Mamayocaris

Mamayocaris ir Pygocephalomorpha kārtas un Pygocephalidae dzimtas izmirušu augstāko vēžu ģints. Šo ģinti 1962. gadā aprakstīja Harolds Kellijs Bruks, izmantojot paraugus no Teksasas agrā perma nogulumiem. Tās ir sīku vēžveidīgo formas, kas dzīvoja paleozojā, karbona un perma periodos. Ģintī ir iekļautas 3 sugas. Tipveida suga ir Mamayocaris jepseni.

Apraksts 
Karapaksam ir īsi priekšējie sānu dzelkšņi, aiz kuriem parasti seko branhiostegītu malas zobojuma pieci zobi. Aknu dzelkšņu nav. Kakla rievu veido divas daļas, kas vidū strauji noliecas uz aizmuguri. Karapksa dorsālie ķīļi ir vāji izteikti. Telsons ir gandrīz trīsstūrveidīgas formas, sānos ar vienu furkālo daivu pāri. Mātītēm ir spermas uzglabāšanas kamera, bet oostegīti nav atrasti.

Sistemātika 
Ģintī ir zināmas 3 sugas.
 ģints: † Mamayocaris  Brooks, 1962 
 suga: † Mamayocaris jaskowskii  Schram, 1974 
 suga: † Mamayocaris jepseni  Brooks, 1962 
 suga: † Mamayocaris serendipitous  Hotton, Feldmann, Hook & Dimichele, 2002 

(†) — izmirušu organismu grupa.

Atsauces 

Augstākie vēži