Psammolepis venyukovi

Psammolepis venyukovi ir psammolepju dzimtas bezžokļaiņu suga, kas dzīvoja devona periodā Baltijā. Sugu pirmo reizi aprakstīja Dmitrijs Obručevs 1965. gadā. Suga nosaukta krievu ģeologa un paleontologa Pāvela Veņukova vārdā. P. venjukovi holotips ir kreisā branhiālā plātne, kas tika atrasta Igaunijā, Piuzas upes krastā, augšdevona gaujas svītas nogulumos.

Morfoloģija 
Suga ir vidēja lieluma. Branhiālā plātne ir samērā šaura ar izliektu laterālo un ieliektu aizmugurējo malu. Ventrālā (vēdera) plātne ir bez tesērām. Dorsālā (muguras) plātne ir ar seklu izgriezumu priekšējā malā. Augšanas centrs ir nobīdīts no vidus uz šo malu. Tesēras ir kvadrātveidīgas vai daudzstūrainas, gar malu nedaudz lielākas. Rostrālā plātne ir samērā plata. Postorbitālā plātne ir samērā liela un plata aizmugurējā malā. Ādas zobi ir apaļi, daudzstūraini, piramidāli, ar īsu zobojumu un izteiktām ribiņām. Starp lielajiem ādas zobiem ir bieži sīki zobi.

Salīdzinājums 
Pēc dorsālās un īpaši pēc branhiālās plātnes suga ir diezgan līdzīga P. paradoxa. Dorsālā plātne atšķiras ar to, ka augšanas centrs ir vairāk nobīdīts uz priekšējo malu, nekā P. paradoxa. Tesēru forma un izmēri abām sugām ir līdzīga, taču P. venjukovi ādas zobi ir piramidāli ar ļoti izteiktām ribiņām, bet P. paradoxa tieši otrādi, ribiņas ir vāji attīstītas un ādas zobi ir kupolveidīgi. Pēc tā, ka uz ventrālās plātnes nav tesēru, P. Venjukovi būtiski atšķiras no P. paradoxa, kā arī no P. proia, P. alata un P. undulata, taču plātnes slikta saglabāšanās pakāpe neļaus salīdzināt to ar citam sugām. No citām gaujas un amatas svītas psammolepju sugām P. venjukovi atšķiras ar dorsālās un branhiālās plātnes uzbūvi daudz būtiskāk, nekā no P. paradoxa.

Izplatība 
Suga ir izplatīta Igaunijas augšdevona gaujas svītā (tipveida atradne), kā arī Ļeņingradas apgabala amatas svītas slāņos (Orodežas upe, Jamtesovas ciems).

Bezžokļaiņi
Devons