St Albans katedral

St Albans katedral (tidligere St Albans Abbey, offisielt Cathedral and Abbey Church of St Alban) er en anglikansk katedral i St. Albans i Hertfordshire i England. 

Den var tidligere en klosterkirke i den katolske kirke. Det var tilsluttet benediktinerordenen. Klosteret ble nedlagt i den engelske reformasjonen.

Med en lengde på 106 meter er St Albans den lengste katedralen i England, og den nest lengste i Storbritannia. Store deler av den er fra normannisk tid. Den fikk status som katedral i 1877.

Den romanske klosterkirken 
Byggingen ble påbegynt i 1077 under ledelse av abbed Paul, og ble innviet i 1115. Den er trolig bygd med St. Etienne-kirken og Treenighetskirken - begge i Caen i Frankrike som forbilder.

En stor del av kirkens eldste deler er bevart. Den hadde:
 Et våpenhus i vest, men det er borte. 
 Et skip med to sideskip adskilt med pilarer. Pilarene i det nordre sideskipet er bevart.
 To tverrskip mot nord og sør. Begge tverrskipene hadde to apsiser hver på østsiden.
 Selve koret var avsluttet med en apsis i øst. Sideskipene var forlenget østover. Det er uvisst om de ble avsluttet med en tverrvegg, eller gikk rundt apsisen (ambulatorium). Kortaket hadde hvelving.
 Kirken var uten krypt.

Vestenden av skipet ble ombygd på slutten av 1100- og begynnelsen av 1200-tallet, og koret i perioden 1250-1320. Fasaden ble nyoppbygd på slutten av 1800-tallet.

Personer knyttet til katedralen
Peter Hurford, organist

Referanser 

Katedraler i England
Hertfordshire
793
Arkitektur i 1080-årene