Rulletrapp

En rulletrapp er en innretning for å transportere mennesker fra et lavere liggende sted til et høyere liggende sted eller omvendt. De er brukt mye der det er stor trafikk mellom to etasjer siden de kan ta unna mange flere mennesker enn en heis.

Historie 
Oppfinnelsen av rulletrappen tillegges amerikanerne George Wheeler og Charles Seeberger, selv om amerikanerne Nathan Ames og Jesse W. Reno hver for seg hadde tatt patent på rulletrapper, i henholdsvis 1859 og 1892, uten at de noen gang ble bygd. Charles Seeberger kjøpte Wheelers patent og videreutviklet denne og bygde en prototype i 1899. En rulletrapp uten trinn hadde for øvrig blitt bygd i London allerede i 1898. Seeberger gikk sammen med heisprosenten Otis og produserte en rulletrapp som vakte stor oppmerksomhet på Verdensutstillingen i Paris (1900). Etter dette fikk rulletrapper raskt stor utbredelse, særlig i USA.

Virkemåte 
Rulletrapper består av trinn som dras rundt av kjeder, og brukes ved at en trer opp på et trinn og blir transportert til toppen der trinnet går under beltet. Det er vanlig at man stiller seg på høyre side hvis man skal stå i ro, slik at de som skal gå i rulletrappen kan få gå forbi på venstre side. I rulletrappene i Londons undergrunnsbaner står det skilt som oppfordrer til dette.

Rulletrapper er bygd opp på den måten at det er hovedkjeder på begge sider langs hele rulletrappen som trinn blir festet i. Hovedkjedene (helt likt sykkelkjeder, bare ca. 20 ganger så stort) løper langs sidene på rulletrappen og snur i bue oppe og nede (øvre og nedre vendestasjon). Alle trinn er festet til kjedene med stor presisjon slik at rillene på trinnene går inn hverandre for å unngå klemfare i form av å kunne få en finger eller lignende mellom. Trinnene følger kjedene hele veien rundt. Det er også et drivkjede i øvre vendestasjon som er koblet til motor og snekke som trekker hovedkjedene og trinnene rundt. En motor er på mellom 5 og 9 kW.

Referanser

Eksterne lenker 
 

Transportmidler
Introduksjoner i 1900