Irland

For øya Irland, se Irland (øy). For den historiske republikken, se Den irske republikk.

Irland (irsk: Éire), også kjent som Republikken Irland (Poblacht na hÉireann), er en stat på øya Irland, utenfor den nordvestlige kysten av Europa. Staten dekker  av øya og grenser til Nord-Irland, som er en del av Det forente kongerike Storbritannia og Nord-Irland. Irland består av 26 av de 32 grevskapene på øya Irland. Det har 4,9 millioner innbyggere. Hovedstaden og den største byen er Dublin, lokalisert på østsiden av øya. Rundt 2,1 millioner av landets befolkning på 5,15 millioner mennesker bor i storbyområdet Dublin. Republikken Irland deler sin eneste landgrense med Nord-Irland, som er en del av Storbritannia. Det er ellers omgitt av Atlanterhavet, med Keltersjøen i sør, St George’s Channel i sørøst, og Irskesjøen i øst. Landet er en enhetlig, parlamentarisk republikk. Den lovgivende makt, Oireachtas, består av to kamre: et underhus, Dáil Éireann; et overhus, Seanad Éireann; og en valgt president (Uachtarán) som fungerer som det stort sett seremonielle statsoverhodet, men med noen viktige fullmakter og plikter. Regjeringssjefen er Taoiseach (statsminister, bokstavelig talt «sjef»), som er valgt av Dáil og utnevnt av presidenten; Taoiseach utnevner på sin side andre statsråder.

Den irske fristaten ble opprettet med dominionstatus i 1922, som følge av den anglo-irske traktat. I 1937 ble en ny grunnlov vedtatt, der staten fikk navnet «Irland» og i praksis ble en republikk (i motsetning til monarkiet Storbritannia), med en valgt ikke-utøvende president. Det ble offisielt erklært som republikk i 1949, etter Loven om republikken Irland av 1948. Irland ble medlem av FN i 1955. Det ble medlem av De europeiske fellesskap (EF), forløperen til Den europeiske union (EU), i 1973. Staten hadde ingen formelle forbindelser med Nord-Irland i det meste av 1900-tallet, men på 1980- og 1990-tallet samarbeidet de britiske og irske myndighetene med nordirske parter for å løse volden og konflikten i Nord-Irland (The Troubles). Siden undertegningen av Belfastavtalen (også kjent som langfredagsavtalen) i 1998 har den irske regjeringen og den nordirske regjeringen samarbeidet om en rekke politiske områder under Nord/Sør-ministerrådet som ble opprettet som følge av avtalen.

Irland er et utviklet land med en livskvalitet som er blant de høyeste i verden; basert på metodikk og justeringer for ulikhet av Indeks for menneskelig utvikling (HDI), rangerte i 2021, som den som den sjette høyeste i verden, bak Norge og foran Sverige. Irland fungerer også godt på områder som helsevesen, økonomisk frihet og pressefrihet.<ref>Human Development Report 2020 (PDF), HDRO (Human Development Report Office), [[FNs utviklingsprogram. s. 343. Arkivert fra originalen den 15. desember 2020</ref> Irland er medlem av EU og medlem og en av grunnleggerne av Europarådet og medlem av Organisasjonen for økonomisk samarbeid og utvikling (OECD). Den irske regjeringen har fulgt en politikk med militær nøytralitet gjennom alliansefrihet siden før den andre verdenskrig, og landet er følgelig ikke medlem av NATO, selv om det er medlem av med i NATO-prosjektet Samarbeid for fred og visse aspekter av PESCO. Irlands økonomi er avansert, med et av Europas store finansielle knutepunkter som er sentrert rundt Dublin. Det rangerer blant de 10 rikeste landene i verden når det gjelder både BNP og BNI per innbygger. «’Leprechaun Economics’ Earn Ireland Ridicule, $443 Million Bill», Bloomberg L.P. 13. juli 2016. Etter å ha sluttet seg til EF, vedtok landets regjering en rekke liberale økonomiske politikker som bidro til å øke økonomisk vekst mellom 1995 og 2007, en tid som nå ofte refereres til som perioden «den keltiske tiger». En resesjon og reversering i veksten fulgte deretter under den store resesjonen, som ble forverret av sprengningen av den irske eiendomsboblen, spekulasjoner på overskytende element av en langsiktig prisøkning på eiendom tidlig på 2000-tallet.«Ireland's housing crisis: Millennials, a generation sacrificed», Euronews, 6. juli 2023

 Navn og irske symboler 

I antikken omtale romere øya under navnet Hibernia. Det irske navnet for øya Irland er Éire , avledet fra Ériu, en gudinne i irsk mytologi, hvor det engelske navnet er avledet fra, Ire + land, noe som kom anvendelse forbildelse med anglo-normannernes erobring av Irland på slutten av 1100-tallet. Staten Irland ble opprettet i 1922, bestående av 26 av de 32 grevskapene i Irland, ble omtalt kjent som den irske fristaten (Saorstát Éireann). Irlands konstitusjon ble vedtatt i 1937 som slo fast at «navnet på staten er Éire, eller, på engelsk, Ireland». Regjeringen i Storbritannia brukte navnet «Eire» (uten det diakritiske tegnet på første bokstav) og, fra 1949 «Republikken Irland» for staten. Det var ikke før Belfastavtalen fra 1998, da regjeringen i Dublin la ned kravet på Nord-Irland, at den britiske regjeringen begynte å kalle staten  for Irland.

Irske myndigheter aksepterer bare navnene Éire og Irland. Internasjonalt gjenspeiles dette i at FN benytter Irland som offisielt navn. Også i Den europeiske union benyttes Irland som kortform (geografisk navn) og protokollært navn. Ifølge det norske Utenriksdepartementet er landets offisielle navn og kortnavn på norsk det samme: Irland.

Republikken Irland deler mange symboler med hele øya Irland. Disse omfatter fargene grønt («den grønne øya») og blått (fargen til nasjonalhelgenen sankt Patrick, dyr som den irske ulvehunden og hjort, strukturer som rundtårn og keltiske kors, og design som keltiske knuter og spiraler. Shamrock (irsk seamróg) er en type kløver, og har vært et nasjonalt symbol for Irland siden 1600-tallet da det ble vanlig å bære det som et symbol på sankt Patricks dag. Disse symbolene brukes av statlige institusjoner så vel som private organer i Irland.

Irlands flagg er en trikolor av grønt, hvitt og oransje. Flaggets utforming stammer fra en kulturell og politisk bevegelse fra midten på 1800-tallet kalt Young Ireland, men ble først utbredt under påskeopprøret i 1916. Fargene representerer den irsk-gæliske tradisjonen (grønn) og tilhengerne av Vilhelm av Oranien i Irland (oransje), med hvitt som representerer streben etter fred mellom dem. Det ble adoptert som flagget til den irske fristaten i 1922 og fortsetter å bli brukt som statens eneste flagg og symbol. En marineflagg, et gjøs]], et grønt flagg med gul harpe, og er fastsatt i Forsvarets forskrifter og heist i baugen på krigsskip i tillegg til nasjonalflagget under begrensede omstendigheter (eksempelvis når et skip ikke er underveis). Den er basert på den uoffisielle grønne flaggsymbolet i Irland som ble brukt på 1700- og 1800-tallet og det tradisjonelle grønne flagget til Irland som dateres fra 1500-tallet.

I likhet med nasjonalflagget har nasjonalsangen, Amhrán na bhFiann («En soldats sang»), sine røtter i påskeopprøret, da sangen ble sunget av opprørerne. Selv om den opprinnelig ble publisert på engelsk i 1912, ble sangen oversatt til irsk i 1923 og den irskspråklige versjonen synges oftere i dag. Sangen ble offisielt adoptert som den irske fristatens hymne i 1926 og fortsetter som nasjonalsangen til staten. De fire første taktene i refrenget etterfulgt av de fem siste utgjør presidenthilsenen.

Irlands riksvåpen, håndharpe i gull på mørk blå bunn, ble vedtatt i 1945. Harpen har vært benyttet som et symbol for Irland siden middelalderen og omtales også Brian Borus harpe. Riksvåpenet har sin opprinnelse som våpenskjoldet til monarkene i Irland og ble registrert som våpnene til kongen av Irland på 1100-tallet. Fra foreningen av kronene i England, Skottland og Irland i 1603, har det irske symbolet blitt benyttet som en del av en firdeling av det kongelige våpenskjoldet til Storbritannia. I dag er de de personlige våpenskjoldet til presidenten i Irland mens hen er i embetet og flys som presidentstandard. Harpesymbolet brukes mye av staten for å markere offisielle dokumenter, irsk mynt og på seglet til Irlands president.

 Naturgeografi 

Øya Irland har et areal på 84 421 km², hvorav 83 % (cirka 5/6 av øya) av øya tilhører republikken Irland. Øya er avgrenset av Atlanterhavet i vest. I nordøst er øya avgrenset av North Channel og mot øst Irskesjøen. I sørøst ligger St. George's Channel og i sørvest ligger Det keltiske havet. Den vestlige kysten av Irland består for en stor del av klipper, bakker og små fjell (det høyeste punktet er Carrauntuohill, 1 038 meter høyt). I nord og vest er det forrevne odder og bratte klipper som stuper i havet. Utenfor kysten ligger en rekke øyer hvorav noen er bebodd eller har gamle festninger og klostre. Noen øyer er vernet som fuglereservat. Bergrunnen har en god del kalkstein og med store grottesystemer. Forhistoriske vulkaner har blant annet dannet de uvanlige krystallinske formasjonene på Giant's Causeway i Antrim county. Øya har spor etter istid i form av blant annet U-daler, jettegrytter og morener. I midten av Irland er terrenget relativt flatt. Irland har en del elver som Shannon og en del store sjøer. 

Den største byen i Irland er hovedstaden Dublin med 1 045 769 innbyggere og ligger ved østkysten; Cork med 190 384 innbyggere ligger i den sørlige delen; Limerick med 90 757 innbyggere ligger vest i landet; Galway 72 729 med innbyggere ligger ved vestkysten, og Waterford med 49 213 ligger ved den sørøstlige kysten.

Skog og myrer

Irland hadde tidligere betydelige eikeskoger som er forsvunnet på grunn av overbeskatning. Planting av nåletrær (som ikke finnes naturlig) og løvtrær har til dels erstattet forsvunnet skog. Landets torvmyrer har lenge vært kilde til brensel i til dels stor skala. På 2000-tallet begynte myndighetene å stenge myrene for uttak av brensel fordi det antas at myrer som utnyttes avgir store mengder drivhusgass. Etter istiden var store deler av Midland dekket av innsjøer som gradvis ble fylt av rester av vegetasjon som ble omdannet til torv (peat) i de våte omgivelsene. Torvlagene har vært 5 til 12 meter tykke. På grunn av omfattende utnyttelse er store deler av torvmyrene forsvunnet. Irland har ikke kull eller olje, og torv har vært brukt i stedet. Tidligere ble torv skåret for hånd med spade og toppsjiktet med levende vegetasjon ble lagt tilbake. I 1946 begynte Bord na Mona (torvutviklingsetaten) med maskinell utvinning og områdene ble etterlatt som sorte våtmarker. De øverste lagene ble solgt gjennom hagesentrene mens dypere lag ble brukt til brensel blant annet til produksjon av elektrisk strøm. Omkring 10 % landets areal er torvmyrer og bare Canada og Finland har større andel av landet som torvmyrer.

 Klima 

Irland har et maritimt klima, og er kraftig påvirket av Atlanterhavet og Golfstrømmen i vest. Klimaet er ganske likt Storbritannias, men har mindre temperaturvariasjoner og over 50 % mer nedbør. Sommertemperaturen kommer normalt opp over 30 ℃. Om vinteren er temperaturen av og til under frysepunktet, men det er sjelden at temperaturen kommer under −6 ℃. Kulda fra nord eller øst har som regel dempet seg på vei over sjøen til Irland, og det kaldeste som noen gang er målt er −19 ℃. Om vinteren er det i snitt bare rundt én uke med snø totalt, men litt flere dager i høyereliggende strøk som i Wicklowfjella like sør for Dublin. Atlanterhavskysten har derimot så godt som ingen dager med snø. Sommeren er forholdsvis kjølig med ca. samme temperaturer som i Skottland, og i de nordligste områdene stiger temperaturen sjelden over 20 ℃ om sommeren. Derimot er nedbør normalt i Irland, ofte som yr. I noen områder er det målt opp til 275 regnværsdager i året. 

Klimaet er relativt fuktig. Nedbøren fordeler seg relativt jevnt over hele øya, men de vestlige områdene får likevel de største mengdene. I tillegg er områdene på vestkysten, sammen med de nordlige områdene, utsatt for kraftig vind når vinterstormene fra vest passerer. Den tørreste perioden av året er sent på våren og tidlig om sommeren, spesielt i nordlige og østlige strøk. Dublin ligger i det tørreste området av Irland og har en årlig nedbørsnormal på 762 mm, mens vestkysten av Irland har rundt 1 400–1 500 mm. Det er sjelden tordenvær i Irland. De nordvestlige områdene har tordenvær rundt ti ganger i året, oftest om vinteren.

Demografi
Befolkningen ble i april 2018 beregnet til  og økte til 5 149 139 innbyggere i 2022.

Genetisk kartlegging tyder på at de eldste nybyggerne utvandret fra Iberia etter den siste istiden.Etter mesolittisk (jegere og samlere), neolittisk (bondesteinalderen) og bronsealder (metall) introduserte både til dels av innvandrere, men hovedsakelig sammen med et utstrakt handelsnettverk et keltisk språk og kultur. Befolkningen fra de to sistnevnte epoker representerer fortsatt den vesentligste genetiske arven til de fleste irere.McEvoy, B; Richards, M; Forster, P; Bradley, DG (oktober 2004): «The Longue Durée of genetic ancestry: multiple genetic marker systems and Celtic origins on the Atlantic facade of Europe», Am. J. Hum. Genet. 75(4): 693–702. doi:10.1086/424697. PMC 1182057. PMID 15309688. Den irsk-gæliske tradisjonen utvidet seg og ble den dominerende formen over tid. Irere er en kombinasjon av gælisk, norrøn, anglo-normannisk, fransk og britisk aner.

Befolkningen i Irland utgjorde 5 149 139 innbyggere i 2022, en økning på 8 % siden 2016. Fra 2011 hadde Irland den høyeste fødselsraten i EU (16 fødsler per 1000 innbyggere). I 2014 var 36,3 % av fødslene ugifte kvinner. Den årlige befolkningsveksten oversteg 2 % i løpet av 2002–2006 perioden som ble undersøkt, noe som ble tilskrevet høy naturlig økning og immigrasjon. Denne frekvensen falt noe i løpet av den påfølgende 2006–2011 undersøkte perioden, med en gjennomsnittlig årlig prosentvis endring på 1,6 %. Den totale fruktbarhetsraten (TFR) i 2017 ble estimert til 1,80 barn født per kvinne, under erstatningsraten på 2,1, den er fortsatt betydelig under det høyeste på 4,2 barn født per kvinne i 1850. I 2018 var medianalderen for den irske befolkningen 37,1 år.

På tidspunktet for folketellingen i 2022 ble antallet ikke-irske statsborgere registrert til 631 785. Dette representerer en økning på 8 % fra folketellingen i 2016 som utgjorde 535 475. De fem største kildene til ikke-irske statsborgere var henholdsvis Polen (93 680), Storbritannia (83 347), India (45 449), Romania (43 323), Litauen (31 177) og Latvia (27 338). De ikke-irske nasjonalitetene som så den største økningen fra 2016 var India (+33 984), Romania (+14 137), Brasil (+13 698), Ukraina (+10 006). De ikke-irske nasjonalitetene som så den største nedgangen fra 2016 var Polen (-28 835), Storbritannia (-19 766), Litauen (-5 375), Latvia (-1 633) og Slovakia (-1 117).

 Språk 

Den irske grunnloven beskriver irsk som «nasjonalspråket» og «det første offisielle språket», men engelsk («det andre offisielle språket») er likevel det dominerende språket. I folketellingen for 2016 sa omtrent 1,75 millioner mennesker (40 % av befolkningen) at de var i stand til å snakke irsk, men av dem snakket kun under 74 000 det på daglig basis. Irsk snakkes som et minoritetsspråk bare i et lite antall landlige områder, hovedsakelig vest og sør i landet, samlet kjent som Gaeltacht. Bortsett fra i disse regionene er veiskilt vanligvis tospråklige. De fleste offentlige meldinger og trykte medier er kun på engelsk. Selv om staten offisielt er tospråklig, kan innbyggerne ofte slite med å få tilgang til statlige tjenester på irsk, og de fleste offentlige publikasjoner er ikke tilgjengelige på begge språk, selv om innbyggerne har rett til å forholde seg til staten på irsk. Irskspråklige medier er blant annet TV-kanalen TG4, radiostasjonen RTÉ Raidió na Gaeltachta og nettavisen Tuairisc.ie. I de irske forsvarsstyrkene er alle kommandoer for fot- og armøvelser gitt på irsk.

Som et resultat av immigrasjonen er polsk det mest talte språket i Irland etter engelsk, med irsk som det tredje mest talte. Flere andre sentraleuropeiske språk (nemlig tsjekkisk, ungarsk og slovakisk), samt baltiske språk (litauisk og latvisk) snakkes også på daglig basis. Andre språk som snakkes i Irland er blant annet shelta som snakket av paveefolket («irske reisende»), og en dialekt av skotsk snakkes av noen ulsterskotter i Donegal. De fleste ungdomsskoleelever velger å lære ett eller to fremmedspråk. Språk som er tilgjengelige språksertifikat er blant annet fransk, tysk, italiensk og spansk; studenter som forlater sertifikat kan også studere arabisk, japansk og russisk. Noen ungdomsskoler tilbyr også gammelgresk, hebraisk og latin. Studiet av irsk er generelt obligatorisk for studenter som forlater sertifikat, men noen kan kvalifisere for fritak under noen omstendigheter, for eksempel lærevansker eller at de har kommet til Irland etter fylte 11 år.

 Historie 

 Forhistorisk tid 

De første bevisene på menneskelig tilstedeværelse i Irland dateres til rundt 33 000 år siden, med ytterligere funn som daterer tilstedeværelsen av homo sapiens til rundt 10 500 til 7 000 f.Kr. Rundt 9700 f.Kr. begynner de arkeologiske periodene kjent som mesolittisk tid (nomadiske samfunn av jegere og samlere, neolittisk tid (bondesteinalderen) fra ca. 4000 f.Kr. og kobberalderen (bearbeidelsen av metall) som begynner rundt 2500 f.Kr. med ankomsten av klokkebegerkulturen. Den irske bronsealderen begynner rundt 2000 f.Kr. og avsluttes med ankomsten av jernalderen til den keltiske hallstattkulturen, som begynner rundt 600 f.Kr. Mengder av megalittiske monumenter er spredt over hele Irland, men særlig de store  steinalderkompleksene på Newgrange fortsetter å imponere.

 Keltisk kristendom 
På slutten av 300-tallet e.Kr. hadde kristendommen begynt å gradvis underordne eller erstatte den tidligere keltiske førkristne trossystemet (polyteisme). På slutten av 600-tallet hadde det det latinske alfabetet blitt innført sammen med en overveiende keltisk kristen kirke preget av klostersamfunn, og endret det irske samfunnet dyptgående. Sankt Patrick er tradisjonelt blitt kreditert for å ha bevart og samlet de irske lover og endre bare de som var i konflikt med kristen praksis. Han er også kreditert for å ha introdusert det latinske alfabetet, som gjorde det mulig for irske munker å bevare deler av den omfattende muntlige litteraturen., skjønt det er ingen direkte bevis som forbinder Patrick med noen av disse prestasjonene og mytene om Patrick ble utviklet i århundrene etter hans død. Den hellige Patrick har uansett blitt stående som Irlands nasjonalhelgen opp til vår tid.Johnson, Ben: «St Patrick – The most celebrated Welshman in America?», Historic UK

Vikingtid og middelalder

Det første registrerte angrep fra vikinger i irsk historie skjedde i 795 e.Kr. da sjøfarende folk i langskip med opphav i Norge plyndret øya. Tidlige vikingangrep var generelt kortvarige og små i omfang. Fra 837 pågikk en regulær innvandring. Irske annaler fra 841 forteller at de fremmede holdt til i den befestede byen Dyflinn (Dublin). Rundt 850 var det strid mellom danske og norske styrker om herredømmet. Norrøne folk under Olav Hvite seiret i 853 og etablerte Dublin-riket. Det norrøne-irske innbyggerne i Dublin holdt stillingen og bevarte byens selvstendighet til 1170 da anglo-normannere fra England begynte erobringen av øya. Disse tidlige angrepene markerte begynnelsen på to århundrer med periodisk krigføring, med bølger av vikingangripere som plyndret klostre og byer over hele Irland. De norrøne folkene slo seg etterhvert ned i befeste bosetninger i særskilte områder, og opprettet de første urbane sentre som ble til Irlands første byer i løpet av 900-tallet. Disse områdene var særlig Dublin, Waterford, Limerick, Cork og Wexford og bidro til omfattende utvikling som førte til en endring av det irske samfunnet, blant annet med innføringen av en pengeøkonomi. Resten av Irland forble overveldende ruralt og basert på en blandet jordbruksøkonomi.

I 1169 kom normannerne og en periode på over 800 år begynte hvor England var sterkt involvert i styret av øya. I 1177 erobret John de Courcy Ulster. Kirkens posisjon ble styrket og den irske kirken ble organisert etter retningslinjer fra Roma. Den normanniske innflytelsen viste seg blant annet ved overgang fra enkle romanske kirkebygg til høyreiste gotiske. Kilkenny-vedtektene av 1366 forbød irer å gifte seg med normannere; irsk klesdrakt, språk, navn og skikker ble forbudt. Thomas FitzGerald, 10. jarl av Kildare gjorde opprør mot Henrik VIII av England og ble henrettet. Henrik beslagla eiendommene til de opprørske adelsmennene i Irland og delte dem ut til protestantiske tilflyttere fra England og Skottland. Fra 1541 tok den engelske monarken direkte kontroll, og et betydelig antall nybyggere fra England og Skottland reiste over. Dette førte til at den gamle adelen ble presset ut, og til at det oppstod en religiøs konflikt mellom de protestantiske nybyggerne og de katolske irene. Denne konflikten har siden vært et gjennomgangstema i irsk historie.

 Krav om selvstyre 
Irland fikk sitt eget parlament, og hadde et begrenset selvstyre, men makten lå i anglo-irske, protestantiske hender, mens den katolske majoriteten ikke hadde stemmerett. I 1801 ble øya innlemmet i Det forente kongerike Storbritannia og Irland, og det irske parlamentet ble avskaffet. 

Fra unionsloven 1. januar 1801 til 6. desember 1922 var øya Irland en del av Det forente kongeriket Storbritannia og Irland. Under den store hungersnøden fra 1845 til 1849, falt øyas befolkning på over 8 millioner med 30 %. En million irere døde av sult og sykdom og ytterligere 1,5 millioner emigrerte, hovedsakelig til USA. Dette preget mønsteret for utvandringen for det kommende århundret, noe som resulterte i konstant befolkningsnedgang fram til 1960-tallet. Johnston, Wesley; Abbot, Patrick: «Prelude to the Irish Famine – Demographics», Wesleyjohnston.com

Fra 1874, og spesielt under Charles Stewart Parnell fra 1880, ble det irske parlamentariske partiet framtredende. Dette var for det første gjennom utbredt agitasjon via Irish Land League, som vant jordreformer for leietakere i form av de irske landlovene, og for det andre gjennom sine forsøk på å oppnå selvstyre, via to mislykkede lovforslag som ville gitt Irland begrenset nasjonal autonomi. Disse førte til kontrol av nasjonale anliggender på ’grasrotnivå’, under Loven om lokalt styre av 1898,«Local Government (Ireland) Act, 1898», ISB</ref> som hadde vært i hendene på utleierdominerte storjuryer, kontrollert av utleierne i den protestantiske herredømmet.

Selvstyret (Home Rule) virket sikkert da Loven om parlamentet av 1911 avskaffet vetoretten til Overhuset, og John Redmond sikret den tredje loven for selvstyre i 1914. Unionistbevegelsen hadde imidlertid vokst siden 1886 blant irske protestanter etter innføringen av det første loven for selvstyre ved at de fryktet diskriminering og tap av økonomiske og sosiale privilegier hvis irske katolikker oppnådde reell politisk makt. På slutten av 1800- og begynnelsen av 1900-tallet var unionismen spesielt sterk i deler av Ulster, der industrialisering var mer vanlig i motsetning til resten av øya som var preget av tradisjonelt landbruk. I nord var også den protestantiske befolkningen var mer framtredende, med flertall i fire grevskaper.

Under ledelse av de adelige Edward Carson fra Irish Unionist Party og James Craig fra Ulster Unionist Party, ble unionistene sterkt militante, og dannet Ulster Volunteers for å motsette seg «tvangen av Ulster» (The Coercion of Ulster). 
Selv om loven fikk kongelige samtykke og ble plassert i lovbøkene i 1914, ble implementeringen av den tredje loven om selvstyre suspendert til etter den første verdenskrig som desarmerte trusselen om borgerkrig i Irland. Med håp om å sikre gjennomføringen av loven på slutten av krigen gjennom Irlands engasjement i krigen, støttet Redmond og de irske nasjonale frivillige Storbritannia og dets allierte. 175 000 menn sluttet seg til irske regimenter i den britiske hæren.

 Irsk opprør og uavhengighet 

Resten av Irish Volunteers, som avviste Redmond og motarbeidet enhver støtte fra Storbritannia, startet et væpnet opprør mot britisk styre i påskeopprøret i 1916, sammen med Irish Citizen Army. Dette begynte den 24. april 1916 med en erklæringen av uavhengighet. Etter en uke med tunge kamper, først og fremst i Dublin, ble de overlevende opprørerne tvunget til å overgi stillingene sine. Flertallet ble fengslet, med femten av fangene (blant annet de fleste av lederne) ble henrettet som forrædere mot Storbritannia. Dette omfattet også Patrick Pearse, talsmannen for opprøret og som ga signalet til de frivillige om å starte opprøret, samt James Connolly, sosialist og grunnlegger av fagforeningen Industrial Workers of the World og både den irske og skotske arbeiderbevegelsene. Vernepliktkrisen ble utløst ved at den britiske regjeringen la fram lov om å innførte almen verneplikt i Irland i april 1918. En kraftig opposisjon ble ledet av fagforeninger, irske nasjonalistpartier og katolske biskoper og prester. En vernepliktslov ble vedtatt, men ble aldri satt i kraft og ingen i Irland ble innkalt til den britiske hæren. Disse hendelsene hadde en dypgående effekt på å endre opinionen i Irland mot den britiske regjeringen.

I Dublin, annen påskedag, mandag 24. april, i 1916, på en tid da britene satte alt av ressurser inn i første verdenskrig samlet gruppene seg til opprør. Handlingene har siden fått navnet Påskeopprøret. Britiske styrker ble raskt satt inn og opprøret ble slått ned etter seks dager. Den irske republikk, som ble opprettet i 1919, tilbakedaterte sin proklamasjon til påskeopprøret.

I 1922, etter den irske uavhengighetskrig, ble øya delt i to. I nord oppstod Nord-Irland, en britisk provins som med unntak av perioden 1971–1998 har hatt begrenset selvstyre. Området har hele tiden hatt politiske og religiøse konflikter, og spesielt i perioden 1968–1997 var det omfattende voldsbruk som også spredte seg til Storbritannia og den sørlige delen av øya. I sør opprettet britene Sør-Irland, mens irene opprettet Den irske republikk. Med den anglo-irske traktat ble den sørirske staten så til Den irske fristat, som deretter ble dagens republikk.

 Politikk og administrasjon 

Irland er en republikk med parlamentarisk regjeringssystem. Presidenten (Uachtarán na hÉireann), som velges for 7 år, er republikkens statssjef. Statsministeren (taoiseach) utnevnes av presidenten etter nominasjon fra parlamentet. Statsministeren er vanligvis lederen for det politiske partiet eller koalisjonen som vinner flest seter i parlamentsvalget. Parlamentet består av to kamre; Senatet (Seanad Éireann) med 60 medlemmer, og Representantenes hus (Dáil Éireann) med 166 medlemmer.

De viktigste partiene ble etablert under kampen for uavhengighet tidlig på 1900-tallet. Fianna Fáil (Skjebnens soldater) stiftet av Eamon de Valera i 1926 har vært det dominerende partiet. Det moderate Fine Gael ble etablert i 1933. Sinn Fein ble etablert i 1908 og har vært regnet som den politiske grenen av IRA.

Den 12. juni 2008 avholdt Irland, som det eneste landet i EU, folkeavstemning om Lisboa-traktaten. 53,4 % stemte «nei».

 Administrativ inndeling 

Irland har tradisjonelt hatt 32 grevskap (fylker), hvorav 6 ligger i Nord-Irland. De blir fremdeles brukt kulturelt, historisk og i organiseringen av idrett. Etter reorganiseringer er Dublin delt i 4 grevskapsdistrikter. Fire andre byer er blitt selvstyrte, og Tipperary har de facto vært todelt i årtier. Totalt har Irland dermed 34 enheter på grevskapsnivå.

 Militæret 

Irland er et nøytralt land, og har tregler som fungerer som en «trippellås» og som regulerer deltakelsen av irske soldater i konfliktsoner, der godkjenning må gis av De forente nasjoner (FN), Dáil Éireann og regjeringen. Følgelig er dens militære rolle begrenset til nasjonalt selvforsvar og deltakelse i FNs fredsbevarende styrker.

De irske forsvarsstyrkene (Óglaigh na hÉireann) består av hæren (Arm na hÉireann), marinen (Cabhlach na hÉireann), flyvåpenet (Aerchór na hÉireann) og heimevernet (Na hÓglaigh Cúltaca). Det irske forsvaret er liten, men godt utstyrt, med nesten 10 000 heltidsansatte militært personell og over 2000 i reserve. «Written Replies Nos. 437 to 450 – Defence Forces Reserve», Houses of the Oireachtas. 13. januar 2016. Daglige utplasseringer av forsvarsstyrkene dekker bistand til sivile operasjoner, beskyttelse og patruljering av irsk territorialfarvann og økonomisk sone fra den irske marinen, og FN, EU og NATOs prosjekt Samarbeid for fred i fredsbevarende oppdrag. I 1996 hadde over 40 000 irsk tjenestepersonell tjenestegjort i internasjonale FNs fredsbevarende oppdrag.

Flyvåpenet er luftkomponenten til forsvarsstyrken og opererer seksten fly og åtte helikoptre. Irlands marine opererer seks patruljeskip, og mindre antall oppblåsbare båter og treningsfartøyer, og har væpnede partier som kan borde og beslaglegge et skip og en spesiell enhet av froskemenn eller kampsvømmere. Militæret omfatter også heimevernet, Army Reserve and Naval Service Reserve, for deltidsreservister. Irlands spesialstyrker er Army Ranger Wing (Sciathán Fianóglach an Airm), som trener og opererer med internasjonale enheter i spesialoperasjoner. Presidenten er den formelle øverste sjefen for Forsvarsstyrken, men i praksis svarer disse styrkene til regjeringen via forsvarsministeren.

I 2017 undertegnet Irland FNs traktat om forbud mot atomvåpen.

 Næringsliv 
Økonomien i Irland har i de siste årene utviklet seg fra å være basert på landbruk til moderne service- og teknologiindustri, avhengig av handel, industri og investering. Veksten i Irland har gjennomsnittlig fra 1995–2000 vært 10 % (relativt høy), og fra 2001–2004 har den gjennomsnittlig ligget på 7 % per år. Industri, som svarer til 46 % av BNP, omkring 80 % eksport, og 29 % arbeidskraft, har overtatt plassen fra landbruket som landets ledende sektor.

I januar 1999 skiftet Irland myntenhet fra irske pund til euro da euroen ble lansert. Det gjorde de sammen med elleve andre EU-land. Den høye økonomiske veksten fra 1995 til 2000 gjorde at mange kalte landet den keltiske tiger. I 2001 fikk den globale økonomiske nedgangsperioden innflytelse på Irlands økonomi. Spesielt rammet dette den høyteknologiske eksportsektoren, hvor veksten nesten ble halvert. BNP-veksten fortsatte likevel å være relativ solid, med en gjennomsnittlig vekst på cirka 7 % fra 2001–2004.

 Transport 

Det er tre store internasjonale lufthavner i Irland: Dublin, Shannon og Cork. Det nasjonale flyselskapet er Aer Lingus, mens det største flyselskapet er lavkostflyselskapet Ryanair. Ruten mellom London og Dublin er den mest brukte internasjonale ruten i Europa, med 4,5 millioner passasjerer (2006). Det er spesielt gode forbindelse mellom Irland og USA, med ti byer direkte betjent fra Dublin og Shannon. Alle større amerikanske flyselskaper samt Air Canada og Aer Lingus har ruter mellom Irland og Nord-Amerika.

Det statlige jernbaneselskapet er Iarnród Éireann. Dublin er senteret for nettverket, med to hovedstasjoner (Heuston og Connolly) med linjer ut til andre større byer. Enterprise er en samarbeidslinje mellom Translink i Nord-Irland og Iarnród Éireann, og binder Dublin sammen med Belfast. I tillegg til jernbaneforbindelsene er andre byer og tettsteder bundet sammen av det nasjonale busselskapet Bus Eireann, som også driver mange lokale linjer utenfor Dublin. Dublin har nylig forbedret det offentlige transportnettverket, som i dag består av forstadsjernbanen DART, trikkenettverket Luas i sør og vest, samt et godt utbygd busstilbud og et utbredt tognettverk til omkringliggende byer i nord og vest. DART-systemet er under utvidelse og oppgradering, Luas-nettverket skal utvides med flere linjer i tillegg til byggingen av en ny Metro, som inkluderer en linje til flyplassen. Alt dette foregår i regi av prosjektet Transport 21.

Motorveiene og andre større veier blir styrt av National Roads Authority. Resten av veinettet blir styrt av fylkes- og kommuneråd i sine respektive områder.

Det er en rekke fergeforbindelser mellom Irland og Storbritannia, samt Isle of Man i Irskesjøen og Frankrike.

 Kultur 
Irlands kultur var i århundrer hovedsakelig irsk-gælisk, og den er fortsatt en av de seks viktigste keltiske nasjonene. Etter den anglo-normanniske invasjonen på 1100-tallet, og gradvis engelsk erobring og kolonisering fra 1500-tallet, ble Irland påvirket av engelsk og skotsk kultur. Deretter deler den irske kulturen, selv om den er forskjellig i mange aspekter, kjennetegn med resten av anglosfæren (den delen av verden hvor engelsk språk er forstått), det katolske Europa og andre mindre keltiske regioner. Den irske utlendigheten (irer som har utvandret til andre deler av verden), en av verdens største og mest spredte, har bidratt til globaliseringen av irsk kultur, og produsert mange fremtredende skikkelser innen kunst, musikk og vitenskap.

 Litteratur 

Irland har gitt et betydelig bidrag til verdenslitteraturen både på engelsk og irsk. Moderne irsk skjønnlitteratur begynte i 1726 med utgivelsen av romanen Gullivers reiser av Jonathan Swift. Andre forfattere av betydning i løpet av 1700-tallet og deres mest bemerkelsesverdige verk omfatter blant annet Laurence Sterne med utgivelsen av Herr Tristram Shandys liv og meninger (ni bind, 1759-1767), og Oliver Goldsmiths The Vicar of Wakefield (1766). Tallrike irske romanforfattere dukket opp i løpet av 1800-tallet, blant annet Maria Edgeworth, John Banim, Gerald Griffin, Charles Kickham, William Carleton, George Moore og forfatterkollektivet Somerville & Ross (Edith Somerville og Violet Florence Martin). Bram Stoker er best kjent som forfatteren av romanen Dracula fra 1897.

James Joyce (1882–1941) publiserte sitt mest kjente verk Ulysses i 1922, som er en tolkning av Odysseen satt i Dublin. Edith Somerville fortsatte å skrive etter at partneren Violet Florence Martin døde i 1915. Dublins Annie M. P. Smithson var en av flere forfattere som utga populære underholdningslitteratur innenfor kjærlighetsromaner på 1920- og 1930-tallet. Etter andre verdenskrig ble det utgitt populære romaner av blant andre Brian O'Nolan, som ga ut som Flann O'Brien, Elizabeth Bowen og Kate O'Brien. I løpet av de siste tiårene av 1900-tallet kom Edna O'Brien, John McGahern, Maeve Binchy, Joseph O’Connor, Roddy Doyle, Colm Tóibín og John Banville i forgrunnen som romanforfattere.

Patricia Lynch var en produktiv forfatter bøker for barne- og ungdom på 1900-tallet, mens Eoin Colfers verk i denne sjangeren på begynnelsen av det 21. århundre, særlig bokserien Artemis Fowl, var betydelige bestselgere. I sjangeren noveller og kortprosa, som er en form foretrukket av mange irske forfattere, finnes blant annet de mest framtredende forfatterne Seán Ó Faoláin, Frank O'Connor og William Trevor. Kjente irske poeter er blant annet Patrick Kavanagh, Thomas McCarthy, Dermot Bolger og Nobelprisvinnerne i litteratur William Butler Yeats og Seamus Heaney (født i Nord-Irland, men bosatt i Dublin). Framtredende forfattere på irske er Pádraic Ó Conaire, Máirtín Ó Cadhain, Séamus Ó Grianna og Nuala Ní Dhomhnaill.

Irsk teaters historie begynte med utvidelsen av den engelske administrasjonen i Dublin på begynnelsen av 1600-tallet, og siden den gang har Irland bidratt betydelig til engelsk drama. I sin tidlige historie hadde teateroppsetninger i Irland en tendens til å tjene politiske formål, men etter hvert som flere teatre åpnet og interessen for populære forestillinger vokste, ble et mer mangfoldig utvalg av underholdning iscenesatt. Mange Dublin-baserte teatre utviklet forbindelser til sine tilsvarigheter i London, og britiske produksjoner fant ofte veien til den irske scenen. Imidlertid dro de fleste irske dramatikere til utlandet for å etablere seg. På 1700-tallet var Oliver Goldsmith og Richard Brinsley Sheridan to av de mest suksessrike dramatikerne på scenen i London. På begynnelsen av 1900-tallet begynte teaterkompanier dedikert til oppsetningen av irske skuespill og utviklingen av forfattere, regissører og utøvere å dukke opp, noe som tillot mange irske dramatikere å lære faget og etablere sitt rykte i Irland framfor i Storbritannia eller USA. Etter tradisjonen til anerkjente utøvere, hovedsakelig Oscar Wilde, Nobelprisvinnerne i litteratur George Bernard Shaw (1925) og Samuel Beckett (1969), dramatikere som Seán O'Casey, Brian Friel, Sebastian Barry, Brendan Behan, Conor McPherson og Billy Roche har oppnådd populær suksess. Andre irske dramatikere fra 1900-tallet er blant annet Denis Johnston, Thomas Kilroy, Tom Murphy, Hugh Leonard, Frank McGuinness og John B. Keane.
 Film 
Irlands filmindustri får statsstøtte fra Bord Scannán na hÉireann, hvilket har hjulpet regissører som Neil Jordan og Jim Sheridan, og støttet irske filmer som John Crowleys Intermission, Neil Jordans Breakfast on Pluto med flere. En politikk med skattelette og andre initiativ har også ført til at internasjonal film har kommet til Irland, blant annet Mel Gibsons Braveheart og Steven Spielbergs Saving Private Ryan''. Irlands viktigste bidrag til matkulturen er Irish stew. 

Irland hadde sitt eget alfabet, ogham, som ble gradvis ble avløst av det latinske som ble bragt til landet rundt år 400 av kristne misjonærer.

Musikk 

Irland er kjent for sin tradisjonelle musikk, The Chieftains (etablert 1963) var de første som på 1900-tallet nådde ut til et yngre og et internasjonalt publikum. The Clancy Brothers og The Dubliners ble etablert på omtrent samme tid. The Clancy Brothers virket blant annet i folk-miljøet i New York da den unge Bob Dylan dukket opp. Dylan var en ivrig fan og elev av de litt eldre irene.

Mange innflytelsesrike band og artister kommer fra landet, blant andre Flogging Molly med sin blanding av Irsk folkemusikk og Punk rock, U2, Niall Horan, Thin Lizzy, The Pogues, Andrew Strong, My Bloody Valentine, Rory Gallagher, Sinéad O'Connor, Boomtown Rats, The Corrs, Horslips, Boyzone, Ronan Keating, The Cranberries, Clannad, Waterboys, Gilbert O'Sullivan, Westlife, Enya og The Script. Mary Black er kjent for fremføring av både tradisjonell irsk musikk og nyere popmusikk, og var en av Irlands ledende sangere på slutten av 1900-tallet. I begynnelsen av det 21. århundre ble Damien Rice og The Thrills berømte internasjonalt. The Frames er et populært band i Irland, som også er blitt kjent internasjonalt, men konkurrerer med nyere band som Bell X1 om plassen som det best likte rockebandet i Irland. Irland har vunnet Eurovision Song Contest 7 ganger.

Irland er også stort innen klassisk musikk; komponister som Turlough O'Carolan, John Field Gerald Barry, Michael William Balfe, Charles Villiers Stanford og Charles Wood kommer herfra.

Mat og drikke
Kostholdet har tradisjonelt vært dominert av kjøtt, fisk, poteter, grønnsaker og kraftige meieriprodukter. På 1900-tallet ble internasjonale retter og ingredienser introdusert, blant annet i tilknytning til turismen. Guinness, et ølmerke av typen stout, er stort eksportprodukt. Irland produserer sin egen variant av whiskey.

Sport
Konkurransesporten hurling har trolig førkristen opprinnelse. Gælisk fotball er populært og ligner dels på rugby, dels på fotball.

Oppføring på UNESCOs lister 
Verdensarvsteder

Oppføringer på UNESCOs verdensarvliste (World Heritage List), verdens kultur- og naturarvsteder.

To steder i Irland er med på UNESCOs verdensarvliste: Brú na Bóinne er det største megalittisk monumentet i Europa, mens øya Skellig Michael blant annet har restene etter et kloster fra mellom det sjette og åttende århundre.Andre steder som er foreslått til verdensarvlisten:Mesterverker i muntlig og immateriell kulturarv

Oppføringer på UNESCOs liste knyttet til aktivt vern av immateriell kultur (Intangible Cultural Heritage). Årstallet angir når det ble listeført hos UNESCO.

 2018 – Hurling
 2019 – Irsk harpe

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker 

 Gazetteer of Ireland (detaljert, geografisk register)
 Irlands regjering
 Uachtarán na hÉireann (Irlands president)
 Oireachtas (Irlands parlament)
 Taoiseach (Irlands statsminister)

 

 
 
Øystater
Den europeiske unions medlemsland
Republikker