Natālija Draudziņa

Natālija Anete Draudziņa (dzimusi , mirusi ) bija latviešu pedagoģe, izglītības darbiniece.

Dzīvesgājums 
Dzimusi 1864. gadā Jonišķos Kauņas guberņas latviešu zemnieku ģimenē. Septiņu gadu vecumā viņa zaudēja tēvu, pēc pārcelšanās uz Kurzemes guberņu mācījās Mežotnes pirmsskolā, privātā Bauskas augstākajā meiteņu skolā, Rīgas Lomonosova sieviešu ģimnāzijā, pēc tās beigšanas nokārtoja mājskolotājas eksāmenus Tērbatas mācību apgabala eksaminācijas komisijā.

1887. gadā viņa nodibināja Jelgavas proģimnāziju, bet 1895. gadā – privātu četrklasīgu otrās šķiras meiteņu skolu Rīgā, kas 1910. gadā tika pārdēvēta par Natālijas Draudziņas ģimnāziju. Pirmā pasaules kara laikā skola 1915. gadā tika evakuēta uz Krieviju, taču Draudziņas jaunkundze nokārtoja skolas pārcelšanu uz Tērbatu. 
1918. gada aprīlī Natālija Draudziņa kopā ar savu mācību iestādi atgriezās Latvijā, 1919. gada sākumā skolu nacionalizēja Stučkas valdība. Skola savu darbību atkal atsāka 1919. gada rudenī. Bermontiādes laikā piedalījās Latvijas brīvības cīņās Sieviešu korpusā, par ko 1933. gadā saņēmusi piemiņas medaļu.

Pēc Latvijas okupācijas 1940. gadā skolu nacionalizēja un Draudziņu atbrīvoja no skolas direktores amata, tomēr saglabāja "goda direktrises" titulu un dzīvokli skolas ēkā.
Mirusi , apbedīta Torņakalna kapos.

Apbalvojumi 
 Triju Zvaigžņu ordenis, IV šķira (1926)

Atsauces 

1864. gadā dzimušie
1949. gadā mirušie
Latvijas pedagogi
Triju Zvaigžņu ordeņa virsnieki