Maksis Lazersons

Maksis Lazersons ( — ) bija ebreju izcelsmes Latvijas jurists un politiķis. Bijis 1., 2. un 3. Saeimas deputāts.

Biogrāfija 
Maksis Lazersons piedzima  Jelgavā tirgotāja Zusmana Lazersona ģimenē. 1905. gadā pabeidza Jelgavas reālskolu, no 1906. līdz 1910. gadam studēja Pēterburgas Universitātes Juridiskajā fakultātē. 1915. gadā ieguvis maģistra grādu Tartu Universitātē.

1911. gadā Lazersons sāka strādāt par advokāta palīgu Harkivā, bija juriskonsulta palīgs Harkivas ielu dzelzceļu sabiedrības un Doneckas kalnrūpniecības sabiedrībā "Produgoļ". 1916. gada februārī viņš tika ievēlēts par asistentu Petrogradas Psihoneiroloģiskajā institūtā, oktobrī — par privātdocentu Pēterburgas Universitātē. 1917. gadā pēc Februāra revolūcijas pildīja Krievijas Iekšlietu ministrijas Mazākuma tautību departamenta vicedirektora pienākumus, veicot iestrādes autonomijas piešķiršanai Igaunijai un Latvijai. Piedalījās Viskrievijas ebreju kongresa sasaukšanā. 1920. gada janvārī Lazersons tika ievēlēts par tiesu teorijas profesoru Petrogradas Tautsaimniecības institūtā, bet vēlāk tajā pašā gadā atgriezās Latvijā.

No 1922. līdz 1931. gadam bija Saeimas deputāts, no 1925. līdz 1934. gadam — Rīgas domes deputāts. Lazersons bija Ceire-Cion (vēlāk — Cionistu sociālistu partijas) centrālkomitejā. Paralēli politiskajai darbībai turpināja profesionālo, no 1924. gada bija zvērināta advokāta Pētera Berģa palīgs. No 1932. gada jūnija līdz decembrim bija zvērināts advokāts Rīgas apgabaltiesā. Bija vecākais docents un profesors Rīgas Komerczinātņu institūtā, lasīja lekcijas Ebreju pedagoģiskajā institūtā un Krievu universitātes zināšanu institūta kursos. Lazersons darbojās dažādās ebreju biedrībās, bija Tautu Savienības Minoritāšu komisijas loceklis un publicēja rakstus un grāmatas par jurisprudenci, tai skaitā latviešu valodā.

Pēc Ulmaņa apvērsuma 1934. gada maijā Lazersons kā viens no potenciālajiem jaunā režīma pretiniekiem tika arestēts un nogādāts Liepājas koncentrācijas nometnē, no kuras tika atbrīvots oktobra beigās. Novembrī nelegāli pārcēlies uz Palestīnu. 1938. gadā pārcēlies uz ASV, kļuva par docētāju Kolumbijas Universitātē. 1939. gadā Lazersonam tika atņemta Latvijas pilsonība sakarā ar to, ka viņš pieņēma Palestīnas pilsonību. 1946. gadā Lazersons kļuva par asociēto profesoru.

Miris Ņujorkā . Apglabāts .

Atsauces 

1887. gadā dzimušie
1951. gadā mirušie
1. Saeimas deputāti
2. Saeimas deputāti
3. Saeimas deputāti
Jelgavā dzimušie
Latvijas ebreji
Latvijas juristi
Rīgas domes deputāti
Tartu Universitātes absolventi