Lāčplēsis

Lāčplēsis ir simbolisks latviešu tēls, kas ir aprakstīts literatūrā un filmās. Lāčplēša vārds un tēla elementi ir sastopami arī plašākā latviešu kultūrā. Viens no pazīstamākajiem darbiem, kurā aprakstīts Lāčplēsis, ir Andreja Pumpura varoņeposs "Lāčplēsis". Lāčplēsis ir balstīts uz latviešu teikas tēla.

Ir sastopama varoņa vārda variācija — Lāčausis. Šis vārds radies no viņa cepures lāča ausīm, viņa pārspēka slepenais avots.

Literatūra 
Pazīstamākie darbi literatūrā, kur ir aprakstīts Lāčplēša tēls, ir Andreja Pumpura eposs "Lāčplēsis", Raiņa luga "Uguns un nakts" un Māras Zālītes librets rokoperai "Lāčplēsis". Visi trīs darbi stāsta par Lāčplēsi, vīrieti ar lāča ausīm un spēku, kas ir pielīdzinājams lāča spēkam, kurš cīnās ar Tumšo bruņinieku (arī — Melno bruņinieku) Daugavas krastā. Darbība norisinās Livonijas krusta karu laikā. Citi ar Lāčpēsi saistīti tēli literatūrā ir Spīdala (arī — Spīdola), Laima (arī — Laimdota) un Kangars.

Filmas 
Par Lāčplēsi ir uzņemta 1930. gada Aleksandra Rusteiķa mēmā filma "Lāčplēsis", kā arī 2010. gada Jāņa Vingra groteska filma "Pēdējais Lāčplēsis".

Tēla vārda citas nozīmes 

11. novembris ir piemiņas diena — Lāčplēša diena — 1919. gadā Latvijas spēki uzvarēja cīņā pret Bermonta vadīto karaspēku.

Lāčplēša Kara ordenis bija Latvijas augstākais militārais apbalvojums laikā no 1920. līdz 1940. gadam.

Atsauces

Ārējās saites 
 Eduards Liniņš (2013. gada 16. jūnijs). Lāčplēsim — 125. Šīs dienas acīm. Latvijas Radio 1. Lsm.lv. Skatīts: 2016. gada 20. novembris.

Latviešu mitoloģija
Eposi
Izdomāti latviešu tēli