Ontogenese

Med ontogenese forstås i alminnelighet historien til en enhets strukturelle dannelse og endringer uten tap av dens organisasjon. Uttrykket kommer fra gresk οντογένεση; sammensatt av ον on «vesen» og γέννηση génnisi «fødsel» eller «tilblivelse»). Uttrykket ble introdusert av Ernst Haeckel, som først og fremst brukte det i beskrivelsen av fosterutvikling som var hans fagfelt. Haeckels bruk av uttrykket kommer tydelig fram i hans biologiske grunnregel «ontogenese rekapitulerer fylogenese».

Uttrykket benyttes i flere sammenhenger:
 i utviklingspsykologien og psykoanalysen menes individets psykiske utvikling, men også dannelsen av kulturelle enheter som historier, legender og skikker.
 i biologien menes det enkelte levevesens utvikling/utfoldelse fra befruktet eggcelle til adult (voksent) levevesen. Man studerer hvordan et embryo etterhvert får organanlegg, som blir til organer, og hvordan cellene danner stadig mer differensierte vev som inngår i den biologiske spesialisering.

I videre biologisk forstand benyttes uttrykket de facto også om utviklingen fra befruktning til død, altså utover «genesen».

Referanser

Genetikk
Utviklingsbiologi
Psykologi