Elejas rajons

Elejas rajons bija Latvijas PSR administratīvi teritoriālā vienība. Izveidota , apvienojot bijušā Jelgavas apriņķa Augstkalnes, Elejas, Jēkabnieku, Lielplatones, Lielvircavas (daļas), Sesavas, Vilces un Zaļenieku (daļas) pagastu un Bauskas apriņķa Svitenes pagasta teritorijas. Rajona centrs bija Eleja. Rajons no 1952. līdz 1953. gadam ietilpa Rīgas apgabalā. Rajons likvidēts , tā teritoriju iekļaujot Auces, Bauskas un Jelgavas rajonos.

Administratīvi teritoriālais iedalījums 
Elejas rajonā dibināšanas brīdī ietilpa 17 ciema padomes:

Teritoriālās izmaiņas 
  no Elejas ciema izdalīts jaunizveidotais Elejas strādnieku ciemats,
  likvidēts Berķenes ciems (pievienots Ausmas, Vilces un Augstkalnes ciemiem),
  likvidēti Ābelītes (pievienots Lielplatones ciemam), Eglāju (pievienots Sesavas ciemam), Meitenes (pievienots Elejas ciemam) un Rāvāju (pievienots Abgunstes ciemam) ciemi,
  daļa Sesavas ciema teritorijas pievienota Jelgavas rajona Lielvircavas ciemam.

Uz likvidēšanas brīdi rajonā bija 1 strādnieku ciemats un 12 ciema padomes:

Rajonu likvidējot, Augstkalnes ciemu pievienoja Auces rajonam, Bērsteles un Svitenes ciemus — Bauskas rajonam, Elejas ciematu un Abgunstes, Ausmas, Elejas, Jēkabnieku, Lielplatones, Lielsesavas, Sesavas, Vilces un Zaļenieku ciemus — Jelgavas rajonam.

Atsauces 

 
Latvijas rajoni