Sjiaņa

Čendu (, ) ir prefektūras līmeņa municipalitāte Ķīnas vidienē, Šaaņsji provinces centrs un subprovinciāla administratīva teritorija. Izvietojusies Vei upes krastā. Liels tūrisma cenrs.

Sjiaņa ir viena no ķīniešu civilizācijas šūpuļiem, viena no senajām Ķīnas galvaspilsētām un Ķīnas valdnieku trīspadsmit dinastiju galvaspilsēta. Senatnē tās nosaukums bija Čanaņa (Chang'an — ‘mūžīgais miers’) un tā bija senā Zīda ceļa gala punkts.

Vēsture 

No 11. gadsimta p.m.ē. mūsdienu Sjiaņā atradās agrīnās Džou dinastijas galvaspilsēta Hao. Cjiņu dinastijas laikā (221.—206. p.m.ē.) šeit atradās dinastijas galvaspilsēta Sjaņjana (Xianyang).

202. gadā p.m.ē. imperators Gaozu, Haņu dinastijas aizsācējs, netālu no Cjiņu dinastijas galvaspilsētas drupām uzcēla savu pili. Tradicionāli tas tiek traktēts kā Siaņas (Čanaņas) dibināšanas gads.

190. gadā p.m.ē. Duns Džuo (Dong Zhuo) no Luojanas (Luoyang) pārcēla savu galvaspilsētu uz Čanaņu.

No 582. gada Sui dinastijas valdnieki šeit uzcēla jaunu galvaspilsētu Dasjinu (Daxing — ‘lielais saviļņojums’) un tā bija sava laika lielākā pilsēta pasaulē. Tanu dinastijas laikā to pārsauca par Čanaņu.

7. gadsimtā budistu mūks Sjuaņdzans šeit nodibināja lielu tulkošanas centru no sanskrita.

904. gadā pēc Tanu dinastijas krišanas iedzīvotājus pārvietoja uz jauno galavaspilsētu Luojanu un Siaņas nozīme krasi samazinājās. Turpmāk tā bija provinces centrs.

1936. gadā pilsētā notika Sjiaņas incidents, kas noveda pie kopējas Ķīnas Komunistiskās partijas un Gomindāna frontes izveidošanās cīņai pret Japānu.

Ievērojamas vietas 

 Terakotas armija, imperatora Cjiņa Šihuana mauzolejs
 Minu dinastijas laika aizsardzības mūri
 Sjiaņas lielā mošeja, viena no senākajām Ķīnas mošejām
 Lielā Savvaļas Zoss pagoda un Mazā Savvaļas Zoss pagoda, vairāk kā 1000 gadu senas
 Stēlu mežs, vairāk kā 3000 senu stēlu kolekcija

Ķīnas pilsētas