Westamaran

Westamaran er en type hurtigbåt utviklet av Westermoen Hydrofoil i 1973. Båttypen ble populær, og introduserte en ny epoke for transport langs norskekysten og andre steder.

På ruten fra Bergen til Stavanger eksisterte det allerede fra tidlig på 1960-tallet en hurtigbåtforbindelse med hydrofoil. De første Westamaranene gikk saktere enn hydrofoilene, men de var mer komfortable, og bedre likt av publikum. Plassforholdene var bedre, og disse båtene gikk adskillig mykere i urolig vær. De var også mer driftssikre og hadde ikke behov for spesielle gangveier etc. ved anløpsstedene.

Westamaranene 

Westamaranen hadde asymmetriske skrog, der innsiden var nærmest flat, og tunnelen mellom skrogene var rektangulær i tverrsnitt. Profilen var ganske lik en Storm-klasse kanonbåt delt i to, og konstruksjonen av Westamaranen var basert på erfaringene fra denne båttypen. Skipsdesigneren Harald Henriksen, som utarbeidet utkastet på katamarandesignen man presenterte for Toralf Westermoen og styret i Westermoen Hydrofoil i 1970, var klar over en alvorlig ulempe med det konvensjonelle katamaranskroget. Det hadde vist seg at det oppsto sterk bølgeturbulens i kanalen mellom skrogene under større hastighet. Ved å bruke asymmetrisk skrog ville man bryte opp tendensene til bølgedannelse og dessuten oppnå en planende effekt så man ikke kunne «grave seg dypt» i sammenligning med et enkeltskrogsfartøy.

45 westamaraner ble bygd og levert fra Mandal og Alta til forskjellige rutefergeselskaper i Norge, Danmark, Nederland, Frankrike, Italia, Spania, Jugoslavia og Hellas fra 1971 til 1986. Fire hovedtyper ble satt i produksjon, W 86 med plass for mellom 100 og 180 passasjerer fra 1971, W 95 med plass for mellom 180 og 220 passasjerer fra 1974, W 88 med plass for omtrent 130 passasjerer fra 1981 og W 100 med plass for opptil 100 passasjerer fra 1980. En spesiell variant av W 95 ble utviklet i 1976 for gassturbindrift, «Westjet» kunne komme opp i en hastighet på opptil 40 knop med en samlet motorytelse på 6700 hestekrefter fra to gassturbiner. I 1974-80 hadde Westamarin et verksted i Alta i Finnmark, som sto for bygging av marinefartøyer. Der ble 5 W 86 fartøyer bygget.

På slutten på 1980-tallet ble de avløst av en ny generasjon med symmetriske katamaranskrog som kom med W 3700. En overgang mellom de to forskjellige generasjoner var med W 120 som var satt i produksjon i 1985 for Pudu Shipping Enterprises Ltd. i Kina.

Bare et eksempel av type W 120 ble levert, «Zu Liang» som kom til Kina hvor det kom i trafikk fra 1987 for Nantoong Hi-Speed Passenger Ship Co. til tross for en hastighet på 25-27 knop. W 120 var den siste av sitt slag med asymmetrisk skrog og var et 36,2 meter langt og 9,8 meter bredt fartøy med plass for 354 passasjerer. En større design, W 130D, var på tegnebrettet med dimensjoner på 43,15 meter i lengde og 12,9 meter i bredde, som en videreutvikling fra W 120. Siden 1971 hadde Kristian Haanes i Kristiansand aksjemajoriteten i Westamarin, men hans familie solgte seg ut i 1986. Dette eierskiftet, hvor Alan Lundin fra Sverige overtok, førte til innføringen av svensk ekspertise som åpnet for katamaraner med symmetriske skrog.

Westamarin solgte lisensrettigheter til Mitsui Engineering & Shipbuilding Co. Ltd. i Japan i 1973. Med westamaranen som basismodell utviklet japanerne supermaranen som evolveres inn i en egne katamarantype i slutten på 1980-årene, 32 fartøyer ble bygget fram til 1997.

W 86 
Den første westamaranen av type W 86 ble levert til Fylkesbaatane i Sogn og Fjordane i juni 1971, og ble satt i prøvedrift for å sammenligne det med enkeltskrogsfartøyet «Fjordprins» som var mer kapabelt og raskere, 173 passasjerer og toppfart på 30 knop. Det skulle vise seg at «Fjordglytt» var mer økonomisk med bare halvparten av bunkersforbruket, stillere og dermed betydelig mer komfortabelt og mer praktisk for trafikken i Sogn og Fjordane, noe som førte til en ny ordre sommeren 1971. Det var på Nordfjord westamaranen beviste sin overlegenhet som et rutetrafikkfartøy da «Fjordtroll» overholdt ruten i løpet av vinteren i 1972 til 1973 selv i dårlig vær. Tre W 86 ferger var utbygd som kombinerte gods- og passasjerfartøy med plass for mellom 94 og 100 passasjerer og 6 tonn stykkgods.

 Spesifikasjoner: 
 Kapasitet: 166 passasjerer
 Lengde: 26,67m
 Bredde: 9,02m
 Dypgående: 1,20m
 Motorer: 2 x diesel MTU 12 V 396 TC 62
 Effekt: 2 x 880 kW. 
 Drivverk: Aksler gjennom to ZF BW 800 HS 20 hydrauliske gearkasser til to LIPS faste propellere. 
 Hjelpemotor: Mercedes OM 314, Stamford MHC 2341 generator 32,5 kVA

W 95 
W 95 er en forlenget variant av W 88 for ekstra kapasitet i både frakt og motoreffekt, med to meget kraftige dieselmotorer kunne man oppnå 32 knop.

Spesifikasjoner
 Kapasitet: 218 passasjerer 
 Lengde: 29,1m
 Bredde: 9 m 
 Dypgående:
 Motorer: 2 x SACM dieselmotor 
 Effekt: 1,800 hestekrefter 
 Rekkevidde: 235 nautiske mil

W 88 
Med noe mindre kapasitet var W 88 utviklet som en raskere variant i forhold til eldre westamaraner da W 88 etterfulgte W 86. W 88 var mer rommelig enn W 86 med høyere fribord og skarpe linjer på overbygningen.

Spesifikasjoner
 Kapasitet: 132 passasjerer
 Lengde: 28,02 m
 Bredde: 9,0 m
 Dypgående: 2,2 m
 Motorer: 2 x diesel MTU 12V 396 TB 83 
 Effekt: 2 x 1,150 kW (1,560 hestekrefter per motor)
 Drivverk: Aksler gjennom to ZF BW 455S gearkasser til to trebladede propeller
 Hjelpemotor: 2 x Stamford MSC 234C generator
 Rekkevidde: 270 nautiske mil

W 100 
W 95 ble erstattet med W 100 som den største av westamarantypene med asymmetriske skrog, men så liten produksjon fram til de ble avløst av katamaraner med symmetriske skrog.

Spesifikasjoner
 Kapasitet: Opptil 300 passasjerer 
 Lengde: 32,9 m 
 Bredde: 9,8 m 
 Dypgående : 2,0 m
 Motorer: 2 x diesel MTU 16V 396 TB 83

Liste over westamaranene 
45 westamaraner var levert fra Westermoen Hydrofoil A/S som siden 1979 het Westamarin A/S i 1971 til 1986. Disse fordeles i flere typer; 24 fartøyer av type W 86, 14 fartøyer av type W 95, 4 fartøyer av type W 88 og 4 fartøyer av type W 100.

Galleri

Japan 

I 1973 kjøpte det japanske verftet Mitsui til seg lisensrettigheter for bygging av westamaraner fra Westermoen Hydrofoil, og satte umiddelbart i gang produksjonen av tre Super Westamaran CP20 basert på W 86. Dette ble videreutviklet til egne design uten norsk assistanse i 1978 med Supermaran som større og mer avanserte varianter av de norske westamaranene. Den japanske westamaranen som markedsførtes som supermaran hadde blitt tilpasset lokale betingelser med større sjødyktighet i krevende farvann med opptil 2,5 meter i bølgehøyde. CP30 Mk II var etter sjøsettingen i 1986 verdens største katamaranferge med en lengde på 41 meter i dette året. Produksjonen tok seg opp på slutten på 1980-tallet med flere modeller - CP5, CP10, CP15, CP20 og CP30 som hadde kommet meget langt fra sine norske røtter. Fram til 1991 var 19 Supermaran fartøyer bygget, da en ny generasjon - Mightycat - overtok i 1991. Mightycat 40 var basert på CP30, var i produksjon fram til 1997. Ved dette tidspunktet hadde Mitsui produserte 32 fartøyer, samtidige med aner i den norske westamaranen.

Super Westamaran CP20 
Spesifikasjoner
 Kapasitet: 182 passasjerer 
 Lengde: 26,46 m
 Bredde: 8,8 m
 Dypgående: 1,8 m
 Motorer: 2 x diesel MTU 12V331TV82 
 Effekt: 2 x 1,240 hestekrefter 
 Hastighet: 28,5 knop

Supermaran CP20HF 
Spesifikasjoner
 Kapasitet: 195 passasjerer 
 Lengde: 32,8 m 
 Bredde: 9,2 m
 Dypgående: 1,2 m
 Motorer: 2 x Fuji Pielstick 16PA4V185-VG
 Effekt: 2 x 2,540 hestekrefter 
 Hastighet: 30,7 knop

Supermaran CP30 
Spesifikasjoner
 Kapasitet: 280 passasjerer 
 Lengde: 40,9 m 
 Bredde: 1,37 m 
 Motorer: 2 x Fuji Pielstick 16PA4V185-VG
 Effekt: 2 x 2,540 hestekrefter
 Hastighet: 31,1 knop

Supermaran CP30 Mk II 
Spesifikasjoner
 Kapasitet: 280 passasjerer 
 Lengde: 41,0 m 
 Bredde: 10,8 m 
 Dypgående: 1,39 m
 Motorer: 2 x Ikegai 16V 190 ATC 
 Effekt: 2,750 hestekrefter
 Hastighet: 32 knop

Supermaran CP30 Mk III 
Spesifikasjoner
 Kapasitet: 280
 Lengde: 41 m 
 Bredde: 10,8 m 
 Dypgående: 1,39 m
 Motorer: 2 x Fuji Pielstick 12 PA4V 200 VGA
 Effekt: 1,961 kW
 Hastighet: 35.1 knop

Supermaran CP15 
Spesifikasjoner
 Kapasitet: 198
 Lengde: 34,2 m 
 Bredde: 8 m 
 Dypgående: 1,2 m 
 Motorer: 2 x MTU 16V 396 TB 83
 Effekt: 1469 kW
 Hastighet: 35 knop

Liste over supermaraner

Referanser

Litteratur 
 Bjørn Foss; Hurtigbåten - gammeldampens arvtager Nordvest Forlag 1989 ISBN 82-90330-464

Eksterne lenker 
 Westamaran, bilde fra https://web.archive.org/web/20061214101629/http://www.hydrofoilen.no/

Norske båttyper
Artikler i sjøfart-prosjektet