Rick Wakeman

Richard Christopher Wakeman (født 18. mai 1949 i Perivale i Middlesex i England) er en britisk musiker innen progressiv rock og spiller alle typer tangentinstrumenter. Han har utdannelse som klassisk pianist og er kjent for sin virtuositet. Han er også kjent som en mye benyttet studiomusiker, med kallenavnet «One-take-Wakeman».

I unge år eksperimenterte han med elektronisk keyboard og synthesizerere og regnes som oppfinneren av «keyboard-rack'et», da han tidlig på 1970-tallet begynte å stable forskjellige tangentinstrumenter oppå hverandre for lettere å ha tilgang til de forskjellige instrumentene. De instrumentene han ser ut til å foretrekke er Minimoog, Mellotron og Hammondorgel, og disse tangentinstrumentene er blitt de klassiske «kjennetegnene» for progressiv rock.

Strawbs og Yes 
Wakeman fikk et stort navn da han i 1970 spilte med Strawbs, men fikk i 1971 tilbud om å ta over etter Tony Kaye i Yes. Wakeman var først medlem fra og med albumet Fragile i 1971 til og med albumet Tales from Topographic Oceans og den påfølgende turneen, og han sluttet i bandet i 1974 på sin 25-årsdag. Senere ble han på sen-høsten 1976 på ny medlem i Yes, og ble der til 1979 da han etter «Golden Age (Paris-innspillingene)» forlot bandet for andre gang.

Han ble så med i bandet Anderson Bruford Wakeman Howe (ABWH) i 1989, også kalt Yes East, i motsetning til Chris Squire (som hadde rettigheten til band-navnet Yes), Trevor Rabin, Alan White, Tony Kaye og Billy Sherwood som på folkemunne het Yes West. De to fraksjonene ble samlet til albumet 'Union' med påfølgende tur 1991 og 1992 med begge fraksjonene på scenen. Etter dette sluttet han nok en gang i Yes. Så var han medlem i 1996 under innspillingene av Keys to Ascension og Keys to Ascension 2 og forsvant i 1997 ut av bandet igjen.

I 2002 var han for femte gang blitt medlem i Yes, som nå turnerte verden rundt som en del av sitt 35-årsjubileum. På grunn av sviktende helse måtte han i 2006 nok en gang slutte i Yes. Han medvirket på totalt åtte studioalbum med Yes, i tillegg til et studioalbum med ABWH.

I 2010 var Wakeman, Jon Anderson og Trevor Rabin, alle tre tidligere medlemmer av Yes, i gang med planlegging av et nytt band. Bandet Yes Featuring Jon Anderson, Trevor Rabin, Rick Wakeman, først kjent som Anderson, Rabin and Wakeman (ARW) ble offisielt presentert i januar 2016 og det ble offentliggjort at de arbeidet med musikk til et album. Anderson hevdet sin rett til å benytte Yes-navnet og endringen av bandnavnet ble kunngjort under en pressekonferanse 9. april 2017. Det annonserte albumet ble satt på vent da de først ønsket å spille konserter. De fikk med bassisten Lee Pomeroy og trommeslageren Lou Molino III og spilte en rekke konserter i USA fra oktober til desember 2016. Bandet fortsatte turneen med konserter i Israel, Europa og Japan i mars og april 2017. Den planlagte utgivelsen av et studioalbum skulle så etterfølges av konserter i 2020/21 men disse planene ble satt på vent. Etter at de fullførte turneen Quintessential Yes: The 50th Anniversary Tour i 2018 ble bandet først lagt på is og senere oppløst.

Soloartist 
Han har hatt ei lang og merittert karriere, men har bare delvis hatt kommersiell suksess som soloartist. Han har spilt sammen med mange andre kjente musikere som Cat Stevens, John Williams, Brotherhood of Man, Elton John, Lou Reed, David Bowie og Black Sabbath.

Soloprosjektene hans kan plasseres i fire kategorier: 
 Storslåtte verk med kor, orkester, band og forteller
 Rockealbum med mer standard rockebesetning
 Instrumentalplater med elektronisk musikk
 Instrumentalplater med klavermusikk.

Utenfor musikken 
Hans barn har også blitt musikere: Adam Wakeman, Oliver Wakeman, Oscar Wakeman, Jemma Wakeman, Ben Wakeman og Manda Wakeman.

Wakeman har vært direktør for fotballklubben Brentford F.C., men etter uvennskap med styret har han senere registrert seg som supporter av Manchester City F.C..

På 1970- og 1980-tallet slet han med alkoholisme, men siden 1985 har han holdt seg unna sterke drikkevarer. Han har de siste årene fått en del helseproblemer, og har blitt beordret av sin lege å kutte ned på turnévirksomhet. Han er også kjent som en humoristisk mann og litt av en «practical joker». I England har han blitt en TV-personlighet for sin deltagelse i diverse talkshow. Han regnes som en av rockens mest produktive artister.

Wakeman ble i 2021 utnevnt til kommandør (CBE) av Order of the British Empire for sin innsats innen musikk og kringkasting.

Plateutgivelser 
For diskografi med Yes, se Yes' diskografi

Solo og sammen med sønnen Adam 
 1971 Piano Vibrations
 1973 The Six Wives of Henry VIII
 1974 Journey To The Centre Of The Earth
 1975 The Myths and Legends of King Arthur and the Knights of the Round Table
 1975 Lisztomania
 1976 No Earthly Connection
 1977 Rick Wakeman's Criminal Record
 1977 White Rock (soundtrack for Vinter-OL 1976)
 1978 The Royal Philharmonic Orchestra Performs the Best Known Works of Rick Wakeman
 1979 Rhapsodies
 1981 The Burning (soundtrack)
 1981 1984 (soundtrack)
 1982 Rock 'N' Roll Prophet
 1983 Cost of Living (soundtrack)
 1983 G'ole! (soundtrack for VM i fotball 1982)
 1984 Black Nights in the Court of Ferdinand IV
 1985 Silent Nights
 1985 Live at Hammersmith
 1986 Country Airs
 1986 Crimes Of Passion (soundtrack)
 1987 The Gospels
 1987 Family Album
 1988 Time Machine
 1988 Suite Of Gods
 1988 Zodiaque
 1989 Sea Airs
 1990 Night Airs
 1990 Phantom Power (soundtrack)
 1990 In the Beginning
 1991 Rock'n'Roll Prophet Plus (nyutgivelse av Rock'n'Roll Prophet med 4 nye spor)
 1991 Aspirant Sunset
 1991 Aspirant Sunrise
 1991 Aspirant Shadows
 1991 Suntrilogy
 1991 The Classical Connection (nyutgivelse)
 1991 2000 A.D. Into The Future
 1991 African Bach
 1991 Softsword: King John and the Magna Charter
 1993 Heritage Suite
 1993 Classic Tracks
 1993 Wakeman With Wakeman
 1993 No Expense Spared
 1994 Wakeman With Wakeman: The Official Bootleg (live)
 1993 The Classical Connection II
 1993 Prayers 
 1994 Live on the Test (live – recorded in 1976) 
 1994 Rick Wakeman's Greatest Hits (nyutgivelse)
 1995 Seven Wonders of the World
 1995 Cirque Surreal
 1995 Romance of the Victorian Age
 1995 King Biscuit Flower Hour -- In Concert (live – innspilling fra 1975) 
 1995 Visions 
 1995 Simply Acoustic (også kjent som The Piano Album)
 1995 The Private Collection
 1995 Almost Live in Europe (live)
 1996 Fields of Green
 1996 Voyage (samling) 
 1996 The New Gospels
 1996 Tapestries
 1996 The Word and Music
 1996 Orisons
 1996 Can You Hear Me?
 1996 Vignettes
 1997 Tribute (Beatles-covere)
 1998 Themes
 1999 Return to the Centre of the Earth
 1999 The Natural World Trilogy
 1999 The Art in Music Trilogy
 1999 White Rock II
 1999 Stella Bianca alla corte de Re Ferdinando
 2000 Recollections: The Very Best of Rick Wakeman 1973-1979 (samling)
 2000 Preludes to a Century
 2000 Chronicles of Man
 2000 Christmas Variations
 2000 Rick Wakeman Live in Concert 2000 (live)
 2001 Out of the Blue
 2001 Classical Variations
 2001 Two Sides of Yes
 2002 The Wizard And The Forest Of All Dreams
 2002 Wakeman & Cousins – Hummingbird
 2002 The Yes Piano Variations
 2002 Two Sides of Yes – Volume 2
 2003 Out There
 2003 The ReaL Lisztomania
 2003 The Oscar Concert
 2003 The Missing Half
 2003 Almost Classical
 2004 Revisited
 2005 Live at Lincoln Cathedral
 2006 Retro
 2007 Amazing Grace
 2007 Retro 2
 2007 Live at the BBC
 2009 The Six Wives of Henry VIII: Live at Hampton Court Palace
 2010 Always With You

Se også 
 Yes
 Strawbs
 Anderson Bruford Wakeman Howe
 Anderson, Rabin and Wakeman
 Oliver Wakeman

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
 
 Rick Wakeman's Communication Centre
 YesWorld

Engelske keyboardister
Studiomusikere fra Storbritannia
Yes-medlemmer
Ozzy Osbourne-medlemmer
Medlemmer av Rock and Roll Hall of Fame (gruppemedlem)
Personer fra Ealing
Progressiv rock
New Age-musikere