Mazā ežgalvīte

Mazā ežgalvīte () ir vilkvālīšu dzimtas augu suga (pēc APG III sistēmas). Suga ir sastopama aukstā un mērenā klimata apvidos Eirāzijā un Ziemeļamerikā. Tā ir diezgan bieži sastopama visā Latvijas teritorijā, tā ir vismazākā no Latvijas ežgalvītēm.

Parasti dažāda lieluma blīvas grupas ir sastopamas pārmitrās vietās vai neizsīkstošos seklūdeņos: dīķos, grāvjos, purvu lāmās, reljefa pazeminājumos pļavās un mežos.

Apraksts 
Mazā ežgalvīte ir daudzgadīgs, 10-30 cm garš lakstaugs. Tam ir stāvs stublājs stāvs un veselas, lineāras, 5-15 cm garas un 0,3-0,5 cm platas, plānas, plakani izliektas vai plakani trīsšķautņainas lapas, kurām, atšķirībā no citām Latvijā sastopamajām ežgalvītēm, apakšpusē nav asas šķautnes. Lapas īsākas nekā stublājs, ūdenī peldošas. Augs ziedkopā nezaro. Stublāja galotnē ir viena (reti 2) vīrišķo ziedu galviņa ar garām putekšņlapām, zem tās 2-4 atstatu stāvošas sievišķo ziedu galviņas. Apakšējā seglapa gara, tomēr ziedkopu parasti nepārsniedz. Auglis iegarens, 0,3-0,5 cm garš, gandrīz sēdošs, irbuļa palieka īsa, ap 0,5-1 mm gara. Zied jūlijā un augustā.

Atsauces 

Ežgalvītes
Latvijas flora