Klippehopperpingvin

E. c. chrysocome
 E. c. fiholi

Klippehopperpingvin (Eudyptes chrysocome) er en flygeudyktig sjøfugl i slekten Eudyptes (toppingviner) og tilhører pingvinfamilien.

Klassifisering og utbredelse 
I 2006 ble E. c. moseleyi, som tidligere ble ansett som en av tre underarter, skilt ut som en egen art, under navnet E. moseleyi (langduskpingvin). Separering i to arter har siden blitt bekreftet av både WoRMS og BirdLife International

Klippehopperpingvin overlever i dag i kraft av de to underartene E. c. chrysocome og E. c. fiholi. Førstnevnte underart hekker på Falklandsøyene og noen sørlige øyer utenfor kysten av Argentina og Chile. Den andre underarten hekker på flere subantarktiske øyer utenfor New Zealand og det sørlige Afrika.

Ny forskning (2011) antyder imidlertid at det kan være snakk om at nominatformen av klippehopperpingvin og E. c. fiholi (østlig klippehopperpingvin) kan være ulike nok til å defineres som to distinkte arter.

Beskrivelse 

Klippehopperpingvin er sort på oversiden og hvit på undersiden. Fra roten av overnebbet løper den en strek av gule fjær, som ender opp i en fjærdusk som står i vinkel i bakkant av tinningen. Hodet er sort, øynene rødlige og nebbet rødbrunt. Undersiden av vingene, som er omdannet til luffelignende svømmeredskaper, er sorte innerst og ytterst og hvite på midten. Oversiden av vingene er sort. Føttene, som har svømmehud, er grårosa og har sorte klør. Som hos andre pingviner sitter lemmene langt bak på kroppen, noe som gir fuglen en oppreist stilling når den står og går.

Klippehopperpingvin skiller seg visuelt fra langduskpingvin, gjennom å ha en noe smalere stripe med (gule) randhår og kortere (mindre) fjærdusk.

Arten blir omkring 52 cm høy og 3 kg tung.

Habitat og atferd 
Arten hekker på klipper og fjellgrunn i bratt terreng, som regel nær tilgang på ferskvann. For å komme til de beste plassene spretter pingvinene fra stein til stein, og det er kjent at klippehopperpingvinene kan gjøre sprang på opp mot 150 cm.

Klippehopperpingviner er en sosial sjøfugl som lever i store kolonier, som kan telle over 100 000 par. Parene er monogame og returnerer vanligvis til den samme hekkeplassen hvert år. Eggleggingen starter i november. Hunnen legger vanligvis to egg av ulik størrelse. Som regel overlever bare kyllingen fra det største egget, det andre hunnen legger. Inkubasjonstiden er cirka 33 dager, og begge foreldrene bytter på om å ruge eggene. Etter klekkingen vil hannen vokte på avkommet de første 25 dagene, mens hunnen jakter og mater ungen(e) daglig. Deretter forlater kyllingene redet og danner små ungfuglflokker, mens foreldrene jakter på føde og mater dem.

Dietten består av krill, småfisk og blekksprut som jakter under dykking.. Det er kjent at arten kan dykke til 100 m eller mer når den jakter på mat.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Pingviner
Antarktis' fauna
Sør-Amerikas fauna
Fugler formelt beskrevet i 1781
Australias fugler
Sårbare arter på IUCNs rødliste