Piktoriālisms

Piktoriālisms ir mākslas fotogrāfijas virziens 19. gadsimta beigās un 20. gadsimta sākumā. Tas radās 1885. gadā īsi pēc sausās fotoplates ieviešanas. Piktoriālisms kļuva īpaši populārs 20. gadsimta pašā sākumā, tomēr tā popularitāte ātri saruka, sākot ar Pirmo pasaules karu un modernisma uzplaukumu 1910. gadu vidū.

Piktoriālisms radās no tajā laikā izplatītās idejas par to, ka fotogrāfija kā mākslas izteiksmes paņēmiens var pilnvērtīgāka un kvalitatīvāka par, piemēram, glezniecību un ofortu. Lielākā daļa piktoriālisma fotogrāfiju bija melnbaltos vai sēpijas toņos. Galvenās izmantotās tehnikas: mīkstinošs fokuss, īpaši filtri un objektīva pārklājumi (tai skaitā miglas filtri, lietus ekrāni), īpašas manipulācijas tumšajā telpā un nestandarta spiedumi, izmantojot otas, birsti, skrāpi, gumiju un citus rīkus.

Ievērojamākie piktoriālisma pārstāvji ir Robērs Demaši, Konstāns Pijo un Alfrēds Stiglics.

Piktoriālisma māksliniekiem bija ļoti liela nozīme fotogrāfijas kā mākslas veida veidošanā. It īpaši nozīmīgs kļuva Alfrēda Stiglica fotogravīru žurnāls Camera Work, kas tika izdots no 1903. gada līdz 1917. gadam.

Fotogrāfija
Mākslas virzieni