Brunkinnskogtrost

Brunkinnskogtrost (vitenskapelig navn Catharus ustulatus) er en fugl i trostefamilien (små til mellomstore spurvefugler). De hekker i Nord-Amerika og er trekkfugler som overvintrer i Sør-Amerika. På engelsk kalles brunnskinnskogtrosten for Swainson's thrush (Swainsons trost) og er oppkalt etter den engelske ornitologen William Swainson. Brunkinnskogtrosten er veldig lik gråkinnskogtrost  både i størrelse og utseende, og har i stor grad overlappende utbredelse. Brunskinnskogtrosten er imidlertid mye mer sky og holder seg i større grad unna menneskelig aktivitet enn det gråkinnskogtrosten gjør. Brunkinnskogtrost kan skilles fra gråkinnskogtrost ved at den har litt tydeligere øyering og et mye mer markert kinnparti.

Beskrivelse 
Brunnskinnskogtrosten er 16-20 cm lang med et vingespenn på rundt 30 cm, vekten er 23-45 gram. Fargene i fjærdrakten består av olivenbrun overside og nesten hvit underside med mørke markeringer som blir lysere bakover sidene. Rundt øynene har de en lysebrun ring. De har orange-rosa bein.

Leveområde 
Brunkinnskogtrost er en amerikansk trosteart som hekker i Alaska, østover i et bredt belte over nordlige Canada til og med Newfoundland. Dessuten i de nordøstligste statene av USA og i de vestligste statene sørover langst stillehavskysten til  de sørligste delene av California. Overvintring skjer i Mellom-Amerika fra sørlige Mexico, og i vestlige Sør-Amerika langs og på begge sider av Andes sør til nordvestre Argentina.

Hekking 
Hekking skjer i skogshabitat, hovedsakelig i barskog, men også i blandet løvskog. De bygger rede på horisontale grener. Redet bygges av langt gress og strå, som pakkes med kline og fôres med mykt gress. Det har form av en kopp. Hunnen legger 2–5 egg (normalt 3–4). Eggene klekker normalt 10–16 dager etter de er lagt, hvoretter ungene blir fulgt opp i redet gjennom ca to uker. Avkommet er uavhengig etter ca tre uker.

Føde 
Brunkinnskogtrosten spiser insekter, bær og frukt, både på skogbunnen (bakken) og høyere opp i busker og trær.

Observasjoner i Norge og Europa 
Enkeltindivider kan komme over til Europa i trekktiden. Tilsammen er ca 75 observasjoner gjort i Europa hvorav 5 i Norge. Flesteparten av disse er i oktober måned.

Underarter 
Fire underarter er anerkjent: Cathartus ustulatus alame, C. u. swainsoni, C. u. ustulatus og C. u. oedicus. I enkelte klassifiseringer som EBird/Clements Checklist v2019 er C. u. swainsoni delt i tre underarter slik at de opererer med totalt seks underarter. Underartene Cathartus ustulatus alame og C. u. swainsoni holder til i den østre delene av de sommerlige leveområdene, mens  C. u. ustulatus og C. u. oedicus holder til i de vestre delene. Med en liten overlapp mellom de to områdene. DNA-analyser bekrefter forskjellene mellom de to østre og de to vestre underartene og viser at de startet å divergere for ca 10.000 år siden. Dette sammenfaller med når siste istid tok slutt i Nord-Amerika og kan forklares ved at fuglene fulgte isen nordover og de ble spredt på større områder enn de hadde holdt til i før istiden tok slutt.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 
 Species Factsheet: Catharus ustulatus. Hentet ut 10. april 2015.
 IBC - The Internet Bird Collection: Turdus serranus. Hentet ut 10. april 2015.
 Clements, J. F., T. S. Schulenberg, M. J. Iliff, D. Roberson, T. A. Fredericks, B. L. Sullivan, and C. L. Wood. 2014. The Clements checklist of birds of the world: Version 6.9.. Hentet ut 10. april 2015.

Troster
Fugler formelt beskrevet i 1840
Argentinas fugler
Belizes fugler
Bolivias fugler
Brasils fugler
Canadas fugler
Colombias fugler
Costa Ricas fugler
Cubas fugler
Den dominikanske republikks fugler
Ecuadors fugler
El Salvadors fugler
Guatemalas fugler
Haitis fugler
Honduras' fugler
Mexicos fugler
Nicaraguas fugler
Panamas fugler
Perus fugler
USAs fugler
Venezuelas fugler