Vairogvaboles

Vairogvaboles () ir lapgraužu dzimtas ģints, kurā ietilpst ap 430 sugām.

Izplatība 
Vairogvaboļu ģintī ir aprakstītas apmēram 430 sugas, kas ir izplatītas visā pasaulē. Taču sugu lielākā daļa iedzīvo Veco Pasauli, it īpaši Āfrikas, Madagaskaras un Āzijas tropus un subtropus.

Ziemeļamerikā savukārt ir zināma tikai viena vietēja suga (Cassida relicta) un četras ievestas sugas no Palearktikas: Cassida azurea (ievests 1989. gada eksperimentālas programmas ietvaros bioloģiskajā cīņā pret parasto plaukšķeni; sākotnēji aklimatizējas Alberta, Manitoba un Saskačevana provincēs), Cassida rubiginosa (introducēta un aklimatizējas), Cassida nebulosa (tika reģistrēts Ņujorkā un Kalifornijā, taču nav aklimatizējusies) un Cassida flaveola.

Āfrikā (ieskaitot Madagaskaru) un Rietumpalearktikā dzīvo vairāk sugu nekā Austrumpalearktikā un Austrālijā. Madagaskarā dzīvo ļoti daudz un  dažādas sugas, 71 suga, turklāt Āfrikā uz dienvidiem no Sahāras tuksneša ir reģistrētas tikai 83 sugas, no kurām tikai viena suga Cassida dorsovittata ir sastopama abos reģionos. Madagaskaras sugas savstarpēji ir iedalītas dažās grupās, kurās radniecisko sugu nav citos reģionos.

Austrālijā ir aprakstītas 9 vietējas sugas, kurus iedala divās morfoloģiski un ģeogrāfiski atšķirīgas apakšgrupās:
 pirmajā grupā ietilpst Cassida denticulata, Cassida mera, Cassida navicella un Cassida sappho, kas ir sastopama galvenokārt Austrālijas dienvidaustrumos (Dienvidaustrālijas, Viktorijas, Jaundienvidvelsa štatus un līdz Kvīnslenda dienvidiem); raksturojas ar: mazs ķermeņa izmērs mazāk par 5,6 mm (parasti nepārsniedz 5 mm) garumā; segspārni ir īsi ovāli vai ovāli, ļoti izliekti; segspārnu diski ar regulārām punktiņu vagām; segspārnu iestieptas malas ir tievas un ļoti slīpas; klipeuss ar punktiņiem; ūsas īsas; vairākām sugām nav zināmi barības augi, tikai C. denticulata jauni kāpuri bija atzīmēti uz Dichondra repens (tīteņu dzimtas pārstāvis);
 otrajā grupā ietilpst Cassida aureola, Cassida compuncta, Cassida diomma, Cassida queenslandica un Cassida sexguttata, kas ir sastopama galvenokārt Austrālijas ziemeļos un ziemeļaustrumos (C. diomma un C. sexguttata ir zināmi no Papua subreģiona un C. compuncta reģistrēta Fidži salā), tikai C. compuncta izplatās Austrālijā tālāk uz dienvidaustrumiem; ķermeņa garums ir vidējais 5,0 — 6,6 mm (parasti virs 5,5 mm); segaspārni kopā ir gandrīz apaļi, viegli izliekti; segspārnu disku punktuācija ir pa segspārnu reljefu (izņemot C. aureola un C. queenslandica); segspārnu izstieptas malas ir īsas, gandrīz horizontālas; klipeuss bez punktiņiem; ūsas ir daudz vai maz garas; C. compunctata barojas ar Ipomoea cairica, C. diomma — ar Ipomoea batatas un Ipomoea trilobata.

2004. gadā Latvijas vaboļu sarakstā tika iekļautas 22 vairogvaboļu ģints sugas. Taču pēc vairogvaboļu apakšdzimtas revīzijas no Latvijas sugu saraksta ir izsvītrotas divas sugas Cassida atrata un Cassida subreticulata. Tāpēc šobrīd Latvijas vaboļu sarakstā ir 20 šīs ģints sugas:
 apakšģints: Odontionycha Weise, 1891
 suga: Cassida viridis Linnaeus, 1758
 apakšģints: Mionychella Spaeth, 1952
 suga: Cassida hemisphaerica Herbst, 1799
 apakšģints: Pseudocassida Desbrochers des Loges, 1891
 suga: Cassida murraea Linnaeus, 1767
 apakšģints: Cassida Linnaeus, 1758
 suga: Cassida atrata Fabricius, 1787
 suga: Cassida denticollis Suffrian, 1844
 suga: Cassida ferruginea Goeze, 1777
 suga: Cassida flaveola Thunberg, 1794
 suga: Cassida lineola Creutzer, 1799
 suga: Cassida nebulosa Linnaeus, 1758
 suga: Cassida pannonica Suffrian, 1844
 suga: Cassida panzeri Weise, 1907
 suga: Cassida prasina Illiger, 1798
 suga: Cassida rubiginosa O.F.Müller, 1776
 suga: Cassida sanguinolenta O.F.Müller, 1776
 suga: Cassida sanguinosa Suffrian, 1844
 suga: Cassida seladonia Gyllenhal, 1827
 suga: Cassida stigmatica Suffrian, 1844
 suga: Cassida vittata Villers, 1789
 apakšģints: Mionycha Weise, 1891
 suga: Cassida subreticulata Suffrian, 1844
 suga: Cassida margaritacea Schaller, 1783
 apakšģints: Cassiduella E. Strand, 1928
 suga: Cassida nobilis Linnaeus, 1758
 suga: Cassida vibex Linnaeus, 1767

Pieaugušo vaboļu apraksts 
Pieaugušās vaboles (imago) parasti ir 5 — 8 mm gari; ķermenis ir plašs, apaļīgs vai ovāls, plakans vai daudz-maz izliekts; dažāda krāsojuma, bieži ar metālisku spīdumu.

Šīs ģints pārstāvjiem ir kopīgas raksturīpašības, kas atšķir tos no citiem vairogvaboļu apakšdzimtas pārstāvjiem:
 pronotuma epipleiras ir bez vagām ūsiņu ievietošanai, vai, ļoti reti, ir šādu vagu sākums;
 segspārnu ārēja mala no apakšas bez matiņiem;
 ūsiņu trešais posms ir garāks par otru posmu.

Ekoloģija 
Vairogvaboles ir zālēdāji, kas var baroties ar vairāku dzimtu augiem (polifāgi), vienas dzimtas augiem (oligofāgi) vai tikai ar vienu augu sugu vai vairākām viena ģints robežas (monofāgi).

Dabiskie ienaidnieki 
Starp kukaiņiem ir dažādi parazītu un parazitoīdi, kas parazitē vairogvaboļu preimaginālas stadijas, parasti kāpuri, dažreiz kūniņas un olas, reti imago, tai skaitā plēvspārņi un divspārņi.

Starp plēvspārņiem par varogvaboļu ģints ir zināmi parazīti no dzimtām:
 Chalcididae endoparazitoīdu dzimta, no kuriem Conura (Conura albifrons) parazitē uz kāpuriem un kūniņām; Brachymeria (Brachymeria menoni, Brachymeria inermis, Brachymeria vitripennis) parazitē uz kūniņām;
 Pteromalidae pārstāvji ir endoparazīti (piemēram, Pteromalus);
 Eupelmidae ir parazitisko un fakultatīvi hiperparzītisko plēvspārņu dzimta, kas parazītē preimaginālas stadija, tie ir endoparzīti un ektoparazīti, Eupelmus (Eupelmus annulatus, Eupelmus xambeui, Eupelmus urozonis), Macroneura (Macroneura vesicularis);
 Tetracampidaepārstāvji no Tetracampe (Tetracampe reptans), Foersterella (Foersterella flavipes, Foersterella erdoesi) un Cassidocida ģintīm ir olu parazīti;
 Eulophidae dzimtas pārstāvji no 
 Entedoninae apakšdzimtas, tai skaitā Chrysonotomyia (Chrysonotomyia formosa), Emersonella (Emersonella nivipes), Pediobius un Teleopterus (Teleopterus erxias) ģints pārstāvji ir olu parazīti, Entedon (Entedon cassidae) — ir primāri un sekundāri olu, kāpuru un kūniņu endoparaziti; 
 Eulophinae apakšdzimtas pārstāvji no Eulophus (Eulophus larvarum) ģints ir kāpuru ektoparazīti; 
 Tetrastichinae pārstāvji no Aprostocetus (Aprostocetus bruzzonis) ģints ir kāpuru un kūniņu parazīti, Terastichus ir vairogvaboļu parazīti, Holcotetrastichus (Holcotetrastichus rhosaces) ir kūniņu un kāpuru ektoparazīti;
 Trichogrammatidae pārstāvji no Trichogramma (Trichogramma minutum) ģints ir parazīti, no Monorthochaeta (Monorthochaeta nigra) ģints ir olu parazīti;
 Mymaridae pārstāvji no Anaphes (Anaphes pannonicus, Anaphes chrysomelae, Anaphes ovata) ģints ir olu parazīti;
 Platygastridae pārstāvji no Platygaster ģints ir kāpuru parazitoīdi.

Divspārņi no kāpurmušu dzimtas,  ir primāri endoparzitoīdi, kas uzbrūk dažādam attīstīšanas stadijām (ola, kāpurs, kūniņa, imago).
 kāpurmušu dzimtas pārstāvji no:
 Dufouriinae apakšdzimtas parazitē dažādas vaboles, piemēram Chaetoptilia (Chaetoptilia plumicornis) ģints mušas ir vairogvaboļu kāpuru parazitoīds, Dufoura (Dufoura chalybeata, Dufoura nigrita) ģints mušas ir Palearktikas apgabala vairogvaboļu parazīti;
 Exoristinae apakšdzimtas parazitē kāpurus, piemēram, Eribella (Eribella exilis) un Eucelatoria;
 Phasiinae apakšdzimtas Labigaster (Labigaster forcipata) parazitē vairogvaboles.

Atsauces

Ārējās saites 
 Cassida Linnaeus, 1758. GBIF.org
 Genus: Cassida Linnaeus, 1758 . Wydział Nauk Biologicznych

Lapgraužu dzimta