Lough Allen

Lough Allen (irsk: Loch Aillionn) er en innsjø (engelsk: lough / irsk: loch) på elven Shannon  nord i den sentrale delen av Irland, ikke langt fra grensen til Nord-Irland og i nordøstlige delen av provinsen Connacht. Det meste av innsjøen er i grevskapet Leitrim, med en mindre del i grevskapet Roscommon.

Lough Allen er 11,2 km lang og 8 km bred på sitt bredeste. Innsjøen ligger et stykke sør for elven Shannons kilde i nærheten av fjellkjedene Iron Mountains, og er den øverste av de tre store innsjøene langs elven. De andre to, Lough Derg og Lough Ree ligger begge mye lenger sør. Innsjøen tiltrekker seg sportsfiskere fra hele verden for sin ørret og gjedde.

Innsjøen er del av kanalsystemet for småbåter i Irland som gjør det mulig å komme til havet utenfor Limerick og gjennom Grand Canal (Irland) og Royal Canal som begge går til Dublin, og nordover til Belleek nordøst i Lough Erne. Ved byggingen av vannkraftverket Ardnacrusha i 1925-1929 ble innsjøen et lagringsforråd for kraftstasjonen nær 160 km unna med sluser for å kontrollere tilstrømningen til elven. Det bidrar til å opprettholde tilstrømningen i løpet av tørre perioder og håndtere overfylling ved andre tider.

Økologi 
I tiden mellom rundt 2001–2003 ble vannkvaliteten rapportert å være utmerket med en oligotrofisk vurdering. Gjeddebestanden er den innfødte irske stammen (irsk: liús som betyr «irsk gjedde»), ikke den andre europeiske gjeddestammen (irsk: gailliasc som betyr «rar eller fremmed fisk»). Økologien til Lough Allen, og andre irske vannveier, er fortsatt truet av en form for krøllete vanngress (Lagarosiphon major), sebramusling og angripende arter av ferskvannsmusling eller elvemusling.

Historie

Forhistorie 

Det er blitt funnet betydelige spor etter mesolittisk steinalderbeboelse rundt innsjøen, med hundrevis av steinredskaper samlet inn. Totalt ble nesten 1000 steinverktøy samlet inn under et sett med undersøkelser av Killian Driscoll og hans team, og 95% ble dannet på silisifisert dolomitt, som har blitt funnet lokalt. De resterende 5 % ble dannet av flint, kiselskifer og kvarts, sammen med skifer/slamstein og basalt slipte/polerte steinøkser. Flertallet av steinredskapene er karakteristiske for senere mesolittisk tid, med mulig bevis for tidlig mesolitikum og begrenset bevis for neolittisk aktivitet. Samlingen omfattet en rekke steinøkser og grovhøvlet økser, og representerer de første registrerte av Irish Stone Axe Project som funnet i en innsjøkontekst i Irland, med de fleste tidligere kjente eksempler fra steder med steinbrudd hvor det ble framstilt økser.

Jernverk 
Jernmalm har blitt utvunnet ved fjellet Slieve Anierin (irsk: Sliabh an Iarainn, «Jernfjellet») i årtusener. Fra begynnelsen av 1600-tallet var en rekke gruver og verk liggende beleilig sammenhengende med Lough Allen, noe som muliggjorde transport av jernmalm over vann til jernverket i båter på opptil førti tonn. Under det irske opprøret i 1641 ble nesten alle jernverk ødelagt, men mange ble gjenopprettet av engelskmennene etter de irske forbundskrigene som ble utkjempet i tidsrommet 1641 til 1653. Omfattende skoger rundt Lough Allen før 1600-tallet ble fjernet for å framstille trekull til jernverk, men industrien kollapset senere på 1800-tallet.

Reservoar 
Ved byggingen av vannkraftverket Ardnacrusha i 1925–1929 ble innsjøen et lagringsreservoar for kraftstasjonen nesten 100 mil unna, med sluser for å kontrollere strømmen inn i elven. Dette bidrar til å opprettholde flyten i tørre perioder og håndtere flom i andre tider. Det gjorde Lough Allen-kanalen, som sjelden ble brukt på dette tidspunktet, ubrukelig før den ble restaurert i 1996.

Regattaer 
På midten av 1800-tallet ble regattaer (seilas med båt) holdt på Lough Allen Island som også er kjent som O'Reilly's Island i den sørlige enden av innsjøen. Huset er ødelagt, og bare en ruin eksisterer nå. Regattafester ble holdt på Birchill's House. Blant yachter som konkurrerte i regattaene var «Corsair», «Avenger», «Querida», «Meta» og «Shamrock». The Water Wags fra Dun Laoghaire, arrangerte en regatta på Lough Allen, i september 2015, for deres 14'-3" lange historiske åpne klinkerbygde joller. konkurrerte i en regatta i 2014, blant annet «Penelope» (1933), «Scallywag», «Swift», «Moosmie» (1910), «Mollie», «Chloe», «Marie Louise» (1927) og «Good Hope». Dette var sannsynligvis den første regattaen på innsjøen siden midten av 1800-tallet.

Referanser

Litteratur 
 Clenaghan, Conor; Clinton, Frank; Crowe, Matthew (2005): Phosphorus Regulations National Implementation Report (PDF) (Report), Environmental Protection Agency, Office of Environmental Enforcement. Arkivert fra originalen (PDF) den 25. oktober 2017.
 Pedreschi, D.; Kelly-Quinn, M.; Caffrey, J; O'Grady, M.; Mariani, S.; Phillimore, A. (2014): «Genetic structure of pike (Esox lucius) reveals a complex and previously unrecognized colonization history of Ireland», Journal of Biogeography, Journal of Biogeography, 41(3), 548–560, doi:10.1111/jbi.12220, PMC 4238397, PMID 25435649, S2CID 13486116.
 Boate, Gerard (1653): Irelands Naturall History (Digitalisert 2009). Samuell Hartlib, For the Common Good of Ireland, and more especially, for the benefit of the Adventurers and Planters therein; Imprinted at London for John Wright at the Kings Head, in the Old Bayley.

Eksterne lenker 
 

Allen
Leitrim
Roscommon