Oslo katolske bispedømme

Oslo katolske bispedømme er Den katolske kirkes jurisdiksjon i det sørlige Norge. Bispedømmet dekker landets syv sydligste fylker, og to mindre deler av de to midtnorske fylker. I nord grenser bispedømmet til Trondheim stift.

Oslo katolske bispedømme ses på som en gjenopprettelse av og videreføring av det gamle katolske Oslo bispedømme, som eksisterte fra tidlig middelalder og frem til reformasjonen.

Bispedømmets katedral er St. Olav domkirke i Oslo.

Historie 

Det første bispedømmet i Oslo ble opprettet omkring 1070, sammen med bispedømmene i Bergen og Nidaros. Bispedømmet bestod i nesten 500 år, frem til reformasjonen.

Etter reformasjonen 

Under reformasjonen  i 1537 ble bispedømmet oppløst og inndratt av staten, og dets eiendommer gitt videre til den nyopprettede, lutherske statskirken. I 1582 ble de gjenværende katolikkene i skjul underlagt den pavelige nuntius i Köln. Da Kongregasjonen for folkenes evangelisering ble opprettet i 1622, ble katolikkene i Norge og Danmark formelt underlagt nuntius i Brussel. I 1688 ble Norge en del av Det apostoliske vikariat i nord, og Paderborn erkebispedømme fungerte som administrator for området.

Missio sui iuris Norvegiae 
Den første katolske enhet i Norge etter reformasjonen var St. Olav menighet i Oslo, som ble opprettet i 1843. Den lå under det det apostoliske vikariat Sverige. Den 7. august 1868 ble Norge et misjonsområde, et såkalt Misjon sui iuris, og 17. august 1869 et apostolisk prefektur.  Det ble så oppgradert til apostolisk vikariat 11. april 1892.

Dagens bispedømme 
Vatikanet bestemte i 1931 at det apostoliske vikariatet Norge skulle splittes i tre, og slik oppsto det apostoliske vikariat Oslo 10. april 1931 som egen enhet. I samme forbindelse ble Midt- og Nord-Norge utskilt som egne enheter, som etterhvert skulle bli Trondheim stift og Tromsø stift.

Den 29. juni 1953 ble det apostoliske vikariat Oslo oppgradert til et eget bispedømme. Slik ble bispedømmet fra 1537 gjenopprettet etter over 400 år.

Enheter underlagt bispedømmet

Menigheter 

Noter
Sted: Med sted menes sognekirkens beliggenhet. De fleste menighetene omfatter flere kommuner.
Medlemmer: Tall fra OKB pr. 31.12.2004. Omfatter registrerte katolikker; i tillegg kommer uregistrerte, særlig innvandrede katolikker.
Befolkningsandel: Prosentandel katolikker av områdets totale befolkningstall.
St. Paul: St. Paul ble opprettet som stasjon i 1854 og oppgradert til menighet 1870.
St. Thomas: Kapelldistrikt, administrert av Mariakirken på Lillehammer, senere fra Sta. Teresia i Hønefoss.

Andre enheter 

Ved siden av menighetene er flere andre enheter innenfor Den katolske kirke underlagt bispedømmet:

 St. Sunniva skole er en grunnskole i Oslo, som tidligere ble drevet av St. Josephssøstrene. Den ble overtatt av Oslo Katolske Bispedømme 1. august 2005.
 St. Olav bokhandel i Oslo, en bokhandel med vekt på katolsk litteratur og religiøse gjenstander. Grunnlagt i 1961.
 Mariaholm kurs- og konferansesenter i Indre østfold.
 St. Olav tidsskrift, opprinnelig et tidsskrift for katolsk kultur, nå navnet på et kirkeblad som er felles for hele landet.
 St. Olav forlag, grunnlagt i 1846 og dermed et av Norges eldste forlag. Gir ut katolsk litteratur, tidligere i samarbeid med Solum forlag, men fra 1. juli 2009 ble forlagsdriften direkte underlagt bispedømmet.

Overhyrder

Under det apostoliske vikariat Sverige (til 1868) 
 1843 – 1868 – Laurentius J. Studach (residerte i Sverige)

Det apostoliske prefektur Norge (1869–1892) 

 1869 – 1887 – Bernard Bernard
 1887 – 1892 – Johannes Olav Fallize

Det apostoliske vikariat Norge (1892–1931) 

 1892 – 1922 – Johannes Olav Fallize
 1922 – 1928 – Johannes Olav Smit
 1928 – 1930 – Olav Offerdahl
 1930 – 1931 – Henrik Irgens (apostolisk administrator)

Det apostoliske vikariat Oslo (1931–1953) 
 1931 – 1932 – Henrik Irgens (apostolisk administrator)
 1932 – 1953 – Jacob Mangers S.M.

Oslo katolske bispedømme (1953–) 

 1953 – 1964 – Jacob Mangers S.M.
 1964 – 1983 – John Willem Gran O.C.S.O.
 1983 – 2005 – Gerhard Schwenzer SS.CC.
 2005 – Bernt Ivar Eidsvig Can.Reg.

Referanser

Eksterne lenker 
 

 
Foretak dømt for økonomisk kriminalitet