Batērsta sala (Austrālija)

Batērsta sala () vai Nuju () ir sala Austrālijas ziemeļos, Tivi salu grupas otra lielākā sala. Administratīvi ietilpst Ziemeļu teritorijas Tivi salu reģionālajā padomē. Salā divas pastāvīgi apdzīvotas vietas — Vurrumijana (1563 iedzīvotāji) salas dienvidaustrumos un Vurankuvu (50 iedzīvotāju) salas vidusdaļā.

Ģeogrāfija 
Sala izvietojusies Austrālijas ziemeļu piekrastē. Rietumos to apskalo Timoras jūra, bet dienvidos — Bīgla līcis. Ap  platais Epslija šaurums austrumos Batērsta salu atdala no Tivi salu lielākās Melvila salas. Sala līdzena ar lēzeniem pauguriem, augstākais punkts ir Harda kalns  vjl.

Salā valda tropisks musonu klimats. Tā ir izolēta no kontinenta kopš pēdējā ledus laikmeta. To klāj galvenokārt eikaliptu meži, kā arī nelieli lietusmeži. Daudz endēmo augu un dzīvnieku sugu, tajā skaitā 36 endēmas zīdītāju sugas. Visa salas teritorija noteikta par putniem nozīmīgu vietu.

Vēsture 
Sala apdzīvota jau kopš 40 000 gadu tālas senatnes. Pirmie eiropieši, kas apmeklēja salu, bija holandieši 1623. gada 5. maijā, kas nodēvēja to par godu Ambonas gubernatoram Hermanim van Spēltam (Herman van Speult) par Spēlta salu (De Speult Eylandt). 1818. gadā Tivi salas pētīja britu ceļotājs Filips Pārkers Kings (Phillip Parker King). 1828. gadā skotu ceļotājs Džons Vikems (John Clements Wickham) salu nodēvēja tagadējā vārdā par godu Filipa Kinga kuģim Bathurst, kurš savukārt nosaukts par godu bijušajam Lielbritānijas koloniju sektetāram Henrijam Batērstam (Henry Bathurst, 3rd Earl Bathurst).

1824. gadā britu kapteinis Gordons Brēmers (Gordon Bremer) Tivi salas pasludināja par Lielbritānijas īpašumu. No 1910. līdz 1938. gadam salas dienvidaustrumu galā tagadējās Vurrumijanas vietā darbojās katoļu misija. 1912. gadā visa Batērsta sala tika pasludināta par aborigēnu rezervāciju.

1978. gadā tiesības uz Tivi salu zemi tika nodotas aborigēnu kopienai, bet 2001. gadā nodibināta vietējā pašvaldība.

Atsauces

Ārējās saites 

Austrālijas salas
Ziemeļu teritorija