Lietuvas—Baltkrievijas PSR

Lietuvas—Baltkrievijas PSR, arī Litbels (; , ) bija Poļu—padomju kara laikā Viļņas un Minskas, daļēji Kauņas un Grodņas guberņās izveidota Padomju Krievijas satelītvalsts tagadējās Lietuvas, Baltkrievijas un Polijas teritorijā. 
Litbela galvaspilsēta sākotnēji bija Viļņa, kopš aprīļa Minska. Tā pastāvēja no 1919. gada februāra līdz jūlijam, kad visu Lietuvas—Baltkrievijas PSR ieņēma Lietuvas un Polijas armijas. Litbela Tautas komisāru padome patvērās Smoļenskā, kur 1919. gada 25. augustā paziņoja par pašlikvidāciju.

Priekšvēsture 
Pēc Brestļitovskas miera līguma parakstīšanas 1918. gada 25. martā Baltkrievijas Tautas padome deklarēja Baltkrievijas Tautas Republikas neatkarību un lūdza Vācijas impērijai palīdzību patstāvīgas valsts izveidei. Tās plānotā teritorija aptvēra Mogiļevas guberņu un daļas no Minskas, Grodņas, Viļņas, Vitebskas un Smoļenskas guberņām, ieskaitot Bjalistoku, Viļņu un Daugavpili. Tomēr Vācijas impērijas valdība veicināja Lietuvas karalistes izveidi Lietuvas un Rietumbaltkrievijas teritorijā. 

Pēc Vācijas Novembra revolūcijas Sarkanā armija 10. decembrī ieņēma Minsku. 1918. gada 16. decembrī Sarkanās armijas ieņemtajā Daugavpilī izveidoja Padomju Lietuvas valdību Vinca Mickeviča-Kapsuka vadībā, kas pasludināja Lietuvas SPR dibināšanu. 1919. gada 1. janvārī lielinieki Smoļenskā proklamēja arī Baltkrievijas SPR. 5. janvārī Sarkanā armija ieņēma Viļņu.

Vēsture 
1919. gada 2.—3. februārī Pirmais Baltkrievijas Padomju kongress Minskā pieņēma deklarāciju par apvienošanos ar Padomju Lietuvu, ko atbalstīja Pirmais Lietuvas Padomju kongress Viļņā 18.—20. februārī. Rezultātā 27. februārī Viļņā sanāca Padomju Lietuvas un Baltkrievijas apvienotā Centrālo izpildkomiteju sanāksme, kas pasludināja Padomju Lietuvas-Baltkrievijas (Litbela) republikas izveidi. 4.-6. martā notika Lietuvas un Baltkrievijas boļševiku partiju apvienošanās kongress, izveidojot partijas Centrālkomitejas prezidiju, kuru vadīja Vincs Mickevičs-Kapsuks, bet prezidija sekretārs bija Vilis Knoriņš. 
  
Poļu—padomju kara otrajā fāzē 1919. gada martā sākās Polijas armijas pretuzbrukums Grodņas un Viļņas guberņās. 8. aprīlī izsludināja karastāvokli, 19. aprīlī izveidoja Litbela aizsardzības padomi. Poļu armija ieņēma Novogrudoku, Baranovičus, Ļidu. Kad 19. aprīļī poļu armija ieņēma Viļņu, Litbela valdība pārcēlās uz Minsku.    
Kad 8. augustā Poļu armija ieņēma Minsku, Litbela valdība pārcēlās uz Smoļensku, kur pašlikvidējās 25. augustā.

Valdība 
Litbela Tautas komisāru padomes locekļi 1919. gada 27. februārī:
 Vincs Mickevičs-Kapsuks: priekšēdētājs un ārlietu komisārs  
 Zigmas Aleksa-Angārietis (Zigmontas Antanas Aleksa): iekšlietu komisārs 
 Mozes Kalmanovičs (Моисей Иосифович Калманович): pārtikas komisārs 
 Semjons Dimanšteins (Шимон (Семен Маркович) Диманштейн): darba komisārs
 Ichaks Veinšteins (Исаак Исаевич Рейнгольд): finanšu komisārs
 Aleksandrs Jakševičs (Aleksandras Jakševičius): ceļu komisārs 
 Vaclavs Beļskis (Vaclovas Bielskis): lauksaimniecības komisārs
 Juliāns Ļeščinskis-Ļenskis (Julian Leszczyński, Юлиан Марианович Ленский): izglītības komisārs 
 Karls Rozentāls (К. Ф. Розенталь): sakaru komisārs 
 Mečislavs Kozlovskis (Mieczysław Kozłowski, Мечислав Козловский): tieslietu komisārs 
 Josifs Unšlihts (Józef Unszlicht, Ио́сиф Станисла́вович У́ншлихт): kara komisārs
 Petrs Avižonis (Petras Avižonis): veselības komisārs
 Vladimirs Ginzburgs-Turovs (Вольф Залманович Гинзбург, vēlāk Владимир Захарович Туров): tautsaimniecības komisārs
 Josifs Oldaks: labklājības komisārs

Atsauces

Skatīt arī 
 Lietuvas SPR

Lietuvas vēsture
Baltkrievijas vēsture