Surt

Surt er i norrøn mytologi en ildjotne som vokter Muspelheim med et sverd av ild. 
 
Under ragnarok raser Bifrost sammen idet Surt rir over den. Frøy mangler sitt sverd i kampen, og Surt dreper ham og starter en verdensbrann som legger alt i aske.

I Voluspå står det: 
Surt går sørfra med skogs skade (en kjenning for «ild»),
valgud-sol fra sverdet skinner,grusfjell ramler, gygrer tumler,
menn går henover helveien, himmelen revner.<ref> Thøger Larsens oversettelse av Voluspå</ref>

Surt nevnes ingen andre steder enn i disse linjene i Snorres gjengivelse av Voluspå. Peter Grove (1892-1975) mente at navnet Sort skulle leses som «sort», «svart», tilsvarende Sverting, saksernes konge, som hadde drept faren til den danske skjoldungekongen Ingjald Frodeson, omtalt av Saxo og i Beowulf-kvadet. Etter Groves mening beskriver ikke Voluspå'' verdens undergang, men et angrep av kong Sverting («Surt») som kom sørfra for også å drepe kong Ingjald.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Jotner