Leptoglossus occidentalis

Leptoglossus occidentalis ir Ziemeļamerikas ornamentblakšu suga. Šī ir ļoti invazīva un kaitīga ornamentblakšu suga, kura izplatās pa visu Eiropu, vairākos reģionos Āzijā, Ziemeļāfrikā, Centrālamerikā un Dienvidamerikā. Kaitē skujkoku kultivācijas dēstiem un savvaļas mežiem jaunās teritorijās. Tā ir sastopama arī Latvijā. Leptoglossus occidentalis ir viegli atšķirama no citām Palearktikas ornamentblakšu sugām, jo ir liela izmēra (līdz 20 mm garumā), ar paplašinātiem aizmugurējo kāju stilbiem (pēc formas līdzīgi koku lapai), zigzagveida garenisku baltu līniju uz segspārniem un gaiši oranžu vēderu, kuru labi var redzēt, blaktīm lidojot.

Blakts barojas uz skujkoku čiekuru sēklām, tā izraisot sēklu sliktu attīstību vai agrīnu izkrišanu. Tā kaitē arī dažiem kultivētiem skujkokiem, piemēram, priedei Pinus pinea, no kuras tā iegūst ēdamās sēklas. No blakts darbības šīs priedes sēklu raža var būtiski mazināties.

Izplatība un invāzija 
Leptoglossus occidentalis ir Ziemeļamerikas suga, kura plaši izplatīta Kanādā, ASV un Meksikā. Pamata areāls šai sugai bija Ziemeļamerikas rietumu rajoni — no Meksikas uz ziemeļiem caur ASV Kalifornijas un Jūtas štatiem līdz Kanādas provincēm Britu Kolumbijai, Albertai un Saskačevanai. Pēc Otrā pasaules kara šī ornamentblakts sākusi aizņemt jaunas teritorijas virzienā uz austrumiem un vēlāk izplatījās visos ASV austrumu štatos.

Leptoglossus occidentalis ir invazīva blakšu suga, kura plaši izplatās Ziemeļamerikā no pamatareāla uz rietumiem un ziemeļiem, Centrālamerikā un Dienvidamerikā, kā arī Eiropā, Āzijā un Ziemeļāfrikā. Eiropā pirmo reizi atklāta 1999. gadā Itālijā netālu no Vičencas pilsētas. Turpmāk strauji sākusi izplatīties citās teritorijās Eiropā. Tagad Leptoglossus occidentalis ir sastopama Albānijā, Austrijā, Baltkrievijā, Beļģijā, Bosnijā un Hercegovinā, Bulgārijā, Čehijā, Dānijā, Francijā, Grieķijā (arī Krētā), Gruzijā, Horvātijā, Igaunijā, Īrijā, Itālijā, Kiprā, Kosovā, Krievijā, Latvijā, Lielbritānijā, Luksemburgā, Maltā, Melnkalnē, Menas Salā, Moldāvijā, Nīderlandē, Norvēģijā, Polijā, Portugālē, Rumānijā, Serbijā, Slovākijā, Slovēnijā, Somijā, Spānijā, Šveicē, Turcijā, Ukrainā, Ungārijā, Vācijā, Ziemeļmaķedonijā un Zviedrijā. Latvijā šīs sugas pirmā konstatācija bija 2020. gadā, kā liecina portāls Dabas Dati.

Āzijas Leptoglossus occidentalis ornamentblakts ir izplatīta Japānas salās, Izraēlā, Ķīnā, Kazahstānā, Kirgizstānā, Libānā un Ziemeļkorejā; Ziemeļāfrikā — Alžīrijā, Marokā un Tunisijā; Centrālamerikā — Kostarikā un Gvatemalā, un Dienvidamerikā — Argentīnā, Čīlē un Urugvajā.

Apraksts 
Leptoglossus occidentalis ir diezgan liela ornamentblakšu suga, tās ķermeņa garums ir 15—20 mm un platums līdz 5—7 mm. Pieaugušajiem īpatņiem raksturīgi paplašināti mugurējo kāju stilbi un balta zigzagveidīga līnija segspārnu vidū. Ķermeņa krāsa dažādiem īpatņiem variē no sarkanīgi brūnas līdz pelēcīgi brūnai. Vēders dzeltens vai oranžs ar pieciem melniem šķērseniskiem plankumiem. Vēdera krāsojums ir labi redzams kukaiņa lidošanas laikā. Lidošanas veids un troksnis ir nedaudz līdzīgs kā kamenēm. Starp Eiropas ornamentblakšu sugām šī ir ļoti labi atšķirama no citām ornamentblaktīm. Taču Ziemeļamerikā Leptoglossus occidentalis var sajaukt ar Leptoglossus corculus, kurai atšķiras tikai mugurējo kāju stilbi (Leptoglossus corculus stilbi paplašinās līdz pašai distālajai daļai, bet Leptoglossus occidentalis — līdz stilbu vidum).

Jaunas nimfas ir oranžas. Ar katru nākamo attīstības stadiju nimfas kļūst tumšākas, līdz pēc dažām stadijām kļūst sarkanīgi brūnas.

Olas ir aptuveni 2 mm garas. Mātītes dēj olas ķēdveidīgi uz skujām.

Ekoloģija 
Leptoglossus occidentalis barojas ar skujkoku sēklām, taču nekad neēd koku skujas. Blakts izsūc sēklu endospermu, ko pavada sēklu izkrišana vai attīstības pārtraukšana, ko izraisa lipīdu un proteīnu koncentrācijas samazināšanās. Barības augu sarakstā ir aptuveni 40 skujkoku sugu, tai skaitā baltegles, ciedri, priedes, egles, kadiķi, duglāzijas, hemlokegles un vīrakciedri. Leptoglossus occidentalis var izraisīt smagu kaitējumu skujkoku mežiem, īpaši priežu mežiem.

Barības augu saraksts:
 dzimta: Priežu dzimta (Pinaceae)
 ģints: Priedes (Pinus)
 suga: Pinus brutia Ten.
 suga: Koltera priede, Pinus coulteri D. Don
 suga: Alepo priede, Pinus halepensis Mill.
 suga: Džefrija priede, Pinus jeffreyi Balf. in Murray
 suga: cukura priede, Pinus lambertiana Douglas
 suga: Kalifornijas baltā priede, Pinus monticola Douglas ex D. Don in Lamb.
 suga: Kalnu priede, Pinus mugo Turra
 suga: Melnā priede, Pinus nigra J. F. Arnold
 suga: Pīnija, Pinus pinea L.
 suga: Dzeltenā priede, Pinus ponderosa Douglas ex C. Lawson
 suga: Monterejas priede, Pinus radiata D. Don
 suga: Amerikas sarkanā priede, Pinus resinosa Aiton
 suga: Pinus sabiniana Douglas
 suga: Veimuta priede, Pinus strobus L.
 suga: Parastā priede, Pinus sylvestris L.
 ģints: Duglāzijas (Pseudotsuga)
 suga: Zaļā duglāzija, Pseudotsuga menziesii (Mirb.) Franco
 suga: Dižčiekuru duglāzija, Pseudotsuga macrocarpa (Vasey) Mayr
 ģints: Hemlokegles (Tsuga)
 suga: Kanādas hemlokegle, Tsuga canadensis (L.) Carrière
 suga: Kalnu hemlokegle, Tsuga mertensiana (Bong.) Carrière
 ģints: Baltegles (Abies)
 suga: Vienkrāsas baltegle, Abies concolor (Gordon) Lindl. ex Hildebr.
 suga: Krāšņā baltegle, Abies magnifica A. Murray bis
 ģints: Egles (Picea)
 suga: Kanādas egle, Picea glauca (Moench) Voss
 ģints: Ciedri (Cedrus)
 suga: Libānas ciedrs, Cedrus libani A. Rich.
 dzimta: Ciprešu dzimta (Cupressaceae)
 ģints: Cipreses (Cupressus)
 suga: Mūžzaļā ciprese, Cupressus sempervirens L.
 ģints: Vīrakciedri (Calocedrus)
 suga: Kalifornijas vīrakciedrs, Calocedrus decurrens (Torr.) Florin
 ģints: Kadiķi (Juniperus)
 suga: Augstais kadiķis, Juniperus excelsa M.-Bieb.

Dzīves cikls 
Mātītes dēj olas uz skujkoku skujām no pavasara vidum līdz pavasara beigām. Pēc aptuveni desmit dienām no olām sāk parādīties nimfas. Nimfas attīstās, izejot piecas stadijas, pārvēršoties pieaugušā formā augusta beigās. Ziemo pieaugušā formā zem nolobītas koku mizas, putnu ligzdās vai grauzēju alās. Ziemeļamerikā bieži vien ziemu pavada cilvēku mājokļos.

Kaitīgums mežsaimniecībā 
Ziemeļamerikā šī ornamentblakts tiek uzskatīta par nopietnu skujkoku stādu un mežu kaitēkli. Tās darbības rezultātā skujkoku sēklu zaudējums var būt ļoti liels un tāpēc jaunos stādījumos dēstu apjoms stipri var samazināties. Piemēram, savvaļā rietumu baltās priedes sēklu ražas zaudējums var būt līdz 70—80%; Pseudotsuga menziesii — līdz 50%. Profesors Riziero Tiberi 2007. gadā aprakstījis, ka Leptoglossus occidentalis kaitē kultivētai Pinus pinea, no kuras dabū ēdamās sēklas. J.K. Uyemoto 1986. gadā atzīmējis Leptoglossus occidentalis izraisītu kaitējumu kultivētai pistācijai.

Atsauces 

Ornamentblakšu dzimta