Miljøkvalitet

Miljøkvalitet uttrykker fravær av forurensning, og er ett av to sentrale begreper i Forurensningslovens formålsparagraf: «Loven skal sikre en forsvarlig miljøkvalitet, slik at forurensninger og avfall ikke fører til helseskade, går ut over trivselen eller skader naturens evne til produksjon og selvfornyelse».

Lovens inndeling av ulike forureningstyper gir tilsvarende opphav til en gruppering av miljøkvalitetskriterier:

 luftkvalitetskriterier for å regulere utslipp og tilførsler til luft,
 vannkvalitetskriterier for å regulere utslipp og tilførsler til vann,
 slamkvalitetskriterier o.a. for å regulere tilførsler til grunnen,
 støykriterier for å regulere utslipp av støy og rystelser,
 tiltaksgrenser for radioaktiv stråling.

Luftkvalitet 

Verdens helseorganisasjon har flere ganger publisert anbefalte tiltaksgrenser, første gang i 1987. De nyeste anbefalingene er fra 2005.

EU stiller også krav til tiltak i medlemslandene ved gitte grenser. Disse kravene gjelder også for Norge gjennom EØS-avtalen.

Vannkvalitet
Se også Vannkvalitet

Kravene i EUs rammedirektiv for vann, Vanndirektivet, gjelder for Norge siden 22. desember 2000. Direktivets overordnede mål er at alle vannforekomster skal oppnå en «God økologisk status» og en «God kjemisk status» innen år 2015. Hva som utgjør god økologisk status og god kjemisk status, vil bli spesifisert ved miljøkvalitetskriterier, som er planlagt ferdigbehandler fra høsten 2007. Egne kriterier gjelder for stoffer i grunnvann.

Vannkvalitet i forhold til forsuring blir målt ved overskridelse av naturens tålegrense.

Slamkvalitet 

Det er flere typer slam: Avløpsslam fra renseanlegg og boreslam (borekaks) fra utborring av grunnen. 

Avløpsslammen kan brukes som jordforbedringsmiddel og gjødsel på grunn av høyt innhold av organisk materiale og næringssalter. Ved forskrift er det stilt krav til innhold av miljøgifter, sykdomssmitte, lukt, spiredyktige frø og fremmedlegemer.

Store mengder borekaks ble tidligere sluppet ut i Nordsjøen. Etter vedtak under OSPAR-konvensjonen i 2000 skal slike utslipp nå være opphørt.

Støykriterier 

Verdens helseorganisasjon har også publisert anbefalte tiltaksgrenser for støy, første gang i 1995. De nyeste anbefalingene er fra 1999.

Strålingskriterier 

Den internasjonale strålevernskommisjonen ICRP (International Commision on Radiological Protection) har siden 1928 anbefalt grenseverdier for å beskytte mennesker mot stråling. Nyeste oppdatering blir publisert i 2007. I Norge blir tiltakene iverksatt eller pålagt av Statens strålevern. 

Dosegrensen for yrkeseksponerte er på 20 mSv pr. år i gjennomsnitt (over en 5-årsperiode). 

For gravide skal dosen til fosteret ikke overstige 1 mSv for resten av svangerskapet. 

For enkeltpersoner i befolkningen er dosegrensen 1 mSv pr. år. 

Ved ulykker hvor radioaktive stoffer spres i miljøet blir det tilstrebet å eliminere så stor del som mulig av forventede stråledoser. Stråledosene skal holdes så lave som det med rimelighet er mulig.

Referanser 

Ord og uttrykk
Miljøvern