Anrepi

Fon Anrepi () ir vācbaltiešu dzimta, kas 15. gadsimta beigās ieceļoja Livonijā un vēlāk izplatījās Zviedrijā un Krievijā.

Vēsture 
Dzimtas vēsture izsekojama līdz Livonijas ordeņa vasalim Gosvinam Anrepam (ap 1470-1501), kuram piederēja Hummuli muiža (Hummelshof) Helmetas pilsnovadā un Cores muiža (Soorhof) Lugažu pilsnovadā.
Zviedru Vidzemes laikā 1635. gadā leitnanta Gustava Anrepa dzimtu uzņēma Zviedrijas bruņniecības matrikulā.
Lielā Ziemeļu kara laikā Zviedrijas karaspēka kapteinis Frīdrihs Vilhelms fon Anreps krita krievu gūstā. 1742. vai 1747. gadā dzimtu ierakstīja Vidzemes bruņniecības, bet 1745. gadā Igaunijas bruņniecības matrikulā, 1854. gadā Kurzemes bruņniecības matrikulā.

Krievijas ķeizara Nikolaja I ģenerāladjutants, ģenerālleitnants Jozefs Kārlis fon Anreps (1798—1860) apprecējās ar grāfa Johana fon Elmpta meitu Cecīliju (Cäcilie Philippine von Elmpt, 1812-1892) un 1853. gadā saņēma atļauju apvienot abu dzimtu uzvārdus vienā Anrepi-Elmpti (Grafen Anrep-Elmpt).
1855. gadā dzimta ierakstīta Igaunijas bruņniecības matrikulā. Viņu dēls bija ģeogrāfs grāfs Reinholds Anreps-Elmpts (Reinhold Johann Philipp, Graf Anrep-Elmpt, 1834-1888).

Svitenes muiža pārgāja Anrepu-Elpmtu dzimtas valdījumā, 1843. gadā tur piedzima viņu meita Marija (Maria Cäcilie Magdalene von Anrep-Elmpt, 1843-1925) un 1847. gadā meita Cecīlija, precējusies fon Keizerlinga (Cecile Maria Anna Amalie Elisabeth von Keyserlingk, 1847-1928).

Slaveni dzimtas locekļi

Anrepu muižas Latvijā 
 Arakstes muiža (Arras, 1795—1797),
 Dīķeru muiža (Puderküll, 1801—1804),
 Omuļu muiža (Homeln, 1832—1920),
 Plānupes muiža (Planup, 1678—1680, 1728—1730),
 Vinkelmaņa muiža (Winkelmansshof, 1796—1801).

Atsauces 

Vidzemes bruņniecības dzimtas
Vācbaltiešu dižciltīgo dzimtas