Karagājiens uz Nalseni, Lietuvu un Žemaitiju (1250)

1250. gada karagājiens uz Nalseni, Lietuvu un Žemaitiju notika 1250. gadā pēc tam, kad Livonijas ordeņa mestrs Andreass no Felves sasauca ordeņa zemju komturus un fogtus un paziņoja, ka viņš pauž Dieva gribu, kas vēlas Svētās Dievmātes zemes (Terra Mariana) paplašināšanu uz lietuviešu, žemaišu un zemgaļu zemju rēķina. 1250. gadā Rīgā bija ieradies lietuviešu kunigaitis Tautvils, kas pieņēma katoļu ticību un noslēdza militāru savienību pret Mindaugu.

Vispirms sapulcētais krustnešu karaspēks nežēlīgi izpostīja Nalsenes zemi un nogalināja tās iedzīvotājus. Pēc tam karaspēks devās tālāk uz Lietuvas dižkunigaitim Mindaugam pakļauto Lietavas zemi, kur tie "postīja un dedzināja, ko kampt, ko atstāt, nezināja". Mindauga karaspēks nopietnu pretestību neizrādīja. Tad mestrs aicināja savus karapulkus doties uz Žemaitijas teritoriju, kur nogalināja visus, kas viņiem pretī stājās. Daļa iedzīvotāju paslēpās mežos, krūmos un purvājos.

Skatīt arī 
 Livonijas krusta kari

Atsauce 

Militārās operācijas Livonijas krusta karos
Kaujas ar Livonijas ordeņa piedalīšanos
Latvijas militārā vēsture
Lietuvas militārā vēsture
1250. gads