Švarci

Švarci bija vācbaltiešu cilmes Rīgas patriciešu dzimta ().

Vēsture 
Dzimta par savu ciltstēvu uzskata 15. gadsimta vidū dzīvojušo Perlebergas pilsoni Ebelu Svarti (). Tās tiešie pirmsākumi saistāmi ar Parhimas namnieku Andreasu Švarcu (Andreas Schwartz, ap 1575-1640), kurš Trīsdesmitgadu kara laikā pārcēlās uz Zviedru Igaunijas galvaspilsētu Rēveli. Viņa dēls Johans Kristofs Švarcs (1627—1699) kļuva par Narvas birģermeistaru, bet viņa dēls Ādams Hinrihs Švarcs (1678—1762) Lielā Ziemeļu kara laikā 1705. gadā apmetās Rīgā un kļuva par birģermeistaru. No viņa deviņiem bērniem izveidojās kuplā Rīgas Švarcu dzimta, kuras vecāko līniju veidoja Johana Georga Švarca (1712—1780) pēcnācēji, bet jaunāko līniju Johana Kristofa Švarca (1722—1804) pēcteči.

Ievērojami dzimtas pārstāvji 

 Ādams Hinrihs Švarcs (1678—1762), Rīgas birģermeistars
 Johans Kristofs Švarcs (1722—1804), jurists, Rīgas birģermeistars (1782—1787)
 Johans Kristofs Švarcs (1809—1859), ārsts, Rīgas Praktizējošo ārstu biedrības prezidents (1849—1859)
 Eižens Švarcs (1871—1940), sabiedriskais darbinieks, Niedras valdības finanšu ministrs (1919)

Literatūra 
 Arend Buchholtz. Geschichte der Rigaschen Familie Schwartz. Berlin: 1921

Atsauces 

Rīgas patricieši