Kanādas provinces un teritorijas

Kanādas provinces un teritorijas ir pirmā līmeņa Kanādas administratīvais iedalījums. Šajā līmenī ir 10 provinces un 3 teritorijas, kas visas kopā veido pasaules otru lielāko valsti. Galvenā atšķirība starp Kanādas provincēm un teritorijām ir šāda: provinces saņem tiešas pilnvaras no monarhijas, kamēr teritoriju pilnvaras izdod Kanādas federālā valdība. Līdz ar to provincēm ir lielākas politiskās pilnvaras.

Kanādas provinces un teritorijas administratīvi sīkāk dalās 3642 Kanādas pašvaldībās, kas ir Kanādas otrā līmeņa administratīvais iedalījums

Iedalījuma vēsturiskā attīstība  
Ontārio, Kvebeka, Ņūbransvika un Jaunskotija ir tās provinces, kas  izveidoja federāciju un pakāpeniski ieguva suverenitāti no Lielbritānijas un Īrijas Apvienotās Karalistes. Nākamo sešu gadu laikā tām pievienojās Manitoba, Britu Kolumbija un Prinča Edvarda Sala. 

Hudzona līča kompānija līdz 1870. gadam pārvaldīja lielas platības Kanādas rietumos, līdz tā šīs zemes nodeva Kanādas valdībai. Mūsdienās tā ir daļa no Ziemeļrietumu Teritorijām.  Ziemeļrietumu teritoriju daļa dienvidos no 60° paralēles kļuva par Albertas un Saskačevanas provincēm. 1869. gadā vēlēšanās tika izlemts, ka Ņūfaundlenda joprojām būs britu teritorija, jo vietējie iedzīvotāji baidījās no pārmērīgas Kanādas dominances. 

1907. gadā Ņūfaundlenda un Labradora ieguva domīnijas statusu. 1948. gada referendumā ar nelielu pārsvaru tika izlemts, ka Ņūfaundlenda un Labradora būs Kanādas sastāvā, 1949. gadā tās kļuva par Kanādas desmito provinci.

Iedalījums

Provinces

Teritorijas

Atsauces

Ārējās saites