Universitetet i Wrocław

Universitetet i Wrocław (polsk Uniwersytet Wrocławski) er en av 35 høyskoler i Wrocław i Polen. Det åpnet i sin nåværende form i 1945 som etterfølger etter Schlesische Friedrich-Wilhelms-Universität zu Breslau (kort Universität Breslau) av 1811, som gikk direkte tilbake til høyskolen Leopoldina grunnlagt i 1702. Universitetet består av ti fakulteter, og institusjonen har omkring 40 000 studenter og 3301 ansatte.

Historie

Byrådet etablerte universitetet på 1500-tallet, og Vladislav II av Bøhmen og Ungarn undertegnet stiftelsespapirene 1505. De ble imidlertid ikke godkjent av pave Julius II, som følge av protester fra Det jagellonske universitet i Kraków. 

I 1702 opprettet den tysk-romerske keiser Leopold I en jesuittisk høyskole for filosofi og katolsk teologi på de samme premisser, og oppkalte den etter seg selv som Leopoldina. 

Etter at Schlesien ble innlemmet i Preussen under de schlesiske kriger, ble akademiet slått sammen med Viadrina-universitetet i Frankfurt an der Oder og gjeninnvidd som et fullstendig universitet i 1811, Preussens andre etter Humboldt-universitetet i Berlin. Det hadde fem fakulteter: katolsk teologi, evangelisk teologi, jus, medisin og filosofi.

I 1884 hadde universitetet 1481 studenter og 131 dosenter. Universitetsbiblioteket omfattet året etter omkring 400 000 verker, deriblant et stort antall håndskrifter fra middelalderen og nyere tider. Det bestod også av samlinger fra opphevede stift og klostre og dessuten fra de tidligere universitetsbiblioteker i byen og i Frankfurt an der Oder.

Tilknyttet universitetet var også den botaniske hagen med botanisk museum, en zoologisk hage og det naturhistoriske og zoologiske museet, de kjemiske og fysiske samlinger, det kjemiske laboratorium, det plantefysiologiske og mineralogiske institutt, det anatomiske institutt, de kliniske anstalter, kunstgalleriet, Museum für schlesische Altertümer og det schlesiske statsarkivet. 

Fra andre halvdel av 1800-tallet var universitetet kjent som Universität Breslau, og på den tiden utviklet institusjonen seg kraftig, med mange internasjonalt anerkjente forskere og forelesere, blant dem seks nobelprisvinnere.  

Under andre verdenskrig ble universitetsbygningene sterkt skadet og 70 % ødelagt. Etter krigen ble byen okkupert av Sovjetunionen, og som følge av Potsdamkonferansen innlemmet i Polen, samtidig som byens innbyggere ble fordrevet. Universitetsvirksomheten tok slutt. Den første gruppen polske akademikere kom til byen i mai 1945, og overtok universitetsbygningene, samtidig som de begynte å bygge opp universitetsvirksomhet igjen. Noen av bygningene ble veldig raskt reparert, og en gruppe professorer ble etablert, mange av dem fra de polske universitetene i Vilnius og Lviv. 

Universitetet ble gjeninnvidd under dets nåværende navn som et polsk statsuniversitet 24. august 1945. Den første forelesningen ble gitt av Ludwik Hirszfeld. 

I 2002 feiret universitetet sitt 300-årsjubileum.

Nobelprisvinnere

 Friedrich Bergius, nobelprisvinner i kjemi
 Max Born, nobelprisvinner i fysikk
 Hans Georg Dehmelt, nobelprisvinner i fysikk
 Paul Ehrlich, nobelprisvinner i medisin
 Theodor Mommsen, klassisk filolog og nobelprisvinner i litteratur, var professor i romerrett ved Universitetet i Breslau
 Otto Stern, nobelprisvinner i fysikk

Fakulteter
Det filologiske fakultet
Fakultet for biologiske fag
Fakultet for bioteknologi
Fakultet for geovitenskaper og miljøforming
Fakultet for historiske og pedagogiske fag
Fakultet for jus, administrasjon og økonomi
Fakultet for fysikk og astronomi
Fakultet for samfunnsfag
Fakultet for kjemi
Fakultet for matematikk og informatikk

Berømte alumni og professorer
 Adam Asnyk (1838–1897), dikter, forfatter
 Friedrich Bergius (1884–1949), nobelprisvinner (kjemi)
 Mikołaj Bobowski (1856–1922), litteraturhistoriker
 Max Born, nobelprisvinner (fysikk)
 Robert Wilhelm Bunsen, professor i kjemi, oppfinner av bunsenbrenneren
 Johann Gustav Gottlieb Büsching, professor
 Jacob Caro, professor i historie
 Franciszek Celakowski, professor i slavistikk
 Zygmunt Celichowski (1845–1823), studerte jus, filologi og historie; historiker, forlegger 
 Ignacy Chrzanowski (1866–1940), studerte filosofi og historie; litteraturhistoriker, professor ved Det jagellonske universitet
 Wojciech Cybulski (1808–1867), professor i slavistikk
 Józef Czapski (1797–1852), politiker
 Theobald Dächsel, protestantisk teolog
 Felix Dahn, professor
 Hans Georg Dehmelt (1922-), nobelprisvinner (fysikk)
 Wilhelm Dilthey, professor
 Felix von Dobschütz, superintendent i Oppeln (Øvre Schlesien)
 Ernst von Dobschütz, professor i luthersk teologi
 Jan Dzierżon (1811–1906), studerte teologi; pioner innen biavl
 Franz Joseph Dölger, professor i kirkehistorie
 Wilhelm Ebstein, studerte medisin
 Paul Ehrlich (1854–1915), nobelprisvinner (medisin)
 Gotthold Eisenstein, student og æresdoktor i matematikk
 Heinz Fraenkel-Conrat, medisinstudent, senere virolog og molekylærbiolog
 Gustav Freytag, professor
 Jan Gawroński (1892–1983), diplomat
 Fritz Haber, nobelprisvinner (kjemi)
 Hans Helfritz, jusprofessor og rektor ved universitetet, avsatt av nazistene
 Heinrich Hoffmann von Fallersleben, dikter og professor
 Bronisław Kader (1863–1937), kirurg, professor ved Det jagellonske universitet
 Antoni Kalina (1846–1906), studerte filologi og historie; etnolog, slavist 
 Jan Kasprowicz (1860–1926), studerte filosofi og litteraturvitenskap; dikter, dramaturg, kritiker, tolk
 Gustav Robert Kirchhoff: fysikkprofessor
 Wojciech Korfanty (1873–1939), studerte filosofi; journalist og politiker
 Wilhelm Kroll, professor i klassisk filologi
 Annelies Kupper, operasangerinne, studerte musikkvitenskap
 Marian Langiewicz (1827–1887), general
 Ferdinand Lassalle, politiker og grunnlegger av SPD
 Ksawery Liske (1838–1891), historiker, professor ved universitetet i Lviv
 Theodor Mommsen (1817–1903), klassisist og nobelprisvinner (litteratur) 
 Władysław Nehring (1830–1909), professor i slavistikk, filolog, lingvist, rektor ved universitetet
 Stefan Pawlicki (1839–1916), studerte filologi; prest, filosof, filosofihistoriker, professor, rektor ved Det jagellonske universitet
 Richard Pischel, professor i indologi
 Józef Kazimierz Plebański, (1831–1897), historiker
 Moritz Karl Ernst von Prittwitz, prøyssisk generalløytnant av infanteriet og festningsbyggdirektør i Ulm
 Józef Przyborowski (1823–1896), lingvist, litteraturhistoriker, arkeolog
 Jan Mikulicz-Radecki (1850–1905), kirurg, foregangsmann innen gastroskopi
 Friedrich von Raumer, professor
 Richard Roepell, professor i historie
 Friedlieb Ferdinand Runge, professor i kjemi
 Theodor Siebs, germanist
 Otto Stern (1888–1969), nobelprisvinner (fysikk), tok doktorgraden i Breslau
 Maciej Marek Sysło, professor i informatikk
 Joseph Wittig, professor i kirkehistorie
 Mieczysław Wolfke (1883–1947), fysiker, foregangsmann innen holografi og TV

Referanser

Eksterne lenker
 

Universiteter i Polen
Schlesien
Wrocław
Etableringer i 1702
Vitenskap i 1702