Rūdolfs Bēnuss

Mārtiņš Rūdolfs Bēnuss ( — ) bija Latvijas advokāts un politiķis. Bijis Latvijas tieslietu ministrs (1920—1921).

Biogrāfija 
Rūdolfs Bēnuss piedzima  Tukumā. Pabeidza Pēterburgas Universitātes Juridisko fakultāti. Strādājis tieslietu iestādēs.  kļuva par zvērināta advokāta G. Kempeļa palīgu Rīgā. Darbojies arī bēgļu palīdzības organizācijās. 1917. gadā bijis Rīgas pilsētas valdes loceklis. Bijis Latvijas Radikāldemokrātiskās partijas biedrs. Bija Tautas padomes loceklis no tās dibināšanas . Pirmajā Latvijas Pagaidu valdībā Bēnuss tika iecelts par iekšlietu ministra Miķeļa Valtera biedru.

Pēc iekšlietu ministra biedra vietas likvidēšanas valdībā Bēnuss 1919. gada janvārī devās vispirms uz Liepāju, bet pēc tam — uz Kopenhāgenas pilsētu Dānijā. Vasarā, kad lielinieki tika izdzīti no Jelgavas, Bēnuss atgriezās Latvijā, kā arī Tautas padomē kā Latvijas Darba partijas biedrs. 1920. gadā ievēlēts par Latvijas Satversmes sapulces biedru, bija Satversmes izstrādāšanas, Juridiskajās un Amnestijas komisiju dalībnieks.

 Rūdolfs Bēnuss kļuva par tieslietu ministru Ulmaņa 1. Ministru kabinetā — pirmajā Latvijas Republikas valdībā, kuru apstiprināja ievēlēts parlaments. 6. un 7. novembrī viņa vadībā notika tieslietu resora amatpersonu pirmā apspriede. Sanāksmē tika apspriesti svarīgi civiltiesību jautājumi. Tika nolemts atcelt pagasttiesu institūtu. Garas diskusijas bija par mazākumtautību valodu pielaišanu tiesās. Apspriedes dalībnieki atzina, ka advokāti, kas nepietiekami pārvalda valsts valodu, var uzstāties krievu, bet vācu valodā — tikai ar tiesas atļauju.

Bēnuss palielināja Tieslietu ministrijas darbinieku skaitu līdz 55 cilvēkiem, kā arī ievērojami paplašināja juriskonsultāciju.  izveidoja komisiju bijušā Krievijas Sodu likuma pārstrādāšanai. Komisija savu darbu beidza , nosūtot savus secinājumus tiesu iestādēm un citiem ieinteresētiem resoriem. 1920. gada beigās ministrs nodibināja komisiju profesora Vladimira Bukovska vadībā jauna Civillikuma izstrādei. Tieslietu ministra amatā bija līdz , kad tika nomainīta valdība.

Pēc aiziešanas no amata aizgājis no politikas un atgriezies darbā advokatūrā. No 1933. gada jūlija bija zvērināts advokāts Ventspilī. Par naudas piesavināšanos notiesāts un sodīts ar cietumsodu.  izslēgts no zvērinātu advokātu skaita. Strādājis pašvaldībā. Miris  Daugavpilī. Apbedīts Rīgas Lielajos kapos.

Avoti 
Latvijas advokatūra 1919 – 1945 Biogrāfiskā vārdnīca, 102.lpp. 
Temīda, 1990., II
Latvijas darbinieku galerija, Rīga, 1929.
Es viņu pazīstu: Latvijas biogrāfiskā vārdnīca, Rīga 1939.
Latvijas Vēstnesis 31.10.1997.

1881. gadā dzimušie
1940. gadā mirušie
Tukumā dzimušie
Latvijas Radikāldemokrātiskās partijas politiķi
Latvijas Darba partijas politiķi
Latvijas tieslietu ministri
Tautas padomes locekļi
Satversmes sapulces deputāti
Latvijas advokāti
Lielajos kapos apbedītie