Roberts Liepiņš

Roberts Liepiņš ( — ) bija Latvijas diplomāts un politiķis. Bijis Latvijas finanšu ministrs (1928) un Rīgas pilsētas galva (1936—1940). Viens no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem. 
Latvijas diplomātiskā dienesta vadītāja pārstāvis Vācijā (1951—1978).

Dzīvesgājums 
Dzimis  Pētertāles pagasta "Gunītēs", lauksaimnieka ģimenē (tagad Irlavas pagasts). No 1911. līdz 1918. gadam studēja tirdzniecību Rīgas Politehniskajā institūtā. No 1919. gada maija vadīja Latviešu bēgļu apgādāšanas komitejas darbību Pleskavā. 1919. gada jūnijā kļuva par Latvijas Pagaidu valdības pārstāvi krievu Ziemeļrietumu armijas ieņemtajos apgabalos Pleskavā. No 1919. gada decembra līdz 1921. gada aprīlim strādāja Latvijas Republikas Ārlietu ministrijas Saimniecības nodaļā. Vēlāk ĀM Administratīvi juridiskā departamenta direktora palīgs (1921—1922) un departamenta direktors (1922—1928).

No 1928. gada marta līdz decembrim bija finanšu ministrs Pētera Juraševska vadītajā Ministru kabinetā. No 1928. līdz 1933. gadam bija Latvijas vēstnieks Lietuvā, no 1933. līdz 1935. gadam — Igaunijā, no 1935. līdz 1936. gadam — PSRS. 1936. gada jūlijā kļuva par Rīgas pilsētas galvu (vēlāk — lielvecāko). Pēc Latvijas okupācijas 1940. gada jūnijā no amata atbrīvots 5. jūlijā. 1941. gada februārī izceļojis uz Vāciju. Vācu okupācijas laikā atgriezās Latvijā, bija labdarības organizācijas "Tautas palīdzība" direktors.

1944. gadā devās bēgļu gaitās uz Vāciju. No 1945. gada ieņēma vadošus posteņus latviešu pārvietoto personu sabiedriskajās organizācijās Vācijā, tai skaitā Latviešu centrālajā padomē un Latviešu nacionālajā padomē. No 1945. gada — Latvijas Sarkanā krusta Heidenheimas pārvaldes vadītājs, no 1962. gada — Latvijas Sarkanā krusta direktors. No 1952. gada — Latvijas Atbrīvošanas komitejas Eiropas centra Ārlietu daļas vadītājs. Darbojās Latvijas Evaņģēliski luteriskās baznīcas pārvaldē VFR.

No 1951. gada aprīļa līdz mūža beigām bija Latvijas diplomātiskā dienesta vadītāja pārstāvis Vācijā (1951—1978), darbojās privāti, saņemot valdības atbalstu. Uzraudzīja Latvijas valsts un pilsoņu īpašumu Berlīnē atgūšanas lietas. Piedalījās Latvijas diplomātisko pārstāvju un latviešu trimdas sabiedrisko organizāciju vadītāju konferencēs 1946. gada maijā Ženēvā un 1950. gada oktobrī Londonā, kā arī visās Latvijas diplomātisko pārstāvju sanāksmēs no 1953. līdz 1975. gadam.

Miris  Ludvigsburgā.

Apbalvojumi 
 I šķiras Atzinības krusts Nr. 19. (1938.g. 16. novembrī)
 Apbalvots ar Triju Zvaigžņu ordeni, Beļģijas, Igaunijas, Lietuvas, Norvēģijas un Somijas ordeņiem.

Atsauces 

1890. gadā dzimušie
1978. gadā mirušie
Latvijas vēstnieki Igaunijā
Latvijas vēstnieki Lietuvā
Latvijas vēstnieki PSRS
Latvijas finanšu ministri
Rīgas pašvaldības vadītāji
Rīgas Politehniskā institūta absolventi
Triju Zvaigžņu ordeņa komandieri
Atzinības krusta lielkrusta komandieri
Trimdas latvieši
Tukuma novadā dzimušie