Mau Mau-opprøret

Mau Mau-opprøret var et opprør i Kenya mot den britiske koloniadministrasjonen og varte fra 1952 til 1960. Dette var både et bondeopprør, borgerkrig og nasjonalistisk kamp.

Bakgrunn 
Det var stor jordmangel blant kikuyuene, noe som særlig skyldtes europeiske settleres bosettinger i deres tradisjonelle områder. En stor del av kikuyuene hadde ingen jord og ble henvist til å leve som husmenn («squatters») for europeerne.

Opprøret 
Opprøret involverte hovedsakelig kikuyu-dominerte grupper, kalt Mau Mau og deler av British Army, det lokale Kenya-regimentet besto hovedsakelig av briter, hjelpestyrker og anti-Mau Mau fra kikuyu-gruppen.  Angrepene fra opprørerne var i første rekke rettet mot de kikuyuer, særlig jordeiere, som var lojale mot kolonimyndighetene. Da opprørslederen Dedan Kimathi ble tatt til fange 21. oktober 1956 ble det tydelig at opprørerne ville lide nederlag.

Mau Mau lyktes ikke å få folkelig oppslutning, delvis på grunn av den britiske splitt og hersk-strategien, og at opprørerne internt var splittet, til tross for forsøk på samling ved ulike anledninger. Britene kunne også i mellomtiden dra nytte av sine erfaringer med å slå det samtidige opprøret i Malaya.

Opprøret skapte en splittelse mellom det europeiske kolonisamfunnet i Kenya og miljøet hjemme i Storbritannia, men førte også til en voldelige splittelse internt i kikuyu-samfunnet. De økonomiske kostnadene med opprøret i den tidligere kolonien beløp seg til 55 millioner britiske pund.

Navn 
Bakgrunnen for betegnelsen Mau Mau er usikker. Ifølge noen medlemmer i bevegelsen, som aldri brukte denne betegnelsen selv, brukte den militære betegnelsen Kenya Land and Freedom Army (KLFA). Noen publikasjoner, som for eksempel Fred Majdalany: State of Emergency: The Full Story of Mau Mau, hevder det var et anagram  for Uma Uma (som betyr «ut ut!») og var et militært kodeord basert på et kodespråk for lek blant kikuyu-gutter da de var små. Majdalany hevder også at britene for enkelhets skyld brukte begrepet som en betegnelse for kikuyu-samfunnet uten at det egentlig lå noen klar definisjon til grunn. 

Etter hvert som bevegelsen fikk framgang, ble det konstruert et swahili-akronym: «Mzungu Aende Ulaya, Mwafrika Apate Uhuru» («Send ut utlendingene, la afrikanerne få uavhengighet»). Josiah Mwangi Kariuki, et medlem av Mau Mau som ble internert under konflikten, hevdet at britene foretrakk å bruke betegnelsen Mau Mau i stedet for KLFA i et forsøk på å nekte opprørerne internasjonal anerkjennelse. Kariuki skrev også at begrepet Mau Mau også ble brukt av opprørere som et svar på det de oppfattet som kolonipropaganda.

Krigsforbrytelser 

 I forsøk på å slå ned uroen i Kenya, suspenderte de britiske myndighetene borgerfrihetene i landet. Som et svar på opprøret ble mange kikuyu tvangsflyttet. Mellom  og  av dem ble flyttet til konsentrasjonsleire. De fleste av de resterende, over én million, ble holdt i «avstengte landsbyer» . Selv om noen var tilknyttet opprørsbevegelsen, ble mange utsatt for en kollektiv avstraffelse som kolonimyndighetene gjennomførte over store deler av landet. Tusenvis ble utsatt for slag og seksuelle krenkelser gjennom «screenings» som hadde til hensikt å fremskaffe informasjon om trusler fra Mau Mau. Senere ble fanger utsatt for enda mer alvorlig mishandling i et forsøk på å tvinge dem til å vende seg bort fra opprørerne og adlyde ordrer. Et betydelig antall ble myrdet. Fanger ble utspurt ved hjelp av å kutte av ører, stikke hull i trommehinner, pisking til døde, helt over med parafin, og deretter antent, og brent trommehinner med tente sigaretter . Britiske soldater brukte et kastreringsinstrument av metall for å kutte av testikler og fingre. Ifølge David Anderson hengte britene mer enn  mistenkte opprørere, langt flere en franskmennene henrettet i Algerie under Algeriekrigen. Det ble avklart at over halvparten av disse ikke hadde vært opprørere i det hele tatt. Tusenvis ble summarisk henrettet av britene, som hevdet de hadde vært maktesløse til å forhindre det.

 Chuka-massakren skjedde i byen Chuka og ble utført av medlemmer fra King's African Rifles B-kompani i juni 1953 da 20 ubevæpnede personer ble drept under opprøret. De britiske soldatene gikk inn i Chuka 13. juni 1953 for å jage ut opprørere som de mistenkte gjemte seg i den nærliggende skogen. I løpet av de neste dagene hadde soldatene fanget og henrettet 20 personer de av ukjente årsaker mistenkte for å være Mau Mau-opprørere. Det er senere avklart at de fleste av de henrettede i virkeligheten tilhørte den vennligsinnede Kikuyu Home Guard, en lojalistisk milits som ble rekruttert av britene til å bekjempe geriljaen. Ingen ble stilt for retten for massakren.

 Hola-massakren var en hendelse under opprøret i interneringsleiren i byen Hola. I januar 1959 hadde leiren 506 internerte, hvorav 127 ble holdt i en egen, avstengt «lukket leir». Denne litt avsidesliggende leiren nær Garissa i det østlige Kenya, var særlig for de minst samarbeidsvillige av de internerte. De nektet ofte, også når de ble truet med å bli utsatt for vold, å delta i myndighetenes «rehabiliteringsprosess» eller å utføre manuelt arbeid eller adlyde ordre. Leirsjefen utarbeidet en plan som skulle tvinge 88 av i internerte til å arbeid. 3. mars 1959 ble denne planen iverksatt. Resultatet ble at 11 av de internerte ble slått i hjel av vaktene. 77 av de overlevende internerte ble livsvarig skadet. De britiske myndighetene aksepterer at den britiske koloniadministrasjonen torturerte internerte, men avviser at de står i et rettslig ansvarsforhold til dette.

 Lari-massakren i bosetningen i Lari skjedde om natten mellom 25. og 26. mars 1953, da Mau Mau-styrker jaget kikuyu menn, kvinner og barn inn i hytter og satte så fyr på dem, og drepte alle som prøvde å flykte. Offisielle anslag på antall døde under denne massakren er 74 drepte.

 Mau Mau-soldater torturerte, mishandlet og myrdet kikuyu ved mange anledninger. Mau Mau-enheter sto for  drap på andre afrikanere, i tillegg kommer de hundrevis som har «forsvunnet», hvor likene aldri er funnet. 32 europeere og 26 asiatiske sivile ble også drept av Mau Mau-soldater, med tilsvarende antall sårede. Det mest kjente europeiske offeret er Michael Ruck, seks år, som ble hakket til døde med macheter sammen med foreldrene, Roger og Esme, og en av familiens arbeidere på gården, Muthura Nagahu, som forsøkte å hjelpe familien. Aviser i Kenya og i utlandet viste grusomme bilder av den unge Michael med blodig teddybjørn og leker på barnerommet.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 Nyhetssending i arkiv fra Pathé News. Inneholder opptak av militære operasjoner mot Mau Mau; arrestasjonen av Dedan Kimathi; arrestasjonen av general China (Waruhiu Itote); overlevende etter Lari-massakren og rettssaken mot de anklagede; Operasjon Anvil.
 Arkivopptakl hos Colonial Film fra Mau Mau
 «Tapte» offentlig dokumenter fra Mau Mau- tiden, tilgjengeliggjort av BBCs Dominic Casciani
 The Black Man's Land Trilogy , filmserie fra Kenya, herunder del to hvor Mau Mau blir beskrevet

 
Imperialisme