Klaus Kinski

Klaus Kinski (født Nikolaus Karl Günther Nakszynski 18. oktober 1926 i Zoppot, Pommern, død 23. november 1991) var en tysk skuespiller.

Han var sønn av apotekeren Bruno Nakszynski og sykepleiersken Susanne Lutze, datter av en luthersk prest fra Danzig. Familien flyttet til Berlin i 1930, hvor Klaus gikk på Prins-Heinrich-Gymnasium i Schöneberg.

Under annen verdenskrig tjenestegjorde han i den tyske hæren, men ble tidlig tatt som krigsfange av britene. Under krigsfangenskapet oppdaget han sitt skuespillertalent, og opptrådte for medfangene. Etter krigen reiste han til Vest-Tyskland, hvor han begynte å arbeide som skuespiller og endret navnet sitt til Klaus Kinski.

Klaus Kinski ble først kjent for sine monologer i byer som Berlin, München og Wien. I 1953 reiste han gjennom Tyskland og resiterte Arthur Rimbaud, François Villon, Friedrich Nietzsche, Kurt Tucholsky og Det nye testamente på små scener. Hans resitasjoner av verker av Johann Wolfgang von Goethe, Friedrich Schiller og Bertolt Brecht ble også utgitt på plate. Gjennom tyske Edgar Wallace-filmatiseringer ble han første gang kjent for et bredt publikum, og senere deltok han i en rekke tyske og utenlandske produksjoner, bl.a. mange filmer av Werner Herzog.

Han er far til Nastassja Kinski.

Kinski var en venn av Thomas Harlan (sønn av Veit Harlan og fetter av Christiane Kubrick). På 1950-tallet bodde de i Paris der de delte leilighet. Sammen med Harlan besøkte Kinski Israel i 1953 med falske tyrkiske pass. Planen var å lage filmen Ich will zu den Juden (filmen ble ikke noe av). Kinski og Harlan skal ha vært de første ikke-jødiske tyskere som besøkte Israel. Kinski og Harlan ble i 1950-årene omtalt som de to gale vidunderbarna (die verrückten Wunderkinder). Den østerrikse skuespilleren Hilde Körber var Veit Harlans andre kone og Thomas Harlans mor. Hun var som en mor for Klaus Kinski og de to medvirket i Morituri (1948) som var Kinskis debut som filmskuespiller.

Filmografi i utvalg
 1955 : Ludwig II. – Glanz und Ende eines Königs
 1958 : Først elske – siden dø
 1965 : For en neve dollar mer
 1965 : Doctor Zhivago
 1967 : Sam Coopers gull
 1967 : Gringo Desperados
 1969 : The Great Silence
 1970 : Det nakne valg
 1972 : Jakten på El Dorado
 1973 : The Fighting Fist of Shanghai Joe
 1976 : Mitt navn er fortsatt Nobody
 1977 : Operasjon Thunderbolt
 1979 : Nosferatu – Nattens vampyr
 1981 : Kompis, kompis
 1981 : Svart mamba
 1984 : Piken med trommestikkene
 1982: Fitzcarraldo

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 http://www.goethe.de/ne/hel/depkins.htm
 https://web.archive.org/web/20060129091707/http://www.hatii.arts.gla.ac.uk/MultimediaStudentProjects/00-01/0009135b/fruits/html/Kinski/kinski-bio.htm
 https://web.archive.org/web/20060217153235/http://www.walther-nienburg.de/Kinski/Post/katovsky.html

Tyske skuespillere
Personer fra Sopot