Kārlis Kellers

Kārlis Aleksandrs Kellers (;  — ) bija vācbaltu izcelsmes Latvijas luterāņu mācītājs un politiķis. Bijis Tautas padomes loceklis, Satversmes sapulces, 1.,  2. un 4. Saeimas deputāts, pārstāvējis Vācbaltu demokrātu partiju.

Dzīvesgājums 
Dzimis  (pēc vecā stila — ) Rīgā, Doma baznīcas virsmācītāja (no 1886) Vilhelma Kellera ģimenē.
Mācījās Rīgas pilsētas ģimnāzijā. No 1890. līdz 1894. gadam studēja Tērbatas Universitātē, kur ieguva kandidāta grādu teoloģijā. Pēc tam bija mācītāja palīgs Smiltenē un Kandavā. Kellers Rīgā septiņus gadus kalpoja kā cietumu mācītājs, strādāja par skolotāju. 1897. gada decembrī salaulāja Raini un Aspaziju.

Kārlis Kellers pasniedza ticības mācību Rīgas pilsētas reālskolā. Bija Diakonisu nama rektors un mācītājs, no 1913. līdz 1920. gadam — Rīgas Sv. Pētera baznīcas virsmācītājs. 1927. gada oktobrī ieguva teoloģijas doktora grādu Leipcigas Universitātē.

1918. gada decembrī kļuva par izglītības ministra biedru Pagaidu valdībā. 1919. gada jūlijā sāka piedalīties Tautas padomes sēdēs, bija Latvijas minoritāšu skolu autonomijas likuma galvenais autors. Kā Vācbaltu demokrātu partijas pārstāvis ievēlēts Satversmes sapulcē, 1. un 2. Saeimā, tādējādi Latvijas parlamentā darbojoties no 1920. līdz 1928. gadam. 1933. gada oktobrī ieguva deputāta mandātu 4. Saeimā pēc tam, kad no tā atteicās Vilhelms fon Firkss. Saeimā strādāja līdz tās atlaišanai 1934. gada maijā.

Miris Rīgā .

Apbalvojumi 
Apbalvots ar III šķiras Triju Zvaigžņu ordeni.

Atsauces 

1868. gadā dzimušie
1939. gadā mirušie
Rīgā dzimušie
Vācbaltieši
Latvijas luterāņu garīdznieki
Vācbaltu demokrātu partijas politiķi
Tautas padomes locekļi
Satversmes sapulces deputāti
1. Saeimas deputāti
2. Saeimas deputāti
4. Saeimas deputāti
Tartu Universitātes absolventi
Triju Zvaigžņu ordeņa komandieri