Spīdzināšana un vardarbība Abu Graibas cietumā

Irākas kara sākumposmā Amerikas Savienoto Valstu armijas un CIP locekļi veica vairākus cilvēktiesību pārkāpumus un kara noziegumus pret ieslodzītajiem Abu Graibas cietumā Irākā, tostarp fizisku un seksuālu vardarbību, spīdzināšanu, izvarošanu un Manadela al Džamadi nogalināšanu. Ļaunprātīgie nodarījumi nonāca sabiedrības uzmanības lokā 2004. gada aprīlī CBS News kanālā, publicējot fotogrāfijas, kurās redzama vardarbība pret ieslodzītajiem. Incidenti izraisīja šoku un sašutumu, izpelnoties plašu sabiedrības nosodījumu ASV un starptautiskā mērogā.

Džordža Buša administrācija apgalvoja, ka pārkāpumi Abū Graibā bija atsevišķi incidenti un tie neliecina par ASV politiku. To apstrīdēja humānās palīdzības organizācijas, tostarp Sarkanais Krusts, Amnesty International un Human Rights Watch; šīs organizācijas paziņoja, ka vardarbība Abū Graibā bijusi daļa no plašākas spīdzināšanas un brutālas izturēšanās modeļa Amerikas aizjūras aizturēšanas centros, tostarp Irākā, Afganistānā un Gvantanamo līcī.

Dokumenti, kurus tautā dēvē par 'Torture Memos' (spīdzināšanas memorandiem), nāca gaismā dažus gadus vēlāk. Šie dokumenti, kas sagatavoti vairākus mēnešus pirms Amerikas Savienoto Valstu Tieslietu departamenta 2003. gada iebrukuma Irākā, atļāva izmantot noteiktus "pastiprinātus nopratināšanas paņēmienus" (parasti tiek uzskatīti par spīdzināšanu) ārvalstu aizturētajiem. Memorandos arī tika apgalvots, ka starptautiskie humanitārie likumi, piemēram, Ženēvas konvencija, neattiecas uz amerikāņu pratinātājiem ārzemēs. Vairāki turpmākie ASV Augstākās tiesas lēmumi, tostarp Hamdan v. Rumsfeld (2006), ir apstrīdējuši Buša administrācijas politiku, lemjot, ka Ženēvas konvencija ir piemērojama.

Reaģējot uz notikumiem Abū Graibā, Savienoto Valstu Aizsardzības departaments no dienesta atcēla 17 karavīrus un virsniekus. 11 karavīri tika apsūdzēti par dienesta pienākumu nepildīšanu, sliktu izturēšanos, uzbrukumu pastiprinošos apstākļos un pārmērīgas vardarbības pielietošanu. No 2004. gada maija līdz 2006. gada aprīlim šie karavīri tika notiesāti kara tiesā, notiesāti ar militāro cietumu un atbrīvoti no dienesta. Diviem karavīriem, kuriem tika konstatēts, ka viņi cietumā ir izdarījuši daudzus ļaunākos noziedzīgos nodarījumus, speciālistam Čārlzam Graneram un Lindijai Anglijai, tika izvirzītas bargākas apsūdzības, un viņiem tika piespriesti bargāki sodi. Graners tika notiesāts par uzbrukumu, sazvērestību, sliktu izturēšanos pret aizturētajiem, nepiedienīgu darbību izdarīšanu un dienesta pienākumu nepildīšanu; viņam tika piespriests 10 gadu cietumsods un dienesta pakāpes, atalgojuma un pabalstu zaudēšana. Anglija tika notiesāta par sazvērestību, ļaunprātīgu izturēšanos pret ieslodzītajiem un nepiedienīgu darbību, kā rezultātā viņai piesprieda trīs gadu cietumsodu. Brigādes ģenerālis Džons Karpinskis, visu Irākas ieslodzījuma vietu komandieris, saņēma rājienu un viņu pazemināja līdz pulkveža dienesta pakāpei. Vēl vairākas militārpersonas, kuras tika apsūdzētas par darbību veikšanu vai to atļaušanu, tostarp daudzi augstāka ranga darbinieki, netika saukti pie atbildības. 2004. gadā prezidents Džordžs Bušs un aizsardzības ministrs Donalds Ramsfelds atvainojās par Abū Graibas pārkāpumiem.

Atsauces 

Spīdzināšana
Kara noziegumi