Nokia vēsture

Nokia vēsture. Apskatīta Somijas uzņēmuma Nokia Oyj darbība kopš tā veidošanas no 19. gadsimta līdz mūsdienām.

 Pirmsākumi (1865—1967) 

Par Nokia dibināšanu tiek uzskatīts 1865. gada 12. maijs, kad Somijas Senāts deva atļauju Fredrikam Idestamam (Fredrik Idestam) būvēt celulozes fabriku pēc vācieša Heinriha Feltera (Heinrich Voelter) nesen izstrādātās metodes. Līdz tam laikam papīru ieguva no lupatām, bet tagad radās iespēja ražošanā izmantot koksni. Celulozes fabrika Tamperē pie Tammerkoski kanāla darbu sāka 1866. gadā.
Otru fabriku Idestams uzbūvēja 1868. gadā pie Nokias pilsētas Nokianvirtas upes, kas bija bagātāka ar ūdens resursiem. Drīz visa ražošana bija pārcelta uz Nokiu. 1871. gadā Idestams kopā ar savu draugu valstsvīru Leo Mēšelinu (Leo Mechelin) izveidoja kapitālsabiedrību Aktiebolag Nokia. Nokias muiža un Nokias krāces, kuras bija iegādājies Mēšelins, kopā ar Idestama fabrikām tika apvienotas jaunajā uzņēmumā. Idestamam piederēja vairāk nekā puse Nokia kapitāldaļu. Idestams nodarbojās ar uzņēmuma vadīšanu, bet Mēšelins palīdzēja kapitāla piesaistīšanā.
1880. gadā tika uzstādīta pirmā papīra mašīna. 1885. gadā celulozi sāka iegūt sulfītu procesā. 1880. gadu beigās Nokia papīrā pārstrādāja jau visu uzņēmumā ražoto celulozi. Idestams Nokia vadību atstāja 1896. gadā. Fredrika Idestama vietā par vadītāju tika iecelts viņa meitas vīrs Gustafs Fogelholms (Gustaf Fogelholm), bet padomes priekšsēdētājs bija Leo Mēšelins.

19. gadsimta beigās Mēšelins vēlējas paplašināt biznesu elektrības ražošanas jomā, bet Idestams tam pretojās. Pēc Idestama aiziešanas no uzņēmuma vadības Mēšelins varēja realizēt savu ideju. Līdz 1902. gadam tika uzcelta elektrostacija, un tās saražotā elektroenerģija tika piedāvāta arī blakus esošiem uzņēmumiem.

Savukārt 1898. gadā Helsinkos tika dibināts gumijas izstrādājumu uzņēmums Suomen Gummitehdas Oy (no 1959. gada — Suomen Kumitehdas). Viens no tā dibinātājiem bija Eduards Polons (Eduard Polón), kas bija uzņēmuma izpilddirektors un lielākais kapitāldaļu turētājs. Sākotnēji Gummitehdas ražoja galošas un gumijas tehniskos izstrādājumus. 1904. gadā uzņēmums ražotni pārcēla uz Nokiu.

1915. gadā Nokia akcijas sāktas kotēt Helsinku biržā.

Pēc Somijas neatkarības iegūšanas un Pilsoņu kara Nokia Ab bija gandrīz bankrotējis. Tā kā Nokia uzturēja elektrostaciju un radās bažas, ka tā varētu pārtraukt darbību, 1918. gadā Suomen Gummitehdas iegādājās vairākumu Nokia akciju un veica tajā investīcijas, lai nodrošinātu sava uzņēmuma nepārtrauktu elektroapgādi.

1922. gadā Suomen Gummitehdas ieguva elektrokabeļu ražotāja Suomen Kaapelitehdas Ab (tagad Prysmian Finland) kapitāldaļu vairākumu. Līdz ar to Eduards Polons bija izveidojis daudznozaru uzņēmumu grupu. Viņš grupas uzņēmumus neapvienoja, jo bažījās, ka kreisi noskaņotās partijas varētu panākt uzņēmuma, kas Somijai būtu kļuvis pārāk liels, nacionalizāciju.
1920. gados Suomen Gummitehdas sāka ražot velosipēdu riepas, vēlāk sākta arī automašīnu riepu ražošana.

20. gadsimta 60. gados Nokia papīra ražošana tika koncentrēta uz higiēnas papīra ražošanu.
1960. gadā dibināts Suomen Kaapelitehdas meitas uzņēmums Pohjolan Kaapeli Oy.

1960. gadā Suomen Kaapelitehdas izveidota elektronikas nodaļa. Tā sākotnēji eksportēja lieldatorus. Tika izveidots datorcentrs, un jau rudenī palaists pirmais dators Elliott 803. Suomen Kaapelitehdas bija pirmais lielais datoru pārdevējs Somijā. 1963. gadā datoru nodaļa tika izdalīta kā atsevišķa vienība (vēlāk pazīstama kā Nokia Data). Datortehnika tika izgatavota rūpnīcā Kilo, Espo.
1963. gadā Suomen Kaapelitehdas sāka mobilo radiosakaru izstrādi.

Apvienošanās un naftas krīze (1966—1975) 

1966. gadā Bjerna Vesterlunda (Björn Westerlund) vadībā tika sākta un 1967. gada janvārī pabeigta Suomen Kumitehdas Oy apvienošana ar meitas uzņēmumiem Suomen Kaapelitehdas Ab un Nokia Ab vienā uzņēmumā Oy Nokia Ab. Izveidotas četras nodaļas: celuloze, papīrs un enerģija; gumija (Suomen Kumitehdas); kabeļi (Suomen Kaapelitehdas); elektronika (agrākās Suomen Kaapelitehdas elektronikas un datoru nodaļas). Suomen Kaapelitehdas pārdēvēts par Nokia Kaapeli Oy. Bjerns Vesterlunds kļuva par Nokia izpilddirektoru un padomes locekli.
Pēc gada izveidota piektā nodaļa, kas apvienoja datu apstrādes, rūpnieciskās automātikas un sakaru sistēmas.
Lai gan formāli uzņēmumi tika apvienoti, tie sākotnēji darbojās neatkarīgi, un kopēji bija tikai grāmatvedības standarti, peļņas attīstības novērošana un koncerna mēroga plānošanas un pētījumu piesardzīga ieviešana.

Nokia elektronikas ražošana koncentrējās uz telesakariem, un šo produkciju sāka eksportēt uz Padomju Savienību, kuras tirgu bija atvērusi kabeļu pārdošana pēckara periodā. Savukārt Rietumeiropas valstu tirgos bija izplatīts protekcionisms. 1970. gadu sākumā Nokia 12 % eksporta tirgus ieņēma PSRS.

1972. gadā izlaists minidators Mikko 1.
1973. gadā Nokia sāka sadarbību ar valsts uzņēmumu Televa, lai izveidotu valsts kopēju tīklu balss, datu un video pārsūtīšanai.
1973. gadā Nokia kopā ar Metsäpohjanmaa un G.A. Serlachius Oy dibināja kopuzņēmumu Oy Metsä-Botnia Ab (tagad Metsä Fibre), lai Kaskinenā izveidotu celulozes fabriku.

Uzņēmumu smagi ietekmēja 1973. gada naftas krīze, jo lielākā daļa tās ražošanas bija energoprasīga.

Diversifikācija (1975—1988) 

No krīzes Nokia sāka atkopties, kad 1977. gadā par uzņēmuma izpilddirektoru kļuva Kari Kairamo. Viņa vadībā Nokia sāka plašāk attīstīt tādas nozares kā sadzīves elektronika, datortehnika un personālie radiosakari. Kairamo uzskatīja, ka Nokia Somijas tirgum ir par lielu, tāpēc plašāk jāizvērš darbība ārpus valsts.

1975. gadā Nokia sāka sadarbību radiosakaru jomā ar elektronikas ražotāju Salora, sadarbības rezultātā 1979. gadā tika dibināts kopuzņēmums Mobira Oy, kurā abi uzņēmumi apvienoja savas radiotelefonu operācijas.
1977. gadā kopā ar Televa izveidots kopuzņēmums (vienādās daļās) Telefenno Oy, lai ražotu sakaru tīklu iekārtas, no kurām pazīstamākā ir ciparu telefona centrāle DX 200.
1977. gadā iegādāts uzņēmums Oy Kymamo, kas kļuva par piekto pamatnodaļu Nokia Plastics.

20. gadsimta 80. gados Rietumeiropas tirgi tika liberalizēti, un Nokia radās iespējas izplesties.
Šajā laikā Nokia iegādājās gandrīz 20 uzņēmumu, galvenokārt elektronikas jomā. Nokia kopā ar Francijas Alcatel un Vācijas AEG strādāja pie otrās paaudzes Eiropas mobilo telefonu sistēmas GSM.

1980. gadā Nokia kopā ar uzņēmumiem Salora un Aspo (vēlāk tiem pievienojās Outokumpu) dibināja kopuzņēmumu Micronas Oy integrālo shēmu konstruēšanai un ražošanai.
1980. gadu sākumā Nokia ieguva vairākumu uzņēmumā Salora.

1981. gadā Nokia veica reorganizāciju. Pohjolan Kaapeli tika apvienots ar Nokia Kaapeli, un Nokia Kaapeli iekļauts Nokia kabeļu un metālapstrādes grupā. Alumīnija izstrādājumu ražošana iekļauta Nokia metāla produktu nodaļā.
No valsts nopirktas Televa kapitāldaļas.
Izlaists pirmais personālo datoru MikroMikko modelis.

1982. gadā pārpirktas kapitāldaļas Salora kopuzņēmumā Mobira, kas bija sācis ražot pirmos mobilos telefonus Mobira Senator NMT tīklam.

1983. gadā Nokia iegādājās ķīmisko vielu ražotāju Finnish Chemicals un to pārdēvēja par Nokia Chemicals.
Tika nopirkts arī Vācijas speciālo kabeļu ražotājs Monette Kabel- und Elektrowerk GmbH.
Nokia akcijas sāktas kotēt Stokholmas biržā.

1984. gadā meitas uzņēmums Mobira pārdēvēts par Nokia-Mobira Oy, un tas kopā ar ASV uzņēmumu Tandy Corporation Dienvidkorejā dibināja kopuzņēmumu Tandy Mobira Communications, lai iekarotu ASV tirgu.
Nokia nopirka Zviedrijas elektronikas ražotāju Luxor, kuru apvienoja ar Salora vienā nodaļā Salora-Luxor. Datoru nodaļa Luxor datorer AB, kas ražoja datorus ABC, tika pievienota Nokia informācijas sistēmu nodaļai; datoru ražošana Zviedrijā pārtraukta.

1985. gadā Nokia pārdeva tai piederošās apgaismes ierīču ražotāja Airam kapitāldaļas Airam vadībai.
Alumīnija ražotne reorganizēta atpakaļ Nokia Kaapeli un vēlāk iekļauta Nokia kabeļu un metālapstrādes grupā.
Nopirkts elektroaprīkojuma ražotājs Lauri Kuokkanen Oy (dibināts 1978. gadā), pēc gada tā nosaukums mainīts uz LK Products Oy.

Kari Kairamo panāca lielāku uzņēmuma neatkarību no bankām Suomen Yhdyspankki un KOP, kuras vadīja Mika Tīvola un Jāko Lasila, kas bija pārstāvēti Nokia padomē. 1986. gadā padomes priekšsēdētājs Mika Tīvola tika nomainīts pret Kairamo, tādējādi Kairamo bija kļuvis par Nokia vienīgo vadītāju.
1986. gadā Nokia reorganizēja tās pārvaldes struktūru. 11 nodaļas tika sagrupētas četros segmentos: elektronika; kabeļi un iekārtas; papīrs, enerģija un ķimikālijas; gumija un grīdas segumi.
Nokia Electronics nodaļa sadalīta četrās apakšnodaļās: Nokia Information Systems, Nokia Mobile Phones, Nokia Telecommunications un Nokia Consumer Electronics.
Kopā ar Francijas uzņēmumu Matra izveidots kopuzņēmums Matra Nokia Radiomobiles SA, lai izstrādātu un ražotu mobilos telefonus Francijā.
Nokia īpašumā nonāca elektroaprīkojuma vairumtirgotājs Sähköliikkeiden Oy (SLO); tā kabeļu ražošanas nodaļa SLO Kaapeli nodota Nokia Kaapeli. 1988. gadā Krievijā dibināta rūpnīca Elkat vara stieņu ražošanai elektrokabeļiem.
Kopš 1986. gada starptautiski mobilie telefoni tika pārdoti ar Nokia zīmolu, kurus ražoja meitas uzņēmums Nokia-Mobira.

1987. gadā Televa pilnībā pārgāja Nokia īpašumā.
Tika iegādāts ASV uzņēmums Diversicom Cue, kuram piederēja ASV lielākais peidžeru tīkls.
No ITT nopirkts Francijas sadzīves elektronikas ražotājs Océanic.
Nokia savu kabeļu ražošanas iekārtu biznesu apvienoja ar Šveices uzņēmumu Maillefer; jaunais uzņēmums nosaukts par Nokia-Maillefer. Iegādāts elektroaprīkojuma vairumtirgotājs Tuottajain Kone Oy.
1987. gadā Nokia akcijas sāktas kotēt Londonas biržā.
Izlaists mobilais telefons Mobira Cityman, kas jau bija turams vienā rokā.

1988. gada 1. janvārī Nokia nopirka Vācijas uzņēmuma Standard Elektrik Lorenz AG sadzīves elektronikas operācijas, tai skaitā televizoru ražošanu ar zīmolu Schaub-Lorenz un Graetz. Šo ražotni pārdēvēja par Nokia Graetz GmbH.
Gada sākumā Nokia no Zviedrijas uzņēmuma Ericsson iegādājās datorsistēmu un biroja iekārtu ražotāju Ericsson Information Systems. Tas tika apvienots ar Nokia Information Systems, izveidojot meitas uzņēmumu Nokia Data Oy. Līdz ar šo iegādi Nokia kļuva par lielāko informācijas tehnoloģiju uzņēmumu Skandināvijas valstīs. Tika iegādāts Somijas datortehnoloģiju uzņēmums Oy Dava Ab un uzņēmuma EB-Ericsson datoru bizness Norvēģijā.
1988. gadā Nokia ieguva uzņēmumu Salora pilnībā savā īpašumā.
Maijā Nokia sāka akciju kotēšanu Parīzes un Frankfurtes fondu biržā.

1988. gadā elektronikas izstrādājumu ieņēmumi sasniedza 59 % no visas Nokia produkcijas, kabeļu produkcija — 18 %, produkti no koksnes — 14 %, gumijas izstrādājumi — 8 % salīdzinājumā ar 10 % 1980. gadu sākumā un 3 % 1967. gadā.
Nokia bija kļuvis par Eiropā trešo lielāko sadzīves elektronikas ražotāju. Savukārt Nokia peļņa elektronikas nozarē no 1986. līdz 1988. gadam bija nokritusies no 71 miljonam ASV dolāru līdz 14 miljoniem dolāru.

Pieaugošā konkurence elektronikas jomā un vēlme paplašināt tirgu (galvenokārt ASV) prasīja radikālu uzņēmuma darbības efektivitātes uzlabošanu. Tika sagatavots Nokia restrukturizācijas plāns. Uzņēmuma vadībā izveidojās divas nometnes: valde ar Kairamo, kura vēlējās uzņēmuma augšanu augsto tehnoloģiju jomā un internacionalizēšanos, un banku pārstāvji padomē Mika Tīvola un Jāko Lasila, kas nevēlējās pieļaut nekontrolējamu augšanu. Bankas arī centās nomest Kairamo no vadības.
Iespējams, nespējot izturēt pieaugošo spriedzi, 1988. gada decembrī Nokia vadītājs Kari Kairamo izdarīja pašnāvību.

Uzņēmumu vai to daļu iegāde un kopuzņēmumu dibināšana

Uzņēmumu vai to daļu pārdošana

Orientācija uz elektroniku un mobilo tālruņu ražošanas uzplaukums (1988—1997) 
1988. gadā mirušā Kairamo vietā par uzņēmuma vadītāju ievēlēts viņa vietnieks Simo Vuorilehto. Vuorilehto sāka Kairamo izstrādāto uzņēmuma restrukturizācijas plāna ieviešanu.
Vuorilehto piedāvāja par uzņēmuma pamatnozarēm paturēt telesakaru, datoru un plaša patēriņa elektronikas nozares, pārējās (zaudējumus nesošas jomas) pārdot.

1988. gadā no Nokia patstāvīgā uzņēmumā Nokian Renkaat Oyj (starptautiski pazīstams kā Nokian Tyres) tika atdalīts riepu bizness. Enerģētikas uzņēmumam Pohjolan Voima tika pārdota Melo HES. Nokia turpmāk vēl kādu laiku nomāja Melo HES un turpināja darboties elektroenerģijas pārvades un vairumtirgošanas jomā.

1989. gadā Nokia sāka piegādāt sakaru aparatūru pirmā GSM tīkla operatoram Radiolinja.
Bijušā Vācijas elektronikas ražotāja Graetz rūpnīcā Bohumā Nokia sāka ražot mobilos telefonus.
Uzņēmums Salora Oy tika likvidēts, apvienojot to ar Nokia piederošo Nokia-Mobira Oy.
Nokia pārdeva tehnisko gumijas izstrādājumu biznesu, izveidojoties uzņēmumam Teknikum Yhtiöt Oy. Grīdas segumu nodaļa pārdota uzņēmumam Asko.
Papīra ražošana tika atdalīta atsevišķā uzņēmumā Nokian Paperi Oy un pārdota ASV papīra ražotājam James River (pēc tam tas vairākkārt mainījis īpašniekus, un tagad Nokias papīrfabrika, kas pieder Zviedrijas uzņēmumam Essity, ar divām papīra mašīnām ražo higiēnas papīru).
1989. gadā tika pārdotas koksnes masas ražotāja Metsä-Botnia kapitāldaļas.

1990. gadu sākumā, kad Somijā sākās recesija, arī Nokia piedzīvoja nopietnas finanšu problēmas. Līdz ar PSRS sabrukumu izzuda tirgus, kas sastādīja aptuveni 20 % Nokia pārdošanas apjoma. Arī Eiropā samazinājās pieprasījums pēc televīzijas un video iekārtām. Šīs tirgus izmaiņas parādīja, ka bijis pareizs lēmums turpmāk attīstīt pelnošās nozares, visas pārējās pārdodot.
1990. gados banka KOP, kas bija viens no lielākajiem akcionāriem un arī piedzīvoja grūtības, pārdeva savas Nokia kapitāldaļas.

1990. gadā Nokia gumijas apavu bizness tika atdalīts patstāvīgā uzņēmumā Nokian Jalkineet Oy.
Nokia Kaapeli, Nokia Alumiini (alumīnija izstrādājumu ražošana), Nokia Johdinsarjat (pirms tam Pohjolan Kaapeli), Nokia Kondensaattorit (kondensatoru un elektropārvades iekārtu ražošana) un Nokia Maillefer (kabeļu iekārtu ražošana) tika atdalīti kā patstāvīgi uzņēmumi, tomēr paliekot Nokia īpašumā. 1990. gadā Nokia ieguva 51 % Nīderlandes uzņēmuma NKF Holding NV kapitāldaļas, līdz ar to iegūstot kabeļu ražotāju NKF Kabel, kuru pievienoja Nokia Kaapeli.

1991. gadā visiem saviem produktiem sāka izmantot tikai vienu zīmolu Nokia; līdz tam, piemēram, mobilie telefoni tika pārdoti arī ar nosaukumu Mobira, Radio Shack u.c.
1991. gada 1. jūlijā Radiolinja kā pasaulē pirmais komerciālais GSM operators atklāja tīklu, kura aparatūru bija izgatavojis Nokia.
Nokia Data tika pārdots Apvienotās Karalistes datoru un informāciju tehnoloģiju uzņēmumam International Computers Limited (ICL); tagad tas ietilpst Japānas uzņēmumā Fujitsu.
Nokia Chemicals tika apvienots ar UPM-Kymmene meitas uzņēmumu Kymmene Chemicals, izveidojot kopuzņēmumu Finnish Chemicals, katram mātes uzņēmumam paturot 50 % kapitāldaļu; ar šo darījumu Nokia ieguva 25 % uzņēmumā Finnish Peroxides.

1992. gadā par Nokia izpilddirektoru kļuva Jorma Ollila. Pēdējo divu gadu zaudējumi bija 213 miljoni USD. Ollila uzņēmuma nākotni saistīja tikai ar telesakariem.
1992. gadā izlaists Nokia pirmais GSM standarta mobilā telefona modelis Nokia 1011.
Nokia-Mobira pārdēvēts par Nokia Mobile Phones, Televa nosaukums mainīts uz Nokia Telecommunications.
No uzņēmuma Finlux tika nopirkta televizoru rūpnīca Turku, uz turieni pārcelta bijušās Salora televizoru ražošana.
Integrālo shēmu ražošanas kopuzņēmums Micronas (tagad Micro Analog Systems) pārdots Šveices uzņēmumam Crosstec Engineering AG.

1993. gadā Nokia savā logotipā ieviesa saukli Connecting People ("savienojot ļaudis"). Izlaists pasaulē pirmais īsziņu pakalpojumu centrs.
No Tandy nopirktas Dienvidkorejas kopuzņēmuma Tandy Mobira Communications daļas, vēlāk tas tika pārdēvēts par Nokia TMC.
Elektroiekārtu vairumtirgotāji SLO un Tuottajain Kone Oy pārdoti Nīderlandes uzņēmumam Otra NV (tagad tie ir Francijas uzņēmuma Sonepar sastāvā).

1994. gadā Nokia Kondensaattorit pārgāja Francijas elektroinženierijas uzņēmuma Schneider Electric kontrolē; tagad ar nosaukumu Alstom Grid Oy tas pieder Francijas uzņēmumam Alstom.
Bijušais Nokia Kaapeli meitas uzņēmums Pohjolan Kaapeli tika pārdots uzņēmuma vadībai un pārdēvēts par PK Cables Oy; tagad tā nosaukums ir PKC Group. Enerģētikas meitas uzņēmums Nokia Power pārdots uzņēmumam Pohjolan Voima. Lai palielinātu uzņēmuma kapitālu, jūlijā Nokia akcijas sāka kotēt Ņujorkas fondu biržā.
Izlaists GSM mobilā telefona modelis Nokia 2110, kurš bija pirmais mobilais telefons pasaulē, kas spēja nosūtīt un saņemt īsziņas; tajā par zvanu pirmoreiz izmantota identificējama melodija Nokia tune.

1995. gadā Salo uzbūvēta jauna mobilo telefonu rūpnīca. Ar Brazīlijas uzņēmumu Gradiente Electronica S/A noslēgta licences vienošanās par mobilo telefonu ražošanu Brazīlijā.
Nokia par 7,5 miljoniem USD nopirka ASV programmatūras uzņēmuma GeoWorks akcijas, kļūstot par 8,95 % tā kapitāldaļu turētāju.
Nīderlandes uzņēmumam NKF Holding N.V. pārdotas Nokia Kaapeli kapitāldaļas (tagad tas pieder Itālijas uzņēmumam Prysmian).
Nokia Alumiini kapitāldaļu vairākums pārdots apgaismes ierīču ražotājam Oy Lival Ab, tā nosaukums mainīts uz Nordic Aluminium Oyj.
Ūsikaupunki indukcijas komponenšu ražotne pārdota Itālijas uzņēmumam Eldor, Nokia paturot 50 % no tās meitas uzņēmuma Eldor Finland Oy. Kopā ar Zviedrijas Autoliv AB izveidots kopuzņēmums Autoliv Nokia AB automašīnu drošības spilvenu elektronikas ražošanai. Nokia daļa Nokian Renkaat, kura akcijas sāktas kotēt Helsinku biržā, samazinājās līdz 36 %. Tika sākta arī Nokia-Maillefer akciju kotēšana biržā. 1995. gadā izveidota jauna biznesa grupa Nokia General Communications Products, apvienojot tajā Nokia Consumer and Industrial Electronics un Nokia Cables and Machinery grupu.
1995. gadā ETSI izvēlējās Nokia un Kanādas Šerbrūkas Universitātes izstrādāto uzlaboto runas kodēšanas algoritmu GSM-EFR par jaunu standartu GSM sistēmā.

1996. gadā izlaists Nokia pirmais viedtālrunis Nokia 9000 Communicator. Pārdošanā parādījās pirmais no biznesa klases Nokia 8110 telefoniem un masu modelis Nokia 1610. Izlaists pasaulē pirmais divu sistēmu modelis Nokia 2160, kas varēja darboties gan ciparu D-AMPS, gan analogajā AMPS tīklā (tas bija pieejamas Ziemeļamerikā).
Nokia pārdeva tai atlikušās NKF Holding N.V. 55 % kapitāldaļas. Pēc šī darījuma kabeļu jomā Nokia atstāja sev tikai Turcijas kopuzņēmuma Türkkablo A.O. daļas.
Februārī nolemts pārtraukt televizoru ražošanu, jo Eiropā pēc tiem bija krities pieprasījums. Honkongas uzņēmumam Semi-Tech pārdotas visas Nokia televizoru un videoieraksta iekārtu ražotnes kopā ar zīmoliem Finlux, Luxor, Salora, Schaub-Lorenz, Oceanic un Nokia (tikai saistībā ar televizoriem) (vēlāk Semi-Tech bankrotēja, un televizoru ražošana Somijā tika pārtraukta). Televizoru vietā paplašināta datoru monitoru ražošana; Ungārijā atvērta jauna monitoru ražotne.
Nokia savas Finnish Chemicals kapitāldaļas pārdeva Luksemburgas uzņēmumam Erikem.

1997. gadā izlaisti jaunu telefonu sēriju modeļi Nokia 3110 un Nokia 6110. Nokia sāka piegādāt aparatūru jaunā mobilā radio sakaru tīkla TETRA operatoriem.
Nokia savus 25 % kapitāldaļu uzņēmumā Finnish Peroxides pārdeva Beļģijas uzņēmumam Solvay.
Viss Nokia audioelektronikas un skaļruņu bizness (Vācijā, Ungārijā un Zviedrijā) pārdots ASV audioiekārtu ražotājam Harman.
Decembrī tika iegādāts ASV ātrdarbīgu tīkla komutatoru izstrādātājs Ipsilon Networks.
Nokia bija organizācijas WAP līdzdibinātājs.
1997. gadā no apakšgrupām ienesīgākās bija Nokia Mobile Phones (51 % no Nokia ieņēmumiem) un Nokia Telecommunications (35 %), pārējos 14 % sastādīja Nokia Multimedia Network Terminals un Nokia Industrial Electronics.

Uzņēmumu vai to daļu iegāde un kopuzņēmumu dibināšana

Uzņēmumu vai to daļu pārdošana

Mobilo tālruņu līderis (1998—2011) 

1998. gadā ar 40,8 miljoniem pārdoto tālruņu Nokia kļuva par pasaulē lielāko mobilo telefonu ražotāju, apsteidzot Motorola.
Izlaisti vairāk nekā 20 jauni telefonu modeļi. Izlaists Nokia otrās paaudzes komunikators Nokia 9110 Communicator, izlaists pirmais 5000. sērijas modelis Nokia 5110, Nokia 8810 bija pirmais mobilais telefons ar iekšēju antenu.
1998. gadā Nokia sastāvēja no trīs biznesa grupām: Nokia Telecommunications, Nokia Mobile Phones un Nokia Communications Products (tajā iekļauti Nokia Multimedia Network Terminals un Nokia Industrial Electronics). Paralēli tām ir pētniecības centrs Nokia Research Center, un tika izveidota organizācija Nokia Ventures Organization, kas nodarbojās ar jaunu biznesa nišu meklēšanu, pirmkārt telesakaru un datu apstrādes jomā. Silīcija ielejā dibināts fonds Nokia Ventures Fund, lai atbalstītu jaunus biznesus.
Nokia bija līdzdibinātājs uzņēmumiem Symbian un Bluetooth. Iegādāts Zviedijas multimediju programmatūras uzņēmums UID (User Interface Design). No Matra Nortel Communications nopirkta GSM termināļu pētniecības nodaļa, kas atradās Vācijas pilsētā Ulmā. Decembrī iegādāts Kanādas uzņēmums Vienna Systems, kas specializējies IP telefonijā; tas iekļauts Nokia Ventures Organization.
Nokia digitālo multimediju temināļu ražošana kā ārpakalpojums nodots ASV uzņēmumam SCI Systems; tas tika iekļauts Wireless Business Communications.
Apvienotajā Karalistē dibināts meitas uzņēmums Vertu luksusa telefonu izstrādei.
Atklāta datoru monitoru ražotne Meksikā.
Apvienotās Karalistes uzņēmumam Filtronic plc. pārdots mobilo telefonu un bāzes staciju komponentu ražotājs LK-Products, iegūstot 7,5 % Filtronic kapitāldaļu (vēlāk LK-Products pārdots ASV uzņēmuma Pulse Electronics un pārdēvēts par Pulse Finland Oy).
Nokia automašīnu elektronikas biness un uzņēmums Autoliv Nokia AB Mūtalā pārdots Zviedrijas Autoliv AB. Nokia nolēma monitoru ražošanu no Somijas pārcelt uz Ungāriju un Meksiku. Mobilo radiosakaru klausuļu un iespiedplašu ražošana kā ārpakalpojums nodots uzņēmumam Enviset.

1999. gadā izlaisti 18 jauni telefonu modeļi. Izlaists pasaulē pirmais mobilais telefons, kas atbalsta WAP protokolu (Nokia 7110). Citi pazīstamākie modeļi: Nokia 3210, Nokia 8210.
Nokia Telecommunications grupa pārdēvēta par Nokia Networks.
Tā kā daudzās valstīs mobilo telefonu tirgus jau bija piesātināts, Nokia sāka lūkoties interneta virzienā, lai palielinātu pārdošanas apjomus.
Nokia Ventures Organization ietvaros izveidotas nodaļas Nokia Internet Communications, Nokia Home Communications un Nokia Mobile Display Appliances. Nokia Internet Communications nodarbojās ar interneta risinājumiem, tai skaitā VPN un WAP. Nokia Home Communications nodarbojās ar mājas digitālo platformu un sakaru risinājumu attīstīšanu. Nokia Mobile Display Appliances nodarbojās ar mobilo displeju iekārtu attīstīšanu.
Iegādāti ASV uzņēmumi Diamond Lane Communications Corporation, kas nodarbojās ar ātra interneta piekļuves risinājumiem, un Rooftop Communications Corporation, kas nodarbojās ar bezvadu platjoslas piekļuves tehnoloģijām. Iegādāts Apvienotās Karalistes uzņēmums AIRCOM International, kas nodarbojās ar tīkla plānošanas sistēmām. Lai uzlabotu bezvadu lokālo tīklu piedāvājumu, tika nopirkts ASV uzņēmums InTalk Corporation. Iegādāts ASV uzņēmums Telekol Corporation, kas specializējies inteliģentos korporatīvo sakaru risinājumos.
Nokia pārdeva mobilo telefonu lādētāju ražotāju Salcomp Skandināvijas privātā kapitāla fondam EQT Scandinavia II. Optisko šķiedru SDH/DWDM tehnoloģijas iekārtu bizness pārdots Apvienotās Karalistes Marconi Communications. Nolemts pārtraukt displeju ražošanu.

2000. gadā izlaisti 16 jauni telefonu modeļi. Izlaists lielu popularitāti ieguvušais modelis Nokia 3310. Iznācis jauns komunikators Nokia 9210 Communicator, kas balstīts uz operētājsistēmas Symbian platformu Series 80. Izlaista mājas multimediju interneta iekārta Nokia Media Terminal. Nokia iesaistījās SyncML iniciatīvā, kas paredz atvērtu standartu mobilo un lokālo datu apmaiņai. Tika iegādāti ASV uzņēmumi Network Alchemy (IP klasterēšanas risinājumi), DiscoveryCom (DSL risinājumi), Ramp Networks (interneta drošības risinājumi nelieliem birojiem). Brazīlijas kopuzņēmumā NG Industrial palielināta Nokia daļa no 51 % līdz 100 %, nopērkot kapitāldaļas no Gradiente Telecom. Biznesa grupa Nokia Communications Products likvidēta. Displeju rūpnīca Ungārijā pārdota uzņēmumam Elcoteq. Atlikušās kabeļu un elektromehāniskās ražotnes pārdotas. Vācijas Bohumas rūpnīcā pārtraukta ineskopu monitoru un televizoru ražošana.

2001. gadā izlaisti 15 jauni telefonu modeļi. Nopirkts ASV uzņēmums Amber Networks, kas nodarbojās ar kļūmju noturīgu maršrutētāju izstrādi.

2002. gadā izlaisti 34 jauni mobilo ierīču produkti. Ievērojamākie no tiem: Nokia 6650 (pirmais Nokia W-CDMA standarta tālrunis), Nokia 7650 (pirmais Nokia telefons ar kameru, pirmais ar S60 platformu), Nokia 6800 (ar pilnu QWERTY tastatūru). Nokia kopā ar citiem mobilo iekārtu ražotājiem iesaistījās organizācijas Open Mobile Alliance dibināšanā, kas izstrādātu atvērtus standartus mobilo telefonu nozarē. Nokia kapitāldaļas uzņēmumā Nextrom Holding S.A. palielinātas no 60 % līdz 80 %. Nopirkti 10 % kapitāldaļu ASV uzņēmumā Redback Networks, kas attīsta bezvadu un platjoslas sakaru aparatūru.

2003. gadā izlaisti 40 jauni mobilo ierīču produkti. Ievērojamākie no tiem: Nokia 7600, Nokia 6600, Nokia 3200, Nokia 6108 (apgādāts ar zīmuli, pirmais telefons, ar kuru var rakstīt un atpazīt tekstu ķīniešu un angļu valodā), N-Gage (telefons apvienojumā ar spēļu konsoli).
Uzņēmums reorganizēts divos pamata biznesa segnemtos: Nokia Mobile Phones un Nokia Networks.
Iegādāti ASV uzņēmumi Eizel Technologies (programmatūras uzņēmums, kas specializējies mākslīgā intelekta risinājumos), Sega.com Inc. (SEGA meitas uzņēmums, kas nodarbojās ar daudzlietotāju tiešsaistes datorspēlēm). No Motorola nopirktas Symbian Ltd. kapitāldaļas, Nokia dalību tajā palielinot no 19 % uz 32,2 %.
Nokia savas atlikušās Nokian Renkaat akcijas pārdeva Japānas riepu ražotājam Bridgestone.

2004. gadā izlaisti 36 jauni mobilo ierīču produkti. Ievērojamākie no tiem: Nokia 6230, Nokia 3230, Nokia 2600, Nokia 6630 (pirmais telefons ar pilnīgu globālu viesabonēšanas atbalstu), Nokia 7710 (Nokia pirmā ierīce ar skārienekrānu), Nokia 9500 Communicator.
1. janvārī Nokia struktūra tika reorganizēta. Uzņēmums sadalīts četrās biznesa grupās: Mobile Phones, Multimedia, Enterprise Solutions un Networks. Izveidotas arī divas horizontālas grupas: Customer and Market Operation un Technology Platforms.
Dalība Symbian Ltd. palielināta līdz 47,9 %, pārpērkot akcijas no Psion. No uzņēmuma Metrowerks nopirkti Symbian OS izstrādes rīku darbi.

2005. gadā izlaists 41 jauns mobilo ierīču produkts. Ievērojamākie no tiem: Nokia 6102 (operatora specifiska konstrukcija), Nokia 6280 (pirmais 3G modelis masu tirgum), Nokia 3250 (mūzikas telefons), Nokia 6630 (L'Amour Collection), Nokia 6680 (pirmais ar zibspuldzi), N70, Nokia 9300, Nokia 770 Internet Tablet (pirmais Nokia interneta planšetdators). Nokia 6230 un Nokia 6230i 2005. gadā kļuva par pārdotākajiem modeļiem Eiropā.
Kabeļu izgatavošanas iekārtu uzņēmuma Nextrom 80 % kapitāldaļas pārdotas Austrijas uzņēmumam Knill Gruppe. Profesionālo mobilo radio bizness, tai skaitā TETRA infrastruktūras un termināļu izgatavošana pārdota EADS.

2006. gadā izlaisti 39 jauni mobilo ierīču produkti. Ievērojamākie no tiem: Nokia 6136 (pirmais GAN tālrunis), Nokia 6131 (pirmais ar tuvā lauka sakaru (NFC) atbalstu), Nokia 6288, Nokia 5300 XpressMusic, Nokia 5500 Sport (pirmais Nokia ar runas sintēzes iespēju un akselerometru), Nokia N93 (pirmais Nokia ar maināmu objektīva fokusa attālumu un DVD kvalitātes videoierakstu), Nokia E50 (pirmais no E sērijas viedtālruņiem).
Iegādāts ASV uzņēmums Intellisync, kas nodarbojās ar datu sinhronizēšanu ar mobilajām ierīcēm. No ASV uzņēmuma LCC International nopirkts izvēršanas un tīklu operatoru apkalpošanas bizness. Nopirkts Vācijas uzņēmums gate5 AG, kas nodarbojās ar karšu, maršrutu un navigācijas programmatūru. Iegādāts ASV uzņēmums Loudeye Corp., kas nodarbojās ar mūzikas platformām un digitālo mediju izplatīšanu. Jūnijā paziņots, ka Nokia un Siemens apvienos savu sakaru tīklu biznesu kopuzņēmumā.

2007. gada 1. aprīlī Nokia un Vācijas Siemens dibināja kopuzņēmumu Nokia Siemens Networks, apvienojot tajā savu sakaru tīklu biznesu; Nokia tajā nodeva Networks grupu. Nopirkti ASV uzņēmumi: Twango (multimediju koplietošanas vietne), Enpocket (mobilā mārketinga risinājumi), Avvenu (attālinātas piekļuves risinājumi).
Nokia atteicās no savu mikroshēmu izstrādes, to vietā izmantojot komerciāli pieejamās; daļa Nokia mikroshēmu operāciju nodotas uzņēmumam STMicroelectronics. Augustā izveidots interneta pakalpojumu zīmols Ovi. Pazīstamākie mobilo ierīču modeļi 2007. gadā: Nokia 6110 Navigator (ar ielādētām navigācijas kartēm), Nokia 6500 classic (plānākais Nokia modelis uz to brīdi), Nokia 6120 classic (mazākais Nokia 3G modelis), Nokia 6555 (unikāls atlokāms dizains), Nokia 5310 XpressMusic, Nokia 7900 Prism (pirmais Nokia telefons ar OLED ekrānu), Nokia E65, Nokia N95 (tā laika labākais viedtālrunis), Nokia N810 (planšetdators).

2008. gada 1. janvārī Nokia struktūra tika reorganizēta. Trīs mobilo ierīču grupas — Mobile Phones, Multimedia, Enterprise Solutions — un atbalstošās horizontālās grupas tika apvienotas vienā biznesa segmentā Devices & Services, kuru iedalīja trīs biznesa vienībās: Devices, Services un Markets. Iegādāts Norvēģijas programmatūras uzņēmums Trolltech, kas izstrādājis grafisko ietvaru Qt. Nopirkts ASV uzņēmums Navteq, kas nodarbojās ar digitālo karšu risinājumiem. Iegādāts Šveices uzņēmums Plazes, kas uzturēja ģeosociālo vietni. Iegādāts Kanādas uzņēmums OZ Communications (mobilo ziņojumu risinājumi). Uzņēmums Symbian pilnībā nonāca Nokia īpašumā.
Tika pārtraukta mobilo telefonu ražošana Bohumā (Vācijā), bet atvērta jauna ražotne Rumānijā. Nokia Identity Systems tika pārdots ASV Informatica.

2009. gadā Nokia izveidoja jaunu pamatvienību Solutions, kas nodarbotos ar patērētāju mobilo ierīču, pakalpojumu un satura risinājumiem. Iegādāti Vācijas uzņēmumi bit-side GmbH (profesionālie pakalpojumi un programmatūra) un cellity AG (mobilā programmatūra kontaktu apstrādei). Nopirkts ASV uzņēmums Plum Ventures, kas attīsta un uztur mākoņbāzētus sociālo mediju koplietošanas pakalpojumus. Iegādāts ceļojumu plānošanas sociālais tīkls Dopplr. Nokia datu drošības ierīču bizness (tai skaitā operētājsistēma IPSO) pārdots Izraēlas uzņēmumam Check Point. Symbian Professional Services pārdots Accenture.

2010. gada aprīlī iegādāts ASV uzņēmums MetaCarta, kas nodarbojās ar ģeogrāfiskiem risinājumiem; Nokia paturēja plaša patēriņa risinājumus, bet jūlijā MetaCarta atlikušais uzņēmums pārdots Qbase Holdings LLC. Nopirkti ASV uzņēmumi Novarra (mobilā programmatūra) un Motally (mobilās analīzes pakalpojumi). Nokia bezvadu modemu LTE bizness pārdots Japānas uzņēmumam Renesas Electronics (2013. gadā tas pārdots Broadcom).

Uzņēmumu vai to daļu iegāde un kopuzņēmumu dibināšana

Uzņēmumu vai to daļu pārdošana

Līdera pozīcijas zaudēšana mobilā telefona aparātu biznesā (2011—2014) 
2011. gada 11. februārī ar Microsoft noslēgta vienošanās par to, ka tās operētājsistēma Windows Phone kļūs par Nokia viedtālruņu primāro sistēmu. Pēc paziņojuma par šo vienošanos Nokia akcijas cena nokritās par aptuveni 14 %, kas bija lielākais kritiens kopš 2009. gada jūlija.
Platformas Symbian un MeeGo atstātas otršķirīgām ierīcēm. Symbian attīstīšana kā ārpakalpojums nodots Accenture.
Nokia izveidoja jaunu biznesa grupu Location & Commerce, apvienojot NAVTEQ ar Devices & Services.
Maijā paziņots, ka zīmolu jucekļa novēršanai Ovi vairs netiks izmantots, tā vietā visiem pakalpojumiem lietos Nokia zīmolu.
Viedtālruņu pārdošanas apjomi kritās, nespējot konkurēt ar Apple iPhone un Samsung Galaxy. Nokia paziņoja, ka plāno samazināt izdevumus, tai skaitā arī atlaist daudzus darbiniekus. Lai atbalstītu atlaistos darbiniekus, aprīlī izveidota Bridge programma jaunuzņēmumu veidošanai. Viens no jaunajiem uzņēmumiem bija Jolla, kas turpināja attīstīt MeeGo operētājsistēmu un izstrādāt viedtālruņus.
Novembrī izlaists pirmais Nokia Asha mazbudžeta sērijas tālrunis Asha 200.
Novembrī tika iegādāts Norvēģijas mobilo ierīču programmatūras uzņēmums Smarterphone. Tā izstrādātās tehnologijas Nokia izmantoja platformas Series 40 pēcteča Asha platform izstrādē, kas paredzēta Nokia Asha sērijas mazcenas viedtālruņiem.
Novembrī Nokia pārtrauca kotēt akcijas Frankfurtes biržā. 2011. gada otrajā pusē zaudējumi bija 368 miljoni EUR.

2012. gadā mobilo telefonu pārdošanas apjomu ziņā Nokia piekāpās Samsung. Standard & Poor’s 15. augustā Nokia ilgtermiņa kredītreitingu pazemināja no BB+ uz BB-.
Iegādāts Zviedrijas attēlu tehnoloģiju uzņēmums Scalado. Nopirkts ASV uzņēmums earthmine, kas nodarbojās ar trīsdimensiju attēlu uzņemšanu apdzīvotās vietās.
Ražošana no Somijas (Salo), Ungārijas un Meksikas pārcelta uz Āziju; Vjetnamā sākta jaunas ražotnes celtniecība.
Nokia Rumānijas ražotne pārdota Itālijas mājas iekārtu ražotājam De'Longhi. Luksusa telefonu ražošanas un izplatīšanas uzņēmuma Vertu 90 % kapitāldaļu pārdoti privātā kapitāla fondam EQT VI.
Novembrī paziņots, ka kartogrāfijas pakalpojumi (Nokia Maps) turpmāk tiks sniegti ar HERE zīmolu.
Decembrī Nokia pārdeva Espo biroja ēku kompleksu, turpmāk to nomājot.

2013. gada 1. jūlijā paziņots, ka Nokia no Siemens par 1,7 miljardiem EUR iegādāsies 50 % Nokia Siemens Networks kapitāldaļu. Pēc šī paziņojuma Standard & Poor’s Nokia kredītreitingu pazemināja no BB- uz B+. Lai uzlabotu produktu pārdošanu, tika piesaistīta viena no lielākajām reklāmas aģentūrām pasaulē JWT.
7. augustā pabeigta Nokia Siemens Networks kapitāldaļu iegāde no Siemens, tādējādi tas kļuva par simtprocentīgu Nokia meitas uzņēmumu; tas pārdēvēts par Nokia Solutions and Networks.
22. augustā Moody's pazemināja Nokia reitingu līdz B1 zaudējumu turpināšanās dēļ.

2013. gada 3. septembrī paziņots, ka Microsoft par 5,44 miljardiem EUR iegādāsies Nokia nodaļu Devices & Services. Darījums ietvēra mobilo telefonu un ierīču biznesu un ar tiem saistītos patentus, kā arī karšu pakalpojuma izmantošanu. Paziņots arī, ka Stīvens Elops atstās Nokia vadītāja amatu un pāries uz Microsoft, lai neradītu interešu konfliktu.
Nokia turpmāk plānoja turpināt trīs biznesa jomas: mobilo sakaru tīklu iekārtas (Nokia Solutions and Networks), kartogrāfijas un lokācijas pakalpojumus (HERE) un jaunāko tehnoloģiju attīstīšanu (Advanced Technologies, turpmāk Nokia Technologies). Pēc šī paziņojuma biržās strauji pieauga Nokia akciju cena.
19. novembrī Nokia akcionāri apstiprināja Devices & Services nodaļas pārdošanu. 4. decembrī Eiropas Komisija atļāva veikt šo darījumu un tas pabeigts 2014. gada 25. aprīlī. Uz Nokia mobilo ierīču nodaļas Devices & Services bāzes tika izveidots uzņēmums Microsoft Mobile Oy, kas kļuva par Microsoft meitas uzņēmumu. Sākotnēji darījumu bija paredzēts pabeigt martā, bet tas ievilkās, nespējot vienoties ar Indijas valdību par nodokļiem. Rezultātā Indijas fabrika Čennai (Sriperumbudurā) palika Nokia pārziņā, bet tā ražos ierīces pēc Microsoft pasūtījuma. Arī Masanas fabrika Korejā netika nodota Microsoft, bet tā tika slēgta. Bija domstarpības arī ar Ķīnas telekomunikāciju tirgus regulatoru, bet beigās tas deva piekrišanu.
Microsoft ieguva tiesības 10 gadus izmantot Nokia zīmolu pašreizējiem mobilo ierīču produktiem. Aptuveni  Nokia darbinieku pārgāja strādāt Microsoft.

Uzņēmumu vai to daļu iegāde un kopuzņēmumu dibināšana

Uzņēmumu vai to daļu pārdošana

Telesakaru tīklu bizness (kopš 2014. gada) 
2014. gada 1. maijā par Nokia prezidentu un izpilddirektoru kļuva Radžīvs Suri (Rajeev Suri), kas kopš 2009. gada bija NSN izpilddirektors. Vienlaikus paziņots, ka nodaļa Nokia Solutions and Networks pārdēvēta par Nokia Networks.
Maija otrajā pusē lielākās kredītreitingu aģentūras paaugstināja Nokia kredītreitingu, vadoties no apstākļiem: zaudējumus nesošā mobilo ierīču nodaļa ir pārdota; gaidāms, ka galvenais tīklu bizness stabilizēsies nākamos 12—18 mēnešos; pieņemta kapitāla struktūras optimizēšanas programma.
Maija beigās apakšvienība HERE nopirka ceļojumu plānošanas programmatūras izstrādātāju Desti, lai uzlabotu meklēšanas personalizāciju.
5. jūnijā paziņots, ka nopirkts Austrālijas uzņēmums Mesaplexx Pty Ltd, kas izstrādājis unikālu kompaktu, augstas veiktspējas radio frekvences filtra tehnoloģiju, kuru var izmantot mobilo telefonu bāzes stacijās, ļaujot samazināt aparatūras izmērus un enerģijas patēriņu.
2. jūlijā HERE iegādājās reāllaika pareģojošās analīzes programmatūras izstrādātāju Medio, lai veidotu kontekstuālās kartes un lokācijas pakalpojumus, kas mainās atkarībā no situācijas un nodrošina augsti personalizētu informāciju.
2. jūlijā paziņots, ka Nokia Networks iegādāsies ASV sakaru tīklu plānotāju un ierīkotāju SAC Wireless; darījums pabeigts 25. augustā.
3. jūlijā Nokia Networks no Izraēlas NICE Systems nopirka ģeolokācijas risinājumus, lai uzlabotu un optimizētu mobilos tīklus.
31. jūlijā paziņots, ka Nokia Networks iegādāsies Panasonic bezvadu tīklu aparatūras biznesu, tādējādi pastiprinot pozīcijas Japānas tirgū. Darījums pabeigts 2015. gada 5. janvārī.
1. novembrī slēgta mobilo ierīču fabrika Sriperumbuduras pilsētā, netālu no Čennai (Čennai turpina darbu Nokia Networks ražotne).
17. novembrī Nokia tehnoloģiju vadītājs Ramzi Haidamuss paziņoja, ka turpmāk uzņēmuma produktus izstrādās Nokia struktūrvienības, bet to ražošana tiks nodota ārpakalpojumā citiem uzņēmumiem, kas nodarbosies ar šo produktu izgatavošanu, mārketingu, izplatīšanu un tehnisko atbalstu.
18. novembrī tika prezentēts planšetdators Nokia N1. Tas bija bez mobilā telefona iespējām, jo vienošanās ar Microsoft paredzēja, ka Nokia savu zīmolu viedtālruņiem nedrīkstēs izmantot līdz 2016. gada beigām, bet uz planšetdatoriem šāds ierobežojums neattiecās.

2015. gada 15. aprīlī tika paziņots, ka Nokia apvienosies ar Francijas un ASV telesakaru iekārtu ražotāju Alcatel-Lucent. Vienošanās paredzēja, ka Alcatel-Lucent akcionāriem par katru akciju tiks dotas 0,55 Nokia akcijas par kopējo summu 15,6 miljardi EUR. Pēc darījuma pabeigšanas Nokia akcionāriem piederētu 66,5 %, bet Alcatel-Lucent īpašniekiem — 33,5 % apvienotā uzņēmuma kapitāldaļu. Jūlijā šo apvienošanos atļāva Eiropas Komisija, septembrī saņemti visi ASV regulatoru apstiprinājumi, oktobrī iegūta Ķīnas regulatoru atļauja.
27. maijā tika paziņots, ka Nokia Networks iegādāsies pašorganizējošo tīklu (SON) jomas priekšgājēju Eden Rock Communications. Darījums pabeigts 2015. gada 10. jūlijā.
3. augustā tika paziņots, ka Nokia par 2,8 miljardiem eiro pārdos HERE biznesu Vācijas autobūves konsorcijam, kurā apvienojušies Audi AG, BMW AG un Daimler; darījums tika pabeigts 2015. gada 4. decembrī.
2015. gada augustā Dānijā tika pabeigta operatoru Telenor un TeliaSonera kopējā telesakaru infrastruktūras koplietošanas projekta pēdējā fāze. Projekts, kam aparatūru nodrošināja Nokia, tika sākts 2012. gadā, un bija pirmais pasaulē, kurā vairāku operatoru koplietošanā realizēti trīs paaudžu mobilie tīkli: GSM, 3G un LTE (4G).
10. septembrī Nokia tika iekļauts Dow Jones ilgtspējības rādītājos.
7. oktobrī Nokia paziņoja par uzņēmuma struktūras reorganizāciju pēc apvienošanās ar Alcatel-Lucent un HERE pārdošanas. Networks bizness tiktu sadalīts četrās grupās: Mobile Networks (Nokia un Alcatel-Lucent bezvadu tīklu sistēmas), Fixed Networks (Alcatel-Lucent fiksētie tīkli), Applications & Analytics (abu uzņēmumu programmatūras un datu analīzes operācijas) un IP/Optical Networks (Alcatel-Lucent IP maršrutēšanas, optisko līniju un IP video bizness); Nokia Technologies paliktu kā atsevišķa vienība.

Alcatel-Lucent apvienošanās ar Nokia stājās spēkā 2016. gada 14. janvārī; apvienotajam uzņēmumam paturot nosaukumu Nokia.
1. aprīlī pabeigta Kanādas tīklu drošības programmatūras izstrādātāja Nakina Systems iegāde.
26. aprīlī paziņots, ka Nokia par 170 miljoniem EUR iegādāsies digitālās veselības risinājumu uzņēmumu Withings, lai stiprinātu pozīciju lietu internetā. Darījums pabeigts 31. maijā, Withings iekļaujot Nokia Technologies kā Digital Health nodaļu.
18. maijā ar jaundibinātu uzņēmumu HMD global noslēgta vienošanās par Nokia zīmola un intelektuālā īpašuma licencēšanu līdz 2024. gadam jaunu mobilo telefonu un planšetdatoru izstrādē. Vienlaicīgi paziņots, ka HMD global pērk daļu no Microsoft Mobile pamata mobilo tālruņu biznesa. Pārējo Microsoft Mobile pamata mobilo tālruņu biznesu (ražošanas un izplatīšanas infrastruktūru) iegādājās Taivānas elektronikas ražotāja Foxconn meitas uzņēmums FIH Mobile, kas ražotu, izplatītu un pārdotu HMD produktus ar Nokia zīmolu. Darījums starp HMD, FIH Mobile un Microsoft stājās spēkā 1. decembrī.
10. jūnijā Nokia paziņoja par nodomu iegādāties 2012. gadā dibinātu ASV jaunuzņēmumu Gainspeed, kas specializējies dalītās piekļuves arhitektūras (Distributed Access Architecture) risinājumiem kabeļu nozarei ar tā virtuālās konverģējošās kabeļu piekļuves platformas (Virtual CCAP) produktu līniju; darījums pabeigts 1. augustā, Gainspeed iekļaujot Fixed Networks biznesa grupā.
5. oktobrī nopirkts 2010. gadā dibināts ASV jaunuzņēmums Eta Devices, kas nodarbojas ar jaudas pastiprinātāju efektivitātes risinājumiem bāzes stacijām, piekļuves punktiem un citām ierīcēm.
2016. gadā IT un telesakaru tirgus analīzes uzņēmumi Gartner, IHS Markit un Current Analysis par mazo šūnu iekārtu līderi atzina Nokia.
2. novembrī paziņots, ka tagad Nokia pieder 100 % Alcatel-Lucent kapitāldaļu, un biržā Euronext Paris pārtraukta Alcatel-Lucent akciju kotēšana.
30. novembrī Nokia noslēdza sadarbības līgumu ar Hewlett Packard Enterprise, lai kopīgi veiktu lietu interneta tirgus aktivitātes.
15. decembrī paziņots par nodomu iegādāties 2011. gadā dibinātu ASV uzņēmumu Deepfield, kas izstrādā IP datu plūsmas reāllaika analīzes risinājumus; darījums pabeigts 2017. gada 31. janvārī.

2017. gada 8. februārī Nokia paziņoja par nodomu Nokia Solutions and Networks Oy iegādāties telesakaru programmatūras uzņēmumu Comptel. 1. aprīlī Mobile Networks biznesa grupa sadalīta divās nodaļās: Mobile Networks koncentrēsies uz produktiem un pakalpojumiem, bet Global Services nodarbosies ar globālajiem pakalpojumiem. Līdz 29. jūnijam Nokia Solutions and Networks bija pārpircis gandrīz visas Comptel akcijas, un tika pārtraukta Comptel akciju kotēšana NASDAQ biržā.

2018. gada 25. februārī tika paziņots, ka Nokia iegādāsies ASV programmatūras izstrādes uzņēmumu Unium, kas specializējies sarežģītu bezvadu tīklošanas problēmu risināšanā; Unium risinājumi palīdzētu maksimizēt mājas bezvadu tīklu pārraides ātrumu; darījums pabeigts 16. martā.
2. maijā tika paziņots, ka veselības risinājumu nodaļa Digital Health tiks pārdota bijušā Withings līdzdibinātājam un priekšsēdētājam Erikam Karelam; Nokia turpmāk fokusēsies uz bizness biznesam modeli un licencēšanu; darījums tika pabeigts 31. maijā.
7. maijā tika iegādāts ASV uzņēmums SpaceTime Insight, kas darbojās lietu interneta un mašīnmācīšanās analītikas jomā.
13. septembrī tika panākta vienošanās par Nokia IP video biznesa pārdošanu Kanādas uzņēmumam Volaris Group, izveidojot uzņēmumu Velocix, Nokia tajā kļūstot par mazākuma akcionāru; darījums tika pabeigts 2019. gada 2. janvārī.

2019. gada 1. janvārī tika izveidota Access Networks nodaļa, tajā apvienojot Mobile Networks un Fixed Networks biznesa grupas.

2020. gada 19. februārī Nokia paziņoja, ka iegādāsies ASV uzņēmumu Elenion Technologies, kas izstrādā silīcija fotonikas tehnoloģijas; darījums tika pabeigts 25. martā.
2. martā tika paziņots, ka Radžīvs Suri atkāpsies no Nokia prezidenta un izpilddirektora amata, 1. septembrī viņu aizstās Fortum izpilddirektors Peka Lundmarks. 2020. gada 24. jūnijā tika ziņots, ka Lundmarks pārņems grožus mēnesi agrāk par plānoto datumu.
10. augustā tika pabeigta EPON / DPoE biznesa pārdošana Kanādas uzņēmumam Vecima Networks.
Augošās konkurences apstākļos (sevišķi no Ericsson un Huawei) oktobrī Nokia paziņoja par augsta līmeņa stratēģiskajiem principiem un jaunu darbības modeli, kas stātos spēkā 2021. gada 1. janvārī. Galvenā prioritāte būtu augstas veiktspējas tīklu attīstība ar tendenci uz atvērtām saskarnēm, virtualizācijas un mākoņu programmatūru. Biznesa grupām tiktu uzlikta atbildība par savas grupas peļņas un zaudējumu pārskatu, un tām būtu iespējas kļūt par vienu no tirgus līderiem attiecīgajā nozarē. Šīs četras grupas būtu: Mobile Networks, IP and Fixed Networks, Cloud and Network Services un Nokia Technologies.
2021. gada 16. martā Nokia biznesa grupas paziņoja par plāniem pārskatīt savu izmaksu bāzi un ieguldīt pētniecībā un izstrādē un nākotnes iespējās, tostarp 5G, mākoņdatošanas un digitālajā infrastruktūrā. Bija plānots pašreizējo darbinieku skaitu 90 tūkstoši divu gadu laikā samazināt līdz 80 — 85 tūkstošiem.

Pēc Krievijas iebrukuma Ukrainā 2022. gada martā Nokia apturēja piegādes Krievijai. 12. aprīlī tas paziņoja, ka aiziet no Krievijas tirgus. 2021. gadā Nokia tirdzniecības daļa Krievijā bija mazāka nekā 2 % no uzņēmuma kopējā apjoma.

Uzņēmumu vai to daļu iegāde un kopuzņēmumu dibināšana

Uzņēmumu vai to daļu pārdošana

Uzņēmuma vadītāji 
Nokia vadītāju uzskaitījums:

Logotipi

Atsauces 

Vēsture