Īstenais slepenpadomnieks

Īstenais slepenpadomnieks () bija Krievijas Impērijas II kategorijas civildienesta pakāpe no 1724. līdz 1917. gadam, kas atbilda ģenerālanšefa (генерал-аншеф) pakāpei armijā.
Īstenajiem slepenpadomniekiem bija pārmantojama piederība muižnieku kārtai un uzruna "Jūsu augstā ekselence" (Ваше Высокопревосходительство).

Ierēdņi ar īsteno slepenpadomnieka titulu parasti ieņēma augstākos Krievijas Impērijas valsts amatus Pēterburgā, bija Valsts padomes locekļi.

Cilvēki ar šo titulu 
 Johans Hermanis Lestoks (1692—1767), Pēterburgas galminieks
 Jakobs Johans fon Zīverss (1731—1808), diplomāts, ārkārtējais sūtnis Polijas-Lietuvas kopvalstī
 Ludvigs Nāgels (1738—1808), Baltijas ģenerālgubernators (1798—1800)
 Kārlis Gustavs fon Zīverss (1772—1856), Kēnigsbergas kara komandants un krievu okupētās Austrumprūsijas gubernators (1813-1815)
 Staņislavs Kerbedzis (1810—1899), inženieris, dzelzceļa līnijas Pēterburga—Varšava būvniecības direktora vietnieks 
 Pēteris Valujevs (1815—1890),  Kurzemes gubernators, Krievijas Impērijas iekšlietu ministrs (1861—1868)
 Emanuels fon Zīverss (1817—1909), galminieks, Iekšlietu ministrijas Ārvalstu ticību galvenās pārvaldes direktors
 Pauls Valdens (1863—1957), ķīmiķis, Rīgas Politehniskā institūta direktors

Atsauces 

Krievijas vēsture