Sviestbekas (ģints)

Sviestbekas (Suillus) ir sviestbeku dzimtas sēņu ģints, Latvijā visas šīs ģints sugas var tikt lietotas pārtikā, taču dažas ir aizsargājamas retuma dēļ.

Taksonomija 

Pēc garas priekšvēstures, 1821. gadā britu botāniķis S. F. Grejs aprakstīja šo sēņu ģinti, izvēloties parasto sviestbeku par tipisko sugu. Viņš aprakstīja ģinti kā sēnes ar vidū novietotu kātiņu, apaļu cepurīti, sastiprinātiem stobriņiem un skaidri redzamu gredzenu uz kātiņa. Mūsdienās ģintī ir arī sēnes bez gredzena. Līdz 1997. gadam sviestbekas bija iekļautas beku dzimtā, tagad tās pieskaitītas sviestbeku dzimtai. Kādu laiku daļa pētnieku sviestbekas iekļāva zeltkāšu dzimtā.

Morfoloģija 
 Augļķermeņi: cepurīšu sēnes, stobriņu sēnes.
 Cepurīte: izliekta līdz plakanai. Gluda, parasti lipīga vai gļotaina, ar viegli noņemamu virsmiziņu. iespējams daļējs plīvurs.
 Stobriņi: atveres baltas vai dzeltenas, stobriņi viegli atdalāmi no cepurītes.
 Kātiņš: blīvs, gluds vai graudains. Reizēm uz kātiņa ir gredzens kā plīvura atliekas.
 Mīkstums: bālgans vai dzeltenīgs. Griezumā var mainīt krāsu uz zilu vai sarkanu.
 Sporas: masā parasti brūnas.

Ekoloģija 

Sviestbeku ģints sēnes veido mikorizu ar priedēm, reti ar lapeglēm. Izplatītas Ziemeļu puslodes mērenajā joslā, tropos aug galvenokārt kalnu rajonos. Kopā ar priedēm ievestas arī Dienvidu puslodē. Augļķermeņi pārsvarā parādās no jūlija līdz oktobrim, labvēlīgos klimatiskos apstākļos no maija līdz decembrim.

Latvijā atrastās sviestbeku ģints sēnes

Latvijā neatrastās sviestbeku ģints sēnes 

2016. gadā "Index Fungorum" nosauca pavisam 99 sviestbeku ģints sugas, 90 no kurām Latvijā nav konstatētas.

S. abietinus
S. acerbus
S. acidus
S. albidipes
S. albivelatus
S. alboflocculosus
S. alkaliaurantians
S. amabilis
S. americanus
S. anomalus
S. appendiculatus
S. bellinii
S. borealis
S. boudieri
S. bovinoides
S. bresadolae
S. brevipes
S. brunnescens
S. caerulescens
S. californicus
S. cavipes
S. cavipoides
S. cembrae
S. chiapasensis
S. collarius
S. collinitus
S. decipiens
S. flavogranulatus
S. flavoluteus
S. flavus
S. furfuraceus
S. fuscotomentosus
S. glandulosipes
S. gloeous
S. granulatus
S. grisellus
S. guzmanii
S. helenae
S. hirtellus
S. hololeucus
S. holomaculatus
S. intermedius
S. jacuticus
S. kaibabensis
S. kunmingensis
S. lakei
S. lapponicus
S. lithocarpi-sequoiae
S. lutescens
S. marginielevatus
S. mediterraneensis
S. megaporinus
S. monticola
S. neoalbidipes
S. obscurus
S. occidentalis
S. ochraceoroseus
S. pallidiceps
S. pinorigidus
S. plorans
S. ponderosus
S. pseudoalbivelatus 
S. pseudobrevipes
S. punctipes
S. pungens 
S. quiescens
S. reticulatus
S. riparius
S. roseoporus
S. roseovelatus 
S. ruber
S. rubricontextus
S. rubropunctatus
S. salmonicolor
S. serotinus
S. sibiricus
S. spraguei
S. subacerbus
S. subalpinus
S. subaureus
S. subluteus
S. subolivaceus
S. subreticulatus
S. subvariegatus
S. tomentosus
S. triacicularis
S. tridentinus
S. umbonatus
S. volcanalis
S. wasatchicus
S. weaverae

Skatīt arī 

 Sviestbeku dzimta
 Ēdamās sēnes
 Stobriņu sēnes
 Sēņu kulinārija

Atsauces

Ārējās saites 

 Zeltkāšu dzimtas sēnes saskaņā ar Sugu enciklopēdiju
 The Genus Suillus
 Suillus, или Масленок

Sviestbekas
Ēdamās sēnes
Stobriņu sēnes
Sēņu sistemātika