Transperson

Transperson er en betegnelse for mennesker som har en kjønnsidentitet som ikke samsvarer med fødselskjønn. Transperson er et paraplybegrep og omfatter alle de som identifiserer seg med et kjønn som ikke samsvarer med det som ble registrert ved fødsel, det vil si transmenn, transkvinner og ikke-binære personer. Adjektivet for noen som er transperson er transkjønnet eller transkjønna. Kjønnsinkongruens er en medisinsk diagnose som beskriver manglende samsvar mellom kropp og kjønnsidentitet.

Begrepet transperson

Definisjon 
Den norske regjeringens handlingsplan «Bedre livskvalitet for lesbiske, homofile, bifile og transpersoner» definerer begrepet transperson slik i kapittel «2.2 Lhbt-begrepet»:
I denne handlingsplanen brukes betegnelsen «transpersoner» om en gruppe av personer som på en eller flere måter bryter med den rådende to-kjønnsmodellen i samfunnet. En typisk definisjon er individer hvis kjønnsidentitet og/eller kjønnsuttrykk, tidvis eller alltid, skiller seg fra samfunnets normer for kjønn. I internasjonale fagmiljøer
benyttes ofte begrepet «the transgender specter» for å beskrive mangfoldigheten blant mennesker som definerer seg som transpersoner.

Rettskrivning 
Formen transperson ble anbefalt av det norske statlige forvaltningsorganet Språkrådet.  (Dette framfor transeperson med en ekstra e).

Historie 
Svensk og tysk benytter det engelske fremmedordet transgender, men i Norge ønsket man isteden å finne et norsk ord. Man oversatte derfor transgender til transkjønnet. 

23. april 2005 skiftet Landsforeningen for transseksuelle navn til Landsforeningen for transkjønnete og vedtok samtidig at den skal bruke begrepet transkjønnet istedenfor transseksuell fordi det handler om kjønnsidentitet og ikke seksualitet.

Begrepet transperson, som et norsk utrykk,  ble til ved at Foreningen for Transpersoner Norge (FTP-N) i samråd med Språkrådet gikk inn for transperson som det norske begrepet for transgender. Dette begrepet er siden tatt i bruk av Landsforeningen for lesbiske, homofile, bifile og transpersoner (LLH) og norske myndigheter.

Uenighet 
Det er uenighet om hvilke grupper begrepet transperson omfatter. 

Noen personer som gjennomgår kjønnsbekreftende behandling betrakter seg selv kun som kvinner eller menn og identifiserer seg derfor ikke med begrepene transperson eller transseksuell. Dette er Harry Benjamin Ressurssenters (HBRS) offisielle syn.

Rettslig status 
Norge er et av få land i verden som har et system med kjønnsbestemt personnummer. Det tredje siste sifferet er partall for kvinner og oddetall for menn. For å kunne registreres som en juridisk   fysisk person i det norske folkeregisteret er det et krav om å angi enten mannlig eller kvinnelig kjønn. Barns kjønn fastsettes som regel ved fødsel. Ved uavklart kjønn ved fødsel blir dette utredet innen to uker. Denne sosiale praksisen framstilles med et sosiologisk blikk som at noen "uten kjønnsidetitet er utenkelig og uhåndterlig, både juridisk og sosialt".  For en identitet, eller sett med identiteter, som beveger seg utenfor eller mellom de gitte kjønnskategoriene, vil disse kategoriene kunne oppfattes som begrensende, krenkende og uten representasjon.   I Norge er det ingen krav til medisinsk behandling for å bytte juridisk kjønn.

Diskriminering 
Transvestitter og transkjønnede er vernet mot diskriminering i norske lover. 

Denne lovbeskyttelsen har sin forhistorie blant annet i det regjeringsoppnevnte diskrimineringslovutvalg («Graverutvalget») som i 2007 fikk i mandat å utarbeide et forslag til en styrket og mer samlet diskrimineringslovgivning, eventuelt innkorporering av diskrimineringsvern i grunnloven og utrede spørsmålet om ratifikasjon av tilleggsprotokoll nr. 12 til Den europeiske menneskerettskonvensjonen. Utvalget ble ledet av professor Hans Petter Graver og besto av forskere og eksperter innen diskriminering, menneskerettigheter eller arbeidsrett.

Regjeringen la 2008 frem «Handlingsplan for bedre livskvalitet for lesbiske, homofile, bifile og transpersoner».

1.2 Formål og målsettinger
Handlingsplanens overordnede formål er å få slutt på diskrimineringen som lesbiske, homofile, bifile og transpersoner (lhbt) opplever i ulike livsfaser, sosiale sammenhenger og i arbeidslivet, og bidra til bedre levekår og livskvalitet for gruppene.

Lov om forbud mot diskriminering på grunn av seksuell orientering, kjønnsidentitet og kjønnsuttrykk (diskrimineringsloven om seksuell orientering) ble enstemmig vedtatt sommeren 2013, og trådte i kraft 1. januar 2014.

Vold 

Personer er blitt dømt for hatkriminalitet mot transpersoner, hvorav noen av tilfellene har ført til dødsfall. I 2001 brukte Dag Øistein Endsjø uttrykket  «myndighetenes unnfallenhet» blant annet om angrepet på Desiree Hafstad, hvor «hun fikk knust neseskilleveggen og lekkasjer av væske fra hjernehinnen» (...) « fordi noen ikke likte at hun var transseksuell».

Eivind Rindal (fra LHH) sa i Byavisa i 2013 at «Norge er et av de dårligste landene i den vestlige verden på transrettigheter. Mange land i den tredje verden, som Nepal og Thailand, er også bedre enn oss (...) Transpersoner er mer utsatt for psykiske plager, overgrep og hatkriminalitet i samfunnet». I 2014 skrev Agderposten at «80–90 prosent av lesbiske, homofile og transseksuelle melder ikke fra til politiet om hatkriminalitet». Amnesty Norge sier at «I en undersøkelse foretatt av LHBT-solidaritetsorganisasjonen Lambda Instanbul i 2010 viste at over 89 prosent av de 104 transseksuelle kvinnene som deltok i undersøkelsen sa at de hadde vært offer for fysisk vold i politiets varetekt».

En studie som ble utført av Velferdsforskingsinstituttet NOVA ved Høgskolen i Oslo og Akershus konkluderer med at det er utført for lite internasjonal og nasjonal forskning omkring omfanget av vold mot blant annet transpersoner til at man kan foreta en kvantitativ kartlegging.

California innførte i 2014 et forbud mot å bruke ofres seksuelle orientering eller kjønnsidentitet som en formildende omstendighet i drapssaker som ble ført for retten. Gay Panic- og Trans Panic Defense kalles «homopanikk» og «transpanikk» som forsvar.

Organisasjoner 

De viktigste interesseorganisasjonene som bruker begrepet transperson (i den utvidede betydningen av ordet som også omfatter transseksuelle) i Norge er:
 Forbundet for transpersoner i Norge (FTPN)
 Landsforeningen for lesbiske, homofile, bifile og transpersoner (LLH)
 Skeiv Ungdom (SkU, LLHs ungdomsorganisasjon)
 Skeiv Verden (LLHs nettverk for LHBT-innvandrere)

 Harry Benjamin ressurssenter (HBRS) er ikke en organisasjon for transpersoner, men for personer som søker eller har diagnosen transseksualisme. Harry Benjamin ressurssenter bruker ikke begrepet transperson i noen sammenheng.
 Pasientorganisasjonen for kjønnsinkongruens (PKI).

Merkedager 
 Den internasjonale transpersondagen markeres hvert år 30. mai
 Den internasjonale transpersonminnedagen markeres hvert år 20. november

Litteratur 
 Prieur, Annick: Iscenesettelser av kjønn: Transvestitter og macho-menn i Mexico by. Pax, Oslo, 1994. ISBN 82-530-1652-2
 Almås, Elsa, Benestad, Esben Esther Pirelli: Kjønn i bevegelse. Universitetsforlaget, Oslo, 2001. ISBN 82-15-00076-2
 Hansen, Jan-Erik Ebbestad, Møller, Kari: Kjønn – og androgynitet. Gyldendal Fakta, Oslo, 2001. ISBN 82-05-27640-4
 Benestad, Esben Esther Pirelli: Transseksualisme – hvor går vi og hvor står vi? Landsforeningen for transseksuelle, Oslo, 2002
 Benestad, Esben Esther Pirelli: Transekjønn og diagnoser. Hertervig forlag Stiftelsen psykiatrisk opplysning, Stavanger, 2004. ISBN 82-92023-15-1
 Benestad, Esben Esther Pirelli og Almås, Elsa: «De overlevende. Transkjønnete og andre transpersoner.» i Lesbiske og homofile i møte med helse- og sosialtjenesta. Ohnstad, Anbjørg og Malterud, Kirsti (redaktører). Samlaget, Oslo, 2006. ISBN 978-82-521-6574-6, 82-521-6574-5
 Arntzen, Marion, og Kahrs, Kari: "Mann er da kvinne". ISBN 978-82-814-33038

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Forbundet for transpersoner i Norge, «FTPN»
 The first Israeli Poetry about Transgenderism, "Tof Ha'kivshan" by Zachi Cohen (2008, Gvanim)Open at the ISRAELI PSYCHOLOGY PORTAL