Indeksu fonds

Indeksu fonds ir paju investīciju fonda veids, kas seko indeksu investīciju stratēģijai. Indeksu fonda veidošanas noteikumi nosaka, kāda tipa uzņēmumi ir piemēroti fondam. Vispazīstamākais indeksu fonds — “Vanguard 500 Index Fund” — darbojas uz S&P 500 indeksa pamata.

Vēsture 
1967. gada 24. maijā Ričards Alens Bičs dibināja uzņēmumu Qualidex, Fund, Inc. 1970. gada oktobrī uzņēmums tika pārveidots par fondu, kas balstās uz indeksu Dow Jones 30 (DJI 30). Atbilstoša reģistrācija tika veikta 1972. gada 31. jūlijā. Tas bija pirmais indeksu fonds vēsturē.

Priekšrocības 
No investora viedokļa galvenā indeksu fondu priekšrocība ir stratēģijas maksimālā vienkāršība, kas nozīmē, citā starpā, minimālās pārvaldības izmaksas. Komisijas nodevas parasti svārstās no 0,1% lielajiem ASV uzņēmumiem līdz 0,7% jaunattīstības tirgiem. Vidēji aktīvi pārvaldīts kopieguldījumu fonds iekasē komisijas maksu 1,15% apmērā. Lielākajai daļai investoru arī ir grūti pārspēt S&P 500 indeksa rādītājus.

Šāda investīciju stratēģija jau pati par sevi paredz portfeļa diversifikāciju, jo investors, pērkot indeksu, saņem īpašumā nelielu daļu visos indeksā iekļautajos uzņēmumos.

Trūkumi 
Galvenais indeksu fondu trūkums ir akla sekošana tirgum, atstājot investoru pilnīgi neaizsargātu tirgus burbuļu priekšā.

Ja indeksa aprēķināšanas noteikumi ir formulēti nepareizi, indekss var pieaugt, lai gan indeksā iekļauto uzņēmumu rādītāji kopumā pasliktinās. Šajā gadījumā cilvēki, kuri ir ieguldījuši indeksā, var zaudēt savus ieguldījumus. Vidēji visiem indeksu fondiem kļūda indeksa aprēķinā ir vienāda ar 38 bāzes punktiem.

Palielināta pieprasījuma pēc indeksu fonda dēļ uzņēmumam, kas iekļauts populārā indeksā, var rasties pieprasījuma šoks, bet uzņēmumam, kas izslēgts no šāda indeksa, var rasties piedāvājuma šoks, kas ietekmē cenu.

Atsauces 

Kapitālieguldījumi