Amonjaks

Amonjaks ir slāpekļa un ūdeņraža ķīmiskais savienojums, kura ķīmiskā formula ir NH3. Normālos apstākļos tā ir bezkrāsaina, salīdzinoši viegli sašķidrināma gāze ar asu smaku. Amonjaks ir indīgs, saindēšanās ar to ir atkarīga no tvaika koncentrācijas un saskares ilguma. Amonjaks ir amfotēriska viela. Ūdenī tā ir kā bāze. Tas veido arī dažādus amonija sāļus. Amonjaks ļoti labi šķīst ūdenī — pie 0 °C 1 tilpumā ūdens izšķīst ap 1200 tilpumu amonjaka (pie 20 °C attiecīgi 700 tilpumu). Šķīdumā tas veido amonija jonu NH4+ un šo šķīdumu var uzskatīt par amonija hidroksīdu. 10% šķīdumu lieto medicīnā kā kairinošu līdzekli un sauc par ožamo spirtu. Viena no lielākajām amonjaka uzglabāšanas stacijām atrodas Ventspilī, Latvijā.

Iegūšana 
Amonjaku iegūst tiešā reakcijā starp slāpekli un ūdeņradi. Amonjaks ir galvenā visu slāpekļa savienojumu rūpnieciskā izejviela.

Īpašības 
Reaģējot ar skābēm un skābajiem oksīdiem, amonjaks veido amonija sāļus. Nozīmīgākie amonija sāļi ir amonija sulfāts ((NH4)2SO4) un amonija nitrāts (NH4NO3), kurus lieto kā minerālmēslus (slāpekļa mēslojums).

Katalītiski oksidējot amonjaku, iegūst slāpekļskābi.

Amonjaks nedeg, taču, degot tīrā skābeklī, veidojas slāpeklis un ūdens:

4NH3 + 3O2 → 2N2 + 6H2O

Amonjaks reaģē arī ar daudziem organiskajiem savienojumiem, veidojot slāpekļorganiskos savienojumus (ar halogēnogļūdeņražiem veido amīnus, ar halogēnkarbonskābēm veido aminoskābes, ar formaldehīdu veido urotropīnu (heksametilēntetramīnu)).

Izmantošana 
Galvenokārt lieto slāpekļa minerālmēslojuma ražošanai, sprāgstvielu, polimēru, slāpekļskābes, sodas un citu ķīmiskās rūpniecības produktu iegūšanai.

Šķidru amonjaku analītiskajā ķīmijā dažreiz lieto par neūdens polāru šķīdinātāju. Tajā šķīst sārmu metāli. Šķidru amonjaku plaši izmanto saldēšanas iekārtās (ar to aizstāj videi kaitīgos freonus).

Atsauces

Ārējās saites 

Slāpeklis
Ūdeņradis
Sadzīves ķīmija
Aukstumnesēji