Kapteinis (futbols)

Komandas kapteinis futbolā ir komandas dalībnieks, kurš izvēlēts par līderi laukumā. Bieži vien tas ir viens no vecākajiem un vispieredzējušākajiem komandas dalībniekiem vai spēlētājs, kurš var individuāli ietekmēt spēles gaitu. Kapteinis parasti nēsā rokas apsēju.

Pienākumi 

Futbola noteikumos vienīgie norādītie kapteiņa pienākumi ir piedalīšanās monētas mešanā pirms spēles uzsākšanas (laukuma puses un bumbas izvēlei) un pirms pēcspēles 11 metru sitienu sērijas. Pretēji populāram uzskatam, kapteiņiem saskaņā ar spēles noteikumiem nav īpašu tiesību apstrīdēt tiesneša lēmumu. Tomēr tiesneši reizēm var pārrunāt ar komandas kapteini komandas vispārējo uzvedību. 

Iegūstot kādu trofeju, apbalvošanā tā vispirms tiek pasniegta komandas kapteinim. Kapteinis arī parasti izved komandas no ģērbtuves spēles sākumā. Kapteinim ir arī uzdevums vadīt ģērbtuvi.

Kapteinis parasti nodrošina komandas saliedētību: ja morāle ir zema, tieši kapteinis tiks izraudzīts, lai uzlabotu komandas garastāvokli.

Kapteiņi var pievienoties galvenajam trenerim, nosakot sākuma vienpadsmitnieku konkrētai spēlei. Jauniešu vai izklaides futbolā kapteinis bieži uzņemas pienākumus, kas augstākā līmenī tiktu deleģēti galvenajam trenerim.

Kluba kapteinis 

Kluba kapteini parasti ieceļ uz sezonu. Ja viņš nav pieejams vai nav izvēlēts konkrētai spēlei, vai viņam ir jāatstāj laukums, tad līdzīgus pienākumus uzņemsies kluba vicekapteinis.

Mača kapteinis ir pirmais spēlētājs, kurš paceļ trofeju, ja komanda to iegūst, pat ja viņš nav kluba kapteinis. Labs piemērs tam bija 1999. gada UEFA Čempionu līgas fināls, kad mača kapteinis Peters Šmeihels pacēla Manchester United trofeju, jo kluba kapteinis Rojs Kīns tika noraidīts. 2012. gada UEFA Čempionu līgas finālā mača kapteinis Frenks Lempards (kurš bija vicekapteinis) kopā ar kluba kapteini Džonu Teriju, kurš tika diskvalificēts, taču saņēma UEFA atļauju, pacēla Chelsea trofeju.

Klubs var iecelt divas atšķirīgas lomas: kluba kapteini, kas pārstāv spēlētājus sabiedrisko attiecību lomā, un korespondentu laukumā. Manchester United ir bijuši abi šāda veida kapteiņi: Rojs Kīns bija kluba kapteinis laukumā un ārpus tā no 1997. līdz 2005. gadam, jo ​​viņš bija regulārs starta vienpadsmitnieka spēlētājs, bet viņa pēctecis Gerijs Nevils, nomināli būdams kluba kapteinis no 2005. līdz 2010. gadam, savainojumu dēļ bija aizvadījis dažas spēles "lielajā" komandā. Viņa prombūtnes laikā par komandas kapteini laukumā tika izvēlēti citi spēlētāji (Rio Ferdinands vai vicekapteinis Raiens Gigss), piemēram, 2008. gadā UEFA Čempionu līgas finālā (Ferdinands bija kapteinis, par cik viņš spēlēja starta vienpadsmitniekā, savukārt Gigss bija aizstājējs), kā arī 2009. gada UEFA Čempionu līgas finālā. Pēc Nevila karjeras beigšanas 2011. gadā, par kluba kapteini tika iecelts Nemanja Vidičs.

Vicekapteinis 
Vicekapteinis vai kapteiņa asistents ir spēlētājs, kurš kļūst par komandas kapteini, ja kluba kapteinis nav iekļauts starta vienpadsmitniekā vai, ja spēles laikā kapteinis tiek nomainīts vai noraidīts. Šādi piemēri ir Marks Andrē ter Štēgens no FC Barcelona, Rubens Diašs no Manchester City, Tomass Millers no Minhenes "Bayern" un Luka Modričs no Madrides "Real".

Dažiem klubiem ir arī 3. kapteinis, 4. kapteinis vai pat 5. kapteinis, lai uzņemtos kapteiņa lomu, ja gan kapteinis, gan vicekapteinis nav pieejami. Šādi piemēri ir Ronalds Arauho kā 3. kapteinis un Frenkijs de Jongs kā 4. kapteinis FC Barcelona, Dani Karvahals kā 3. kapteinis un Tonijs Kross kā 4. kapteinis Madrides "Real".

Izlases kapteinis 

1986. gada FIFA Pasaules kausa izcīņā, kad Braiens Robsons guva savainojumu un vicekapteinis Rejs Vilkinss saņēma divu spēļu diskvalifikāciju par sarkano kartīti, Pīters Šiltons kļuva par Anglijas izlases kapteini atlikušajā turnīra daļā.

2010. gada FIFA Pasaules kausa izcīņas laikā Dienvidāfrikā Vācijai bija trīs kapteiņi. Mihaels Ballaks valstsvienības kapteinis bija kopš 2004. gada, ieskaitot veiksmīgās 2010. gada Pasaules kausa kvalifikācijas spēles, taču finālturnīrā viņš nespēlēja pēdējā brīža savainojuma dēļ. Filips Lāms tika iecelts par kapteini Dienvidāfrikā, taču slimības dēļ viņš nevarēja piedalīties Vācijas izlases pēdējā spēlē, līdz ar to Bastians Šveinšteigers kļuva par komandas kapteini šajā spēlē, kura bija spēle par trešo vietu. Lāms intervijā paziņoja, ka neatteiksies no kapteiņa amata, kad Ballaks atgriezīsies, izraisot zināmas domstarpības, tāpēc komandas galvenais treneris Olivers Bīrhofs precizēja situāciju, sakot: "Filips Lāms ir Pasaules kausa kapteinis un Mihaels Ballaks joprojām ir kapteinis". Lāms līdz pat karjeras beigām kļuva par Vācijas izlases pastāvīgo kapteini, jo Ballaks vairs netika izsaukts uz valstsvienību.

2020. gada Eiropas čempionāta laikā Spānijai bija trīs kapteiņi. Serhio Ramoss bija valstsvienības kapteinis kopš 2016. gada, ieskaitot veiksmīgās 2020. gada Eiropas čempionāta kvalifikācijas spēles, taču finālturnīrā viņš nespēlēja pēdējā brīža savainojuma dēļ. Par kapteini tika iecelts Serhio Busketss, taču viņa pozitīvā COVID-19 dēļ, kas liedza viņam piedalīties, Žordi Alba bija komandas kapteinis tajās spēlēs. Busketss intervijā paziņoja, ka neatteiksies no kapteiņa amata, kad Ramoss atgriezīsies, izraisot zināmas domstarpības, tāpēc komandas galvenais treneris Luiss de la Fuente skaidroja situāciju, sakot: "Serhio Busketss ir Eiropas un Pasaules kausa kapteinis, bet Serhio Ramoss joprojām ir kapteinis." Busketss kļuva par Spānijas pastāvīgo kapteini līdz karjeras beigām pēc 2022. gada FIFA Pasaules kausa, jo Ramoss vairs netika izsaukts nacionālajā izlasē.

Pasaules kausu ieguvušo komandu kapteiņi 
 1930 — Hosē Nasaci (Urugvaja)
 1934 — Džampjēro Kombi (Itālija)
 1938 — Džuzepe Meca (Itālija)
 1950 — Obdulio Varela (Urugvaja)
 1954 — Frics Valters (Rietumvācija)
 1958 — Ilderaldu Bellini (Brazīlija)
 1962 — Mauru (Brazīlija)
 1966 — Bobijs Mūrs (Anglija)
 1970 — Karlušs Albertu (Brazīlija)
 1974 — Francs Bekenbauers (Rietumvācija)
 1978 — Daniels Pasarella (Argentīna)
 1982 — Dino Dzofs (Itālija)
 1986 — Djego Maradona (Argentīna)
 1990 — Lotārs Mateuss (Rietumvācija)
 1994 — Dunga (Brazīlija)
 1998 — Didjē Dešāns (Francija)
 2002 — Kafu (Brazīlija)
 2006 — Fabio Kanavaro (Itālija)
 2010 — Ikers Kasiljass (Spānija)
 2014 — Filips Lāms (Vācija)
 2018 — Igo Loriss (Francija)

Atsauces 

Futbola terminoloģija

de:Mannschaftskapitän#Fußball