Nikolai Nissen Paus

Nikolai Nissen Paus (født 4. juni 1877 i Christiania, død 23. desember 1956) var en norsk kirurg, dr.med., sykehusdirektør og humanitær leder. Han var direktør for Vestfold fylkessykehus, president i Norges Røde Kors og hadde en rekke andre verv. Han var en av Norges mest kjente leger gjennom første halvdel av 1900-tallet.

Utdannelse og yrke 

Han tok examen artium ved Aars og Voss' skole i 1895. Han ble sekondløytnant i Trænkorpset i 1896 og premierløytnant i 1905. Han ble utdannet cand.med. ved Det Kongelige Frederiks Universitet i 1903 og ble dr.med. samme sted i 1916 på en avhandling om tuberkulose, etter flere forskningsopphold i utlandet. Han arbeidet ved Rikshospitalet som reservelege i kirurgi 1911–1917 og ble i 1916 ansatt som overlege og direktør for Jarlsberg og Larvik amts sykehus (Vestfold fylkessykehus fra 1918), men tiltrådte først i 1918. Han var direktør for Vestfold fylkessykehus til 1947, og bygget i stor grad opp institusjonen.

Humanitært og samfunnsmessig engasjement 
Han var visepresident i Norges Røde Kors 1930–1945 samt fungerende president 1939–1940, og president i Norges Røde Kors 1945–1947. 27. august 1947 ble han utnevnt til æresmedlem av Norges Røde Kors.

Han var formann for Sykepleielovkomitéen, oppnevnt av regjeringen i 1939. Under krigen var han medlem av fellesutvalget, dvs. styret, i Nasjonalhjelpen. Han var på 1930-tallet også president i Den nasjonale Florence Nightingale-komité, den norske avdelingen i Florence Nightingale International Foundation som ble etablert i London i 1934 for å hedre minnet til Florence Nightingale og videreføre hennes arbeid. I 1930 ble han medlem av sentralstyret i Den norske lægeforening.

Paus deltok i det humanitære arbeidet under vinterkrigen i Finland 1939–1940 som leder for det norske Røde Kors-feltsykehuset. Han fungerte samtidig som president i Norges Røde Kors etter at presidenten, Jens Meinich, hadde blitt langvarig syk i september 1939. Han avslo å bli ny Røde Kors-president i 1940, ettersom han hadde mange andre oppgaver, men ble valgt til vervet i 1945.

Han var også frimurer av XI. grad og stormesterens stattholder, det tredje høyeste vervet i Den Norske Frimurerorden.

Familie 

Han tilhørte «Drammens-grenen» av slekten Paus, og var sønn av teolog og pikeskoleeier Bernhard C. Pauss (f. 1839 på Tangen i Drammen) og pedagog Anna Henriette Wegner (f. 1841 på Frogner Hovedgård). På farssiden var han barnebarn av skipsreder på Tangen Nicolai Nissen Pauss (1811–1877) og Caroline Louise Salvesen. På morssiden var han barnebarn av industriherren Benjamin Wegner og Henriette Seyler, som tilhørte en hanseatfamilie i Hamburg som eide Berenberg Bank.

I 1907 ble han gift med Sofie Amalie Brandt Ødegaard, datter av oberst Vilhelm Ødegaard og Inga Hedvig Holst (datter til trelasthandler og stortingsrepresentant Frederik J. Holst). De var foreldre til mag.art. Inger-Helvig Ødegaard Paus (f. 1909), gift med overrettssakfører og direktør Jens Christian Rogstad, kirurg, dr.med., sykehusdirektør og stormester i Frimurerordenen Bernhard C. Paus (f. 1910), gift med Brita Collett, og advokat og direktør Vilhelm Paus (f. 1915), gift med Anne Collett. De har etterkommere med slektsnavn Paus, Rogstad, Falck, Wessel, von Pirquet o.a. Blant deres etterkommere er kirurg Albert Collett Paus, konsernsjef Nikolai Bent Paus og statssekretær Lucie Paus Falck.

Han var oppkalt med både fornavnet og mellomnavnet Nissen fra den sønderjyske slekten Nissen, et navn som kom inn i slekten med hans tipp-tipp-oldemor Andrea Jaspara Nissen (1725–1772), gift med sorenskriver i Øvre Telemark Hans Paus (1721–1774). Navnet går tilbake til landsdommer og krigskommissær i Jylland Nikolaj Nissen (1627–1684).

Han var bror av advokat og direktør i Norsk Arbeidsgiverforening George Wegner Paus, ingeniør og industrileder Augustin Thoresen Paus, Henriette Wegner Paus og Karoline Louise Paus, samt halvbror av Evald Pauss som døde tragisk som medisinstudent etter å ha blitt smittet av sykdom i forbindelse med studiet. Han var fetter til grossererne og fabrikkeierne Alf Paus og Nicolay Nissen Paus (f. 1885) som bl.a. startet industrikonsernet Paus & Paus.

Annet 

Han ble kalt «sterke-Paus» i studiedagene, var en aktiv roer og medstifter av Norske Studenters Roklub i 1897. Han var sammen med studiekameraten Olaf Tandberg modell for romanfiguren Jonas Fjeld, «en høy, atletisk ung norsk lege, nærmest en Fridtjof Nansen-type som klarte seg gjennom alle vansker».
«Et av høydepunktene i historiene om Jonas Fjeld er ved et åsted i London, der Fjeld prøver å bane seg vei gjennom menneskemengden. Det var ikke så lett å komme fram, men så står det å lese: 'Jeg er norsk læge', sa han enkelt, 'og mengden vek til side!'»

I 1922 ble det ferdigstilt en egen overlege/direktørbolig for ham på sykehusområdet i Halfdan Wilhelmsens allé 17, med venteværelse og legekontor for privatpraksis, der han bodde med sin familie til 1947. Etter 1947 ble boligen omgjort til tomannsbolig, og rommer nå kun kontorlokaler for klinikkledelse og leger. Boligen er fredet som «typisk og godt bevart eksempel på overlegevilla fra 1920-tallet med kombinasjon av representativ bolig og separat legepraksis».

Thore Lie og Kjell M. Paulsen nevner i sin humoristiske bok Blant lærde og ulærde en episode der Paus deltok på en legekongress i Stockholm:
«På avslutningsdagen ble det holdt en stor fest, og Paus danset en smektende vals med en svært attraktiv legefrue. Etter å ha danset lenge og vel, følte kvinnen seg litt sliten og spurte kokett sin norske dansepartner: 'Skall vi inte göra en liten paus nu?'»

Paus medvirket bl.a. i filmen Marianne på sykehus fra 1950. Nissen Paus og Kolstads fond til medisinsk forskning er oppkalt etter ham.

Kunstneriske portretter 

Det eksisterer en tegning i brunkritt (trolig fra 1934) og et oljemaleri av ham av Erik Werenskiold (1934), en byste i gips og bronse av Wilhelm Rasmussen (1939), og en byste i gips og bronse av Carl E. Paulsen (1947). Bronsebysten av Rasmussen er utstilt i parken ved Sykehuset i Vestfold, mens en gipsbyste av Rasmussen ble eid av kunstneren.

Utmerkelser 
  Belgisk orden (1939)
  Frihetskorsets orden med sverd, 3. klasse (1941)
  Ordenen for folkehelse, for Røde Kors' hjelp til vanskeligstilte franskmenn (1947)
   (1947)
  Ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden for «langt og fortjenstfullt humanitært virke» (1948)
 Det belgiske Røde Kors' hederstegn av 1. klasse (1938)
 Æresmedlem av Norges Røde Kors (1947)
 Den Norske Frimurerordens hederstegn

Publikasjoner 
 Vom Übergang der Tuberkelbazillen ins Blut und der Bedeutung der Tuberkulinreaktionen bei der Knochen- und Gelenkstuberkulose, Leipzig, 1916, doktorgradsavhandling (dr. med.), Det Kongelige Frederiks Universitet.

Litteratur 
 Fr. Grøn: «Paus, Nikolai Nissen», i Norsk biografisk leksikon, bd. 10, s. 627–628, Aschehoug, 1949
 «Paus, Nikolai Nissen», i Øivind Larsen (red.), Norges leger, bd. 4, s. 383–384, 1996.
 Nekrolog av Anton Jervell, Nord Med. 1957 Mar 14;57(11):401

Referanser 

Norske kirurger
Personer tilknyttet Norges Røde Kors
St. Olavs Orden
Frihetskorsets orden
Norske frimurere
Personer fra Oslo