1346. gads

1346. gads () bija parastais gads, kas pēc Jūlija kalendāra sākās svētdienā. Eiropas vēsturē tas ir zināms kā vēlo Viduslaiku laiks. Lai arī Simtgadu karš sākās 1337. gadā, faktiski tas sākās 1346. gadā, jo abām pusēm — gan frančiem, gan angļiem — trūka līdzekļu, lai uzsāktu reālu karu.

Notikumi 
 Pavasaris: Krimā sākas Melnās nāves epidēmija.

Marts 
 18. marts —  Simtgadu karš: francūži sāk gatavoties Lamanša aizsargāšanai no angļiem.

Aprīlis 
 16. aprīlis — Skopjē tiek dibināta Serbijas cariste, par pirmo caru kļūst Stefans Dušans. Pirms pastāvēja Serbijas karaliste.

Jūlijs 
 11. jūlijs — Kārlis IV Luksemburgs kļuva par Svētās Romas imperatoru.
 11.—12. — Simtgadu karš: Edvards III Plantagenets un angļu armija šķērso Lamanšu un sāk Francijas invāziju.

Augusts 
 26. augusts:
 pēc Jana Luksemburga nāves Kārlis IV Luksemburgs kļuva par Bohēmijas karali un Luksemburgas grāfu.
 Simtgadu kara ietvaros norisinājās Kresī kauja, kurā angļi sakāva frančus un pirmo reizi Eiropā kaujā tika izmantots šaujampulveris.

Nezināms datums 
 Dānijas karalis Valdemārs IV pārdeva Livonijas ordeņa mestram Gosvinam fon Hērikem Ziemeļigauniju par  Ķelnes markām, kas atbilda aptuveni 4 tonnām sudraba.
 Aļģirda un Ķēstuta vadītais lietuviešu karaspēks bija iebrukuši Zemgalē, nopostīja Mežotnes pili.
 Osmaņu sultāns Orhans I palīdzēja Bizantijas princim Jonam VI gāzt no troņa Jonu V Paleologs, kā arī apprecēja Bizantijas princesi Teodoru.
 Otrajā Bulgārijas caristē un Austrumromas impērijā norisinājās pilsoņu kari.
 Simeons Joanovičs Lepnais kļuva par Maskavas lielkņazu.

Dzimuši 
 9. aprīlis — Mārgareta, Anglijas karaļa Edvarda III meita (mirusi 1361. gadā)

Miruši 

 26. augusts — Jans Luksemburgs (Jan Lucemburský), Bohēmijas karalis (dzimis 1296. gadā)