ST depresija

ST depresija attiecas uz atradi elektrokardiogrammā, kur ST segments ir neparasti zems, zem bāzes līnijas.

Cēloņi 
Tā bieži ir miokarda išēmijas pazīme, kuras galvenais cēlonis ir koronārā nepietiekamība. Citas išēmiskas sirds slimības, kas izraisa ST depresiju, ir:

 Subendokardiāla išēmija vai pat infarkts. Subendokardiāls nozīmē nepilna biezuma išēmiju. Turpretim ST elevācija (pacēlums) ir transmurāla (vai pilna biezuma) išēmija
 Miokarda infarkts bez Q viļņa
 Savstarpējas izmaiņas akūtā Q-viļņa miokarda infarkta gadījumā (piemēram, ST depresija I un aVL novadījumos ar akūtu apakšējās sienas miokarda infarktu)
 Pacientiem ar nestabilu stenokardiju var novērot ST segmenta depresiju un T-viļņa izmaiņas

Nomākts, bet augšupejošs ST segments parasti izslēdz išēmiju kā cēloni.

Tas var būt arī normas variants vai artifakti, piemēram:

 Pseido-ST-depresija, kas ir klīstošā bāzes līnija dēļ slikta elektroda kontakta ar ādu
 Fizioloģiska J-junkcijas depresija ar sinusa tahikardiju
 Hiperventilācija

Citi, ne išēmiski, cēloņi ir:

 Digoksīna blakusparādība
 Hipokaliēmija
 Labā vai kreisā kambara hipertrofija
 Intraventrikulārās vadīšanas anomālijas (piemēram, labā vai kreisā zara blokāde, WPW utt. )
 Hipotermija
 Tahikardija
 Abpusējs ST pacēlums
 Mitrālā vārstuļa prolapss
 Centrālās nervu sistēmas slimības, piemēram, insults

Mērīšana 
ST segmenta depresiju var noteikt, mērot vertikālo attālumu starp pacienta pierakstu un izoelektrisko līniju (bāzes līniju) vietā 2 -3 milimetrus no QRS kompleksa. 

ST depresija ir nozīmīga, ja tā ir lielāka par 1 mm uz V5-V6 vai 1,5 mm uz AVF vai III. 

Sirds slodzes testā, ja ST depresija ir vismaz 1 mm pēc adenozīna ievadīšanas, tā norāda uz atgriezenisku išēmiju, savukārt slodzes testam nepieciešama ST depresija vismaz 2 mm, lai būtiski norādītu uz atgriezenisku išēmiju.

Atsauces 

Sirds elektrofizioloģija