Jūliuss fon Pajers

Jūliuss Johanness Ludoviks fon Pajers (; dzimis , miris ) bija Austroungārijas armijas virsnieks, alpīnists, polārpētnieks, kartogrāfs un gleznotājs, Terezijas militārās akadēmijas profesors. Kopā ar Karlu Veiprehtu vadīja Austroungārijas polāro ekspedīciju (1872-1874), kas atklāja Franča Jozefa Zemi.

Biogrāfija 
Dzimis Šēnavā, Bohēmijā, atvaļināta ulānu virsnieka ģimenē. 14 gadu vecumā zaudējis tēvu. Mācījies kadetu skolā pie Krakovas, vēlāk — Terezijas militārajā akadēmijā Vīnerneištatē.

Kopš 1859. gada sācis dienēt kā apakšleitnants. Piedalījies vairākās militārās operācijās. Vairākkārt apbalvots un paaugstināts pakāpē. Kopš 1863. gada sācis strādāt par vēstures un ģeogrāfijas pasniedzēju militārajās mācību iestādēs.

No 1962. gada sācis organizēt izpētes ekspedīcijas Tiroles Alpos, veicis vairāk kā 60 pirmo uzkāpšanu virsotnēs.

1868. gadā uzaicināts piedalīties 2. Vācijas polārajā ekspedīcijā uz Austrumgrenlandi kā topogrāfs. 1871. gadā kopā ar Karlu Veiprehtu piedalījies austriešu ekspedīcijā uz Novaja Zemļu. No 1872. līdz 1874. gada kopā ar Veiprehtu vadīja Austroungārijas Arktikas ekspedīciju, kura atklāja Franča Jozefa Zemes arhipelāgu. Veiprehts bija ekspedīcijas komandieris jūrā, bet Pajers — krastā.

1874. gadā Pajers atvaļinājās no armijas nelabvēļu politisko manipulāciju dēļ — daudzi apšaubīja Pajera vadītās ekspedīcijas atklājumu patiesumu. Neskatoties uz to, 1876. gadā Pajers tika iecelts augstmaņu kārtā un viņam piešķirts bruņinieka tituls.

1877. gadā apprecējies, divi bērni. Vēlākos gados studējis glezniecību, strādājis par gleznotāju.

Pajera vārdā nosaukts Pajera sala Franča Jozefa Zemē, Pajera kalni Antarktīdā un Pajera Zeme Austrumgrenlandē.

Atsauces

Ārējās saites 

1841. gadā dzimušie
1915. gadā mirušie
Ūstu apgabalā dzimušie
Čehijas vācieši
Austroungārijas cilvēki
Polārpētnieki