Ernsts fon Rasburgs

Ernsts fon Rasburgs vai Raceburgas Ernests (, latīņu: Ernestus von Rassburch) bija Livonijas ordeņa mestrs no 1274. gada līdz 1279. gada 5. martam, kad krita Kaujā pie Aizkraukles.

Dzīvesgājums 
Cēlies no Raceburgas pilsētas (20 km uz dienvidiem no Lībekas) rātskungu dzimtas. Pēc tam, kad mestrs Valters no Nordekes slimības dēļ aizbrauca uz Vāczemi, Vācu ordeņa lielmestrs Hartmanis no Heldrungenes (Hartmann von Helderungen) 1274. gadā par mestru iecēla brāli Ernestu, kurš "saviem draugiem atspaids bija, bij pazemīgs un pieklājīgs, un savai zemei uzticīgs un turējās pie taisnības, kamēr vien mestrs bija tas." 

1275. gadā ordeņa mestrs Ernsts, lai nostiprinātos iekarotajās latgaļu zemēs un kotrolētu tirdzniecības ceļus pa Daugavu, senajā latgaļu Naujenes pilskalnā uzcēla Vec-Daugavpils pili (Duneburc). 1277.gadā lietuviešu dižkunigaitis Traidens veselu mēnesi nesekmīgi centās iekarot Daugavpili. 1278. gadā mestrs Ernsts uzbruka senajai Lietuvas galvaspilsētai Kernavei, bet atceļā pie Aizkraukles viņa armiju sakāva lietuviešu karaspēks, kaujā krita arī pats mestrs.

Par mestra vietas izpildītāju palika Livonijas landmaršals Gerhards no Kacenellenbogenes (Gêrhart von Katzenellenbogen), kas 1280. gada krita Nameiša gūstā.

Rusova Livonijas hronika

Atsauces 

13. gadsimtā dzimušie
1279. gadā mirušie
Livonijas ordeņa mestri
Valdnieki Latvijas teritorijā