Pier Francesco Meglia

Pier Francesco Meglia (født 3. november 1810 i Santo Stefano al Mare på liguriakysten i kongedømmet Sardinia, død 31. mars 1883 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var tilknyttet det pavelige diplomati. Meglia var blant annet nuntius til den meksikanske keiser 1864–1866, i Bayern 1866–1874 og i Frankrike 1874–1879.

Liv og virke

Bakgrunn
Pier Francisco Meglias foreldre Stefano og Maria Caterina Garibaldi hørte til det høyere borgerskap i Santo Stefano al Mare. Han fikk utdannelse ved seminarer i Genova og Savona.

Prest
Han ble presteviet den 24. september 1836. I 1843 tok han doktorgraden i Roma ved universitetet La Sapienza, i utriusque iuris. Dermed åpnet dørene seg for en karriere i Pavestolens diplomatiske tjeneste, og han ble først sekretær ved det pavelige nuntiatur til De begge Sicilier. 

Etter at Kirkestaten ble innlemmet i Italia ble han auditor ved nuntiaturet i Paris, og ble etterhvert chargé d'affaires. Han måtte her inngå i vanskelige forhandlinger med keiser Napoleon III av  Frankrike.

Titulærerkebiskop, nuntius
Da han vendte tilbake til Roma ble han utnevnt av Pius IX den 22. september 1864 til titulærbiskop av Damascus. Hans utnevnelse til apostolisk delegat til Mexico rett etterpå, den 1. oktober 1864,  var på et tidspunkt da Den hellige stol og den meksikanske regjering var i konflikt. Fersk lovgivning fordret ekspropriasjon av kirkelig eiendom, opphevelse av ordenssamfunnene og religionsfrihet, og det eneste som manglet var at loven ble promulgert av landets keiser. Keiser Maximilian I håpet å få forhandlet frem et kompromiss i form av et konkordat, mens Den hellige stol krevde full tilbakeføring til status quo ante. Forsøkene på forsamlinger brøt sammen før årets slutt, og reformlovene ble kunngjort i februar. 

Erkebiskop Meglia drøyde med sin avreise til mai, og tok da med seg nuntiaturets arkiver. Situasjonen i Mexico var da blitt mer og mer truende; han fryktet for sitt liv, og reisen var fluktartet, via Nicaragua og Guatemala. Han var ute av landet og allerede på sin neste diplomatiske post før keiser Maximilian ble henrettet i Santiago de Querétaro av Benito Juárez i juni 1867. 

I 1866 ble han nuntius i München i kongedømmet Bayern.

I 1874 ble han sendt som nuntius til Paris. På anvisning fra pave Pius IX kronet han statuen av Madonnaen av Lourdes, den såkalte «Vergine Incoronata» (1877).

Kardinal
Han ble kreert til kardinal i september 1879 av pave Leo XIII, og ble tildelt som tittelkirke' basilikaen Santi Silvestro e Martino ai Monti.

Episkopalgenealogi 
Hans episkopalgenealogi er:

 Kardinal Scipione Rebiba  (1504-1577) 
 Kardinal Giulio Antonio Santorio  (1532-1602) *bispeviet 1566
 Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
 Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
 Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
 Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
 Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
 Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
 Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
 Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
 Erkebiskop Enrico Enríquez (1701-1756) *1743
 Erkebiskop Manuel Quintano Bonifaz (1698-1774) *1749
 Kardinal Buenaventura Córdoba Espinosa de la Cerda (1724-1777) *1761
 Kardinal Giuseppe Maria Doria Pamphilj (1751-1816) *1785
 Pave Pius VIII (1761-1830) *1816
 Pave Pius IX (1792-1878) *1827
 Kardinal Pier Francesco Meglia (1810-1883) *1864

Referanser

Eksterne lenker 
 Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church

Italienske kardinaler
Italienske katolske biskoper
Pavelige nuntier
Ambassadører til Mexico
Ambassadører til Bayern
Ambassadører til Frankrike
Linjen Rebiba
Personer fra provinsen Imperia