Curtiss SB2C Helldiver

Curtiss SB2C Helldiver var et amerikansk stupbombefly utviklet og produsert under andre verdenskrig av Curtiss-Wright for den amerikanske marine. SB2C ble kalt "The Beast", eller "Son of a Bitch, 2nd Class" etter sin betegnelse, og ble aldri populær blant mannskapene fordi det var lite manøvrerbart, men flytypen ble allikevel den mest suksessfulle allierte stupbomberen under den andre verdenskrig i form av resultater.

SB2C Helldiver fikk sin ilddåp 11. november 1943 da de fra hangarskipet USS Bunker Hill angrep den japanske basen på Rabaul, Ny-Guinea.

Varianter 

Prototypen XSB2C-1 fløy første gang 18. desember 1940. Flyet skulle vise seg å ha svært mange tekniske problemer, og den første produksjonsvarianten SB2C-1 var ikke ferdig før i juni 1942 og flyet var først operativt i desember samme år. I 1943 ble de første SB2C-3 levert (SB2C-2 ble bare bygget som prototype og aldri satt i produksjon), og i 1944 SB2C-4 som var den mest tallrike varianten. Den siste varianten var SB2C-5.

En variant av Helldiver ble også produsert for United States Army Air Force under betegnelsen A-25 Shrike.

Spesifikasjoner

Eksterne lenker 
 Wings Palette-fargelegging 

Fly fra andre verdenskrig
Bombefly
Enmotors propelldrevne luftfartøy
Curtiss-luftfartøy
Hangarskipfly