Devītā planēta

Devītā planēta () jeb netiešā veidā dēvēta arī par "Planētu X" ir hipotētiska milzu planēta, kuras orbītai no teorētiskā viedokļa būtu jāatrodas Saules sistēmas ārējā daļā aiz Koipera joslas, kur tās radītā gravitācijas spēka ietekme izskaidrotu neparasto orbītu konfigurāciju, kas līdz šim ir novērota vairāku Transneptūna objektu gadījumos.

Pagaidām visi mēģinājumi atklāt šo hipotētisko planētu ir bijuši nesekmīgi, kas nozīmē, ka no zinātniskā viedokļa tā vēl joprojām nav oficiāli apstiprināta. Šī iemesla dēļ daļa astronomu pēdējā laikā ir sākuši apšaubīt tās pastāvēšanas klātbūtni.

Nosaukums 

Pagaidām Devītajai planētai nav sava oficiālā nosaukuma, jo tā vēl nav atklāta, kur vēsturiski šāda veida hipotētisku milzu planētu aiz Neptūna orbītas astronomi ir saukuši arī par "Planētu X". Tradicionāli nosaukuma tiesības tiek piešķirtas attiecīgā astronomiskā objekta atklājējam, kuru pēc tam apstiprina Starptautiskā Astronomijas savienība. Domājams, ka, līzīgi kā ar citām Saules sistēmā esošajām planētām, atklājuma gadījumā tā visticamāk tiks nosaukta kāda seno romiešu mitoloģiskā tēla vārdā.

Vēsture

Planēta X 

Atsevišķi zinātnieki hipotētiskas milzu planētas esamību aiz Neptūna orbītas pieļāva jau 19. gadsimtā, kad 1846. gadā pēc Neptūna atklāšanas tika spekulēts par Urāna un Neptūna orbītās novērotajām anomālijām, kuras no teorētiskā viedokļa varēja izraisīt vēl līdz šim neatklātas milzu planētas esamība Saules sistēmas ārējā daļā. Šī iemesla dēļ 1903. gadā amerikāņu astronoms Pērsivals Lovels (Percival Lowell) izgudroja nosaukumu "Planēta X", lai tādejādi apzīmētu šo hipotētisko milzu planētu aiz Neptūna orbītas.

Tomēr arī pēc Plūtona atklāšanas 1930. gadā vairāki astronomi turpināja uzstāt uz vēl līdz šim neatklātas "Planētas X" pastāvēšanu, līdz 1989. gadā amerikāņu starpplanētu zonde Voyager-2 sasniedza Neptūna orbītu un konstatēja, ka tā kopējā masa ir mazāka nekā līdz tam domāts, kas tādējādi no matemātiskā viedokļa atrisināja ilgstošo "neatbilstību" Urāna orbītas konfigurācijā, izslēdzot nepieciešamību pēc papildus milzu planētas Saules sistēmas ārējā daļā.

Devītās planētas hipotēze 

Devītās planētas hipotēzi netiešā veidā 2014. gadā pirmo reizi izvirzīja divi amerikāņu astronomi Čedviks Truhiljo (Chadwick Trujillo) un Skots Šepards (Scott S. Sheppard), kuriem, salīdzinot divu Transneptūna objektu — Sednas un 2012 VP113 — orbītu korelāciju, nācās secināt, ka tās neparasto orbītu konfigurāciju cēlonis varētu būt vēl līdz šim neatklāta masīva astronomiskā objekta gravitācijas ietekme.

Visbeidzot 2016. gada janvārī divi citi amerikāņu pētnieki Konstantīns Batigins (Konstantin Batygin) un Maikls Brauns (Michael E. Brown), pārstāvot Kalifornijas Tehnoloģiju institūtu, nāca klajā ar apstiprinošu paziņojumu, ka vēl līdz šim neatklāta masīva planēta Saules sistēmas ārējā daļā kalpo par vislabāko izskaidrojumu tam, kādēļ vairākiem Transneptūna objektiem orbītu konfigurācijās ir novērojama neizskaidrojama korelācija (pārlieku vienādas un eliptiskas orbītas), kuru visticamāk ietekmē šīs masīvās planētas gravitācijas spēks.

Tāpat 2019. gadā martā tika ziņots, ka pētījumā, kas nesen publicēts zinātniskajā žurnālā "The Astronomical Journal", zinātnieki aplēsuši, ka no 500 dažādām iespējām šī hipotētiskā planēta varētu neeksistēt tikai vienā gadījumā.

Hipotētiskās īpašības 

Zinātnieki pieļauj, ka Devītā planēta, ja tā vispār eksistē, varētu būt vai nu Saules sistēmas agrīnajā posmā izsviesta milzu planēta tās ārējā daļā, vai arī laika gaitā gravitācijas ietekmē pārtverta citplanēta.

Pašreizējie aprēķini liecina, ka, lai ietekmētu Transneptūna objektu orbītu konfigurāciju, Devītās planētas masai vajadzētu būt ne mazākai kā 10 Zemes masām, kas nozīmē, ka tā visticamāk ir gāzu planēta. Savukārt tās orbīta tiek paredzēta, ka atrodas aptuveni 20 reizes tālāk no Saules nekā Neptūna orbīta (300 līdz 700 astronomisko vienību attālumā), kas nozīmē, ka Devītās planētas apriņķošanas periodam būtu jāilgst teju 10 000 līdz 20 000 gadu.

Par spīti tās hipotētiskajiem izmēriem atsevišķi astronomi ir uzsvēruši, ka, ja Devītā planēta pa tiešām eksistē, tad tai vajadzētu būt ļoti blāvai, kas vēl jo vairāk apgrūtinātu tās meklēšanu nakts debesīs.

Alternatīvās hipotēzes

Melnais caurums 

Atsevišķi zinātnieki apgalvo, ka hipotētiskā Devītā planēta varētu būt arī mazs melnais caurums, kas, iespējams, daļēji izskaidrotu to, kādēļ tā joprojām vēl nav oficiāli novērota. Pie šāda scenārija melnajam caurumam būtu jābūt aptuveni beisbola bumbas lielumā, lai radītu tādu pašu gravitācijas efektu kā potenciāla gāzu planēta Saules sistēmas ārējā daļā.

Lai gan Visumā šādi mazie melnie caurumi vēl nekad oficiāli nav novēroti, no teorētiskās fizikas viedokļa tie ir iespējami, jo varētu būt izveidojušies Visuma pirmsākumos.

Zinātnieki uzskata, ka melnā cauruma hipotēzi būtu iespējams pierādīt, novērojot atsevišķus gamma staru uzliesmojumus Saules sistēmas ārējā daļā, kurus teorētiski radītu dažādu elementārdaļiņu sadursme melnā cauruma apkārtnē.

Asteroīdu josla 

Daļa pētnieku uzskata, ka hipotētisko Devīto planētu varētu izskaidrot arī ar attālu un līdz šim vēl neatklātu asteroīdu joslu, kas Saules sistēmas ārējā daļā būtu novietojama vēl tālāk par Koipera joslu un sastāvētu no miljoniem mazu astronomisko objektu kopas. Teorētiski pietiekoši lielā daudzumā šāda astronomisko objektu josla varētu radīt tādu pašu gravitācijas efektu uz vairākiem Transneptūna objektiem kā milzu planēta, kuras masa būtu pielīdzināma vairākām Zemes masām. Tiesa, pagaidām šī alternatīvā hipotēze nav viena no tām, kurai būtu salīdzinoši liels atbalstītāju skaits zinātnieku aprindās.

Kultūrā 

2019. gada aprīlī modes salonā "Bonbon Shoes", kas atrodas Rīgā, bija apskatāma mākslinieces Gundegas Dūdumas personālizstāde "Devītā planēta", kas bija veltīta par godu mākslinieces fascinācijai par kosmosu un hipotētiskās Devītās planētas eksistencei Saules sistēmas ārējā daļā.

Skatīt arī 

 Koipera josla
 Planēta X
 Saules sistēma
 Transneptūna objekti

Atsauces

Ārējās saites 

 NASA ieraksts 

Planētas