Miktacejvēži

Miktacejvēži (lat. Mictacea) ir augstāko vēžu perakarīdu virskārtas kārta. Šo kārtu pārstāv sešas sugas, kas dzīvo jūras dzelmē un alās, kas ir savienotas ar jūru vai okeānu.

Apraksts 
Tie ir sīki vēzīši 2,5 līdz 3 mm garumā. Atšķirībā no citu perakarīdu kārtu pārstāvjiem tiem nav karapaksa, taču ir labi attīstīts galvas vairogs, kurš ir saaudzis ar pirmo krūšu segmentu un no sāniem sedz mutes daļu. Tiem ir divzarainu antenulu pāris, bet otrā antena ir ar vienu zaru, kā arī viens žokļkāju pāris. Šīs kārtas pārstāvjiem ir arī marsūpijs un ir acu kātiņi, taču nav funkcionējošu redzes elementu.

Krūšu daļa ir ar pieciem divzarainu krūšu kāju pāriem, kas kalpo peldēšanai. Abdomens sastāv no sešiem segmentiem, kam ir nedaudz reducēti pieci pleopodu pāri, un kas nobeidzas ar vienu uropodu pāri un telsonu.

Ekoloģija 
Miktacejvēži tika atklāti 1000 m dziļumā Gajānas līcī (Hirsutia bathyalis), kā arī jūras alās (Mictocaris halope) Bermudu salās. Vēl divas sugas tika aprakstītas Bahamu salās un pie Austrālijas. No šīm sugām pazīstamākais ir M. halope. Tā ir pelaģiska suga, kas peld alās ar krūškāju eksopodītiem.

Vēsture 
Miktacejvēžiem līdzīgu organismu eksistenci vēl 1980. gados paredzēja Frederiks Šrams. Šos dzīvniekus neatkarīgi viens no otra 1985. gadā atklāja divas zinātnieku grupas. Tiklīdz tie uzzināja par līdzīgiem atklājumiem, tad vienojās darboties kopīgi un kopā aprakstīja jauno kārtu.

Sistemātika 
Kārta iekļauj sevī 2 dzimtas, 4 ģintis un 6 sugas:
Hirsutiidae Sanders, Hessler & Garner, 1985
Hirsutia bathyalis Saunders, Hessler & Garner, 1985
Hirsutia saundersetalia Just & Poore, 1988
Thetispelecaris remex Gutu & Iliffe, 1998
Thetispelecaris yurigako Ohtsuka, Hanamura & Kase, 2002
Montucaris distincta Jaume, Boxshall & Bamber, 2006
Mictocarididae Bowman & Iliffe, 1985
Mictocaris halope Bowman & Iliffe, 1985

Atsauces 

Augstākie vēži