Xuande-keiseren

Xuande-keiseren (kinesisk: 宣德, født 25. februar 1398 eller 16. mars 1399 i Beijing, død 31. januar 1435 samme sted ) var keiser av Kina under Ming-dynastiet, og regjerte mellom 1425 og 1435. Tempelnavn: Xuanzong (宣宗) (det var også andre keisere med navnet Xuanzong). Han var født Zhu Zhanji, og var sønn av Hongxi-keiseren og keisergemalinnen Zhang.

Hans regjeringetid var preget av politisk og økonomisk stabilitet, velstand og kulturell blomstring.

Liv og virke

Bakgrunn
Som barn ble han øvet i militær teknikk av sin farfar keiser Yongle-keiseren, og han skulle som keiser senere anse seg selv som en kriger. Han tok ham ofte med på krig, jaktutflukter og inspeksjonsreiser.

Keiser
Som Xuande-keiseren var han meget allsidig. Han var ikke bare en dyktig byadministrator, men behersket også ridekunst, bueskyting, kalligrafi og maleri. 

To viktige tiltak som han gjennomførte i sin periode var å slå tilbake sin opprørske farbror Zhu Gaoxu som anså seg å ha rett til tronen, og etableringen av palassutdannelsen for eunukker.

Etter et avbrudd under den foregående keiser tilot Xuande-keiseren at eunukken Zheng Hes flåteekspedisjoner ble gjennomtatt for en siste gang.

Xuande-keiseren ble etter sin død betraktet som et bilde på det gode konfucianske keiserideal; han skydde ikke militær konfrontasjon, var en utmerket statsmann, fremmet kunst og kultur og var selv en dyktig kunstner. Hans regjeringstid var preget av stabilitet, velstand og kulturell blomstring, og betraktes dermed som et høydepunkt i det tidlige Ming-dynastiet. Etter vestlig mål kunne han kanskje sammenlignes med det ideelle renessansemenneske. 

Han er blitt bedømt som den nest dyktigste maler av alle kinesiske keisere, nest etter Songdynastiets keiser Huizong. 

Keiser Xuande døde i 1435, 36 år gammel, etter å ha regjert i ti år. Han ble begravd i Jingling i Minggravene nord for Beijing.

Litteratur

Referanser 

Kinesiske Ming-keisere
Kinesiske malere
Malere under Ming-dynastiet
Personer fra Beijing