Bernardino Poccetti

Bernardino Poccetti, også kjent som Barbatelli, Bernardino dalle facciate og Bernardino dalle grottesche (født 26. august 1548, død 10. oktober 1612), var en  manieristisk maler fra Firenze, Italia.

Liv og verk 
Poccetti tilhørte familien Barbatelli, og hans opprinnelige arbeid var dekorasjon av fasader og tak, noe hans kallenavn antyder. Han utmerket seg dels i å dekorere fasader med fantastiske skikkelser og medaljonger og dels i å male takarabesker og vakre detaljmotiv. Fra 1570 var han medlem av Firenzes laug for dekoratører, Accademia del Disegno. Poccettis første arbeidsplass var hos Michele Tosini, og han deltok i utsmykkingen av Chiostro Grande i Santa Maria Novella i 1580-årene.  Mellom 1583 og 1585 hjalp han til med freskene i Palazzo Capponi, og videre fullførte han fresker i San Pier Maggiore i San Pierino. 

I 1592-1623 arbeidet han med fresker som gjenga San Brunos liv og død i Certosa di Val d'Ema, men han arbeidet også for andre karthusiske klostre i Pisa og Siena. Freskene som anses for å være hans mesterverk, befinner seg i Cappella del Giglio (Cappella Neri, 1599) i Santa Maria Maddalena dei Pazzi. Hans senere arbeider plasserer ham blant reformatorene fra Firenze, som et medlem av gruppen som kaltes Contra-Maniera sammen med Santi di Tito, Domenico Cresti (Il Passignano), Lodovico Cigoli,  Jacopo Chimenti da Empoli, Andrea Boscoli og  Gregorio Pagani. Disse kunstnerne overøste den akademiske manierismen fra den tiden med naturalisme.

Andre arbeider 
 Palazzo Usimbardi (nå Palazzo Acciaiuoli, 1603)
 Santissima Annunziata, Pistoia (1601)
 Sant'Antonios kloster i San Marco, Firenze (1602)
 «Massakren av de uskyldige», Ospedale degli Innocenti, Firenze (1610)

Referanser

Litteratur 
 Freedberg, Sydney J.: Pelican History of Art, Penguin Books Ltd 1993. Kapittel: «Painting in Italy», 1500-1600; sidene 627-629.

Eksterne lenker 
 

Italienske malere
Personer fra Firenze