Frederick Sandys

Anthony Frederick Augustus Sandys (født 1. mai 1829 i Norwich i England, død 25. juni 1904 i Kensington i London), vanligvis kjent som kun Frederick Sandys, var en britisk pre-rafaelittisk maler, illustratør og teknisk tegner.



Første år 
Sandys ble født i Norwich i 1829 og fikk sin første kunstundervisning av sin far som også var maler. Hans etternavn var egentlig kun Sands. Han la til ’y’ senere. Hans første undervisning viste at han hadde et naturlig talent for tegning. I 1846 begynte han på Norwich School of Design og i løpet av det samme året ble hans talent oppdaget av Society of Arts. Han flyttet til London tidlig på 1850-tallet og det synes som om han forlot en hustru i Norwick og at han ikke reiste tilbake til henne.

En berømt parodi 
Han viste dyktighet som teknisk tegner, fikk anerkjennelse og berømmelse for et trykk, The Nightmare, hvor han gjorde en parodi på John Everett Millais’ kontroversielle maleri A Dream of the Past -- Sir Isumbras at the Ford i 1857. Karikaturen gjorde hesten til Isumbras om til et esel merket «J. R., Oxon» (= John Ruskin). På hesten satt Millais selv som ridderen og med Dante Gabriel Rossetti og William Holman Hunt som de to barna, den ene foran og den andre bak. Pre-rafaelittene ble ikke fornærmet av parodien og isteden ble han venner med dem. For ett og halvt år fram til 1867 bodde han sammen med Rossetti i Tudor House (nå kalt Queens House) i Cheyne Walk i Chelsea. Hans egne arbeider ble grunnleggende påvirket av Rossetti, og han fokuserte hovedsakelig på mytologiske emner og portretter.

Mot slutten av 1860-tallet tegnet han for ulike magasiner og tidsskrifter som Once a Week, Cornhill Magazine, Good Words og andre, men han illustrerte ikke bøker, iallfall ikke noen som har blitt gjenfunnet i ettertid. Tegningene har senere blitt samlerobjekter. Av alle pre-rafaelittene var han kanskje den mest teknisk begavede, men hans tresnitt av Harald Hårfagre kalt Harold Harfagr (1862) er innholdsmessig svært fjernt fra historiske realiteter.

Avvist av kunstakademiet 
Tidlig på 1860-tallet begynte han å stille ut malerier som sementerte hans berømmelse. De mest kjente er Vivien (1863), Morgan le Fay (1864), Cassandra and Helen (1866) og Medea (1868). Norrøne sagaer og Le Morte d'Arthur ga ham emner han likte å male, men som ikke nødvendigvis gjorde ham til en populær maler. Det var dyster skjønnhet i hans aggressive og seksuelle rovdyrlignende kvinner som ikke var i pakt med tiden, men som ikke synes å gjenspeile hans personlige syn på kvinner. 

Sandys hadde en affære med en sigøynerkvinne ved navn Keomi og hvis portrett han malte. I mange år levde han sammen med en velkjent skuespiller ved navn Mary Jones, scenenavn Miss Clive, og hun var også modell for en rekke av hans malerier. Han fikk hele ni barn med henne som overlevde barndommen. Hans skjødesløse livsstil, hans liv med kvinner og med alkohol ga ham betydelige økonomiske problemer.

Da Royal Academy avviste å stille ut hans maleri over Medea i 1868 for sommerutstillingen, var det et nederlag for ham. Beslutningen ble ansett å ha vært politisk begrunnet ettersom maleriets kvalitet var åpenbart. Maleriet, lik hans senere av Morgan-le-Fay fra arthurianske legender, var en avbildning av en kraftfull og nærmest ondskapsfull kvinnelig seksualitet som ga et klaustrofobisk inntrykk

Frederick Sandys døde i London den 25. juni 1904.

Referanser

Eksterne lenker 
  
 Reproductions

Prerafaelittene
Engelske malere
Britiske illustratører
Personer fra Norwich
Fødsler i 1829
Dødsfall i 1904