Ferenc Szálasi

Ferenc Szálasi (født 6. januar 1897 i Kassa, nå Košice i Slovakia, henrettet 12. mars 1946 i Budapest) var en ungarsk fascistisk politiker under andre verdenskrig. Han var Ungarns statsminister og diktator fra oktober 1944 til han flyktet for de fremrykkende sovjetiske styrker i 1945. Han deltok som offiser i første verdenskrig.

Szálasi ble etter andre verdenskrig dømt til døden og henrettet for krigsforbrytelser og forbrytelser mot menneskeheten.

Liv og virke

Bakgrunn 
Han ble født nord i det ungarske kongedømme i en del som nå er i Slovakia. Faren var soldat, og det var den yrkesvei Ferenc selv slo inn på. Faren var av blandet nasjonal bakgrunn, både armensk (et stykke bak i slekten var etternavnet Salossian), tysk, ungarsk, slovakisk og rusynsk. Hans armenske forfedre slo seg ned i Ebesfalva i  Transilvania i fyrst Mikael I Apafis dager. Ferenc Szálasis bestefar, som deltok som honvéd i  den ungarske revolusjon av 1848, giftet seg med en tysk kvinne fra  Wien, og deres sønn Ferenc Szálasi den eldre (født 1866) gikk på en militær kadettskole i Kassa, og ble senere tilknyttet Honvédség. Szálasis brødre, Béla, Károly og Rezső, tjenestegjorde også i den ungarske hær.

Szálasis mor var den gresk-katolske Erzsébet Szakmár (født 1875), som gav barna en religiøs oppdragelse. Szálasi bodde med moren frem til 1944.

Militær karriere 
Szálasi tjenestegjorde i Østerrike-Ungarns hær i første verdenskrig som offiser.

Han ble overført til generalstaben i 1925, og i begynnelsen av 1930-årene begynte han å vise interesse for politikk. Han ble tilhenger av «ungarnisme», som lå på den ekstreme nasjonalistiske ytterfløy, og hvis viktigste mål var et Stor-Ungarn som skulle ha de områder tilbake som landet hadde mistet ved Trianontraktaten.

Politiker 
Szálasi forlot hæren i 1935 for å vie seg til politikken, og opprettet «Partiet for Den nasjonale vilje». Det endte imidlertid med å bli forbudt, for den konservative regjering, utnevnt av riksforstander Miklós Horthy, forbød partiet.

Szálasi var imidlertid langt fra slått, og i 1937 opprettet han Det ungarske nasjonalsosialistiske parti. Men det endte også med å bli forbudt. Szálasi var imidlertid ikke helt uten støtte, han fikk den primært fra arbeiderne i industrien og fra de fattige i samfunnet.

Etter Anschluss i 1938, da Østerrike ble tilsluttet Det tyske rike, ble Szálasi og hans folk enda mer radikale, og han ble arrestert. Selv om han satt i fengsel ble han utnevnt til leder for Pilkorspartiet, som var en koalisjon av flere forskjellige partier. Ved valget i 1939 fikk partiet 30 seter, noe som gav en enorm innflytelse i ungarsk politikk.

Szálasi ble løslatt i 1940, men hans glede var kort, ettersom partiet ble gjort ulovlig tidlig i 1941.

Statsminister 
Partiet ble igjen lovlig i mars 1944. Med tysk hjelp gjennomførte Szálasi den 15. oktober 1944 et statskupp og ledet et pronazistisk regime hvis terror hovedsakelig rettet seg mot jøder og venstreorienterte. Pilkorsbevegelsen hadde et nært samarbeid med Adolf Eichmann. Han kunne nå fortsette de jødeaksjoner som var blitt innstilt av de ungarske myndigheter tidligere på året.

Eichmann forlangte gjennom den tyske ambassadør i Ungarn, Edmund Veesenmayer, og SS-representanten Otto Winkelmann, den 17. oktober 1944 av den nye ungarske innenriksminister Gábor Vajna, at landet skulle «låne ut» jøder til Det tyske rike. Den 18. oktober erklærte den nye regjering under Szálasi seg beredt til å stille ytterligere  jødiske menn og kvinner til disposisjon for tyskerne som arbeidsslaver (tvangsarbeid - munkaszolgalat) for rustningsindustrien til krigen var over. I alt ble   «utlånte jøder» overlevert frem til 1. desember 1944. Størsteparten av dem mistet livet enten under dødsmarsjer, i konsentrasjonsleirer eller ved anleggsarbeider på den såkalte Südostwall.

Ytterligere  jøder ble ofre for Szálasi-regimets aktive mordkommandogrunner i Budapest.

Szálasi og Pilkorspartiet stod bak et redselsregime, som var noe av det verste i alle de land som havnet på tysk side under annen verdenskrig. Han flyktet med de tilbaketrekkende tyske styrker vestover.

Etter nederlaget 
Ved krigens avslutning ble Szálasi tatt til fange av amerikanerne i Mattsee i Bayern den 6. mai 1945. De utleverte ham til Ungarn i oktober samme år. I Budapest ble han stilt for en folkedomstol. Han ble dømt til døden for krigsforbrytelser og forbrytelser mot menneskeheten. Den 12. mars 1946 ble han offentlig henrettet ved hengning, sammen med Károly Beregfy, Gábor Vajna og József Gera.

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker 
 
 url=http://hnn.us/roundup/entries/19019.html wayback=20070930031154 “Dark chapter in Hungary's history”. I: George Mason University’s History News Network HNN 
 

Personer fra Košice
Ungarske statsministre
Ungarske offiserer
Arméoffiserer
Personer fra første verdenskrig
Ungarere fra andre verdenskrig
Kollaboratører med Nazi-Tyskland
Personer dømt for forbrytelser begått under andre verdenskrig
Ungarere dømt for forbrytelser
Personer dømt for forbrytelser mot menneskeheten
Personer dømt for krigsforbrytelser
Henrettede personer
Personer henrettet ved hengning