Revens dvergbendelorm

Revens dvergbendelorm (Echinococcus multilocularis) er en bendelorm (parasitt) som først og fremst lever i rødrev, ulv, mårhund og andre hundedyr. Som mellomvert bruker parasitten mus og andre gnagere, men kan også bruke mennesker.

I Europa finnes Echinococcus multilocularis først og fremst i Mellom-Europa og nordøst i europeisk Russland. I 1999 ble parasitten oppdaget på Svalbard, dit den sannsynligvis hadde kommet med fjellrev på vandring fra Russland, men man har fremdeles ikke funnet parasitten på fastlandet i Norge. Den ble i februar 2011 påvist for første gang i Sverige, og er kjent fra spredte tilfeller sør i Danmark og altså på Svalbard.

Det finnes to ulike dvergbendelormer, hundens dvergbendelorm Echinococcus granulosus og revens dvergbendelorm Echinococcus multilocularis. Parasittene lever i vertsdyrenes tarm, og produserer egg som skilles ut i avføringen.

Livsløp 

De voksne parasittene bor i tynntarmen til hovedverten (rev, ulv, mårhund eller hund). Eggene spres ut i naturen via vertens pels eller sammen med vertens avføringen, der de f.eks. blir spist av mus. I musen klekkes eggene og bendelormen går via blodet til leveren, der den danner cyster, som utvikler parasittlarver. Når så hovedverten (rev, ulv, mårhund eller hund) eter smågnagerne, kommer larvene inn tynntarmen, og utvikler seg til voksne parasitter (bendelormer).

Parasittene kan også overføres mellom hovedvertene ved f.eks ulv spiser rev og/eller mårhund.

Konsekvenser for mennesker 
Mennesker kan muligvis få i seg eggene ved å spise bær eller sopp, det er tilrådelig å vaske bærene og å varmebehandle soppen. Larvene søker seg til menneskets lever, og fører til leversvikt (alveolar hydatid disease, AHD). Tidligere regnet man med en levetid på høyst 10 år for AHD-pasienter, men med nyere medisin kan man regne med lengre levetid.

Høy dødelighet 
Grunnen til at man har fryktet at parasitten skulle spre seg hit, er at den kan gi alvorlig sykdom – Ekinokokkose – som er grunnen til at den er fryktet i Mellom-Europa, hvor parasitten er vanlig hos rødrev. Ekinokokkose forårsaker svulstlignende prosesser ulike steder i kroppen der larvene utvikler seg. I alvorlige tilfeller kan hjerne eller lever påvirkes. Dette er en prosess som tar lang tid og det kan gå år før symptomer opptrer. Dødeligheten kan være høy for E. multilocularis.

Kulturelle konsekvenser 
I Mellom-Europa er bortimot 60 % av revene smittet av Echinococcus multilocularis. Tallet på faktiske sykdomstilfeller i Europa er likevel lavt. og innsankede bær er en lite sannsynlig smittekilde. I land med høy forekomst av parasitten gis befolkningen råd om god håndhygiene etter kontakt med dyr og jord, og varmebehandling eller nøye skylling av bær og sopp.

Spredningsrisiko 
Parasitten kan komme til Norden på tre måter:
 Via ville dyr, som rev, ulv og mårhund. 
 Via import av tamdyr, særlig hunder
 Via import av matvarer

I Fremmedartslista er Echinococcus multilocularis vurdert til svært høy risiko på grunn av stort invasjonspotensial og middels økologisk effekt.

Referanser

Litteratur 
 Andreassen, Vegar 2003. Dødelig parasitt på Svalbard. 
 EELA. Riskinarviointi Echinococcus multiloculariksen leviämisestä Suomeen ja Suomessa, Helsinki 2001
 Henttonen, H & Haukisalmi, V. Echinococcus multilocularis – ihmisen vaarallisin loinen Euroopassa: elämänkierto ja levinneisyyden nykytilanne. Suomen Riista 46, 200: 48-56
 Saari, Seppo. Echinococcus multilocularis – heisimato (myyräekinokokki), joka toivottavasti pysyy maamme rajojen ulkopuolella. 
 Thompson, R. C. A. & Lymbery A. J, 1995. Echinococcus and hydatid disease. CAB International  
 Veterinærinstituttet, Overvåkingsprogrammene: Dvergbendelorm. https://web.archive.org/web/20131105134634/http://www.vetinst.no/nor/Nyheter/Overvaakingsprogrammene-Dvergbendelorm/%28language%29/nor-NO

Eksterne lenker 
 

Flatormer
Høyrisikoarter på fremmedartslista