Parastā kļava

Parastā kļava, arī Platānu kļava () ir ziepjkoku dzimtas suga, kura savvaļā ir sastopama Rietumāzijā un Eiropā, tostarp bieži visā Latvijas teritorijā. Suga tīraudzes parasti neveido. Sastopama piemistrojumā auglīgos platlapju mežos, upju krastu nogāzēs un gravās. Savrupi koki arī kultūrainavā. Bieži stādītās alejās un parkos.

Apraksts 
Vasarzaļš koks, sasniedz 20 (30) metru augstumu. Miza ar gareniskām rievām, no tumši brūnganpelēkas līdz gandrīz melnai. Vainags plašs, izplests, blīvs, ieapaļi olveidīgs. Lapas 5-12 (18) cm garas un 8-13 (22) cm platas, plānas, vienādas krāsas abās pusēs, jaunās lapas ar īsu apmatojumu. Lapas plātne pamatā plati sirdsveidīga vai ķīļveida, mala ar attāliem smailiem zobiņiem. Parasti piecdaivu, retāk ar 3-7 daivām. Trīs galotnes daivas gandrīz vienādas, apakšējās stipri mazākas. Lapas kātiņš 8-12 (4-18) cm garš, vasarā ar piensulu. Pumpuri olveidīgi ar smaili, kaili, spīdīgi, uz iekšējām zvīņām ārpusē zeltaini brūngani matiņi. Jaunie dzinumi sarkanbrūni, spīdīgi un kaili. Ziedi dzeltenzaļgani, sakopoti zaru sānos uz īsvasām daudzziedu ziedkopās. Spārnuļi kaili, spārnu platums līdz 4 cm. Riekstiņi kaili.

Zied lapu plaukšanas laikā, parasti maijā. Augļi nogatavojas septembrī.

Saimnieciskā lietošana 
Parastās kļavas koksne ir gaiša un spīdīga, cieta un blīva, smalkšķiedraina, tiek lietota galdniecībā un virpošanā. Lieto arī malkai. Sula pavasarī satur ievērojamu cukura daudzumu. Nektāraugs, tiek stādīts dekoratīviem nolūkiem.

Ārējās saites

Atsauces 

Kļavas
Latvijas koki