Isačenko sala

Isačenko sala () ir Krievijai piederoša neapdzīvota sala Ziemeļu Ledus okeānā, lielākā no Sergeja Kirova salām. Administratīvi ietilpst Krasnojarskas novada Taimiras Dolganu—Ņencu rajonā.

Ģeogrāfija 
Sala izvietojušās Karas jūras austrumos arhipelāga rietumos.  platais Aerosjomkas šaurums to šķir no Složnijas salas dienvidrietumos, bet  plats šaurums — no Sredņijas salas dienvidaustrumos. Pie salas ziemeļaustrumu krasta atrodas  garā Zabitijas sala. Salas krasti maz roboti, ziemeļaustrumos un dienvidos atrodas divas plašas lagūnas. Sala veidota galvenokārt no smilšakmens. Salas vidusdaļā no ziemeļrietumiem uz dienvidaustrumiem stiepjas klinšaina grēda kurā atrodas salas augstākais punkts  vjl.

Sala atrodas arktiskās tundras dabas zonā. Augājs nabadzīgs, galvenokārt ķērpji un sūnas, sastopamas polārlapsas, lemingi, ziemeļbrieži, leduslāči. Sala ietilpst Lielā Arktikas dabas rezervāta teritorijā.

Vēsture 
Salu 1930. gadā atklāja Oto Šmita un Vladimira Vīzes ekspedīcija ar ledlauzi Georgij Sedov un nodēvēja par godu ekspedīcijas dalībniekam, mikrobiologam un botāniķim, akadēmiķim Borisam Isačenko.

1953. gadā salā tika ierīkota Isačenko polārstacija, kas darbojās līdz 1994. gadam.

Atsauces 

Krasnojarskas novads
Krievijas salas
Karas jūra