Metroloģija

Metroloģija (no sengrieķu μέτρον [metros] — "mērs" un λόγος [logos] — "vārds, mācība") ir zinātne par mērīšanu. Metroloģija ietver mērīšanas teorētiskos un praktiskos aspektus.

Metroloģijas definīcijas

Pamatjēdzieni 

 Mērīšana ir eksperimentālu darbību un skaitļošanas operāciju kopums, ar kurām nosaka fizikāla lieluma skaitlisko vērtību, izmantojot šī lieluma mērvienību.
 Fizikāls lielums — īpašība, kas kvalitatīvi ir kopēja kādai fizikālo objektu grupai, bet kvantitatīvi raksturo katru objektu atsevišķi.
 Fizikāla lieluma vērtība — fizikāla lieluma novērtējums ar skaitli šim lielumam pieņemtajās mērvienībās.
 Fizikāla lieluma patiesā vērtība — vērtība, kas pilnīgi pareizi raksturo konkrēto objektu, tā nav atkarīga no mērīšanas pieejas.
 Fizikāla lieluma reālā vērtība — vērtība, kas uzzināta mērot un tik maz atšķiras no patiesās vērtības, ka to var izmantot patiesās vērtības vietā.
 Mērījumu rezultāts — aptuvenas lielumu vērtības, kas atkarīgas no mērīšanas metodes, tehniskajiem līdzekļiem, maņu orgāniem.
 Mērījumu rezultāta kļūda — mērījumu rezultāta un patiesās vērtības starpība.

Metroloģiskie procesi 

 Pārbaude — mērīšanas līdzekļa kļūdas noteikšana, ko veic atbilstošās valsts metroloģiskā iestāde.
 Atestācija — mērīšanas līdzekļa apsekošana un dokumenta izsniegšana par izpētītajām mērlīdzekļa īpašībām.
 Graduēšana — sakarību starp mērlīdzekļa ieejas un izejas lielumiem noteikšana, grafiku un formulu sastādīšana; šaurākā nozīmē — skalas sadalīšana iedaļās.
 Kalibrēšana — sakarības noteikšana starp mērlīdzekļa izstrādāto lielumu vērtībām, materiālā mēra vai atsauces materiāla vērtībām un vērtībām, kas reproducētas no mērvienības etalona.
 Justēšana jeb regulēšana — mērlīdzekļa kļūdu novešana līdz lielumam, kas atbilst tehniskajām prasībām (bieži tiek nepareizi saukta par kalibrēšanu).
 Revīzija — mērlīdzekļa atestācijas kārtības pārbaude.
 Verificēšana — mērīšanas līdzekļa atbilstības visām prasībām apstiprināšana.

Atsauces 

Mērīšana
Metroloģija