Aragonas karaliste

Aragonas karaliste (, , , ) bija feodālistiska karaliste, kas laikā no 1035. līdz 1479. gadam pastāvēja Pireneju pussalā, mūsdienu Spānijas teritorijā. Aragonas karaliste izveidojās 1035. gadā pēc Sančo III nāves, sadalot tā valsti starp dēliem.

Nosaukums Aragona pirmo reizi rakstiskajos avotos minēts 828. gadā, kad Aragonas upes (Río Aragón) ielejā izveidojas neliela franku grāfiste.

Vēsture 
Sākotnēji vispirms Kārļa Lielā franku impērijas, pēc tam Navarras karalistes grāfiste. 1035. gadā proklamēta par suverēnu karalisti.

1118. gadā karalis Alfonso I iekaro Saragosu, kas kļūst par karalistes galvaspilsētu. 1137. gadā ar Aragonu personālūnijā apvienojās Barselonas grāfiste. Sāk valdīt Barselonas grāfu dinastija. Pievieno Katalāniju. 1172. gadā pievieno Rusiljonas grāfisti (Rosselló jeb Catalunya del Nord). 1229.-1235. gados atņēma mauriem Belearu salas (sp. Islas Baleares), kur 1276. gadā uz brīdi izveidojās suverēna Maļorkas karaliste, taču Aragona to atkal iekaroja 1344.-1349. gados. 1238. gadā Aragona iekaro Valensiju.

1282.-1302. gados Aragonas karaļi nostiprinās Sicīlijā. 1326. gadā iekaro Sardīniju. 1442. gadā iekaro Neapoles karalisti. 1469. gadā Ferdinands II (sp. Fernando de Aragón "el Católico") aprecējās ar Kastīlijas karalieni Izabellu I (sp. Isabel I la Católica). 1516. gadā Aragonas un Kastīlijas karaļnami apvienojās vienā dinastijā un radās Spānijas Karaliste.

Ārējās saites 
 Королевство Арагон (krievu val.)
 Mūsdienu Aragonas valdība

Bijušās valstis Eiropā
Bijušās Eiropas monarhijas
Spānijas vēsture
Katalonija