Teodors Emīls Lambergs

Teodors Emīls Lambergs (, 1815–1895) bija vācbaltiešu luterāņu mācītājs. Dobeles vācu draudzes mācītājs (1851-1867) un Kurzemes ģenerālsuperintendents (1862-1887), Latviešu literārās biedrības goda loceklis (1874).

Dzīvesgājums 
Dzimis 1815. gadā 2. janvārī Jēkabpilss apriņķa skolotāja Franča Lamberga un viņa sievas Marijas, dzimušas Zērvaldes, ģimenē. 
Mācījās pie sava radinieka Krāslavas ārsta E. Eihlera, tad Jēkabpils apriņķa skolā (1825-1829) un Vidzemes guberņas ģimnāzijā Rīgā (1829-1835). Studēja teoloģiju Tērbatas universitātē (1836-1840).

Strādāja par Kaldabruņas luterāņu baznīcas mācītāju (1842-1850), vēlāk par Dobeles vācu draudzes mācītāju (1851-1867), līdztekus bija Kurzemes konsistorijas asistents (1860), ģenerālsuperintendents un konsistorijas viceprezidents (1862-1887). Pēc atvaļināšanās dzīvoja Jelgavā, pēc tam Birzgalē.

Miris 1895. gada 1. februārī Birzgalē.

Atsauces 

1815. gadā dzimušie
1895. gadā mirušie
Luterāņu mācītāji
Jēkabpilī dzimušie