Risiko

Risiko reflekterer en uønsket konsekvens som er knyttet til en aktivitet. Konsekvensen og aktiviteten i en risikosammenheng er knyttet til en fremtidig hendelse, en kan ikke vite med sikkerhet når en hendelse vil inntreffe og heller ikke med sikkerhet om hvor store konsekvenser hendelsen vil forårsake. Risiko vil dermed ha en komponent av usikkerhet tilknyttet seg, men også en komponent av de hendelsene som kan inntreffe med tilhørende konsekvenser.

Et annet eksempel på risiko kan illustreres gjennom å spille fotball, resultatet kan bli positivt om en spiller godt og laget vinner, men det tas en risiko som også kan ha negative konsekvenser som kan føre til tap. Vurderinger av en risiko blir ofte brukt som et grunnlag for hvilke beslutninger som skal tas. Eksempelvis, dersom en risiko for å tape en fotballkamp er stor ved å ligge under 2-0 til pause, vil dette være et vurderingsgrunnlag for å endre strategi  i kampen til å ta høyere risiko ved å endre formasjon eller ved å eksempelvis bytte inn en ekstra angriper. I dagligtale brukes risiko ofte om negative eller farlige hendelser, slik som ulykker, naturkatastrofer eller epidemier.

Risiko kan deles opp i det som kan kalles for risikobeskrivelse og risiko som konsept. Risiko eksisterer i denne sammenheng både som et konsept utenfor menneskelig påvirkning, men også som en del av menneskets vurdering og beskrivelse av den. Risiko som en beskrivelse eller som en vurdering innebærer at risiko har en epistemisk dimensjon. Risikobegrepet har også en ontologisk dimensjon, det innebærer at hendelsene og konsekvensene eksisterer uavhengig av om det utføres risikoanalyser av dem eller ikke. Usikkerhetsbegrepet har også både en ontologisk og en epistemisk forståelse ved at det eksisterer som en objektiv tankekonstruksjon.

Historie 

Risiko ble opprinnelig sett på som naturlige farer som storm, flod og det som ble kalt hendelser gjennom en «act of God». Risiko var dermed utelukket fra å være skapt av mennesker, og mennesker hadde dermed begrenset grunnlag for å estimere hvor stor sannsynlighet slike hendelser kunne ha og hvilke steg som var nødvendig å ta for å redusere konsekvensene av hendelsene. Risiko har siden blitt endret gjennom utvikling av moderniteten av samfunnet ved det 17. århundre og gjennom industrialiseringen i moderne tid til å bevege seg fra å være skapt av naturlige farer over til farer også skapt av mennesker. Under den industrielle revolusjonen ble risikokonseptet videreutviklet til å bli en vitenskap hvor sannsynligheter og statistikk var med på å forme hvordan risiko kunne bli brukt som en målbar størrelse hvor forventningsverdier av sannsynlighet ble en viktig del av risikostørrelsen. Under denne moderniseringen av samfunnet ble også en inkludering av at risiko ikke bare handlet om negative hendelser men også om positive hendelser. I forsikringsperspektivet på risiko som ble utviklet under moderniteten av samfunnet, ble risiko sett på som en sjanse eller en sannsynlighet på den ene siden, og tap og skade på den andre siden. Fra dette perspektivet ble «risiko» et nøytralt konsept, hvor sannsynlighet for at noe skal skje kombineres med størrelsen for tap eller gevinst.     

Videre har konseptet utviklet seg i den siste delen av det 20. århundre, hvor risiko har tatt form som mer globale, mindre identifiserbare og mindre styrbare enn hva de har vært tidligere. Sosiologen Ulrich Beck kaller utviklingen for en refleksiv modernitet hvor samfunnet har beveget seg inn i det som omtales for et risikosamfunn. «Risikosamfunnet» beskriver hvordan nye risikoer, skapt av vitenskapelige og samfunnsmessige endringer, som atomulykker, klimaendringer  og genetisk modifiserte organismer , siden andre verdenskrig delvis har overskygget de gamle eksterne eller naturlige farene som pest, jordskjelv og hungersnød.

Etymologi 

Det er flere mulige forklaringer til hvor begrepet risiko kommer fra. Historikeren Peter Bernstein antar at begrepet at risiko kommer fra det italienske ordet risicare, som betyr «å våge». Opprinnelig ble begrepet brukt for å varsle sjømenn at klipper eller skjær var i farlig nærhet. Sosiologen Anthony Giddens foreslår at begrepet kommer fra det spanske eller portugisiske ordet hvor det refereres til å seile i farlige farvann. Filosofen François Ewald
 argumenterer for at risiko først ble brukt i middelalderen hvor det er relatert til maritim forsikring og ble brukt om farer relatert til seilaser. British Medical Association, foreslår at begrepet kommer fra det greske ordet rhiza som refererer til farer ved å seile for nære klipper, i tøff vind og vanskelige havforhold. I tabell nedenfor oppgis noen mulige opphavsgivende begrep til konseptet risiko. Tabellen er basert på en journal-artikkel fra Professor Terje Aven som tar for seg historiske utviklingstrender til risiko-konseptet;

Definisjoner på risiko 
Det finnes mange definisjoner på risiko, og det er ikke konsensus om å bruke en felles definisjon. I tabell nedenfor oppsummeres noen av de mest aktuelle definisjonene av risikokonseptet;

Felles for definisjonene er at risiko innebærer konsekvenser og usikkerhet knyttet til en virksomhet/aktivitet/hendelse.

Utvikling av risiko som konsept 
Risiko er et begrep som er knyttet til konsekvenser av en fremtidig hendelse. Det har til nå vært vanlig å beskrive risiko med å bruke sannsynlighet sannsynlighet (P) og konsekvens (C) knyttet til hendelse (A). Ved å se på risiko med sannsynligheter og konsekvenser vil bli sett på som en smal beskrivelse av risiko hvor sannsynligheter ikke er et godt mål til å beskrive usikkerheter. Sannsynligheter bygger på forutsetninger som baseres på bakgrunnskunnskap. Usikkerheter kan bli skjult i bakgrunnskunnskapen og hendelser som har større overraskelser kan bli kamuflert i sannsynlighetene, I nyere vitenskapelige teorier om risiko samt i flere nye industristandarder og veiledere blir et usikkerhetsbasert risikoperspektiv hvor usikkerhet (U) er tatt inn i konseptet i stedet for sannsynlighet (P). I det usikkerhetsbaserte risikoperspektivet kan risiko utledes som en konsekvens (C) knyttet til en hendelse hvor det er assosierte usikkerheter (U). Risiko kan dermed skrives som (C, U).

Da risiko om fremtiden ofte innehar store usikkerheter og uforutsette hendelser som kan inntreffe, vil i mange tilfeller et usikkerhetsbasert perspektiv på risiko angi et bedre grunnlag for beslutningstakerne enn det tradisjonelle sannsynlighetsbaserte perspektivet som i større grad angir en forventet middelverdi knyttet til risikoens sannsynligheter og konsekvenser. Det usikkerhetsbaserte risikoperspektivet vil dermed ha et potensial til å evaluere flere usikkerheter og uventede konsekvenser enn hva estimatene i et (P, C) perspektiv kan angi. Men, det betyr ikke at sannsynlighet ikke kan benyttes som et mål for usikkerhet i risikoberegninger i et usikkerhetsbasert perspektiv på risiko.

Vurdering av usikkerheter 
Usikkerhet i en risikofaglig kontekst dreier seg om å ikke vite en sann verdi av en størrelse eller en fremtidig konsekvens av en aktivitet. Usikkerhet vil bety å ha ufullstendig eller ikke presis informasjon eller kunnskap om en størrelse eller hvorvidt vi vet om en hendelse vil inntreffe eller ikke. Usikkerhet kan måles i to hovedkategorier, epistemisk og aleatorisk. Epistemisk usikkerhet handler om usikkerhet i kunnskap hvor aleatorisk usikkerhet beskrives gjennom usikkerhet i variasjon og modelleres ved sannsynlighetsmodeller. 

Tradisjonelt er ofte risiko definert som en funksjon av konsekvens og sannsynlighet.

Denne funksjonen vises gjennom produktet av sannsynligheter og konsekvensen knyttet til en hendelse:
risiko (for hendelse x) = sannsynligheten (for hendelse x) · konsekvensen (av hendelse x)
I de senere årene har nyere risikovitenskap viser til at ved å kun se på risiko som et produkt av sannsynlighet og konsekvens vil det kunne kamuflere viktige sider av risikoen. Nye definisjoner på risiko har blitt utviklet hvor usikkerhet er tatt inn i stedet for sannsynligheter. Årsaken til denne utviklingen er at sannsynligheter er et viktig verktøy for å beskrive usikkerheter, men sannsynligheter har en del begrensninger i å reflektere hele risikobildet. Det er flere forskere og risikoanalytikere  som finner et rent sannsynlighetsbasert perspektiv på risiko til å være for "smalt", hvor viktige aspekter av risiko blir oversett. En viktig faktor i denne sammenheng blir å vektlegge kunnskapsdimensjonen i vurderingene hvor uforutsette hendelser og potensielle overraskelser i større grad må vektlegges. Et nøkkelpoeng slik Aven skriver er at to hendelser kan ha samme sannsynlighet, men kunnskapen bak sannsynlighetene til de ulike hendelsene kan være vidt forskjellig. I det ene tilfellet kan sannsynlighetene bygge på relevant data og kunnskap om fenomenet som studeres, mens til andre situasjoner kan sannsynligheten til en hendelse bli gitt uten nesten noe bakgrunnskunnskap. Ved å kun se på risiko med sannsynligheter alene kan gi en feilberegning av risikoen og mislede beslutningstakerne. Sannsynligheter bygger ofte på antakelser og antakelser kan kamuflere viktige sider av risikoen. 

Sannsynlighet er et relativt komplekst konsept som har tre hovedtilnærminger til hvordan sannsynlighet kan beregnes. Det skilles mellom klassiske sannsynligheter, frekvenssannsynligheter og Bayesianske/subjektive sannsynligheter.

Klassiske sannsynligheter 

Klassiske sannsynligheter er et spesialtilfelle som kun kan brukes under gitte omstendigheter hvor det kan finnes et eksperiment med et endelig antall n mulige utfall, hvor hvert utfall har samme sannsynlighet for å forekomme. Eksempler på slike forekomster er typisk innen gambling med kronekast, terningkast og roulette. Klassiske sannsynligheter utledes:

Klassiske sannsynligheter gjelder bare i situasjoner med et endelig antall utfall som er like sannsynlige. Utgangspunktet for de klassiske sannsynlighetene er at modellen må være uniform.

Frekvenssannsynligheter 
En annen variant av sannsynligheter bygger på frekvenssannsynligheter. Slike sannsynligheter bygger på at et fenomen kan repeteres under lignende situasjoner. Relativ frekvens av en hendelse A kan vises med;

Fordi forholdene er tilsvarende for alle eksperimentene er den relative frekvensmetoden en grenseverdi når n går mot uendelig. Denne grenseverdien kalles sannsynligheten for A og kan skrives: 

Frekvenssannsynligheter krever ofte en form for tankekonstruksjon for å vurdere reelle hendelser. Det er en modelkonsept som bygger på loven av store tall og det må konstrueres en tanke om at alle eksperimenter vil være tilnærmet like. For at frekvenssannsynligheter skal kunne benyttes må det rettferdiggjøres at eksperimentene må kunne være repeterbare. Det at eksperimentene eller hendelsene må kunne være repeterbare under lignende forhold gjør at slike sannsynligheter ikke kan rettferdiggjøres i mange reelle situasjoner. Det vil for eksempel ikke gi mening å bruke frekvenssannsynligheter til å beregne usikkerheter til terrorhendelser eller i rettssaker for å avgjøre om en person er skyldig eller ikke. Et eksempel hvor en kan utføre et repeterbar hendelse hvor frekvenssannsynligheter kan benyttes er et terningkast. En frekvenssannsynlighet er normalt ukjent og må estimeres.

Subjektive sannsynligheter 

Den siste varianten av sannsynligheter i risikoanalyse er subjektive (kunnskapsbaserte) sannsynligheter. Slike sannsynligheter kan alltid benyttes, da slike sannsynligheter ikke behøver å ha nær identiske situasjoner til å forekomme slik man trenger med klassiske- og frekvenssannsynligheter. En subjektiv sannsynlighet settes av en som analyserer sin personlige mening til hva sannsynligheten P vil være til en hendelse A, basert på gjeldende bakgrunnskunnskap K'. Kunnskapen K' kan typisk være basert på tidligere erfaring, ekspertvurderinger, fysiske karakteristikker med hendelsen som skal vurderes mv. Subjektive sannsynligheter skrives; 

Produktet av sannsynlighet og konsekvens angir i dette perspektivet den totale risikoen. Ved angivelse av sannsynlighet som en del av usikkerhetsbeskrivelsen til en risiko, bør alltid oppgis sammen med kunnskapsgrunnlaget og styrken på kunnskap. Dess sterkere kunnskapsgrunnlaget er til sannsynlighetsberegningene, dess mindre er usikkerhetene til risikoberegningen. Styrken på kunnskapen er svak hvis en eller flere av følgende kriterier er møtt; a) hvis antakelser som er etablert representerer en sterk forenkling av risikovurderingen, b) data er ikke tilgjengelig eller upålitelige, c) det er mangel på enighet/konsensus blant eksperter, d) fenomenet som er involvert er ikke godt forstått; modeller er ikke eksisterende eller kjente for å gi dårlige prediksjoner. På den andre siden er kunnskapen sterk hvis antakelsen om risikoen gir god mening, det er pålitelige data, det er bred enighet blant eksperter og fenomenet er godt forstått. En subjektiv sannsynlighet uttrykker hvor trolig en person mener en hendelse vil inntreffe. En subjektiv sannsynlighet kan tolkes på følgende måte. Dersom en setter en sannsynlighet for en hendelse til å inntreffe med 0,1 eller 10% sannsynlighet, vil det være det samme som at troen på at hendelsen vil inntreffe er det samme som å trekke en tilfeldig bestemt kule av en urne som består av 10 kuler.

Security vs safety - perspektiv på risiko 

Måten en ser og definerer risiko varierer noe avhengig av hvilket perspektiv en ser risiko på. Det går et skille mellom safety (sikkerhet mot uønskede utilsiktede hendelser) og security (sikkerhet mot uønskede tilsiktede hendelser). 

Politiets sikkerhetstjeneste beskriver risiko som en kombinasjon av verdi, trussel og sårbarhet i Nasjonal trusselvurdering 2023. Ved å se på risiko ved dette perspektivet kan risiko reduseres ved å redusere et av elementene. Denne risikotriaden mellom verdi, trussel og sårbarhet brukes vanlig om risikoer i et security-perspektiv. Sårbarhet kan defineres som «de problemer et system vil få med å fungere når det utsettes for en uønsket hendelse, samt de problemer systemet vil få med å gjenoppta sin virksomhet etter hendelsen har inntruffet». Trussel kan defineres som ethvert forhold eller enhver enhet med potensial til å forårsake en uønsket hendelse. Styrken på trusselen kan også måles i kapasitet og intensjon. Ved høy kapasitet eller dersom intensjonen er høy for en angriper, vil trusselen vurderes som stor. Verdi handler om et objekt man ønsker å beskytte. 

Ved risiko knyttet til sikkerhetshendelser er risikobildet generelt forstått som et potensial for uintensjonelle hendelser hvor risiko refereres til som en kombinasjon av konsekvenser og assosierte sannsynligheter eller usikkerheter.

Juridiske forhold
Begrepet risiko (vågnad) brukes juridisk i kontraktsrett, kjøpsrett, avhending, entreprise- og bygningsrett m. fl. Spesielt brukes «risikoens overgang» om forhold som bestemmer hvilken av to parter som må bære tapet når en kontraktsgjenstand blir skadet eller går tapt. De forholdene som bestemmer når og hvordan denne overgangen skjer, er dels bestemt i lovgivningen og kan dels bli avtalt mellom partene. De vanlige kontraktsstandardene for entrepriser innenfor bygg og anlegg har detaljerte bestemmelser om fordeling og overgang av risiko mellom byggherre og utførende. 

Risikobegrepet kan ha en betydning som ligner begrepet ansvar. Tilsvarende brukes betegnelsene «fordeling av risiko», «risikoområde» og «risikovurdering». Risiko eller ansvar i denne betydningen kan være dels (1) å måtte bære konsekvenser av uønskede forhold f. eks. skader på kontraktsgjenstanden, og dels (2) å ha som oppgave å sørge for det som ligger innenfor ens eget risikoområde f. eks. egenfinansieringen og adkomsten til byggeplassen.

Se også 
Risikokommunikasjon
Risikomatrise
Risikopersepsjon
Risikostyring
Risikovurdering

Referanser 

Forsikringsmatematikk
Finans
Etikk
 
Juridisk terminologi
Kontraktsrett
Entreprise- og bygningsrett
Finansiell risiko