Skogpingvin

Skogpingvin (Eudyptes pachyrhynchus) er en flygeudyktig sjøfugl i slekten Eudyptes (toppingviner) og tilhører pingvinfamilien. Skogpingvinen ligner hornpingvinen (Eudyptes sclateri), men er fysisk en del mindre enn den. Navnet kommer av at den holder til langs skogvokste strender sør på New Zealand.

Etymologi 
Skogpingvinen er navngitt slik, fordi den ofte bygger rede slik at det beskyttes av trær, busker eller steiner. Den er også kjent som Fiordlandpingvin og, blant maoriene, tawaki. Det vitenskapelige navnet betyr god dykker med tykt nebb.

Beskrivelse 
Skogpingvinen er sort på oversiden og hvit på undersiden. Hodet er sort og nebbet brun-oransje. Fra nebbroten på overnebbet løper det øyenbrynlignede gule fjær over øynene og bakover i et halvmånemønster, som ender opp i hengende fjærdusker i bakkant av hodet. Som hos andre pingviner er vingene omdannet til luffelignende svømmeredskaper som fuglene bruker til å skape framdrift med under dykking.

Arten blir cirka 3,5-4,5 kg tung og cirka 60 cm høy.

Utbredelse og habitat 
Skogpingvinen er endemisk for New Zealand. Den hekker bare langs Fiordlandskysten på Sørøya og på Stewart Island og noen småøyer rundt denne. Utenom hekkesesongen hender det imidlertid at fuglene besøker både Argentina og Australia.

Totalbestanden ble i 1997 anslått til cirka 2 500–3 000 par.

Atferd 
Skogpingviner hekker i løst sammensatte kolonier og redene bygges i skjul for andre par. Redene bygges gjerne i ly av trær og buskas, under stokker eller i små huler av stein eller lignende.

Skogpingvinen holder til på havet om vinteren. Der lever den solitært i flere måneder. I juli søker pingvinene mot land, der de oppholder seg under hekkesesongen. Hannene ankommer cirka to uker før hunnene. Hekkingen starter straks etter at hunnen har ankommet. Arten er nattaktiv i denne perioden. Om dagen gjemmer denne sky arten seg for andre og blir ved redet, som ligger i skjul.

Hunnen legger to blekgrønne egg som ruges i 4–6 uker. Det er uvanlig at begge eggene klekker, men om de gjør det, så klarer allikevel foreldrene sjelden å oppfostre mer enn en av kyllingene. Den minste dør som regel. I de første to til tre ukene etter klekking vil hannen vokte over kyllingen ved redet, mens hunnen jakter og mater den daglig. Etter ytterligere to uker vil begge foreldrene dra ut for å jakte etter mat, mens kyllingen må klare se alene eller i små ungfuglgrupper. Når avkommet er omkring 75 dager gammelt vil kyllingen myte og dra på sjøen.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Pingviner
Fugler formelt beskrevet i 1845
Dyr formelt beskrevet av George Robert Gray
Sårbare arter på IUCNs rødliste
New Zealands endemiske fugler