Rødstrupe

Rødstrupe (Erithacus rubecula) er eneste art i slekten Erithacus, som videre inngår i fluesnapperfamilien (Muscicapidae). Åtte underarter anerkjennes. Arten regnes som Englands nasjonalfugl. Rødstrupen er også kjent tiurklokke, fordi den begynner å synge tidlig på morgenkvisten, gjerne før tiuren begynner morgenspillet. Arten er livskraftig og svært tallrik, også i Norge.

Taksonomi 

Arten ble en tid regnet til trostefamilien (Turdidae), men den er siden blitt flyttet til fluesnapperfamilien. Det har blitt foreslått ssp. superbus (populasjonen på Tenerife) bør skilles ut som en selvstendig art, med ssp. marionae (populasjonen på Gran Canaria) som en selvstendig underart, med bakgrunn i en betydelig genetisk isolasjon. Forslaget anses imidlertid av andre å være basert på svært små forskjeller, og skillet mellom de to populasjonene er heller sannsynligvis ikke berettiget uten ytterligere bekreftende morfologiske forskjeller. Det skal også nevnes, at  her inngår i , og at  (Nordvest-Frankrike) og sardus (Sardinia) inngår i nominatformen.

Biologi 

Kjønnene er like. Arten blir omkring  lang og veier typisk . Fjærdrakten er olivengrønn på oversiden og lys i buken. Rundt nebbet, øynene og kinnene nedover strupen og overbrystet er den rustoransje. I skillet mellom det det rustoransje frampartiet og den olivengrønne oversiden har den et smalt felt av gråblått. Ungfuglene er kamuflasjefargede og minner ikke mye om foreldrene, bortsett fra størrelsen. På kalde dager kan arten blåse opp fjærdrakten og se mer kompakt ut, men rødstrupa er egentlig en slank fugl med relativt lange undre ekstremiteter. I felt kan den gjenkjennes på de hengende vingene, det lyse vingebåndet, og den rustrøde strupen.

Arten foretrekker tett underskog og utkantene av fuktig barskog noen steder og blandingsskog andre steder, men den finnes også parker og private hager. Forflyttningsmønsteret er dårlig forstått, men det synes som at fugler med tilhold øst Skandinavia er helt eller delvis trekkfugler, mens fugler ellers er enten delvis eller helt stasjonære. Dietten består i hovedsak av små virvelløse dyr, frukt og frø, men den eter også av og til veldig små virveldyr (inkludert fisk og øgler), åtsler, matrester og mat (gjerne kakesmuler og overmodne epler eller pærer) fra fuglebrett. I Norge hekker arten over det meste av landet opp til Troms, mens den er mer sparsom i Finnmark. Norske fugler trekker for en stor del til Middelhavsområdet og Nord-Afrika om vinteren, men noen overvintrer også på høyere breddegrader, inkludert i Norge.

Rødstrupen hekker i sprekker og hull. Den kan bygge reiret sitt mellom røttene på ei veltet furu eller lignende. Hunnen legger typisk , som ruges i cirka 14 dager (12–21 dager), og ungene forlater reiret etter cirka 14 dager.

Arten teller trolig omkring 130–201 millioner individer, hvorav cirka 117–181 millioner i Europa.

Inndeling 
Inndelingen følger Birds of the World og er i henhold til Winkler, Billerman & Lovette (2020). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen et al. (2008, 2017).

 Passeriformes, spurvefugler
 Passeri, sangfugler
 Passerida
 Muscicapoidea
 Muscicapidae, fluesnapperfamilien
 Cossyphinae
 Erithacus (monotypisk)
 E. rubecula, rødstrupe
 E. r. melophilus, hekker på De britiske øyer
 E. r. rubecula (nominatformen), hekker i Vest-Europa og Nordvest-Marokko, samt på Azorene, Madeira og de vestre Kanariøyene
 E. r. superbus, hekker på Kanariøyene (Tenerife og Gran Canaria)
 E. r. witherbyi, hekker fra Nord-Algerie til Nord-Tunisia
 E. r. balcanicus, hekker fra Balkanhalvøya til Vest-Tyrkia
 E. r. valens, hekker på den sørlige Krimhalvøya
 E. r. hyrcanus, hekker i Aserbajdsjan og Nord-Iran
 E. r. tataricus, hekker i Uralregionen og Sørvest-Sibir

Referanser

Eksterne lenker 
 

Fluesnappere
Fugler formelt beskrevet i 1758
Dyr formelt beskrevet av Carl von Linné