Brushane

Brushane eller brusfugl (Calidris pugnax) er en monotypisk art av vadefugl som inngår i snipefamilien (Scolopacidae). Arten karakteriseres av lange styltelignende lemmer og et halvlangt, rett og spisst nebb. Hannene utviser dessuten ei karakteristisk brusende fjærdrakt (hode og halspryd) i paringstiden, noe som er opphavet til det norske navnet på arten, og arten hekker blant annet i Skandinavia, herunder fåtallig i Norge.

Taksonomi 
Arten var tidligere plassert i den monotypiske slekten Philomachus, men nyere studier indikerer at den tilhører i Calidris.

Biologi 
Arten utviser ekstrem kjønnsdimorfisme, i det hanner blir mer praktfulle og ganske mye større enn hunner. Hannenes fjærdrakt er svært variert i utfarging, og han har en svært karakteristiske brusepryd på halsen og hodet når han er i hekkedrakt. Hannen blir  lang, veier , og har et vingespenn på . Hunnen blir  lang, veier , og har et vingespenn på .

Brushanen er en trekkfugl. Arten hekker i Nordvest- og Nord-Europa østover gjennom Sibir til Tsjuktsjerhalvøya og Okhotskhavet. Fuglene overvintrer i Vest-Europa, Middelhavsområdet og Afrika sør for Sahara og videre østover til Det indiske subkontinent og Sørøst-Asia, inkludert De store Sundaøyer og Filippinene.

De fleste fuglene overvintrer i Afrika, spesielt i deler av Sahel. Man regner med en totalbestand på mer enn 2 millioner fugler, hvorav den ene halvparten overvintrer i det vestre Afrika og den andre halvparten i det østre Afrika og videre østover mot Sørvest-Asia. I Norge og Sverige regner man med en samlet bestand på cirka  hekkende par, med ytterligere  par i Finland.

Arten er polygam, og i Nordvest-Europa legger normalt hunnen eggene tidlig i mai; i Sverige fra midten av mai og i Finnmark fra begynnelsen av juni. På hekkeplassene hekker fuglene i semi-kolonier, med en tetthet mellom redene på cirka  per hektar. Ofte kan redene ligger kun få meter fra hverandre. Eggene legger med et intervall på  timer, og teller ofte tre egg totalt. Inkubasjonstiden er  dager. Hunnen ruger eggene og passer ungene, som blir fygedygtige omkring  dager gamle, alene.

Inndeling 
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Piersma & Bonan (2019).

 Charadriiformes, vade-, måse- og alkefugler
 Chionidi, slirenebbfugler
 Charadrii, lofugler
 Scolopaci (Limicoli), snipefugler
 Pedionomidae, slettevandrerfamilien
 Thinocoridae, rypesnipefamilien
 Rostratulidae, riksesnipefamilien
 Jacanidae, bladhønsfamilien
 Scolopacidae, snipefamilien
 Numeniinae, 
 Limosinae, 
 Calidrinae, 
 Arenariini, 
 Calidrini, 2 slekter, 28 arter (hvorav 3 er utdødd)
 Calidris, 24 arter med tilsammen 43 taxa
 C. tenuirostris, sibirsnipe, (monotypisk)
 C. canutus, polarsnipe (islandssneppe), (seks taxa)
 C. virgata, brottsnipe, (monotypisk)
 C. pugnax, brushane, (monotypisk)
 C. falcinellus, fjellmyrløper (brednebbsnipe), (to taxa)
 C. acuminata, spisshalesnipe, (monotypisk)
 C. himantopus, styltesnipe, (monotypisk)
 C. ferruginea, krumnebbsnipe (tundrasnipe), (monotypisk)
 C. temminckii, temmincksnipe (temminksnipe), (monotypisk)
 C. subminuta, langtåsnipe, (monotypisk)
 C. pygmaea, skjesnipe, (monotypisk)
 C. ruficollis, rødstrupesnipe (ruststrupesnipe), (monotypisk)
 C. alba, sandløper (polarløper, strandløper), (to taxa)
 C. alpina, myrsnipe, (ti taxa)
 C. ptilocnemis, klippesnipe, (fire taxa)
 C. maritima, fjæreplytt (fjærepist, fjæremus), (monotypisk)
 C. bairdii, gulbrystsnipe, (monotypisk)
 C. minuta, dvergsnipe, (monotypisk)
 C. minutilla, pygmesnipe (pygmésnipe), (monotypisk)
 C. fuscicollis, bonapartesnipe, (monotypisk)
 C. subruficollis, rustsnipe, (monotypisk)
 C. melanotos, alaskasnipe, (monotypisk)
 C. pusilla, sandsnipe, (monotypisk)
 C. mauri, beringsnipe (berigsnipe), (monotypisk)
 Prosobonia, (polynesiasniper), 4 arter (hvorav 3 er utdødd)
 Scolopacinae, 
 Tringinae, 
 Turnici, springvaktelfugler
 Lari, måkefugler

Referanser

Eksterne lenker 
 

Snipefugler
Fugler på norsk rødliste
Fugler formelt beskrevet i 1758
Dyr formelt beskrevet av Carl von Linné