Det internasjonale fredsbyrå

Det internasjonale fredsbyrå (En: International Peace Bureau (IPB). Fr: Bureau international de la paix (BIP)) ble stiftet i 1891 i Bern og er et av verdens eldste fredsorganisasjoner. Det internasjonale fredsbyrå ble opprettet i forbindelse med den tredje internasjonale fredskongressen som ble holdt i 1891 i Roma. Foranledningen var et forslag fra den danske pasifisten Fredrik Bajer på den andre internasjonale fredskongressen i 1890, og Bayer ble organisasjonens første president. I 1907 overtok Henri La Fontaine dette vervet. 

Organisasjonen ble tildelt Nobels fredspris i 1910 for å opptre "som en kobling mellom fredssamfunnene". I 1913 ble Henri La Fontaine også tildelt prisen "[For sitt arbeid som] sjef for Det internasjonale fredsbyrået". Fra 2012 har elleve andre Nobels fredsprisvinnere vært medlemmer av IPB. I dag har IPB/BIP over 300 medlemsorganisasjoner fra flere enn 70 land. Hovedkvarteret ligger i Berlin. De også har kontorer i  Geneve og Barcelona. Fram til 2017 var hovedkvarteret i Genève. 

Deres hovedprogrammer er Global Campaign on Military Spending (GCOMS) og Disarmament for Development, som fokuserer på kjernefysiske og konvensjonelle våpen, samt biologiske våpen, landminer og håndvåpen.

IPB/BIP har rådgivende status ved FNs økonomiske og sosiale råd (ECOSOC) og knytter status til FNs avdeling for global kommunikasjon.

Global Campaign on Military Spending 
Global Campaign on Military Spending (GCOMS) er en permanent, global, helkampkampanje som ble opprettet i desember 2014 av IPB for å takle det verdensomspennende spørsmålet om overdreven militærutgifter.

Målet med kampanjen er å presse verdens regjeringer til å investere penger i sektorene helse, utdanning, sysselsetting og klimaendringer i stedet for militære. Det krever også en årlig, minimum tildeling av 10% fra militærbudsjettene i alle stater. Til slutt går det inn for reduksjon av våpenproduksjon og internasjonal våpenhandel.

Kampanjen organiserer den globale handlingsdagen for militære utgifter (GDAMS) for å bringe offentlig, media og politisk oppmerksomhet på kostnadene ved militære utgifter og behovet for å investere i nye prioriteringer.

GCOMS ledes fra det desentraliserte Barcelona, ​​Spanias kontor for IPB i koordinering med Center Delàs of Peace Studies. Mer enn 100 organisasjoner fra 35 land har meldt seg inn i kampanjen.

Aktivitet for Atomnedrustning 
IPB har vært i spissen for atomnedrustningsaktiviteter siden 1945, inkludert:

 Ikkespredningsavtalen (NPT)
 Prøvestansavtalen (CTBT)
 World Court Project
 Traktaten om forbud mot kjernevåpen (TPNW)

For øyeblikket kampanjer IPB for å oppmuntre til signering og ratifisering av TPNW slik at den kan tre i kraft.

Seán MacBride Peace Prize 
Seán MacBride's fredspris ble opprettet i 1992 og deles ut av Det internasjonale fredsbyrået til personer eller organisasjoner som "har gjort enestående arbeid for fred, nedrustning og / eller menneskerettigheter."  Den er oppkalt etter Seán MacBride, en vinner av Nobels fredspris som var formann for IPB fra 1968–74 og president fra 1974 til 1985.

Mottakere 
Følgende er mottakere av Seán MacBride fredspris siden oppstarten i 1992:

Ledelse 

På deres Triennial Assembly som ble holdt i London 19. oktober 2019, ble en ny gruppe IPB-tjenestemenn valgt.

President

Kasserer

Visepresidenter 
Visepresidentene varaer for presidenten når det er nødvendig.

Styremedlemmer

Ansatte

Nobels fredspriser 

IPBs arbeid ble belønnet av Nobels fredspris i 1910, som også er tildelt noen av medlemmene deres:

 1901: Frédéric Passy (Frankrike), IPB-rådsmedlem
 1902: Élie Ducommun og Albert Gobat (Sveits), første æresekretær for IPB.
 1905: Bertha von Suttner (Østerrike), skribent og æres visepresident for IPB.
 1907: Ernesto Moneta (Italia), IPB-rådsmedlem.
 1908: Fredrik Bajer (Danmark), ærespresident for IPB.
 1910: Det internasjonale fredsbyrået.
 1911: Alfred Fried (Østerrike), IPB-rådsmedlem.
 1913: Henri La Fontaine (Belgia), president for IPB.
 1927: Ludwig Quidde (Tyskland), IPB-rådsmedlem.
 1959: Philip Noel-Baker (Storbritannia), IPB-visepresident.
 1962: Linus Pauling (USA), IPB-visepresident.
 1974: Seán MacBride (Irland), IPB-styreleder og president.
 1982: Alva Myrdal (Sverige), IPB-visepresident.

Presidenter 
IPB har et medpresident-system som sikrer en kjønnsbalanse blant lederskap. Hver president kan for tiden tjene inntil to valgperioder på tre år.

 Henri La Fontaine - 1907–1943
 Ernst Wolf - 1963–1974
 Seán MacBride - 1974–1985
 Bruce Kent - 1985–1992
 Maj Britt Theorin - 1992–2000
 Cora Weiss - 2000–2006
 Tomas Magnusson - 2006-2013
 Ingeborg Breines - 2009–2016
 Reiner Braun - 2013–2019
 Lisa Clark - 2016 – dd
 Philip Jennings - 2019 – dd

Se også 
 Fredrik Bajer
 Élie Ducommun
 Charles Albert Gobat
 Henri La Fontaine
 Bertha von Suttner

Referanser 

Internasjonale ikke-statlige organisasjoner
Nobelprisvinnere (fred)
Etableringer i 1891