Rudīte Losāne

Rudīte Losāne  (dzimusi Rudīte Rutkaste  ir dzejniece, Iļģuciema sieviešu cietuma kapelāne, LELB evaņģēliste Vangažu draudzē, LLSTA (Latviešu Luterāņu Sieviešu Teoloģu Apvienība) prezidente, kā arī PFI (Prison Fellowship International) Latvijas nodaļas valdes locekle.

Dzīvo Rīgā. Publicē teoloģiskas apceres interneta vietnēs www.sieviesuordinacija.lv un  www.svetdienasrits.lv

Rudīte Losāne dzimusi Kuldīgā, kalpotājas un galdnieka ģimenē. Ģimene nebija tradicionāli reliģioza. Vecāki Staļina laikā bija represēti, jo katrs savā veidā un izpratnē bija cīnījušies par brīvu Latviju. Pēc atgriešanās Latvijā vienmēr bijuši čekas uzraudzībā. Rudītei un viņas brālim neko par Dievu nestāstīja. Māte bijusi ticīga, tēvs neesot ticējis Dievam.

Rudīte bijusi gan oktobrēnos, gan pionieros, gan komjaunatnē. Rudīte Dievu iepazinusi vairākos personīgos pārdzīvojumos un dzīves notikumu atbilžu meklējumos. Kuldīgā apmeklējusi gan Svētās Annas, gan Svētās Katrīnas baznīcu. Daudz iemācījusies no mācītāja Viestura Pirro.

1976. gadā beigusi Aizputes vidusskolu, 1980. gadā beigusi Latvijas Valsts konservatorijas Kultūrizglītības darbinieku nodaļu, no 1998. gada līdz 2000. gadam mācījusies Latvijas ev. lut. Kristīgajā akadēmijā. Ieguvusi maģistra grādu Latvijas Universitātes Teoloģijas fakultātē, šobrīd studē Teoloģijas un reliģiju zinātnes doktora studiju programmā.

Darbība dzejā 
Rudīte raksta dzeju. Pirmie dzejoļi "Mūsu diptihs" tika publicēti 1996. gada 27. jūlijā laikrakstā Kurzemnieks. Kopā izdoti četri dzejoļu krājumi:
 Dieva asara (vienā grāmatā ar A. Krones - Lauriņas Sirds klusējamais, 1998),
 Uguns smaržas (2000),
 Dvēseli tecinu zelta traukā (2004),
 Sāļais medus (2010).
2004. gadā pēc straujas slimības mūžībā aiziet Rudītes meita Marika 22 gadu vecumā. Dzejoļu krājums "Dvēseli tecinu zelta traukā" veltīts meitai.

2014. gadā ieguvusi Žaņa Lapuķa piemiņas stipendiju 4000 eiro apmērā studijām LU Teoloģijas fakultātē.

Rudīte Losāne interesējas par kinoloģiju, patīk ceļot ar auto, klausās klasisko mūziku, ar īpašu interesi lasa Latvijas pirmās brīvvalsts laika literatūru. Rudītei ļoti patīk rozes. Starp vēsturiskajām personām Rudīte viennozīmīgi visvairāk apbrīno Jēzu: "Viņš mani iedvesmo, Viņam es ticībā sekoju."

Rudīte Losāne strādājusi kultūrizglītības darbā no 1980. līdz 1995. gadam, kā arī darbojusies uzņēmējdarbībā no 1995. līdz 1998. gadam. Laika posmā no 1997. gada līdz 2000. gadam bijusi Kuldīgas dzejnieku kluba vadītāja.

Kopš 2001. gada strādā par kapelāni Iļģuciema sieviešu cietumā. Strādājot par kapelāni Iļģuciema sieviešu cietumā, R. Losāne ir izveidojusi resocializācijas programmu Mirjama, kurā atsevišķi no pārējām notiesātajām dzīvo un mācās vairākas sievietes. Programma ir pieteikusi sevi kā pastāvīgu cietuma resocializācijas darba vienību, guvusi atzinību Latvijas Valsts mērogā, kā arī starptautiski par to ir radusies interese. Programmas Mirjama  pētniecība ir arī Rudītes  promocijas darba tēma. Astoņi pasniedzēji māca dažādas zināšanas un prasmes: mākslu, mūziku, Bībeles studijas, teātra un tēlotāju mākslu. Konservatorijā iegūtās prasmes labi noder kalpošanā par kapelāni.

2016. gadā LELB Sinodes jeb augstākās lēmējinstitūcijas dalībnieki nolēma aizliegt sievietēm kļūt par mācītājām. Pēc izmaiņām LELB satversmē, piemēram, Rudīti Losāni mācītāji vairs neaicina aizvietot viņus dievkalpojumos. "Tā mana izjūta ir tāda, ka šie Latvijā baznīcā kalpojošie vīrieši (..) viņi kaut kādā veidā - tas, protams, ir mans novērojums - baidās sievietēm, kurām ir izteiktas līderes īpašības, arī no gudrām sievietēm," tā spriež Rudīte Losāne.

Atsauces 

1958. gadā dzimušie
Latvijas dzejnieki