Piejūras baltegle

Piejūras baltegle () ir priežu dzimtas suga, kas savvaļā sastopama Krievijas Piejūras novada dienvidos, Korejas pussalas ziemeļu un centrālajā daļā un Ķīnas ziemeļaustrumu provincēs — Heilundzjanā un Dzjiliņā. Visvairāk aug Sihotealina un Changbai kalnos. Izolētas populācijas ir arī ziemeļaustrumos Ķīnā Dunlina kalnos. Dažreiz novērojamas tīraudzes, bet parasti aug jauktajos mežos.

Apraksts 
Piejūras baltegle ir mūžzaļš skuju koks, kas parasti sasniedz līdz pat 50 m augstumu. Stumbra diametrs ir 1—1,5 m. Koka mūžs parasti ir līdz 400 gadiem. Pieaugušie koki ziemās necieš (var panest līdz —25...-34 °C), bet jauno koku dzinumiem nopietni var kaitēt vēlā pavasara salna. Labi aug vietās ar caurlaidīgām, mēreni mitrām brūnajām meža augsnēm, arī brūnajām podzolētajām augsnēm. Priekšroku dod auglīgām ielejām un zemu pauguru nogāzēm. Var paciest sausumu, bet ļoti slikti aug pārāk mitrās augsnēs.

Vainags ir biezs, un tam ir plata konusa forma. Jauniem kokiem miza ir pelēka, bet vecākiem kokiem kļūst tumšāka un brūnāka, kā arī nedaudz plēkšņaina. Jaunie dzinumi ir dzeltenbrūni, pūkaini un dzīsloti. Skujas ir asas, plakanas, 2,5—4 cm garas, ar diviem sveķu kanāliņiem. Vīrišķās ziedkopas ir 10—15 mm garas, rūsganas. Čiekuri ir 8—12 (14) cm gari, ar 2,5—4 cm diametru. Tie ir zaļi vai purpurzaļi, bet nogatavojušies — gaiši brūni, sveķaini, un sēklzvīņa nav redzama. Sēklas ir 7—10 mm garas. Sēklas spārns ir 1,5 reizes garāks par sēklas miziņu.

Izmantošana 
Piejūras baltegle nav toksiska. To izmanto kokmateriāliem un celulozes iegūšanai. Sēklās esošā eļļa noder ziepju ražošanai, bet no skujām iegūst aromātiskās eļļas.

Atsauces

Ārējās saites 

Baltegles