Privatizācija Latvijā

Privatizācija Latvijā norisinājās pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas. Padomju Savienībā, kurā Latvija bija iekļauta, īpašums piederēja valstij. Pēc neatkarības atgūšanas bija nepieciešamība pēc privātīpašuma, lai veiksmīgi īstenotu tirgus ekonomiku (veidotos un attīstītos uzņēmējdarbība un piesaistītu ārvalstu investorus). Pirmo reizi šis jēdziens minēts un parādījies kā politisks uzstādījums Latvijas Tautas frontes 2. kongresa sagatavotajā programmā.
Privatizācija Latvijā vērtējama gan pozitīvi (mazo uzņēmumu privatizācija, darbinieku apbalvošana ar akcijām uzņēmumā), gan negatīvi (lielo uzņēmumu privatizācijas process, atlīdzināšanas privātpersonām jautājums). 
Privatizācijai var izdalīt divus posmus - decentralizētā privatizācija (līdz 1994. gadam) un centralizētā privatizācija (no 1994. gada).

Decentralizētā privatizācija 
No 1991. gada līdz 1994. gadam Latvijā norisinājās decentralizēta privatizācija. Šo procesu regulēja 18 dažādi likumi un papildus tiem arī citi pakārtoti tiesiskie akti. Šajā laika posmā notikusī privatizācija valstij finansiālā izteiksmē ir sniegusi maz, privatizācijas fondā ieskaitīti 9,6 miljoni latu. Būtiskākais ieguvums no šī privatizācijas posma ir veiksmīgi darbojošies uzņēmumi, kuru darbība sniedz ieguldījumu valsts tautsaimniecībā (piemēram, A/S Laima, A/S Uzvara, A/S Rīgas vīni, u.c.). Tomēr tiek uzskatīts, ka šis privatizācijas periods Latvijā ir bijis neveiksmīgs - necaurspīdīgs un haotisks. Privatizācijas veidi šajā laikā bija noma ar izpirkuma tiesībām vai pirkšana par brīvi konvertējamu ārvalstu valūtu līdz lata ieviešanai. Līdz 1994. gadam privatizēt varēja tikai tos objektus, kas bija pēc 1940. gada 17. jūnija pilnīgi no jauna uzcelti un tādus objektus, kas līdz tam bija valsts vai pašvaldību īpašumā.

Centralizētā privatizācija 

No 1994. gada privatizācija Latvijā notika centralizēti. 1994. gada 22. aprīlī tika izveidota Privatizācijas aģentūra, kuras darbība ir nodrošināt valsts īpašuma objektu privatizāciju. Pēc tās izveides sāka darboties uz sertifikātiem balstīta privatizācija, līdzīga kā Igaunijā. Viena sertifikāta vērtība atbilda 0,5 kvadrātmetru celtniecības vidējām izmaksām, ko Ministru kabinets noteica 28 latu apmērā. Sertifikātus izsniedza Latvijas iedzīvotājiem par Latvijā nodzīvotajiem gadiem, politiski represētajām personām un nelikumīgi atņemto īpašumu īpašniekiem. Šajā privatizācijas posmā privatizēta lielākā daļa īpašumu. Līdz 2004. gada sākumam privatizācijas ieņēmumi bija 300,83 miljoni latu naudā un 1426 miljoni latu sertifikātos. Privatizācijas nobeigumu datē ar 2005. gada 1. septembri, kad stājās spēkā „Valsts un pašvaldību īpašuma privatizācijas un privatizācijas sertifikātu izmantošanas pabeigšanas likums”, kas nosaka konkrētā privatizācijas posma noslēgumu.

Privatizācijas sertifikātu izmantojums 2005. gada 1. novembrī 

Pēc privatizācijas procesa Latvijā 75% iekšzemes kopprodukta veidojas privātajā sektorā, kurā (2005. gada nogalē) tika nodarbināti 74% ekonomiski aktīvo iedzīvotāju. Bez tam, trešdaļa Latvijas iedzīvotāju privatizācijas ceļā ir ieguvuši īpašumu (nekustamo īpašumu, akcijas uzņēmumos).

Dzīvojamais fonds Latvijā (milj. kvadrātmetri)

Atsauces

Ārējās saites 
Privatizācijas aģentūras mājas lapa

Privatizācija
Latvijas vēsture‏‎