Skjoldborg

Skjoldborg eller skjaldborgr er fra norrøn tid generelt oppfattet som en defensiv fylking der skjoldet var viktigst.

Skjoldborg er ikke en formasjon i seg selv, men et improviserte vern eller en borg av overlappende skjold - enten for en fylking eller for mindre taktiske enheter som en flokk ned til tretti mann om gang. Når en skjoldborg ble stilt opp, gikk forrest rekke ned på kne, deretter holdt neste rekke skjoldene ut foran seg og bakeste rekke holdt skjoldene over hodene på mennene foran seg. En skjoldborg var derfor statisk.

Fra sjøslag og landslag vet vi om skjoldborg som interessant nok handler om mindre enheter eller kretsen rundt personer av høyere rang som konger og høvdinger. Når et sjøslag startet, beskytter en mann hans kamerat som rorer eller en tropp var stilt opp forrest i skipet når man angripe så de skape en skjoldborg. 

Fra slaget ved Stamford Bridge i 1066 vet man at skjoldborg kunne brukes av mennene på en fylking, men opplysninger som Snorre Sturlason formidler, var bevist å være feil eller i uovenstemmelse med mer eldre kilder. Skjoldborg var defensivt ment som ikke tillatt aktiv forsvar med spyd, øks og sverd, mer mot pil og bue som kastespyd. Når nærkamp skjer, måtte de forrest reiser seg for å unngå å få deres skjolder knust og deretter forsvare seg.

Kilder
 Øyvind Flatnes' Leidangen i operativ tjeneste, masteroppgave i historie for Universitetet i Bergen våren 2005, lagt ut for salg på Internett.

Infanteri