Augustīniešu ordenis

Augustīnieši () ir neoficiāls, taču sarunvalodā vispārpieņemts apzīmējums vairākiem katoļu mūku ordeņiem un kongregācijām, kuru dzīvesveidu regulē t.s. "Sv. Augustīna statūti" (senākie augustīniešu statūti, kuru pamatā ir sv. Augustīna koncepcijas, ir radīti VIII gs., un XI gs. papildināti ar nosacījumu mūkiem dzīvot vienkopus klosteros).

Divi pamatvirzieni:
 Augustīnieši kanonoķi (The Canons Regular of Saint Augustine, CRSA);
 statūtu jeb melnie (pēc habita krāsas);
 premonstranti jeb baltie.
 Augustīnieši brāļi vientuļnieki (Ordo Eremitarum Sancti Augustini, OESA), vientuļnieku ordenis, kuru izveidoja 1256. gadā;
 augustīnieši baskāji (Ordo Eremitarium Discalceatorum, OEDSA, 1620. g.);
 apcerētāji jeb augustīnieši rekolekti (Ordo Recollectorum Sancti Augustini, ORSA, 1912. g.).

Vēsture 

1256. gadā pāvests Aleksandrs IV, apvienojot vienā kongregācijā vairākas vientuļnieku kopienas (t.sk. sv. Augustīna izveidoto Tagastes kopienu), izveidojot centralizētu vadību ar ģenerālprioru priekšgalā un 4 provinciāliem (Itālijas, Spānijas, 2 Francijas). Ordenim tika piešķirta virkne privilēģiju, t.sl. juridiskā imunitāte, kā arī ieviesta tradīcija, ka Vatikāna bibliotēku vada, kā arī paša pāvesta biktstēvi ir tieši no augustīniešu vidus.

Ordeņa uzplaukums vērojams XIV gs., kad tas apvienoja aptuveni 2000 vīriešu un 300 sieviešu klosteru. Vājā centralizācija veicināja arī turpmāku mazo kongregāciju atdalīšanos un šķelšanos. Reformācijas laikā ievērojams skaits augustīniešu pievērsās protestantismam.

1580. gadā Ordeņa regulu paplašināja, un turpmāk ģenerālpriors dzīvoja Romā, tam palīdzēja t.s. definatoru (padomnieku) kolēģija, ik pa 6 gadiem kopā sanāca lielkapituls (ar tiesībām atcelt no amata ģenerālprioru un tā vietā ievēlēt citu).

Mūsdienās Ordenī ir aptuveni 4000 locekļu.

Pazīstami augustīnieši 

 Eižens IV (pāvests) (1383—1447).
 Mārtiņš Luters (1483—1546), Reformācijas aizsācējs.
 1865. gadā Brno augustīniešu klostera mūks Gregors Mendelis (1822—1884) publicē pētījumu par iedzimtības likumiem, liekot pamatus zinātnes nozarei, ko vēlāk sāka dēvēt par ģenētiku.

Augustīniešu darbība Latvijas teritorijā 

Pirmais zināmais augustīnietis, kurš ieradās mūsdienu Latvijas teritorijā kopā ar Lībekas tirgotājiem pēc 1163. gada, un dažus gadus pirms 1184. gada no Polockas kņaza Voldemara dabūja atļauju sprediķot Daugavas piekrastes lībiešiem (līviem), bija priesteris Meinhards, kanoniķis Zēgebergas augustīniešu kora kungu klosterī Holšteinā (Canonicus regularis ordini beati Augustini). 1185.—1186. gadā viņa vadībā uzcēla Sv. Marijas baznīcu Ikšķilē (vecākā baznīca Livonijā) un nodibināja augustīniešu klosteri.

Ārējās saites 

 International Order of St. Augustine
 Augustinians in Canada
 www.augnet.org
 International Order of St. Augustine
 Text of the Rule of St. Augustine
 Catholic Encyclopedia entry for the "Hermits of St Augustine"
 Catholic Encyclopedia entry for "Canons and Canonesses Regular"
 Canons Regular of the Immaculate Conception
 The Augustinian Recollects
 Augustinian nuns (America)
 Augustinian nuns at Santo Quattro, Rome, Italy
 Augustinian nuns at Cascia, Italy
 List of Augustinian Saints
 Augustinian Missionary Sisters
 Italian language site of the Discalced Augustinians
 Augustines of the Mercy of Jesus
 Augustinian friars in Britain
 Augustinian friars in Ireland
 Brothers Hospitallers of St John of God
 Augustinian Canons of Stift Klosterneuburg in Austria
 Order of the Hermit Friars of St. Augustine (O.S.A.)
 The Society of Saint Augustine (S.S.A.) 
 Augustinians in Brazil (Portugese language)
 Augustinians of the Midwest
 Augustinians of the East Coast, Province of St. Thomas of Villanova
 Order of Augustinians of the Immaculate Heart of Mary, Independent Catholic
 One Mind, One Heart — Augustine's Spirituality of Religious Life
 Catholic Encyclopaedia article

 
Romas katoļu ordeņi un kongregācijas
Romas katoļu mūku ordeņi