Kokaīns

Kokaīns (, no kokas krūma nosaukuma) ir tropāna grupas alkaloīds - narkotiska viela, ko iegūst no Dienvidamerikas auga kokas (Erythroxylon coca) lapām. Kokaīns ir bezkrāsaina kristāliska viela (monoklīni prizmatiski kristāli no etanola). Ūdenī mazšķīstošs, labāk šķīst spirtā vai ēterī. Veido ūdenī šķīstošus sāļus ar skābēm (piemēram, ar sālsskābi veido hidrohlorīdu).

Vēsture 
Kokas krūma lapas izsenis lietojuši Dienvidamerikas pamatiedzīvotāji kā stimulējošu līdzekli. Eiropā kokaīns izplatījies, sākot no 19. gadsimta vidus. Sākotnēji lietots medicīnā, bet jau 20. gadsimta sākumā gandrīz pilnīgi aizstāts ar labākiem preparātiem. Mūsdienās tiek izmantots galvenokārt kā narkotika, kas visvairāk izplatīta Amerikā.

Sākotnēji kokas lapas kopā ar kolas riekstiem bija 1885. gadā ražot uzsāktā atspirdzinošā dzēriena Coca-Cola sastāvdaļas, līdz ar to kokakola saturēja kokaīnu. 1903. gadā, kad avīzē "New York Tribune" parādījās graujošs raksts, kas apgalvoja, ka tieši kokakola ir vainīga tajā, ka "pārdzērušies nēģeri no pilsētu pagrimušajiem rajoniem sāk uzbrukt baltajiem cilvēkiem", kokakolas sastāvs tika mainīts. Pēc šī raksta izraisītās ažiotāžas kokakolā svaigas kokas lapas tika aizvietotas ar lapām, no kurām tika atdalīts viss kokaīns.

Īpašības 
Kokaīns ir nervu sistēmu stimulējoša un uzbudinoša viela un spēcīgs vietējās anestēzijas līdzeklis. Pamatojoties uz kokaīna struktūru, tika radīti citi, vienkāršāki, anestēzijas līdzekļi.

Atkārtoti lietojot, kokaīns izraisa pierašanu un slimīgu tieksmi, ko sauc par kokaīnismu, tādēļ kokaīns tiek uzskatīts par stipru narkotiku.

Skatīt arī 
 Kreks
 Coca-Cola

Atsauces 

Alkaloīdi
Stimulanti