Fricis Virsaitis

Fricis Virsaitis (zināms arī kā Fricis Eltermanis;  — ) bija Latvijas armijas ģenerālis. Lāčplēša Kara ordeņa kavalieris.

Dzīvesgājums 
Dzimis Bukaišu pagastā, laukstrādnieku Viļa Eltermaņa ģimenē. 1903. gadā brīvprātīgi iestājās Krievijas impērijas armijā. 1904. gadā mēģināja iestāties Viļņas kara skolā, bet tas neizdevās. Turpināja dienestu kā apakšvirsnieks. Piedalījās Krievijas—Japānas karā (1904.—1905.). 1906. gadā iestājās Tiflisas (tag. Tbilisi) kara skolā, kuru pabeidza 1909. gadā. 

Pirmā pasaules kara laikā dienēja 113. Starajas Rusas kājnieku pulkā. 1916. gadā nomainīja savu uzvārdu Eltermanis uz Virsaitis. Dienestu Krievijas impērijas armijā beidza kā kapteinis. 

1918. gada decembrī mobilizēts Petrogradā, Sarkanajā armijā kā militārais speciālists. Bija Padomju Latvijas armijas 3. strēlnieku brigādes apgādes priekšnieks. Sarkanās armijas pusē piedalījies cīņās Latvijā. 
 (Rīgā) dezertēja no Sarkanās armijas un iestājās Latvijas armijā kā kapteinis. No  līdz oktobrim piedalījās 6. Rīgas kājnieku pulka formēšanā. Bermontiādes laikā No oktobra līdz novembrim komandēja bataljonu 6. Rīgas kājnieku pulkā, piedalījās Pārdaugavas atbrīvošanas kaujā pie Zolitūdes stacijas, par ko viņu vēlāk apbalvoja ar Lāčplēša kara ordeni. 
1919. gada novembrī sāka komandēt Instruktoru bataljonu. 
1920. gadā viņu paaugstināja par pulkvežleitnantu. 

1921. gadā izteica vēlēšanos palikt Latvijas armijā. Šī gada augustā beidza Instruktoru bataljona komandēšanu, un iecelts par 5. Cēsu kājnieku pulka komandieri. 1923. gadā paaugstināts par pulkvedi. 1930. gadā pabeidza Virsnieku 8 mēnešu kursus. No  līdz  iecelts par 2. Vidzemes kājnieku divīzijas komandiera vietnieku. Paaugstināts par ģenerāli. 14. novembrī kļuva par 2. Vidzemes divīzijas komandieri un Rīgas garnizona priekšnieku. Bijis latviešu studentu korporācijas Vendia biedrs.

Pēc Latvijas okupācijas,  Latvijas armiju pārdēvēja par Latvijas Tautas armiju, un ar tikko ieceltā komandiera Roberta Kļaviņa pavēli par 2. Vidzemes kājnieku divīzijas komandieri iecēla pulkvedi Jāni Liepiņu. Pēc tam ar Augusta Kirhenšteina pavēli Nr. 7 Frici Virsaiti  atvaļināja no dienesta (par iemeslu minot vecumu). 

Virsaitis pārcēlās no Rīgas uz Smārdes pagastu, kur viņam piederēja saimniecība "Virsaiši". 1941. gada jūnijā arestēts kopā ar ģimeni, un  izsūtīts uz PSRS. 1942. gada notiesāts uz 8 gadiem soda nometnēs Vjatkā (Kirovas apgabalā), kur  mira.

Apbalvojumi 
 Staņislava ordenis (II un III šķiras)
 Annas ordenis (II, III un IV šķiras)
 Lāčplēša Kara ordenis (III šķiras)
 Triju Zvaigžņu ordenis (II un III šķiras)
  Viestura ordenis I šķira (1939)
 Aizsargu Nopelnu krusts
 Igaunijas Ērgļa ordenis
 Zviedrijas Šķēpa ordenis (II šķiras)

Atsauces

Ārējās saites 
 LKOK biogrāfija
 Uz 50 mūža gadiem (Latvijas Kareivis)
 Īsa biogrāfija 
 Virsaitis Fricis (Generals from Latvia) 

Latvijas ģenerāļi
Lāčplēša Kara ordeņa kavalieri
Triju Zvaigžņu ordeņa lielvirsnieki
Triju Zvaigžņu ordeņa komandieri
Viestura ordeņa lielkrusta komandieri
Padomju represiju upuri
Dobeles novadā dzimušie