Tāla sīkplikstiņš

Tāla sīkplikstiņš (Arabidopsis thaliana) ir mazs ziedaugs, kura raksturīgais izplatības areāls ietver Eiropu, Āziju un Āfrikas ziemeļdaļu. Amerikā un citur pasaulē to pieskaita invazīvajām sugām. Tā īsā dzīves cikla un nelielā genoma dēļ A. thaliana ir kļuvis par vienu no ģenētikas modeļorganismiem. Tāla sīkplikstiņa genoms bija pirmais sekvenētais augu genoms.

Apraksts 
Visas auga daļas ir klātas ar matiņiem. Stublājs ir stāvs, vienkāršs vai zarots, no lapu rozetes var atiet arī vairāki stublāji. Lapas – veselas, rozetē, uz stublāja maz lapu. Rozetes lapas lāpstveidīgas līdz otrādi olveidīgas: (garums 1–3,5 cm, bet platums 0,2–1 cm), raksturīga gluda mala un strups gals. Stublāja lapas ir sīkākas. Ziedi ķekarā stublāja un sānu vasu galos. Vainaglapas baltas (0,3–0,4 cm), kauslapas zaļas un īsākas (0,15–0,2 cm). Auglis – kails un izliekts pākstenis, kas diezgan garā kātā (0,5–1,5 cm) atstāv slīpi augšup no ziedkopas ass. Sēklas izkārtotas katrā cirknī vienā rindā. Ziedēšanas laiks – maijā, jūnijā.

Raksturīgie biotopi 
Bieži sastopami augi dažāda lieluma grupas sausās vietās mežos, pļavās un smiltājos, kā arī sausās nezālienēs un taku malās.

Līdzīgie augi 
A. thaliana ir līdzīgs dažiem citiem nelieliem krustziežiem ar baltiem ziediem, piemēram, smiltsķērsām (Arabis spp.) un lauka sīkķērsai (Cardaminopsis arenosa). Tomēr atšķirt to var diezgan viegli pēc divām pazīmēm: veselām lapām un ļoti skraji aplapota stublāja.

A.thaliana vēsture zinātnē 
Pirmo reizi A.thaliana kā modeļorganismu izvēlējās Fridrihs Laibahs,1907. gadā, kurš noteica, ka A.thaliana ir tikai 5 hromosomas (2n=10), un turpināja strādāt ar šo augu turpmākos 30 gadus. Tikmēr krievu ģenētiķe N.N. Titova noraida A. thaliana kā modeļorganismu, jo nepareizi izskaita hromosomas un atzīst to par pārāk mazu (n=3). 1947. gadā Leibahs pozicionē A.thaliana kā ģenētikas modeļorganismu. Tiek sākta dažādu A.thaliana ekotipu vākšana. 1980. gadā tika publicēta A.thaliana detalizēta ģenētiskā karte. Modernā ēra A. thaliana pētījumiem sākās 1987. gadā, pēc trešās internacionālās Arabidopsis konferences Mičiganas universitātē. Pēc tam to plaši sāka pētīt visā pasaulē un pēta joprojām. 2000. gadā tika pabeigta A. thaliana genoma sekvenēšana.

Pielietojums kā modeļorganismam 
A.thaliana izmanto dažādās ar augu izpēti saistītās bioloģijas nozarēs, kā, piemēram, ģenētikas, evolūcijas, populāciju ģenētikas un augu fizioloģijas pētījumos. A. thaliana plaši izmanto transformēšanai. Tas ir ļoti piemērots augs gaismas mikroskopēšanai. Ir izveidotas plašas mutantu kolekcijas, kas ļauj nodarboties ar konkrētu gēnu pētījumiem un pētīt to mijiedarbību.

Jaunākie pētījumi 
Par jaunākajiem pētījumiem informācija pieejama http://www.arabidopsis.org/ un plašajā zinātnisko publikāciju klāstā,ko iespējams atrast dažādās datubāzēs kā http://www.ncbi.nlm.nih.gov/, http://www.sciencedirect.com/, http://www.springer.com/?SGWID=0-102-0-0-0 un citās.

Atsauces 

Sīkplikstiņi