Åsa Waldau

Åsa Maria Waldau (født Jakobsson, 26. oktober 1965 i Örebro i Örebro län i Sverige)  er en svensk pastor og sanger, kjent fra den såkalte Knutby-saken. Hun utnevnte seg våren 2000 til å være «Kristi brud» mens hun var pastor i Filadelfiamenigheten i Knutby, som en av seks pastorer. Under rettssakene etter at hennes lillesøster Alexandra Fossmo ble myrdet og sektmedlemmet Daniel Linde skutt og så vidt overlevde, var mediefokuset på Åsa Waldau enormt.

Bakgrunn 
Åsa Waldau er datterdatter av Willis Säwe,Willis Säwe arvtaker til den store Lewi Pethrus som stiftet den svenske pinsekirken. Selv vokste ikke Waldau opp i noe religiøst hjem, hun ble angivelig frelst som 16-åring på en sommerbibelskole dit en venninne tok henne med. Åsas mor var sterkt kritisk til pinsebevegelsen, og det endte med at datteren kom i fosterhjem. På den tiden skilte foreldrene seg. 

Flyteknikeren Per-Arne Waldau var eldstebroder i pinsemenigheten i Knutby, mens hans sønn Patrik var aktiv i ungdomsvirksomheten i Uppsala. En dag i 1992 kom 16 år gamle Patrik hjem med den ti år eldre Åsa Björk, som da lå i skilsmisse og var blitt avsatt som barnepastor i Uppsala. I Knutby-menigheten var flere enige om at hun måtte være «ilden» som skulle komme til dem. Hun var flink å spille piano og hadde sangstemme. Åsas svigerfar tok alltid hennes parti i menigheten og kunne slenge henne over skulderen for å vise andre hvor nært de stod hverandre, noe hans kone skal ha likt mindre godt. Det fulgte uro med Åsa. I Uppsala hadde hun vært barnepastor, men sådde splid mellom foreldre og barn, og orienterte seg mot gutter i pubertetsalderen som hun ofte ble fysisk intim med. Paret giftet seg straks Patrik var 18 år gammel. Han hadde planlagt å bli flytekniker som sin far, men angivelig viste Jesus seg for Åsa og sa at hennes mann skulle bli bilmekaniker i stedet. Og slik ble det. Deretter var Patrik lastebilsjåfør.

Tirsa, «Kristi brud» 
I Knutsby-menighetens årsrapport for 1998 stod at de trodde på Guds tiltale «om at en ild skal spre seg fra Knutby, en ild som er kommet til oss på mange ulike måter».  Dette ble nå tolket som at ilden hadde vist seg i Åsa Waldaus skikkelse.  I mars 1999 da denne årsrapporten forelå, hevdet Åsa å ha hørt av Jesus at hun skulle kjøpe en gullring med syv diamanter. Den kjøpte hun i Gränby og fikk inngravert et bibelord: «Hun som jeg har min lyst i». 29. mars 1999 formaliserte Åsa sin angivelige pakt med Jesus. Bare pastor Helge Fossmo fikk delta i seremonien. Åsa tok selv ringen på. Til Fossmo sa hun at om han rørte henne under seremonien, «kom han til å dø». Deretter gikk hun hjem, men underveis ga Gud henne navnet «Tirsa», hentet fra Høysangen 6,4: «Du er vakker som Tirsa, min elskede.»Salomos høysang 6,4 Åsa Waldau lovet Jesus troskap, og mente at Bibelens ord handlet om henne. 

Hun var ikke selv bibelkyndig, og satte Fossmo til å finne bibelord som kunne fastslå at begrepet «Kristi brud» viser til en person. På Fossmo-familiens hytte i Gudbrandsdalen i sommerferien 1999 siterte Fossmo for Åsa Waldau fra Johannes åpenbaring 19,7: «Lammets bryllup er kommet, og hans brud har gjort seg rede» - alternativt tolket som kristendommen, menigheten eller Israel. Men Fossmo sa: «Hvis bruden er et menneske, så må det være deg.» De ble enige om å bare dele dette med hennes mann Patrik som sa: «Gud har forklart meg at jeg bare skal forvalte deg til Jesus selv tar over. For du er Jesu brud.» Slik ble Knutsby-menighetens teologi utviklet: Åsa Waldau fikk et innfall som måtte bekreftes av Patrik, og så ble Helge Fossmo satt til å finne passende bibelsitater som underbygget dette.  

Enda hun som pastor tjente kr 25.000 i måneden, var Åsa Waldau bare sporadisk å se. Våren 2000, tre måneder etter at Fossmos kone Helene ble funnet død i badekaret under merkelige omstendigheter, hevdet Åsa å motta et budskap fra Jesus som hun skrev ned på 14 sider etter Jesu diktat og kalte «Tirsa-profetien». At Åsas spådom om Guds vilje med Helene (at hun skulle «gå bort») slo til, hadde styrket hennes posisjon i menigheten og hennes selvbilde. Nå ville hun som «Tirsa» leve adskilt, for Jesus mente angivelig at hans utvalgte ikke skulle trenge å arbeide eller bevege seg blant demoner og synd. Hun skulle bare være elsket og hvile i fanget til Jesus, som i «Tirsa-profetien» signerte som «Dodjadid» (hebraisk for «elskede»), og beskrev hvor intenst han lengtet etter å tilfredsstille henne seksuelt. «Jeg hadde deg i tankene allerede ved verdens skapelse, og jeg har ventet deg helt siden da. Det er deg jeg har valgt blant alle mennesker på jord til å elske høyest.»

Legen og psykoterapeuten Rigmor Robèrt beskrev Waldaus profetier i Dagens Medicin, der hun hevdet at «Tirsa-profetien» var utløsende for drapshandlingene i menigheten. I Knutby trodde man at verdens undergang ville finne sted den dagen Åsa Waldau feiret bryllup med Jesus. Det kom tidlig i omløp et bilde i menigheten av Jesus, vandrende mot Knutby i motlys, røft kledd i trange jeans og skinnjakke. Det var ikke lenge til; i 2000 mente Knutby-menigheten at det var syv år igjen til verdens ende, og i den tiden var Åsa Waldau fritatt for husarbeid og barnepass, hun skulle bare be og gjøre seg vakker. Hun skulle vinne det svenske kongehuset for Gud, reise verden rundt i eget fly og utbre sitt budskap. De eneste som var rene nok til å bli frelst ved Jesu gjenkomst, var Åsas nærmeste krets.

Våren 2000 ble Åsa Waldau forlatt av sine jordiske menn. Helge Fossmo trakk seg etter sin første kones død unna Waldau som hadde vært hans elskerinne, mens hennes mann Patrik stod i forhold til Fossmos leieboer Maria Nilsson. En dag fortalte Patrik at Gud hadde sagt det var meningen at Åsa skulle «gå hjem», dvs. dø, så hun og Jesus fikk fullbyrde pakten. Resten av menigheten skulle leve videre frem til bryllupet. Snart begynte menigheten å be om at Åsa skulle få «hjemgang» i daglige bønnestunder hjemme hos Kristina og Jonas Kuling. Åsa skulle slippe å vente på sin brudgom i syv år. Slik ville også Patrik bli fri til å gifte seg med Maria. Men i 2000 flyttet ekteparet Susann og Urban Fält til Knutby. Snart het det seg at Jesus ville at Urban skulle fullbyrde det seksuelle forholdet som Jesu stedfortreder. Åsa sammenlignet sine menn med treenigheten, der Urban var den hellige ånd, Patrik var Faderen og Fossmo var Jesus. Urban ble pastor med mottoet «Ingen kommer til himmelen uten gjennom Knutby».

Dagen etter at hans kone Helene ble funnet død i badekaret 18. desember 1999, fikk Helge Fossmo høre av sektmedlemmet Alexander Westman at Gud hadde fortalt ham at Fossmo skulle gifte seg med Åsas 15 år yngre søster Alexandra - som Westman selv var forlovet med. Åsa formidlet dette til søsteren, men advarte Fossmo: «Jeg vil aldri høre at du elsker henne mer enn du elsker meg.» Alexandra var glad over planen, men også hun ble advart om at Fossmo «tilhørte Åsa». 19-åringen fikk nå ansvaret for Fossmos tre morløse barn og husholdningen hans. De giftet seg 25. november 2000.

Ekteskapet fungerte dårlig, og og i april 2001 innledet Fossmo et forhold til Sara Svensson som også var gift. De forklarte utroskapen sin som «en lydighetshandling overfor Gud», og snart flyttet Svensson inn hos Fossmo, og overtok både husarbeidet og Alexandras plass i ekteparets seng. Menigheten så ut til å oppleve Fossmo og Svensson som et par, og mer eller mindre forventet at ektefellene deres ville «gå hjem» slik at dette kunne skje.

Svensson hadde høy status hos Åsa, og hadde hedersplassen ved hennes side da Åsa ble kronet som himmelens dronning høsten 2001 (og deretter underskrev som «Dronning Tirsa»). Men i 2003 ble Åsa sint over at Svensson mente det var galt av Åsa å oppmuntre henne til å gifte seg med feil mann. Ekteskapet ble oppløst i mai 2003, men nå hadde Åsa ombestemt seg, og følte i ånden at det ble feil om Fossmo og Svensson fikk gifte seg.

I løpet av 2003 ble Svensson helt utfrosset av menigheten og fikk bare støtte fra Fossmo. Tankene hennes sirklet rundt hvordan Gud motsa seg selv i Bibelen: «Du skal ikke slå i hjel» men også: «drap har sin tid». I Fjerde Mosebok 25,7-8 fortelles om Pinhas, Arons sønnesønn, at da han så en israelitt gå inn på et soverom med en midjanittisk kvinne, grep Pinhas et spyd, fulgte etter «og stakk spydet tvers gjennom både israelitten og kvinnen, så det gikk inn i livet på henne. Da stanset pesten som herjet blant israelittene.»4. Mos 25, 7-8 Da måtte det være rett at Pinhas drepte, ettersom det vendte Guds vrede bort. 

Siden Åsa var ansett for å være «ett med Jesus» og mislikte Svensson, fikk Svensson for seg at Gud mislikte henne like sterkt. I notatene hennes, fulle av skyld og skam, skrives bokstaven T (for «Tirsa») stadig større og mørkere. Nå begynte Fossmo selv å tvile på Åsa. Hadde Svensson virkelig hatt onde hensikter, burde vel «Kristi brud» merket dette fra starten. Enten måtte Åsa ha tatt feil i starten, eller så tok hun feil nå. Men hun hevdet at det var hennes rett å endre mening når som helst om hva det skulle være, for det gjorde Gud, han motsa også seg selv i Bibelen. 

Dagen før Fossmo skulle reise til Hong Kong sammen med sin kone, snek han seg ut for å treffe elskerinnen Anette, gift med Daniel Linde. I stedet ble han oppringt av en vettskremt Alexandra. Noen hadde slått henne med hammer mens hun lå og sov. Svensson forklarte: «Jeg trodde Gud ville hente hjem Alexandra hvis jeg viste lydighet.» Hun mente derfor det holdt med ett slag mot tinningen. I stedet våknet Alexandra. Svensson fikk beskjed om å forlate Knutby straks, men saken ble ikke anmeldt, og Alexandra dro med sin mann til Hong Kong. 

Høsten 2003 spurte Åsa pastor Fossmo om han kunne sende sms uten at avsender var synlig. Snart begynte Åsa å sende sms til Fossmo som han da videresendte til Svenssons mobil med skjult avsender. Hun hadde da forbud mot å vise seg i forsamlingen. I denne sårbare tilstanden mottok hun oppfordringer som denne: «Det du vet du må gjøre, sørg for å gjøre det før 25.11.» dvs. Fossmos bryllupsdag. Det kom et anonymt brev til hans kone: «Dette blir deres siste bryllupsdag.» Svensson fikk flere tekstmeldinger med budskapet: «Å hjelpe ham til frihet er din vei til frihet.» 

Om morgenen 8. januar 2004 kjørte Fossmo et reisefølge til Arlanda lufthavn: Åsa, hennes elsker Urban, hennes mann Patrik og Patriks elskerinne Maria på tur til London. Det er uvisst om de virkelig dro. I avhørene sa et vitne at Åsa ble i Knutby. Natten etter sendte Fossmo en sms til Svensson om at han sov inne hos sine barn. Hun ringte og sa at hun stod utenfor hos Daniel. Så ringte Samuel Frankner og sa at Daniel var skutt. Fossmo løp dit. Etterpå ble hans kone funnet skutt og drept i sin seng.    

Før Fossmo ble pågrepet i slutten av januar, skal Åsa ha tatt hendenes hans og sagt: «Hvis du ytrer et ord om at jeg står bak tekstmeldingene, kommer du til å miste datteren din på samme måte som du mistet Helene.» Han ble skremt, og visste derfor ikke annet å si om tekstmeldingene i retten at han «måtte jo hjelpe Gud litt i gang».

Etter drapsnatten 
Etter drapshandlingene i januar 2004 tok mange i Knutby avstand fra menigheten, og folk fra menigheten i kommunale stillinger måtte omplasseres. Men i desember 2005, nesten to år etter mordet på søsteren, ble «Kristi brud» lansert som plateartist. Menigheten drev også Gränsta Spa i Knutby, og ekteparet Kuling hadde produsert Åsa Waldaus CD. Deres datter Linnéa har siden utgitt boken Knutbyflickan der hun forteller om sin oppvekst i menigheten. Hun hadde vært et problembarn frem til familien flyttet til Knutby da hun var fem år. Her falt ting på plass, men med årene fikk hennes mor Kristina høre at hun ville komme til helvete - fordi hun var mer knyttet til sine barn enn til Åsa Waldau. Også datteren ble truet med helvete, om hun ikke ble overlatt til menigheten og Åsa. Deretter ble Kristina utestengt. Selv ble Linnéa Kuling Åsas «datter», men i realiteten oppvartende tjener for Åsas datter. Det var en plikt å adlyde Åsas egne barn. I 2016 kom det for dagen at pastor Urban Fält som var Åsa Waldaus elsker, hadde misbrukt sektmedlemmer slik at Åsa Waldau «fikk fred». Da forlot Linnéa menigheten.

Waldaus to barn Emma og Victor Jacobsson vokste opp i sekten. Victor var 16 år da han fikk vite av sin eldre søster at moren deres var «Kristi brud». Han kjente seg uønsket, siden han ikke lenger forstod sin plass i dette. Som Åsas barn fikk Emma og Victor en lederposisjon: «Vi styrte med dem.» Som voksen angrer han dette og mener hans mor får stå for sine handlinger: «Hun er et menneske som fikk for mye oppmerksomhet, tok for mye plass og gjorde feil.» Emma Jacobsson forteller at hun fikk smykker og gaver av sektmedlemmer fordi de ville holde seg inne med hennes mor. Selv fikk hun bare treffe sin mor på avtalte tider, og hun fikk ikke ha kontakt med sin fars foreldre. Som 13-åring forelsket hun seg i en gutt som kledde seg annerledes enn de andre i menigheten, og hun tok kontakt med ham da sekten ble nedlagt. De har en datter sammen.

Domfellelse 
I mai 2015 ble det tatt ut tiltale mot Åsa Waldau og to andre i menigheten for mishandling. Det var åtte fornærmede i saken. Waldau ble i Uppsala tingrett dømt til betinget fengsel og 120 timers samfunnstjeneste for åtte tilfeller av mishandling. Ifølge dommen sparket Waldau en kvinne i magen og slo hodet hennes i veggen. En annen kvinne fikk hodet dunket mot et skap og ble lugget så hårtuster løsnet. En tredje kvinne forklarte at hun ble bitt i ansiktet og fikk en gaffel stukket i hånden. En mann ble slått i ansiktet så han blødde neseblod. Tidligere pastor Urban Fält ble idømt 160 timers samfunnstjeneste for seksuell utnyttelse av en 17 år gammel jente.

Diskografi 
 2005 – Mitt hjärta<ref>[https://www.discogs.com/artist/8154980-%C3%85sa-Waldau «Mitt hjärta»; discogs]</ref> Hun hadde samme året en opptreden i God morgen Norge''.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Svensker
Kristne predikanter
Personer fra Örebro