Izspūrusī lāčauza

Izspūrusī lāčauza () ir graudzāļu dzimtas suga, kuras dabiskais izplatības areāls ir Eiropā (neiekļaujot ziemeļu un ziemeļaustrumu daļu), kā arī Rietumāzijā un Ziemeļāfrikā. Latvijā izspūrusī lāčauza ir rets adventīvs (ievazāts) augs.

Apraksts 
Izspūrusī lāčauza ir viengadīgs, 15-60 cm garš lakstaugs ar stāvu siebru. Lapas un maksts ar matiņiem. Lapas ir 0,3-0,6 cm platas un kopumā īsas. Skara parasti vienpusēja. Skaras zari nokareni, vārpiņas parasti pa vienai, lielas - 2,5-4 cm garas un 0,7-1,2 cm platas, kailas vai īsi apmatotas. Vārpiņā ir 10-14 ziedi. Ārējā vārpiņas plēksne ir ar 3-5 dzīslām, iekšējā - ar 5-9 dzīslām. Vārpiņas plēksnes ir nevienādas; ārējā ir daudz mazāka. Ārējā zieda plēksne ir plati olveidīga, malas šķautne strupa, izvirzīta un galā divzobaina. Akots ir aptuveni 1 cm garš, ziedēšanas sākumā taisns, graudu gatavības laikā un izžāvētam augam atliecas. Grauds šaurs, bez vadziņas jeb garenrievas. Zied jūnijā un jūlijā.

Atsauces 

Lāčauzas
Latvijas flora