Rietumromas impērija

Rietumromas impērija bija Romas impērijas rietumu daļa pēc Diokletiāna 285. gadā veiktās dalīšanas, impērijas otra daļa bija Austrumromas impērija, kas mūsdienās labāk pazīstama kā Bizantijas impērija.

Rietumropas impērija pastāvēja periodiski dažādos starp 3. un 5. gadsimtu. Teodosijs I bija pēdējais apvienotās Romas impērijas imperators. Pēc viņa nāves 395. gadā tā tika sadalīta starp viņa dēliem: Arkādiju un Honoriju, kuri kļuva attiecīgi par Austrumromas un Rietumromas imperatoriem. Rietumu imperatori nokļuva atkarībā no ģermāņu karavadoņiem.
Rietumromas impērija oficiāli beidza pastāvēt  pēc Romula Augustula (pēdējais de facto imperators) atteikšanās no varas, neoficiāli — pēc Jūlija Nepa (pēdējais de jure imperators) nāves 480. gadā.

Tetrarhijas perioda imperatori 

 Maksimiāns (Marcus Aurelius Valerius Maximianus, 286 - 305), Austrumromas līdzvaldnieks Diokletiāns,  
 Konstancijs I Bālais (Hlors) (305-306), Austrumromas līdzvaldnieks Galērijs (305 - 311)
 Licīnijs (Flavius Galerius Valerius Licinianus Licinius, 308 - 324) un Maksimīns Daija (Gaius Valerius Maximinus Daia, 308 - 313), Austrumromas līdzvaldnieks Konstantīns I (306 - 337). Pēc kļūšanas par vienīgo imperatoru Konstantīns pārcēla atkalapvienotās Romas impērijas galvaspilsētu uz Bizantijas pilsētu, ko pārdēvēja par Konstantinopoli.

Imperatori pēc 395. gada 
 Honorijs (Flavius Augustus Honorius, 395 - 423), līdzimperators Konstancijs III (Flavius Constantius, 421)
 Valentiniāns III (Placidus Valentinianus, 423 - 455) 
 Petronijs Maksims (Petronius Maximus, 455)
 Avits (Eparchius Avitus, 456 - 457)
 Majorāns (Iulius Valerius Maiorianus, 457 - 461)
 Lībijs Severs (Libius Severus, 461) - 465)
 Antēmijs (Procopius Anthemius, 467 - 472)
 Olibrijs (Anicius Olybrius, 472)
 Glicerijs (Glycerius, 473 - 474)
 Jūlijs Nepots (Iulius Nepos, 474 - 475/480) pēdējos gados valdīja vienīgi Dalmācijas provincē
 Romuls Augustuls (Romulus Augustus, 475 - 476)

Ārējās saites 

 Roman-Empire