Aegialiinae

Aegialiinae ir skarabeju dzimtas apakšdzimta, kurai pieder ap 60 sugu. Tipiska apakšdzimtas ģints ir Aegialia (Latreille, 1807) un tipiska suga Aegialia arenaria (Fabricius, 1787).

Izplatība un ekoloģija 
Mūsdienu sugu vairākums ir izplatīts Nearktikā un Palearktikā. Dažas sugas sastopamas Dienvidamerikā, Austrālijā un Tasmanijas salā.

Visi apakšdzimtas pārstāvji ir saprofāgi. Imago (pieaugušie īpatņi) un kāpuri barojas ar pūstošiem augiem un sēnītēm. Iespējams, daži pieaugušie īpatņi nebarojas vispār.  Aegialiinae apakšdzimtas vaboles var atrast mežu augsnē; dažas sugas lido uz gaismu.

Fosilās sugas 
Visvecākā zināmā fosilija pieder apakšējam krīta periodam. Cretaegialia ģints fosilās (izmirušās) sugas pēc ārējām raksturīpašībām līdzīgas mūsdienu apakšdzimtas vabolēm.

Fosilās sugas pieder divām ģintīm:
 †Aegialia Latreille, 1807
 †Aegialia rupta Scudder, 1890
 †Aegialia sabuleti Panzer, 1797
 †Aegialia terminalis Brown, 1931
 †Cretaegialia Nikolayev, 1993
 †Cretaegialia aphodiiformis Nikolayev, 1993
 †Cretaegialia rhypariformis Nikolayev, 1993

Klasifikācija un taksonomija 
Aegialiinae apakšdzimta ir radnieciska Aphodiinae apakšdzimtai, tādēļ daži autori arī klasificē pirmo kā tribu Aphodiinae apakšdzimtā.

Klasifikācija:
 apakšdzimta: Aegialiinae Laporte de Castelnau, 1840
 triba: Aegialiini Laporte de Castelnau, 1840
 ģints: Aegialia Latreille, 1807 (44 sugas) - izplatītas visā Eiropā, Āzijas dienvidos un Ziemeļamerikā.
 ģints: Micraegialia Brown, 1931 (1 suga) - Kanādā (no Manitobas līdz Britu Kolumbijas) un ASV (no Mičiganas līdz Vašingtonai.
 ģints: Saprus Blackburn, 1904 (4 sugas) - Austrālija un Tasmanija.
 triba: Eremazini Stebnicka, 1977
 ģints: Eremazus Mulsant, 1851 (5 sugas) - Eiropā, Āzijā (līdz Indijas ziemeļiem).

Atsauces 

Skarabeju dzimta