Pirmais Libērijas pilsoņu karš

Pirmais Libērijas pilsoņu karš bija Libērijas iekšējais konflikts 1989.–1996. gadā, kura laikā tika nogalināti vairāk nekā 200 000 cilvēku. Konflikts tika atrisināts tikai pēc ANO iejaukšanās.

Prezidents Samuels Doe 1980. gadā nodibināja režīmu, taču totalitārisma un korupcijas dēļ tas kļuva nepopulārs un 80. gadu beigās ASV atbalsts tika atsaukts. Libērijas Nacionālā patriotiskā fronte (NPFL) Čārlza Teilora vadībā iebruka Libērijā no Kotdivuāras, lai 1989. gada gāztu Doe, un gada laikā ieguva kontroli pār lielāko daļu valsts teritorijas. Doe sagūstīja un 1990. gada septembrī sodīja ar nāvi. NPFL un Libērijas Neatkarīgā nacionālā patriotiskā fronte (INPFL) cīnījās savā starpā par kontroli pār galvaspilsētu Monroviju un pret Libērijas bruņotajiem spēkiem un Doe atbalstīto Libērijas Apvienoto atbrīvošanas kustību par demokrātiju. Miera sarunas un ārvalstu iesaistīšanās noveda pie pamiera 1995. gadā, bet cīņas turpinājās. 1996. gada augustā tika noslēgts miera līgums starp grupējumiem. Pēc 1997. gada Libērijas vispārējām vēlēšanām Teiloru ievēlēja par Libērijas prezidentu, un viņš stājās amatā tā paša gada augustā.

Skatīt vēl 

 Otrais Libērijas pilsoņu karš

Ārējās saites 

Libērija
Pilsoņu kari