Claudia (gens)

Claudius/Claudia er nomen til en av de eldste slektene under Romerriket, hvis medlemmer for århundrer var ledere i republikken og keiserriket. Det første keiserdynastiet i Roma var en forening av Claudius og Julius, det julo-claudiske dynasti.

Slekten skal etter tradisjonen ha begynt ved Attis Clausus, en sabiner som ønsket fred med Roma, et upopulært valg som tvang ham og hans ledsagere i å forlate Regillus rundt 504 f.Kr.. I Roma var han velkommen, og han ble valgt til senator i 495 f.Kr., mens hans følgesvenner ble gitt romersk borgerskap. Fra den tid hadde familiens medlemmer hyppig de øverste posisjonene i staten, både under republikken og i keisertiden.

På folkemunne ble han kalt Appius Claudius Sabinus. Trolig kommer Claudius fra det latinske ordet claudeo (svak), da mange av familiemedlemmene var skrøpelige, trolig fra en medfødt sykdom.

Plebeierne Claudii er funnet rimelig tidlig i Romas historie. En del kan ha nedstammet fra familiemedlemmer som hadde gått over til plebeierne mens andre var antagelig etterkommer av frimenn av slekten (tidligere slaver). Suetonius, som skrev flere tiår etter at julo-claudiske dynasti hadde falt, skrev at både gode og onde dåder er tilskrevet medlemmer av familien. Under republikken var den ingen patrisier fra familien som adopterte et medlem fra en annen familie. Keiser Claudius var den første som brøt denne skikken ved å adoptere Lucius Domitius Ahenobarbus, senere kjent som keiser Nero, beryktet for å ha brent ned Roma.

Referanser

Eksterne lenker 
 «Claudius», Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology 1. Boston, Internet: Little, Brown & Company, The Ancient Library. 2005 [1867].
 «Claudius», 1911 Encyclopædia Britannica, via Wikisource

Romerske gentes