Salo Flors

Salo Flors (arī Salomons Flors; ; dzimis  Horodenkā, Galīcijā, Austroungārijā, tagad Ivanofrankivskas apgabals, Ukraina, miris  Maskavā, Padomju Savienībā) bija vadošais Čehoslovākijas un vēlāk arī Padomju Savienības starptautiskais lielmeistars šahā (1950).

Bērnība 
Salo Flors piedzima ebreju daudzbērnu ģimenē Galīcijas pilsētiņā Horodenkā. Viņa vecāki, brāļi un māsas gāja bojā ebreju grautiņa laikā 1916. gadā. No astoņiem bērniem izdzīvoja tikai Salo un viņa vecākais brālis Mozess. Abi bāreņi tika nosūtīti uz Bohēmijas pilsētu Mikulovu, kur viņus izvietoja vietējā bērnu namā. Pēc Čehoslovākijas nodibināšanas brāļus pieņem audzināt Benešovas pilsētas rabīna ģimene.

Jaunība un pirmie panākumi šahā 
1924. gadā pēc ģimnāzijas beigšanas pārceļas uz Prāgu, kur strādā vietējā papīra fabrikā. Šajā laikā sākās Flora aizraušanās ar šahu - viņš bieži apmeklē šaha klubu, kur simultānspēles seansā uzvar tādus pazīstamus šahistus kā Rihardu Retī un Rūdolfu Špīlmanu. 1928. gadā Flors uzvar vietējā turnīrā Prāgā, pēc tam piedalās nelielā starptautiskā turnīrā Slovēnijā, kur ierindojās 2. vietā aiz Akibas Rubinšteina. Vienlaicīgi Flors kļūst arī par pazīstamu šaha žurnālistu.

Pasaules čempiona nosaukuma pretendents 
Flora karjeras virsotnes ir trīsdesmito gadu vidus. 1933. un 1936. gadā viņš kļūst par Čehoslovākijas čempionu. Šajā laikā Flors sekmīgi piedalās dažādos Eiropas turnīros - dalīta 1. vieta 1935. gadā Maskavā (kopā ar nākamo pasaules čempionu Mihailu Botviņņiku), dalīta 1. vieta 1. Ķemeru starptautiskajā turnīrā (kopā ar Vladimiru Petrovu un Semjuelu Reševski), 1. vieta 2. starptautiskajā Ķemeru - Rīgas starptautiskajā turnīrā 1939. gadā.

Tāpat Flors lieliski spēlē Čehoslovākijas izlases sastāvā Pasaules šaha olimpiādēs pie pirmā galdiņa. Piecās olimpiādēs viņš izcīna 2 individuālās zelta, un pa vienai individuālai sudraba un bronzas medaļai, kā arī palīdz savai valstij 1931. gadā ieņemt 3. vietu, bet divus gadus vēlāk ierindoties 2. vietā. Viņa kopējais rezultāts 60 punkti no 82 iespējamajiem (73,2%) ir unikāls rādītājs tāda līmeņa turnīriem.

Šie panākumi ļāva Floram noslēgt līgumu par pasaules čempiona nosaukuma izcīņas maču ar Aleksandru Aļehinu, taču Otrā pasaules kara sākums iecerēto pasākumu izjauca. 1938. gadā nacistiskā Vācija sadala un okupē Čehoslovākiju, un Floram nākas pamest ierasto vidi.

Dzīve PSRS 
1939. gadā Flors pārceļas uz dzīvi Padomju Savienībā, bet 1942. gadā viņam tiek piešķirta PSRS pilsonība. Flors piedalās gandrīz visos pēckara PSRS šaha čempionātos, taču augstāku par 4. vietu viņam neizdodas ieņemt (1944. gadā,1948. gadā). Pēckara turnīros Flors bieži ātri vienojas par neizšķirtu, kas bija par iemeslu viņa spēlēs stila kritikai padomju presē.

No aktīva šahista Flors pamazām pārvēršas par atzītu žurnālistu, kas raksta par šahu populārajam izdevumam "Ogoņok". Lai gan Floram krievu valoda nebija dzimtā, viņa rakstu stils tiek atzīts par ļoti asprātīgu. Tāpat viņš ir daudzu starptautisko turnīru tiesnesis un 1963. gadā kļūst par starptautisko šaha arbitru. Tāpat 1950. gadā kā vienam no pirmajiem starptautiskā šaha federācija FIDE piešķir viņam starptautiskā lielmeistara nosaukumu. Līdz mūža beigām Flors uzstājas ar lekcijām un simultānspēles seansiem daudzās pilsētās.

Atsauces

Ārējās saites 

1908. gadā dzimušie
Ivanofrankivskas apgabalā dzimušie
1983. gadā mirušie
Čehoslovākijas šahisti
PSRS šahisti
Šaha tiesneši
PSRS Nopelniem bagātie sporta meistari
Ar ordeni "Goda Zīme" apbalvotie