Sakņojošais meldrs

Sakņojošais meldrs () ir grīšļu dzimtas suga. Savvaļā tā ir nevienmērīgi izplatīta Eirāzijā. Latvijā sakņojošais meldrs ir sastopams reti un nevienmērīgi: galvenokārt Rīgas un Cēsu apkaimē un valsts dienvidaustrumu daļā, ezeru un upju palienēs.

Suga ir ierakstīta Baltijas jūras reģiona Sarkanajā grāmatā un Latvijas Sarkanajā grāmatā 3. kategorijā.

Apraksts 
Sakņojošais meldrs ir daudzgadīgs, 40—100 cm garš lakstaugs. Augs veido ļoti skraju ceru un sakņojošos sāndzinumus. Stublājs ir stāvs, strupi trīsšķautņains, aplapots līdz ziedkopai. Lapas ir lineāras (0,6—0,8 cm platas), pelēkzaļas, tās plātnes mala gluda. Ziedkopa stublāja galā ļoti zaraina, tā veido skraju saliktu čemuru. Ziedkopas zariņi ir dažāda garuma. Vārpiņas ir lancetiskas, smailas, 0,5—0,8 cm garas, zariņa galā pa vienai. Apziedņa matiņi gludi, 2—3 reizes garāki nekā auglis (riekstiņš). Zied jūnijā, jūlijā.

Atsauces 

Latvijas flora
Latvijas Sarkanā grāmata
Meldri