Pygocephalidae

Pygocephalidae ir Pygocephalomorpha kārtas izmirušu augstāko vēžu dzimta. Šo dzimtu 1962. gadā izdalīja Harolds Kellijs Bruks, iekļaujot tajā četras ģintis. Tās ir sīku vēžveidīgo formas, kas dzīvoja paleozojā, karbona periodā. Dzimtā ir iekļautas 4 ģintis.

Apraksts 
Karapakss parasti ir bez aknu dzelkšņiem. Mātītes ar oostegītiem un spermas uzglabāšanas kameru. Telsons sašaurinās pakāpienveidīgi ar furkālām daivām uz katra pakāpiena. Pygocephalus ģints pārstāvjiem ir divi furkālo daivu pāri, bet pārējām ģintīm tikai viens pāris. Pygocephalidae dzimtas lielāko daļu raksturo karapaksa branhiostegītu zobotās sānu malas, priekšējie sānu dzelkšņi un kuņģa dzelkšņi. Kakla rieva vidū ir dalīta vai arī strauji noliecas uz aizmuguri.

Sistemātika 
Dzimtā ir zināmas 4 ģintis un 8 sugas.

 dzimta: † Pygocephalidae  Brooks, 1962 
 ģints: † Anthracaris  Brooks, 1962 
 suga: † Anthracaris gracilis  Meek & Worthen, 1865 
 ģints: † Bellocaris  Fong, 1972 
 suga: † Bellocaris newfoundlandensis  Fong, 1972 
 ģints: † Mamayocaris  Brooks, 1962 
 suga: † Mamayocaris jaskowskii  Schram, 1974 
 suga: † Mamayocaris jepseni  Brooks, 1962 
 suga: † Mamayocaris serendipitous  Hotton, Feldmann, Hook & Dimichele, 2002 
 ģints: † Pygocephalus  Huxley, 1857 
 suga: † Pygocephalus aisenvergi  (Birshteyn, 1967) 
 suga: † Pygocephalus cooperi  Huxley, 1857 
 suga: † Pygocephalus dubius  Prestwich, 1840) 

(†) — izmirušu organismu grupa.

Atsauces 

Augstākie vēži