Parlamentsvalget i Storbritannia 1918

Parlamentsvalget i Storbritannia 1918 var det første valget til House of Commons som ble holdt i henhold til Representation of the People Act 1918, og dermed det første britiske valget med kvinnelig stemmerett. Stemmegivning foregikk 14. desember, men opptellingen begynte ikke før 28. desember. 

Valget ble vunnet av en koalisjon av Det konservative parti under Andrew Bonar Law, de fleste av det liberale partis representanter under David Lloyd George og noen uavhengige representanter. Det ble dannet regjering med Lloyd George som statsminister. 

Labour Party økte sin andel av stemmene kraftig, men fikk bare noen få ekstra seter som en følge av valgordningen med flertallsvalg i enmannskretser. Partiet ble dominerende i opposisjonen, som også omfattet noen liberale som var motstandere av koalisjonen. 

I Irland markerte valget et vendepunkt. Irish Parliamentary Party mistet nesten alle sine seter, som ble tatt av Sinn Féin under Éamon de Valera. Partiet vant hele 73 seter; perioden før hadde de ingen. Ettersom Sinn Féin hadde besluttet å boikotte det britiske parlamentet tok de ikke sine seter. Det irske valget er også spesielt siden nesten hele ledelsen i Sinn Féin, inkludert de Valera og Arthur Griffith, hadde blitt arrestert 17. mai 1918, slik at hele 47 av representantene satt fengslet da de ble valgt. Til sist var dette valget det første hvor en kvinne ble valgt inn i House of Commons, da Constance Markiewicz ble valgt inn for Sinn Féin.

Resultat

Totalt antall avlagte stemmer: 10 434 700.  Alle partier med mer enn 1 000 stemmer er vist. Stemmene for de konservative innen koalisjonen er sammenlignet med stemmene for de konservative ved det foregående valget.  For alle de øvrige partiene er stemmene for partiet utenfor koalisjonen sammenlignet med partiets tidligere stemmetall.

Kilder 
 General Election Results 1885-1979 http://www.election.demon.co.uk , besøkt 15. mai 2018

1918
Valg i 1918
Irlands historie
1918 i Storbritannia