Pauline Hall

Pauline Margrete Hall (født 2. august 1890 på Hamar, død 23. januar 1969 i Oslo) var en markant person i norsk musikkliv i begynnelsen av det 20. århundre. Hun virket både som kritiker i Dagbladet og som komponist, men er kanskje mest kjent for å ha vært med å stifte foreningen Ny Musikk, hvor hun var formann fra 1938 til 1961.

Liv og virke 
Pauline Hall var datter av apoteker Isak Muus Hall (1849–1914) og Magdalena Catharina Agersborg (1854–1934), og niese av Michael Hall, Christian Hall og Birger Anneus Hall. Hun ble født i Hamar, men tilbragte de første ti årene av barndommen i Kabelvåg i Nordland, før familien flyttet tilbake til Hamar.

Etter artium i 1907 dro Hall til Kristiania for å studere musikk. Hun studerte klaver med Johan Backer Lunde og komposisjon med Catharinus Elling. I 1912 dro hun til Paris for videre studier, og hun ble der i to år, avbrutt av et halvt års opphold i Dresden. Selv har hun karakterisert Parisoppholdet som en serie sjokkartede kulturopplevelser. Her opplevde hun på nært hold komponister som Debussy, Ravel, Mussorgskij og Stravinskij; hun var til og med tilstede på den skandaleomsuste urfremførelsen av Vårofferet.

Etter dette vendte Hall hjem og fikk flere fremførelser. Hennes egentlige komponistdebut fant sted i Oslo i 1917 med egen komposisjonsaften. Hun ble først kjent som romansekomponist, men idag er det hennes orkesterverker som er mest kjent, spesielt kan nevnes Verlaine-Suite fra 1929. Som tittelen avslører fikk hennes Parisopphold stor betydning for hennes kompositoriske stil. Påvirkningen fra fransk impresjonisme og fransk litteratur er åpenbar, noe som var vanskelig for publikum å godta i 1930-årenes Norge, hvor nasjonale retninger gjorde seg sterkt gjeldende. Hun fikk erfare at det var problematisk å presentere nye impulser i norsk musikkliv. I et intervju i 1963 uttalte hun at publikum ventet seg «idyll og tevann, måneskinn og svermeri. Hvis man ikke akkurat dyrker den siden av musikken, er man straks inne på forbudte veier.»

Hall komponerte også en rekke korverker og mye scenisk musikk. Hun var meget opptatt av teater, og oversatte selv betydelige verk som Stravinskijs Historien om en Soldat, Honeggers Le Roi David og Brechts Tolvskillingsopera. Sistnevnte var hun også instruktør og dirigent for ved en Norgespremieren i Oslo i 1930.

Pauline Hall mottok Statens kunstnerlønn fra 1960, og mottok flere hedersbevisninger for sin innsats i norsk musikkliv.

Komposisjoner

Orkesterverker 
 1929 Verlaine Suite, for orkester
 1933 Cirkusbilleder, for orkester
 1949 Suite av scenemusikken til «Julius Caesar» på Nationaltheateret, for orkester
 Foxtrott, for orkester

Balletter 
 1950 Markisen  premiere: 1964, Oslo, Den Norske Opera

Verker for kor 
 1947 Ro ro te rara, for mannskor
 En gutt gikk ut på elskovssti, for mannskor – tekst: Gunnar Larsen
 Nachtwandler, for 6-stemmig blandet kor og orkester – tekst: Falke
 Til kongen, for blandet kor
 To Wessel-tekster, for mannskor, op. 7 – tekst: Johan Herman Wessel

Vokal musikk 
 1945 Fangens aftensang, for sang og piano
 1961 Fire Tosserier, for sang, klarinett, fagott, trompet og horn
 Du blomst i dug, for sang og piano – tekst: Iens Petter Jacobsen
 Rondeau, for sang og piano – tekst: E. Solstad
 Tagelied, for sang og orkester
 Tango, for sang og orkester
 To sanger, for sang og piano, op. 4 – tekst: Knut Hamsun og Auerdahl

Kammermusikk 
 1945 Suite, for blåsekvintett
 Liten dansesuite, for obo, klarinett og fagott

Filmmusikk 
 1951 – Kranes konditori

Referanser

Kilder 
 Pauline Hall i Norsk biografisk leksikon

Eksterne lenker 
 
 
 
  Verkliste fra NB Noter
  Treff i Nasjonalbibliotekets samling av musikkmanuskripter

Norske komponister
Kvinnelige komponister
Personer fra Hamar kommune
Personer begravet på Vestre gravlund