Kråkefamilien

Cissinae
 Corvinae
 Crypsirininae
 Cyanocoracinae
 Perisoreinae

Kråkefamilien eller kråkefugler (Corvidae) er en familie med mellomstore til store spurvefugler med kraftige nebb og sterke lemmer. Gruppen har en tilnærmet kosmopolitisk utbredelse, men er ikke tilstede i områder med snø og is året rundt.

Biologi 

Kråkefuglene, som også ofte omtales i samlebegrepet kråker, blir normalt omkring  store. Mange av artene har enten sort, grå, sort og grå eller sort og hvit fjærdrakt, ofte med en metallisk glans eller innslag av blått, grønt, gult, fiolett, eller brunt. Det finnes imidlertid arter med annen utfarging.

Familien omfatter 131 arter (349 taxa) fordelt i 21 slekter. I Norge lever det åtte arter; kråke, kaie, kornkråke, nøttekråke, nøtteskrike, lavskrike, skjære og ravn. Sistnevnte (ravnen) er også den største av alle kråkefuglene.

Kråkefugler regnes som intelligente dyr, og majoriteten av artene er flokkorienterte. De er nysgjerrige, lekne og har blant annet even til å lagre og hente fram igjen mat ved behov. Det har også blitt dokumentert, at kråker kan ta i bruk redskaper for å løse oppgaver. Likeledes bekrefter studier av disse fuglene, at kråker har markant større hjerne i forhold til kroppen enn andre fugler. Og dette gjelder spesielt for de to artene amerikakråke (Corvus brachyrhynchos) og ravn (Corvus corax), med to unntak. To papegøyearter, grønnvingerødara (Ara chloropterus) og blågulara (A. ararauna), har nemlig enda større hjerne i forhold til kroppen. 

Mange kråker er kjent for sin hese vokalisering, som gjerne består av «kra-kra» skrik. Kråker kommuniserer imidlertid på mange måter, både visuelt og akustisk. Dette er med på å forsterke inntrykket av kråkefuglenes komplekse sosiale organisering. Forskere har blant annet oppdaget, at kråker trolig kan telle. Den sluttningen trekker de på bakgrunn av, at enkelte akustiske signaler har forskjellig betydning etter hvor mange ganger fuglen uttrykker lyden.

Kråker er i hovedsak opportunistiske altetere og notoriske mattyver. Dietten varierer imidlertid både lokalt og gjennom sesongen, spesielt for arter som lever i den tempererte- eller arktiske sonen. Både kjøtt, insekter, korn, frø, frukt og bær står på menyen, sammen med mye annet. Det siste inkluderer også næringsrester etter oss mennesker.

Flere arter på den nordlige halvkule kan kalles delvis trekkfugler, mens arter på den sørlige halvkule er, så langt man vet, er standfugler. Hvor langt fuglene trekker er imidlertid svært variabelt fra en art til en annen, og selv blant ulike populasjoner innen en og samme art varierer det mye. Ringmerkede finske individer av kaie (Corvus monedula) har for eksempel blitt funnet igjen over  vekk fra der de ble merket, i Frankrike, mens data for russisk kornkråke (Corvus frugilegus) indikerer at artens trekk blir stadig kortere og kortere ( i ,  i 1950, og  i ). Andre studier viser at ungfugler gjerne trekker lenger, i både tid og distanse, enn voksne gjør. Artene som trekker sørover vinterstid, trekker imidlertid gjerne mye kortere enn hva disse eksemplene hentyder, typisk til Sør-Sverige, Danmark og Nederland fra det litt mer nordlige Skandinavia.

Inndeling 

Inndelingen under følger HBW Alive og er i henhold til dos Anjos & Bonan (2017). Oppdelingen av underfamilier følger Jønsson et al. (2012, 2016). Alle norske navn følger Norsk navnekomité for fugl (NNKF) og er i henhold til , med unntak for navn gitt i parentes. Disse har fortsatt ikke fått avklart sitt norske navn og må derfor kun betraktes som beskrivende uttrykk.

 Passeriformes, spurvefugler
 Passeri, sangfugler
 Corvoidea
 Corvidae, kråkefamilien
 Crypsirininae, (praktskjærer)
 Platysmurus, (svartskriker)
 P. leucopterus, svartskrike
 P. aterrimus, (borneosvartskrike)
 Temnurus
 T. temnurus, frynseskjære
 Crypsirina
 C. temia, bronseskjære
 C. cucullata, dvergskjære
 Dendrocitta
 D. vagabunda, okerskjære
 D. formosae, gråskjære
 D. occipitalis, brunskjære
 D. cinerascens, gråryggskjære
 D. leucogastra, kongeskjære
 D. frontalis, praktskjære
 D. bayleii, andamanskjære
 Pyrrhocorax, (alpekråker)
 P. pyrrhocorax, alpekråke
 P. graculus, alpekaie
 Cissinae, (edelskjærer)
 Urocissa
 U. ornata, brunhodeskjære
 U. caerulea, taiwanskjære
 U. flavirostris, hvitnakkeskjære
 U. erythroryncha, rødnebbskjære
 U. xanthomelana, (mangler norsk navn)
 U. whiteheadi, hvitvingeskjære
 Cissa
 C. chinensis, grønnskjære
 C. hypoleuca, gulbrystskjære
 C. thalassina, smaragdskjære
 C. jefferyi, jadeskjære
 Perisoreinae, (gråskriker)
 Perisoreus
 P. canadensis, gråskrike
 P. infaustus, lavskrike
 P. internigrans, sotskrike
 Cyanopica, (blåskjærer)
 C. cooki, (iberiablåskjære)
 C. cyanus, blåskjære
 Corvinae, (kråker)
 Garrulus
 G. glandarius, nøtteskrike
 G. bispecularis, (mangler norsk navn)
 G. leucotis, (mangler norsk navn)
 G. lanceolatus, himalayaskrike
 G. lidthi, amamiskrike
 Zavattariornis
 Z. stresemanni, boranakråke
 Ptilostomus
 P. afer, svartskjære
 Podoces, løpekråker
 P. hendersoni, mongolløpekråke
 P. biddulphi, hvithaleløpekråke
 P. panderi, turkestanløpekråke
 P. pleskei, iranløpekråke
 Pica (skjærer)
 P. pica, skjære
 P. mauritanica, (atlasskjære)
 P. asirensis, (arabiaskjære)
 P. hudsonia, svartnebbskjære
 P. nutalli, gulnebbskjære
 Nucifraga, (nøttekråker)
 N. columbiana, konglekråke
 N. caryocatactes, nøttekråke
 N. hemispila, (sørnøttekråke)
 N. multipunctata, kashmirnøttekråke
 Corvus, (ravnekråker)
 C. dauuricus, mongolkaie
 C. monedula, kaie
 C. nasicus, kubakråke
 C. jamaicensis, jamaicakråke
 C. leucognaphalus, hispaniolakråke
 C. capensis, smalnebbkråke
 C. ossifragus, fiskekråke
 C. sinaloae, sinaloakråke
 C. imparatus, kvekkekråke
 C. palmarum, hispaniolapalmekråke
 C. hawaiiensis, hawaiikråke
 C. frugilegus, kornkråke
 C. crassirostris, tykknebbravn
 C. albicollis, kopjeravn
 C. corax, ravn
 C. cryptoleucus, kaktusravn
 C. ruficollis, brunnakkeravn
 C. edithae, somalikråke
 C. albus, hvitbrystkråke
 C. rhipidurus, korthaleravn
 C. brachyrhynchos, amerikakråke
 C. caurinus, muslingkråke
 C. corone, svartkråke
 C. pectoralis, kinakråke
 C. florensis, floreskråke
 C. typicus, sulawesikråke
 C. unicolor, banggaikråke
 C. enca, arkipelkråke
 C. violaceus, (mangler norsk navn)
 C. validus, langnebbkråke
 C. moneduloides, kortnebbkråke
 C. meeki, bougainvillekråke
 C. woodfordi, salomonkråke
 C. fuscicapillus, brunhodekråke
 C. tristis, papuakråke
 C. insularis, grovnebbnebbkråke
 C. orru, australkråke
 C. bennetti, mulgakråke
 C. mellori, flokkravn
 C. tasmanicus, tasmanravn
 C. coronoides, klageravn
 C. splendens, huskråke
 C. macrorhynchos, tykknebbkråke
 C. kubaryi, guamkråke
 Cyanocoracinae, (skriker)
 Cyanolyca
 C. mirabilis, aztekskrike
 C. nanus, dvergskrike
 C. pumilo, mayaskrike
 C. argentigula, sølvstrupeskrike
 C. pulchra, praktskrike
 C. cucullata, blåhetteskrike
 C. quindiuna, (mangler norsk navn)
 C. armillata, koboltskrike
 C. turcosa, turkisskrike
 C. viridicyanus, lenkeskrike
 Gymnorhinus
 G. cyanocephalus, pinjeskrike
 Aphelocoma
 A. unicolor, indigoskrike
 A. wollweberi, mexicoskrike
 A. ultramarina, gråbrystskrike
 A. coerulescens, floridaskrike
 A. californica, krattskrike
 Cyanocitta
 C. cristata, blåskrike
 C. stelleri, furuskrike
 Cyanocorax
 C. violaceus, sumpskrike
 C. cyanomelas, fløyelsskrike
 C. cristatellus, krøllskrike
 C. coeruleus, asurskrike
 C. morio, brunskrike
 C. colliei, storskjæreskrike
 C. formosus, småskjæreskrike
 C. yncas, grønnskrike
 C. mystacalis, kaktusskrike
 C. dickeyi, børsteskrike
 C. affinis, blåflekkskrike
 C. heilprini, blånakkeskrike
 C. hafferi, (mangler norsk navn)
 C. cyanopogon, brasilskrike
 C. chrysops, plysjskrike
 C. cayanus, guyanaskrike
 C. melanocyaneus, raggskrike
 C. yucatanicus, yucatánskrike
 C. sanblasianus, blåryggskrike
 C. beecheii, purpurryggskrike

Litteratur

Referanser

Eksterne lenker 
 

 
Fugler formelt beskrevet i 1825
Dyr formelt beskrevet av Nicholas Aylward Vigors