Jukagiri

Jukagiri (pašnosaukums: одул, деткиль) ir Krievijas Federācijas Tālo Austrumu un Galējo Ziemeļu tauta, viena no reģiona senākajām tautām. Mīt galvenokārt Kolimas upes baseinā Sahas Republikas ziemeļaustrumos un Čukotkas autonomajā apvidū. 2010. gada tautskaitē par jukagiriem sevi atzina 1597 cilvēki. Tradicionālā nodarbošanās ir zveja, briežkopība, medības un suņkopība.

Etnonīms 
Tiek uzskatīts, ka etnonīms «jukagiri» aizgūts no evenkiem un nozīmē ‘ledus cilvēki’ vai ‘sala cilvēki’. Pašiem jukagiriem vienota pašnosaukuma nav un tie sevi identificē pēc cilts nosaukuma — detkili, oduli, vaduli, alaji u.c.

Vēsture 
Mūsdienu apdzīvotības areālā jukagiri ienākuši no reģiona starp Jeņiseju un Sajāniem, kur dzīvojuši kaimiņos samodiešu tautām. 17. gadsimtā jukagiri apdzīvojuši plašu teritoriju no Ļenas lejteces līdz Anadiras upei. 17.—19. gadsimtā epidēmiju un karu rezultātā jukagiru skaits stipri sarucis. Daļu jukagiru asimilējuši jakuti, eveni, krievi, čukči. Jukagiru cilts čuvani (ap 1000 cilvēku), kas sadzīvē pārgājuši čukču un krievu valodā, tiek pēdējā laikā uzskatīta par atsevišķu tautu.

Mūsdienās jukagiri apdzīvo nelielus areālus Sahas Republikas ziemeļaustrumos (ap 1300 cilvēku, galvenokārt jukagiru nacionālajā pagastā — Oļoras suktulā; pavisam Sahas Republikā ir 8 jukagiru nacionālie naslegi (pagasti)), Čukotkas autonomajā apvidū (200) un Magadanas apgabalā (70).

Valoda 
Jukagiri runā izolētas valodu saimes valodās, kas nosacīti tiek pieskaitīta savstarpēji neradniecīgajām paleoaziātu valodām. Jukagiru valodu grupa ietver divas valodas — ziemeļu jeb tundras jukagiru valodu, kuru mūsdienās pārvalda ap 100 cilvēku galvenokārt Kolimas lejtecē, un taigas jeb Kolimas jukagiru valodu, kurā runā ap 50 cilvēku Seimčanā Magadanas apgabalā. Rakstība abām valodām izveidota tikai 20. gadsimta beigās.

Sadzīvē jukagiri lielākoties pārgājuši uz krievu, jakutu vai čukču valodu.

Atsauce

Ārējās saites 

Sibīrijas un Krievijas Tālo Austrumu tautas
Āzijas tautas
Pirmiedzīvotāji
Jakutija