Arnolds Cveigs

Arnolds Cveigs (, dzimis , miris ) bija ebreju izcelsmes vācu rakstnieks.

Biogrāfija 
Dzimis ebreju sedlinieka ģimenē. Studēja Breslavā, Minhenē, Berlīnē, Getingenē, Rostokā, Tībingenē. Pirmā pasaules kara laikā brīvprātīgi iestājās armijā. Karoja Francijā, Ungārijā, Serbijā. Karā pieredzētais mainīja Cveiga pasaules uzskatu un viņš kļuva pacifists. Kara beigās dienēja Kauņā.

Pēc kara darbojās cionistu organizācijās. No 1923. gada strādāja avīzē Jüdische Rundschau. Divdesmitajos gados kļuva psihoanalīzes piekritējs, izgāja terapijas kursu pie Zigmunda Freida. No 1927. gada ilglaicīgi sarakstījās ar Freidu.

Pēc nacistu nākšanas pie varas 1933. gadā, Cveigs emigrēja, iesākumā uz Čehoslovākiju, tad Šveici. Kādu laiku pavadījis Parīzē kopā ar Tomasu Mannu, Lionu Feihtvangeru, Annu Zēgersi un Bertoldu Brehtu, Cveigs devās uz Palestīnu, kur Haifā izdeva avīzi vāciski Orient. Vīlies cionismā, viņš pievērsās sociālismam.

1948. gadā pārcēlās uz VDR (tolaik PSRS okupācijas zonu). No 1950. līdz 1953. gadam bija Mākslas akadēmijas prezidents. 1958. gada Ļeņina Miera prēmijas laurāts.

20. gadsimta sešdesmitajos gados vairāki Arnolda Cveiga romāni ("1914. gada jaunā sieviete", "Ceļš uz troni", "Strīds par seržantu Grišu", "Verdenas mācība") tulkoti latviski. "Strīdu par seržantu Grišu" tulkoja izcils latviešu literāts un poliglots Valdis Bisenieks.

Bibliogrāfija (nepilna) 

 Aufzeichnungen über eine Familie Klopfer, 1911
 Novellen um Claudia, 1912
 Abigail und Nabal, 1912
 Ritualmord in Ungarn, 1915
 Quartettsatz von Schönberg, 1916
 Judenzählung vor Verdun, 1916
 Geschichtenbuch, 1916
 Die Sendung Semaels, 1920
 Das ostjüdische Antlitz, 1920
 Gerufene Schatten, 1923
 Frühe Fährten, 1925
 Lessing, Kleist, Büchner, 1925
 Das neue Kanaan, 1925
 Die Umkehr des Abtrünnigen, 1925
 Der Regenbogen, 1926
 Der Spiegel des grossen Kaisers, 1926
 Caliban oder Politik und Leidenschaft: Versuch über die menschlichen Gruppenleidenschaften dargetan am Antisemitismus, 1926
 Gerufene Schatten, 1926
 Der Streit um den Sergeanten Grischa, 1927
 Juden auf der deutschen Bühne, 1928 
 Junge Frau von 1914, 1931
 De Vriendt kehrt heim, 1932
 Die Aufgabe des Judentums, 1933
 Bilanz der deutschen Judenheit. Ein Versuch, 1934
 Erziehung vor Verdun, 1935
 Einsetzung eines Königs, 1937
 Versunkene Tage, 1938
 Bonaparte in Jaffa, 1939
 Das Beil von Wandsbek, ivritā - 1943, vāciski - 1947
 Die Feuerpause, 1954
 Früchtekorb, 1956
 Die Zeit ist reif, 1957
 Traum ist teuer, 1962
 Über Schriftsteller, 1967

Atsauces

Ārējās saites 

Lejassilēzijas vojevodistē dzimušie
Polijas ebreji
Vācu valodā rakstošie
Ivritā rakstošie
Vācu rakstnieki