Lielais kanāls (Monē)

Le Grand Canal ir franču impresionisma gleznotāja Kloda Monē eļļas krāsas glezna. ŠĪ glezna ir daļa no gleznu sērijas, ko Monē radīja 1908. gadā. Gleznu sērija en plein air ir klasiski skati uz Lielo kanālu, mēģinājums tvert vienmēr mainīgo Venēcijas ainavu, kāda tā redzama no Palazzo Barbaro ēkas, kur viņš uzturējās sava ceļojuma laikā. Tā tapa periodā, ko mākslas vēsturnieki uzskata par viņa karjeras virsotni. Viena no šīs sērijas gleznām par Venēcijas ūdensceļu ainavām 2015. gadā Sotheby's izsolē tika pārdota par vairāk nekā 35 miljoniem dolāru. Sotheby's šo gleznu nosauca par "vienu no atzītākajām Venēcijas gleznām". Iepriekš tā atradās ievērojama mākslas kolekcionāra, Ņūorleānas cukura magnāta Hanta Hendersona privātkolekcijā.

Vēsture 
Glezna tapa Monē ceļojuma laikā uz Venēciju 1908. gada rudenī, kad mākslinieks atbildēja amerikāņu sievietes Mērijas Jangas Hanteres uzaicinājumam apmeklēt viņu Palazzo Barbaro, Venēcijā. Monē tobrīd bija 68 gadus vecs. Hantere bija Monē sievas Alises draudzene, kura uzaicināja pāri apmeklēt viņu Venēcijā, kur viņa nomāja šo palazzo. Sākotnēji Monē nebija īpaši dedzīgs, bet tomēr piekrita ceļojumam. Monē un sieva ieradās Itālijā 1. oktobrī.

Tur esot, Monē radīja darbu sēriju par Lielo kanālu, gleznojot tos pašus motīvus dažādos dienas laikos. Monē bija ieradums pētīt vienu un to pašu tēmu dažādā gaismā, atšķirīgos dienas laikos, kā rezultātā viņš atšķirīgos savas karjeras posmos radīja vairākas darbu sērijas, piemēram, ūdensrožu sēriju, papeļu sēriju, Ruānas katedrāles sēriju, Siena kaudžu sēriju un Čeringkrosas tilta sēriju. Monē šajā triju mēnešu laikā no oktobra līdz decembrim Itālijā radīja 37 Venēcijas darbus, to skaitā šo gleznu un vēl piecas gleznas, kurās attēlots Lielais kanāls. Viena no šīm gleznām atrodas Sanfrancisko tēlotājmākslas muzejā.

Glezna 
Gleznā attēlots skats no Palazzo Barbaro. Monē sērija ieviesa jaunu piegājienu tēmai, ko iepriekš pirms viņa bija gleznojuši daudzi atzīti gleznotāji. Sērija ir pētījums par gaismu virs senās pilsētas. Gleznotājs fiksēja sajūtas saskaņā ar to, kā mainījās motīva izskats, mainoties gaismai ūdenī un tā apkārtnē. Gleznotājs izmantoja pietauvošanās stabus, lai radītu pretbalansu ēkām fonā, ieskaitot baroka baznīcai — Santa Maria della Salute. Monē vairāk bija aizņemts ar gaismas ūdens spēles un saules staru atspulgu fiksēšanu kā labi zināmo Venēcijas ēku panorāmas  attēlošanu, lai arī viņš bija izteicies, ka pilsēta ir ārkārtīgi skaista.

Atsauces

Ārējās saites 

1908. gada gleznas
Kloda Monē gleznas