Enigma (šifrēšanas mašīna)

Enigma ir portatīva šifrēšanas mašīna, kura tika izmantota slepenu ziņu šifrēšanā. Vēl precīzāk, Enigmas bija vesela šifrēšanas mašīnu paaudze, kuras sāka izmanto 20. gadsimta 20. gados. Enigmas tipa mašīnu Pirmā pasaules kara beigās izgudroja vācu inženieris Arturs Šerbiuss. Tas nebija zināms fakts līdz 2003. gadam, kad tika atrasts Karla de Leuva raksts, kurā bija sīki aprakstītas Šerbiusa veiktās izmaiņas. Vācu firma Scherbius & Ritter, kuras līdzdibinātājs bija Arturs Šerbiuss, 1918. gadā patentēja šifrēšanas iekārtas idejas un 1923. gadā sāka tirgot gatavo produktu ar zīmolu Enigma, kas sākotnēji bija paredzēts komerciālai lietošanai. Enigma visā pasaulē tika izmantota ne tikai militārajās operācijās, bet arī komerciāliem mērķiem, lai gan Otrā pasaules kara laikā tā visvairāk bija izplatīta nacistiskajā Vācijā. Tieši Vērmahta Enigma ir visbiežāk apspriestais modelis. 1932. gadā poļu matemātiķis Marians Rejevskis kopā ar kolēģiem uzlauza Enigmas kodu. Redzot Otrā pasaules kara sākuma neizbēgamību, poļu ģenerālštābs 1939.gada 25.jūlijā nodeva atšifrēšanas algoritmu angļu un franču izlūkdienestiem. Tāpēc antihitleriskā koalīcija spēja atšifrēt daudzas slepenas ziņas, kuras bija šifrētas ar šo mašīnu.

Mašīna Enigma ir šifrēšanas ierīce, kas izstrādāta un izmantota 20. gadsimta sākumā un vidū, lai nodrošinātu komerciālu, diplomātisku un militāru saziņu. Otrā pasaules kara laikā nacistiskā Vācija to plaši izmantoja visās vācu armijas daļās.

Enigma ir elektromehāniskais rotora mehānisms, kas šifrē 26 alfabēta burtus. Parasti viena persona Enigma tastatūrā ievada tekstu, bet otra pieraksta, kurš no 26 indikatoriem, kas atrodas virs tastatūras, iedegas katru reizi, kad tiek nospiests taustiņš. Ja tiek ievadīts vienkāršs teksts, kvēlojošie burti tiek kodēti ar šifru. Šifrētā teksta ievadīšana to pārveido par lasāmu vienkāršu tekstu. Rotācijas mehānisms maina elektriskos savienojumus starp taustiņiem un lampām ar katru taustiņa nospiešanu. Sistēmas drošība ir atkarīga no mašīnu iestatījumu kopuma, kas kara laikā parasti tika mainīts katru dienu, pamatojoties uz iepriekš izplatītajiem slepeno atslēgu sarakstiem, un no citiem iestatījumiem, kas tika mainīti katram ziņojumam. Lai veiksmīgi atšifrētu ziņojumu, uztverošajai stacijai jāzina un jāizmanto precīzi iestatījumi, ko izmanto sūtītāja stacija.

Kaut arī Vācija gadu gaitā ir veikusi vairākus Enigma uzlabojumus, kas dažādā mērā apgrūtinājuši atšifrēšanas mēģinājumus, tie galu galā nav kavējuši Lielbritāniju un tās sabiedrotos kara laikā izmantot Enigma kodētos ziņojumus kā galveno inteliģences avotu. Daudzi komentētāji saka, ka Enigmas, Lorenca un citu šifru atšifrēšanas jaunāko izlūkošanas plūdi ir ievērojami samazinājuši karu un, iespējams, pat mainījuši tā iznākumu.

Atsauces 

Kriptogrāfija
Otrais pasaules karš