Øst-Kina-havet

Øst-Kina-havet (tradisjonell kinesisk: 東海, forenklet kinesisk: 东海, pinyin: Dōng Hǎi, direkte oversatt: Østhavet; japansk: 東シナ海, Hepburn: Higashi Shina Kai; koreansk (hangeul): 동중국해, (hanja): 東中國海, revidert: Dong Jungguk Hae, McCune-Reischauer: Tong Jungguk Hae) er et randhav til Stillehavet mellom Taiwan, Ryukyuøyene, den japanske øya Kyushu og det kinesiske fastlandet. Øst-Kina-havet grenser til Filippinerhavet i øst og Gulehavet i nordvest. Grensa mot Gulehavet trekkes ved 33°17'N. I nordøst forbinder Koreastredet Øst-Kina-havet med Japanhavet, og i sørvest er Taiwanstredet forbindelsen til Sør-Kina-havet. På koreansk kalles havet av og til Sørhavet.

Øst-Kina-havet dekker et område på rundt 1 243 200 km². Det er for det aller meste et flatt kontinentalsokkelhav, som stadig flates ut av sedimentering av slam ført med de store kinesiske elver og inn i havet, særlig fra Chang Jiang. Gjennomsnittlig dybde er på ca. 275 meter. Helt i sydøst, ved Ryukyuøyene, er det imidlertid vesentlig dypere; det dypeste punkt er på 2 719 meter, i Okinawarenna.

Havet påverkes av monsunvinder som gir store årstidsvariasjoner i saltgehalt og temperatur.

Folkerepublikken Kina, Sør-Korea og Japan er uenige om grensene i området. I 1980 ble det oppdaget at det var rike undersjøiske oljefelter under deler av havet. Av betydning for grensene er blant annet Senkakuøyene i sør og undergrunnsskjæret Socotra i nord.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Øst-Kina-havet