Turku revolucionāri

Turku revolucionāri () bija Turcijas nacionālās kustības patrioti, kas cīnījās pret Osmaņu impērijas sadalīšanu pēc Mudrosas pamiera noslēgšanas Pirmā pasaules kara sabiedroto starpā. Viņi arī bija pret Sevras līgumu (1920), kas pēc kara bija parakstīts arī no Osmaņu impērijas puses un paredzēja Anatolijas sadalīšanu.

Pēc Turcijas nacionālās kustības izveidošanas un uzvaras Turcijas neatkarības karā, turku revolucionāri  likvidēja osmaņu sultanātu un  pasludināja Turcijas republiku.

Revolucionāru ideoloģiju pamatā ietekmēja Osmaņu impērijas Tanzimata reformu laika idejas. Turku revolucionāriem nav saistības ar Jauno turku kustību, kas pastāvēja tajā pat laikā un bija lielā mērā saistīti ar Osmaņu valsti un osmaniskuma ideoloģiju. Turku revolucionāri nebija viendabīga cilvēku grupa, jo katram no viņiem bija atšķirīgi uzskati jautājumos par sabiedrību un politiku. Daži no viņiem savā starpā nebija sarunājušies gadiem ilgi pat tad, ja bija vadītāji svarīgām valsts pārvaldes institūcijām. Galvenais, kas viņus vienoja, bija vēlme izveidot suverēnu valsti.

Piezīme: Zemāk uzskaitītās personas revolūcijā darbojās vairākos amatos un pildīja dažādus pienākumus. Iedalījums sastādīts, vadoties pēc tā, kā šīs personas piemin mūsdienās. Saraksts nav pilnīgs.

Vadītāji 
 Mustafa Kemals Ataturks
 Kazims Karabekirs

Valstsvīri un amatpersonas 
 Ali Fethi Okjars
 Raufs Orbajs
 Ismets Inēnī

Aktīvisti un pamfletisti 
 Jakups Kadri Karaosmanolu
 Halide Edipa Adivara, noveliste un feminisma līdere.
 Mehmets Fuats Kēprīlī, vēsturnieks.
 Mahmuts Esats Bozkurts, Turcijas Civillikuma autors un pirmās Juridiskās skolas dibinātājs.
 Šīkrī Saradžolu, ekonomists.

Bruņoto spēku virsnieki 
 Fevzi Čakmaks
 Kazims Karabekirs
 Ali Fuats Džebesojs
 Ismets Inēnī
 Raufs Orbajs

Skatīt arī 

 Turcijas neatkarības karš

Turcijas neatkarības karš