Pietro Fumasoni Biondi

Pietro Fumasoni Biondi  (født 4. september 1872 i Roma i Italia, døde 12. juli 1960 i Roma) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var tilknyttet det pavelige diplomati og Den romerske kurie.

Liv og virke

Bakgrunn
Biondi tilhørte det romerske aristokrati. Han var sønn av Filippo og Gertrude (født Roselli) Fumasoni Biondi. Han hadde en søster som trådte inn i kongregasjonen Missionarie del Sacro Cuore di Gesù og som ble kjent som moder Gertrude.

Prest
Etter studier ved Pontificio Seminario Romano Maggiore ble han presteviet av kardinal Lucido Parocchi den 17. april 1897. Fra 1897 til 1916 var han professor ved Det pavelige universitet Urbaniana og så tilknyttet Den romerske kurie i korgregasjonen «de Propaganda Fide».

Erkebiskop
I 1916 ble Biondi utnevnt til apostolisk delegat til Ostindia med sete i Kandy på Ceylon, og til titularerkebiskop av Dioclea. Han ble bispeviet i Urbanianauniversiteters kapell den påfølgende 10. desember av kardinal Domenico Serafini med biskopene Joseph Legrand og Agostino Zampini som medkonsekratorer. I denne posten søkte han aktivt å opparbeide og bedre Den hellige stols relasjoner til keiseren av Japan. Erkebiskop Biondi ble senere utnevnt til apostolisk delegat til Japan den 6. desember 1919, med tilsyn også med Korea og med Formosa.

Han ble sekretær for kongregasjonen «Propaganda Fide» den 14. juni 1921.

Kort tid etter, den 14. desember 1922, ble han apostolisk delegat til USA. Ettersom USA ikke hadde diplomatiske forbindelser med Pavestolen, var ikke dette en diplomatisk postering, men et oppdrag som bindeledd mellom Roma og den amerikanske katolske kirke. Han presenterte for Roma forslag til bispeutnevnelser, rapporterte om tilstanden til bispedømmene, påpekte ledelsesfeil eller farlig stor gjeld, skrev kommentarer om katolikkenes kår, svakheter eller styrker i forhold til det ikke-katolske flertallet i landet, bispedømmenes etniske sammensetning osv. I 1927 erklærte han for den amerikanske offentlighet at Pavestolen ikke hadde noe engasjement vedrørende den amerikanske valgkampen. Bakgrunnen var at en av dem som drev kampanje for å bli president var Al Smith, en katolikk, guvernøren i delstaten New York. På denne tid var antikatolisismen en klar faktor i USA. Lutheranere og sørstatsbaptister mente at den katolske kirken og paven ville diktere Smiths politikk. Smith led et stort valgnederlag mot Herbert Hoover.

Kardinal
Han ble utnevnt til kardinal den 13. mars 1933 av pave Pius XI med Santa Croce in Gerusalemme som tittelkirke. Tre dager etter utnevnelsen ble han også utnevnt til prefekt for Kongregasjonen «Propaganda Fide». Dette vervet innehadde han til sin død i 1960. Han var dessuten camerlengo fra 1941 til 1946. Han satte ved sitt lange og aktive lederskap et betydelig preg på den katolske misjonsstrategi og utviklingen av kirkene i områder hans tilsyn. Blant disse områder var dengang fortsatt de skandinaviske land, og således var han inne i bildet de den katolske kirke i Norge fikk sine kirkedistrikter oppgraderte på 1950-tallet.

Overfor den kinesiske katolisisme spilte han en temmelig stor rolle, ved å i grunnen etterdønningene av den noen hundreår gamle ritestriden i Kina.  I Instructio circa quasdam caeremonias super ritibus sinensibus (8. desember 1939) modifiserte og i praksis opphevet dette Vatikanets øverste organ for misjonene, visse aspekter ved pave Klemens XIs og pave Benedikt XIVs gamle dekreter mot «de kinesiske riter»:

Det tillates katolikker å overvære seremonier til ære for Konfucius i konfucianske templer eller på skoler.Det tillates at man anbringer bilder av Konfucius eller tavler med hans navn på katolske skoler.
Det tillates katolske magistrater og studenter å passivt overvære offentlige seremonier som kan synes å være overtroiske.Det er tillatt ... med hodebøying eller andre manifestasjoner av borgerlig observans foran de avdøde eller deres avbilder. 
Den ed om der kinesiske riter som ble foreskrevet av Benedikt XIV er ikke fullt ut i samsvar med nyere ordninger og bortfaller som overflødig.

Han deltok på konklavet 1939 som valgte pave Pius XII og konklavet 1958 som valgte pave Johannes XXIII.

Kardinal Biondi var 87 år gammel da han døde i Roma i 190. De to siste årene var han assistert i «Propaganda» av en pri-prefekt, men formelt hadde han ledelsesvervet inntil sin død. Han ble begravet på Campo Verano.

Episkopalgenealogi 
Hans episkopalgenealogi er:

 Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
 Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
 Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
 Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
 Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
 Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
 Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
 Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
 Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
 Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
 Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
 Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
 Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
 Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
 Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
 Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
 Kardinal Serafino Vannutelli (1834-1915) *1869
 Kardinal Domenico Serafini (1852-1918) *1900
 Kardinal Pietro Fumasoni Biondi (1852-1918) *1900

Referanser

Litteratur
Régis Ladous med Pierre Blanchard:   Le Vatican et le Japon dans la guerre de la Grande Asie orientale. La Mission Marella, éd. Desclée de Brouwer, Paris, 2010

Eksterne lenker 
 Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church

Italienske kardinaler
Italienske katolske biskoper
Linjen Rebiba
Personer fra Roma
Pavelige diplomater
Ambassadører til Japan
Pavelige nuntier til USA