Vadims Jusovs

Vadims Jusovs (; dzimis , miris ) bija PSRS un Krievijas kinooperators un pedagogs, pasaulē pazīstams ar savu sadarbību ar režisoriem Andreju Tarkovski un Sergeju Bondarčuku.
KPFSR Tautas skatuves mākslinieks (1979), Ļeņina prēmijas laureāts (1982), PSRS Valsts prēmijas laureāts (1984). Venēcijas kinofestivāla laureāts (1988), trīskārtējs nacionālās kinoprēmijas "Nika" ieguvējs (1991, 1992, 2004), goda prēmijas "Zelta ērglis" ieguvējs (2013).

Biogrāfija 

Dzimis Ļeņingradas rajona Klavdino ciemā 1929. gada 20. aprīlī, 1954. gadā absolvējis Vissavienības Valsts kinematogrāfijas institūta (ВГИК) operatoru fakultāti. No tā paša gada sāka strādāt studijā "Mosfilm" (no 1954. līdz 1957. gadam kā operatora asistents, no 1957. gada — kā operators inscenētājs). Viņa pirmais patstāvīgais operatora darbs bija A. Tarkovska filmā "Veltnis un vijole".

V. Jusova operatora māksla izpaudās Andreja Tarkovska filmās "Ivana bērnība", "Solāris", "Andrejs Rubļovs", Georgija Danelijas "Es soļoju pa Maskavu", "Neskumsti!", "Pase", Sergeja Bondarčuka "Viņi cīnījās par Dzimteni" un "Boriss Godunovs".

No 1983. gada — operatoru mākslas katedras vadītājs Vissavienības Valsts kinematogrāfijas institūtā (ВГИК).

Bijis Kannu 37. kinofestivāla un Berlīnes 45. kinofestivāla žūrijas loceklis.

Miris 2013. gada 23. augustā. Apglabāts Maskavas Novodevičjes kapsētā.

Atsauces

Ārējās saites 
 
 Вадим Юсов (Творческие портреты) Журнал «Советский Экран» № 20 октябрь 1983 года
 Интервью с Вадимом Ивановичем Юсовым после вручения премии «За достижения всей жизни» на 20-м Международном фестивале искусства кинооператоров Plus Camerimage в Польше.
  «Профессия моя мне не надоела». Вадим Юсов о своем творчестве Журнал «Сеанс» № 11 1995 
 

1929. gadā dzimušie
2013. gadā mirušie
Kinooperatori
Ļeņina prēmijas laureāti
PSRS Valsts prēmijas laureāti
Ar Goda ordeni apbalvotie
Ar Darba Sarkanā Karoga ordeni apbalvotie