BRLESC

BRLESC ( – "Ballistiskās izpētes laboratorijas Elektroniskais zinātniskais dators") bija viens no pēdējiem pirmās paaudzes elektroniskajiem datoriem pirms pārejas uz sistēmu arhitektūrām, kas pilnībā balstītas uz tranzistoriem. To 1962. gadā uzbūvēja Amerikas Savienoto Valstu armijas Ballistisko pētījumu laboratorija, lai pārņemtu iepriekšējo vispārējo skaitļotāju – ENIAC, EDVAC un ORDVAC –  slodzes, tās optimizējot un palielinot apstrādāto datu apjomu. 

BRLESC bija arī pirmais dators, kura izstrādi pārraudzīja ASV Nacionālais standartu birojs (šobrīd Nacionālais standartu un tehnoloģiju institūts), lai vienādotu un formalizētu ASV valsts iestāžu izmantotās datorikas terminoloģijas, taksonomijas un definīcijas.

Tehniskais raksturojums
BRLESC galvenokārt tika izstrādāts zinātniskiem un militāriem uzdevumiem, kuriem nepieciešama augsta precizitāte un liels skaitļošanas ātrums, piemēram, artilērijas un ballistisko raķešu trajektoriju aprēķināšana vai armijas apgādes līniju un ieroču sistēmu efektivitātes novērtējumi.

Datoram bija 1727 elektronu lampas, 853 tranzistori un tas varēja apstrādāt 4096 72 bitu mašīnvārdus. No pirmās paaudzes elektroniskajiem datoriem BRLESC bija visplašākais datu ievades-izvades iespēju klāsts (perfokartes, magnētiskās lentes un magnētiskie cilindri), turklāt tās visas varēja darbināt vienlaikus. Šis dators arī izmantoja sev unikālu apzīmējumu heksadecimālajiem skaitļiem: mūsdienās plaši izmantotās ABCDEF secības vietā ciparus no 10 līdz 15 apzīmēja ar burtiem KSNJFL, kas atbilda ASV armijas saziņā plaši izmantotā teletaipa rakstzīmēm.

BRLESC spēja veikt piecus miljonus operāciju sekundē. Vesela skaitļa saskaitīšanai bija nepieciešamas 5 mikrosekundes, peldošā komata aprēķiniem – 5 līdz 10 mikrosekundes, reizināšanai – 25 mikrosekundes, bet dalīšana prasīja 65 mikrosekundes. Tas bija ātrākais dators pasaulē, līdz 1964. gadā izgatavotajam CDC 6600.

Izmantojot sākotnējam modelim izgatavotas integrālās shēmas, 1967. gada novembrī dators tika pārbūvēts. Tā atjaunotā versija BRLESC II bija 200 reizes ātrāka par priekšteci ORDVAC, taču šai inovācijai ilgtermiņā nebija gaidītās tehnoloģiskas nozīmes, jo īsā laikā BRLESC II aprēķinu jaudas ievērojami apsteidza datori, kuru arhitektūra jau bija pilnībā balstīta uz tranzistoriem.