Vera Veicmane

Vera Veicmane (dzimusi Hacmane) (;  1881. gada 27. novembris — 1966. gada 24. septembris), bija pirmā Izraēlas prezidenta Haima Veicmana sieva, ārste un cionistu aktīviste.

Biogrāfija 

Vera Hacmane dzimusi Krievijas impērijas pilsētā Rostovā pie Donas, Jesajas un Feodosijas Hacmaņu ģimenē. Sākumā viņa studēja mūziku, pirms sāka mācīties Ženēvā, Šveicē. Tur viņa satika Haimu Veicmanu universitātes cionistu klubā.

1906. gadā viņa apprecējās ar Veizmani Zopotā, Prūsijā, (mūsdienā Sopota, Polijā), un vēlāk tajā pašā gadā viņi apmetās Mančestrā, Anglijā. Tur viņiem piedzima divi dēli: Bendžamins, dzimis 1907. gadā, un Maikls, dzimis 1916. gadā. Veicmanu ģimene Mančestrā dzīvoja trīsdesmit gadus, no 1906. līdz 1937. gadam. 1913. gadā Vera Veicmane saņēma Anglijas medicīnisko licenci un strādāja par ārstu valsts veselības dienestā zīdaiņu klīnikās, izstrādājot progresīvas zīdaiņu uzraudzības un uztura metodes.

Vecākais dēls Benjamins Veicmans (1907–1980) apmetās Īrijā un kļuva par piensaimnieku. Veicmanu jaunākais dēls Maikls Otrā pasaules kara laikā dienēja par pilotu Lielbritānijas karaliskajos gaisa spēkos un tika nogalināts aktīvajā dienestā, kad viņa lidmašīna tika notriekta virs Biskajas līča.

Brīvprātīgais darbs 

1916. gadā Veicmane atteicās no pediatrijas darba, kad viņa pievienojās vīram, kad viņš tika iecelts par Lielbritānijas admiralitātes zinātnisko padomnieku ķīmijas jomā Pirmā pasaules kara laikā. 1920. gadā viņa bija viena no Sieviešu starptautiskās cionistu organizācijas (WIZO) dibinātājām un četrdesmit gadus bija tās prezidente, pārmaiņus ar lēdiju Zīfu. Kad 1939. gadā sākās Otrais pasaules karš , viņa visus spēkus veltīja organizācijai Aliyat Hanoar, kuru izveidoja Anglijā un turpināja vadīt goda prezidentes amatā, dzīvojot Izraēlā.

1948. gada arābu—Izraēlas kara laikā Veicmane koncentrējās uz ievainoto karavīru ārstēšanu un rehabilitāciju. Uzreiz pēc kara viņa nodibināja Neatkarības kara invalīdu veterānu asociāciju un bija tās prezidente. Viņa arī nodibināja divus ievainoto karavīru rehabilitācijas centrus — Beit Kay Naharijā un Haima Šebas medicīnas centra Rehabilitācijas nodaļu.

Papildus aktivitātei šajās organizācijās Veicmane sniedza atbalstu daudzām brīvprātīgo organizācijām, piemēram, ILAN, Magen David Adom, kurai viņa bija prezidente, un desmitiem citu privātu un institucionālu labdarības pasākumu.

Veicmanu nams 
Veicmane kā pirmā lēdija veica pārim Veicmana institūtā uzceltās mājas interjera pārveidošanu. Visas mēbeles un mākslas darbi bija oriģināli, galvenokārt ievesti no Anglijas un Francijas.

Publicētie darbi 
 The Impossible Takes Longer: The Memoirs of Vera Weizmann (memuāri)

Atsauces

Ārējās saites 

1966. gadā mirušie
1881. gadā dzimušie
Cionisti
Izraēlas mediķi
Rostovas apgabalā dzimušie