Enghauk

Enghauk (Circus pygargus) er en rovfugl. Den ligner på myrhauken, men er mindre og slankere.

Kjennetegn 
Størrelse: 39 – 45 cm. (omtrent som en kråke). Vingespennet er opptil 110 cm. Hunnen er større enn hannen. Vekt: ca. 240g (♂), ca. 325g (♀). Hannen er lys blågrå, vingespissene er svarte. Hannen har også en svart stripe på oversiden av vingen. Hunnen er brungrå, liksom ungfuglene, og begge kjønn har grå overgump. Undersiden er lysere, hos hunner og ungfugler med brune streker. Hannen har hvit underside med røde spetter.

Flukten er urolig og flagrende, omtrent som en forvokst terne. Under glideflukt har den høytstilte vinger.

Stemme 
Stemme fra https://web.archive.org/web/20070927224957/http://www.cserkesz.hu/~szazs/egyeb/madarhang/Circus.pygargus.mp3

Utbredelse og bestandsstatus 
Enghauken hekker ikke i Norge, men det er noen få enkeltobservasjoner på Sørlandet og på Jæren. Arten hekker i Sverige (først og fremst på Øland) og Danmark, men bestanden har gått tilbake i begge land, til ca. 20  par i Danmark (2010), ca. 30 par på Øland og 10-20 par i resten av Sverige inkludert Gotland. I Finland hekker noen få par i den sørvestre delen. Forøvrig finnes den sparsomt i midtre og sørlige Europa og i vestre deler av Asia. Den er en trekkfugl som overvintrer i midtre- og østlige deler av Afrika og i India. Bestanden er noe minkende, da moderne landbruk ødelegger dens naturlige hekkeområde.

Arten finnes opprinnelig i: Nord-Makedonia,  Zambia og Zimbabwe.

Biotop 
Enghauken er avhengig av heder og dyrket mark.

Hekking 
Enghauken legger redet på bakken i gress og gresshøy vegetasjon, der den legger 4-5 nesten hvite egg i mai. Rugetiden er 27-30 dager. Redetiden er 35-40 dager.

Føde 
Føden er vesentlig smågnagere, småfugl, krypdyr, insekter og fugleegg.

Se også 
 Myrhauk
 Sivhauk
 Steppehauk

Referanser

Eksterne lenker 
 
 DOF:Projekt Redd Hedehøgen
 DOF:Hedehøg (Circus pygargus)
 Fuglelyder – fra ungarsk speiderbevegelse

Haukefugler
Afghanistans fugler
Albanias fugler
Algeries fugler
Andorras fugler
Armenias fugler
Aserbajdsjans fugler
Belarus’ fugler
Belgias fugler
Benins fugler
Bosnia-Hercegovinas fugler
Botswanas fugler
Bulgarias fugler
Burkina Fasos fugler
Burundis fugler
Danmarks fugler
Djiboutis fugler
Egypts fugler
Elfenbenskystens fugler
De forente arabiske emiraters fugler
Eritreas fugler
Estlands fugler
Etiopias fugler
Finlands fugler
Frankrikes fugler
Gambias fugler
Georgias fugler
Tysklands fugler
Ghanas fugler
Gibraltars fugler
Guineas fugler
Guinea-Bissaus fugler
Hellas' fugler
Indias fugler
Irans fugler
Iraks fugler
Israels fugler
Italias fugler
Jemens fugler
Jordans fugler
Kameruns fugler
Kasakhstans fugler
Kenyas fugler
Kinas fugler
Kirgisistans fugler
Den demokratiske republikken Kongos fugler
Kroatias fugler
Kuwaits fugler
Kypros' fugler
Latvias fugler
Libanons fugler
Lesothos fugler
Liberias fugler
Libyas fugler
Liechtensteins fugler
Litauens fugler
Luxembourgs fugler
Malawis fugler
Maldivenes fugler
Malis fugler
Maltas fugler
Mauritanias fugler
Moldovas fugler
Montenegros fugler
Marokkos fugler
Mosambiks fugler
Namibias fugler
Nepals fugler
Nederlands fugler
Nigers fugler
Nigerias fugler
Nord-Makedonias fugler
Omans fugler
Pakistans fugler
Palestinas fugler
Polens fugler
Portugals fugler
Qatars fugler
Romanias fugler
Russlands fugler
Rwandas fugler
Saudi-Arabias fugler
Senegals fugler
Den sentralafrikanske republikks fugler
Serbias fugler
Sierra Leones fugler
Slovakias fugler
Slovenias fugler
Somalias fugler
Storbritannias fugler
Sør-Afrikas fugler
Sør-Sudans fugler
Spanias fugler
Sri Lankas fugler
Sudans fugler
Sveits' fugler
Sveriges fugler
Swazilands fugler
Syrias fugler
Tadsjikistans fugler
Tanzanias fugler
Togos fugler
Tsjads fugler
Tsjekkias fugler
Tunisias fugler
Tyrkias fugler
Turkmenistans fugler
Ugandas fugler
Ukrainas fugler
Ungarns fugler
Usbekistans fugler
Vest-Saharas fugler
Zambias fugler
Zimbabwes fugler
Østerrikes fugler
Dyr formelt beskrevet av Carl von Linné
Fugler formelt beskrevet i 1758