Kvestor

Kvestor (latin: quaestor, etterforsker) var en offentlig embetsmann i antikkens Roma. 

Embetet stammer trolig fra tiden da Roma ble styrt av konger. Etter ca. 420 f.Kr. ble det årlig valgt fire kvestorer, og etter 267 f.Kr. ble det valgt ti. Posisjonen hadde flere funksjoner avhengig av perioden. I det romerske kongedømme ble quaestores parricidii (kvestor med juridisk makt) utnevnt av kongen for å etterforske og håndtere mordere. I den romerske republikk var kvestorer valgte myndighetspersoner som administrerte statens finanser og gjennomførte revisjoner. Det var den lavest rangerte posisjon i cursus honorum (den normale sekvens for politiske embeter). I det romerske keiserriket var posisjonen innledningsvis erstattet av praefectus (prefekt), men gjenoppsto senere i keiserriket som quaestor intra Palatium, en posisjon utnevnt av keiseren for å lede det keiserlig råd og svare på klager.

Noen kvestorer jobbet i Roma, mens andre jobbet i provinsene under guvernørene eller under generalene i hæren. Etter Sullas tid var det 20 kvestorer hvert år, og de gikk over i senatet når tjenesten var omme.

Moderne tid 
I moderne bruk i Italia og i Romania er en kvestor en senioroffiser i politiet. I en del organisasjoner er en kvestor den som administrerte finanser, tilsvarende kasserer eller regnskapssjef i andre organisasjoner.

Europaparlamentet 
Europaparlamentet velger til sitt presidium i tillegg til presidenten og visepresidentene, fem «kvestorer». Det dreier seg om medlemmer som har en rådgivende funksjon i presidiet. Kvestorerne har ansvaret for administrative og økonomiske spørsmål som berører parlamentsmedlemmene direkte, i samsvar med retningslinjer fastlagt av presidiet.

Referanser

Litteratur 
 Bourne, Frank (1967): A History of the Romans, Boston, MA., D.C. Heath and Company

Romerske embetstitler