Citrona baterija

Citrona baterija ir vienkārša baterija, kas bieži tiek izgatavota izglītības nolūkos. Parasti cinka metāla gabals (piemēram, cinkota nagla) un vara gabals (piemēram, monēta) tiek ievietoti citronā un savienoti ar vadu. Metālu reakcijas rezultātā iegūto enerģiju izmanto, lai darbinātu nelielu ierīci, piemēram, gaismas diodi (LED).

Citrona baterija ir līdzīga pirmajam elektroķīmiskajam strāvas avotam, ko 1800. gadā izgudroja Alesandro Volta, kurš citrona sulas vietā izmantoja sālsūdeni. Citrona baterija ilustrē ķīmiskās reakcijas ( oksidēšanās-reducēšanās) veidu, kas notiek baterijās. Cinku un varu sauc par elektrodiem, bet sulu citrona iekšpusē — par elektrolītu. Citrona baterijai ir daudz variāciju, kurās par elektrolītiem tiek izmantoti dažādi augļi (vai šķidrumi), un par elektrodiem tiek izmantoti citi metāli, izņemot cinku un varu.

Izmantošana skolas projektos 
Cinka elektrodu aizstājot ar magnija elektrodu, šūnā palielinās spriegums (1,5–1,6 V), un viena magnija/vara šūna var darbināt vairākas ierīces. Jāņem vērā, ka nevar izmantot kvēlspuldzes, jo citrona baterija nevar radīt pietiekami daudz elektriskās strāvas, lai to iedegtu. Reizinot citrona vidējo strāvu (0,001 A / 1 mA) ar citrona (0,7 V) vidējo spriegumu, var secināt, ka vajadzēs vairāk nekā 6 miljonus citronu, lai sasniegtu tipiskas automašīnas 4320W akumulatora jaudu.

Ārējās saites 

Elektroķīmija