Zibenskarš

Zibenskarš () ir kara vešanas teorija, kuras pamatā ir mehanizētu un mobilu vienību koncentrēšana vairākos frontes iecirkņos ar mērķi iegūt skaitlisko pārsvaru pār pretinieku frontes iecirkni, lai pēc tam straujā uzbrukumā ielauztos pēc iespējas dziļāk pretinieka teritorijā mazāk rūpējoties par saviem flangiem, tomēr uzbrukumam attīstoties triecienvienībām sekoja vienības, kas ieņēma pozīcijas, lai nostiprinātu iegūto placdarmu. 

Taktiskā līmenī raksturīga spīļu veidošana ar mērķi apņemt pretinieka vienības un tās ielenktu, kas pēc tam ļāva tās novājināt un iznīcināt vai saņemt gūstā. Stratēģiskā līmenī bija iespējams iztikt ar salīdzinoši ierobežotiem resursiem, jo nebija jāiesaistās pozīciju karā, kur noteicošā loma bija dzīvā spēka un tehnikas attiecībai. Turklāt stratēģiski bija ļoti svarīgi apsteigt pretinieku, respektīvi, nedrīkstēja pieļaut mobilizācijas uzsākšanu vai tās pabeigšanu. Zibenskara teoriju izmantoja Trešais reihs Otrā pasaules kara laikā.

Kara taktika