Jānis Jansons-Brauns

Jānis Jansons vai Janis Jansons-Brauns (1872—1917), segvārds un pseidonīms Brauns, bija latviešu sociāldemokrāts, literatūrkritiķis un publicists.

Dzīvesgājums 

Dzimis 1872. gada 18. martā Rāvas pagasta „Kaugaru” mājās zemnieka Ernesta Jansona daudzbērnu ģimenē. Mācījās Liepājas Nikolaja ģimnāzijā. No 1890. gada studēja Maskavas Universitātes Vēstures un filoloģijas fakultātē, tad pārgāja uz Tērbatas Universitātes juridisko fakultāi, bija Pīpkalonijas biedrs.
Publicēja apjomīgus literatūrkritikas rakstus - „Domas par jaunlaiku literatūru” (1892—1893) un „Mūsu vecajai paaudzei” (1894). Viens no „Jaunās strāvas” līderiem, laikraksta „Dienas Lapa” redakcijas darbinieks (1896). 

1897. gadā viņu apcietināja un izsūtīja uz Smoļenskas guberņu (1898—1903).
1903. gadā atgriezās Latvijā un 1904. gadā iestājās LSDSP un tās 1. kongresā ievēlēts Centrālkomitejas locekli un Ārzemju komitejas locekli, lietoja segvārdu Brauns. Piedalījās LSDSP programmas izstrādāšanā.

1905. gada revolūcijas laikā bija nelegālā laikraksta „Cīņa” un laikraksta „Dienas Lapa” redaktors.
1906.gadā caur Somiju emigrēja uz Beļģiju, tālāk uz Angliju. Darbojās Latvijas Sociāldemokrātijas Centrālkomitejas Ārzemju komitejā Londonā, Berlīnē un Šveicē un turpināja būt „Cīņas” redaktors (1910—1914). Uzrakstīja vēsturisku apceri „Baltijas revolūcija”, ko 1912. gadā publicēja Briselē.

Pēc Pirmā Pasaules kara sākuma 1914. gadā pievienojās lieliniekiem un darbojās KSDSP Londonas grupā. Pēc Februāra revolūcijas devās atpakaļ uz Latviju, bet bija to 11 pasažieru vidū, kas gāja bojā, kad vācu zemūdene U30 1917. gada 13. aprīlī Ziemeļjūrā nogremdēja tvaikoni „Zara”, kas devās no Londonas uz Tronheimu.

Atsauces 

Revolucionāri
Marksisti
Latviešu žurnālisti
Jaunā strāva
Maskavas Valsts universitātes absolventi
Latviešu valodā rakstošie