Otocinclus

Otocinclus bororo
 Otocinclus caxarari
 Otocinclus cocama
 Otocinclus flexilis
 Otocinclus hasemani
 Otocinclus hoppei
 Otocinclus huaorani
 Otocinclus macrospilus
 Otocinclus mariae
 Otocinclus mimulus
 Otocinclus mura
 Otocinclus tapirape
 Otocinclus vestitus
 Otocinclus vittatus
 Otocinclus xakriaba

Otocinclus er en gruppe harniskmaller.
Slekten ble beskrevet av Edward Drinker Cope i 1871. 
Navnet kommer fra gresk oto, «øre», og det latinske cinclus som betyr «flettverk», noe som henspiller på hullene som Otocinclus-mallene har i hodet ved ørene.

De er utbredt på Andes-siden av Sør-Amerika, fra nord i Venezuela til nord i Argentina.

Utseende og anatomi 
Som andre harniskmaller, har Otocinclus en understilt sugekjeft, og rader av panserplater som dekker kroppen. De er stort sett små i størrelse; Otocinclus tapirape er den minste av artene med bare 2,4 cm kroppslengde, mens Otocinclus flexilis er den største, og blir rundt 5,5 cm lang. De blir ikke større enn 60 mm.

Økologi 
Disse fiskene er stort sett planteetere, og dagaktive. De finnes nær vannflaten, men holder seg ofte blant vegetasjon eller andre strukturer. De legger egg som klistrer seg til underlaget, og mangler yngelpleie i kontrast til mange andre harniskmaller hvor hannen bygger et rede og vokter eggene.

Akvaristikk 
Otocinclus er populære akvariefisk. De kjøpes ofte som algeetere, og passer best til denne jobben i små akvarier. I motsetning til mange andre harniskmaller, bør disse holdes i grupper.

En av de mest populære arten av Otocinclus har vært Otocinclus affinis, men denne har nå blitt flyttet ut i gruppen Macrotocinclus.

Eksterne lenker 
 

Harniskmaller
Akvariefisk
Fisker formelt beskrevet i 1871
Dyr formelt beskrevet av Edward Drinker Cope