Londonderry

Londonderry eller Derry (irsk: Doire, «eikelund») er den nest største byen i Nord-Irland og den femte største byen på øya Irland. Den gamle bymuren ligger på vestbredden av elven Foyle, som dekkes av to veibroer og en gangbro. Byen strekker seg nå ut begge begge sider av elven (Cityside i vest og Waterside i øst).

Ved folketellingen i 2001 hadde byen 83 652 innbyggere, mens Derry urbane område hadde en befolkning på 90 736. For 2021 hadde byen en befolkning på 85 279 innbyggere. Distriktet er administrert av Derry City and Strabane District Council som omfatter både havnen Londonderry Port (Foyle Port) og flyplassen City of Derry Airport. Derry ligger nær grensen til grevskapet Donegal, som det har hatt en nær forbindelse med i mange århundrer. Den som tradisjonelt blir sett på som grunnleggeren av det opprinnelige Derry er helgenen Columba, en hellig mann fra Tír Chonaill, det gamle navnet på nesten hele det moderne grevskapet Donegal, som vestbredden av elven Foyle var en del av før 1610.

I 2013 ble Derry den første britiske kulturbyen (UK City of Culture), etter å ha blitt tildelt tittelen i 2010.

Byens navn 

Til tross for at Londonderry er byens offisielle navn, er byen vel så ofte kjent som Derry,
 som er en anglifisering av den irske Daire eller Doire, og oversettes som «eiketre» eller «eikelund». Navnet stammer fra bosetningens eldste referanser, Daire Calgaich («eikelunden i Calgach»).<ref>Forde, Hugh (1923): «Sketches of Olden Days in Northern Ireland», via Library Ireland</ref> Navnet ble endret fra Derry i 1613 under bosetningen av Ulster da mengder av protestantiske skotske og engelske nybyggere ble bevisst bosatt og var forventet for å være mer lojale overfor den engelske kongen enn de opprinnelige katolske irlenderne og samtidig for å gjenspeile etableringen av byen av London-laugene.Curl, James Stevens (2001): «The City of London and the Plantation of Ulster» (RTF), BBCi History

Derry har blitt brukt i navnene på det lokale myndighetsdistriktet og rådet siden 1984, da rådet endret navn fra Londonderry City Council til Derry City Council. Dette endret også navnet på distriktet, som ble opprettet i 1973 og omfattet både byen og omkringliggende rurale områder. I kommunalreformen i 2015 ble distriktet slått sammen med Strabane-distriktet for å danne Derry City and Strabane, og hvor de respektive rådene på samme måte ble slått sammen.

Ifølge byens kongelige charter av 10. april 1662 er det offisielle navnet Londonderry. Dette ble bekreftet i en avgjørelse i Høyesterett i 2007. «Stroke City to remain Londonderry», BBC. 25. januar 2007

Rettssaken i 2007 oppsto ettersom bystyret ønsket en avklaring om hvorvidt navneendringen av rådet og distriktet i 1984 hadde endret det offisielle navnet på byen og hva prosedyren ville være for å gjennomføre en navneendring. Retten avklarte at Londonderry forble det offisielle navnet og at den riktige prosedyren for å endre navnet ville være via en begjæring til Privy Council (Det kongelige råd). Bystyret begynte derette denne prosessen, og var involvert i å gjennomføre en konsekvensvurderingsrapport (EQIA). For det første holdt den en meningsmåling blant distriktets innbyggere i 2009, som rapporterte at 75 % av katolikker og 77 % av nasjonalister fant den foreslåtte endringen akseptabel, sammenlignet med 6 % av protestanter og 8 % av unionister. EQIA holdt deretter to rådgivende fora, og ba om kommentarer fra allmennheten om hvorvidt byen burde få navnet endret til Derry eller ikke. Totalt ble det mottatt 12 136 merknader, hvorav 3 108 i hovedsak gikk inn for forslaget, og 9 028 var imot det. Den 23. juli 2015 stemte rådet for et forslag om å endre det offisielle navnet på byen til Derry og om å skrive til Mark H. Durkan, den nordirske miljøministeren, for å spørre hvordan endringen kunne gjennomføres.

Navnet Derry foretrekkes av nasjonalister, og det er mye brukt i hele Nord-Irlands katolske samfunn, så vel som i republikken Irland, mens mange unionister foretrekker Londonderry; men i samtaler til daglig brukes Derry likevel av de fleste protestantiske innbyggere i byen. Lingvist Kevin McCafferty argumenterte for at «Det er strengt tatt ikke korrekt at katolikker i Nord-Irland kaller byen Derry, mens protestanter bruker formen Londonderry, selv om dette mønsteret har blitt mer vanlig lokalt siden midten av 1980-tallet, da bystyret endret navn. ved å droppe prefikset.» I McCaffertys undersøkelse av språkbruk i byen, «bruker bare svært få intervjuobjekter — alle protestanter — den offisielle formen».

Bortsett fra navnet på det lokale byrådet, er byen vanligvis kjent som Londonderry i offisiell bruk i Storbritannia. I republikken Irland blir byen og grevskapet nesten alltid referert til som Derry, på kart, i media og i samtaler. I april 2009 kunngjorde imidlertid den irske utenriksministeren, Micheál Martin, at irske passinnehavere som ble født der kunne registrere enten Derry eller Londonderry som fødested. Mens offisielle veiskilt i republikken bruker navnet Derry, bærer de i Nord-Irland Londonderry (noen ganger forkortet til L'derry), selv om noen av disse har blitt vandalisert for å fjerne referansen til London.

Byen har også kallenavnet Maiden City («Jomfrubyen») på grunn av det faktum at dens bymurer aldri ble brutt til tross for at den ble beleiret ved tre adskilte anledninger på 1600-tallet, den mest bemerkelsesverdige var {{beleiringen av Derry]] i 1688–1689. Den fikk også kallenavnet «Stroke City» av den lokale kringkasteren Gerry Anderson, på grunn av den politisk korrekte bruken av noen av dobbeltnavnene Derry/Londonderry (som selv har blitt brukt av BBC Television). Et senere tillegg til landskapet har vært oppføringen av flere store steinsøyler på hovedveier inn til byen som ønsker sjåfører, eufemistisk, velkommen til «den befestede byen».

Derry er ellers et vanlig stedsnavn i Irland, med minst seks byer som bærer det navnet og minst ytterligere 79 steder. Ordet Derry utgjør ofte en del av stedsnavnet, for eksempel Derrybeg, Derryboy, Derrylea og Derrymore.

Londonderry i North Yorkshire fikk navn etter ble oppkalt etter markin av Londonderry, tilsvarende også med Londonderry Island utenfor Tierra del Fuego i Chile. I USA ligger tvillingbyer i New Hampshire kalt Derry og Londonderry ikke langt fra Londonderry i Vermont, med flere navnebror i Derry i Pennsylvania, Londonderry i Ohio, og i Canada finnes Londonderry i Nova Scotia og Londonderry i Edmonton i provinsen Alberta. I Australia er også Londonderry i New South Wales.

 Bymurene 

Derry er den eneste gjenværende fullstendig intakte befestede byen i Irland, og et av de fineste eksemplene på en befestet by i Europa.https://web.archive.org/web/20100924101014/http://irelandwide.com/regional/ulster/county_derry/index.htm «County Derry, Northern Ireland – Londonderry»], Irelandwide.com. Arkivert fra originalen den 24. september 2010 Murene utgjør det største monumentet innen statlig omsorg i Nord-Irland, og som en del av den siste bymuren som ble bygget i Europa, gjenstår de som blant de mest komplette og spektakulære.

Murene ble bygget i 1613–1619 av sammenslutningen av selskaper i byen, kalt for The Honorable The Irish Society, som forsvar for nybyggere fra begynnelsen av 1600-tallet fra England og Skottland. Murene, som er omtrent 1,5 kilometer i omkrets og som varierer i høyde og bredde mellom 3,7 og 10,7 meter, er helt intakte og danner en gangvei rundt indre by. De gir en unik promenade for å se utformingen av den opprinnelige byen som fortsatt bevarer sin gateplan i renessansestil. De fire opprinnelige portene til den befestede byen er Bishop's Gate, Ferryquay Gate, Butcher Gate og Shipquay Gate. Ytterligere tre ytterligere porter ble lagt til senere, Magazine Gate, Castle Gate og New Gate, noe som utgjør syv porter totalt. Arkitekten var Peter Benson, en London-født byggherre, som ble belønnet med flere landbevilgninger.

Det er en av de få byene i Europa som aldri så sine festningsverkene brutt, og tålte flere beleiringer, blant dem den berømte beleiringen av Derry i 1689 som varte i 105 dager; derav byens tilnavn, «Jomfrubyen».

 Historie 
 Tidlig historie 

Derry er et av de eldste kontinuerlig bebodde stedene i Irland. De eldste historiske referansene dateres til 600-tallet da et kloster ble grunnlagt der av Columba, en berømt helgen fra det som nå er grevskapet Donegal, men i tusenvis av år før det hadde folk bodd i området.

Før sankt Columba forlot Irland for å spre kristendommen andre steder, grunnla han et kloster i Derry (som da ble kalt Doire Calgach), på vestbredden av elven Foyle. Ifølge muntlig og dokumentert historie ble stedet gitt til Columba av en lokal høvding. Klosteret forble deretter i hendene på sammenslutninger av kirker som betraktet Columba som deres åndelige mentor og leder. Året 546 blir ofte referert til som datoen da den opprinnelige bosetningen ble grunnlagt. Imidlertid er det nå akseptert av historikere at dette var en feil dato tildelt av middelalderkrønikere. Det er akseptert at mellom 600-tallet og 1000-tallet var Derry først og fremst kjent som en klosterbosetning.

 Engelsk kolonisering 

Byen ble strategisk mer betydningsfull under de engelske Tudormonarkenes erobringen av Irland og stedet kom under hyppige angrep. Under O'Dohertys opprør i 1608 ble stedet angrepet av Cahir O'Doherty, en irsk høvding fra halvøya Inishowen. Han brente store deler av byen og drepte den engelske guvernøren George Paulet. Soldaten og statsmannen Henry Docwra gjorde kraftige anstrengelser for å utvikle byen, og er blitt omtalt som «grunnleggeren av Derry» grunnet hans deltagelse i utviklingen av byen; men han ble anklaget for å ikke ha forhindret O'Doherty-angrepet, og seilte tilbake til England.

Ulike selskaper basert i London kom på begynnelsen av 1600-tallet som en del av bosetningen av Ulster. De fikk byen gjenoppbygget med høye bymurer for å forsvare seg mot irske opprørere som motsatte seg den engelske koloniseringen. Målet var å bosette Ulster med en befolkning som støttet kronen. Den ble deretter omdøpt til «Londonderry».

Denne byen var den første planlagte byen i Irland: den ble påbegynt i 1613, med murene ferdigstilt i 1619, til en pris av £10 757. Den sentrale diamanten i en inngjerdet by med fire porter ble antatt å være en god utforming for et forsvar av en by. Rutemønsteret som ble valgt ble senere mye kopiert i koloniene i britiske Nord-Amerika. Charteret som opprinnelig definerte byen strakte seg formelt til  tre irske mil (omtrent 6,1 km) fra sentrum.

Den moderne byen har bevart 1600-tallets utforming av fire hovedgater som stråler fra en sentral diamant til fire porter – Bishop's Gate, Ferryquay Gate, Shipquay Gate og Butcher's Gate. Byens eldste bevarte bygning ble også bygget på dette tidspunktet: gotiske katedralen dedikert sankt Columba fra 1633. I våpenhuset til katedralen er en stein som registrerer ferdigstillelse med inskripsjonen: «If stones could speake, then London's prays should sound, Who built this church and cittie from the grounde.»

 Økonomisk utvikling 

Økonomien i byen og distriktet var vesentlig basert på tekstilindustrien inntil relativt nylig. I mange år var kvinner vanligvis de eneste lønnstakerne som jobbet i skjortefabrikkene, mens mennene i sammenligning hadde høye nivåer av arbeidsledighet. Dette førte til betydelig utvandring av den mannlige befolkningen.Historien om skjortefremstilling i byen dateres til 1831, og sies å ha blitt startet av William Scott og hans familie som først eksporterte skjorter til Glasgow. I løpet av 50 år var skjorteproduksjonen i byen den mest produktive i Storbritannia, med plagg som ble eksportert over hele verden. Det var så godt kjent at industrien fikk en omtale i Das Kapital'' av Karl Marx, da han diskuterte fabrikksystemet:

Skjortefabrikken til Messrs. Tille i Londonderry, som sysselsetter 1000 ansatte i selve fabrikken, og 9000 mennesker spredt opp og ned i landet og arbeider i sine egne hus.

Industrien nådde sitt høydepunkt på 1920-tallet og sysselsatte rundt 18 000 mennesker. I moderne tid falt imidlertid tekstilindustrien hovedsakelig på grunn av lavere asiatiske lønninger.

En langsiktig utenlandsk arbeidsgiver i området er Du Pont, som har vært basert på Maydown siden 1958, dets første europeiske produksjonsanlegg. Opprinnelig ble Neopren (et syntetisk gummimateriale) produsert på Maydown og deretter fulgt av Hypalon (også et syntetisk gummimateriale). Nylig var produksjonsenheter Lycra og Kevlar aktive, men takket være en verdensomspennende etterspørsel etter Kevlar, som lages ved anlegget, foretok anlegget en oppgradering på 40 millioner pund for å utvide sin globale produksjon Kevlar.

Referanser

Eksterne lenker 
 
 
 Derry turistinformasjon
 Londonderry Chamber of Commerce

Byer i Londonderry