Melnā driģene

Melnā driģene () ir viengadīgs vai daudzgadīgs nakteņu dzimtas lakstaugs. Tā sākotnējais izplatības areāls bija Eirāzijā, tomēr mūsdienās augs ir izplatīts visā pasaulē. Ziemeļeiropā un Latvijā reti.

Melnās driģenes stublājs ir stāvs, tā garums var sasniegt metru. Lapas pie stublāja izkārtotas pamīšus, ap 10 centimetriem garas. Augs zied no jūnija līdz oktobrim. Ziedu ir daudz, to vainagi var sasniegt gandrīz 4 centimetru garumu.

Augs visbiežāk ir sastopams dažādās sētmalēs un nezālienēs.

Pielietojums 
Melno driģeni izmanto kā ārstniecības augu, kas lielā daudzumā var būt ļoti indīgs. Augu lieto ne tikai tradicionālajā medicīnā. Mūsdienās vairākās Eiropas valstīs un Indijā melno driģeni audzē un izmanto farmakoloģiskos preperātos.

Visas auga daļas satur alkaloīdus un glikozīdus, tai skaitā sēklas. Auga galvenie psihoaktīvie alkaloīdi ir hiosciamīns un skopolamīns. Kopējais alkaloīdu daudzums svārstās no 0,03% līdz 0,28%.

Melno driģeni izmanto gan ārēji, gan mazos daudzumos iekšķīgi pie dažādām slimībām, tai skaitā reimatismu, zobu sāpēm, astmu, klepu un nervu sistēmas traucējumiem. Tas ir spazmolītisks un sāpes mazinošs līdzeklis. Dažkārt driģeni izmanto arī kā vīraku, alus un vīna piedevu.

Lielā daudzumā rada intoksikāciju ar halucinācijām, sausumu mutē, pietvīkušu ādu, nemieru, vājumu un paplašinātām acu zīlītēm. Pārdozēšanas gadījumā var iestāties samaņas zudums, delīrijs, krampji un nāve.

Atsauces

Ārējās saites 
 Informācija par augu internetenciklopēdijā Latvijas daba

Nakteņu dzimta
Ārstniecības augi
Indīgie augi
Halucinogēni