Badmintons

Badmintons ir sporta veids, kurā divi spēlētāji (vienspēlēs) vai divu spēlētāju komandas (dubultspēlēs) izmanto stīgotu raketi, lai pāri tīklam pretinieka pusē pārsistu īpašu bumbiņu, kura sastāv no korķa gala un 16 spalvām. Sporta veida pirmsākumi datējami ar 18. gadsimta vidu, tas savu attīstību uzsāka Britu Indijā. Šo sporta veidu starptautiski pārvalda Pasaules badmintona federācija (Badminton World Federation, BWF).

Spēles laukums 

Badmintona spēles tiek aizvadītas sporta zālē, jo, spēlējot laukā, pat mazākās gaisa plūsmas var ietekmēt bumbiņas lidojumu. Zāles minimālais augstums no grīdas līdz griestiem ir 5 metri. Ja izspēles laikā bumbiņa pieskaras griestiem vai griestu konstrukcijai, tad tā ir kļūda.

Spēles laukums ir līdzīgs tenisa laukumam, bet tikai ar daudz mazākiem izmēriem. Spēles laukums ir taisnstūrveida, kura izmēri ir 13,40 m un 6,10 m. Laukumu uz pusēm sadala tīkls. Tīkla augstumam laukuma centrā jābūt 1,524 m virs laukuma virsmas un 1,55 m virs dubultspēļu līnijas. Laukuma līnijas ir 4 cm platas.

Badmintons olimpiskajās spēlēs 
. gada olimpiskajās spēlēs badmintons bija demonstrācijas sporta veids. . gada spēlēs bija izrādes (exhibition) sporta veids. Kopš . gada badmintons oficiāli ir viens no olimpiskajiem sporta veidiem. Pirmajās spēlēs (1992) tika sadalīti četri medaļu komplekti (nebija jauktās dubultspēles), bet kopš 1996. gada spēlēm tiek sadalīti pieci medaļu komplekti: vīriešu un sieviešu vienspēlēs, dubultspēlēs un jauktajās dubultspēlēs.

Pēc . gada olimpiskajām spēlēm visvairāk medaļu badmintonā ir ieguvusi Ķīna (18 zelta, 8 sudraba un 15 bronzas medaļas). Tālāk seko Indonēzija (7 zelta, 6 sudraba un 6 bronzas) un Dienvidkoreja (6 zelta, 7 sudraba un 6 bronzas).

Olimpiskajās spēlēs nekad nav piedalījušies Latvijas badmintonisti, toties Igaunija un Lietuva ir tikusi pārstāvēta.

Skatīt arī
 Spīdmintons

Atsauces

Ārējās saites 

 Pasaules badmintona federācija
 Badmintona noteikumi (Latvijas badmintona federācija)