Vargs Vikerness

Vargs Vikerness, dzimis Kristians Vikerness (dzimis 1973. gada 11. februārī netālu no Bergenas Norvēģijā, pašlaik likumīgais vārds ir Luijs Kašē), pazīstams arī kā Grāfs Grišnaks (norvēģu: Count Grishnackh), ir Norvēģijas melnā metāla mūziķis. Galvenokārt zināms kā grupas Burzum dibinātājs un vienīgais dalībnieks, bet ir spēlējis arī basģitāru grupā Mayhem. Izcietis 16 gadu cietumsodu par Mayhem ģitārista Eironīmusa slepkavību 1993. gadā. Viņš ir neopagānisma novirziena odalisma ideju sekotājs. Dokumentālās filmas Metal: A Headbanger's Journey veidotājs Sems Duns viņu ir nosaucis par visu laiku zināmāko metāla mūziķi, saistībā ar viņa dalību vairāku baznīcu nodedzināšanā Norvēģijā 1992. gadā.

Biogrāfija 
Vargs Vikerness ir dzimis 1973. gada 11. februārī netālu no Bergenas Norvēģijā. Par metāla mūziku sāka interesēties 14 gadu vecumā. Savu pirmo grupu viņš izveidoja 1988. gadā, ko sākumā nosauca sava mīļākā ieroča vārdā — par Kalashnikov. Vēlāk grupas nosaukums gan tika nomainīts uz Uruk-Hai (urukhaji ir Sarumanam pakļāvīgu orku paveids Gredzenu pavēlniekā). Tai laikā viņš arī sāka aizraušanos ar Skandināvijas mitoloģiju, kā arī kādu brīdi darbojās neonacistiskās organizācijās. 1980. gadu beigās Vikerness sāka spēlēt nāves metāla grupā Old Funeral, kopā ar nākamajiem grupas Immortal dibinātājiem Abbath un Demonaz. Drīzumā arī savu pastāvēšanu beidza projekts Uruk-Hai.

1989. gadā Vikerness iepazinās ar Eisteinu Ošeti (Øystein Aarseth), kas plašāk pazīstams kā Euronymous, kas tai brīdī jau spēlēja grupā Mayhem, kā arī viņam piederēja neliela mūzikas izdevniecība Deathlike Silence Productions (DSP).

1991. gadā Vikerness sāka savu soloprojektu Burzum, kam ātri vien tika ierakstīti pirmie trīs demoieraksti. Sākotnēji viņš darbojās grupā ar pseidonīmu Grāfs Grišnaks (Count Grishnackh; kāda orka vārds no Gredzenu pavēlnieka). Šai laikā viņš arī nomainīja savu oficiālo vārdu no "Kristians" uz "Vargs". Nedaudz vairāk kā gada laikā Vikerness ierakstīja piecus Burzum studijas albumus, kas gan izdoti tika vēlāk.

1992. gada 6. jūnijā pilnībā nodega viena no vecākajām Norvēģijas koka baznīcām — Fantoftas baznīca, bet līdz gada beigām tika nodedzinātas vēl septiņas baznīcas. Nodegušās Fantoftas baznīcas fotogrāfiju Vargs izvēlējās kā minialbuma Aske vāciņa noformējumu. 1993. gadā viņš uz neilgu brīdi tika aizturēts uz aizdomu pamata par saistību ar baznīcu dedzināšanām, taču viņa vaina toreiz pierādīta netika un drīz vien viņu atbrīvoja.

1993. gadā pēc savstarpēja konflikta Vikerness noslepkavoja Eironimusu. Par to, kā arī vēlāk pierādīto saistību ar baznīcu dedzināšanām, viņam tika piespriests maksimālais iespējamais sods — 21 gads cietumā.

2009. gada martā Vargs Vikerness tika izlaists no cietuma, kurā bija pavadījis 16 gadus. Pēc atbrīvošanas no cietuma pārcēlies uz dzīvi Francijā, aprecējies un legāli mainījis vārdu. Līdz 2013. gadam izdevis vēl trīs albumus melnā metāla stilā, kā arī vienu instrumentālās mūzikas albumu. Ap 2013. gadu Vikerness ar sievu kļuva par aktīviem video blogeriem, vietnē YouTube izveidojot kanālu ThuleanPerspective, kur tika paustas dažādas neopagānisma idejas. 

Vikerness bija viens no tiem cilvēkiem kuriem norvēģu terorists Anders Bērings Breivīks izsūtija savu manifestu pirms 2011. gada uzbrukuma. Lai gan Vikerness oficiāli nosodīja Breivīka rīcību, tas piesaitīja Francijas varas iestāžu uzmanību. 2013. gadā viņu ar sievu aizturēja Francijas policija un apsūdzēja terora akta plānošanā, pēc tam kad viņa sieva mēģināja iegādāties četrus automātiskos ieročus. Vēlāk gan abi tika atbrīvoti, jo sievai bija oficiāla atļauja iegādāties ieročus un saikni ar terorismu neizdevās pierādīt. Vēlāk gan Vikerness tika aizturēts vēlreiz un apsūdzēts rasu naidu kurinošu izteikumu publicēšanā savā Youtube kanālā. 2014. gadā viņam tika piespriesti 6 mēneši nosacīta cietumsoda un 8000 Eur. sods.

2018.gadā paziņojis, ka izbeidz sava muzikālā projekta Burzum darbību. 2019. gadā vietnes Youtube administrācija slēdza Vikernesa kanālu par šovinisma un neiecietības propagandu. 2020. gadā izdevis vēl vienu mūzikas albumu ar Burzum nosaukumu, bet vienlaicīgi paziņojis, ka tas būs pēdējais.

Literārā darbība 
Vargs Vikerness ir pievērsies arī literārājai darbībai. 1994. gadā, atrodoties cietumā, sarakstījis savu zināmāku darbu Vargsmål  (Varga runa), kas ir viņa ideoloģiskais manifests un aizstāvība. Grāmata lielākoties ir pieejama tikai digitālā formātā, bet 1997. gadā nelielas tirāžas izdošanu drukātā formā finansēja Vikernesa māte.

1998.gadā arī vēl cietumā esot sarakstījis grāmatu Germansk Mytologi og Verdensanskuelse (Ģermāņu mitoloģija un pasaules uzskats). 
2011. gadā publicējis savu grāmatu angļu valodā Sorcery and Religion in Ancient Scandinavia (Burvestības un reliģija senajā skandināvijā). Grāmata ir Vikernesa personīga interpretācija un spekulācijas par Skandināvijas vēsturi Akmens un Bronzas laikmetā.

Rakstījis arī daudzus rakstus Burzum interneta mājaslapai, kā arī savā personālajā blogā.

Diskogrāfija

ar Burzum 
 Demo I (1991)
 Demo II (1991)
 Burzum (1992)
 Aske (1993)
 Det som engang var (1993)
 Hvis lyset tar oss (1994)
 Burzum / Aske (1995)
 Filosofem (1996)
 Dauði Baldrs (1997)
 Hliðskjálf (1999)
 Anthology (2002)
 Belus (2010)
 Fallen (2011)
  From the Depths of Darkness (2011)
 Umskiptar (2012).
  Sôl austan, Mâni vestan (2013)
  The Ways of Yore  (2014)
 Thulêan Mysteries  (2020)

ar Mayhem 
 De Mysteriis Dom Sathanas (1994)

Ārējās saites 
 Varga Vikernesa un Burzum oficiālā mājaslapa
 Bitchute kanāls
 Twitter konts

1973. gadā dzimušie
Norvēģijas mūziķi
Melnā metāla mūziķi
Neopagāni
Slepkavas
Norvēģijā dzimušie