Tanku dūre

Tanku dūre () bija Otrā pasaules kara reaktīvā prettanku šautene, kas 1943. gada augustā nokļuva Vērmahta bruņojumā. Priekšpusē ievietotā kaujas galviņa svēra 3,3 kg un saturēja aptuveni 1,6 kg sprāgstvielas, kas varēja caursist līdz 20 cm biezas tanku bruņas.

Vēsture 
Panzerfaust izstrādāja militārā rūpnīca HASAG (Hugo Schneider AG), balstoties uz 1939. gadā patentēto Franca Rūdolfa Tomaneka reaktīvo lādiņu.  1942. gadā sāka izgatavot magnētiskos lādiņus, ko vajadzēja piestiprināt pretinieka tanku bruņām, bet vēlāk izgatavoja no attāluma šaujamu bezatsitiena prettanku granātu, ko sāka dēvēt par "tanku dūri". 
Otrā pasaules kara laikā Vērmahts izmantoja trīs versijas: no 1943. gada augusta Panzerfaust 30 šaušanai 30 metru attālumā, vēlāk sekoja Panzerfaust 60 un Panzerfaust 100. Kopumā saražoja 6,7 miljonus šo ieroču.

Kara beigās arī Sarkanās armijas bruņojumā nokļuva eksperimetāli "Tanku dūrei" līdzīgi reaktīvie granātmetēji РПГ (), tomēr to uzlabotā sērijveida modeļa РПГ-2 ražošana sākās tikai 1949. gadā.

Vācijas Otrā pasaules kara ieroči