Prefiks

Prefiks er en (ofte) uselvstendig del av et ord som settes foran ordet. Prefikser kan ha en grammatisk funksjon eller benyttes til å danne nye ord. Prefikser består av minst én bokstav, men kan også ha flere bokstaver.

Eksempel 

 selvstendig – uselvstendig
 å leve – å overleve 
 meter – centimeter

Norsk og andre nordgermanske språk tapte i synkopetiden alle gamle, uselvstendige prefikser unntatt u-, som benyttes til å gi ord motsatt betydning. I middelalderen ble de lavtyske prefiksene an- og be- lånt. De er vanlige i bokmål og dialekter, men en prøver å unngå å bruke dem i nynorsk.

Det finnes ikke prefikser med grammatisk funksjon i norsk. Tysk har ge- som brukes til å danne perfektum partisipp, og i bantuspråkene markeres nominalklassene med prefikser. 

I et programmeringsspråk kan en operator være prefiks. Dette brukes i polsk notasjon eller
i inkrementerende operasjoner. 

Eksempel
int x = 3;
int y = ++x;
Etter kjøring av programmet over vil variabelen x og y ha verdien 4.

Se også
Affiks 
Infiks 
Suffiks
Postfiks

Referanser 

Morfologi