Adrenalīns

Adrenalīns jeb epinefrīns ir hormons, neiromediators un arī zāles, kas ir iesaistītas iekšējo orgānu funkciju (piemēram, elpošanas) regulēšanā. Adrenalīnu parasti ražo gan virsnieru dziedzeri, gan neliels skaits neironu, kuri atrodas iegarenās smadzenēs. Stresa situācijās tas izdalās virsnieru dziedzeros. Tam ir svarīga loma reakcijā cīņā-vai-bēgšanā, palielinot asins plūsmu muskuļos, sirds asins daudzuma izvadi (paātrina sirdsdarbību), iedarbojoties uz sirds SA mezglu, acu zīlīšu paplašināšanās reakciju un cukura līmeni asinīs. Tas arī sašaurina asinsvadus un rada citas izmaiņas orgānu darbībā, lai nodrošinātu organisma funkcionēšanu stresa apstākļos. Adrenalīns paaugstina glikozes līmeni asinīs, veicina glikogēna noārdīšanos līdz pienskābei, kā arī tauku noārdīšanos līdz glicerīnam un taukskābēm, lai iegūtu papildu enerģiju organisma vajadzībām. Tas tiek darīts, saistoties ar alfa un beta receptoriem. Adrenalīns ir sastopams daudzos dzīvniekos un dažos vienšūnas organismos.

Poļu fiziologs Napoleons Cibulskis pirmo reizi izolēja adrenalīnu 1895. gadā un mūsdienās sintētiskais adrenalīns tiek izmantots arī kā ārstniecības līdzeklis.

Ķīmiskā uzbūve 
Adrenalīns pieder pie kateholamīniem un tā ķīmiskais nosaukums ir L-1(3,4-dioksifenil)-2-metilaminoetanols.

Skatīt arī 
 Noradrenalīns
 Adrenohroms
 Adrenoreceptori

Atsauces 

Hormoni
Neiromediatori