Kakodils

Kakodils ( — 'slikts' + hylē — 'viela'), saukts arī par dikakodilu jeb tetrametildiarsīnu, ir indīgs eļļains šķidrums ar ārkārtīgi pretīgu, ķiplokiem līdzīgu smaku. Kakodils pieder pie arsēnorganiskajiem savienojumiem — arsīna jeb arsēnūdeņraža atvasinājumiem. Sausā gaisā tas pats no sevis aizdegas.

Par kakodilu mēdz dēvēt arī funkcionālo grupu vai brīvo radikāli (CH3)2As−.

Vēsture  
Dikakodilu maisījumā ar kakodila oksīdu ((CH3)2As—O—As(CH3)2) pirmais ieguva franču ķīmiķis Luijs Klods Kadē de Gasikūrs (Louis Claude Cadet de Gassicourt) 1760. gadā, kālija acetātam reaģējot ar arsēna(III) oksīdu. Reakcijā radās tumši brūns šķidrums ar asu smaku, tā saucamais "Kadē kūpošais šķidrums".
Šī bija pasaulē pirmā elementorganisko savienojumu iegūšanas metode.

Zviedru ķīmiķis Jenss Jākobs Bercēliuss pirmais nodēvēja dimetilarsinila radikāli par kakodilu. 

Vēlāk vācu ķīmiķis Roberts Bunzens ieguva no Kadē šķidruma dažādus citus arsēnorganiskos savienojumus.

Iegūšana 

Tīru kakodilu var iegūt, reaģējot dimetilarsīna hlorīdam (kakodila hlorīdam) ar dimetilarsēnūdeņradi:

As(CH3)2Cl + As(CH3)2H → As2(CH3)4 + HCl

Kakodils (dikakodils) veidojas arī, reducējot kakodila hlorīdu ar cinku:

 2 (CH3)2AsCl + Zn → (CH3)2AsAs(CH3)2 + ZnCl2

Izmantošana 
Kakodila atvasinājumus agrāk izmantoja kā indīgās kaujas vielas, bet mūsdienās tos lieto par herbicīdiem.

Atsauces 

Arsēnorganiskie savienojumi
Herbicīdi