Alberts Kauls

Alberts Kauls ( — ) bija latviešu lauksaimnieks, uzņēmējs un politiķis. Latvijas Republikas zemkopības ministrs (1995—1996).

Dzīvesgājums 
Dzimis  Skrundā strādnieku ģimenē. 1953. gadā sāka strādāt padomju saimniecībā. 1960. gadā iestājās PSKP. 1964. gadā kļuva par kolhoza "Ļeņina ceļi" vadītāju. 1970. gadā pabeidza Viļņas Augstāko partijas skolu.

1974. gadā A. Kauls kļuva par kolhoza "Ādaži" vadītāju, 1986. gadā par agrofirmas "Ādaži" vadītāju, kurā zēla visdažādākā ražošana — mēbeles, polietilēns, vīni, vieni no pirmajiem padomju kartupeļu čipsiem, kažokzvēru ferma u.c.

Perestroikas laikā 1987. gada februārī, apmeklējot Latvijas PSR, Ādažos viesojās PSRS Komunistiskās partijas CK ģenerālsekretārs Mihails Gorbačovs, kurš jautāja, kādu palīdzību vajag agrofirmai, un A. Kauls atbildēja, ka tai ir nepieciešama atļauja patstāvīgi nodarboties ar ārējo tirdzniecību. Pēc atļaujas saņemšanas agrofirma 1988. gada septembrī reģistrēja kompāniju "Ādažimpeks", kuru vadīja Grigorijs Lučanskis. Jau pēc gada tai bija apgrozījums ap 50 miljoniem dolāru, bet 1990. gada 26. februārī Vīnē nodibināja firmu Nordex ar G. Lučanski priekšgalā.

A. Kauls iesaistījās Atmodas procesos un bija Latvijas Tautas frontes pirmās Domes sastāvā, Latvijas lauksaimnieku savienības priekšsēdētājs (1989—1990). 1989. gadā bijis iekļauts izolējamo inteliģences pārstāvju sarakstā. 1989. gadā ievēlēts par PSRS tautas deputātu. Šai pašā gadā A. Kauls kļuva par PSRS prezidenta M. Gorbačova padomes locekli un padomnieku lauksaimniecības lietās.

Latvijas neatkarības atjaunošanas laikā 1991. gada Augusta puča notikumos A. Kauls nostājās Latvijas neatkarības pretinieku pusē un bija Alfrēda Rubika vadītās Vislatvijas sabiedriskās glābšanas komitejas līdzpriekšsēdētājs. 1991. gadā viņš televīzijā raudot pauda nožēlu un lūdza Latvijas iedzīvotājiem par to piedošanu.

Lai arī A. Kaulam par darbošanos pret Latvijas neatkarības atjaunošanu bija aizliegts kandidēt Saeimas un pašvaldību vēlēšanās, viņš kļuva par paša dibinātās populistiskās Latvijas Vienības partijas (LVP) priekšsēdētāju. 6. Saeimas vēlēšanās partija ieguva 7,15% balsu un 8 vietas 6. Saeimā. Pirms vēlēšanām A. Kauls tika virzīts kā partijas Ministru prezidenta amata kandidāts. Pēc vēlēšanām izveidotajā Andra Šķēles valdībā A. Kauls bija premjerministra biedrs un zemkopības ministrs. 1996. gada maijā Andris Šķēle pieprasīja Alberta Kaula demisiju. Mēnesi vēlāk abos amatos A. Kaulu aizvietoja Roberts Dilba, kurš tobrīd jau bija pārgājis no Latvijas Vienības partijas uz Latvijas Zemnieku savienību.

7. Saeimas vēlēšanās LVP guva tikai 0,46% balsu un netika ievēlēta Saeimā. Pēc neveiksmīgajām vēlēšanām A. Kaulam piedāvāja iespēju kļūt par putnkopības kompleksa vadītāju Krievijā.

Miris pēc ilgstošas slimības .

Personīgā dzīve 
1993. gada novembrī pēc neveiksmīgas kuņģa čūlas operācijas nomira vecākais dēls Alberts Kauls, bet 1994. gada februārī autokatastrofā nomira vidējais dēls Armands Kauls. Abi bija inženieri un iesaistījās tēva biznesā.

Apbalvojumi 
 PSRS Sociālistiskā Darba Varonis (1986. gada 7. jūlijā viņam pasniedza varoņa Zelta zvaigzni un Ļeņina ordeni)

Atsauces 

1938. gadā dzimušie
2008. gadā mirušie
Skrundā dzimušie
Latvijas Ministru prezidenta biedri
Latvijas zemkopības ministri
LKP biedri
Sociālistiskā Darba varoņi
Ar Ļeņina ordeni apbalvotie
Ar Darba Sarkanā Karoga ordeni apbalvotie
Ar ordeni "Goda Zīme" apbalvotie