Det første serbiske opprøret

Det første serbiske opprøret var en serbisk nasjonal revolusjon som varte fra 1804 til 1813. Revolusjonen var en reaksjon på at dahijene, janitsjarenes ledere, henrettet flere høytstående personer i det serbiske samfunnet tidlig i 1804 for å hindre opprør blant serberne.  I Serbia er dette kjent som Seca knezova (Slakten av knjazene).       

Mange overlevde derimot janitsjarenes henrettelser, inkludert Karađorđe. I februar 1804 startet han et opprør i sentrale Serbia. Med militær støtte fra Det osmanske riket evakuerte janitsjarene Beograd i juli 1804, og søkte tilflukt på øya Ade Kaleh. En gruppe serbere drepte de fire dahijene, og janitsjarene ble bekjempet.      

Serberne ønsket økt selvstyre innenfor Det osmanske riket, men partene ble ikke enige, og i 1805 erklærte osmanene krig mot Serbia.      

Den serbiske hæren beseiret osmanene ved Ivankovac i 1805, Mišar, Deligrad og Beograd i 1806. Tross seierne ønsker mange av de serbiske militære lederne å avsette Karađorđe, og de organiserte en rekke opprør mot ham. I 1813 innledet osmanene en stor offensiv mot serberne, som slo ned opprøret.

Referanser 

Serbias historie
Konflikter i 1804
Konflikter i 1813
Det første serbiske opprøret
Napoleonskrigene