Viterbo (provins)

Provinsen Viterbo (italiensk: Provincia di Viterbo) er en provins i regionen Lazio i det sentrale Italia. Viterbo er provinsens hovedstad. I nord grenser provinsen mot provinsene Grosseto og Siena, i nordøst mot Rieti og Terni, i vest med Tyrrenhavet, og i sør mot provinsen Roma.

Det er  innbyggere i provinsen (2013) på et areal på 3 615,24 km2, noe som gir en befolkningstetthet på 89,2 per km2. Provinsen har 60 kommuner (comuni).

Historie 
Området i provinsen Viterbo inneholder et antall etruskiske byer fra oldtiden, blant annet Tuscina, Vetralla, Tarquinia, og Viterbo. Området ble erobret av romerne i 310 f.Kr.; til tross for det er det lite som er kjent om Viterbo før det i 773 e.Kr. ble benyttet av Desiderius, langobardenes siste konge, som base i striden mot det tysk-romerske rike. Matilde av Toscana ga byen Viterbo bort som gave til pavedømme på 1000-tallet. Fredrik I av Det tysk-romerske rike var basert i Viterbo mens han planla å invadere Roma i 1153. I 1160 erobret han byen som forberedelse på å angripe Roma.

Til tross for at Viterbo inneholdt et pavelig hoff på 1200-tallet, aktet både den hellige stol og det tysk-romerske rike å styre byen, men pavedømmet etablerte senere sitt styre over regionen. Johanitterordenen ble forvist fra Rhodos på 1500-tallet og ble midlertidig gitt tilflukt i Viterbo før de reiste til Malta og etablerte seg der. Pave Paul III beskrev seg selv som borger av Viterbo og dannet et universitet i byen. Den ble slått sammen med kongedømmet Italia den 12. september 1870. Under den andre verdenskrig ble Viterbo kraftig bombet.

Billedgalleri

Referanser

Eksterne lenker 
 

Viterbo