Harijs Vītoliņš (1968)

Harijs Vītoliņš (dzimis  Rīgā) ir bijušais latviešu hokejists, spēlējis centra uzbrucēja pozīcijā, bijis Latvijas hokeja izlases dalībnieks. Kopš 2021. gada ir Latvijas hokeja izlases galvenais treneris, ar izlasi izcīnīja bronzas medaļas 2023. gada Pasaules čempionātā. Lielu trenera karjeras daļu darbojies Krievijā kā cita Latvijas trenera Oļega Znaroka asistents.

H. Vītoliņa vectēvs Harijs Vītoliņš bija pirmskara Latvijas hokeja izlases dalībnieks, vēlāk treneris, hokeju spēlēja arī Vītoliņa tēvs.

Karjera 
Profesionālā spēlētāja karjeru Vītoliņš uzsāka 1986. gadā Rīgas "Dinamo" sastāvā. Tās rindās viņš spēlēja līdz pat 1991. gadam. Rīgas "Dinamo" sastāvā viņš spēlēja arī 1988. gadā, kad Rīgas "Dinamo" PSRS čempionātā izcīnīja sudraba medaļas. Karjeru viņš turpināja Rīgas "Stars" vienībā, bet nākamajā sezonā devās uz Šveici, kur pievienojās EHC Chur vienībai. Pēc aizvadītām 25 spēlēm Vītoliņš izlēma doties uz Ziemeļameriku.

Tur viņš spēlēja Otavas "Senators" fārmklubā Ņūheivenas "Senators". Pēc aizvadītās sezonas viņu otro reizi draftēja NHL (pirmo reizi tas notika 1988. gadā, kad viņu izvēlējās Monreālas "Canadiens"). Šoreiz viņu, ar kopējo 228. numuru, draftēja Vinipegas "Jets", kuras sastāvā 1993. gada 6. oktobrī Vītoliņš debitēja NHL. 1993.—94. gada sezonā "Jets" rindās uzbrucējs aizvadīja astoņas spēles. Tiesa, rezultativitātes punktus viņam šajās spēlēs neizdevās iegūt. Pārējo sezonu viņš aizvadīja AHL kluba Monktonas "Hawks" sastāvā. Pēc nokļūšanas līdz NHL Vītoliņš atgriezās Šveicē, kur pievienojās SC Rapperswil-Jona klubam. 1995.—96. sezonu Vītoliņš aizvadīja Zviedrijas Elitsērijas līgas klubā Rögle BK. 1996.—97. sezonā Harijs atgriezās EHC Chur. EHC Chur viņš nospēlēja 6 sezonas, līdz 2002. gadā pievienojās citam Šveices klubam — HC Thurgau. Tajā viņš aizvadīja divas sezonas, bet 2004.—05. sezonā, kas viņa spēlētāja karjerā izvērtās pēdējā, viņš spēlēja veselos trijos Šveices klubos. Vispirms 1 spēle SC Langnau, tad 2 spēles HC Ambri-Piotta, bet pēc tam atgriezās un sezonu pabeidza HC Thurgau sastāvā.

Savā spēlētāja karjerā Harijs paspēja uzspēlēt arī PSRS izlasē — tās sastāvā viņš spēlēja 1988. gada Pasaules čempionātā junioriem, izcīnot sudraba medaļu. Latvijas hokeja izlases sastāvā piedalījies 8 Pasaules čempionātos, kā arī 2002. gada Olimpiskajās spēlēs. To atklāšanas ceremonijā Vītoliņam bija uzticēts nest Latvijas karogu. 1996. gada Pasaules čempionātā B grupā viņš tika iekļauts turnīra zvaigžņu komandā.

Trenera karjera 
Pēc spēlētāja karjeras beigām sāka strādāt kā treneris. Kā Oļega Znaroka palīgs, vairākus gadus strādāja ar Latvijas izlasi, pēc tam pārgāja uz KHL, kur trenēja Balašihas "HK MVD" un Maskavas "Dinamo" joprojām kā O. Znaroka asistents. 2012. un 2013. gadā kopā ar Maskavas "Dinamo" izcīnīja Gagarina kausu. 2014. gadā, kad O. Znaroks tika apstiprināts par Krievijas hokeja izlases vadītāju, H. Vītoliņš kļuva par Maskavas "Dinamo" galveno treneri un O. Znaroka asistentu Krievijas izlasē, ar kuru kļuva par 2014. gada Pasaules čempionāta uzvarētāju (vadīja komandu finālspēlē pret Somiju pēc O. Znaroka diskvalifikācijas).

2018. gada decembrī tika apstiprināts par HC Davos galveno treneri. 2019.—2020. gada sezonā Vītoliņš atgriezās Maskavā un strādā par komandas Maskavas "Spartak" galvenā trenera O. Znaroka asistentu.

2021. gada jūlijā tika apstiprināts par Latvijas hokeja izlases galveno treneri.

2023. gada Pasaules čempionātā, kas notika Rīgā un Tamperē, kā Latvijas izlases galvenais treneris ieguva bronzas medaļu, kas bija pirmās medaļas Pasaules čempionātā Latvijas hokeja vēsturē.

Karjeras statistika 

|- bgcolor="#e0e0e0"
! Sezona !! Klubs !! Līga !!  !!  !!  !!  !!  !!  !!  !!  !!  !! 
|-
| 1985.—86.
| Rīgas RASMS
| PSRS 3.
| 20 || 9 || 1 || 10 || 8
| — || — || — || — || —
|- bgcolor="#f0f0f0"
| 1986.—87.
| Rīgas "Dinamo"
| PSRS
| 17 || 1 || 1 || 2 || 8
| — || — || — || — || —
|-
| 1987.—88.
| Rīgas "Dinamo"
| PSRS
| 30 || 3 || 3 || 6 || 24
| — || — || — || — || —
|-
| 1987.—88.
| Rīgas RASMS
| PSRS 3.
| 16 || 7 || 7 || 14 || 24
| — || — || — || — || —
|- bgcolor="#f0f0f0"
| 1988.—89.
| Rīgas "Dinamo"
| PSRS
| 36 || 3 || 2 || 5 || 16
| — || — || — || — || —
|-
| 1989.—90.
| Rīgas "Dinamo"
| PSRS
| 45 || 7 || 6 || 13 || 18
| — || — || — || — || —
|- bgcolor="#f0f0f0"
| 1990.—91.
| Rīgas "Dinamo"
| PSRS
| 46 || 12 || 19 || 31 || 22
| — || — || — || — || —
|-
| 1991.—92.
| Rīgas "Stars"
| PSRS
| 30 || 12 || 5 || 17 || 10
| — || — || — || — || —
|- bgcolor="#f0f0f0"
| 1992.—93.
| EHC Chur
| NLA
| 17 || 12 || 6 || 18 || 21
| — || — || — || — || —
|- bgcolor="#f0f0f0"
| 1992.—93.
| Tanderbejas "Thunder Hawks"
| CoHL
| 8 || 6 || 7 || 13 || 12
| — || — || — || — || —
|- bgcolor="#f0f0f0"
| 1992.—93.
| Ņūhevenas "Senators"
| AHL
| 7 || 6 || 3 || 9 || 4
| — || — || — || — || —
|- bgcolor="#f0f0f0"
| 1993.—94.
| Vinipegas "Jets"
| NHL
| 8 || 0 || 0 || 0 || 4
| — || — || — || — || —
|- bgcolor="#f0f0f0"
| 1993.—94.
| Monktonas "Hawks"
| AHL
| 70 || 28 || 34 || 62 || 41
| 20 || 1 || 3 || 4 || 4
|-
| 1994.—95.
| SC Rapperswil-Jona
| NLA
| 30 || 6 || 17 || 23 || 50
| 3 || 3 || 2 || 5 || 2
|- bgcolor="#f0f0f0"
| 1995.—96.
| Rögle BK
| Elitsērija
| 19 || 3 || 2 || 5 || 24
| — || — || — || — || —
|- bgcolor="#f0f0f0"
| 1995.—96.
| Rögle BK
| Allsvenskan
| 18 || 9 || 10 || 19 || 24
| 10 || 2 || 4 || 6 || 14
|-
| 1996.—97.
| EHC Chur
| NLB
| 39 || 25 || 58 || 83 || 58
| 3 || 0 || 1 || 1 || 6
|- bgcolor="#f0f0f0"
| 1997.—98.
| EHC Chur
| NLB
| 39 || 30 || 51 || 81 || 32
| 9 || 5 || 7 || 12 || 6
|-
| 1998.—99.
| EHC Chur
| NLB
| 40 || 24 || 38 || 62 || 44
| 18 || 10 || 16 || 26 || 49
|- bgcolor="#f0f0f0"
| 1999.—00.
| EHC Chur
| NLB
| 36 || 25 || 23 || 48 || 51
| 17 || 9 || 11 || 20 || 14
|-
| 2000.—01.
| EHC Chur
| NLA
| 39 || 15 || 14 || 29 || 34
| 10 || 3 || 4 || 7 || 20
|- bgcolor="#f0f0f0"
| 2001.—02.
| HC Thurgau
| NLB
| 32 || 16 || 21 || 37 || 24
| 3 || 1 || 3 || 4 || 4
|-
| 2002.—03.
| HC Thurgau
| NLB
| 38 || 25 || 28 || 53 || 57
| 5 || 2 || 3 || 5 || 8
|- bgcolor="#f0f0f0"
| 2003.—04.
| HC Thurgau
| NLB
| 45 || 30 || 40 || 70 || 78
| 6 || 4 || 4 || 8 || 18
|-
| 2004.—05.
| HC Thurgau
| NLB
| 18 || 5 || 11 || 16 || 24
| — || — || — || — || —
|-
| 2004.—05.
| SC Langnau
| NLA
| 1 || 0 || 0 || 0 || 0
| — || — || — || — || —
|-
| 2004.—05.
| HC Ambrì-Piotta
| NLA
| 2 || 1 || 1 || 2 || 2
| — || — || — || — || —
|- bgcolor="#f0f0f0"
| 2005.—06.
| Pikes EHC Oberthurgau
| Šveice 4.
| 14 || 12 || 12 || 24 || —
| — || — || — || — || —
|- bgcolor="#e0e0e0"
! colspan="3" | Kopā NHL
! 8 !! 0 !! 0 !! 0 !! 4
! 0 !! 0 !! 0 !! 0 !! 0
|}

Karjera PSRS un Latvijas izlasē

Apbalvojumi un pagodinājumi 
 Akeksandra Ņevska ordenis (Krievija, 2018) — par sportistu sekmīgu sagatavošanu, kas 23. ziemas olimpiskajās spēlēs Phjončhanā (Koreja), sasniedza augstus sportiskus rezultātus.
 Goda ordenis (Krievija, 2014) — par lielo ieguldījumu Krievijas hokeja nacionālās izlases uzvarā 2014. gada pasaules hokeja čempionātā.
 Draudzības ordenis (Krievija, 2012) — par nopelniem fiziskās kultūras un sporta attīstībā un daudzu gadu apzinīgu darbu.
 Krievijas Nopelniem bagātais treneris (2013).

Atsauces

Ārējās saites 

1968. gadā dzimušie
Rīgā dzimušie
Latvijas hokejisti
Latvijas hokeja treneri
Latvijas hokeja izlases treneri
Rīgas "Stars" spēlētāji
Bijušā Vinipegas "Jets" spēlētāji
Hokejisti 2002. gada ziemas olimpiskajās spēlēs
Rīgas "Dinamo" spēlētāji
Krievijas Nopelniem bagātie treneri
Ar Aleksandra Ņevska ordeni apbalvotie (Krievija)
Ar Goda ordeni apbalvotie
Ar Draudzības ordeni apbalvotie (Krievija)
PSRS hokejisti