Ivan IV av Russland

Ivan IV (født 25. august 1530, død ) var den første russiske hersker som tok tittelen tsar. I Russland kalles han også Ivan Vasiljevitj. Ofte kalles han Ivan den grusomme (Ива́н Гро́зный, Ivan Groznyj) der tilnavnet «den grusomme» er en feilaktig oversettelse av det russiske adjektivet groznij, som betyr «fryktinngytende» heller enn «grusom».<ref>[https://www.oxfordreference.com/display/10.1093/oi/authority.20110803100014475#:~:text=He%20had%20a%20violent%20and,%E2%80%9D%20rather%20than%20%E2%80%9CTerrible%E2%80%9D. «Ivan IV», Oxford reference]</ref> Opprettelsen av opritsjnina bidro til hans ettermæle.

 Bakgrunn 
Ivan var tre år gammel da han kom på tronen. Moren hans døde da han var åtte, og hans oppvekst var deretter preget av omsorgssvikt og krenkelser fra bojarene ved hoffet. 16 år gammel skjøv han sine rådgivere til side og kronet seg selv. Sekstenåringen ønsket også å gifte seg, og kalte inn 500 jomfruer til tradisjonell brudevisning. Hans valg falt på Anastasia Romanovna som han kjente fra før, ettersom onkelen hennes var en av hans beskyttere. Selv nedstammet Ivan fra den mytiske Rurik som på 800-tallet angivelig ble bedt av den slaviske befolkningen om å ta over styret hos dem. Anastasia på sin side nedstammet fra Andrej Kobyla, bojar på 1300-tallet og stifter av dynastiet Romanov (etter hvert nært beslektet med Slesvig-Holsten-Gottorp) der hennes gren nedstammet fra Kobylas fjerde sønn, Fjodor, kjent som kosjka («katten») slik at barna hans ble oppkalt etter ham, kosjkin. Anastasias farfar var også bojar, men hennes far Roman døde ung. Imidlertid er det ham Romanovene fikk navn etter.

 Regjeringstid 

Ekteskapet ble slitsomt for tsarina Anastasia med ektefellens raserianfall og rastløse reising, mens hun bar frem og satte til verden seks barn. To mannlige arvinger levde opp, Ivan jr. og Fjodor. Tsar Ivan la ut på korstog mot de muslimske tatarene, og erobret Kazan-khanatet og khanatet Astrakhan, seire han markerte med oppførelsen av Vasilij-katedralen i Moskva. Han inviterte europeiske kjøpmenn for å modernisere storfyrstedømmet hans, som han håpet å utvide ved å sende kosakk-fribyttere østover for å underlegge seg det rike Sibir. Var han ikke opptatt med erobring av polske og litauiske byer ved Østersjøen, hadde han hendene fulle med krimtatarenes khanat. I 1553 ble tsar Ivan alvorlig syk. Hans kones bror, Nikita Romanovitsj, forsøkte å få hoffolkene til å avlegge troskapsed til tronarvingen, men de foretrakk hans fetter, Vladimir av Staritsa, som var en voksen mann. Ivan kom senere til å tvinge fetteren til å drikke gift.

 Etter Ivans død 
De eneste tronarvingene nå var den litt tilbakestående Fjodor og halvbroren, spedbarnet Dmitrij. Da tsar Ivan døde i 1584, forsøkte Nikita Romanovitsj å sikre sin søstersønn Fjodors arverett, men Nikita døde kort tid etter, og hans innflytelse gikk i arv til hans sønn, tsar Fjodors fetter og navnebror, Fjodor Nikititsj. Tsar Fjodor overlot styret til sin kones bror, Boris Godunov, en tidligere opritsjnik. Den siste av Ruriks ætt var Dmitrij, som døde 8 år gammel av et knivstikk i halsen, angivelig selvpåført under et epileptisk anfall, noe mange stilte seg tvilende til. Tsar Fjodor døde barnløs i 1598.

Noen russiske media framstiller Ivan IV som et forbilde, en sterk leder som satte seg i respekt hos sine fiender. Etter hans død fulgte en kaotisk periode 1598-1613. Mens Ivans slektninger kjempet om tronen, reiste kosakker og bønder seg mot adel og byråkrati. Dette fikk adelen til å slutte rekkene og slå ned kosakk-opprøret, og slik kom den første av Romanovene - Ivans grandnevø, Nikita Romanovitsjs sønnesønn Mikhail 1. - på tronen.

Referanser

 Se også 
 Opritsjnina
 Massakren i Novgorod

Eksterne lenker 
 
 
 

Personer fra Moskva
Russiske monarker