Jie av Xia

Jie (kinesisk: 桀, pinyin: Jié; også romanisert Chieh) var den siste av det kinesiske Xia-dynastiets konger og tilskrives ansvaret for dets sammenbrudd. Kung Jie er blitt beskrevet som en svært grusom tyrann som var besatt av vin og kvinner.. Han skal ha regjert i ca 31 år rundt året 1600 f.Kr.

Hans personnavn var Lü Gui (). 

Kong Jie tiltrådte som konge etter sin far (eller bror) Kong Fa.

Ifølge kilder fra Qin-dynastiets dager skal Jies siste regjeringsår ha vært fylt av dårlige omen: Det iset til i sommernettene, det var frost i juli måned. Kraftig regnvær fikk bygninger til å bryte sammen, varmt og kaldt vær skiftet, avlingene slo feil. Noen forskere mener at disse mytene kan henge sammen med en vulkansk vinter som etterfulgte det store vulkanutbruddet på Thera i Egeerhavet ca. 1628 f.Kr. 

Kongen lot oppføre palasser og paviljonger som Qingpalasset (傾宮) og Yaoterrassen (瑶臺) i hovedstaden Zhenxun som ble finansiert av høye skatter. Fra kong Jies femtende år som regent og i fem år fremover arbeidet rådgiveren Yi Yin i hoffet, men Yi Yin returnerte deretter til stammen Shang og bistod Cheng Tang med å planlegge maktovertagelsen fra kong Jie.

Shangfolkets anfører Cheng Tang klarte derpå å nedkjempe Jie på slagmarken. Etter slaget ved Mingtiao flyktet kong Jie til Nanchao (dagens Chaohu i Anhui). Dette ble Xia-dynastiets endelikt, og Shang-dynastiets fødsel.

Referanser

Litteratur
 
 
 
 

Kinas historie
Kinesiske herskere