Kārlis Dišlers

Kārlis Dišlers (dzimis  Lielsatiķu pagastā, Kuldīgas apriņķī, miris  Poļevojes ciemā, Krasnojarskas novadā, PSRS) bija ievērojams latviešu jurists, valsts darbinieks, rakstnieks. Latvijas Universitātes Tautsaimniecības un tiesību zinātņu fakultātes dekāns (1923—1924, 1925—1926, 1928—1930, 1932—1934 un 1936—1938).

Dzīvesgājums 
Dzimis Lielsatiķu pagasta "Lejaslaucinieku" mājās saimnieka Ērmaņa Dišlera ģimenē. Mācījies Gaiķu pagasta skolā, 1896. gadā beidzis Tukuma pilsētas skolu. Gadu vēlāk — 1897. gadā — beidzis skolotāju semināru un sācis tautskolotāja darbu, vēl esot 19 gadu vecs. Līdz 1905. gadam strādājis par skolotāju Lielbērzes, Lielauces un Mūrmuižas-Buķenes pagastskolās, gatavodamies abiturijas eksāmenam. 1904. gadā (citos avotos — 1905. gadā) Narvas ģimnāzijā ieguvis gatavības apliecību kā eksterns un 1905. gadā iestājies Rīgas politehniskā institūta ķīmijas fakultātē. Pēc institūta slēgšanas studentu nemieru dēļ pārcēlies uz Pēterpili.

1906. gadā iestājies Pēterburgas Universitātes Juridiskajā fakultātē, ko viņš absolvē 1910. gadā ar pirmās šķiras diplomu. Studiju laikā darbojies Pēterburgas latviešu laikrakstos, vēlāk publicējies daudzos specializētos žurnālos. No 1915. līdz 1916. gadam Pēterburgā lasījis lekcijas latviešu auditorijai vispārizglītojošos kursos.
1917. gada septembrī ievēlēts par valsts tiesību docentu Omskas politehniskā institūta ekonomiskajā nodaļā (citos avotos — Tomskas politehniskajā institūtā), līdz 1920. gadam tur lasot lekcijas.

Pēc Latvijas brīvības cīņu noslēguma atgriezās dzimtenē, 1920. gadā kļuva par Latvijas Augstskolas docentu valsts tiesībās, lasīja lekcijas administratīvajās tiesībās, Latvijas valsts tiesību kursu. Vairākkārt ievēlēts par Latvijas Universitātes Tiesību zinātņu fakultātes dekānu. 1931. gadā ieguvis Dr.iur. grādu, kļuvis par profesoru.

Bija 2. Saeimas deputāts (1925.—1928.), ievēlēts kā vienīgais pārstāvis no Radikalo demokratu partijas.
Pretrunīgi tiek vērtēta Kārļa Dišlera uzskati par Kārļa Ulmaņa  apvērsumu, ko Dišlers centies tiesiski attaisnot kā neuzdotu lietvedību.

No 1928. gada vasaras ar ģimeni pavadījis Bilstiņu muižā pie Pērses ietekas Daugavā. Sakarā ar agrāro reformu šīs muižas zeme tika piedāvāta privātai apbūvei Latvijas Universitātes pasniedzējiem, t.sk. Kārlim Dišleram un viņa brālim Ernestam Dišleram, ķīmijas profesoram.

1941. gada 14. jūnijā kopā ar sievu Minnu izsūtīts no dzīvokļa Antonijas ielā, 1947. gadā atbēdzis uz Latviju, dzīvoja kopā ar sievu Minnu un meitu Ilgu Siguldā. 1949. gadā beigās tika apcietināts un 1950. gadā deportēts atpakaļ uz Sibīriju, kur mira 1954. gadā.

Bibliogrāfija 
Daiļiteratūra:
 Apeņu lapene, 1900 (dzeja prozā)
 Velgansārtie mirkļi, 1905 (dzejoļu krājums)
Nozīmīgākie darbi tiesību zinātnē:
 Anglijas parlamenta vēsture
 Demokrātiskas valsts iekārtas pamati, 1. izdevums 1921.g., 2. izdevums 1931.g.
 Latvijas valsts varas orgāni un viņu funkcijas, 1925, pārizdots 2004
 Ievads Latvijas valststiesību zinātnē, 1930
 Ievads administrātīvo tiesību zinātnē : administrātīvo tiesību kursa vispārīgā daļa, 1938

Atsauces un piezīmes 

1878. gadā dzimušie
1954. gadā mirušie
Saldus novadā dzimušie
Latvijas Radikālo demokrātu partijas politiķi
2. Saeimas deputāti
Latvijas tiesību zinātnieki
Latvijas publicisti
Latvijas Universitātes darbinieki
Triju Zvaigžņu ordeņa komandieri
Atzinības krusta komandieri
Padomju represiju upuri