Sverdliljefamilien

se egen seksjon

Sverdliljefamilien (Iridaceae) er en plantefamilie i ordenen Asparagales.

Artene er flerårige urter med løk, knoll eller jordstengel. Bladene er linje- til sverdformede; de er grunnstilte eller sitter spredt på stengelen. Blomstene har seks kronbladlignende blomsterdekkblad, som ofte er sammenvokst til et rør nederst. Det er bare tre pollenbærere. Griffelen er tredelt og ofte stor med et påfallende utseende. Utseende på blomstene varierer mye fra den åpne blomsten hos Romulea til de rørformede blomstene hos Gladiolus og de tredelte blomstene hos Iris. Noen, for eksempel Freesia, har duftende blomster. Frukten er en tredelt kapsel.

Familien omfatter mer enn 2100 arter og er utbredt i nesten hele verden. De er rikest utviklet i sørlige Afrika der det er mer enn 1050 arter, og Kapplandet har omtrent 720 endemiske arter. I Europa vokser naturlig representanter for slektene krokus (Crocus), sabellilje (Gladiolus), Iris, Moraea og Romulea. Den eneste viltvoksende arten i Norge er sverdlilje (Iris pseudacorus).

I sørlige Afrika er det forsket mye på pollineringssystemene i familien. Pollinering ved hjelp av bier er vanligst og det eldste systemet. Andre viktige pollinatorer er langtungede fluer i familiene Nemestrinidae og Tabanidae, sommerfuglen Aeropetes tulbaghia, møll, solfugler og skarabider i underfamilien Hopliinae. Systemene er som regel spesialiserte, slik at én planteart er helt avhengig av en eller noen få pollinatorarter. Pollineringssystemene er sannsynligvis mindre spesialiserte i Eurasia og Amerika. 

Mange slekter i familien dyrkes som prydplanter i hager eller innendørs, for eksempel værhane, krokus, Freesia, Gladiolus, Iris, Ixia, sivlilje, Sparaxis, tigerblom og Watsonia.

Delgrupper 
Sverdliljefamilien omfatter over 2100 arter som fordeles på 7 underfamilier og 66 slekter. Underfamiliene er: 

 Isophysidoideae omfatter bare én art, Isophysis tasmanica, fra Tasmania i Australia. Den har undersittende blomst i motsetning til resten av familien.
 Iridoideae omfatter omtrent 30 slekter med 890 arter. Disse plantene har knoll. Utbredelsen omfatter nesten hele verden, men de er rikest utviklet i Mellom- og Sør-Amerika. Kjente slekter er Iris, sivlilje (Sisyrinchium), Moraea og Tigridia.
 Patersonioideae omfatter bare slekta Patersonia med 24 arter i den sørøstasiatiske øyverden, Ny-Caledonia og kyststrøkene i Australia. De har jordstengel og er delvis forvedet.
 Geosiridoideae omfatter bare slekta Geosiris med én art på Madagaskar og en på Komorene. De er mykoheterotrofe og mangler klorofyll. I Cronquist- og Takhtajan-systemene ble den ene arten som da var kjent, plassert i en egen familie, Geosiridaceae.
 Aristeoideae omfatter bare slekta Aristea med 55 arter, som er utbredt i Afrika sør for Sahara og Madagaskar.
 Nivenioideae omfatter 3 slekter med 14 arter og er kun utbredt i det sørvestlige Kapplandet i Sør-Afrika.
 Crocoideae omfatter 29 slekter med mer enn 1000 arter. Disse plantene har løk. De fleste vokser i sørlige Afrika, men utbredelsen strekker seg til Europa, Sentral-Asia og Madagaskar. Kjente slekter er Babiana, værhane (Crocosmia), krokus (Crocus), Freesia, Geissorhiza, sabellilje (Gladiolus), Hesperantha, Ixia, Lapeirousia, Romulea, Sparaxis og Watsonia.

Litteratur

Eksterne lenker 
 

 
Arter formelt beskrevet i 1789