Sanhuangwudi

Sanhuangwudi (kinesisk: 三皇五帝, pinyin: Sānhuáng wǔdì, Wade-Giles: San-huang wu-ti) forslagsvis fra 2.500 til 2.205 f.Kr.) er en legendarisk epoke i tidlig kinesisk historie. I blandingsforholdet mellom legende og historisitet er det legendariske klart dominerende. Muligens kan noen av dem ha eksistert. Epoken ligger forut for Xia-dynastiet, som også har legendariske trekk.

Navnet Sanhuangwudi
Ordet Sanhuangwudi er sammensatt av fire kinesiske ord:
sān betyr «tre»
huáng betyr «den opphøyede/guddommelige»
wǔ betyr «fem»
dì betyr «vis konge»

San huang
De tre første skal ha vært gudekeisere, en slags halvguder, som ved hjelp av magiske evner bedret sine undersåtters kår. De levde alle sammen til meget høy alder. 

De tre tilskrives forskjellige identiteter i forskjellige kinesiske tekster.

Sima Qians forklaring
"Den store historikers krønike" forteller at de var:

 Den himmelske konge, som regjerte i 18 000 år
 Den jordiske konge, som regjerte i 11 000 år
 Den menneskelige konge, som regjerte i 45.600 år

Yundou shus  og Yuanming baos forklaringer

Yundou shu og Yuanming bao identifiserer dem som:

 Fuxi (også kalt Tai Hao 太昊, Pao Xi 庖羲 og Mi Xi 宓羲)
 Nüwa
 Shennong

Fuxi og Nüwa et guddommelig ektepar (hhv. mann og hustru) som ble foreldre til hele menneskeheten etter en ødeleggende flom. Shennong er den guddom som oppfant jordbruket og den første som benyttet urter i medisinsk øyemed.

Shangshu dazhuans og Baihu tongyis variant

Shangshu dazhuan og Baihu tongyi erstatter Nüwa med Suiren, som oppfant ilden.

Diwang shijis variant

Diwang shiji erstatter Nüwa med Den gule keiser, stamfar til alle kinesere.

Wu di
De fem konger var legendariske og moralsk fullkomne vismenn og konger.

Sima Qians forklaring
"Shiji" forteller at de var:

 Den gule keiser
 Zhuanxu
 Ku
 Yao
 Shun

Yao og Shun er også kjent som de to keisere, som sammen med Yu, grunnleggeren av Xia-dynastiet, ble betraktet som forbilledlige som herskere og i sitt moralske levnet av Konfucius' disipler senere i kinesisk historie.

Shangshu xus og Diwang shijis varianter

Shangshu xu og Diwang shiji erstatter Den gule keiser med Shaohao.

Versjonen i Chus sanger
Chus sanger identifiserer de fem kongene som retningsguder:

 Shaohao (øst) - Sønn av Den gule keiser.
 Zhuanxu (nord)
 Den gule keiser (midt)
 Shennong (vest)
 Fuxi (sør)

Ritebokens versjon

I Riteboken likestilles de fem konger med de fem ættelinjer:

 Youchao-shi
 Suiren-shi
 Fuxi
 Nüwa
 Shennong

Ordet Huangdi (keiser)
Kinas første historiske keiser var Qin Shi Huang, og det var han som skapte det nye ordet for keiser (huangdi) ved å kombinere titlene «den opphøyede, guddommelige» (huang) og «vise konge» (di).

Referanser

Litteratur 
 Herbert Franke, Rolf Trauzettel: Das Chinesische Kaiserreich. Nikol, Hamburg 2011, ISBN 978-3-86820-110-9.

Kinas historie
Kinesisk mytologi
Kinesisk historiografi