Miguel de Cervantes

Miguel de Cervantes Saavedra (født 29. september 1547 i Alcalá de Henares, død 23. april 1616 i Madrid) var en spansk forfatter, kjent for romanen Don Quijote (Don Quijote de La Mancha).

Liv og virke

Bakgrunn
Cervantes' fødeby Alcalá de Henares var en liten universitetsby nær Madrid. Han var det fjerde av åtte barn til Leonor de Cortinas og Rodrigo de Cervantes. Faren var en fattig lege som flyttet rundt i Spania med familien sin, og sønnen kunne derfor ikke få annet enn sporadisk skolegang. Lite er kjent om Cervantes' første tyve leveår, men han antas å ha gått på skole i Valladolid og Sevilla. I 1567-68 var han registrert som elev i den spanske humanisten Juan López de Hoyos' skole i Madrid.

Barndom og ungdomstid
Ifølge Américo Castro, Daniel Eisenberg og andre Cervantes-kjennere hadde Cervantes konverterte forfedre på begge familiesider, fra jødedom til katolisisme. Faren hans var i praksis kirurg, bestefaren advokat og oldefaren skrotplukker. Jean Canavaggio, hans siste biograf, hevder at dette ikke er bevist. Under enhver omstendighet var Cervantes-familien høyt ansett i Córdoba og hadde viktige stillinger både der og i nærheten.

Hans besteforeldre på farssiden var advokaten Juan de Cervantes og Leonor de Torreblanca, datter av Juan Luis de Torreblanca, en lege fra Córdoba. Hans far Rodrigo de Cervantes ble tilfeldigvis født i Alcalá de Henares fordi faren hans jobbet der på den tiden. Han ble utdannet til kirurg, en jobb som lignet mer på den gamle praktikanttittelen enn dagens lege. Rodrigo de Cervantes kunne ikke følge et fast studieforløp. Ikke bare fordi han var døv, men også på grunn av den rastløse tilværelsen til familien, som kom til å flytte mellom Córdoba, Sevilla, Toledo, Cuenca, Alcalá de Henares, Guadalajara og Valladolid, så langt det er kjent. Imidlertid lærte han kirurgi av morfaren sin og av stefaren som også var en lege, men uten noen gang å få en offisiell grad. Rundt 1551 flyttet Rodrigo de Cervantes med familien til Valladolid. På grunn av gjeld ble han fengslet i flere måneder, og eiendelene hans ble beslaglagt. I 1556 dro han til Córdoba for å hente arven etter Juan de Cervantes, forfatterens bestefar, for så å kunne flykte fra kreditorene.

Det finnes ingen sikker informasjon om Miguel de Cervantes' tidlige studier, som uten tvil ikke nådde universitetsnivå. Det ser ut til at han kan ha studert i Valladolid, Córdoba eller Sevilla.

I 1566 bosatte han seg i Madrid. Han deltok på Estudio de la Villa, drevet av professor i grammatikk Juan López de Hoyos, som i 1569 ga ut en bok om sykdommen og døden til dronningen Isabel de Valois, tredje kone til Filip II av Spania. López de Hoyos inkluderer i denne boken to dikt av Cervantes, som han kaller "vår kjære og elskede disippel", som av noen Cervantes-kjennere anses for å være hans første litterære arbeid. I ungdomsårene kom hans kjærlighet for teatret til uttrykk ved at han deltok på Lope de Ruedas forestillinger, og som han erklærer i bind II av Don Quijote gjennom hovedpersonen: “i hans ungdom gikk øynene hans etter underholdningsbransjen" (Don Quijote, II, 12).

Tur til Italia og slaget ved Lepanto
Et skriv fra Filip II fra 1569 er bevart, der han beordrer at Miguel de Cervantes skal arresteres, anklaget for å ha såret en viss byggmester Antonio Sigura i en duell. Hvis det virkelig dreide seg om Cervantes og ikke en navnebror, kan dette være årsaken til at han flyttet til Italia. Han ankom Roma i desember samme år. Der leste han ridderdiktene til Ludovico Ariosto, som kom til å påvirke Don Quijote, ifølge Marcelino Menéndez y Pelayo.

Cervantes ble sterkt påvirket av Italias stil og kunst og hadde så godt inntrykk av disse statene at han i begynnelsen av El Licenciado Vidriera, en av hans Novelas ejemplares, nærmest skrev en reisehåndbok.

7. oktober 1571 deltok han i slaget ved Lepanto, som en del av den kristne hæren ledet av Don Juan de Austria, halvbror av kong Filip II. En av de mest berømte marineoffiserene på den tiden, Álvaro de Bazán, marki av Santa Cruz, deltok også. Markien bodde i Viso del Marqués i La Mancha.

Senere reiste han til Sicilia, Sardinia, Genova og Lombardia. Og han ble til slutt i Napoli i to år, fram til 1575. Cervantes var alltid veldig stolt av å ha kjempet i slaget ved Lepanto, som var for ham, som han skrev i prologen til bind II av Don Quijote, "den høyeste anledningen de siste århundrene har sett, de nåværende, og som de kommende ikke forventer å se”.

Fangenskap i Alger
Da de kom tilbake fra Napoli til Spania ombord på skipet Sol, var det et tyrkisk skip under Mami Arnautes kommando som tok Miguel og broren Rodrigo til fange den 26. september 1575. De ble tatt til fange omtrent ved Cadaqués eller Palamós, i et område som nå for tiden har navnet Costa Brava, og de ble ført til Alger. Cervantes ble dømt til å være slave for Dali Mami. Det at anbefalingsbrevene han hadde fra Don Juan de Austria og hertugen av Sessa ble funnet blant hans eiendeler, fikk fangetakerne til å tro at Cervantes var en veldig viktig person, og at de kunne få en stor sum løsepenger for ham. De ba om fem hundre gullskjold for deres frihet.

I løpet av nesten fem års fengsel, organiserte Cervantes fire rømningsforsøk på tross at han var mann som ikke ellers var imøtekommende og med en sterk ånd og motivasjon. For å unngå hevn fra medfangene tok han ansvaret for alt foran fienden, og han foretrakk tortur framfor svik.

I mai 1580 kom Fray Antonio de la Bella og Fray Juan Gil til Alger. De trinitanske munkene var med i en religiøs orden som hadde som formål å prøve å frigjøre fanger. Fray Antonio startet en ekspedisjon for å redde folk. Fray Juan Gil som bare hadde tre hundre skjold, prøvde å redde Cervantes, som det ble krevd fem hundre skjold for. Han tok ansvar for å samle inn skjold med de kristne kjøpmennenes hjelp. Til slutt, takket være de 500 skjoldene som var så vanskelige å samle, ble Cervantes løslatt 19. september 1580. 24. oktober vendte han endelig tilbake til Spania, sammen med andre fanger som også ble reddet. Han ankom Dénia, hvorfra han flyttet til Valencia. I november eller desember kom han tilbake til familien i Madrid.

Livet tilbake i Spania
I mai 1581 flyttet Cervantes til Portugal, hvor retten til Filip II var, for å kunne gjenoppbygge livet sitt og betale gjelden som familien hans hadde tatt opp for å redde ham fra Alger. De ga ham en hemmelig kommisjon i Oran, siden han hadde mye kunnskap om kulturen og skikkene i Nord-Afrika. For det arbeidet mottok han 50 skjold. Han kom tilbake til Lisboa, og til slutt vendte han tilbake til Madrid. I februar 1582 søkte han på en ledig jobb i India, til ingen nytte.

På den tiden hadde forfatteren et romantisk forhold med Ana Villafranca de Rojas, gift med kroverten Alonso Rodríguez. Som et resultat av forholdet, ble det født en datter. Hun ble døpt Isabel Rodríguez y Villafranca den 9. april 1584 i menigheten Santos Justo y Pastor de Madrid. Han anerkjente henne som Isabel de Saavedra i en alder av 16 år, ett år etter å ha blitt foreldreløs. Far og datter hadde ikke et godt forhold.

12. desember 1584 giftet han seg med Catalina de Salazar y Palacios i Toledo-byen Esquivias. Catalina var en ung kvinne i begynnelsen av tjueårene, men ekteskapet med henne fungerte ikke. To år etter at de ble gift, begynte Cervantes sine omfattende reiser gjennom Andalusia. Fra ekteskapet kom det ikke noen barn.

Karriere
Cervantes førte et svært eventyrlig liv. I 1569 reiste han til Roma, muligens på flukt fra det spanske rettsvesenet, og der fikk han tjeneste hos en italiensk adelsmann.

Året derpå gikk han inn i det spanske militæret. Han var soldat i krigen mot Tyrkia, blant annet under slaget ved Lepanto. Han kjempet modig og fikk tre skuddsår under slaget; to i brystkassen og ett i venstre arm. Han kunne ikke lenger bruke venstrearmen etter slaget, men så uansett tilbake på slaget med stolthet. Cervantes mente at han hadde tatt del i et enormt viktig slag, som ifølge ham var med på å endre historien i Europa. Etter et lite sykehusopphold etter slaget ved Lepanto, mente han at han var klar til å kjempe igjen og fortsatte livet sitt som soldat. Fra 1572-1575 deltok han blant annet i ekspedisjoner til øya Korfu og øya Navarino og ble vitne til et par av tyrkernes seire i Tunis og La Goulette. I september 1575 ble Cervantes' skip beskutt, og han ble i tillegg tatt til fange av pirater under en reise fra Napoli til Barcelona. Under dette angrepet ble en stor del av mannskapet samt kapteinen drept, mens de overlevende ble fraktet til Alger. Etter fire fluktforsøk og fem år ble han kjøpt fri av sine foreldre og trinitanerne (en katolsk munkeorden) og reiste tilbake til Madrid. Der var han tjenestemann og fikk dårlig betalt. Han skrev ved siden av arbeidet, men de første bøkene hans ble ikke særlig populære. Hans første store litterære verk kom ut i 1585 og det var La Galatea.

Don Quijote 
Hans roman Don Quijote er av noen blitt hyllet som tidenes beste bok, som la grunnlaget for moderne vestlig litteratur. Den kom i to deler; den første i 1605 og den neste i 1615. Romanene handler om den fattige lavadelsmannen Alonso Quijano som leser ridderromaner. Han blander fantasi og virkelighet, tror at han er ridderen Don Quijote av La Mancha, ridderen av den bedrøvelige skikkelse. Sammen med sin venn, bonden Sancho Panza reiser han ut på eventyr. Med Alonso Quijano på hest og Sancho Panza på et esel, drar de av gårde på eventyr hvor de blant annet har store slag mot det Don Quijote tror er kjemper. Disse kjempene er egentlig vindmøller, og dette er en episode som de fleste mennesker i dag har hørt om. Den er opphav til uttrykket slåss mot vindmøller, som betyr å kjempe mot oppdiktede fiender.

Don Quijote på norsk 
El ingenioso hidalgo don Quixote de la Mancha på norsk:
 Don Quijote: den skarpsindige adelsmand Don Quijote av La Mancha. Oversett fra spansk av Nils Kjær og Magnus Grønvold. 1916
 Don Quijote: den skarpsindige lavadelsmann Don Quijote av La Mancha. Oversatt fra spansk av Arne Worren. 2002

Andre verker 

 "La Gitanilla" ("The Gypsy Girl")
 "El Amante Liberal" ("The Generous Lover")
 "Rinconete y Cortadillo" ("Rinconete & Cortadillo")
 "La Española Inglesa" ("The English Spanish Lady")
 "El Licenciado Vidriera" ("The Lawyer of Glass")
 "La Fuerza de la Sangre" ("The Power of Blood")
 "El Celoso Extremeño" ("The Jealous Man From Extremadura")
 "La Ilustre Fregona" ("The Illustrious Kitchen-Maid")
 "Novela de las Dos Doncellas" ("The Novel of the Two Damsels")
 "Novela de la Señora Cornelia" ("The Novel of Lady") 
 "Novela del Casamiento Engañoso" ("The Novel of the Deceitful Marriage")
 "El Coloquio de los Perros" ("The Dialogue of the Dogs")

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 

Spanske forfattere
Spanskspråklige forfattere
Personer fra Madridregionen
Slavehandlere
1000 artikler enhver Wikipedia bør ha