanlig i tropene. Plantene har ofte store blomster med sterke farger, spesielt knallrød, som tiltrekker seg fugler som kolibrier og  honningetere.

Flaggermuspollinering 
Flaggermuspollinering (chiropterofili, gr. cheir – hånd, pteron – ving) skjer hos planter som har hvite eller grønnlige blomster med muggen lukt; blomstene sitter utenfor løvverket enten på stammen (kauliflori) eller på lange blomsterstilker. Disse tiltrekker seg enkelte arter av flaggermus.

Andre dyr 
Pollinering av andre pattedyr enn flaggermus forekommer også hos noen arter.

Abiotisk pollinering 

Ved abiotisk pollinering transporteres pollenet av enten vind eller, sjeldnere, vann.

Vindpollinering 
Vindpollinering (anemofili, gr. anemos – vind; philein – å elske) skjer der hvor blomsten er uanselig, åpent plassert, mangler duft og nektar og hvor lett pollen spres i store mengder. Dette skjer ofte tidlig om våren. Bartrær har pollen med luftsekker.

Vannpollinering 
Pollinering kan også skje via vann (hygrofili) hvor blomstene er uanseelige uten skiltapparat. Hannblomstene kan også løsne og flyte på vannet f.eks. Vallisneria.

Referanser

Kilder 
 Biologisk institutt, Universitetet i Oslo

Eksterne lenker 
 

Formering
Botanikk
Zoologi