Šarls Gijoms

Šarls Eduārs Gijoms (; dzimis , miris ) bija šveiciešu fiziķis. 1920. gadā saņēmis Nobela prēmiju fizikā par pētījumiem precīzu mērījumu fizikā, atklājot dažu niķeli un dzelzi saturošu sakausējumu anomālās īpašības.

Biogrāfija 
Gijoma vectēvs bija atstājis Franciju politisku iemeslu dēļ revolūcijas laikā un Londonā uzsācis pulksteņu ražošanu. To turpināja viņa trīs dēli, no kuriem viens, Gijoma tēvs, pārcēlās uz Šveici. Šarls Gijoms pēc pamatizglītības iegūšanas iestājās Cīrihes Augstākajā tehniskajā skolā, kur ieguva doktora grādu. 1883. gadā Gijoms sāka strādāt Starptautiskajā Mēru un svaru birojā par asistentu. Viņa karjera tur turpinājās direktora vietnieka postenī no 1902. gada, bet no 1915. gada līdz aiziešanai pensijā 1936. gadā Gijoms bija biroja direktors. Pēc tam viņš bija goda direktors līdz savai nāvei 1938. gadā.

Zinātniskā darbība 
Strādājot Starptautiskajā Mēru un svaru birojā, Gijoms veica zinātniskus pētījumus. Pazīstamākie viņa izgudrojumi ir viņa atklātie niķeļa—dzelzs sakausējums invars un niķeļa—tērauda sakausējums elinvars. Invaram ir termiskās izplešanās koeficients tuvs nullei, kas ir noderīgi precīzu instrumentu izgatavošanai, kuru izmēri nedrīkst mainīties temperatūras svārstību ietekmē. Otrs sakausējums, elinvars, nozīmīgs ar savu nullei tuvo materiāla elastības koeficientu, kas dod iespēju izmantot instrumentu konstrukcijā atsperes no šī materiāla, izvairoties no temperatūras svārstību ietekmes. Šo sakausējumu var izmantot jūras hronometros. Tā kā sakausējums ir nemagnētisks, to var lietot arī nemagnētiskajos pulksteņos.

Gijoms sadarbojās ar Parīzes observatoriju, veica termostatiskos mērījumus, noteica precīzu kosmiskās telpas temperatūru.

Atsauces

Ārējās saites 

 Šarla Gijoma biogrāfija Nobela prēmijas mājaslapā 
 

Neišateles kantonā dzimušie
Šveiciešu fiziķi
Nobela prēmijas laureāti fizikā