Karolīnu salas

Karolīnu salas () ir vulkānisku un koraļļu salu arhipelāgs Klusā okeāna ziemeļrietumos. Arhipelāgā izvietojušās divas valstis — Mikronēzijas Federatīvās Valstis, kas aizņem arhipelāga lielāko daļu, un Palau arhipelāga rietumos. Arhipelāgā ietilpst vairāk kā 900 salu, bet tikai neliela daļa no tām ir apdzīvotas. Salas apdzīvo vairākas mikronēziešu tautas.

Vēsture 
Arhipelāgu, sākot no tā rietumiem, pirms apmēram trim—četriem tūkstošiem gadu apdzīvoja ieceļotāji no Filipīnām. Pirmie eiropieši salās ieradās 16. gadsimta 20. gados un piešķīra tām dažādus nosaukumus. 1686. gadā Fransisko de Leskano Japas salu pasludināja par Spānijas īpašumu un pārdēvēja to, kā arī Palau salas rietumos un citas salas un atolus uz austrumiem līdz Gilberta salām par Karolīnu salām par godu Spānijas karalim Karlosam II. 1732. gadā salās ieradās pirmie spāņu misionāri, bet tikai 1875. gadā arhipelāgu administratīvi iekļāva kādā Spānijas valdījumā — Spānijas Austrumindijā. 1886. gadā nodibināja pirmo spāņu koloniju Santjago de la Asensjona (mūsdienu Kolonja) Ponpejas salā.

Pēc Spānijas—ASV kara Spānija bija spiesta salas par 17 miljoniem vācu zelta marku pārdot Vācijai, kas tās kopā ar Marianas un Māršala Salām iekļāva Vācu Jaungvinejas kolonijā. 1914. gadā salas ieņēma Japāna, kas 1920. gadā ieguva Nāciju Līgas mandātu salu pārvaldīšanai. Pēc Otrā pasaules kara arhipelāgs kļuva par ASV Klusā okeāna salu aizbildniecības teritorijas daļu. 1986. gadā neatkarību ieguva Mikronēzijas Federatīvās Valstis, kurās apvienojās bijušās aizbildniecības teritorijas Japas, Čūkas un Ponpejas distrikti, bet 1994. gadā — Palau.

Atsauces

Ārējās saites 

Klusā okeāna salas
Mikronēzija
Arhipelāgi