Penning

En penning er en gammel europeisk myntenhet som ble brukt i middelalderen. De første penninger ble preget av Pepin den lille (741-768), far til Karl den store (768-814). Sølvpenningen ble Europas viktigste mynt i perioden ca. 800 til 1200.

Penningen i Norge
Penningen er den eldste norske myntenheten. Den ble myntet av Olav Tryggvason i årene 995-1000 etter forbilder fra angelsaksisk utmynting. Godwine het den angelsaksiske myntmesteren som preget den første norske penningen. Penningen var hovedmynt i det norske myntsystemet i perioden 995-1387. I latinske middelalderkilder blir penningen også kalt denarius. Frem til 1300-tallet var penninger den eneste myntenheten som ble utmyntet i Norge; det vil si den eneste myntenheten det ble laget fysiske mynter av. Det finnes kun fem eksemplarer av gamle norske penninger, hvorav alle er i utenlandsk eie.
 
Penningen ble i store deler av middelalderen preget som én valør, men under Magnus Lagabøte og hans sønner (ca. 1275-1319) ble det preget 2 penning, penning, 1/2 penning og 1/4 penning.

I Norge ble penningen utmyntet ut ifra det gammelnorske vektsystemet. Det gikk 10 penninger på en ertog, 30 penninger på en øre og 240 penninger på en mark.

Se også
 Norske mynter

Referanser

Eksterne lenker
 Penning UIO

Historisk valuta