Mellīni

Mellīni () ir sena vācbaltiešu dzimta, kas Livonijā zināma kopš 16. gadsimta un ierakstīta Igaunijas bruņniecības (1746), Vidzemes bruņniecības (1783) un Somijas bruņniecības (1818) matrikulās.

Vēsture 
Pirmoreiz rakstos ar šādu uzvārdu 1229. gadā pieminēts Malinas Gerards () no Meklenburgas un 1372. gadā Mellinas Helmonds (Helmond Mellin) no Pomerānijas.  
Mellīnu dzimtas tiešais priekštecis ir 1468. gadā pieminētais Pomerānijas hercoga Ērika II vasalis Dubislavs Mellīns  (Dubislaw Mellyn). 
Mellīnas Kristaps (Christoph von Mellin) 1549. gadā pārcēlās uz Jervas zemi Livonijas ordeņa valsts igauņu daļā. Zviedru Igaunijas laikā Jirgens Mellīns (Jürgen Mellin) 1696. gadā tika iecelts grāfa kārtā un paaugstināts feldmaršala dienesta pakāpē. 1698. gadā viņš kļuva par Greifsvaldes universitātes kancleru.

Mellīnu muižas Latvijā 
 Ainažu muiža (Haynasch, 1867−1868), 
 Ārciema muiža (Erküll, 1828−1920),
 Bīriņu muiža (Koltzen, 1782−1818), 
 Budenbrokas muiža (Schujenpahlen, 1871−1920), 
 Grostonas muiža (Großdohn, 18. gs.), 
 Ķizbeles muiža (Kipsal, 1797−1801), 
 Ozolu muiža (Lappier, 1827−1920).

Slaveni dzimtas locekļi 
 Jirgens Mellīns (Jürgen Mellin, 1633–1713), Zviedrijas feldmaršals, Brēmenes un Ferdenas, vēlāk Zviedru Pomerānijas ģenerālgubernators
 Ludvigs Augusts Mellīns (1754–1835), vācbaltiešu politiķis un kartogrāfs

Attēlu galerija

Literatūra 
 Zur Geschichte der erloschenen von Mellin in Pommern. In: Der Deutsche Herold, 32, 1901, S. 178–179 und S. 200–201.
 Astaf von Transehe-Roseneck: Genealogisches Handbuch der livländischen Ritterschaft. Teil 1, 1: Livland, Bd.: 1, Görlitz, 1929 S. 251–262
 Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften. Teil 2, 1.2: Estland, Görlitz, 1930, S. 715–716

Ārējās saites 
 Ģeneoloģija

Atsauces 

Vācbaltiešu dižciltīgo dzimtas
Vidzemes bruņniecības dzimtas