Bauska

Bauska ir pilsēta Zemgalē, Bauskas novada centrs, 67 km attālumā no Rīgas. Bauskā Mūsa un Mēmele saplūstot izveido Lielupi. Cauri pilsētai iet starptautiskā Via Baltica šoseja.  Pilsētas centrs ir valsts nozīmes pilsētbūvniecības piemineklis.

Pilsētas kopplatība ir 609,4 ha. Apbūve aizņem 509,2 ha. Pilsētas ielu kopgarums ir 37 km.

Nosaukums 
Pilsētā dzīvojošās tautības pilsētu ir saukušas dažādi; vācieši Bauske vai Bausken, ebreji Boisk vai Boysk, poļi Bowsk, krievi Бауск.
Par pilsētas nosaukuma izcelsmi ir daudzas un dažādas versijas:
Jūliuss Dērings (Julius Döring) Bauskas vārda izcelsmi meklēja vācu valodā un to saistīja gan ar bauchen 'uzblīst, uzpampt', gan ar Baush 'izliekums, pakalns, plato'. 
Jānis Endzelīns vietvārda izcelsmi meklēja latviešu valodā un skaidroja, ka vārds "bauska" senatnē tika lietots, apzīmējot sliktu pļavu vai arī vecu, sakritušu māju. Viņš pieļāva, ka pilsētas nosaukums varbūt cēlies arī no vārda "bauze", kas apzīmēja neauglīgu pakalna galu.
Abi pētnieki vienprātīgi atzina, ka sākotnēji šis nosaukums attiecās tikai uz Bauskas pili, bet tikai vēlāk to attiecināja uz pilsētveida apmetni.

Vēsture 

Līdz 13. gadsimtam Bauskas apkārtne atradās Upmales zemē, vēlāk Livonijas Konfederācijas sastāvā.
15. gadsimta vidū Livonijas ordenis Mēmeles un Mūsas sateces vietā uzbūvēja Bauskas pili, blakus cietoksnim izveidojās Vairogmiests.

Kopš 1561. gada Bauskas pils bija viena no Kurzemes un Zemgales hercogistes valdnieka Gotharda Ketlera rezidencēm.

Pēc Livonijas kara beigām 1584. gadā hercogs Gothards Ketlers lika amatnieku apmetni pārvietot tālāk no pils tagadējās Bauskas vecpilsētas vietā. 1609. gadā hercogs Frīdrihs Ketlers Bauskas pilsētai dāvināja zīmogu ar lauvas attēlu.

Lielā Ziemeļu kara laikā 1706. gadā krievu karaspēks atkāpjoties uzspridzināja Bauskas pili, turpmāk to vairs neatjaunoja. Pēc kara beigām Lielā mēra epidēmijas laikā nomira aptuveni puse no Bauskas iedzīvotājiem.

Otrā pasaules kara laikā 1944. gada vasarā Bauska apmēram pusotru mēnesi atradās piefrontes zonā, kas gāja pa Mēmeles — Mūsas — Lielupes upēm, kaujās tika nopostīta aptuveni trešdaļa Bauskas pilsētas ēku.

Ģeogrāfija 
Bauska atrodas Latvijas dienvidu daļā, Viduslatvijas zemienes Zemgales līdzenuma dienvidaustrumu daļā starp Mēmeli un Mūsu pie to satekas. Neliela teritorija pilsētai pieder arī Mēmeles labajā krastā un Mūsas kreisajā krastā. Mūsa un Mēmele tek pa ledāju kušanas izveidotu ieleju, kuras platums sasniedz 700 m. Upju platums 30-100 m, dziļums 0,4-1 m. Krastos ir novērojami dolomīta atsegumi. Bauskas vecpilsēta izveidojusies Mēmeles ielejā. Vēlākajos gados apbūvēta arī pilsētas augstākā daļa starp Mēmeles un Mūsas ieleju, kuru rietumu galā pie upju satekas atrodas Bauskas pilskalns 

Attālums no Bauskas līdz Rīgai — 67 km, līdz Jelgavai — 48 km, līdz Skaistkalnei — 33 km.

Vidējā gaisa temperatūra janvārī ir −5 °C, jūlijā — 17—17,5 °C. Nokrišņu daudzums ap 500—650 mm gadā. Veģetācijas perioda ilgums 185—190 dienas.

Iedzīvotāji 
Pamatraksts: Bauskas demogrāfija

Pilsētas iedzīvotāju skaita izmaiņas gadsimtu gaitā saistītas ar Bauskas likteni karos, epidēmijās, kā arī kopējo reģiona ekonomisko situāciju. Vairākkārt pilsētu skāra mēra epidēmija. 1623. gadā izmiruši gandrīz visi iedzīvotāji, un daudz upuru bija arī 1660. gadā. Lielu postu Bauskai nodarīja mēra epidēmija 1711. gadā. No mēra bojā gāja viena trešā daļa pilsētas iedzīvotāju. Daudzi nami palika pilnīgi tukši.

ledzīvotāju skaits Bauskā strauji palielinājās 19. gadsimta 2. pusē un padomju okupācijas gados, kad tas gandrīz divkāršojās. 1914. gadā Bauskā sasniedza savu lielāko iedzīvotāju skaitu Krievijas Impērijas sastāvā. Pirms Pirmā pasaules kara apmēram puse iedzīvotāju bija vācieši un ebreji, bet padomju okupācijas gados pieauga krievu īpatsvars.

Dinamika

Ievērojami cilvēki 

 Kārlis Krauklings (Kraukliņš) (1792—1873) - žurnālists, bibliotekārs 
 Artūrs Bethers (1831—1889) - anatoms un patologs
 Alfrēds Bertušs (1849—1890) - veterinārārsts
 Lazars Nisselovičs (1858—1914) - jurists, sabiedriskais darbinieks
 Kristaps Strautmanis (1860—1919) - mācītājs un kultūras darbinieks
 Oskars Brandenburgs (1863—1918) - Bauskas pilsētas vadītājs līdz 1918. gadam
 Ābrams Īzaks Kūks (1865—1935) - rabīns
 Vilis Olavs (1867—1917) - sabiedriskais darbinieks un publicists
 Kārlis Ezeriņš (1868—1934) - ģenerālis
 Augusts Ilziņš (1872—1939) - pilsētas vadītājs
 Vilis Plūdonis (1874—1940) - dzejnieks
 Jēkabs Birgers (1877—1966) - rakstnieks 
 Eduards Akermanis (1879-?) - ārsts.
 Alfrēds Razums (1880—1929) - būvinženieris.
 Krišjānis Berķis (1884—1942) - ģenerālis, Latvijas Kara ministrs.
 Frīdrihs Cernts (1898—1944) - Latvijas Brīvības cīņu dalībnieks, Lāčplēša Kara ordeņa kavalieris
 Marģers Stepermanis (1898—1968) - vēsturnieks
 Voldemārs Reinholds (1903—1986) - Latvijas armijas un Latviešu leģiona virsnieks
 Emīls Skujenieks (1903—1965) - aktieris, režisors, rakstnieks
 Raimonds Kugrēns (1912—1992) - teātra režisors
 Gunārs Kugrēns (1939) - aktieris 
 Ivars Vesmanis (1942) - koktēlnieks
 Uldis Dumpis (1943) - aktieris
 Lāsma Kugrēna (1952) - aktrise
 Niks Matvejevs (1958—2014) - mūziķis, komponists un vokālists
 Kristīne Nevarauska (1981) - aktrise
 Ivars Timermanis (1982) - basketbolists
 Mārtiņš Podžus (1994) - tenisists
 Jānis Podžus (1994) - tenisists

Apskates vietas 
 Bauskas pils muzejs
 Bauskas Svētā Gara evaņģēliski luteriskā baznīca
 Bauskas rātsnams
 Bauskas novadpētniecības un mākslas muzejs
 Bauskas Brīvības piemineklis
 Bauskas Svētā Georgija pareizticīgo baznīca
 Bauskas Vissvētākā Sakramenta Romas katoļu baznīca
 Pētera akmens

Sadraudzības pilsētas 
  Pakroja, Lietuva
  Radvilišķi, Lietuva
  Ripina, Polija
  Hedemoras komūna, Zviedrija
  Nāhoda, Čehija
  Hašuri, Gruzija

Atsauces

Ārējās saites 

 laikraksts "Bauskas Dzīve"
 Bauskas Centrālā bibliotēka
 Par Bausku

Zemgale
 
Pilsētbūvniecības pieminekļi Latvijā