Éorl Unge

Éorl Unge (2485-2545 av det tredje tideverv) var en fiktiv person fra J.R.R. Tolkiens bøker. Han var Herre av folket Éothéod fra år 2501-2510 T.T., og den første konge av Rohan (år 2510-2545), og grunnla Eorls hus og hans etterkommere hersket siden i Rohan.

Eorl, sønn av Léod, var herre over Nordamennenes stamme Éothéod som holdt til på landtungen mellom elvene Langvell og Grålin som sør for denne landtungen fløt sammen til elva Anduin.

Han fikk tilnavnet Unge fordi han fulgte sin fars fotspor alt i ung alder, og fortsatte og være gullhåret og rødlett til han døde. Han ble herre av Éothéod allerede som 16-åring.

Den mest kjente hendelsen i hans styre var da han helt uventete dukket opp i slaget verd Celebrants mark for å hjelpe Gondor. Han blir av mange sett på som den sanne helten i det slaget, for uten han og hans menn hadde det gått dårlig for Gondor. Som takk for hjelpen fikk han landområdet Calenardhon av Cirion, Riksforstanderen av Gondor. Eorl ledet deretter en del av folket sitt sørover og slo seg ned i på de vide gresslettene i Calenardhon, som ble kjent som Rohan, og ble Rohans første konge. Han svor Eorls ed til Cirion.

Eorl grunnla også sin nye hovedstad Aldburg i Fold.

Rohirrim kaller seg selv for Eorlingas, Eorls sønner.

Eorl døde i et slag i Kollemoene mot Austringene. Ved hans død ble den første gravhaugen reist, og Felaróf, hesten hans, ble gravlagt i den sammen haugen.

Konger av Rohan