Henrik Anker Bjerregaard

Henrik Anker Bjerregaard (født 1. januar 1792 i Ringsaker, død 7. april 1842 i Christiania) var en norsk forfatter og jurist.

Bjerregaard utgjorde sammen med Maurits Hansen (1794–1842) og Conrad Nicolai Schwach (1793–1860) de sentrale skikkelser innen norsk litteratur i generasjonen før Welhaven og Wergeland. Blant hans mest kjente verker er «Sønner av Norge», som til melodi av Christian Blom var Norges nasjonalsang en periode, og syngespillet Fjeldeventyret med musikk av Waldemar Thrane.

Hans stil var påvirket av romantikken, og et viktig emne for ham var norsk bygdeliv. Han forsøkte å grunnlegge en norsk dramatisk litteratur, og selv om han knapt lyktes med dette la han grunnen for senere forfattere. 

I 1819 han høyesterettsadvokat og i 1830 ble han høyesterettsdommer, og hans forfatterproduksjon opphørte da.

Bjerregaard var gift med skuespillerinnen Henriette Hansen (død 1892).

Han har fått oppkalt en gate i Oslo, Bjerregaards gate, etter seg.

Verker 
 Fjeldeventyret (1820) – syngespill
 Clara, eller Uskyldighedens Magt (1827) – skuespill
 Blandede Digtninger, 2 bd. (1829–1830)
 Magnus Barfods Sönner (1830) – skuespill
 Krydsbetjenten (1848) – vaudeville

Filmografi (manus, utvalg)

Se også 
 Sønner av Norge

Referanser

Eksterne lenker 
 

 Om «Et Fjeldeventyr»
 Digitaliserte bøker av Bjerregaard og om Bjerregaard hos Nasjonalbiblioteket.

Norske dramatikere
Norske høyesterettsadvokater
Norske høyesterettsdommere
Personer begravet på Vår Frelsers gravlund