Pēteris Berģis

Pēteris Berģis ( — ) bija latviešu jurists un politiķis.

Dzīvesgājums 
Dzimis Liezeres pagasta "Eilātos". Pabeidza Pēterburgas Politehnisko institūtu un 1916. gadā Kazaņas Universitāti.

Latvijas brīvības cīņu laikā 1919. gada novembrī Berģis atgriezās Latvijā. 
1920. gadā bija viens no Latvijas delegācijas locekļiem miera sarunās ar Padomju Krieviju, bet vēlāk darbojās kā Latvijas-Lietuvas robežas šķīrējtiesas loceklis. Demokrātiskais Centra biedrs, vēlāk pievienojās Radikāldemokrātiskajai partijai. 1922. gadā ievēlēts 1. Saeimā. Pauļuka ministru kabinetā ieņēma iekšlietu ministra amatu no 1923. gada 27. janvāra līdz 27. jūnijam. Latvijas Tautas bankas valdes priekšsēdētājs.

Strādāja par zvērinātu advokātu Rīgā. No 1927. gada līdz 1928. gadam Berģis bija žurnāla "Tautas Tiesības" redaktors. Pēc Latvijas okupācijas 1940. gada jūlijā sarīkotajās "Tautas saeimas" vēlēšanās Berģis bija viens no kandidātiem Demokrātiskā bloka sarakstā, ko okupācijas varas iestādes neļāva iesniegt Centrālajā vēlēšanu komisijā.

1941. gada 14. jūnijā apcietināts un deportēts uz PSRS, kur 1942. gadā miris Usoļlaga nometnē Soļikamskā.

Atsauces 

1882. gadā dzimušie
1942. gadā mirušie
Madonas novadā dzimušie
Demokrātiskā Centra politiķi
Latvijas iekšlietu ministri
1. Saeimas deputāti
Latvijas advokāti
Latvijas žurnālisti
Padomju represiju upuri