Leišmanioze

Leišmanioze ir infekcijas slimība, kuru ierosina leišmaniju vienšūņi. No zināmām 53 leišmaniju sugām 31 ir zīdītāju parazīti, no tiem 20 sugas parazitē uz cilvēkiem. Izšķir viscerālo (iekšējo orgānu) leišmaniozi, ādas leišmaniozi un gļotādu un ādas leišmaniozi. Katru no šīm leišmaniozēm ierosina atšķirīgas leišmaniju sugas. Leišmanijas cilvēka organismā nokļūst pēc dzēlējodu dzēliena. Savukārt dzēlējodi šīs slimības ierosinātājus iegūst no grauzējiem un suņiem. Leišmanioze izplatīta galvenokārt Āzijā, Āfrikā, Dienvidamerikā un Eiropas dienvidos. Kopējais ar leišmaniozi inficēto skaits pašlaik tiek lēsts ap 12 miljoniem.

Slimības nosaukums ir radies no skotu patologa un britu armijas mediķa Viljama Būga Leišmana (William Boog Leishman) vārda.

Izplatība 
Leišmanijas, kas izraisa leišmaniozi, ir sastopamas aptuveni 88 valstīs visā pasaulē. Lielākā daļa leišmaniju sugu ir endēmiskas. Dienvidamerikā jaunās pasaules tegumentāro leišmaniozi () izraisa galvenokārt leišmanijas no Leishmania (Viannia) apakšģints, galvenokārt tās ir Leishmania braziliensis, L. panamensis, L. peruviana, L. guyanensis un L. lainsoni. 70% Peru reģionu cieš no leišmaniozes, kuru izraisa Leishmania braziliensis, L. peruviana, L. guyanensis 96% gadījumos. 

Galvenie leišmaniju izplatītāji (vektori) ir kožodiņi no Phlebotominae apakšdzimtas (Lutzomyia un Phlebotomus). Vecās pasaules valstīs leišmaniozi izplata Phlebotomus kožodiņi, jaunajā pasaulē — Lutzomyia. Kopsummā vairāk nekā 90 kožodiņu sugu ir leišmaniju vektori. No visām zināmām 500 Phlebotominae apakšdzimtas  sugām Dienvidamerikā tikai 30 ir leišmaniju vektori.

Atsauces

Ārējās saites 

 

Infekcijas slimības