2009. gada administratīvi teritoriālā reforma

2009. gada administratīvi teritoriālā reforma bija viena no Latvijas administratīvi teritoriālajām reformām, kuras gaitā notika pāreja no divu līmeņu uz viena līmeņa pašvaldībām: tika likvidētas 26 rajonu padomes, bet pilsētas, to lauku teritorijas un pagastus apvienoja novados, kā arī 9 lielpilsētas ieguva republikas pilsētu statusu. Papildus tam tika nolemts visas pilsētu lauku teritorijas pārdēvēt par pagastiem, atjaunot to vēsturiskos nosaukumus vai pievienot jau esošajiem pagastiem. Novadā apvienotās administratīvās teritorijas (pilsētas un pagasti) ieguva novada teritoriālās vienības statusu un saglabāja savu nosaukumu.

Reformas rezultātā izveidojās 109 novadu un 9 republikas pilsētu pašvaldības, taču 2010. gadā pēc Mērsraga pagasta iedzīvotāju vēlmes no Rojas novada izdalīja Mērsraga novadu, kas kļuva par 110. novadu.

Vēsture 
Diskusijas par administratīvi teritoriālās reformas nepieciešamību sākās jau tūlīt pēc neatkarības atjaunošanas. Reformu mērķis bija izveidot ekonomiski attīstīties spējīgas pašvaldības, kas nodrošinātu kvalitatīvu pakalpojumu sniegšanu iedzīvotājiem. 1996. gadā, apvienojoties Kandavas pilsētai, Kandavas un Cēres pagastiem, tika radīta administratīvā vienība "Kandavas pilsēta ar lauku teritoriju". Nākamajā gadā tai pievienojās arī Zemītes un Matkules pagasts, bet 1999. gadā tā kļuva par Kandavas novadu — pirmo novadu Latvijā. 1999. gadā tika izveidots arī Līvānu novads, bet 2000. gadā — vēl pieci novadi: Amatas, Ciblas, Durbes, Preiļu un Sabiles novads (vēlāk iekļauts Talsu novadā). Vairākkārt pārceļot reformas beigu termiņus, par reformas galīgo beigu termiņu tika noteiktas 2009. gada Latvijas pašvaldību vēlēšanas. Līdz tam laikam jau bija izveidots 41 novads, bet vēl joprojām pastāvēja 424 pagasti ar pašvaldību, 50 rajona pilsētas un 7 republikas pilsētas. 2009. gada 1. jūlijā darbu uzsāka 109 novadu un 9 republikas pilsētu domes, izbeidzot visu pirms tam novada teritorijā bijušo vietējo padomju pilnvaras. Arī rajonu padomju pilnvaras beidzās 2009. gada 1. jūlijā, tomēr, lai nodrošinātu pakāpenisku rajona pašvaldības institūciju, mantas, finanšu līdzekļu, tiesību un saistību nodošanu, rajona pašvaldības turpināja pastāvēt kā publisko tiesību juridiskās personas līdz visu tās saistību nodošanai vai izbeigšanai līdz 2009. gada 31. decembrim.

Administratīvi teritoriālās vienības

Republikas pilsētas 
Republikas pilsētas ir ārpus citām administratīvajām vienībām esošas pašvaldības. Rīgai speciāls statuss tika piešķirts ar Saeimas 1931. gada 3. februāra “Likuma par Latvijas galvas pilsētu” un tā bija Latvijas galvaspilsēta un neietilpa Rīgas apriņķī. 1940. gadā republikas pakļautības pilsētas statuss tika piešķirts Rīgai, Daugavpilij, Jelgavai, Liepājai un Ventspilij. 1952. gadā, iedibinot Latvijas PSR teritorijā apgabalus, Daugavpilij, Jelgavai, Liepājai, Rēzeknei un Ventspilij tika piešķirts apgabala pakļautības pilsētas statuss. 1953. gadā, likvidējot apgabalus, visām apgabala pakļautības pilsētām tika piešķirts republikas pakļautības pilsētas statuss. Jūrmalai republikas pakļautības pilsētas statuss tika piešķirts, to nodibinot 1959. gadā. 1992. gadā, atjaunojot Latvijas Republikas neatkarību, termins "republikas pakļautības pilsēta" tika nomainīts ar terminu "republikas pilsēta". 2009. gadā republikas pilsētas statuss tika piešķirts divām lielākajām rajonu pilsētām — Jēkabpilij un Valmierai.

Novadi un to teritoriālā iedalījuma vienības

Atsauces 

Latvijas administratīvais iedalījums