Arkeologisk stratigrafi

Arkeologisk stratigrafi (fra latin stratum, lag) er læren om dannelsen av kulturlag og jordlagenes avleiringsforhold og relativ alder. Stratigrafi danner grunnlaget for både absolutt- og relativ datering og er i så måte en svært viktig kunnskap innen det arkeologiske fagfeltet. Begrepet stratigrafi kommer fra geologi. For arkeologien er stratigrafi den vertikale og horisontale plassering av avfallslag, kulturlag og funn i forhold til hverandre og i forhold til naturdannede lag.

Innenfor arkeologien benytter man seg i hovedsak av lignende metoder som i den geologiske stratigrafien. Lagrekken avdekkes ved utgravning eller kjerneboring i myr. Organisk materiale som er bevart i anaerobe forhold eller ved forkulling, kan gis en absolutt datering ved hjelp av karbondatering eller andre vitenskapelige metoder. Videre kan gjenstandsfunn, slik som keramikk være med på å datere lagene. På denne måten kan man etablere en relativ datering, noe som vil si at de forskjellige lagene kan dateres i forhold til hverandre. Stratigrafiske profiler kan på denne måten kartlegges med stor nøyaktighet.

Hovedtanken bak stratigrafi er at de dypeste avleiringene er eldst, og at man nærmer seg nåtiden jo høyere opp man kommer. Forskjellen mellom arkeologisk og geologisk stratigrafi er at tidsperspektivet er noe mindre i arkeologien, at størrelseforholdene er mindre samt at arkeologer som regel daterer gjenstander som for eksempel menneskelige bruks- og kunstgjenstander, husholdningsavfall eller skjeletter. I tillegg har den arkeologiske stratigrafien en tendens til å være mer omrotet enn den geologiske, som et resultat av menneskelig aktivitet. Den arkeologiske stratigrafien bærer preg at mennesker har skapt nedgravninger som for eksempel groper og stolpehull innimellom de forskjellige lagene.

Referanser

Se også 
Stratigrafi
Arkeologisk kontekst
Enkeltstående kontekst-dokumentasjon

Arkeologisk stratigrafi
Arkeologisk metode