Bergljot Håkonsdatter

Bergljot Håkonsdatter (født før 990 – død en gang etter 1050), datter av Håkon Sigurdsson, Ladejarl og Tora Skagesdatter. 

Bergljot var søster til jarlene Eirik Håkonsson og Svein Håkonsson, som hersker over Norge etter at Olav Tryggvason falt ved Svolder i år 1000. Einar Tambarskjelve hadde kjempet sammen med kong Olav ved Svolder mot Eirik Håkonsson. Bergljot ble gift med Einar en gang etter år 1000 for å bygge en politisk allianse og forsoning. Einar var en av de mektigste høvdingene i Trøndelag og i Norge. Alliansen var av stor betydning for å holde fred i landet.

Det er svært lite vi vet om Bergljot. Hun og Einar fikk to barn, datteren Ålov Einarsdatter som senere ble gift med Tord Foleson, og sønnen Eindride Einarsson. Kongesagaen forteller at Eindride hadde arvet morsslektas vakre trekk, og av den grunn må Bergljot ha vært anerkjent som vakker, skjønt sagaen sier det ikke direkte.

Einar og Eindride blir drept av kong Harald Hardråde i 1050.
Etter drapet på Einar dro hun til kongsgården for å oppmuntre bøndene til kamp, men da hun kom frem, rodde kongen ut av elven. Derved unnkom Einars banemann. Hun mente slektningen Håkon Ivarsson ville hevnet drapene, dersom han hadde vært der. Håkon var villig, men inngikk i stedet forlik med Harald Hardråde, idet han fikk Magnus den godes datter, Ragnhild.

Deretter nevnes hun ikke mer.

Referanser

Litteratur 
Snorre Sturlasson, Olav Tryggvasons saga, Olav den helliges saga, Harald Hardrådes saga. I: Norges kongesagaer, oversatt av Anne Holtsmark. Gyldendal, Oslo 1979

Nordmenn fra vikingtiden
1000-tallet
Fødsler på 900-tallet
Dødsfall på 1000-tallet