Ģeometriskā modelēšana

Ģeometriskā modelēšana ir zars no lietišķās matemātikas un skaitļošanas ģeometrijas, kas pēta metodes un algoritmus priekš matemātiskām formām. 

Ģeometriskajā modelēšanā apgūstamās formas galvenokārt ir divdimensiju vai trīsdimensiju, lai gan daudzus tā rīkus un principus var pielietot jebkurai galīgai dimensijai. Šobrīd lielākā daļa no  ģeometriskās modelēšanas tiek veikta ar datoriem vai datorizētām lietojumprogrammām. Divdimensiju modeļi ir svarīgi datoru tipogrāfijā un tehniskajā zīmēsanā. Trīsdimensiju modeļi ir galvenie elementi datoru projektēšanas un izgatavošanas jomā (CAD / CAM) un plaši izmantoti daudzās pielietojamās tehniskās jomās, piemēram, civilajā un mehāniskajā inženierijā, arhitektūrā, ģeoloģijā un medicīnas attēlu apstrādē. 

Ģeometriskie modeļi parasti atšķiras no procesuālajiem un objektorientētajiem modeļiem, kuri netieši nosaka formu ar necaurspīdīgu algoritmu, kas uzģenerē tā izskatu. Tie ir arī pretstatā digitālajiem attēliem un tilpuma modeļiem, kas attēlo formu, kas sniedz bezgalīgi rekursīvu definīciju. Tomēr šīs atšķirības bieži ir neskaidras: piemēram, digitālo attēlu var interpretēt kā krāsu kvadrātu kolekciju; un ģeometriskās formas, piemēram, apļi, ir definēti ar netiešajiem matemātiskajiem vienādojumiem. Arī fraktāles modelis dod parametrisko vai netiešo modeli, ja tā rekursīvā definīcija ir saīsināta līdz galīgam dziļumam.

Atsauces 

Datorgrafika