Zemgales dalīšanas līgums

Zemgales dalīšanas līgums ir 1254. gada aprīlī sastādīts Latvijas viduslaiku vēsturei nozīmīgs dokuments, kas saglabājies kā latīņu valodā rakstīts pergaments.

Līguma nozīme 
Saskaņā ar šo līgumu Rīgas arhibīskapija, tās domkapituls un Livonijas ordenis sadalīja uz laiku pakļautās Zemgales pilsnovadus savā starpā. Katrā no sešiem minētajiem pilsnovadiem tika iecelts savs fogts, kurus zemgaļi padzina pēc Zemgaļu sacelšanās sākuma 1259. gadā.

Līguma priekšvēsture 
1251. gada 3. februārī pēc Vācu ordeņa neveiksmēm Zemgales un Žemaitijas iekarošanā, Romas pāvesta Inocenta IV kūrija nolēma, ka Zemgales bīskapija ir likvidējama un tās teritorija pievienojama Rīgas bīskapijai, tomēr vēlāk tika nolemts jau agrāk kristītās Upmales, gan agrāk ķēniņam Viestardam pakļautos Zemgales pilsnovadus sadalīt starp trīs Livonijas feodālajiem senioriem - Rīgas arhibīskapu, domkapitulu un Vācu ordeni.

Dokumenta teksts 
"1254. gada aprīlī Rīgas bīskaps Alberts II,  Rīgas domkapitula prāvests Hermanis un Vācu ordeņa virsmestra vietnieks, vācu mestrs [Sainas] Eberhards apliecināja, ka saskaņā ar pāvesta rīkojumu par Zemgales [bīskapijas] dāvināšanu un dalīšanu viņi laimējot sadalījuši Zemgali trīs daļās, proti: 
 bīskapam piekritusi Silene un Žagare, domkapitulam Dobene un Spārnene, Vācu ordenim Tērvete un Dobele; 
 katrs zemes kungs ieguvis savu daļu ar desmito tiesu, patronāta un citām tiesībām un laicīgiem ienākumiem, izņemot vienīgi arhibīskapam un arhidiakonam rezervētās tiesības; 
 neviens no trim partiem nedrīkstēja otra daļā viņam par ļaunu iegūt īpašumus ar pirkumu vai citu tiesisku darījumu.

Līgumā minētie vietvārdi 
 Estonia - Igaunija,
 Livonia - Livonija,
 Prutia - Prūsija,
 Semigallia - Zemgale,
 Sillene et Sagera - Silene un Žagare,
 Dubene et Sparnene - Dobene un Spārnene,  
 Tervethene et Dubelene - Tērvetene un Dobelene.

Ārējās saites 
 Zemgales dalīšanas līguma latīniskais oriģināls Herdera institūta mājas lapā

Atsauces 

Latvijas vēsture
Livonijas krusta kari