Sultāne māte

Sultāne māte (turku valodā: Valide Sultan) bija Osmaņu impērijas valdošā sultāna mātes tituls. Titula nozīme ir tāda pati kā titulam Karaliene māte. Pirmo reizi šis tituls 16. gadsimtā tika izmantots Sultānei Hafsai (mirusi 1534. gadā), Selima I (v. 1512–1520) konsortam un Suleimana Lieliskā (v. 1520–1566) mātei. Parasti šis tituls piederēja valdošā sultāna dzīvajai mātei. Tām mātēm, kuras nomira pirms dēlu kāpšanās tronī, nekad netika piešķirts Sultānes Mātes tituls. Īpašos gadījumos valdošā sultāna vecmāmiņas un pamātes pieņēma titulu „Sultāne Māte”.

Jēdziens 
Sultāns (سلطان) ir arābu vārds, kas nozīmē "autoritāte" vai "valdīšana". Sākot ar 16. gadsimta sākumu šis tituls, ko nēsāja gan Osmaņu dinastijas vīrieši, gan sievietes, aizstāja citus titulus, ar kuriem iepriekš bija pazīstami ievērojami imperatora ģimenes pārstāvji (īpaši „Hatuna” sievietēm un „Bejs” vīriešiem). Līdz ar to tituls „Māte Hatuna”( valdošā Osmaņu sultāna dzīvās mātes tituls pirms 16. gadsimta) pārvērtās par „Sultāne Māte”.

Rietumu tradīcijas Osmaņu valdnieku pazīst kā "sultānu", bet paši osmaņi, lai uzrunājot savu valdnieku, lietoja "padišahs" (imperators) vai "pavēlnieks". Imperatora oficiālo titulu veidoja "sultāns" kopā ar "hans" (piemēram, Sultāns Suleimans Hans). Oficiālā uzrunā sultāna bērniem arī bija tituls "sultāns" vai „sultāne”. Piemērs: Princis Sultāns Mehmeds un Sultāne Mihrimaha, Suleimana Lieliskā dēls un meita. Tāpat kā impēriskās princeses, arī dzīvā sultāna māte un galvenā valdošo sultānu favorīte nēsāja šo titulu, piemēram, Sultāne Hafsa, Suleimana māte un pirmā „Sultāne Māte”, un Sultāne Hirrema, Suleimana galvenā favorīte un pirmā „Haseki Sultāne”. Šī titula izmantošanas attīstība atspoguļoja varas maiņu impērijas sieviešu vidū, īpaši starp Sieviešu Sultanātu, tā kā galvenās favorītes stāvoklis 17. gadsimta laikā samazinājās, galvenā favorīte zaudēja titulu "sultāne", kuru aizstāja ar "Kadin" (kundze), nosaukums, kas saistīts ar agrāko "Hatuna". Turpmāk valdošā sultāna māte bija vienīgā persona, kurai nebija imperatora asiņu, un kurai bija tituls "sultāne".

Loma un pozīcija 
Pastāv uzskats, ka šis ir bijis Osmaņu impērijā otrs augstākais tituls pēc paša sultāna. Saskaņā ar islāma tradīcijām („mātes tiesības ir Dieva tiesības”), būdama valdošā sultāna māte, šī titula īpašniece varēja ievērojami ietekmēt impērijai svarīgu lēmumu pieņemšanu. Viņai bija liela vara galmā un savās istabās (vienmēr blakus dēla istabām) un valsts darbinieku vidū. Sultāne Mātei arī tradicionāli bija pieejami ievērojami ekonomiskie resursi, un viņa bieži finansēja nozīmīgus arhitektūras projektus. Jo īpaši 17. gadsimta periodā, kas pazīstams kā "Sieviešu Sultanāts", kad par sultāniem kļuva nekompetenti vai mazgadīgi dēli, viņu mātes ieņēma svarīgu lomu valsts dzīvē un tas šim titulam piešķīra jaunu svarīgumu.

Visvarenākās un pazīstamākās no visām Sultānēm Mātēm Osmaņu impērijas vēsturē bija Sultāne Nurbana,  Sultāne Safije, Sultāne Kosema un Sultāne Turhana Hatidža.

Lielākā daļa harēma sieviešu, kuras bija verdzenes, nekad oficiāli nebija precējušās ar sultāniem. Neskatoties uz to, viņu bērni saskaņā ar islāma likumiem tika uzskatīti par pilnīgi likumīgiem, ja tēvs tos atzina. Tomēr ļoti reti harēma sievietes, kas kļuva par  Sultānēm Mātēm pēc dēla kāpšanas tronī, patiešām tika atbrīvotas no verdzības un apprecējās ar Osmaņu sultāniem. Šīs sultānes bija Sultāne Nurbana un Perestu kundze.

Sultānes Mātes titula nēsātājas 
Sarakstā ir „Sultānes Mātes” titula īpašnieces, nav iekļautas visas Osmaņu sultānu mātes. Lielākā daļa, kam bija Sultānes Mātes tituls, bija valdošo sultānu bioloģiskās mātes. Mātes, kas nomira pirms viņu dēlu kāpšanās tronī, nekad neuzņēma Sultānes Mātes titulu, piemēram, Sultāne Hirrema, Sultāne Muazzeza, Sultāne Mihrišaha u.c. Īpašos gadījumos valdošo sultānu vecmāmiņas un pamātes pārņēma „Sultānes Mātes” titulu, piemēram, Sultāne Kosema un Perestu kundze.

Visu sultānu māšu saraksts

Atsauces 

Osmaņu tituli
Osmaņu impērijas sultāni