Emil du Bois-Reymond

Emil Heinrich du Bois-Reymond (født 7. november 1818 i Berlin, død 26. desember 1896 samme sted) var en tysk fysiolog. Han forsket på elektriske fenomener i dyrevev og betraktes som elektrofysiologiens opphavsmann.

Liv og virke

Familiebakgrunn og utdanning 
du Bois-Reymond var sønn av en klokkemaker fra Neuchâtel i Sveits, som takket være begavelse og hardt, målrettet arbeid ble statstjenestemann i Berlin. Moren, Minette Henry, var datter av en predikant i Berlins franske diaspora. Både moren og faren kom fra velansette hugenottslekter. 

du Bois-Reymond studerte teologi, filosofi og psykologi ved Universitetet i Berlin fra 1837, og mellom 1838 til 1839 logikk, metafysikk, antropologi, botanikk, geologi, geografi og meteorologi ved Universitetet i Bonn. Deretter vendte han tilbake til Berlin for å studere medisin.

Vitenskapelig virke 

Fra 1841 arbeidet du Bois-Reymond under Johannes Müller. I 1843 avla han doktorgrad i fysiologi ved Universitetet i Berlin. Sammen med Ernst Wilhelm von Brücke og Alfred Wilhelm Dove etablerte han i 1845 Physikalische Gesellschaft. Da Müller døde i 1858, etterfulgte du Bois-Reymond ham i lærestolen for fysiologi.

du Bois-Reymond er kjent for sin forskning på elektrisk aktivitet i nervesystemet og i muskelfibrene. Han oppfant instrumenter til bruk i denne forskningen, blant annet et nervegalvanometer. Sammen med Carlo Matteucci regnes han som grunnlegger av elektrofysiologi, studiet av den elektriske aktiviteten i organismen. Fra 1877 ledet han et nyopprettede fysiologisk institutt i Berlin.

Videre ble du Bois-Reymond kjent for sitt syn på migrene. Han brukte sin egen erfaring som utgangspunkt for en forklaring som i dag ikke regnes som helt korrekt, selv om årsakene til lidelsen fremdeles ikke er fullstendig forstått.

du Bois-Reymond var forkjemper for observasjon og eksperimentering, og å bygge opp kunnskap om naturfenomener trinn for trinn. Han kjempet rasende mot metafysikere og naturfilosofer, «denne kollegaen som startet med metaller og som endte med nattverden» dvs skrivebordstenkere som konstruerte sin forståelse av naturen ut fra a priori forutsetninger, og som ikke så det som nødvendig å gå ut for å studere naturfenomenene. Særlig lot han vitalister og neovitalister få gjennomgå.

Fra 1876 var han Det prøyssiske vitenskapsakademis faste sekretær.

Utmerkelser 
I 1877 ble du Bois-Reymond ble innvalgt i ordenen Pour le Mérite für Wissenschaften und Künste.

Referanser

Litteratur

Eksterne lenker 
 

 
 
 Kortbiografi, Max-Planck-Institut für Wissenschaftsgeschichte (Virtual Laboratory)
 Tekster, Max-Planck-Institut für Wissenschaftsgeschichte (Virtual Laboratory)
 Über die Grenzen des Naturerkennens
 Die sieben Welträtsel
 Forfatterprofil, zbmath.org

Tyske forskere
Personer fra Berlin