Helgen

En helgen er i kristen tradisjon, unntatt i de reformerte kirker, en person som levde sitt liv som en så vellykket «Kristi etterfølgelse», at kirken offisielt kunne slå fast at det ikke lenger var hen som hadde levd, men Kristus som levde i ham eller henne. Det betydde at det egentlig var Kristus man æret i helgenen. Slike personer kan skrives med tittelen «Sankt» (hellig) foran fornavnet, mens etternavnet da gjerne sløyfes.

Den katolske tradisjon har tusenvis av helgener, hvorav 10 «norske»:

Den hellige Olav
Den hellige Sunniva
Den hellige Hallvard
Den hellige Eystein av Nidaros
Den hellige Magnus Orknøyjarl
Den hellige Torfinn av Hamar
Den hellige Ragnvald Orknøyjarl
Den hellige Håkon V Magnusson
Den hellige Gudmund
Den hellige Thorlak

De to sistnevnte er riktignok islandske, men kan likevel regnes med i den norske helgenrekken. Island var bosatt av nordmenn og en integrert del av kongeriket Norge på denne tiden. De to helgenene var med andre ord av norsk ætt og var norske borgere. Derimot var Sunniva, ifølge legenden, irsk, men regnes likevel som norsk da hun og hennes følge hadde slått seg varig ned på den øya hvor hun (igjen, ifølge legenden) døde.

Foruten disse mest kjente fantes det også et vell av lokale helgener, såkalte bygdehelgener, deriblant St. Gudmund fra Romerike, St. Tarald av Seljord, Sta. Tove av Tuddal, St. Tollef Saleman fra Tinn, St. Lidvor fra Setesdalen, «Helligtøri» fra Skjelsø ved Risør, Sta. Margaretha («falske Margrethe»), St. Even og St. Thorleif.

I tillegg til de ovennevnte førreformatoriske helgener har man dessuten Karl Schilling, som ennå ikke har blitt fullt ut helligkåret, men som har en pågående (skjønt muligens ikke veldig aktiv) kanoniseringsprosess. Han har hittil fått tittelen «ærverdig», steget før saligkåring.

Den ortodokse tradisjon regner også med tusenvis av helgener, hvorav 4 «norske»:

Den hellige Olav
Den hellige Sunniva
Den hellige Hallvard
Den hellige Trifon av Petsamo

Snorre forteller at to av de norske kongene som ble drept under borgerkrigene, ble æret som helgener etter sin død. Den ene var Harald Gille som blant mye annet hadde lemlestingen av Magnus Blinde og henrettelsen av en biskop på samvittigheten, og selv ble drept mens han overnattet hos sin frille Tora i Bergen – mens den andre var hans sønn Øystein Haraldsson, som herjet Orknøyene som i vikingenes dager. Livsførselen deres gjør påstanden om deres hellighet uforklarlig, med mindre man tenker seg at folk fryktet at de ville gå igjen, og håpet å gjøre deres ånder forsonlig stemt ved å ære dem.

Referanser

Eksterne lenker 
 Helgen, artikkel hos Store norske leksikon
 Hjelp fra oven: helgener i middelalderen, artikkel hos Norgeshistorie.no
 Virket helgener?, artikkel hos Norgeshistorie.no
 Helgener og kirkededikasjoner i middelalderen av Pernille H. Fredriksen, hovedfagsoppgave i historie ved Universitetet i Oslo høsten 2004 

  
Kristendom