Hlorpaskābe

Hlorpaskābe (HClO2) ir vienvērtīga skābekli un hloru saturoša neorganiska skābe, kurā hlors atrodas oksidēšanas pakāpē +3. Brīvā veidā hlorpaskābi nav iespējams iegūt, tā eksistē tikai ūdens šķīdumos un arī tad ātri sadalās. Hlorpaskābes ūdens šķīdums ir vidēji stipra skābe, kuras sāļus sauc par hlorītiem. Hlorīti ir samērā stabilas vielas.

Hlors ir vienīgais halogēns, kas veido izolējamu skābi ar formulu HXO2. Brompaskābe HBrO2 un jodpaskābe HIO2 nav pazīstamas pat atšķaidītos šķīdumos. Ir izolēti brompaskābes sāļi (bromīti), bet jodpaskābes sāļi — jodīti — ir konstatējami tikai kā citu reakciju starpprodukti.

Iegūšana 
Hlorpaskābe veidojas kā starpprodukts hlora dioksīda hidrolīzē, tomēr tūlīt sadalās.

Hlorpaskābes šķīdumu var iegūt, bārija hlorītam reaģējot ar atšķaidītu sērskābi:
 Ba(ClO2)2 + H2SO4 → BaSO4 + 2HClO2

Īpašības 
Hlorpaskābei piemīt oksidējošas īpašības.

Koncentrēta hlorpaskābe disproporcionējas par hlorapskābi un hlorskābi:
 2HClO2 → HClO + HClO3

Atšķaidītos šķīdumos sadalās par hlora dioksīdu un sālsskābi:
 5HClO2 → 4ClO2 + HCl + 2H2O

Izmantošana 
Hlorpaskābes sāļi — hlorīti — ir spēcīgi oksidētāji. Pazīstamākais no tiem ir nātrija hlorīts.

Atsauces

Ārējās saites 

Neorganiskās skābes
Oksidējošās skābes
Hlors