Alberts Klibiķis

Alberts Klibiķis (1913—2001) bija latviešu nacionālās pretestības kustības dalībnieks, kurš Otrā pasaules kara beigās iesaistījās Latvijas Centrālās padomes (LCP) darbībā.

Dzīvesgājums 
Dzimis 1913. gadā Augstrozes pagastā. Studēja Latvijas Universitātes Mehānikas fakultātē. Pēc Otrā pasaules kara beigām 1945. gadā strādāja par mehāniķi Ventspils dzelzceļa stacijā un darbojās LCP. Kad 1945. gada oktobrī Latvijā nelegāli no Zviedrijas ieradās četru LCP dalībnieku grupa Artura Arnīša vadībā, sākās tobrīd vēl brīvībā palikušo LCP aktīvistu un viņu atbalstītāju masveida aresti.
Klibiķi NKVD apcietināja 1945. gada 31. oktobrī un ilgstoši pratināja. Uz čekas izmeklētāja jautājumu: «Vai tagad jūs personiski atsakāties no pārliecības par cīņas nepieciešamību par neatkarīgu Latviju?» viņš atbildēja: 

 "Nē. Es līdz šim brīdim uzskatu, ka latviešu tautai vajadzīga neatkarīga, patstāvīga Latvija. Attiecībā uz nepieciešamību turpināt cīņu par neatkarīgu Latviju uzskatu, ka es pats, atrodoties izolācijā, nevaru to veikt, bet mūsu LCP organizācijai pašreizējā periodā ir labvēlīgas perspektīvas mērķa sasniegšanai, tāpēc LCP jāturpina cīņa par neatkarīgu Latviju.

1946. gada 16. maijā Latvijas PSR Iekšlietu ministrijas karaspēka kara tribunāls Arturu Arnīti, Jāni Šmitu, Voldemāru Mežaku, Albertu Klibiķi, Ernestu Priedīti sodīja ar brīvības atņemšanu uz 25 gadiem, bet Laimonu Pētersonu – uz 15 gadiem ieslodzījumā Gulaga nometnēs.

Pēc 10 spaidu darba gadiem Ozerlaga nometnē Irkutskas apgabalā Klibiķim 1956. gada jūlijā atļāva atgriezties Latvijā.
Miris 2001. gadā.

Literatūra 
 Pārcēlāji. Mansards, 2021.

Atsauces 

Padomju represijās cietušie
Pretošanās kustības okupācijas varām Latvijā