Aerodium

Aerodium ir Latvijā bāzēts vertikālo vēja tuneļu projektētājs un ražotājs. Tā pamatdarbība ir saistīta ar vēja tuneļu pārdošanu un nomu izklaides un militārajām nozarēm, bet tas darbojas arī dažādās vietās ar franšīzēm. Otrā daļa ir saistīta ar šovu un priekšnesumu organizēšanu zīmolu popularizēšanai, festivāliem un izklaides pasākumiem visā pasaulē.

Vēsture 
1979. gadā Kanādas izgudrotājs Žans Senžermēns nāca klajā ar ideju par pirmo vertikālo vēja tuneli cilvēku lidošanai. Savācot $450.000 investīcijas, viņš atvēra pirmo komerciālo vēja tuneli Sensimonā de Bago, 70 kilometrus uz austrumiem no Monreālas. Senžermēnam, kurš jaunībā bija izpletņlēcējs armijā, piederēja divas izpletņlēcēju skolas, kas noveda pie idejas, ka Aerodium tuneļa izveide varētu palīdzēt skolēniem efektīvāk trenēties. Žans Senžermēns 1982. gadā pārdeva vertikālā vēja tuneļa koncepciju Lesam Tompsonam un Mārvinam Krateram, kas drīzumā uzbūvēja savus vēja tuneļus Pidžonfordžā, Tenesī un Lasvegasā, Nevadas štatā. Drīz pēc tam Senžermēns pārdeva Krateram franšīzes tiesības par 1.5 miljoniem ASV dolāru. Sākotnēji tunelis ieguva vārdu "Aérodium", taču Senžermēns 1984. un 1994. gadā to patentēja ASV kā "Levitationarium".

2003. gadā, pēc tikšanās ar Fransuā Senžermēnu (Žana Senžermēna dēls), uzņēmējs Ivars Beitāns nolēma pilnveidot Aerodium vēja tuneļa tehnoloģijas. 2005. gada vasarā tika atvērts pirmais Austrumeiropas vēja tunelis Siguldā. Pakāpeniski uzlabojot un modernizējot tehniskos risinājumus, uzņēmums sāka Latvijā komerciāli ražot vēja tuneļus un pieņēma nosaukumu Aerodium Technologies.

Šovi, priekšnesumi un galvenie notikumi 

Aerodium ir veltījis īpašu uzmanību āra vertikālajiem vēja tuneļiem un gadu gaitā ir kļuvis par vadošo uzņēmumu, kas piedalās dažādos kaskadieru lidošanas priekšnesumos visā pasaulē.

Svarīgs notikums vertikālo vēja tuneļu vēsturē bija „vēja mašīna” 2006. gada Torino ziemas olimpisko spēļu noslēguma ceremonijā, kas bija īpašs Aerodium ražots modelis. Lielākā daļa skatītāju pasaulē nekad agrāk nebija redzējusi vertikālu vēja tuneli, un tos pārsteidza bez vadiem lidojošie cilvēki. Priekšnesumā bija arī lidojošs snovbordists (Ivars Beitāns) un citi iepriekš neredzēti vizuālie efekti.

Lidojums vertikālā vēja tunelī tika sarīkots arī Maskavas Sarkanajā laukumā 2009. gadā, 2014. gada Soču ziemas olimpisko spēļu logotipa prezentācijas pasākumā.

2010. gadā vertikālais vēja tunelis tika izstādīts Expo 2010 Latvijas paviljonā Šanhajā, Ķīnā. Aerodium bija paviljona ģenerāluzņēmējs un 6 mēnešu garumā iepazīstināja apmeklētājus ar lidošanu vēja tunelī ik pēc 30 minūtēm. Tas pulcēja lielus cilvēku pūļus un atsevišķiem cilvēkiem tika dota iespēja trenēties un lidot tunelī. Tunelis bija pasaulē pirmais pilnībā caurspīdīgais recirkulācijas vēja tunelis, kas ļāva skatītājiem vērot lidošanu no visām pusēm.

2013. gadā tika ieviests jauns vēja tuneļa pielietojums, kad Aerodium uzcēla pasaulē pirmo tuneli, kas piemērots iekštelpu BASE lēkšanai Somijas "Sirius Sport Resort". Salīdzinot ar citiem modeļiem, lēcēji tagad varēja nokļūt vēja tunelī no zemes vai arī lēkt no 15 metru augstuma, imitējot lēcienu no ēkas vai platformas.

2016. gadā Aerodium prezentēja projektu „Flying Dream”, kas ir unikāls vēja tunelis-amfiteātris. Tas atrodas Dengfengā, Songa augstienē, netālu no slavenā Šaoliņas klostera. Vēja tunelis ir daļa no lidojošu mūku kung fu šova.

Tajā pašā gadā Pudongā tika atklāts Šanhajas Disnejlendas atrakciju parks, kas bija pirmā Disnejlenda kontinentālajā Ķīnā. Aerodium tika uzaicināts izveidot unikālu iebūvētu vēja tuneli, kas bija paredzēts Karību jūras pirātu šovam. 2019. gadā tas ir vienīgais atvērtais recirkulācijas tipa vēja tunelis pasaulē.

Filmu projekti 

Aerodium āra vēja tuneļi ir piesaistījuši arī filmu nozares interesi. Expo 2010 izstādē Džekijs Čans izmēģināja lidot vertikālajā Latvijas paviljona tunelī. Divus gadus vēlāk, 2012. gadā, viņš pavadīja trīs nedēļas apmācībām un gaisa cīņu filmēšanai Jelgavā filmai "Ķīniešu Zodiaks".

2017. gadā Aerodium uzbūvēja lielāko vertikālo vēja tuneli pasaulē ar izmēru 3.5m × 6.5m, kas ir četras reizes lielāks par tipisku vēja tuneli. Tam tika dots nosaukums Peryton un to izmantoja Toms Krūzs, trenējoties filmai "Neiespējamā misija: Sekas". Lai uzņemtu vienu no filmas sākuma ainām, Tomam Krūzam bija jāveic vairāk nekā 100 HALO lēcienu. Saskaņā ar Nīlu Korbauldu, īpašo efektu vadītāja teikto, „tas bija diezgan daudz, bet ziniet, ja viņam nebūtu pavadītā laika vēja tunelī, to būtu bijis 250.”

Atsauces 

Latvijas uzņēmumi
Izklaide
Zinātne un tehnoloģijas Latvijā