Salīdzinošā literatūrzinātne

Salīdzinošā literatūrzinātne ir literatūrzinātnes novirziens, kas pēta dažādu tekstu pastāvēšanu ārpus nacionālajām literatūrām.

Vēsture
Salīdzinošās literatūrzinātnes (angļu valodā Comparative Literature, to dēvē arī par "pasaules literatūru" [World Literature]) interešu lokā ir literāru tekstu cirkulēšana starp dažādiem reģioniem, ietekmes, aizguvumi un mijiedarbība. Mūsdienu salīdzinošā literatūrzinātne uzsver nevienlīdzīgās attiecības, kas valda starp dažādiem reģioniem, tādēļ dažādu reģionu literatūrai ir dažāds prestižs, kas nosaka arī tulkojumu politiku, literāro balvu piešķiršanu un darbu popularitāti. 

Par pirmo šīs pieejas popularizētāju Eiropas literatūrās tiek uzskatīts vācu rakstnieks Johans Volfgangs fon Gēte, kurš 19. gs. 20. gados savās vēstulēs un apcerēs minēja jaunas parādības - pasaules literatūras (Weltliteratur) rašanos. 

20. gadsimta vidū salīdzinošās literatūras pieeja visspilgtāk izpaudās vācu literatūrzinātnē, kur to pārstāvēja Eriks Auerbahs un citi literatūrzinātnieki. Pēc Otrā pasaules kara daži ASV nonākušie vācu filologi (Renē Velleks u.c.) raisīja interesi par šo novirzienu arī ASV augstskolās. 

Mūsdienās salīdzinošo literatūrzinātni pēta gan dažādu Eiropas valstu literatūrzinātnieki (franču pētniece Paskāle Kazanova, itāļu pētnieks Franko Moreti), gan arī amerikāņu pētnieki (Deivids Damrošs, Emīlija Aptere, S. S. Frīdmena u.c.).

Salīdzinošā literatūrzinātne Latvijā 
Latvijā izdots konferences referātu apkopojums „Salīdzinošā literatūrzinātne Austrumeiropā un pasaulē” (sast. A. Rožkalne, 2001). Pētījumus salīdzinošajā literatūrzinātnē mūsdienās veic Latvijas Universitātes, LU Literatūras, folkloras un mākslas institūta un Daugavpils Universitātes pētnieki.

Bibliogrāfija 
 Ben Hutchinson. Comparative Literature: A Very Short Introduction. Oxford University Press, 2018.

Atsauces 

Literatūras teorija