Brūnā koku žagata

Brūnā koku žagata jeb Indijas koku žagata (Dendrocitta vagabunda) ir zvirbuļveidīgo kārtas (Passeriformes) vārnu dzimtas (Corvidae) putns, kas pieder garastes koku žagatu ģintij (Dendrocitta). Izdala 9 pasugas.

Brūnās koku žagatas izplatības areāls ir ļoti liels, tas aptver visu Indiju līdz Himalajiem un reģionus uz austrumiem līdz Birmai, Laosai un Taizemei. To var sastapt skrajos krūmājos un mežos, kultivētos dārzos un pilsētu parkos.

Izskats un īpašības 

Brūnā koku žagata ir vidēji liels putns, tās ķermeņa garums, asti ieskaitot, ir 46—50 cm, svars 90—130 g. Aste ļoti gara, tā var sasniegt 30 cm garumu. 

Apspalvojums kanēļbrūns, galva, kakls un krūtis melnas, aste zilpelēka ar melnu galu. Uz spārniem ir gaiši pelēkas, gandrīz baltas apspalvojuma joslas, lidspalvas melnas. Melnais knābis masīvs un spēcīgs, un tā asais gals līks un plēsīgs. Pavēdere un muguras lejasdaļa ir gaiši brūna vai oranžīgi brūna. Kājas un acis ir melnas. Abi dzimumi izskatās vienādi. Jaunie putni mazāk koši, to melnais apspalvojums ir nevis melns, bet tumši brūns. 

Vienīgā suga, ar kuru brūno koku žagatu var viegli sajaukt, ir pelēkā koku žagata (Dendrocitta formosae), lai arī tai nav raksturīgs košais, kanēļbrūnais apspalvojums.

Uzvedība un barība 

Brūnā koku žagata ir tipiska koku žagata. Barību galvenokārt meklē kokos, barojoties ar augļiem un sēklām, dažādiem kukaiņiem, maziem rāpuļiem un citu putnu olām un putnēniem. Ir novērots, ka tā barojas arī ar svaigi nogalinātu dzīvnieku gaļu. 

Brūnā koku žagata, meklējot barību, ir ļoti veikla, tā spēj rāpties, pieķerties, karāties un pārlekt no zara uz zaru. Tās akrobātisko deju pa kokosriekstu palmu zariem vietējie iedzīvotāji sauc par olenjali, jo ola nozīmē palmu lapa. Medījot un meklējot barību, brūnā koku žagata labprāt piebiedrojas drongo (Dicruridae) vai bārdzīlītēm (Timaliidae). Reizēm var novērot, ka brūnā koku žagata meklē parazītus uz lielo zālēdāju mugurām. Kā daudzi vārnu dzimtas putni tā veido barības uzkrājumus, ir novērots, ka brūnā koku žagata iekarina gaļu koku zaros.

Ligzdošana 
Ligzdošanas laiks brūnajai koku žagatai ir no aprīļa līdz jūnijam. Ligzda tiek būvēta kādā kokā vai krūmā, tā ir sekla un plakana. Dējumā ir 3—5 olas.

Sistemātika 

Brūnajai koku žagatai ir 9 pasugas:
Dendrocitta vagabunda vagabunda — nominālpasuga, sastopama no Indijas ziemeļaustrumiem līdz Bangladešai;
Dendrocitta vagabunda behni — sastopama Indijas rietumos;
Dendrocitta vagabunda bristoli — sastopama Pakistānas austrumos un Indijas ziemeļos;
Dendrocitta vagabunda kinneari — sastopama no Mjanmas centrālās daļas līdz Ķīnas dienvidiem un Taizemes ziemeļrietumiem;
Dendrocitta vagabunda pallida — sastopama Indijas dienvidaustrumos;
Dendrocitta vagabunda parvula — sastopama Indijas dienvidrietumos;
Dendrocitta vagabunda sakeratensis — sastopama no Taizemes centrālās daļas līdz Vjetnamas dienvidiem;
Dendrocitta vagabunda saturatior — sastopama Mjanmas dienvidaustrumos un Taizemes dienvidrietumos;
Dendrocitta vagabunda sclateri — sastopama Mjanmas ziemeļos un rietumos.

Atsauces

Ārējās saites 

 Brūnās koku žagatas foto (birding)
 Brūnās koku žagatas foto (haryana-online)
 Brūnās koku žagatas foto (lonelyplanetimagesnline)

Garastes koku žagatas
Āzijas putni