Ieva Akuratere

Ieva Akuratere (dzimusi  Rīgā) ir latviešu dziedātāja, dziesmu autore, aktrise un politķe. Pazīstama kā rokgrupas "Pērkons" soliste. I. Akuratere bija 13. Saeimas deputāte pārstāvot partiju "Konservatīvie".

Biogrāfija 
I. Akuratere ir teātra zinātnieces Līvijas Akurateres un aktiera Voldemāra Akurātera meita. Tēvs V. Akurāters ir dzejnieka un politiķa Jāņa Akurātera brāļa Pētera Akurātera dēls. I. Akuratere ir beigusi Rīgas 23. vakara vidusskolu (1976) un Liepājas teātra 2. studiju (1977).

Aktrises karjera 
No 1974. līdz 1978. gadam I. Akuratere bija Liepājas teātra aktrise, starp lomām nozīmīgākā ir viņas loma Imanta Kalniņa rokoperā "Ei, jūs tur!" (1977), vēlāk šo lomu Ieva atveidoja arī "Pērkona" versijā 1984. gadā kopā ar Raimondu Bartaševiču un 1986. gadā televīzijas iestudējumā kopā ar Igoru Siliņu.

No 1978. līdz 1980. gadam I. Akuratere strādāja Operetes teātrī, tur piedalījās Zigmara Liepiņa mūziklā "Iedomu spoguļi" (1978). Pēc vairākiem gadiem viņa operetes aktrises ampluā atgriezās Dailes teātra izrādē F. Lehāra operetē "Mana skaistā lēdija" (1998), savukārt Daugavpils teātrī piedalījās Jura Kulakova muzikālajā izrādē "Čigāns sapnī" (2002).

Muzikālā darbība 
Kopš 1981. gada I. Akuratere ar pārtraukumiem ir rokgrupas "Pērkons" soliste, kā arī uzstājas ar tautas mūzikas programmām. 1986. gadā viņa neilgu laiku dziedāja "jaunā viļņa" grupā "K. Remonts".

Tautas mūzika padarīja I. Akurateri par Atmodas laika slavenību pēc leģendārā B. un A. Ritmaņu dziesmas "Manai tautai" neplānotā izpildījuma festivālā "Liepājas dzintars" 1988. gadā. Citas populāras dziesmas tolaik bija "Reiz zaļoja jaunība" (J. Kulakovs, E. Veidenbaums, 3. vieta, Mikrofona aptauja 1988) un "Varbūt" (U. Stabulnieks, G. Godiņš, 5. vieta, Mikrofona aptauja 1989). 1988. gadā "Pērkona" sastāvā dziedātā "Zaļā dziesma" kļuva par vides aizsardzības entuziastu iecienītu dziesmu.

1990. gadu sākumā "Pērkona" jaunrade apsīka, 1993. gadā tika izdots pēdējais I. Akurateres dziedātais hits "Kāzas", kas iekļuva Mikrofona aptaujas populārāko dziesmu divdesmitniekā.

I. Akuratere sadarbojās arī ar daudziem citiem muzikālajiem projektiem — 1986. gadā, "Pērkona" otrā aizlieguma laikā, viņa uz brīdi pievienojās grupai "K. Remonts", 1989. gadā iesaistījās latviešu popmūzikas dīvu projektā "Dāmu pops", kā arī ierakstīja dziesmas kopā ar "Nebijušu sajūtu restaurēšanas darbnīcu". Deviņdesmitajos gados viņa nodibināja grupu "Simulācija", kurā dziedāja pašas sacerētas dziesmas. Pēdējos gados I. Akuratere darbojas eksperimentālā tautas mūzikas projektā "Lidojošais paklājs", kurā sitamos instrumentus spēlē viņas dēls Matīss.

Saņēmusi Jāņa Ivanova prēmiju (1990) un IV šķiras Triju Zvaigžņu ordeni (1999).

Politiskā darbība 
1993. gadā I. Akuratere iesaistījās politikā, kandidējot 5. Saeimas vēlēšanās no "Tēvzemei un Brīvībai" saraksta, taču netika ievēlēta. 2009. gadā kā "Pilsoniskās savienības" biedre ievēlēta Rīgas domē, kur darbojās visu sasaukumu līdz 2013. gadam. 2010. gadā kandidēja arī 10. Saeimas vēlēšanās no apvienības "Vienotība", kurā iesaistījās "Pilsoniskā savienība", bet ievēlēšanai pietiekošu vēlētāju atbalstu neguva.

13. Saeimas vēlēšanās I. Akuratere kandidēja no Jaunās konservatīvās partijas saraksta un sākotnēji atkal netika ievēlēta. 2022. gada martā viņa ieguva 13. Saeimas deputātes mandātu, stājoties to nolikušā Jura Juraša vietā. Kandidēja arī 14. Saeimas vēlēšanās, taču "Konservatīvo" saraksts nepārvarēja 5% barjeru.

Diskogrāfija

Bibliogrāfija 
 Ieva Akuratere, Amanda Aizpuriete, Daiga Mazvērsīte. Manai tautai: Ieva Akuratere. Rīga: Pētergailis, 2007.

Atsauces 

1958. gadā dzimušie
Latviešu dziedātāji
Rīgā dzimušie
13. Saeimas deputāti
Rīgas domes deputāti (2009—2013)
Triju Zvaigžņu ordeņa virsnieki
Jaunās konservatīvās partijas politiķi