Tangkvabber

Alticus arnoldorum
 ferskvannstangkvabbe
 fliktangkvabbe
 Parablennius rouxi 
 Salaria pavo
 steinborer
 tangkvabbe
 øyeflekket tangkvabbe

Tangkvabber er en gruppe piggfinnefisker.

Beskrivelse 

De har butte hoder med store øyne, og store sammenhengende ryggfinner som kan ha 3–17 piggstråler. Kroppene er flattrykte, avlange og uten skjell. De små, slanke brystfinnene (som er fraværende i bare to arter) befinner seg foran de forstørrede bukfinnene, og halefinnen er avrundet. De har kamaktige tenner langs kjevene.

Den største arten blir opptil 53 cm lang, de fleste andre er mye mindre. De er aktive fisk og ofte veldig fargerike, noe som gjør dem populær i akvariehobbyen.

Habitat og adferd 

Tangkvabbene bruker mye av tiden sin på bunnen. De kan holde til i steinete områder av rev, huler i sand eller mudder-underlag, eller tomme skjell.
De finnes oftest på grunt vann, og noen tangkvabber er i stand til å forlate vannet for korte perioder ved fjære sjø. De bruker da de store bukfinnene som «føtter». Små bunnlevende krepsdyr, bløtdyr og andre smådyr er hovedføden for de fleste artene, andre eter alger og plankton.

Det er en gruppe av tangkvabbene som fortjener å nevnes spesielt: de såkalte sabeltann-tangkvabbene i slektene Aspidontus, Meiacanthus, Petroscirtes, Plagiotremus og Xiphasia. Disse tangkvabbene har huggtannaktige tenner som har giftkjertler ved roten.

Medlemmer av slektene Apistodontus og Plagiotremus er kjent for å etterligne rensefisk. Ved å etterligne fargene, formen og adferden til rensefisker, er tangkvabbene i stand til å lure andre fisk (eller dykkere) lenge nok til å nappe til seg en kjapp munnfull hud eller skjell.

Noen tangkvabber danner små grupper, andre er solitære og territorielle. De kan være natt- eller dagaktive, alt etter arten. Hunner legger eggene i skjell eller under steinkanter. Hannene passer redet til eggene klekkes. Hos noen arter forblir eggene i hunnens eggleder til de klekkes. Yngelen hos noen arter gjennomgår et stadium der de lever i de midtre vannlagene og har sterkt forstørrede bukfinner og krokete tenner.

Slekter 

 Aidablennius
 Alloblennius
 Alticus
 Andamia
 Antennablennius
 Aspidontus
 Atrosalarias
 Bathyblennius
 Blenniella
 Blennius
 Chalaroderma
 Chasmodes
 Cirripectes
 Cirrisalarias
 Coryphoblennius
 Crossosalarias
 Dodekablennos
 Ecsenius
 Enchelyurus
 Entomacrodus
 Exallias
 Glyptoparus
 Haptogenys
 Hirculops
 Hypleurochilus
 Hypsoblennius
 Istiblennius
 Laiphognathus
 Lipophrys
 Litobranchus
 Lupinoblennius
 Meiacanthus
 Microlipophrys
 Mimoblennius
 Nannosalarias
 Oman
 Omobranchus
 Omox
 Ophioblennius
 Parablennius
 Parahypsos
 Paralipophrys
 Paralticus
 Parenchelyurus
 Pereulixia
 Petroscirtes
 Phenablennius
 Plagiotremus
 Praealticus
 Rhabdoblennius
 Salaria
 Salarias
 Scartella
 Scartichthys
 Spaniblennius
 Stanulus
 Xiphasia

Kilder

Eksterne lenker 
 
 

 
Fisker formelt beskrevet i 1912
Dyr formelt beskrevet av Charles Tate Regan