Son Gokū

Son Gokū (孫悟空) er en fiktiv figur i den japanske manga- og anime-serien Dragon Ball. Navnet hans er den japanske stavemåten for Sūn Wùkōng, hovedpersonen i det kjente kinesiske verket Reisen mot Vest (西遊記 Xīyóu-jì), som Dragon Ball opprinnelig var basert på. I kapittel 197 avsløres det at Gokū i virkeligheten er en saiyaner fra planeten Vegeta, og at hans virkelige navn er Kakarrot (カカロット Kakarotto), et ordspill på det engelske ordet for gulrot, carrot.

Biografi 
I starten av serien er Gokū uvitende om hvordan ting fungerer, men blir etter hvert mer og mer klar over hvordan ting forholder seg. Gokū møter mange sterke fiender og vokser selv sterkere og sterkere for hver kamp. Han er med i mange turneringer og vinner én over Piccolo, en ond djevel som blir snill etter hvert. Men så dukker Saiyanerne opp for å hente Gokū eller Kakarrot som han egentlig heter. Gokū dør i kampen mot Radits som er broren hans, men Piccolo får drept ham med Makankōsappō (spesialteknikken han har utviklet for å drepe Gokū).

Da er Nappa og Vegeta, to enda sterkere Saiyanere, på vei for å drepe alle på jorden og få kloa i Dragon Balls, men det slår feil når de vekker Gokū til live. Han er nå er blitt ekstremt sterk. Mange av vennene hans dør i kampen mot Nappa, men Gokū banker ham opp og begynner deretter å slåss mot Vegeta. Gokū, Gohan og Kuririn vinner til slutt over ham, og Vegeta blir hardt skadet og flykter til planeten Freeza 79 med kapselen sin.

Gokūs teknikker 
Under seriens gang har Gokū plukket opp et antall kampteknikker:
かめはめ波 (Kamehame-ha)
Betydning: Navnet «Kamehame-ha» kommer fra den kjente Hawaiiske kongen Kamehameha, og inneholder også stavelsen «kame», som er japansk for skilpadde, hvilket knytter teknikken til dens skaper, Kame Sennin. Den siste stavelsen, «ha», betyr her også «stråle».
Utviklet av: Kame Sennin
Beskrivelse: Teknikken innebærer konsentrering av ki på ett punkt, for så å sende denne energien gradvis ut i form av en stråle. Tradisjonelt blir energien samlet mellom håndflatene som holdes i form av en bolle, før en retter håndflatene fremover og slipper energien løs, men dette er ikke påkrevd, og gjør det entakelig bare enklere å holde på energien mens den bygges opp. Gokū har blant annet avfyrt en Kamehame-ha både med en enkelt hånd og med føttene.
ジャン拳 (Jan-ken)
Betydning: «Jan-ken» er det japanske navnet på spillet stein, saks eller papir. «Ken» betyr her «hånd» eller «neve», som i stavemåten av det virkelige spillet, men stavelsen «Jan» skrives her med katakana fremfor hiragana.
Utviklet av: Gokūs adoptivfar, Son Gohan
Beskrivelse: Jan-ken er egentlig tre forskjellige teknikker, hvor hånden formes som en av de tre formene i spillet. Jan-ken Gū (stein) utføres med en knyttet neve, Jan-ken Choki (saks) utføres med to fingre pekende fremover, siktet med motstanderens øyne, mens Jan-ken Pā (papir) utføres med en flat hånd hvor den nederste delen av håndflaten brukes som trykkpunkt.
残像拳 (Zanzō-ken)
Betydning: Direkte oversatt, «etterbildeneve»
Utviklet av: Mest sannsynlig Karin
Beskrivelse: Ved å manipulere ki skaper man et stillestående etterbilde av seg selv mens man beveger seg så raskt til siden at motstanderen ikke oppfatter dette. Med trening er det mulig å skape flere etterbilder mens man beveger seg. Ekstremt høy hurtighet er påkrevd for å bruke teknikken.
狂拳 (Kyō-ken)
Betydning: Kyōken betyr «gal hund», men her har Gokū byttet ut det opprinnelige kanji-tegnet for «ken» med kanji-tegnet «ken» for neve, som vist over.
Utviklet av: Son Gokū
Beskrivelse: Brukeren later som om hen er en hund med rabies, og kaster seg mot motstanderen, for så å sette inn et slag mot et ubeskyttet område mens modstanderen prøver å forsvare seg mot det opprinnelige angrepet, forhåpentlig skrekkslagen. Grunnet ordspillet i navnet, som må leses for å forstås, ble bruken av Kyō-ken fjernet fra anime-adapsjonen av kapitlet hvor denne teknikken brukes.
猿拳 (Saru-ken)
Betydning: Direkte oversatt, «apeneve».
Utviklet av: Son Gokū
Beskrivelse: Utøveren later som om hen er en ape, og angriper motstanderen på måter en ape kunne gjort, mens en gjør sitt beste for å irritere motstanderen til å bli ukonsentrert.
太陽拳 (Taiyō-ken)
Betydning: Direkte oversatt, «solneve».
Utviklet av: Antakelig Tsuru Sennin
Beskrivelse: Utøveren retter begge hendene mot pannen, og skyter ut en kraftig ki-blaff som reflekteres mot denne, og blender alle som ser det direkte med ubeskyttede øyne i flere sekunder.
気円斬 (Kienzan)
Betydning: Direkte oversatt, noe i nærheten av «skjærende ki-sirkel».
Utviklet av: Kuririn
Beskrivelse: Utøveren retter en hånd i været med håndflaten pekende oppover, og former en horisontal skive eller «sagblad» av ki som sendes rett oppover ut av håndflaten. Når skiven er ferdig, slenger man håndflaten fremover mens man vrir den for å sende skiven roterende fremover. Skiven er konstruert for å kutte rett gjennom ting og så fortsette sin ferd. Merk at Gokū kun bruker Kienzan i animen, det er ingenting i mangaen som hverken tyder for eller imot at han behersker teknikken.

Dragon Ball