Kazahu haniste

Kazahu haniste () bija kazahu valsts (1465—1781) Kazahstānas teritorijā. Pēdējā galvaspilsēta Tirkistana atrodas tagadējā Turkestānas apgabalā.

Vēsture 
Kazahu valsti Zelta Ordas sabrukuma laikā nodibināja tās hana Baraka (Барак-хан, 1423—1426, 1427—1428) radinieki Kerejs un Žanibeks, kas sacēlās pret Abulhairhanu, kas 1428. gadā bija kļuvis par atdalījušās Uzbeku hanistes valdnieku. Tajā laikā Ordas hanu pēcnācēju cīņu rezultātā radās arī Kazaņas haniste (1438), Krimas haniste (1441), Nogaju Orda (pēc 1440. gada), Astrahaņas haniste (1466) un Tjumeņas haniste (1468), kas vēlāk tika pārdēvēta par Sibīrijas hanisti.

Pēc Abulhairhana nāves 1469. gadā par kazahu hanu galvaspilsētu kļuva Siganaka tagadējā Kizilordas apgabalā. 
Pēc valsts līdzdibinātāja Žanibekhana dēla Kasimhana nāves 1518. gadā sabruka kazahu vienotība un 1526. gadā Kazahu haniste sadalījās trīs karojošās ordās, kuras 1538. gadā atkal apvienoja Kasimhana dēls Haknazarhans.

Pēc Taukehana nāves 1718. gadā kazahi atkal sadalījās trīs ordās, kas pastāvīgi karoja ar Džungārijas hanisti. Par Vecākās ordas galvapilsētu 1729. gadā kļuva Taškenta, tagadējā Uzbekistānas galvaspilsēta. No 1731. līdz 1742. gadam kazahu ordas noslēdza līgumus ar Krievijas Impēriju, kas uzcēla cietokšņus to teritorijā. 
Ablaihans (1771–1781) uz neilgu laiku apvienoja kazahus vienā valstī un atteicās atzīt Krievijas Impērijas protektorātu.
Centrālāzijas ekspansijas sākuma posmā 1798. gadā Krievijas Impērija anektēja agrākās Kazahu hanistes ziemeļrietumu daļu, bet dienvidaustrumu daļa ("Lielā orda") saglabāja patstāvību līdz 1820. gadiem. 1863. gadā kazahu apdzīvotās teritorijas sadalīja Turkestānas ģenerālgubernatūrā dienvidos un Stepes novadā ziemeļos.

Galvaspilsētas 

 Sozaka (Sozaq, Созақ, 1465—1469, 1511—1521) tagadējā Turkestānas apgabalā
 Siganaka (Syğanaq, Сығанақ, 1469—1511, 1521—1599) tagadējā Kizilordas apgabalā
 Tirkistana (Түркістан, 1599—1729) tagadējā Turkestānas apgabalā

Valdnieku saraksts 

 Kereihans (Керей хан, ap 1428–1459)
 Žanibekhans I (Әз-Жәнібек хан, ap 1440–1480), pārcēla hana mītni uz Siganaku
 Burundukhans (Бұрындық хан, 1480/88–1509/1511)
 Kasimhans (Қасым хан, 1480/1511–1518), viens no varenākajiem kazahu haniem, pārcēla hana mītni atpakaļ uz Sozaku
 Mamašhans (Мамаш хан, 1518–1523), atkal pārcēla hana mītni uz Siganaku
 Tahirhans (Тахир хан, 1523–1530/1533)
 Haknazarhans (Хақназар хан, 1538–1575/1580), viens no varenākajiem kazahu haniem, kas atkal apvienoja sadalījušos valsti
 Šigaihans (Шығай хан, 1575/80–1582)
 Tauekelhans (Тәуекел хан, 1575/86–1598)
 Jesimhans (Есім хан, 1598–1628/35), viens no varenākajiem kazahu haniem, pārcēla hana mītni uz Tirkistanu 
 Žanibekhans II (Жәнібек хан Есімұлы, 1628–1643)
 Žangirhans (Жәңгір хан, 1643–1652)
 Batirhans (Батыр хан, 1652–1680)
 Taukehans (Тәуке хан, 1680–1715)
 Kaipinhans (Қайып хан, 1715–1718)
 Ablaihans (Абылай хан, 1771–1781)

Literatūra 
 Казахское ханство / Д. Ю. Арапов, А. Ш. Кадырбаев. Большая российская энциклопедия [Электронный ресурс], 2018.
 Сарсембаев М. А. Казахское ханство как суверенное государство средневековой эпохи. ГУ «Институт законодательства Республики Казахстан». Астана: 2015. — 342 с. — ISBN 978-601-7366-19-3.

Ārējās saites 
 История Средневекового Казахстана. ISBN 9965-05-750-8. Атамура, 2003 
 КАЗАХСКОЕ ХАНСТВО В СИСТЕМЕ МЕЖДУНАРОДНЫХ ОТНОШЕНИЙ ЕВРАЗИИ 
 Правители Казахского ханства 
 Казахское ханство во второй половине XV — начале XVI вв.
 Урус-хан. Казахское ханство
 Туркестан — столица Казахского ханства

Bijušās valstis Āzijā
Kazahstānas vēsture
Tjurki