Alberts Brambats

Alberts Brambats (1884—1943) bija latviešu kara ārsts, Latvijas armijas Apgādes pārvaldes Sanitārās daļas priekšnieks, ārsts ģenerālis (1938).

Dzīvesgājums 
Dzimis 1884. gada 15. maijā Mujānu pagasta Tilgaļos. Mācījās Valmieras draudzes skolā, Rīgas Nikolaja ģimnāzijā un Tērbatas Tretnera privātģimnāzijā. Studēja Tērbatas Universitātes Medicīnas fakultātē, 1911. gadā sāka strādāt par Palsmanes draudzes ārstu.
Sākoties Pirmajam pasaules karam, A. Brambatu 1914. gadā iesauca Krievijas impērijas armijā. Viņš bija 95. kājnieku pulka jaunākais ārsts, 1915. gadā 104. evakuācijas punkta ārsts Valmierā un Rževā, 1916. gadā evakuācijas punkta galvenā ārsta palīgs. 1918. gada janvārī A. Brambats atstāja dienestu un turpināja ārsta darbu Valmierā, bet vēlāk Rīgas 2. slimnīcā.

1919. gada 4. augustā A. Brambats brīvprātīgi iestājās Latvijas armijā un kļuva par Sanitārās pārvaldes priekšnieka palīgu. 1919. gada decembrī A. Brambatam apstiprināja pulkveža-leitnanta dienesta pakāpi, bet 1920. gada novembrī – ārsta pulkveža dienesta pakāpi.
1933. gadā A. Brambatu iecēla par Apgādes pārvaldes Sanitārās daļas un kara sanitāro priekšnieku, 1936. gadā – par kara sanitāro priekšnieku Kara sanitārajā inspekcijā. 1938. gadā piešķīra ārsta ģenerāļa dienesta pakāpi. 1939. gadā A. Brambats kļuva par Sarkanā Krusta biedru.

Pēc Latvijas okupācijas 1940. gada oktobrī A. Brambatu atvaļināja no dienesta un viņš strādāja Rīgas pilsētas 5. poliklīnikā.  1941. gada 14. jūnija deportācijas laikā A. Brambatu apcietināja un izsūtīja uz Maskavu, kur viņam piesprieda 5 gadus ieslodzījumā. 1943. gadā gājis bojā Soļikamskas soda nometnē.

Apbalvojumi 
Savas militārās karjeras laikā A. Brambats saņēma Latvijas 3. un 4. šķiras Triju Zvaigžņu ordeni, 2. šķiras Viestura ordeni, Aizsargu Nopelnu krustu, Igaunijas Sarkanā Krusta goda zīmi, Krievijas 2. un 3. šķiras Sv. Staņislava ordeni, 3. šķiras Sv. Annas ordeni.

Atsauces 

Latvijas ģenerāļi
Padomju represiju upuri
Valmieras novadā dzimušie