Jungelkatt

Jungelkatt (Felis chaus) er et lite til mellomstort rovpattedyr i kattefamilien og inngår i tamkattlinjen (Felis). Den er utbredt i det sydvestlige og sydøstlige Asia, samt i det nordøstlige Afrika. Arten har 19 kromosompar. Jungelkatten består som tre underarter.

Biologi 

Jungelkatten blir en del større enn de andre artene i denne gruppen, men størrelsen er også mer variabel. Den blir gravis mindre fra vest til øst og fra nord til sør. Arten kan bli cirka 35–45 cm høy og kroppen måler cirka , og avhengig av kjønn og underart veier den omkring . Halen utgjør i tillegg cirka . Størrelsen varier mellom underartene og hunnene blir en god del mindre enn hannene.

Voksne jungelkatter er som regel brunlig grå eller rødlig grå (sandfarget, med pelshår som blir mørkere ytterst), men det forekommer også sorte (melanisme) og hvite (albinisme) individer. I det sørlige Vest-Ghat har det blitt observert hvite individer uten røde øyne, noe som i så fall ikke er ekte albinoer. Det er antydet at det kan skyldes innavl. De spisse ørene og de lange beina får jungelkatten til å ligne på en liten gaupe (og på engelsk kalles den da også «swamp lynx», «sumpgaupe»). Voksne individer mangler gjerne flekkene som er typiske for noen ekte gauper. Potene er dessuten forholdsvis små i forhold til størrelsen.

Jungelkatten er utbredt fra Nildalen, Tyrkia og Volgadeltaet i vest til Vietnam og kanskje det sørligste Sør-Kina i øst. Den finnes på Sri Lanka, men er ikke utbredt på de indonesiske øyene. Den er såpass vidt utbredt i India at IUCN regner bestanden som livskraftig, men bestandene i ytterkantene av utbredelsesområdet er fragmentert og regnes som sårbare eller direkte truet.

Jungelkatten er ikke typisk for jungel, slik navnet tilsier. Men den forekommer derimot i både fuktige og forholdsvis nedbørfattige områder, spesielt våtmarksområder og i randsonene til vassdrag, der gress og siv vokser tett og høyt.

Jungelkatten er mer døgnaktiv enn nattaktiv. Den hviler gjerne i ei hule. Arten jakter mindre dyr, både på land og til vanns – og den kan også så spenstig at den kan fange flyvende fugler. Blant byttedyrene er smågnagere, fasaner, påfugler, harer og hulepinnsvin. Den kan også fange og ete frosker, insekter, krypdyr og fisk, og arten er en ypperlig svømmer som gjerne tar seg en tur til vanns.

Lengst nord i utbredelsesområdet parer jungelkattene seg sent på vinteren; lenger sør foregår paring når som helst på året. I paringstiden kan hannene bjeffe, nærmest som en stor hund. Hunnen går drektig i  og føder  (som oftest tre). De dier i cirka åtte uker og følger moren i . I fangenskap har en observert at også hannene – mer enn hos andre kattedyr – passer ungene. Disse blir kjønnsmodne etter . Jungelkatten skal kunne bli opptil 14 år.

Inndeling 
Inndelingen følger «Felids and Hyenas of the World». IUCN/SSC Cat Specialist Group støtter ny inndeling av kattefamilien (Felidae), og herunder også en ny inndeling i gruppen av småkatter (Felis). Den nye inndelingen anerkjenner også inndelingen av kattefamilien i åtte distinkte klader, i henhold til Johnson et al. (2006).

 Felidae, kattefamilien
 Felinae, mindre kattedyr
 Felis, småkatter (tamkattlinjen)
 F. nigripes, svartfotkatt
 F. chaus, jungelkatt
 F. c. chaus (nominatformen), utbredt i Egypt og fra Midtøsten til Turkestan, Usbekistan, Kasakhstan og Afghanistan
 F. c. affinis, utbredt i Øst-Afghanistan, Det indiske subkontinent og Sri Lanka
 F. c. fulvidina, utbredt i Sørøst-Asia og muligvis i Kina
 F. margarita, sandkatt
 F. bieti, kinesisk fjellkatt
 F. silvestris, europeisk villkatt
 F. lybica, afrikansk villkatt
 F. catus, tamkatt har kosmopolitisk utbredelse og deles videre inn som katteraser

Referanser

Eksterne lenker 
 

Mindre kattedyr
Livskraftige arter på IUCNs rødliste
Midtøstens pattedyr
Sentral-Asias pattedyr
Vest-Asias pattedyr
Sørøst-Asias pattedyr
Pattedyr formelt beskrevet i 1777
Takson navngitt av Johann Christian Daniel von Schreber
Pakistans pattedyr