Nobela prēmijas laureāti ekonomikā

Nobela prēmija ekonomikā, oficiāli zināma arī kā Zviedrijas Riksbankas prēmija ekonomikas zinātnēs Alfrēda Nobela piemiņai (), no 1969. gada tiek piešķirta katru gadu. To pasniedz Zviedrijas Karaliskā Zinātņu akadēmija pētniekiem ekonomikas jomā. Pirmā prēmija tika pasniegta 1969. gadā norvēģim Ragnāram Frišam un nīderlandietim Janam Tinbergenam. Katrs laureāts saņem medaļu, diplomu un naudas balvu, kas katru gadu mainās. 1969. gadā Ragnārs Frišs un Jans Tinbergens kopā saņēma 375 000 SEK (kas pēc vērtības līdzinās 2 871 041 SEK 2007. gada decembrī). Nobela prēmija ekonomikā tiek pasniegta Stokholmā ikgadēja ceremonijā, kas notiek 10. decembrī (Alfrēda Nobela nāves dienā). Šī ir augstākā balva, ko iespējams saņemt ekonomikā.

Daži fakti 
 Alfrēds Nobels nebija paredzējis piešķirt Nobela prēmiju ekonomikā. To 1969. gadā dibināja un sāka finansēt Zviedrijas valsts banka, kuru tradicionāli vada konservatīvi ekonomisti, tāpēc vairākkārt prēmijas laureātu izvēle ir kritizēta par tīšu neoliberālisma veicināšanu.
 Līdz 2007. gadam 9 prēmijas ir pasniegtas makroekonomikas jomā, vairāk nekā jebkurā citā ekonomikas jomā.
 Visvairāk Nobela prēmijas laureātu ekonomikā ir no Čikāgas Universitātes — kopumā 32 laureāti (līdz 2019. gadam).
 Nobela prēmiju ekonomikā saņēmušas tikai 2 sievietes: Elinora Ostroma (2009) un Estere Diflo (2019).
 Jaunākā laureāte, kas saņēmusi Nobela prēmiju ekonomikā, ir Estere Diflo (2019), kurai apbalvošanas brīdī bija 46 gadi.
 Vecākais laureāts, kas saņēmis Nobela prēmiju ekonomikā, ir Leonīds Hurvičs (2007), kuram apbalvošanas brīdī bija 90 gadi.
 Līdz 2023. gadam 55 prēmijas pasniegšanas ceremonijās prēmija pasniegta 93 personām.

Laureāti

1969—1970

1971—1980

1981—1990

1991—2000

2001—2010

2011—2020

2021—pašlaik

Atsauces 

 
Uzskaitījumi