Sandjegere

Amblycheila
 Cicindela
 Megacephala
 Omus

Sandjegere (Cicindelinae) er en underfamilie av løpebillene (Carabidae). De er vanligvis livlig fargede, svært raske biller. Munnskjoldet (clypus) er bredere enn avstanden mellom antennene, dette skiller denne gruppen fra resten av løpebillene.

Sandjegerne er predatore (rovdyr) som innhenter byttet ved hjelp av sin ekstreme hurtighet, de løper meget raskt og flyr også godt. I vårt kalde klima finnes de bare på varme, solåpne steder, i tropene kan de finnes nesten over alt på bakken. I motsetning til de voksne billene er larvene tunge og trege, de sitter nedgravd og venter på at byttet skal spasere rett i gapet på dem.

Utbredelse 
Sandjegerne finnes på alle landområder bortsett fra Antarktis og Tasmania. Det finnes mange arter i tropiske områder, men ganske få i Nord-Europa, bare fire er registrert i Norge.

Utseende 
Middelsstore (7 – 40 mm), slanke biller med lange bein, oftest livlig fargede, gjerne med metalliske farger. Undersiden er ofte annerledes farget enn oversiden. Hodet er stort og bredt med store, runde fasettøyne og meget store, sigdformede overkjever (mandibler), som de bruker til å gripe byttet. Antennene er forholdsvis korte og trådformede. Munnskjoldet (clypus) er bredere enn avstanden mellom antennene. Brystskjoldet (pronotum) er omtrent så bredt som hodet eller noe smalere, firkantet med markerte sidekanter og bakhjørner. Det har som oftest en markert midtfure som er gaffeldelt i begge ender ("dobbel Y"). Dekkvingene er vanligvis avlange, parallellsidige, litt flate uten markerte punktrader. De har gjern lyse flekker som kontrasterer mot den brune eller metallgrønne grunnfargen. De fleste flyr godt og gjerne og har velutviklede flygevinger, men noen av de større artene har disse redusert og kan ikke fly. Beina er lange og tynne.

Larvene er pølseformede med kraftige ryggplater på bryst (thorax)-segmentene og en kraftig hodekapsel med lange, sigdformede kjever. Beina er middels lange og kraftige. På det åttende kroppsleddet sitter det på ryggen et par kroker som tjener til å forankre larven i sjakten den sitter i.

Noen tropiske sandjegere etterligner (mimikry) andre insekter, for eksempel viser noen arter en slående likhet med rovfluer (Asilidae).

Levevis 
Sandjegerne er dagaktive, solelskende insekter som finner byttet ved hjelp av sitt gode syn. De norske artene er alle knyttet til åpne, solrike habitater, som sandstrender, grusveier og grustak. Den vanligste arten er den fargerike grønn sandjeger (Cicindela campestris) som finnes over det meste av landet og er aktiv på solskinnsdager fra tidlig på våren. Denne arten er gressgrønn med hvite flekker på oversiden og bronsefarget på undersiden.

Larvene lever som predatore, nedgravd i bakken, i en sjakt. De sitter i huleåpningen med de lange overkjevene klar til å fange potensielle byttedyr.

Sandjegerne finnes på alle landområder bortsett fra Antarktis og Tasmania. Da de er lette å registrere og forholdsvis lette å bestemme til art, har det blitt foreslått å bruke tallet på sandjegerarter i et område som en indikator på generelt biologisk mangfold i området. Metoden er neppe anvendelig i nordlige områder der sandjegerne er svært artsfattige.

Systematisk inndeling med norske arter 

Sandjegerne blir av og til regnet som en søstergruppe til løpebillene, det vil si en familie for seg selv, Cicindelidae. Men i oversikten under er de oppført som en delgruppe (underfamilie) av løpebillene. Systematikken følger Carabidae of the World.. Gruppen omfatter over 100 slekter på verdensbasis. En lang rekke av gruppene som blir nevnt under Cicindelini ble tidligere plassert sammen i en svært omfattende slekt Cicindela.

 Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
 Underordenen Adephaga
 Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
 Familien løpebiller, Carabidae Latreille, 1802
 Underfamilie  Sandjegere, Cicindelinae Latreille, 1802
 Stammen Cicindelini
 Slekten Cicindela Linnaeus, 1758  – fire arter i Norge, omtrent 1 000 eller flere i verden
 Grønn sandjeger, Cicindela campestris Linnaeus, 1758
 Cicindela sylvatica Linnaeus, 1758   – gjerne på åpne områder i skog
 Cicindela hybrida  Linnaeus, 1758 – på sanddyner  
 Elvesandjeger, Cicindela maritima Latreille & Dejean, 1822
 Slekten Abroscelis Hope, 1838 
 Slekten Antennaria Dokhtouroff, 1883 
 Slekten Apteroessa Hope, 1838 
 Slekten Archidela Rivalier, 1963 
 Slekten Baloghiella Mandl, 1981 
 Slekten Bennigsenium W. Horn, 1897 
 Slekten Brasiella Rivalier, 1954 
 Slekten Brzoskaicheila Moravec, 2013
 Slekten Caledonica Chaudoir, 1860 
 Slekten Caledonomorpha W. Horn, 1897 
 Slekten Callytron Gistl, 1848 
 Slekten Calomera Motschulsky, 1862
 Slekten Calyptoglossa Jeannel, 1946 
 Slekten Cenothyla Rivalier, 1969 
 Slekten Cephalota Dokhtouroff, 1883
 Slekten Chaetodera Jeannel, 1946 
 Slekten Cheilonycha Lacordaire, 1843 
 Slekten Cheiloxya Guerin-Meneville, 1855 
 Slekten Cratohaerea Chaudoir, 1850 
 Slekten Cretotetracha Zhao, Zhao, Chen & Wang, 2019 - fossil slekt
 Slekten Cylindera Westwood, 1831
 Slekten Darlingtonica Cassola, 1986 
 Slekten Diastrophella Rivalier, 1957 
 Slekten Dilatotarsa Dokhtouroff, 1882 
 Slekten Distipsidera Westwood, 1837
 Slekten Dromica Dejean, 1826
 Slekten Dromicoida Werner, 1995 
 Slekten Dromochorus Guerin-Meneville, 1845 
 Slekten Ellipsoptera Dokhtouroff, 1883
 Slekten Enantiola Rivalier, 1961
 Slekten Eucallia Guerin-Meneville, 1844 
 Slekten Eunota Rivalier, 1954 
 Slekten Euprosopus Dejean, 1825 
 Slekten Euryarthron Guerin-Meneville, 1849
 Slekten Eurymorpha Hope, 1838
 Slekten Euzona Rivalier, 1963 
 Slekten Grandopronotalia W. Horn, 1936 
 Slekten Guineica Rivalier, 1963 
 Slekten Habrodera Motschulsky, 1862
 Slekten Habroscelimorpha Dokhtouroff, 1883 
 Slekten Heptodonta Hope, 1838 
 Slekten Hypaetha Leconte, 1860 
 Slekten Iresia Dejean, 1831
 Slekten Jansenia Chaudoir, 1865 
 Slekten Langea W. Horn, 1901 
 Slekten Leptognatha Rivalier, 1963
 Slekten Lophyra Motschulsky, 1859
 Slekten Macfarlandia Sumlin, 1981 
 Slekten Manautea Deuve, 2006 
 Slekten Megalomma Westwood, 1842 
 Slekten Micromentignatha Sumlin, 1981 
 Slekten Microthylax Rivalier, 1954 
 Slekten Myriochila Motschulsky, 1862
 Slekten Naviauxella Cassola, 1988 
 Slekten Neochila Basilewsky, 1953 
 Slekten Neocicindela Rivalier, 1963 
 Slekten Neolaphyra Bedel, 1895 
 Slekten Nickerlea W. Horn, 1899 
 Slekten Notospira Rivalier, 1961 
 Slekten Odontocheila Laporte, 1834
 Slekten Opilidia Rivalier, 1954 
 Slekten Opisthencentrus W. Horn, 1893 
 Slekten Orthocindela Rivalier, 1972 
 Slekten Oxycheila Dejean, 1825 
 Slekten Oxycheilopsis Cassola & Werner, 2004  - fossil slekt
 Slekten Oxygonia Mannerheim, 1837
 Slekten Oxygoniola W. Horn, 1892
 Slekten Palaeoiresina Wiesner, Will & Schmidt, 2017
 Slekten Palaeopronyssiformia Wiesner, Will & Schmidt, 2017
 Slekten Paraphysodeutera J. Moravec, 2002 
 Slekten Parvindela Duran & Gough, 2019
 Slekten Pentacomia Bates, 1872
 Slekten Peridexia Chaudoir, 1860
 Slekten Phyllodroma Lacordaire, 1843 
 Slekten Physodeutera Lacordaire, 1843 
 Slekten Platychile Macleay, 1825 
 Slekten Polyrhanis Rivalier, 1963
 Slekten Pometon Fleutiaux, 1899 
 Slekten Prepusa Chaudoir, 1850 
 Slekten Probstia Cassola, 2002
 Slekten Pronyssa Bates, 1874 
 Slekten Pronyssiformia W. Horn, 1929 
 Slekten Prothyma Hope, 1838
 Slekten Prothymidia Rivalier, 1957
 Slekten Pseudoxycheila Guerin-Meneville, 1839 
 Slekten Rhysopleura Sloane, 1906 
 Slekten Rhytidophaena Bates, 1891 
 Slekten Rivacindela Nidek, 1973 
 Slekten Ronhuberia J. Moravec & Kudrna, 2002 
 Slekten Salpingophora Rivalier, 1950 
 Slekten Socotrana Cassola & Wranik, 1998 
 Slekten Stenocosmia Rivalier, 1965 
 Slekten Sumlinia Cassola & Werner, 2001 
 Slekten Therates Latreille, 1816
 Slekten Thopeutica Schaum, 1861
 Slekten Vata Fauvel, 1903 
 Slekten Waltherhornia Olsoufieff, 1934 
 Stammen Collyridini
 Slekten Collyris Fabricius, 1801 
 Slekten Ctenostoma Klug, 1821 
 Slekten Derocrania Chaudoir, 1860 
 Slekten Neocollyris W. Horn, 1901
 Slekten Pogonostoma Klug, 1835 
 Slekten Protocollyris Mandl, 1975 
 Slekten Tricondyla Latreille, 1822 
 Stammen Manticorini - svært store og kraftige, ikke-flygedyktige arter
 Slekten Mantica Kolbe, 1896
 Slekten Manticora Fabricius, 1792 
 Stammen Megacephalini
 Slekten Amblycheila Say, 1829 
 Slekten Aniara Hope, 1838 
 Slekten Megacephala Latreille, 1802 - forekommer i Sør-Europa
 Slekten Metriocheila Thomson, 1857
 Slekten Omus Eschscholtz, 1829 
 Slekten Picnochile Motschulsky, 1856

Referanser

Litteratur 
 Bertram G. Rye. 1908. Biller I. Løpebiller. Danmarks Fauna Bind 3. G.E.C. GAD, København.

Eksterne lenker 
 

 
Biller formelt beskrevet i 1802
Dyr formelt beskrevet av Pierre André Latreille