Belotelsonīdi

Belotelsonīdi (Belotelsonidea) ir izmirušu augstāko vēžu (Eumalacostraca) apakšklases eokarīdu virskārtas kārta. Šo kārtu 1981. gadā izveidoja amerikāņu paleontologs Frederiks Šrams. Kārta iekļauj sevī vienu dzimtu ar divām ģintīm un trim sugām. Belotelsonīdu pārstāvji dzīvoja karbona periodā.

Apraksts 
Karapakss ir labi attīstīts un nav saaudzis ar krūšu segmentiem. Tas sedz visu galvkrūšu daļu. Karapaksu raksturo izteikts acu izgriezums un lieli žaunas nosedzošie branhiostegīti. Belotelsonīdiem nav žokļkāju, bet visas astoņas krūšu kājas veido labi attīstīti endopodīti. Eksopodītu nav. Vēderkājas (pleopodi) ir divzarainu, lēverainu sloksnīšu veidā. Uropodi ir lieli un to forma variē. Telsons ir gareniski izstiepts un distāli sašaurinās. Telsona subterminālās daivas ir vāji attīstītas.

Sistemātika 
 kārta: †  Schram, 1981 
 dzimta: †  Brooks, 1962 
 ģints: †  Packard, 1886 
 †  (Packard, 1886) 
 †  (Peach, 1882) 
 ģints: †  Schram, 2006 
 †  Schram, 2006 

(†) — izmirušu organismu grupa.

Atsauces 

Augstākie vēži