Latvijas ģerbonis

Latvijas valsts ģerbonis apstiprināts Satversmes sapulcē 1921. gadā 15. jūnijā. Autors ir grafiķis Vilhelms Krūmiņš, bet galīgajā variantā korekcijas izdarījis Rihards Zariņš.

Apraksts 

Jau emblēmā, ko nosacīti var uzskatīt par pirmo Latvijas valsts ģerboni, bija attēlota lecoša saule. Pastāvēja uzskats, ka tās 19 stari simbolizē atdzimušo Latviju ar tās 19 apriņķiem (vecākos zīmējumos saulei 17 stari, jo tad bija tikai 17 apriņķu). Saulīte tika izmantota arī Pirmā pasaules kara laika latviešu strēlnieku simbolikā.

Sarkanā lauva sudraba laukā ņemta no agrākās Kurzemes hercogistes ģerboņa un simbolizē Kurzemi un Zemgali. Parasti ģerboņos lauva izteic spēku, stiprumu, izturību.

Kurzemes un Zemgales hercogiste pastāvēja no 1561. līdz 1795. gadam kā Polijas—Lietuvas kopvalsts vasaļvalsts.

Sudraba grifs ar zobenu ķetnā ir nācis no Pārdaugavas Livonijas hercogistes ģerboņa un tagad simbolizē Vidzemi un Latgali. Parasti ģerboņos grifs izteic gudrību un rosīgumu.

Pēc Livonijas Konfederācijas sabrukuma un Viļņas ūnijas noslēgšanas 1561. gadā Vidzemi un Latgali pievienoja Lietuvai.

1566. gada 26. decembrī apstiprināja jaunās Livonijas hercogistes ģerboni, kas bija patapināts no iepriekšējā Livonijas valdnieka arhibīskapa Brandenburgas Vilhelma ģerboņa: sarkanā laukā uz labo pusi ejošs ar zeltu kronēts sudraba grifs ar zobenu labajā ķetnā, kam uz krūtīm monogramma "SA" (Sigismunds Augusts). Šis ģerbonis kļuva par pamatu arī Livonijas pārvaldnieka Jāņa Hodkeviča pēcteču — Hodkeviču dzimtas ģerbonim. 1629. gadā Pārdaugavas hercogiste bija sadalīta, Vidzemi pievienojot Zviedrijai, bet Latgali atstājot Polijai.

Trīs zelta zvaigznes virs vairoga simbolizē trīs Latvijas provinces: Kurzemi ar Zemgali (abas bieži uzskata par vienu kopēju provinci), Vidzemi un Latgali.

Ģerboņa greznojumam izlietoti ozola zari — sens latviešu vīrišķības un izturības simbols.

Krāsas 
Saskaņā ar Valsts heraldikas komisijas noteikumiem "Par valsts karoga un ģerboņu krāsām" ģerboņa krāsām jāatbilst šādiem PANTONE krāsu skalas parametriem.

 Zila — PANTONE 286C
 Sarkana — PANTONE 186C
 Zaļa — PANTONE 341C
 Zelta — PANTONE 873C (var tikt aizstāta ar dzelteno — PANTONE 124C)
 Sudraba — PANTONE 877C (var tikt aizstāta ar pelēko — PANTONE 4C, cool grey)
 Melna — PANTONE black
 Purpurs — PANTONE 208C

Vēsture 

Latvijas valsts pirmo ģerboni izveidoja pēc Latvijas Republikas neatkarības pasludināšanas. Latvijas valstiskumu simbolizēja ģerbonī esošā Saule. Stilizētu Saules attēlu Pirmā pasaules kara laikā kā atšķirības un tautiskās piederības zīmi sāka izmantot Krievijas Impērijas armijā iesauktie latviešu karavīri — latviešu strēlnieki. Pirmā pasaules kara laikā Saules attēlu veidoja ar 17 stariem, kas simbolizēja 17 latviešu apdzīvotos apriņķus. Trīs zvaigznes iemiesoja ideju par vēsturisko novadu (apvienotā Kurzeme-Zemgale, Vidzeme un Latgale) iekļaušanu vienotajā Latvijā.

1921. gadā apstiprināto Latvijas valsts ģerboni izstrādāja latviešu mākslinieks Rihards Zariņš, tomēr faktiski tā pamatmetu veidoja Vilhelms Krūmiņš, kas tolaik vēl bija students.
Ģerbonis apvieno gan Latvijas valstiskuma simboliku, gan senus vēsturisko novadu simbolus, kas radušies jau 16. gadsimtā. Kurzemi simbolizē sarkans lauva, kas Kurzemes hercogistes ģerbonī parādījās jau 1569. gadā. Vidzemi un Latgali simbolizē grifs (teiksmains spārnots sudrabots zvērs ar ērgļa galvu), kas Pārdaugavas Livonijas hercogistes ģerbonī parādījās 1566. gadā.

Latvijas Skautu centrālā organizācija vismaz līdz 1935 gadam bija vienīgā organizācija, kuras karogā bija Latvijas lielais ģerbonis.

Lietošana 

Latvijas valsts ģerboņa lietošana ir stingri reglamentēta. Lieto trīs veida valsts ģerboņus: lielo, mazo papildināto un mazo ģerboni. Lielo ģerboni, piemēram, atļauts lietot Valsts prezidentam, parlamentam (Saeimai), Ministru prezidentam, Ministru kabinetam, ministrijām, Augstākajai tiesai, Ģenerālprokuratūrai, kā arī Latvijas diplomātiskajām un konsulārajām pārstāvniecībām.

Mazo papildināto ģerboni atļauts lietot iestādēm, kas atrodas Parlamenta, Ministru kabineta un ministriju tiešā pakļautībā vai pārraudzībā.

Savukārt mazo ģerboni drīkst lietot, piemēram, uz Latvijas mācību iestāžu izdotajiem iegūto izglītību apliecinošiem dokumentiem, to drīkst lietot arī pārējās valsts iestādes un pašvaldības.

Papildinātais mazais valsts ģerbonis 

Latvijas Republikas mazo papildināto ģerboni drīkst lietot:
 Saeimas Kanceleja
 Valsts prezidenta Kanceleja
 Valsts kanceleja
 Saeimas ievēlētas vai apstiprinātas institūcijas vai amatpersonas
 Iestādes, kuras atrodas Ministru kabineta un ministriju tiešā pakļautībā vai pārraudzībā
 Ministrijas
 Valsts kontroles,
 Augstākās tiesas
 Ģenerālprokuratūras
 Latvijas Bankas struktūrvienības
 Apgabaltiesas, rajonu (pilsētu) tiesas
 Apgabaltiesu zemesgrāmatu nodaļas
 Dzimtsarakstu iestādes
 Prokuratūras iestādes
 Zvērināti notāri
 vēlēšanu komisijas
 Publisko tiesību pašpārvaldes autonomie subjekti
 Papildināto mazo valsts ģerboni drīkst lietot uz diplomiem, apliecībām, atestātiem, kurus izdevušas izglītības iestādes, izņemot augstskolas, un kuri apliecina izglītības vai kvalifikācijas ieguvi pēc akreditētas izglītības programmas.

Mazais valsts ģerbonis 

Mazo valsts ģerboni ir tiesīgas lietot valsts iestādes un tās pašvaldības, kurām nav sava apstiprināta ģerboņa, kā arī pašvaldību un citu publisko institūciju iestādes.

Skatīt arī 
 Latvijas Republikas karogs

Atsauces

Ārējās saites 

 Likums “Par Latvijas valsts ģerboni”. Latvijas Saeima.
 Iepazīsti Latvijas valsts ģerboni! Latvijas Republikas Valsts kanceleja. 2014. gada 18. novembris.

Latvijas simboli
Valstu ģerboņi
Heraldika Latvijā