201. latviešu strēlnieku divīzija

201. latviešu strēlnieku divīzija ( vai 201-я стрелковая Латвийская дивизия) bija nacionāls karaspēka formējums Sarkanās Armijas sastāvā Otrā Pasaules kara laikā no 1941. gada 3. augusta līdz 1942. gada 5. oktobrim. Pēc kaujām pie Staraja Rusas divīzijai piešķīra nosaukumu 43. gvardes latviešu strēlnieku divīzija (43-я гвардейская стрелковая Латышская дивизия).

Izveide un piedalīšanās karadarbībā 

201. latviešu strēlnieku divīzija tika izveidota 1941. gada 3. augustā Gorkijas apgabalā Krievijā no izirušā 24. teritoriālā korpusa (bijušās Latvijas armijas) karavīriem, izmantojot 1941. gada maijā izformētās 201. strēlnieku divīzijas nosaukumu. Sākumā divīzija tika dēvēta gan par Latvijas, gan par latviešu divīziju, tās personālsastāvā bija 51% latviešu, 26% krievu, 17% ebreju, 3% poļu un 6% citu tautību karavīru. 1941. gada decembra sākumā divīzijā bija  karavīri, aptuveni 90% veidoja Latvijas Republikas (uz to brīdi LPSR) pilsoņi.

Kā pastāvīga karaspēka daļa nodibināta 12. septembrī, saņemot karogu un nododot zvērestu. Divīzijas sastāvā bija trīs kājnieku pulki, artilērijas pulks un palīgvienības (sakaru, tehniskā utt.).

1941. gada 1. oktobrī Maskavas kara apgabala vadība pavēlēja divīziju saukt par Latvijas divīziju.

Pavēle par došanos uz fronti tika saņemta 3. decembrī, 4.—5. decembrī divīzija sāka izvietoties ešelonos.

No 1941. gada 5. decembra līdz 1942. gada 10. janvārim divīzija piedalījās Maskavas aizstāvēšanas operācijā, zaudējot ap 55% karavīru.

1. atsevišķais latviešu rezerves pulks, kurš bāzējās Gorohovecas nometnē, apmācīja aptuveni 33 000 karavīru, kurus pakāpeniski nosūtīja uz 201. divīziju, papildinot tās personālsastāvu pēc zaudējumiem kaujās. Kopumā janvāra beigās divīzija tika papildināta ar 4358 cilvēkiem, no tiem 3611 bija latvieši no PSRS — vairs tikai 60% divīzijas sastāva veidoja Latvijas pilsoņi.

No 1942. gada 2. februāra līdz 15. septembrim divīzija ar lieliem zaudējumiem piedalījās Staraja Rusas kaujas operācijā, frontes Ziemeļrietumu iecirknī 1. triecienarmijas sastāvā. 1942. gada pavasara un vasaras kaujās pie Staraja Rusas un Demjanskas atzīmēti divīzijas nopelni Vērmahta spēku ielenkšanā (Demjanskas katls). Ar cīņām Staraja Rusas purvos 1942. gada pavasarī saistās lielākā daļa karavīru atmiņu, lielākoties par dzīves apstākļiem un izturību.
Vairāk nekā 200 karavīru tika apbalvoti ar ordeņiem un medaļām.

Pēc smagās kaujas 1942. gada 25. oktobrī divīzija tika papildināta ar krievu karavīriem un pārformēta par 43. gvardes latviešu strēlnieku divīziju. Tās komandieris ģenerālmajors Jānis Veikins nodevis zvērestu 1942. gada 19. oktobrī pie 43. gvardes latviešu strēlnieku divīzijas karoga Gorohovecā. Karogu divīzijas komandierim pasniedza A.Kirhenšteins.

Sastāvs 
 92. strēlnieku pulks,
 122. strēlnieku pulks,
 191. strēlnieku pulks,
 220. artilērijas pulks,
 10. atsevišķā zenītbaterija
 53. sapieru bataljons
 170. atsevišķais sakaru bataljons
 atsevišķais iznīcinātāju prettanku divizions
 atsevišķais izlūku bataljons
 medicīnas sanitārais bataljons
 atsevišķā ķīmiskās aizsardzības rota
 autotransporta bataljons
 lauka maizes ceptuve, lauka pasts, lauka kase

Divīzijas komandieri 

 pulkvedis Jānis Veikins (1941.gada 13. augusts — 21. decembris),
 pulkvedis Heinrihs Paegle (1941.gada 22. decembris — 1942. gada 3. marts),
 pulkvedis Aleksejs Frolovs (1942. gada 4. marts — 1942. gada 6. maijs),
 ģenerālmajors (no 1942. gada 4.augusta) Jānis Veikins (1942.gada 7. maijs — 5. oktobris).

Pakļautība 
 no 1941. gada 1. oktobra — Maskavas kara apgabals,
 no 1941. gada 3. decembra — 33. armijas sastāvā, Rietumu frontē,
 no 1942. gada 2. februāra — 1. triecienarmijas sastāvā, Ziemeļrietumu frontē,
 no 1942. gada 1. jūlija — Ziemeļrietumu frontes vadības tiešā pakļautībā,
 no 1942. gada 1. oktobra — 3. rezerves armijas sastāvā.

Atmiņa 
Maskavas-Kijevas dzelzceļa līnijas 75. kilometra platforma par godu divīzijai 1958.gadā tika nosaukta par "Latviešu" (“Латышская”), turpat atrodas piemineklis un kritušo divīzijas karavīru brāļu kapi.

308. strēlnieku divīzijas pulka štāba priekšnieks Igors Briežkalns ar biedrības “Latviešu strēlnieku apvienība” atbalstu 2009.gadā sagatavoja grāmatu "No Narofominskas līdz Imulai: no pirmās līdz pēdējai stundai frontē...", kurā ietverts apkopojošs vēstījums par latviešu karavīru gaitām Otrā pasaules kara laikā Sarkanās armijas rindās.

Atsauces

Ārējās saites 
 О формированиях в Красной Армии, которые были составлены по национальному признаку (krieviski)

Latvijas iedzīvotāji PSRS armijā
Latvijas militārā vēsture
Otrais pasaules karš