2021. gada Eirovīzijas dziesmu konkurss

2021. gada Eirovīzijas dziesmu konkurss (; ) bija 65. ikgadējais Eirovīzijas dziesmu konkurss. Piekto reizi konkursa vēsturē tas notika Nīderlandē, iepriekš valstij rīkojot 1958., 1970. 1976. un 1980. gada konkursus, bet pirmo reizi Roterdamas pilsētā, kas konkursu rīkoja pēc Dankana Lorenca ar dziesmu Arcade uzvaras 2019. gada konkursā Telavivā, Izraēlā. Nīderlande bija plānojusi rīkot 2020. gada Eirovīzijas dziesmu konkursu, tomēr vēlāk COVID-19 pandēmijas izplatīšanās dēļ konkurss pirmo reizi tā vēsturē tika atcelts.

Konkursā piedalījās 39 valstis. Bulgārija un Ukraina atgriezās pēc nepiedalīšanās 2019. gada konkursā, bet Melnkalne un Ungārija no konkursa izstājās. Sākotnēji bija paredzēts, ka arī Armēnija un Baltkrievija piedalīsies konkursā, taču Armēnija izstājās politisko un sociālo problēmu dēļ, kas norisinās valstī pēc Kalnu Karabahas konflikta saasināšanās 2020. gadā, kamēr Baltkrievija tika diskvalificēta pēc tam, kad viņu atkārtoti iesniegtā dziesma neatbilda konkursa noteikumiem. Vairākas valstis izvēlējās uz konkursu sūtīt atceltajam 2020. gada konkursam jau izvēlētos izpildītājus.

Pusfināli notika  un , savukārt fināls — . Trīs šovus vadīja Šantala Janzena, Edsīlija Romblija, Jans Smits un NikkieTutorials.

Konkursā uzvarēja rokmūzikas grupa Måneskin no Itālijas ar dziesmu Zitti e buoni, kuras autori bija grupas dalībnieki Damiano Davids, Viktorija De Anželisa, Tomass Radži un Ītans Torkio. Šī bija Itālijas trešā uzvara pēc 1964. un 1990. gada konkursiem. Pirmo reizi konkursa vēsturē Austrālija nekvalificējās finālam, atstājot Ukrainu kā vienīgo valsti, kas vienmēr, kopš pusfinālu ieviešanas 2004. gada konkursā, ir kvalificējusies finālam.

Norise 
Konkurss bija Eiropas Raidorganizāciju apvienības (EBU) un trīs Nīderlandes pārraidītāju — Nederlandse Publieke Omroep (NPO), Nederlandse Omroep Stichting (NOS) and AVROTROS —, no kuriem katrs pildīja atšķirīgu uzdevumu, kopīgi veidots projekts. Sītse Bakers un Astrida Duntrenita bija galvenie konkursa producenti, Emilija Sikinge un Džesika Stama bija galveno producentu vietnieces, kamēr Daniels Jelineks, Marniks Kārts un Marks Poss bija konkursa režisori.

2020. gada janvārī tika paziņots, ka par EBU Eirovīzijas koordinatoru no 2020. gada konkursa kļūs Martins Esterdāls, kas šo amatu pārņēma no Juna Ūla Sanna. Pirms viņa darba kā koordinatoran viņš ir bijis galvenais producents 2013. un 2016. gada Eirovīzijas dziesmu konkursiem Zviedrijā.

Norises vieta 

Konkurss norisinājās Rotterdam Ahoy arēnā Roterdamā, Nīderlandē, kas to rīkoja pēc valsts uzvaras 2019. gada konkursā, kad to pārstāvēja Dankans Lorencs ar dziesmu Arcade. Šī bija piektā reize, kad Nīderlande rīkoja konkursu, iepriekš rīkojot 1958., 1970., 1976. un 1980. gada konkursus, taču tas pirmo reizi notika Roterdamas pilsētā. Rotterdam Ahoy iepriekš ir rīkojusi arī 2007. gada Bērnu Eirovīzijas dziesmu konkursu, kā arī bija plānotā norises vieta vēlāk atceltajam 2020. gada konkursam.

Rīkotājpilsētas noteikšana 
Eirovīzijas tradīcija nosaka, ka iepriekšējā konkursa uzvarētājvalstij (šajā gadījumā — Nīderlandei) ir jārīko nākamais konkurss. Nīderlandes pārraidītāji NPO, NOS un AVROTROS neilgi pēc 2019. gada konkursa uzsāka pilsētu pieteikšanos konkursa rīkošanai.  Nīderlandes pilsētām tika atvērta pieteikšanās konkursa rīkošanai.  svinīgā ceremonijā Hāgā piecu valsts pilsētu — Arnemas, Hertogenbosas, Māstrihtas, Roterdamas un Utrehtas — pārstāvji iesniedza pieteikšanās dokumentus.  kandidātpilsētu saraksts tika saīsināts līdz divām pilsētām — Māstrihtas un Roterdamas —, un pēc katras pilsētas apmeklēšanas un apskates  Roterdama tika paziņota kā 2020. gada Eirovīzijas dziesmu konkursa norises vieta.

Uzreiz pēc 2020. gada konkursa atcelšanas konkursa rīkotājs EBU uzsāka pārrunas ar Nīderlandes pārraidītājiem, kā arī Roterdamas pilsētu saistībā ar iespēju tiem rīkot 2021. gada konkursu.  Roterdamas pilsētas dome apstiprināja sava budžeta līdzekļu palielināšanu pēc tam, kad nīderlandiešu mediji bija ziņojuši, ka pilsētai būtu nepieciešami papildus miljoni 6,7 miljoni eiro, lai konkursu rīkotu. Šis lēmums bija nozīmīgs, jo pilsētai bija jāpieņem un jāpaziņo lēmums par to, vai tā vēlas rīkot konkursu, EBU līdz aprīļa beigām. Ja Roterdama būtu atteikusies no konkursa rīkošanas, nīderlandiešu pārraidītājiem būtu bijis jāatrod cita alternatīva rīkotājvietai.

Eirovīzija 2020: Eiropa staro! pārraides laikā  tika oficiāli paziņots, ka norises vieta 2021. gada konkursam būs Rotterdam Ahoy Roterdamā, Nīderlandē.

COVID-19 pandēmijas ietekme 
 Nīderlandes valdība paziņoja, ka jebkāda veida masveida pulcēšanas tiks aizliegta līdz plaši būtu pieejama vakcīna pret COVID-19. Konkursa rīkotāji novērtēja šo lēmumu, kā tas varētu ietekmēt konkursa norisi.

 tika paziņoti 4 scenāriji, kā konkurss varētu notiktː
 Konkurss notiek kā ierasts iepriekšējos gados (A scenārijs)
 Konkurss notiek ar fiziskās distancēšanās un citiem epid emioloģiskās drošības pasākumiem (B scenārijs)
 Radīt iespēju dalībniekiem uzstāties no savas valsts, ja tiem nav iespēju ierasties Roterdamā (C scenārijs)
 Pilnībā attālināta veida konkurss, (D scenārijs) kas tiek rīkots Roterdamā, kamēr dziedātāji uzstājas no savām valstīm, arēnā nav skatītāju un pilsētā nenotiek nekāda veida klātienes pasākumi. Šāda veida konkursa scenārijs tika izmēģinās 2020. gada Bērnu Eirovīzijas dziesmu konkursa laikā.

2021. gada februārī EBU un rīkotāju pārraidītāji paziņoja, ka konkurss kā ierasts (A scenārijs) nevarētu notikt. Lai gan jau ilgu laiku bija plānots, ka konkurss norisināsies pēc B scenārija principiem,  EBU to oficiāli apstiprināja.

 tika paziņots, ka 3500 skatītājiem būs ļauts atrasties arēnā 9 šovu laikā, ieskaitot abus pusfinālus un finālu un 6 mēģinājumus. Nīderlandes valdība  to oficiāli apstiprināja. Visiem skatītājiem, tāpat kā visiem konkursa rīkotājiem un darbiniekiem un valstu delegāciju dalībniekiem, lai iekļūtu arēnā ir jānodod negatīvs COVID-19 tests.

Formāts

Vizuālais noformējums 
 kopā ar iespējamiem konkursa norises scenārijiem tika paziņots, ka plānotais 2020. gada konkursa vizuālais dizains un sauklis Open Up ("Atraisies") tiks saglabāts arī 2021. gada konkursam.  tika atklāts jaunais uzlabotais konkursa logo un zīmols. Logo parāda abstraktu Eiropas karti, kas savieno visu sākotnēji plānoto 41 dalībvalstu galvaspilsētas ar Roterdamu.

Vadītāji 
 kopā ar iespējamiem konkursa norises scenārijiem tika arī paziņots, ka 2020. gada konkursam plānotie vadītāji — aktrise un televīzijas raidījumu vadītāja Šantala Janzena, dziedātāja Edsīlija Romblija, kas pārstāvēja Nīderlandi 1998. un 2007. gada konkursos, dziedātājs un konkursa komentētājs Jans Smits, kā arī YouTube skaistumkopšanas vlogere Niki de Jāgere (NikkieTutorials) — atgriezīsies vadīt 2021. gada konkursu.

Papildus arī NikkieTutorials un 2013. gada konkursa Somijas pārstāve Krista Siegfridsa bija konkursa tiešsaistes satura vadītājas. Krista Siegfridsa vadīja iknedēļas YouTube video sērijas Krista Calling ar aizkulišu video, kamēr NikkieTutorials vadīja tiešsaistes sarunu video sērijas LookLab with NikkieTutorials ar visu 39 dalībvalstu izpildītājiem. Koss van Plateringens, Hila Nuozaja un Samja Hasauja vadīja preses konferences, kamēr Koss van Plateringens arī kopā ar Fenu Ramosu vadīja Tirkīza paklāja ceremoniju.

Skatuve 
Paziņojumā par konkursa norises datumiem galvenais šova producents Sītse Bakers paziņoja, ka 2020. gada konkursam plānotā skatuve tiks izmantota arī 2021. gada konkursam. Tās dizains ir iedvesmots no konkursa saukļa Open Up ("Atraisies") un līdzeno Nīderlandes dabas ainavu. Skatuves dizaineris bija Florains Vīders, kas ir veidojis arī skatuves dizainu 2011.—2012., 2015. un 2017.—2019. gada konkursiem. Tā sastāv no rotējoša galvenā LED ekrāna, kā arī pārvietojama daļēji caurspīdīga ekrāna. Skatuve tiek papildināta arī ar paplašinātās realitātes elementiem. Atšķirībā no 2019. gada konkursa dalībnieku green room, atpūtas zona, atrodas pašā arēnā un aizpilda visu tās grīdas zonu, kas iepriekš bija paredzēta skatītājiem, lai nodrošinātu fizisko distancēšanos starp valstu delegācijām.

Dziesmas 
 EBU paziņoja, ka šī gada konkursā valstu delegācijām būs iespēja izvēlēties, vai tā vēlas dziesmā izmantot arī iepriekš ierakstītus bekvokālus, kas iepriekš konkursā bija aizliegts, kamēr  EBU paziņoja, ka, lai nodrošinātu to, ka visas valstis varētu piedalīties konkursā, katras dalībvalsts pārraidītājam būs jāizveido iepriekš ierakstīts dziesmas priekšnesums, kas tiktu izmantots, ja kādas valsts izpildītājam ceļošanas ierobežojumu dēļ nebūtu iespējams ierasties uz konkursu klātienē Roterdamā. Šie ieraksti notika studijā un tie, lai nodrošinātu godīgumu, tika stingri uzraudzīti. Vienīgā valsts, kas šo ierakstu dalībai konkursā izmantoja bija Austrālija.

Citas atšķirības no iepriekšējo gadu konkursiem konkursa noteikumos, kas attiecas uz dziesmām un to izpildīšanu, nebija, ieskaitot arī noteikumu par to, ka konkursā izpildītās dziesmas nedrīkst būt izlaistas pirms iepriekšējā gada 1. septembra. Pēc 2020. gada konkursa atcelšanas EBU bija izskatījusi iespēju atļaut konkursam pieteiktās dziesmas izmantot arī 2021. gada konkursam, ko publiski atbalstīja arī Bulgārijas pārstāve Viktorija, taču  tika nolemts, ka tomēr konkursa noteikumi netiks mainīti un konkursā nedrīkstēs piedalīties dziesmas, kas izlaistas pirms , kas nozīmē, ka arī neviena 2020. gada konkursa dziesma neatbilst noteikumiem.

Uzstāšanās secība 
 tika paziņots, ka ierastā pusfināla dalībvalstu uzstāšanās vietu sadalījuma izloze netiks, tā vietā pusfinālos tiktu izmantotas jau 2020. gada konkursam izlozētās vietas, kas tika noteiktas izlozē , kas notika Roterdamas pilsētas domē un ko vadīja konkursa vadītāji Šantala Janzena, Jans Smits un Edsīlija Romblija. Šī izloze noteica arī, kurā pusfinālā balsos kura no "lielā piecinieka" — Francijas, Itālijas, Lielbritānijas, Spānijas, Vācijas — valstīm, kā arī Nīderlandes, kas finālam kvalificējas automātiski. EBU noteica arī to, ka tiks saglabāta arī iepriekš izlozētā Nīderlandes uzstāšanās pozīcija finālā — 23. Uzstāšanās secību, balstoties uz sadalījuma izlozēs iedalītajām pusēm no šova, pusfinālos un finālā noteica konkursa producenti.

Viesmākslinieki 
 tika paziņoti konkursa trīs šovu atklāšanas un starpšova priekšnesumi.

1. pusfinālu atklāja 2019. gada konkursa uzvarētājs Dankans Lorencs ar dziesmu Feel Something, kamēr starpšova priekšnesums bija The Power of Water, kas bija jūtūberes Davinas Mišeles uzstāšanās ar savu jauno singlu Sweet Water, kurā piedalījās arī aktrise Tekla Rētena un kas bija balstīts uz Nīderlandes seno vēsturi ar ūdens apsaimniekošanu.

2. pusfināla atklāšanas priekšnesumā piedalījās breika dejotājs Redo un dziedātāja un dziesmu autore Ēfje de Visere ar priekšnesumu Forward Unlimited. Starpšova priekšnesums bija baleta dejotāja Ahmada Žūduvu un BMX braucēja Deza Mārsena priekšnesums Close Encounter of a Special Kind.

Finālu atklāja ar ar ierasto konkursa karogu parādi, kas atrādīja visu 26 fināla dalībvalstu izpildītājus, kuras pavadījums bija nīderlandiešu grupas Shocking Blue singla Venus remikss, kuru veidojis 16 gadīgais diskžokejs Pīters Gabriels, un kurā daļu no dziesmas dziedāja konkursa vadītāji Šantala Janzena, Jans Smits un Edsīlija Romblija. Viens no starpšova priekšnesumiem bija speciāli konkursam sarakstīta dziesma Music Binds Us, ko izpildīja diskžokejs Afrojack, Glenisu Greisu, Nīderlandes 2005. gada konkursa pārstāve, un Wulf kopā ar simfonisko orķestri, kas sastāvēja no jauniem mūziķiem no visas Nīderlandes. Fināla viesmākslinieki bija arī seši iepriekšējo konkursu uzvarētāji — Lenija Kūra (1969.), Teach-In kopā ar Getiju Kaspers (1975.), Sandra Kima (1986.), Elena Paparizu (2005.), Lordi (2006.) un Monss Selmerlēvs (2015.) —, kas izpildīja savas uzvarējušās dziesmas uz dažādu Roterdamas ēku jumtiem priekšnesumā Rock the Roof, tikmēr Dankans Lorencs izpildīja savu uzvarētājdziesmu Arcade, kā arī savu jauno singlu Stars. Pēdējās balsošanas sekundēs tiks izpildīta arī deja The Human Countdown.

Dalībvalstis 
 EBU paziņoja, ka konkursā piedalīsies 41 valsts — tās pašas, kas būtu piedalījušās atceltajā 2020. gada konkursā. Bulgārija un Ukraina atgriezīsies pēc nepiedalīšanās 2019. gada konkursā, bet Melnkalne un Ungārija no konkursa izstājas.

2021. gada martā arī Armēnija un Baltkrievija izstājās no konkursa. Armēnija, par kuras izstāšanos EBU paziņoja , izstājās no konkursa politisko un sociālo problēmu dēļ, kas norisinās valstī pēc Kalnu Karabahas konflikta saasināšanās 2020. gadā. Baltkrieviju  konkursa rīkotājs EBU no konkursa diskvalificēja pēc tam, kad valsts atkārtoti bija iesniegusi dziesmas no izpildītāja GalasyZMesta, kas pārkāpj konkursa apolitiskos noteikumus, samazinot dalībvalstu skaitu uz 39 valstīm.

Dalībnieki, kas atgriežas 
Pēc 2020. gada konkursa atcelšanas 24 no dalībvalstīm paziņoja, ka šim konkursam pieteiktie dalībnieki varēs atgriezties dalībai 2021. gada konkursā, tas nozīmē, ka visi šie izpildītāji atgriezās konkursā, papildus arī Igaunijas un Lietuvas iepriekšējā gada konkursam pieteikti dalībnieki uzvarēja rīkotajās nacionālajās atlasēs, kas nozīmē, ka arī viņi konkursā atgriezās.

Neieskaitot 2020. gada konkursa dalībniekus konkursā piedalījās trīs dalībnieki, kas jau vēl iepriekš bija piedalījušies konkursā, kā arī pieci izpildītāji, kas ir piedalījušies citos Eirovīzijas formāta konkursos vai arī bijuši bekvokālisti iepriekšējos konkursos sevis pārstāvētajai vai citai valstij.

  — Natālija Gordijenko (2006., kopā ar Arsenium)
  — Senita (2011.)
  — Saņa Vučiča, Hurricane dalībniece (2016.)
  — Ksenija Kneževiča, Hurricane dalībniece (2015., bekvokāliste, pārstāvot Melnkalni)
  — Destinija (2015. gada Bērnu Eirovīzijas dziesmu konkurss, uzvarētāja; 2019., bekvokāliste)
  — Stefanija (2016. gada Bērnu Eirovīzijas dziesmu konkurss, kā daļa no grupas Kisses, pārstāvot Nīderlandi)
  — Vincents Bueno (2017., bekvokālists)
  — Vasils (2019., bekvokālists)

Pirmais pusfināls 

Pirmais pusfināls notika  plkst. 22:00 (). Latvijā konkursu tiešraidē pārraidīja LTV1 kanālā. Pusfinālā piedalījās 16 valstis. Šīs valstis kopā ar Itāliju, Nīderlandi un Vāciju arī balsoja šajā pusfinālā.

Sākotnēji bija paredzēts, ka arī Baltkrievija piedalīsies šajā pusfinālā, taču tai dalību liedza EBU pēc tam, kad valsts pārraidītājs BTRC bija jau atkārtoti iesniedzis dziesmu, kas neatbilda konkursa noteikumiem.

Šajā pusfinālā uzvarēja Malta, tai sekojot Ukrainai un Krievijai.

Otrais pusfināls 

Otrais pusfināls notika  plkst. 22:00 (). Latvijā konkursu tiešraidē pārraidīja LTV1 kanālā. Pusfinālā piedalījās 17 valstis, tai skaitā arī Latvija. Šīs valstis kopā ar Franciju, Lielbritāniju un Spāniju arī balsoja šajā pusfinālā.

Sākotnēji bija paredzēts, ka arī Armēnija piedalīsies šajā pusfinālā, taču tā izstājās no konkursa politisko un sociālo problēmu dēļ, kas norisinās valstī pēc Kalnu Karabahas konflikta saasināšanās 2020. gadā.

Šajā pusfinālā uzvarēja Šveice, tai sekojot Islandei un Bulgārijai.

Fināls 

Fināls notika  plkst. 22:00 (). Latvijā konkursu tiešraidē pārraidīja LTV1 kanālā. Finālā piedalījās 26 valstis — 20, kas kvalificējušās no pusfināliem, un 6, kas finālam kvalificējas automātiski. Finālā varēja balsot visas konkursa dalībvalstis, ieskaitot Latviju.

Finālā uzvarēja Itālijas pārstāvji Måneskin ar dziesmu Zitti e buoni, tai sekojot Francijai un Šveicei.

Skatīt arī 
 Eirovīzijas dziesmu konkurss
 2021. gada Bērnu Eirovīzijas dziesmu konkurss

Piezīmes un atsauces

Piezīmes

Atsauces

Ārējās saites 

 

Eirovīzijas dziesmu konkurss
Eirovīzijas dziesmu konkursi pēc gada