Sila lācītis

Sila lācītis (Leccinum vulpinum) ir Latvijā vidēji bieža beku dzimtas sēne, kuras augļķermeņi ir ēdami. Sadzīvē bieži tiek vienkāršoti saukti par tiem līdzīgajām apšubekām, ar kuru un bērzubeku sugām ietilpst vienā lācīšu ģintī.

Sēnes apraksts

 Cepurīte: krāsa ruda vai dzeltenbrūna līdz sarkanbrūnai, parasti blāva. Platums līdz 20 cm. Forma sākumā gandrīz apaļa, ar kātiņam piespiestu apmali, vēlāk plakani izliekta. Virsmiziņa gluda vai viegli samtaina. Mīkstums balts, ar patīkamu smaržu un garšu, vēlāk iegūst dūmaini violetu nokrāsu, griezumu vietās cepurītē sārtojas.
 Stobriņi: Sākumā balti, vēlāk blāvi pelēkbrūngani.. Atveres sīkas, baltas vai krējuma krāsā, sēnei augot kļūst bieži kļūst netīrā okera vai brūnganā krāsā.
 Kātiņš: garš, sākumā vēderains, vēlāk cilindrisks. Garums līdz 20 cm, resnums 2-5 cm, augšdaļa sašaurināta. Ar sīkām sākumā bālganām, vēlāk sarkanīgām līdz tumši brūnām, vecumā melnām zvīņām. Griezumu vietās augšdaļā nokrāsojas violets vai brūngans, apakšdaļā zilzaļš.
 Sporas: vārpstveida-elipsoīdas, gludas, dzeltenbrūnas, masā brūnas, 13-16/4-5 µm.

Augšanas apstākļi

Priežu mikorizas sēne. Aug no jūlija līdz novembrim, vislabāk priežu jaunaudzēs sūnās vai uz skuju nobirām.

Barības vērtība

Ēdama bez iepriekšējas novārīšanas, lietojama dažādos veidos.

Līdzīgās sugas

Ļoti līdzīgs dzeltenbrūnajai apšubekai, kura aug zem bērziem un tās cepurīte dzeltenīgi oranža.  Tāpat līdzīgs ozolu lācītim, kurš aug zem ozoliem un tā cepurīte sarkani oranža, bet sarkanbrūnās zvīņas uz kātiņa biezākā slānī.  Visas šīs sugas no pārtikas viedokļa ir līdzvērtīgas, tāpēc to atšķiršanai ir nozīme tikai no zinātniskā skatupunkta.

Skatīt arī

 Sēņošana
 Sēnes kulinārijā
 Sēņu tirdzniecība
 Lācīšu ģints

Atsauces

Ārējās saites 

 Sugu enciklopēdija
 Apraksts latvijas.daba.lv
 Boletales.com
 Leccinum vulpinum Watling induces DNA damage, decreases cell proliferation and induces apoptosis on the human MCF-7 breast cancer cell line.
Подосиновик сосновый

Bekas
Ēdamās sēnes
Stobriņu sēnes