Jāzeps un viņa brāļi

Jāzeps un viņa brāļi ir Raiņa luga, kas pirmoreiz tika izdota 1919. gadā. Rainis pie lugas strādājis 1906. gadā, 1909. gadā un 1914. gadā, tās pamatā ir Vecās Derības motīvi. 

Pirmoreiz lugu iestudēja Latvijas Nacionālajā teātrī 1920. gada novembrī. Lugā stāstīts par patriarha Jēkaba dēla Jāzepa attiecībām ar viņa 11 brāļiem. "Jāzeps un viņa brāļi" tiek uzskatīta par vienu no skaistākajām lugām latviešu dramaturģijā, kā arī par Raiņa vispersoniskāko lugu.

Lugas tapšana 
Raiņa dienasgrāmatās, dzejā un vēstulēs var atrasti līdzības ar "Jāzeps un viņa brāļi" izteikto. Raiņa dienasgrāmatā lugas tapšanas laikā atklājas daudz smagu pārdomu. Raiņa pašanalīze parādās gan viņa svešatnībā starp tuviniekiem, gan atšķirības uzskatos ar tuvākajiem domubiedriem socialdemokrātiskajā partijā. Dzejnieks dienasgrāmatā izsakās, ka jūt nošķirtību no savas paaudzes, rakstot: "Kad darbs liels un labs, tad viņš šai paaudzei nav vajadzīgs, kad viegls, paviršs, no citiem salasīts, vājš, tad viņš šai paaudzei der..[..]".

Atsauces

Ārējās saites 

 Pilns darbs

Lugas
Rainis