Ansis Buševics

Ansis Buševics ( — ) bija Latvijas politiķis, Tautas padomes, Satversmes sapulces, kā arī 1. un 4. Saeimas deputāts, Latvijas Sociāldemokrātiskās strādnieku partijas biedrs. Bijis Liepājas domes priekšsēdētājs (1919—1921) un Latvijas finanšu ministrs (1923). Pēc Latvijas okupācijas pievienojies Latvijas Komunistiskajai partijai un ievēlēts Tautas Saeimā.

Biogrāfija

Izglītība, darbs, LSDSP dibināšana 
Ansis Buševics ir dzimis  (pēc citiem datiem — ) Ventspils apriņķa Popes pagastā (mūsdienu Ances pagasts). Mācījies Pēterburgā, pabeidzis Pēterpils universitātes Juridisko fakultāti. Sākot ar 1904. gadu strādāja par advokātu. 19. gadsimta deviņdesmitajos gados iesaistījies strādnieku kustībā. No 1901. līdz 1903. gadam organizēja nelegālās sociāldemokrātu literatūras ievešanu no Vācijas. 1904. gadā, kad tika dibināta Latvijas Sociāldemokrātiskā strādnieku partija, Buševics kļuva par tās Centrālās komitejas dalībnieku. Viņš bija viens no 1905. gada revolūcijas vadītājiem Latvijā. 1906. gadā pārstāvēja LSDSP tās apvienošanās kongresā ar Krievijas sociāldemokrātiem Stokholmā.

1909. gadā Buševics tika apcietināts un gadu pavadīja cietumā. Pēc tam viņš kā Krievijas un Latvijas sociāldemokrātisko partiju biedrs tika izsūtīts trimdā uz Toboļsku. 1914. gadā atgriezies Liepājā, kur iesaistījās kreisā laikraksta "Dzīves" darbībā. Vācu okupācijas laikā ar lauku kara tiesas spriedumu aizsūtīts uz Vācijas koncentrācijas nometni. No tās viņš atgriezās 1918. gada rudenī.

Politiskā darbība neatkarīgā Latvijā 
1918. gadā Buševics kļuva par Latvijas pagaidu parlamenta — Tautas padomes — locekli. Tajā pašā gadā kļuva par partijas Centrālās komitejas priekšsēdētāju, amatā bija līdz 1922. gadam. 1919. gadā kļuva par Liepājas domes priekšsēdētāju, amatā bija divus gadus. 1920. gadā ievēlēts Satversmes sapulcē, darbojies agrārlietu, ārlietu, finanšu un budžeta, locekļu lietu izmeklēšanas, mandātu pārbaudīšanas, kā arī tirdzniecības un rūpniecības komisijās. Jūlijā bija Latvijas delegācijas sastāvā, kad norisinājās sarunas par Latvijas—Krievijas miera līguma parakstīšanu. Līgums tika parakstīts .

1922. gadā ievēlēts 1. Saeimā, darbojies agrārpolitikas un lauksaimniecības lietu, budžeta, finanšu un budžeta, juridiskajā un Centrālajā vēlēšanu komisijā. 1923. gada janvārī kļuva par finanšu ministru Jāņa Pauļuka vadītajā valdībā. Amatā bija līdz jūnijam, kad kopā ar partijas biedriem paziņoja par demisiju, kā rezultātā darbību beidza arī pati valdība. 1925. gadā darbu sāka 2. Saeima, taču Buševics tajā netika ievēlēts.

1931. gadā atgriezies parlamentā kā 4. Saeimas deputāts. Darbojies finanšu, tirdzniecības un rūpniecības komisijā. Pēc Ulmaņa apvērsuma 1934. gadā, tāpat kā daudzi citi prominenti sociāldemokrāti, izsūtīts uz Liepājas koncentrācijas nometni, no kuras atbrīvots 1935. gadā.

Okupācija un nāve 
Pēc Latvijas okupācijas 1940. gadā pieslējies komunistiem, vadīja Centrālo vēlēšanu komisiju un darbojies nedemokrātiski ievēlētajā Tautas Saeimā. Viņš bija viens no divdesmit delegātiem, kas  Padomju Savienībai iesniedza Deklarāciju par Latvijas iekļaušanos PSRS sastāvā. Pēc Vācijas iebrukuma Latvijā devās bēgļu gaitās uz Krievijas PFSR, kur miris 1942. gada 10. augustā.

Apbalvojumi 
 Triju Zvaigžņu ordenis — 4. šķira (1926)

Atsauces 

1878. gadā dzimušie
1942. gadā mirušie
1905. gada revolūcija
1. Saeimas deputāti
4. Saeimas deputāti
Centrālās vēlēšanu komisijas priekšsēdētāji
Latvijas advokāti
Latvijas finanšu ministri
Liepājas pašvaldības vadītāji
Latvijas sociāldemokrāti
Latvijas žurnālisti
LKP biedri
Satversmes sapulces deputāti
Tautas padomes locekļi
Tautas Saeimas deputāti
Triju Zvaigžņu ordeņa virsnieki
Ventspils novadā dzimušie