Ideālas gāzes likums

Ideālas gāzes likums ir hipotētiskās ideālās gāzes stāvokļa vienādojums. To var izmantot arī reālām gāzēm zemā spiedienā un augstā temperatūrā, lai noteiktu sakarību starp temperatūru, spiedienu un tilpumu. Tas ir Boila—Mariota, Šarla un Gē-Lisaka likumu apvienojums ar Avogadro likumu.

Pirmais to izteica francūzis Benuā Klapeirons (Benoît Émile Clapeyron) 1834. gadā. 1874. gadā krievs Dmitrijs Mendeļejevs likumā ieviesa universālo gāzu konstanti R, tā aizvietojot lielo daudzumu specifisko gāzu konstanšu.

Vienādojums 
Ierastais matemātiskais ideālās gāzes likuma pieraksts ir šāds:

kur:
 p — gāzes spiediens (Pa)
 V — gāzes tilpums (m3)
 n — vielas daudzums (mol)
 R — universālā gāzu konstante
 T — gāzes absolūtā temperatūra (K)

Molārā forma 
Aizvietojot n ar m / M, iegūst šādu vienādojumu, kā arī ieviešot blīvumu ρ = m/V:

 
 

kur:
 m — gāzes masa (g)
 M — gāzes molmasa (kg/mol)
 ρ — gāzes blīvums (kg/m3)

Statistiskā mehānika 
Statistiskajā mehānikā ideālās gāzes likumu pieraksta šādi:

 

 N — koncentrācija
 k — Bolcmaņa konstante

Termodinamiskie procesi

Atsauces

Ārējās saites 
 Ideālas gāzes stāvokļa vienādojuma kalkulators

Gāzu likumi