Melnas līgums

Melnas miera līgums () jeb Melno ezera miera līgums () bija 1422. gada 27. septembrī kara nometnē pie Melno ezera Kujāvijā (netālu no Toruņas) noslēgts miera līgums, kas izbeidza Goluba karu (). Livonijas ordenis bija spiests atteikties no vairākām pierobežas zemēm (Kursas, Zemgales un Sēlijas dienvidu daļas) un samaksāt uzvarētājiem lielu kontribūciju.
1426. gada jūnija sākumā tika nosprausta jauna Livonijas ordeņa valsts un Lietuvas dižkunigaitijas robeža, kas 1921. gadā kalpoja par pamatu mūsdienu Latvijas—Lietuvas robežas izveidei.

Līguma slēdzēji 
  
Vācu ordeņa pārstāvji:
 Pauls no Rusdorfas (Paul von Rusdorf), Vācu ordeņa lielmestrs
 Zīgfrīds Landers fon Špānheims (Siegfried Lander von Spanheim), Livonijas ordeņa mestrs  
 Eberhards no Zaunsheimas (Eberhard von Saunsheim), Vācu ordeņa vācmestrs
un
 Jagailis, Polijas karalis 
 Vītauts Dižais, Lietuvas dižkunigaitis
 Janušs (Janusz I. Starszy) un Zīmovits (Siemowit IV.), Mazovijas hercogi

1423. gada 9.-18. maijā Veļonas cietoksnī pie Nemunas Žemaitijas vecākais Kesgailis (Kęsgaila), kā arī visi Lietuvas dižkunigaitijas vaivadi apstiprināja Melnas līgumu ar saviem zīmogiem. Romas pāvests Martins V līgumu apstiprināja 1423. gada 10. jūlijā.

Līguma saturs 
Vācu ordenis un tā Livonijas atzars atteicās no tiesībām uz Žemaitijas hercogisti, bet saglabāja Klaipēdas pili. Polijas karalis ieguva Ņešavas zemi.

Atsauces 

Starptautiskie līgumi
Līgumi ar Lietuvu
1422. gads