Skogsnipe

Skogsnipe (Tringa ochropus) er en monotypisk art i snipefamilien (Scolopacidae). Arten sorteres i slekten Tringa, som er én av tre slekter i tribuset Tringini, som videre inngår i underfamilien Tringinae. Tidligere ble arten regnet som konspesifikk med eremittsnipe (T. solitaria), men nå regnes de som søsterarter.

Biologi 

Skogsnipe er en mellomstor fugl, som blir omkring  lang og typisk veier cirka . Vingespennet utgjør cirka . Hunner blir i snitt litt større enn hanner.

Skogsnipa likner grønnstilk, men virker i vår- og sommerdrakt mer kontrastrik med svartaktig overside og hvit overgump og underside. Både i sommer- og vinterdrakt har skogsnipa mørk vingeunderside mot grønnstilkens lyse.

Lydene er generelt skarpere enn grønnstilkens. Varsler skjærende når den flyr opp, og har et mer høylytt fluktspill enn grønnstilken.

Om våren og sommeren gjerne langs diker og bekker eller småvann i skogsterreng, sjelden høyt over havet. Hekker gjerne i forlatte trostereir, og ser ut til å foretrekke måltrostreir. På trekket, særlig om høsten, forekommer den gjerne ved bredden av større vann, oftest enkeltvis eller i svært små flokker. 

Arten hekker på taiga, fra Skandinavia og østover gjennom Eurasia til det østre Sibir, inkludert en isolert populasjon i Kirgisistan og det ekstremt nordvestre Xinjiang i Nordvest-Kina. Fuglene overvintrer for det meste i områdene rundt Middelhavet og i Afrika og det sørlige Asia.

Inndeling 
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Piersma & Bonan (2019), som i hovedsak følger studien av Gibson & Baker (2012) og klassifiseringen til Banks (2012).

 Charadriiformes, vade-, måse- og alkefugler
 Chionidi, slirenebbfugler
 Charadrii, lofugler
 Scolopaci (Limicoli), snipefugler
 Pedionomidae, slettevandrerfamilien
 Thinocoridae, rypesnipefamilien
 Rostratulidae, riksesnipefamilien
 Jacanidae, bladhønsfamilien
 Scolopacidae, snipefamilien
 Numeniinae, 
 Limosinae, 
 Calidrinae, 
 Scolopacinae, 
 Tringinae, 2 tribus, 5 slekter, 19 arter
 Phalaropodini, 2 slekter, 3 arter
 Tringini, 3 slekter, 16 arter
 Xenus, monotypisk
 Actitis, 2 arter
 Tringa, 13 arter
 T. ochropus, skogsnipe
 T. solitaria, eremittsnipe
 T. brevipes, sibirvandresnipe
 T. incana, alaskavandresnipe
 T. semipalmata, willetsnipe
 T. flavipes, gulbeinsnipe
 T. erythropus, sotsnipe
 T. nebularia, gluttsnipe
 T. melanoleuca, plystresnipe
 T. totanus, rødstilk
 T. glareola, grønnstilk
 T. stagnatilis, damsnipe
 T. guttifer, sakhalinsnipe
 Turnici, springvaktelfugler
 Lari, måkefugler

Referanser

Eksterne lenker 
 

Snipefugler
Dyr formelt beskrevet av Carl von Linné
Fugler formelt beskrevet i 1758