Mati Pāsivuori

Mati Pāsivuori (, līdz 1906. gadam Matti Hälleberg; dzimis , miris ) bija Somijas galdnieks, arodbiedrību vadītājs un politiķis. Viņš 1910. un 1920. gados trīs reizes vadīja gan Somijas Sociāldemokrātisko partiju, gan Somijas Arodbiedrību savienību. Viņš bija ministrs no 1926. līdz 1927. gadam.

Biogrāfija 
Mati Hellbergs piedzima 1866. gada 6. maijā Ilmajoki. Algotu darbu zēns sāka deviņu gadu vecumā. Viņš strādāja pagaidu darbus (piemēram, malkas cirtējs, plostnieks, važonis) dažādās vietās Somijā, līdz 1887. gadā pārcēlās uz Helsinkiem un sāka strādāt galdnieka amatu. Jaunībā viņš iesaistījās arodbiedrību kustībā un bija pirmās galdnieku arodbiedrības līdzdibinātājs. Ar arodbiedrību kustības starpniecību Hellbergs no 1904. līdz 1906. gadam iesaistījās politikā un kļuva par Helsinku vietējās arodbiedrības sekretāru. Kad 1905. gadā Tautas sapulce Helsinku dzelzceļa laukumā ievēlēja jaunu Senātu, viņa vārds bija senatoru sarakstā. Šis Senāts tomēr nekad netika apstiprināts. 1906. gadā Hellbergs mainīja savu uzvārdu uz Pāsivuori (Paasivuori, tulkojumā "pavarda akmens kalns").

Pāsivuori pārstāvēja Sociāldemokrātisko partiju Eduskuntā (parlamentā) no 1907. līdz 1936. gadam, nepārtraukti no pirmajām parlamenta vēlēšanām līdz savai nāvei; piedalījās darba drošības tiesību aktu izstrādē. Viņš bija mērens savā politiskajā orientācijā un iemantoja cieņu abos politiskā spektra galos, tādēļ labi derēja kā vienojošs partijas vadītājs. Pāsivuori bija Sociāldemokrātiskās partijas priekšsēdētājs no 1909. līdz 1911. gadam un no 1913. līdz 1917. gadam. No 1911. līdz 1912. gadam viņš bija arī Somijas Arodbiedrību savienības priekšsēdētājs.

1917. gada pavasarī Mati Pāsivuori kļuva par Tirdzniecības un rūpniecības nodaļas vadītāja vietnieku Tokoi Senātā. Kopā ar Oskari Tokoi viņi bija vienīgie senatori bez augstākās izglītības. Pāsivuori atturējās no strādnieku kustības radikalizācijas un pilsoņu kara notikumiem. Pēc kara viņš bija vienīgais sociāldemokrātu pārstāvis, kuram bija atļauts darboties atjaunotajā tā dēvētajā "nogrieztajā" parlamentā. Tur viņš centās kritizēt buržuāziskās partijas par līdzdalību notikumos, kas noveda pie kara, kā arī izcelt negodīgu attieksmi pret kara zaudētājiem un necilvēcīgos apstākļus ieslodzījuma nometnēs.

Kad pēc pilsoņu kara reorganizējās sociāldemokrātiskā kustība, Pāsivuori atgriezās vadošos amatos un kļuva par Somijas sociāldemokrātiskā žurnāla žurnālistu. No 1918. līdz 1920. gadam viņš atkārtoti bija Somijas Arodbiedrības priekšsēdētājs. Pēc tam, kad komunisti ieguva vairākumu organizācijas vadībā, Pāsivuori nācās atkāpties no amata, bet viņš tomēr mēģināja turpināt sadarbību ar galēji kreisajiem. Tādējādi viņš bija viens no nedaudzajiem tā laika sociāldemokrātu līderiem, kuru arī komunisti novērtēja. Tas ļāva viņam vēlreiz atgriezties Somijas Arodbiedrību savienības vadībā no 1926. līdz 1929. gadam, kaut arī komunistiem pārstāvju sapulcē bija vairākums. Pāsivuori atstāja šo amatu tikai tad, kad 1929. gada rudenī visi sociāldemokrāti pameta organizāciju.

Kad Sociāldemokrātiskās partijas iekšējās kreiso opozīcijas kritizētais Veine Tanners 1926. gada partijas sanāksmē atkāpās no prezidentūras, par partijas priekšsēdētāju tika ievēlēts Mati Pāsivuori, amatu pildot līdz 1930. gadam. No 1926. līdz 1927. gadam viņš bija ministrs bez portfeļa ministrs Tannera valdībā, pēdējo mēnesi pildot sociālo lietu ministra pienākumus. Viņš bija arī prezidenta elektors 1925. un 1931. gadā un Helsinku pilsētas domes loceklis no 1919. līdz 1937. gadam. Pēdējā parlamentārā sasaukuma laikā no 1933. līdz 1936. Gadam Pāsivuori bija Eduskuntas priekšsēdētājs.

Pāsivuori ir apbedīts Hietaniemi kapsētā Helsinkos. Paasivuorenkatu iela Helsinku centrā (Hakaniemi apkaimē) ir nosaukta viņa vārdā.

Ārējās saites 
 Matti Paasivuori  Eduskunta

|-

|-

|-

|-

|-

Somijas politiķi