Antonio Samorè

Antonio Samorè  (født 4. desember 1905 i Bardi ved Piacenza i Italia, død 3. februar 1983 i Roma) var en av Den katolske kirkes kardinaler, og var tilknyttet det pavelige diplomati og Den romerske kurie.

Liv og virke

Bakgrunn
Antonio Samorè studerte filosofi og katolsk teologi ved presteseminaret i Piacenza og ved Lateranuniversitetet i Roma.

Prest, diplomat
Den 10. juni 1928 ble han presteviet, og var deretter sjelesorger i bispedømmet Piacenza. I 1932 trådte han inn i Pavestolens diplomatisk tjeneste,og arbeidet først som attaché og sekretær ved det apostoliske nuntiatur i Kaunas i Litauen. I 1938 ble han sekretær ved nuntiaturet i Sveits. Fra 1938 til 1947 tilhørte han staben i Statssekretariatet i Vatikanet. Årene 1947 til 1950 virket han ved den apostoliske delegasjon til USA.

Erkebiskop
Han ble erkebiskop, og nuntius i Colombia i 1950, og ble deretter sekretær for utenriksavdelingen ved Statssekretariatet. Han var med på Annet Vatikankonsil 1962–1965.

Kardinal
Han ble kreert til kardinal i 1967 av pave Paul VI, med Santa Maria sopra Minerva som tittelkirke, og ble leder for Kongregasjonen for sakramentsdisiplinen1968–1974, og Den romerske kirkes bibliotekar og arkivar 1974–1983. I desember 1978 ble han utnevnt til Pavestolens meklingsmann for å finne en fredelig løsning på tvisten mellom Chile og Argentina om havområder sør for Ildlandet.  De to landene var nær ved å gå til krig over tilhørigheten til øyene Picton, Lennox og Nueva - ikke på grunn av øyene i og for seg selv, men hvordan grensereguleringen ville kunne influere på havområdene i nærheten som kunne tenkes å være ressursrike. Som pavelig spesialutsending frem til 1983 ledende for den pavelige megling i Beagle-konflikten mellom Chile og Argentina. Hans innsats førte til at noen satte tilnavnet «the Vatican Kissinger» på ham.

Paso Fronterizo Cardenal Samoré, et av de viktigste passene i Andesfjellene mellom Argentina og Chile, er oppkalt etter Samorè.

Pavevalg
Han deltok ved konklavet august 1978 som valgte pave Johannes Paul I, og konklavet oktober 1978 som valgte pave Johannes Paul II.

Episkopalgenealogi 
Hans episkopalgenealogi er:

 Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
 Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
 Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
 Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
 Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
 Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
 Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
 Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
 Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
 Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
 Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
 Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
 Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
 Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
 Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
 Biskop Eugène-Charles-Joseph de Mazenod (1782-1861) *1832
 Kardinal Joseph Hippolyte Guibert (1802-1886) *1842
 Kardinal François-Marie-Benjamin Richard de la Vergne (1819-1908) *1872
 Kardinal Pietro Gasparri (1852-1934) *1898
 Kardinal Clemente Micara (1879-1965) *1920
 Kardinal Antonio Samorè (1905-1983) *1950

Referanser

Eksterne lenker 
 Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church

Italienske kardinaler
Italienske katolske biskoper
Linjen Rebiba
Pavelige diplomater
Pavelige nuntier
Ambassadører til Colombia
Deltakere på Andre Vatikankonsil
Personer fra provinsen Parma
Fødsler i 1905
Dødsfall i 1983