Kobzar

Kobzar ( — 'dziesminieks') ir ukraiņu dzejnieka un glezontāja Tarasa Ševčenko 1840. gadā Sanktpēterburgā pašizdota dzejoļu grāmata. Ševčenko pēc šīs grāmatas izdošanas ieguva iesauku "kobzars". No šī brīža nosaukums ticis lietots visai Ševčenko dzejai, un vārds ieguvis simbolisku nozīmi ukraiņu tautas un literatūras atdzimšanā.

Pirmajā izdevumā bija iekļauti astoņi darbi: "Думи мої, думи мої, лихо мені з вами", "Перебендя", "Катерина", "Тополя", "Думка", "Нащо мені чорні брови", "До Основ'яненка", "Іван Підкова" un "Тарасова ніч".

Autors ar šādu nosaukumu publicēja vēl divas grāmatas 1844. un 1860. gadā. 1844. gadā tika izdota vēl viena oriģinālā darba versija ar nosaukumu Чигиринський Кобзар, kurā iekļauts vēl viens dzejolis — "Гайдамаки".

Ar Emsas ukazu ķeizars Aleksandrs II aizliedza šī un citu darbu izdošanu ukraiņu valodā, kas pamudināja šī darba izdošanu ārpus Krievijas Impērijas, to skaitā Prāgā (tagad Čehija) un Vācijā.

Vārda definīcija 
Tulkojumā no ukraiņu valodas "kobzar" nozīmē "bards, klejojošs dziesminieks", kurš spēlē kobzu, lautai līdzīgu instrumentu. Mūsdienu ukraiņu valodā gan šo vārdu vairāk saista ar Ševčenko literāro darbu sēriju.

Atsauces 

Ukrainas kultūra
1840. gada grāmatas