Vannløpere

Aquarius
 Gerris
 Halobates
 Limnogonus
 Limnoporus
 Metrobates
 Neogerris
 Rheumatobates
 Trepobates

Vannløpere (Gerridae) tilhører tegene, en gruppe av nebbmunner.  Nebbmunner har det til felles at munndelene er sugende og at de suger opp næringen.  De lever som rovdyr, der de suger ut kroppsvæske fra andre dyr.

Det er i Norge funnet åtte arter av vannløpere.

Utseende 
Stort sett middelsstore, slanke teger, men det finnes arter som er så små som 1,5 mm og også én art som blir 35 mm lang. Vannløpere har en lang og tynn kropp og er lett gjenkjennelig på de lange beina og antennene. De kan ligne litt på mygg, men skilles fra disse på at de tilsynelatende «ikke har vinger» og de løper hurtig og rykkvis på vannoverflaten.
Hodet er lengre enn bredt, fasettøynene er forholdsvis små, kulerunde og utstående, gjerne med et markert gjenskinn. Antennene er trådformede.
Forbeina er forholdsvis korte og brukes til å fange byttedyret med. Disse holdes gjerne bøyd i en vinkel. Mellom- og bakbeina er lange og tynne og holdes vanligvis skrått ut fra kroppen slik at de til sammen danner et kryss. Et særtrekk ved beina er at klørne ikke sitter ytterst på føttene, men litt innenfor spissen. Dette er trolig en tilpasning til å bevege seg på overflatehinnen. Kroppen er for det meste brunsvarte og den har et tett hårlag på undersiden.  Disse hårene er vannavstøtende og hos enkelte arter er de sølvfarget. Forvingene holdes tett foldet mot kroppen og er lite påfallende. Noen arter er likevel ganske gode flygere, mens andre har sterkt reduserte vinger.

Levevis 

Vannløpere lever på vannoverflaten, på overflatehinnen. De finnes mest på stillestående vann. De finnes på vannoverflaten i små dammer, på myrpytter og langs vannkanten av større innsjøer. Noen foretrekker sakte rennende vann, som små bekker. Den tropiske slekten Halobates lever på åpent hav, uten noen gang å komme til land. De er de eneste insektene som forekommer i dette miljøet.

Vannløpere er nebbmunner, det vil si at de har sugende munndeler. De er rovdyr, som løper og jakter på vannoverflaten, på andre mindre dyr, som de fanger og suger kroppsvæsken ut av. De opptrer også som åtseletere og suger på døde smådyr som har falt ned på vannet. Vannløperne har sanseorganer på beina som er svært følsomme for små krusninger i vannet, som de bruker både til å finne bytte og til å kommunisere seg imellom.

De parer seg på vannoverflaten, og hunnen løper lett rundt på vannet med hannen sittende på ryggen sin. Vannløpere har ufullstendig forvandling, overgang fra nyklekt larve til det voksne kjønnsmodne insektet går gradvis gjennom flere nymfestadier. Nymfene ligner de voksne, men er mindre med en mye kortere og bredere kropp. Nyklekte nymfer har et nokså pussig utseende da beina ser ut til å være altfor lange for den lille, korte kroppen. De lever på vannoverflaten på samme vis som de voksne.

Systematisk inndeling / europeiske arter 
Familien vannløpere er systematisk plassert i gruppen Gerromorpha, sammen med: Mesoveliidae, Hebridae, Paraphrynoveliidae, Macroveliidae, Vannskridere, Hermatobatidae og Veliidae.

Et latinsk familienavn ender med ...idae, og et navn på en overfamilie på  ...oidea.

Norsk entomologisk forening har også utgitt en rekke insekttabeller. Dette er små og billige hefter der en kan bestemme insekter til artsnivå. Noen av heftene (se kilde) tar for seg de norske vannløperne.

 Nebbmunner (Hemiptera)
 delgruppe Plantesugere (Homoptera) (parafyletisk)
 delgruppe Teger (Heteroptera) 
 gruppe Gerromorpha – lever i vann eller på vannoverflaten.
 familien Vannløpere (Gerridae)
 underfamilien Charmatometrinae – ikke i Europa
 underfamilien Cylindrostethinae – ikke i Europa
 underfamilien Eotrechinae – ikke i Europa
 underfamilien Gerrinae – eneste underfamilie som forekommer i Europa
 Slekten Aquarius 
 Aquarius cinereus (Puton 1869) – ikke i Norge. 
 Aquarius najas (De Geer 1773) – bare helt på øst- og sørlandet.
 Aquarius paludum (Fabricius 1794) – bare helt på øst- og sørlandet.
 Aquarius ventralis (Fieber 1860) – ikke i Norge. 
 Slekten Gerris 
 Gerris argentatus Schummel 1832 – bare helt på øst- og sørlandet.
 Gerris brasili Poisson 1941  – ikke i Norge. 
 Gerris costae (Herrich-Schaeffer 1850)  – ikke i Norge. 
 Gerris gibbifer Schummel 1832  – ikke i Norge. 
 Gerris lacustris (Linnaeus 1758) – vanlig over hele landet. Men mangler i Finnmark.
 Gerris maculatus Tamanini 1946  – ikke i Norge.
 Gerris odontogaster (Zetterstedt 1828) – vanlig over hele landet.
 Gerris sphagnetorum Gaunitz 1947  – ikke i Norge. 
 Gerris thoracicus Schummel 1832 – bare helt sørvest i Norge.
 Gerris asper (Fieber 1860)  – ikke i Norge. 
 Gerris lateralis Schummel 1832 – vanlig over hele landet.
 Slekten Limnoporus 
 Limnoporus rufoscutellatus (Latreille 1807) – finnes på øst- og sørlandet, og i Rogaland. Samt funnet i Finnmark.
 underfamilien Halobatinae – på havet, tropiske områder
 slekten Halobates
 underfamilien Ptilomerinae
 underfamilien Rhagadotarsinae
 underfamilien Trepobatinae

Kilder 
 Coulianos, C.-C. 1998. Annotated Catalogue of the Hemiptera-Heteroptera of Norway. Fauna Norv. Ser.B 45 (1-2), side 11-39
 Gjerde, Harald og Hågvar, Sigmund. 1985. Vannteger unntatt buksvømmere (Corixidae. Norsk entomologisk forening, Norske Insekttabeller Nr. 8, 8 sider.
 Ottesen, P.S. (red.) 1993 Norske Insektfamilier og deres artsantall. NINA utredning 055, 40 sider.
 Australian Faunal Directory – Gerridae (2002)

Eksterne lenker 
 
 Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
 Fauna Europaea - Europas fauna, arter og utbredelseskart.
 Bilder av vannløpere
 Bildegalleri over nordamerikanske arter

Teger