Kanāda olimpiskajās spēlēs

Kanāda olimpiskajās spēlēs piedalās no 1900. gada un kopš tā laika ir piedalījusies gandrīz visās vasaras olimpiskajās spēlēs, izņemot 1980. gada Maskavas spēles, kad pēc ASV iniciatīvas nolēma spēles boikotēt. Savukārt ziemas olimpiskajās spēlēs Kanāda startē kopš spēļu izveidošanas 1924. gadā un ir piedalījusies pilnīgi visās ziemas olimpiskajās spēlēs.

Līdz šim Kanāda olimpiskajās spēlēs ir izcīnījusi 551 medaļu, no tām lielākā daļa — 326 medaļas — iegūtas vasaras olimpiskajās spēlēs un 225 medaļas — ziemas olimpiskajās spēlēs. Kanāda ir ieguvusi medaļas pilnīgi visās olimpiskajās spēlēs, kurās tā piedalījusies.

Visvairāk medaļu vasaras olimpiskajās spēlēs Kanāda izcīnīja 1984. gada Losandželosas spēlēs, kopumā 44 olimpiskās medaļas. Savukārt medaļām bagātākās ziemas olimpiskās spēles bija 2018. gada Phjončhanas spēles, kad tā izcīnīja 29 medaļas. No vasaras olimpisko spēļu sporta veidiem visvairāk medaļu ir izcīnīts vieglatlētikā (66 medaļas) un peldēšanā (54 medaļas). No ziemas olimpisko spēļu sporta veidiem visvairāk medaļu ir izcīnīts ātrslidošanā (42 medaļas) un šorttrekā (37 medaļas). Kanāda ir medaļu līdere frīstaila slēpošanā, hokejā un kērlingā. Ar medaļām bagātākās Kanādas sportistes ir ātrslidotāja Sindija Klasena un Klāra Hjūza. Klāra Hjūza ir vienīgā Kanādas sportiste, kas olimpiskās medaļas iz izcīnījusi gan vasaras, gan ziemas olimpiskajās spēlēs.

Kanāda trīs reizes ir organizējusi olimpiskās reizes. Divas reizes, 1988. un 2010. gadā, ziemas olimpiskās spēles un vienreiz, 1976. gadā, vasaras olimpiskās spēles. Olimpiskās spēles ir organizētas Monreālā, Kalgari un Vankūverā.

Organizētās spēles 
Līdz šim Kanādā kopā ir organizētas 3 olimpiskās spēles, vienreiz vasaras olimpiskās spēles un divas reizes ziemas olimpiskās spēles

Vasaras olimpiskās spēles

Ziemas olimpiskās spēles

Dalības

Sportisti vasaras olimpiskajās spēlēs

Sportistu skaits vasaras olimpiskajās spēlēs

Sadalījums pa vasaras olimpiskajiem sporta veidiem 

• — startēja viens un tas pats sportists vairākos sporta veidos.

Sportisti ziemas olimpiskajās spēlēs

Sportistu skaits

Sadalījums pa ziemas olimpiskajiem sporta veidiem 

• — startēja viens un tas pats sportists vairākos sporta veidos.

Medaļu tabulas 
Skatīt arī: olimpisko medaļu skaits pēc valsts

Medaļas vasaras olimpiskajās spēlēs

Medaļas ziemas olimpiskajās spēlēs

Medaļu sadalījums pa vasaras olimpiskajiem sporta veidiem 

• Šajā tabulā nav iekļauta viena medaļa (zelta medaļa), ko Kanādas hokeja izlase izcīnīja 1920. gada vasaras olimpiskajās spēlēs, kad hokejs bija vasaras olimpisko spēļu sporta veids.

Medaļu sadalījums pa ziemas olimpiskajiem sporta veidiem 

• Šajā tabulā ir iekļauta viena medaļa (zelta medaļa), ko Kanādas hokeja izlase izcīnīja 1920. gada vasaras olimpiskajās spēlēs, kad hokejs bija vasaras olimpisko spēļu sporta veids.

Medaļām bagātākie sportisti 

Šajā tabulā apkopoti tikai tie sportisti, kas pēc Starptautiskās olimpiskās komitejas datiem pārstāvot Kanādu ir ieguvuši četras vai vairāk olimpiskās medaļas.

Rekordi un fakti 

 No vasaras olimpisko spēļu programmā pašlaik iekļautajiem sporta veidiem/disciplīnām Kanāda ne reizi medaļas nav ieguvusi — airēšanas slalomā, badmintonā, galda tenisā, BMX, grieķu-romiešu cīņā, paukošanā, lauka hokejā, loka šaušanā, modernajā pieccīņā, rokasbumbā, ūdenspolo un volejbolā.
 No ziemas olimpisko spēļu programmā pašlaik iekļautajiem sporta veidiem/disciplīnām Kanāda ne reizi medaļas nav ieguvusi — tramplīnlēkšanā un ziemeļu divcīņā.
 Kanādas vīriešu hokeja izlase 18 reizes ir izcīnījusi olimpiskās medaļas, no tām 9 reizes ieguvusi zelta medaļu. Vīriešu hokeja izlases sliktākais rezultāts ir 7. vieta, ko tā ieguva 2006. gada Turīnas spēlēs. Savukārt Sieviešu hokeja izlase ir līdere ziemas olimpisko spēļu sieviešu hokeja turnīrā. Tajā kopš 1998. gada Kanādas izlase ir ieguvusi 4 reizes zeltas medaļas un divas reizes sudraba medaļas.
 Ians Millars 2012. gada Londonas spēlēs piedalījās savās desmitās olimpiskās spēlēs jāšanas sportā. Viņš ir viens no diviem sportistiem, kas līdz šim ir piedalījies desmit olimpiskajās spēlēs. 2008. gada Pekinas spēlēs viņš izcīnīja savu pirmo medaļu — sudraba medaļu komandu sacensībās kontūrā.
 Klāra Hjūza ir viena no nedaudzajiem olimpiešiem, kas ir izcīnījusi medaļas gan vasaras olimpiskajās spēlēs, gan ziemas olimpiskajās spēlēs. Viņa kopumā ir izcīnījusi 6 medaļas, divas no medaļām ir izcīnītas riteņbraukšanā un četras medaļas ātrslidošanā.
 Kanādietes Klāra Hjūza un Sindija Klasena ir ar medaļām bagātākās Kanādas sportistes, abas ir izcīnījušas sešas olimpiskās medaļas.
 Katriona Lemeja-Doana bija pirmā Kanādas sportiste, kurā divas reizes pēc kārtas izcīnīja zeltas medaļu. Pirmo medaļu ātrslidošana izcīnīja 1998. gada Nagano spēlēs, savukārt otro medaļu nākamajās 2002. gada Soltleiksitijas spēlēs.
 Aleksandrs Bilodo kļuva par pirmo frīstaila slēpotāju, kurš divās olimpiskajās spēlēs pēc kārtas ieguva zelta medaļu. Pirmo medaļu viņš ieguva 2010. gada Vankūveras spēlēs, savukārt otro 2014. gada Soču spēlēs. Viņš kļuva arī par otru Kanādas sportistu, kurš ir ieguvis divas zelta medaļas olimpiskajās spēlēs pēc kārtas.
 Batuta vingrotāja Rozija Maklīnana bija pirmā Kanādas sportiste, kas ieguvusi divas olimpiskās zelta medaļas pēc kārtas kādā no individuālajiem sporta veidiem. Savu pirmo medaļu viņa izcīnīja 2012. gada Londonas spēlēs, savukārt otro — 2016. gada Riodežaneiro spēlēs. Viņa kļuva par pirmo sportisti, kas batuta vingrošanā divas reizes pēc kārtas kļuvusi par olimpisko čempioni.
 Pāc 2014. gada Soču spēlēm sieviešu hokeja izlases spēlētāja Karolīna Uellete kļuva par pirmo ziemas olimpisko spēļu medaļnieci, kura četrās olimpiskajās spēlēs pēc kārtas ir izcīnījusi zelta medaļu.
 2016. gada Riodežaneiro spēlēs peldētājs Penijs Oleksjaks kļuva par pirmo Kanādas sportistu kurš vienās un tajās pašās spēlēs izcīnīja četras olimpiskās medaļas. Viņš kļuva arī par jaunāko olimpisko Kanādas čempionu 100 metru brīvajā stilā, izcīnot zelta medaļu, un 100 metru tauriņstilā, izcīnot sudraba medaļu. Viņš ir arī pirmais olimpiskais medaļnieks, kas dzimis pēc 2000. gada.
 Pēc zelta medaļas iegūšanas 2010. gada Vankūveras spēlēs Tesa Virtjē un Skots Moirs kļuva par pirmajiem daiļslidotājiem, medaļniekiem no Ziemeļamerikas, kas pēc 34 gadu ilgas eiropiešu daiļslidotāju dominances izcīnīja zelta medaļas daiļslidošanā. Viņi bija pirmie, kas savās pirmajās olimpiskajās spēlēs spēja izcīnīt zelta medaļu. Viņi ir arī jaunākais daiļslidotāju pāris, kas ir izcīnījuši olimpiskās medaļas, attiecīgi 20 un 22 gadi. Viņi nākamajās, 2014. gada Soču spēlēs, izcīnīja divas sudraba medaļas, savukārt 2018. gada Phjončhanas spēlēs ieguva vēl divas zelta medaļas. Līdz ar to viņi kļuva par medaļām bagātākajiem daiļslidotājiem visu olimpisko spēļu vēsturē.
 Lai gan Ričards Garnē nav olimpietis, viņam ir piešķirta Pjēra de Kurbertēna medaļa par to, ka viņš 23 olimpiskajās spēlēs (sākot no 1960. gada Romas spēlēm līdz 2012. gada Londonas spēlēm), bijis kā žurnālists olimpiskajās spēlēs. Vienīgi 1996. gada Atlantas un 1998. gada Nagano spēlēs viņš nepiedalījās kā žurnālists. Starptautiskā Olimpiskā komiteja viņam pēc nāves 2014. gadā piešķīra šo medaļu par ieguldījumu olimpiskajā kustībā.

Karognesēji

Atsauces

Ārējās saites 
 
 
 
 CBC Digital Archives — Olympics
 Olympics — TSN

 
Valstis olimpiskajās spēlēs