Anglija

Anglija (, ) ir zeme, kas ir Apvienotās Karalistes sastāvdaļa. Tā robežojas ar Skotiju uz ziemeļiem un Velsu uz rietumiem. Angliju apskalo Īrijas jūra ziemeļrietumos, Ķeltu jūra dienvidrietumos un Ziemeļjūra austrumos ar Lamanšu dienvidos, atdalot to no kontinentālās Eiropas. Lielākā daļa Anglijas aptver centrālo un dienvidu daļu Lielbritānijas salas Atlantijas okeānā. Pie Anglijas krastiem atrodas vairāk nekā 100 mazāku salu, piemēram Sili salas un Vaita.

Teritorija, kuru tagad sauc par Angliju, ir apdzīvota jau apmēram 35 000 gadu, bet savu nosaukumu tā ir aizguvusi no angļiem, vienas no ģermāņu ciltīm, kas apmetās tagadējās Anglijas teritorijā 5. un 6 gadsimtā. Anglija kļuva par vienotu valsti m.ē. 927. gadā, un kopš Atklājumu laikmeta, kas sākās 15. gadsimtā, ir būtiski ietekmējusi pārējo pasauli kultūras jomā.

Bijusī Anglijas galvaspilsēta ir Vinčestera, līdz to 1066. gadā aizstāja ar Londonu. Mūsdienās Londona ir lielākā metropole Apvienotajā Karalistē. Anglijas iedzīvotāju skaits ir aptuveni 53 miljoni iedzīvotāju, un aptuveni 84% no Anglijas iedzīvotājiem koncentrējas Londonas rajonā.

Vēsture 
 Anglijas karaliste (Kingdom of England, 927–1707)
 Lielbritānijas karaliste (Kingdom of Great Britain, 1707–1801)
 Lielbritānijas un Īrijas apvienotā karaliste (United Kingdom of Great Britain and Ireland, 1801–1927)
 Lielbritānijas un Ziemeļīrijas apvienotā karaliste (United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland, no 1927)

Ģeogrāfija 
Anglija aizņem divas trešdaļas no Lielbritānijas salas, un vairāk kā simts mazu salu apkaimē. Francija atrodas 33 kilometru attālumā, un Angliju ar to un pārējo kontinentālo Eiropu savieno Lamanša tunelis, kura garums sasniedz 50 kilometrus. Kopējā Anglijas platība sasniedz 129 720 km2. No kuriem 21% aizņem pilsētas, 8% meži, 36% ganību lauki, 30% aramzemes un 5% citas teritorijas.

Anglijai ir divas sauszemes robežas: 96 kilometru robeža ar Skotiju un 257 kilometru robeža ar Velsu. Uz rietumiem Angliju no Īrijas un Menas salas atdala Īrijas jūra, bet uz austrumiem Ziemeļjūra atdala Angliju no Dānijas, Vācijas, Nīderlandes un Beļģijas. Uz dienvidiem Lamanšs atdala Angliju no Francijas un Normandijas salām.

Lielākā daļa Anglijas teritorijas sastāv no pauguriem un līdzenumiem, ziemeļos ir kalnaini apvidi.  Uz ziemeļiem atrodas Peninu kalni, kuri sadala Anglijas teritoriju divās daļās,  austrumos un rietumos. Lielākā dabiskā osta Anglijā ir Pūla dienvidu centrālajā rajonā, kura tiek uzskatīta par otro lielāko dabisko ostu pasaulē pēc Sidnejas Austrālijā.

Garākā upe Anglijā ir Severnas upe, kas sākas Velsā un ietek Bristoles līcī. Severnas upe ir garākā upe arī Lielbritānijā. Garākā upe tikai Anglijas teritorijā ir Temza, kura plūst cauri galvaspilsētai Londonai.

Iedzīvotāji 
Ar vairāk nekā 53 miljoniem iedzīvotāju Anglija ir visapdzīvotākā Apvienotās Karalistes daļa. Anglijā dzīvo 84% no visiem Apvienotās Karalistes iedzīvotājiem. Eiropas mērogā Anglija ir 4. vietā pēc iedzīvotāju skaita, pasaulē — 25. vietā,  bet 2. vietā iedzīvotāju blīvuma ziņā (1. vietā ir Malta).

Ģenētiskie pētījumi liecina, ka 75–95% britu ir pēcteči aizvēsturiskajiem kolonistiem, kuri nāca no Ibērijas pussalas. Angļu gēni ir saglabājušies ar bijušajās kolonijās — Amerikas Savienotajās Valstīs, Kanādā, Austrālijā, Dienvidāfrikā un Jaunzēlandē.

1086. gadā, kad zemes īpašumi tika apkopoti "Pastardienas grāmatā", Anglijas iedzīvotāju skaits sasniedza 2 miljonus. Līdz 1801. gadam Anglijas iedzīvotāju skaits izauga līdz 8,3 miljoniem, bet jau 1901. gadā sasniedza 30,5 miljonus.

Krasta līnija 
Anglijai ir 4422 kilometrus gara krasta līnija, kura ir mazāk robaina nekā Skotijas krasta līnija. Ziemeļos krasts galvenokārt ir līdzens un smilšains ar daudzām kāpām. Anglijas Ziemeļjūras piekraste ir svarīga sauszemes un ūdens putnu ligzdošanas vieta. Gar Lamanša jūras šaurumu krasta līnija dienvidu piekrastē ir ar baltām stāvām klintīm, kas bieži tiek uzskatītas par vienu no Anglijas un Lielbritānijas simboliem. Pie Devonas un Kornvolas piekraste kļūst akmeņaina ar klinšainiem krastiem un daudziem maziem zvejnieku ciemiem.

Klimats 
Anglijā ir mērens klimats ar daudz nokrišņiem visu cauru gadu. Sezonas ir nestabilas, bet gaisa temperatūra, parasti, nepārsniedz +30 °C un nenokrītas zemāk par −5 °C. Valdošie vēji no Atlantijas okeāna nes mērenu, vējainu un slapju laiku. Parasti, uz austrumiem ir sausāks, bet uz dienvidiem, kas ir tuvāk Eiropas kontinentālajai daļai, ir vissiltākie laikapstākļi. Sniegputeņi Anglijā ir sastopami reti, parasti, ziemā vai agrā pavasarī. Dienvidrietumos klimats ir atšķirīgs no pārējās Anglijas, tur klimats ir maigāks, veidojot savu atsevišķo mikroklimatu. Augus, ziedus un graudaugus dienvidrietumos var sēt ātrāk nekā pārējā Anglijā un Apvienotajā Karalistē.

Augstākā reģistrētā temperatūra Anglijā ir bijusi 38,5 °C, to reģistrēja 2003. gada 10. augustā, Brogsdeilā. Zemākā reģistrētā temperatūra Anglijā ir sasniegusi −26,1 °C, tā ir reģistrēta 1982. gada 10. janvārī netālu no Birmingemas.

Skatīt arī 
 Anglijas administratīvais iedalījums

Atsauces

Ārējās saites