Dekonstrukcija

Dekonstrukcija ir analīzes metode un teorija par attiecībām starp tekstu un nozīmi, kas cēlusies no Žaka Deridā idejām. Tās pamatā ir pieņēmums, ka rakstītā teksta nozīme ir apjaušama tikai daudzu citu elementu, īpaši autora domu un uzskatu, kā arī kultūras, kurā teksts ir cēlies, analīzes rezultātā. Analīzē tiek piemērots duālisms. Tā kā pilnīgu teksta izcelsmi nevar aptvert, var pieņemt, ka tā pilnīgas nozīmes meklējumi ir bezgalīgi.

Dekonstrukcija ieviesās kontinentālās filozofijas akadēmiskajā vidē. 1980. gados ietekmēja tieslietas, antropoloģiju, lingvistiku, psihoanalīzi, feminismu un LGBT kustību.

Dekonstrukcija ietekmēja dekonstruktīvismu arhitektūrā. Tā mūsdienās ir svarīga un daudz lietota mākslas, mūzikas un literatūras kritikā.

Atsauces 

Literatūras kritika
Filozofijas kustības