Margot Fonteyn

Margot Fonteyn de Arias (født 18. mai 1919 i Reigate i Surrey i England, død 21. februar 1991 i Panama by i Panama) var en britisk ballettdanser og moteskaper.

Liv og virke

Bakgrunn 
Hun ble født Margaret Evelyn Hookham og ble kalt «Peggy». Faren var britisk; moren var halvt irsk og halvt brasiliansk. Hennes brasilianske bestefar var forretningsmannen Antonio Fontes. Svært tidlig tok hun og broren hennes en justert form av hans etternavn - «Fonteyn». En del av hennes barndom ble tilbrakt i Kina, der faren handlet med tobakk. Hun bodde i Tianjin og senere i Shanghai, og fikk danseundervisning der av en russisk emigrant. Etter at familien flyttet tilbake, gjorde hun audition for Vic-Wells Ballet (som senere ble Sadler-Wells og til slutt Royal Ballet).

Ballett 
Hun debuterte på scenen da hun var bare 15 år, som et snøfnugg i Nøtteknekkeren.  Allerede som 16-åring var det mange som kommenterte hennes talent.

I 1939, da annen verdenskrig brøt ut, hadde hun allerede danset mange av de «klassiske» rollene: Odette/Odile i Svanesjøen, Giselle i Giselle og Aurora i Tornerose. Ikke minst hadde hun vært en stor inspirasjon for koreografen Fredrick Ashton. Gjennom hele 2. verdenskrig reiste hun sammen med Royal Ballet.

Etter krigen danset hun blant annet rollene som Askepott, Chloe og Ildfuglen. Hennes status som internasjonal stjerne ble sikret etter en forestilling i New York i 1949. Hun ble i 1956 utnevnt til kommandørdame av Order of the British Empire og derved adlet. Hun fikk derved rett til å føre tiltaleformen dame foran sitt navn.

I 1956 giftet hun seg med Roberto de Arias. I 1960 gikk det rykter om at hun skulle pensjonere seg, men overraskende nok startet hennes største epoke i 1961, med et samarbeid med Rudolf Nurejev.

Samarbeidet med Nurejev 
Nurejev og Fonteyn debuterte 1. mars 1962 i Giselle. Det ble laget en del balletter til dem, som Margueite og Armand, og Kenneth Macmillians versjon av Romeo og Julie.

I 1967 ble paret arrestert på en fest i San Francisco da politiet kom for å lete etter illegale rusmidler. Paret lagde også filmer av Svanesjøen, Romeo og Julie, Les Sylphides og «slave pas de deux»-en fra La Corsaire.

I 1971 gjorde Fonteyn sin siste opptreden og flyttet til Panama for å bo sammen med sin mann. Roberto hadde blitt skutt av en politisk rival, og hun passet på ham til hans død i 1989. I 1979 fikk hun tittelen Prima Ballerina Assoluta av Royal Ballet. Mellom 1981 og 1990 var hun kansler ved University of Durham.

I 1991 døde Fonteyn av kreft.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 

Ballettdansere
Britiske kunstnere
Britiske moteskapere
Order of the British Empire (KBE/DBE)
Personer fra Shanghai
Personer fra Tianjin
Personer fra Reigate