Rothenburg ob der Tauber

Rothenburg ob der Tauber er en by ved elva Tauber i Landkreis Ansbach i distriktet Mittelfranken i den tyske delstaten Bayern. Byen ligger langs Den romantiske veien.

Gamlebyen 
Gamlebyen i Rothenburg ob der Tauber omfatter den historiske riksstaden, inkludert det tidligere dikeområdet nord og øst for sentrum. I sør, vest og nordvest, i skrenten under bymuren, finnes Tauberdalen, bygninger fra det tidligere kurstedet Wildbad, broen i to plan, den såkalte Doppelbrücke, Kobolzellkirken, de karakteristiske tårnbygningene (Topplerschlösschen, tysk for Topplerslottene, oppkalt etter borgermester Toppler), og enkelte av de gamle møllene.I Jacobskirken finnes et alter av treskjæreren og billedhuggeren Tilman Riemenschneider.

Geografi 
Byen ligger ved elva Tauber ved utkanten av naturparken Frankenhöhe.

Distrikter 
Rothenburg ob der Tauber består 39 delområder:

Historie 

Grev Reinger av Øst-Franken opprettet rundt år 970 et herred som i dag heter Detwang. Han bygget bl.a. Grafenburg på forhøyningen over elva Tauber, derav navnet «ob der Tauber». Greven av Rothenburgs familie døde ut i 1108. Jarl Heinrich testamenterte alle sine eiendeler, inkludert Rothenburgs borg, til Comburg kloster. Denne gaven tolerertes imidlertid ikke av keiser Henrik V.

Keiseren skjenket i 1116 Rothenburg til sin nevø hertug Konrad av Schwaben, som videreførte eierskapet til familien Hohenstaufen.
Konrad ble i 1137 som Konrad III konge av Tyskland og holdt hoffet i Rothenburg. Da kongen døde i 1152, var sønnen Fredrik, kjent som «barnet av Rothenburg», bare 8 år gammel, så hans fetter Fredrik Barbarossa ble kronet til konge. Da sønnen Friedrich var 13 år gammel i 1157, skjenket Barbarossa ham Øst-Franken og Schwaben og ga ham tittelen hertug av Rothenburg.

I 1172 fikk Rothenburg status som by. De første bymurene ble bygget, hvorav Weisser Turm, Markusturm og Röderbogen fortsatt består.

Keiser Konrad IV pantsatte Rothenburg i 1251, men byen klarte å kjøpe seg fri. I 1274 ble byen en riksby. St. Jakobs-kirken ble påbegynt i året 1311, men ble først innviet i 1484. Byen ble ødelagt av et jordskjelv i 1356, mesteparten av bymurene raste sammen. Østre del av rådhuset ble ødelagt av brann i år 1501. Jødene ble jaget ut av byen i 1520, og synagogen og kirkegården ble ødelagt. Disse hadde allerede blitt flyttet i 1350. 

Grev Albrecht von Bradenburg-Kulmbach tvang byen til å slutte seg til Schmalkalden-alliansen mot keiseren i 1552. Alliansen tapte, og byen ble tvunget til å overgi seg og til å betale en enorm krigserstatning. I 1572 startet byen byggingen av en rekke bygg under ledelse av arkitekt Leonhard Weidmann, som bl.a. det nye rådhuset, skolen, Spitalbastei, Baumeisterhaus og Hegereiterhaus. 

Da tredveårskrigen brøt ut i 1618, ble byen et inkvarteringssted for tropper og ble plyndret. Kong Gustav II Adolf av Sverige oppholdt seg i Rothenburg i 1631. Byen ble beleiret og inntatt av franske tropper under ledelse av general Turenne i 1645. Ved freden i 1648 måtte byen igjen betale krigserstatning og måtte låne til dette. De siste soldatene forlot byen først i 1650, byen hadde mistet halve befolkningen, og byutviklingen stoppet opp. Med stagnasjonen befant den seg i en slags tornerosesøvn frem til tyske romantikere på 1800-tallet gjenoppdaget dens unike arkitektur og historie. Romantikerne anså byen som et levende symbol på det middelalderske Tyskland.  

I 1802 mistet byen sin riksumiddelbarhet, og ble annektert av Bayern. Jernbanen nådde byen i 1873.

De allierte bombet området i slutten av andre verdenskrig. Under et bombetokt 31. mars 1945 ble 40 % av byen ødelagt. Takket være inngripen fra en amerikansk general som hadde besøkt byen før krigen, unngikk byen total ødeleggelse. I årene etter krigen har byen møysommelig blitt bygget opp igjen og rekonstruert til det opprinnelige. Den er i dag et viktig reisemål for utenlandske turister. Mesteparten av byens inntekter skriver seg fra turisttrafikk.

Galleri

Referanser

Eksterne lenker 
 

Byer i Bayern