Gazizs Aļmuhametovs

Gazizs Aļmuhametovs (, , 1895 — 1938) bija baškīru dziedātājs (tenors), komponists un sabiedrisks darbinieks. Pirmais no dziedātājiem saņēmis titulu "Baškīrijas APSR tautas mākslinieks" (1929).

Biogrāfija

Bērnība un jaunība 
Gazizs Aļmuhametovs dzimis 1895. gada 29. oktobrī Muraptalovo ciematā Sterļitamakas apriņķī, Ufas guberņā (tagad Kujurgazinas rajons Baškortostānā). Pēc tautības baškīrs. 

Māte — Gaļima dzemdēja 20 bērnus; visi bija dēli, no kuriem tikai seši izdzīvoja grūtā bada laikā. Ģimene bija nabadzīga, visi strādāja, ieskaitot bērnus. Gaziza tēvs bija kalps zemnieku mājās, tāpat par tādiem kļuva pieci Gaziza brāļi. No 5—6 gadu vecuma Gazizs sāka dziedāt — abi viņa vecāki, Saļihs un Gaļima, bija labi dziedātāji. Muraptalovo un apkārtējo ciematu iedzīvotāji labprāt klausījušies viņu dziesmās. 

Pēc tam, kad viņa tēvs nomira no tuberkulozes, Gazizs no 7 gadu vecuma strādāja par govju ganu. 1908. gadā Gazizs, meklējot iztikšanu, aizbrauca uz Taškentu kopā ar savu brāli Abdrahmanu. 

Vidusāzijā Gazizs vasarā strādāja vīna dārzos, bet ziemā mācījās medresē, kā arī mācījās dziedāšanu. Gazizu sāka uzaicināt uz mūzikas cienītāju vakariem, kur viņš uzstājās ar baškīru un tatāru tautas dziesmām. 

Dzīvojot Taškentā, Aļmuhametovs koncertēja pilsētas parkos. Pamazām viņa profesionāla dziedātāja slava izgāja ārpus Vidusāzijas robežām. Tā sasniedza tatāru un baškīru apdzīvotus rajonus Eiropā un Āzijā. 1914. gadā viņš sāka koncerttūres pie tatāru un baškīru iedzīvotājiem Pievolgā, Sibīrijā un pašreizējā Kazahstānā.

Pilsoņu karš 

Aļmuhametovs piedalījās baškīru nacionālās atbrīvošanās kustībā Krievijas pilsoņu kara laikā. 1918. gada sākumā pēc Baškortostānas autonomiju pieprasošās Revolucionārās padomes aresta tika iekļauts jaunajā padomē, kuru drīz vien izdzenāja par to pašu — tobrīd vietējie lielinieki ar vadību Orenburgā neatzina nekādas nacionālās autonomijas. Vēlāk, kad vasarā Orenburga atkal nokļuva "balto" rokās, viņš strādāja pretizlūkošanā Baškīru militārās padomes (BMP) Orenburgas militārajā departamentā. Saskaņā ar BMP 1918. gada 4. septembra pavēli Nr. 34 viņš tika apstiprināts kā kipčaku brīvprātīgās vienības vadītājs (šo amatu ieņēma kopš 1918. gada 1. augusta).

Pēc pilsoņu kara 1920. gadā studējis Taškentas Tautas konservatorijā, vēlāk konsultējies konservatorijā Maskavā. 

Kopš 1921. gada apvienojis koncertdarbību ar baškīru un tatāru tautasdziesmu vākšanu un komponista darbu. Viņu interesēja austrumu tautu folklora, baškīru un tatāru tautas dziesmas, šo tautu vēsture un leģendas. Pakāpeniski Gazizs kļuva par vācēju—folkloristu un muzikālās folkloras izpildītāju.

1922.—1929. gadi 

1922.—1929. gados dzīvoja Kazaņā, sniedza koncertus, rakstīja dziesmas, strādāja pie operām. 

Rakstīja operas „Sanija” skices ar tatāru rakstnieka Fatiha Amirhana libretu. Pie šīs operas viņš strādāja kopā ar S. Gabjaši un V. Vinogradovu. 

1925. gada 25. jūnijā Kazaņā notika "Sanijas" pirmizrāde. Lielie panākumi iedvesmoja autorus, un pirmajai tatāru operai sekoja otrā — "Ešče" ("Strādnieks"). Abās viņš arī dziedāja. Abas operas saņēma plašu atsaucību: "Sanijas" partitūra, kā arī autoru un izpildītāju fotogrāfijas tika izstādītas starptautiskajā izstādē Frankfurtē, un "Ešče" 1930. gada vasarā Maskavā tika demonstrēta Nacionālo teātru olimpiādē.

1929.-1938. gadi 

Kopš 1929. gada Gaziza Aļmuhametova dzīve un darbs ir saistīti ar Ufu. Aļmuhametovs ir autors brošūrai „Cīņā par baškīru padomju mūzikas radīšanu” (1933), kas pirmo reizi apraksta baškīru muzikālās kultūras stāvokli un iezīmē tās attīstības perspektīvas. 

Ufā viņš atkal uzstājas ar koncertiem un raksta mūziku. Gazizs Aļmuhametovs kļuva par vienu no baškīru studijas organizatoriem P. Čaikovska Maskavas konservatorijā un Baškīrijas filharmonijas atklāšanas iniciatoru. 

1929. gadā par godu Baškīrijas APSR 10. gadadienai Gazizs sadarbībā ar Gabjaši un Vinogradovu uzrakstīja svinīgu maršu "Baškortostāna". Aļmuhametovs to izpildīja valdības koncertā Visbaškīru Padomju VII jubilejas kongresa delegātu priekšā. Šajā kongresā tika nolemts dziedātājam piešķirt titulu “Baškīrijas APSR Tautas mākslinieks”. 

No 1932. gada viņš strādāja Ufas mūzikas skolā un tajā pašā laikā arī Baškīrijas valodas un literatūras zinātniskās pētniecības institūtā.  Viņš ierakstīja baškīru tautas dziesmas, fragmentu no episkās teikas "Kungir-Buga" u.c. 

Savos koncertu braucienos un folkloras vākšanas ekspedīcijās Gazizs Aļmuhametovs turpināja meklēt jaunus talantus operas studijai, kļūstot par mentoru daudziem nākotnes meistariem: dziedātājiem, mūziķiem, komponistiem.  Starp tiem bija Banu Vaļejeva, Habirs Gaļimovs, Gabdrahmans Habibuļļins, Zagirs Ismagilovs, Husains Ahmetovs, Zaituna Iļbajeva, Uļjana Kalinina-Sirtlanova, Asma Šaimuratova, Marjama Gabdrahmanova, Muslima Musina.  Pēc Maskavas Valsts konservatorijas baškīru studijas beigšanas katrs no viņiem veicināja savas dzimtās republikas mūzikas un kultūras attīstību. 

Aļmuhametovs savu repertuāru neaprobežoja ar citu sacerētajām tautas dziesmām, klasiskajām romancēm un ārijām, bet arī radīja pats savus tekstus.  Viņa balāde "Draudīgais vējš" ir viena no pirmajām šajā žanrā baškīru un tatāru mūzikā. Savdabīga ir dziesma "Majakovska nāvei", ļoti populāri bija dzejoļi "Laivas", "Es rakstu dziesmas", "Agideļas krastā". 

Nākotnei Aļmuhametovs gatavoja tautisko repertuāru tolaik vēl neuzceltajai operai. Viņš pasūtīja jaunas operas S. Gabjaši un A. Kļučarjovam. Baškīru valodā tika tulkoti itāļu komponistu darbi — Čimarozas "Slepenās laulības" un Paiziello "Daiļā dzirnavniece". 

Ufā Aļmuhametovs divreiz pārslimoja vēdertīfu. Viņa divas meitas nomira bērnībā. 

Kad 30. gados PSRS sākās masveida represijas pret mazākumtautībām, arī Aļmuhametovs kā "baškīru nacionālists" tika arestēts 1937. gada 11. decembrī. Ieslodzījumā viņš aiz restēm dziedājis dziesmas ieslodzītajiem. Viņu nošāva 1938. gada 10. jūlijā, toties 1957. gadā pēc nāves reabilitēja.

Raksti 

 Башҡорт сәвит музыкаһы тыуҙырыу өсөн көрәш юлында. Ufa, 1933. (baškīriski)

Piemiņa 

 Kopš 1968. gada aizsākts Baškīrijas jauno dziedātāju konkurss par Gaziza Aļmuhametova vārdā nosauktu balvu. 
 1994. gadā viņa vārds tika dots republikāniskajai mūzikas skolai Ufas pilsētā. 
 Par G. Aļmuhametova dzīvi un daiļradi 1994. gadā Krievijas valsts TV studija "Baškortostāna" uzņēma dokumentālu filmu "Es atgriezīšos pie jums ar dziesmu". 
 1995. gadā, atzīmējot Baškīrijas APSR Tautas mākslinieka 100. gadadienu, Muraptalovo ciematā tika atvērts G. Aļmuhametova muzejs.

Literatūra 

 Атанова Л. Жизнь как песня. — Уфа, 1973.
 Газиз Альмухаметов и Султан Габяши в Казани: Материалы и документы. — Уфа, 1995.

Atsauces

Ārējās saites 

 Как рождалась «Сания»
 

1938. gadā mirušie
1895. gadā dzimušie
Baškortostānas cilvēki‎
Baškortostānā dzimušie‎
Folkloristi
Krievijas operdziedātāji
Operu_komponisti
Padomju represijās nogalinātie