Fjelltigerflue

Fjelltigerflue (Sericomyia lappona) er en stor flue som tilhører familien blomsterfluene.  

Den er en ganske vanlig blomsterflueartene i Norge om sommeren. Den finnes over hele landet, men er mest vanlig i Sør-Norge.

Utseende 
Sericomyia lappona er en stor, lyst gul og svart, kraftig, vepselignende flue. Den er ca. 15-18 millimeter lang.  Den kan ligne på en stikkveps. Men alle fluer skiller seg fra vepser på den korte antennen og fordi de bare har to vinger.  Vepser har ganske mye lengre antenner og fire utviklede vinger.  

Ansiktet er gult med en mørk svart midtlinje. På hodet er det to store, mørke fasettøyne. Hos hannene møtes øynene på toppen av hodet, mens det hos hunnene er en tynn pannestripe mellom fasettøynene. Antennens artista er «fjærformet».

Bakkroppen har mønster i gult og svart. Langs midten er det en svært smal mørkere midtlinje. Hvert av  bakkroppsleddene er mørke i den bakerst halvdelen, samt at det er en smal mørk stripe i framkanten. I midtpartiet er bakkroppsleddene gule, disse gule stripene er smale. Det vil si at de ikke blir bredere ut mot bakkroppssidene, slik som hos Sericomyia silentis.  Scutellum er svart, og skiller seg ikke fra brystets ryggside som er skinnenede blankt og svart. Brystets sider har noen gule felt like ved vingefestene. Beina er for det meste lyst gule og litt rødere ved kroppen (låret).

Levevis 
Sericomyia lappona kan påtreffes i åpen skog og særlig på gress- og blomsterenger. Den besøker blomster eller sitter og soler seg på et blad. 

Larvene lever i ferskvann og ligner larvene hos slekten Eristalis. Alle fluer gjennomgår en fullstendig forvandling, med et puppestadium mellom stadiet som larve og voksen.

Systematisk inndeling 
Slekten Sericomyia omfatter bare fem norske arter. 

 Fluer (Brachycera)  
 Muscomorpha 
 høyerestående fluer [Cyclorrhapha)
 Aschiza
 blomsterfluer (Syrphidae)
 slekt Sericomyia – fem arter i Norge.
 Sericomyia arctica Schirmer, 1913 
 Sericomyia jakutica (Stackelberg, 1927)
 Sericomyia lappona (Linnaeus, 1758) – ganske vanlig.
 Sericomyia nigra Portschinsky, 1873
 Sericomyia silentis (Harris, 1776)  – den vanligste arten.

Litteratur 
 Bartsch, Hans; Binkiewicz, Elizabeth; Nasibov, Erik; Nordin, Anna; Rådén, Anders & Östman Torbjörn. 2009. Tvåvingar: Blomflugor. Diptera: Syrphidae: Eristalinae, Microdontinae.  Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. ArtDatabanken, SLU, Uppsala. CF. 478 sider. ISBN 978-91-88506-70-2
 Thompson, F.C. og Rotheray, G. 1998. Family Syrphidae. I: Papp, L. og Darvas, B. (red): Contributions to a Manual of Palaearctic Diptera. 3: 81-139. Science Herald, Budapest.

Eksterne lenker 
 

Blomsterfluer
Tovinger formelt beskrevet i 1758
Dyr formelt beskrevet av Carl von Linné