Rīgas Kinostudija

Rīgas Kinostudija (RKS) ir vecākā filmu studija Latvijā. Tās agrākie nosaukumi bija Rīgas Mākslas filmu studija (arī Valsts filmu uzņēmums) (1940—1948), Rīgas Mākslas un hronikālo filmu studija (1948—1958). Rīgas kinostudijas rīcībā ir 1960. gados uzbūvētie, labi aprīkoti filmēšanas paviljoni, kas ir lielākie Ziemeļeiropā.

Padomju gados tā vēsturiski izveidojās kā filmu ražošanas uzņēmums, kas nodrošināja pilnu kinofilmas uzņemšanas ciklu, kas ietvēra sevī posmus no idejas līdz gatavam darbam. 1970. un 1980. gados uzņēma vidēji 15 spēlfilmu gadā, kas nodrošināja darbu aptuveni tūkstotim darbinieku.

Mūsdienās Rīgas Kinostudijā aktīvi tiek iznomāti paviljoni pasākumu organizēšanai un televīzijas raidījumu uzņemšanai (X Faktors, Super Bingo u.c.). Notiek kostīmu un rekvizītu noma. Tāpat arī Rīgas Kinostudija nodarbojas ar digitalizāciju un analogo ierakstīšanu. Tiek organizētas ekskursijas tās teritorijā.

Vēsture 
Līdz 1940. gadam filmu ražošanu Latvijā veica īpaša sabiedriski kulturālā departamenta Filmu nozare, kas pakļāvās Sabiedrisko lietu ministrijai. Tās studijās 1939. gadā tika uzņemta populārā spēlfilma Zvejnieka dēls.

Pēc Latvijas okupācijas 1940. gadā tika nodibināta Rīgas Mākslas filmu kinostudija, kuras pirmā spēlfilma bija Kaugurieši (1941).

Vācu okupācijas laikā filmu ražošana ar visiem palikušajiem īpašumiem un daļu darbiniekiem pārgāja Ostlandē izveidotās Ostland Film G. m.b. H. Rīgas nozares pārziņā. 1942. gadā režisors Konstantīns Tumils-Tumilovičs šajā studijā uzņēma propagandas filmu "Sarkanā migla" par 1940. gada notikumiem Latvijā. 1943. gadā no "Ostland Film" tika izdalīta atsevišķa filmu ražošanas struktūra "Rīgas Filma".

Pēc Otrā pasaules kara krievu padomju režisors Aleksandrs Ivanovs daļēji Rīgas studijā uzņēma filmas Dēli (1946) un Mājup ar uzvaru (1947).

1948. gadā tika izveidota Rīgas Mākslas un hronikalo filmu studija, apvienojot Mākslas filmu studiju ar Kinohronikas studiju. Studijas telpas bija Skolas ielā, bet uzņemšanas paviljoni atradās vairākās Rīgas vietās: tagadējā Jaunajā Rīgas teātrī Lāčplēša ielā, bijušajā kinoteātrī "Pionieris", tagadējā Rīgas Filharmonijas kamermūzikas zālē un kultūras pilī "Ziemeļblāzma".

1958. gadā Rīgas Mākslas un hronikālo filmu studija tika pārdēvēta par Rīgas kinostudiju.

Jau 1954. gadā arhitekti V. Voronovs un A. Okuņevs izveidoja projektu jaunam Rīgas Kinostudijas ēku kompleksam Šmerļa ielā 3 ar trim filmēšanas paviljoniem (platība 950, 800 un 140 m²). Celtniecības pirmā kārta tika pabeigta 1961. gadā un otrā kārta 1963. gadā. Kopš 1964. gada kinostudija ar pilnu jaudu uzsāka darbu jaunajās ēkās. Studijā darbojās scenāriju redakcijas kolēģija, hronikas sektors, leļļu filmu grupa un mākslas un režisoru padomes. 1964. gadā tika apstiprināta Rīgas kinostudijas emblēma — kinolentē ietverta gaiļa zīme.

Padomju gados studijā filmu uzņemšanu nodrošināja filmēšanas sagatavošanas, uzņemšanas tehnikas, dekorāciju un tehnisko būvju, elektroapgaismes, skaņu tehnikas, filmu apstrādes, montāžas, mehāniskais un autotransporta cehs. 20. gadsimta 70-80. gados gada laikā tika uzņemtas 10 — 15 filmas (no tām puse bija pilnmetrāžas spēlfilmas), kas nodrošināja darbu aptuveni 1000 darbiniekiem.

Kinostudijas mākslas padomes biedri tās pirmsākumos bija pazīstami latviešu teātra darbinieki, režisori un aktieri: Alfreds Amtmanis-Briedītis, Vija Artmane, Eduards Smiļģis, Elza Radziņa.

Kopš 1965. gada kinostudijā darbojās Tautas kinoaktieru studija, kas ļāva studiju beidzējiem iestāties profesionālajās izglītības iestādēs. Vēl studijā darbojās Jauno kinematogrāfistu klubs un kaskadieru grupa.

1990. gada aprīlī Rīgas kinostudija beidza pastāvēt kā vienots veselums un kinoražošanas centrs. To sadalīja, izveidojot 6 vienības: Rīgas kinostudiju kā filmu ražošanas tehnisko bāzi un 5 atsevišķas mazas radošās studijas: filmu studiju AL KO, piedzīvojumu un kriminālo filmu studiju Dekrim, filmu studiju Trīs, zīmēto un leļļu animācijas studiju Dauka un Rīgas dokumentālo filmu studiju. Pēc PSRS sabrukšanas filmu veidošana Rīgas kinostudijā apsīka. 20. gadsimta 90. gadu otrajā pusē notika kinostudijas privatizācija. Procesam noslēdzoties, 1997. gadā valsts īpašumā saglabāja 31,3% akciju. Studija pelnīja ar telpu, inventāra īri un speciālistu pakalpojumiem. 2007. gadā Ministru kabinetā nonāca likumprojekts, saskaņā ar kuru 125 Rīgas Kinostudijas filmas būtu jānodod privatizācijai. Kopš 2008. gada Rīgas Kinostudija sāka pati izplatīt savas filmas ārpus Latvijas.

Rīgas Kinostudijā glabājas dokumentu, fotogrāfiju, kostīmu metu, dekorāciju elementu un tehnisko aprīkojumu kolekcijas, kas pieder Rīgas Kino muzejam.

Darbinieki

Studijas vadītāji 
 no 1940 — Alberts Jekste
 1944—1945 — Augusts Aure-Pavluss
 1945—1947 — Nikolajs Kiva
 1947—1948 — Igors Čerņaks
 1948—1964 — Pāvels Jankovskis
 1964—1968 — Frīdens Koroļkēvičs
 1968—1987 — Heinrihs Lepeško
 1987—1990 — Rihards Pīks

Scenāriju redakcijas kolēģijas vadītāji 
 1962—1967 — Arvīds Grigulis
 1967—1972 — Jāzeps Osmanis
 1973—1976 — Uldis Norietis
 1976—1981 — Osvalds Kublanovs
 1981—1982 — Leo Rage
 1982—1987 — Lija Brīdaka
 1987—1990 — Tālivaldis Margēvičs

Rīgas Kinostudijā uzņemto mākslas filmu saraksts 
Šajā sadaļā ir uzskaitītas visas 217 pilnmetrāžas spēlfilmas, īsmetrāžas spēlfilmas, TV spēlfilmas, kā arī muzikālās filmas, kuras ir uzņemtas Rīgas Kinostudijā vai sadarbībā ar Rīgas Kinostudiju laika posmā no 1941. līdz 2000. gadam (ieskaitot laika posmu no 1941. līdz 1958. gadam, kad Rīgas Kinostudija vēl nebija dibināta un studija saucās Rīgas Mākslas filmu studija un Rīgas Mākslas un hronikālo filmu studija). Sarakstā nav iekļautas dokumentālās filmas un pasūtījuma filmas, kuru uzskaitījumu ir iespējams atrast Latvijas gada notikumu rakstos.

1940—1949

1950—1959

1960—1969

1970—1979

1980—1989

1990—2000

Visvairāk skatītās Rīgas kinostudijas filmas PSRS kinoteātros 
Pēc krievu kinokritiķa Sergeja Kudrjavceva datiem

Kinostudijas ēka 
Rīgā, Šmerļa ielā esošais Rīgas Kinostudijas komplekss sastāv no 3 paviljoniem un viena foto paviljona.
 1. paviljons — 38 x 26 metri (988 m²) griestu augstums 12,5 metri.
 2. paviljons — 32 x 26 metri (832 m²) griestu augstums 9,0 metri.
 3. paviljons — 14 x 10 metri (140 m²) griestu augstums 5,0 metri.
 Foto paviljons — 5,04 x 9,28 metri (46,56 m²)

Studijā ir arī lielākais zaļais fons Eiropā.

Skatīt arī 
 Mēmais kino Latvijā

Piezīmes un atsauces

Ārējās saites 
 Rīgas Kinostudijas oficiālā mājas lapa

Latvijas kinostudijas
Kinostudija