Johans Oja

Johans Rūdolfs Oja (dzimis  (pēc vecā stila — ), miris ) bija Latvijas igauņu vieglatlēts.

Dzimis Rīgā, drēbnieka Jāna Oja un Paulīnes dzimušas Nālas ģimenē.

Piedalījās  Parīzē, kur 100 m un 200 m distancē sasniedza ceturtdaļfināla kārtu, rezultāts nav fiksēts. Oja karjeras laikā astoņas reizes kļuva par Latvijas čempionu, 11 reizes uzstādījis Latvijas rekordu dažādās distancēs.

1925. gadā absolvējis Rīgas policijas skolu. No 1926. gada mācījies Latvijas Universitātes Teoloģijas fakultātē, studijas pārtraucis.

No 1925. līdz 1926. gadam - vecākais policists 3. policijas iecirknī. Kriminālpolicijas uzraugs līdz 1927. g., uzraugs prokuratūrā līdz dienestam armijā. No 1928. līdz 1929. gadam dienējis Latvijas armijā, kaprālis, vēlāk seržants. Pēc dienesta armijā policijas uzraugs. Līdz 1940. gada februārim prokuratūras izmeklētājs, no februāra līdz jūlijam policists-uzraugs Kauguros, atvaļināts. No 1940. gada augusta milicijas skolas tehniskais darbinieks. 1940. gada oktobrī atvaļinājies pēc paša vēlēšanās. Līdz arestam 1941. g. 8. janvārī dzīvokļu kompleksa komunālās saimniecības vadītājs Rīgā.

Īsi pirms Vācijas uzbrukuma no Rīgas cietuma pārsūtīts uz cietumu Čkalovskas apgabalā, PSRS. Ar PSRS NKVD Sevišķās apspriedes lēmumu 1942. g. 8. aprīlī piespriests augstākais soda mērs, nošauts 25. maijā.

Apbalvots ar Viestura ordeni 1939. gadā.

Atsauces

Ārējās saites 

1904. gadā dzimušie
Latvijas vieglatlēti
1924. gada vasaras olimpisko spēļu dalībnieki
Latvijas igauņi
Padomju represiju upuri
1942. gadā mirušie