Jānis Bankavs

Jānis Bankavs ( — 1951. gads) bija Latvijas žurnālists un politiķis. Bijis Latvijas Satversmes sapulces deputāts, Latvju demokrātu savienības biedrs.

Biogrāfija 
Jānis Bankavs piedzima  Vecmuižas pagastā (tagadējā Vecumnieku pagastā). Apmeklējis pagasta un Bauskas apriņķa skolu. Piedalījies 1905. gada revolūcijā. 
Bēgot no soda ekspedīcijām, Bankavs pēc revolūcijas sakāves pārcēlās uz Maskavu, ar pārtraukumiem mācījās Šaņavska universitātes Sabiedrisko zinātņu un juridiskajā fakultātē, kuru absolvēja 1916. gadā. 

No 1910. gada janvāra līdz 1915. gada jūnijam bija Ventspilī iznākošo laikrakstu «Jaunā Avīze» un «Kurzeme» redaktors. Bankavs 13 reizes tika sodīts par to, ka viņa vadītajos laikrakstos kritizēta muižniecība un Krievijas impērijas iekārta. Pirmā pasaules kara laikā 1915. gadā devās bēgļu gaitās uz Maskavu, kur līdz 1918. gadam vadīja laikrakstu «Dzimtenes Atbalss». Piedalījās Latviešu Nacionāldemokrātu partijas dibināšanā.
Bankavs bija Latviešu Pagaidu Nacionālās padomes Koloniju nodaļas sekretārs un iesaistījās Latvju kareivju nacionālās savienības darbā. Piedalījās pulkveža Frīdriha Brieža organizācijā kā propagandas nodaļas vadītājs. Pēc Brieža aresta 1918. gada jūlijā kopā ar sabiedrotajiem mēģināja viņu no apcietinājuma atbrīvot, par ko visai grupai aizmuguriski piespriests nāvessods. Bankavs ir piedalījies ielu cīņās ar komunistiem. 

1918. gada nogalē atgriezās Rīgā un Neatkarības kara laikā kopā ar Pagaidu valdību evakuējās ar Liepāju, kur vadīja laikraksta «Latvijas Sargs» valsts aizsardzības nodaļu. No 1919. gada oktobra piedalījās Bermontiādes cīņās kā armijas štāba izlūkošanas nodaļas priekšnieka palīgs un karavīru informācijas kursu vadītājs. 1920. gada jūnija beigās ar kaunu izslēgts no armijas personālsastāva (virspavēlnieka pavēle Nr.102), jo nepamatoti uzdevies par virsnieku un šādā veidā kļūvis par kara ierēdni, kaut nekad nebija virsnieka pakāpi saņēmis.

Bankavs piedalījās Tautas padomes darbā, no 1920. gadā vairākus mēnešus bija Latvijas Satversmes sapulces deputāts. 
1920. gados bija laikraksta "Jaunā Latvija" redakcijas loceklis, no 1927. gada laikraksta "Pirmdienas Rīts" redaktors un izdevējs. 

Pēc Latvijas okupācijas 1940. gada jūlijā sarīkotajās "Tautas saeimas" vēlēšanās kopā ar domubiedriem mēģināja Centrālajai vēlēšanu komisijai iesniegt Demokrātiskā bloka jeb Demokrātisko latviešu vēlētāju sarakstu, ko okupācijas varas iestādes nepieļāva.
1941. gada jūnijā izsūtīts uz Sibīriju. Miris 1951. gadā.

Atsauces 

1886. gadā dzimušie
1951. gadā mirušie
Bauskas novadā dzimušie
Latviešu Nacionāldemokrātu partijas politiķi
Latvju demokrātu savienības politiķi
Tautas padomes locekļi
Satversmes sapulces deputāti
Latvijas žurnālisti
1905. gada revolūcija
Padomju represiju upuri