Bladlus

Anoeciidae
 Aphididae
 Calaphididae
 Greenideidae
 Hormaphididae
 Lachnidae
 Mindaridae
 Pemphigidae
 Phloeomyzidae

Bladlus er små insekter som lever av å suge saften ut av planter. Det at de kan ha mange generasjoner hvert år og kan opptre i store mengder gjør dem til skadedyr. Men det er bare rundt 250 av de 4 000  artene som  er plagsomme skadedyr for land- og skogbruk, og for hageeiere. Bladlus er ofte grønnlige på farge, bløthudet og varierer i lengde fra én til ti millimeter.

De finnes på en lang rekke planter. På nåletrær lever bartrelus og barklus. Andre kan leve på røtter av planter eller i galler. Den største gruppen er de som lever på løvtrær, busker og planter.

Utseende 
Bladlus har en myk kropp, hudskjelettet er lite kitinisert. De har vanligvis lange, tynne bein. Vanligvis er de noe lyst grønne på farge, men brune, røde eller svarte forekommer.

Både vingede og vingeløse individer av begge kjønn opptrer. Vingene er transparente og har vanligvis bare en fremtredende vene (vingeåre). Bladlus har to par vinger, hvor de to bakerste er minst.

Antennene består av to tykke basale segmenter (nærmest kroppen) og et flagellum (tynnere antenneledd) med opptil fire segmenter. 

De har to fasettøyne, samt punktøyne som hver befinner seg på hodet, bak og over fasettøynene.

Mange arter har to lengre utvekster bak på kroppen. Disse har form som et rør og gjennom dette kan bladlus frigi feromoner (duftstoff) som varsler andre bladlus i kolonien om farer, som angrep av rovinsekter eller parasitter.

Levevis 
Bladlus lever av å suge saften ut av planter, ofte på stilken like oppunder knoppen på ferske skudd. De kan fly med vinden over lange avstander hvis været er gunstig. De har også blitt spredt av mennesker som har transportert infiserte plantematerialer. Et beryktet eksempel på dette er vinlus som nærmest gjorde det slutt på vindyrking i Europa.

Bladlus har mange generasjoner hvert år. De har et ganske kompleks veksling mellom ukjønnete og kjønnete generasjoner. Hvorvidt det er kjønnete hanner og hunner styres av ytre faktorer, som dagens lengde og temperatur. Særlig om sommeren er det vanlig med ukjønnete generasjoner vingete eller uvingete hunner. De får levende avkom (unger) uten å bli befruktet i forkant. Dette kalles partenogenese («jomfrufødsel»).

Om høsten finnes kjønnete generasjoner. De består av hanner med vinger og vingeløse hunner. Etter paring legger bladlus egg, disse overvintrer og klekkes til våren.

Venner og fiender 
Bladlusbestanden holdes delvis ned fordi andre dyr lever som predatorer (rovdyr) på bladlus. Viktige naturlige fiender er marihøner, blomsterfluelarver, nettvinger, og entomopatogeniske sopp som Lecanicillium lecanii og Entomophthorales. 

Maur derimot lever i symbiose (samspill) med bladlus og beskytter dem, ofte i kolonier på blomsterstengler. De har nytte av det ved å «melke» dem. Mange arter bladlus utskiller honningdugg, et sukkerholdig ekskrement som er ettertraktet av maur.

Systematisk inndeling 
Det er allment anerkjent at Aphidoidea er en monofyletisk gruppe som sammen med Phylloxeroidea danner gruppen Aphidomorpha. 

Men slektskapsforholdene innen Aphidoidea er mindre klare, det finnes derfor mange mulige klassifikasjoner av gruppen. Noen regner alle Aphidoidea til én familie, Aphididae. Overfamilien blir i så fall overflødig siden den er eksakt den samme gruppen som familien. Andre (inkludert den klassifikasjonen som er lagt til grunn her) regner med en mindre omfattende Aphididae og flere andre familier i gruppen.

Referanser

Eksterne lenker 
 

 
Skadedyr