Polockas Eifrosīnija

Polockas Eifrosīnija (; dzimusi starp 1101. un 1105., mirusi 1173.) bija Vitebskas kņaza Svjatoslava Vseslaviča meita, kas iestājās klosterī un veltīja savu dzīvi kristietības izplatīšanai Polockas kņazistē. 1910. gadā Krievijas Pareizticīgo baznīca kanonizēja Polockas Eifrosīniju par svēto.

Dzīvesgājums 
Dzimusi 12. gadsimta sākumā kā Vitebskas kņaza meita Predslava. 12 gadu vecumā viņa nolēma iestāties klosterī un pieņēma vārdu Eifrosīnija. Sākumā Eifrosīnija apmetās Polockas Sofijas klostera cellē un nodevās grāmatu lasīšanai un pārrakstīšanai. Viņas laikā uzsākta Polockas hronikas rakstīšana, kas 26 nodaļās apraksta notikumus no 1104. līdz 1197. gadam.

Pēc 1127. gada Kijivas lielkņaza Mstislava Vladimiroviča karagājiena uz Polocku un tās izpostīšanas viņa nodibināja jaunu klosteri, kurā iestājās viņas māsa Gordislava un māsīca Zveņislava. Pie klostera Eifrosīnija lika uzcelt mūra baznīcu, kas pārveidotā veidā saglabājusies līdz mūsdienām. 1129. gadā viņas tēvs kņazs Svjatoslavs tika apcietināts un izsūtīts trimdā uz Cargradu, kur mira pēc 1130. gada.

No 1132. līdz 1144. gadam Polockas kņazs bija viņas brālis Vasiļko Svjatoslavičs, kas atjaunoja Polockas kņazu dinastiju, bet pēc viņa nāves sākās cīņas starp trim kņaza Vseslava "Brīnumdara" mantinieku līnijām - Vitebskas, Minskas un Druckas kņaziem. Tikai 1162. gadā Polockā varu atkal atguva Vitebskas kņazu dzimta.

Ap 1160. gadu viņai no Bizantijas tika atsūtīta Efesas Svētās Dievmātes ikona, ko uzskatīja par evaņģēlista Lūkas gleznotu. 1173. gadā viņa devās svētceļojumā uz Jeruzalemi, kur mira. Eifrosīnijas mirstīgās atliekas tika pārvestas uz Kijivu, bet 1910. gadā uz Polocku.

Literatūra 
 ЖИТИЕ ЕВФРОСИНИИ ПОЛОЦКОЙ ("Polockas Eifrosīnijas dzīve" – tulkojums krievu valodā)

Piemiņa 
1918. gadā Sv. Polockas Eifrosīnijas vārdā nosauca Kārsavas pareizticīgo baznīcu.

Ārējās saites

Piezīmes un atsauces 

Pareizticība
Baltkrievijas vēsture
Polockas kņazi
Rurika dinastija
1167. gadā mirušie
Pareizticīgo svētie