Jūdejas ķēniņvalsts

Jūdejas ķēniņvalsts bija ebreju valsts, kas izveidojās pēc vienotās Izraēlas ķēniņvalsts sadalīšanās 931. gadā p.m.ē un turpināja pastāvēt līdz 587. gadam p.m.ē, kad to iznīcināja Babilonija.

Pēc sadalīšanās valstī turpināja valdīt ķēniņa Dāvida dinastija, arī lielas novirzes no Jeruzalemes templī piekoptās ticības netika pieļautas.

Valdnieki 
 Rehobeāms, 931 - 913 p.m.ē.
 Abijs, 913 - 911 p.m.ē.
 Asa, 911 - 870 p.m.ē.
 Jošāfāts, 870 - 848 p.m.ē.
 Jorāms, 848 - 841 p.m.ē.
 Ahasja, 841 p.m.ē.
 Atalija, 841 - 835 p.m.ē.
 Joāzs, 835 - 796 p.m.ē.
 Amacja, 796 - 767 p.m.ē.
 Uzija,767 - 740 p.m.ē.
 Jotāms, 740 - 732 p.m.ē.
 Ahāzs, 732 - 716 p.m.ē.
 Hizikija, 716 - 687 p.m.ē.
 Manase, 687 - 643 p.m.ē.
 Amons, 643- 641 p.m.ē.
 Josija, 640 - 609 p.m.ē.
 Joahāzs, 609 p.m.ē.
 Jojakīms, 609 - 597 p.m.ē.
 Jojahīns, 597 p.m.ē.
 Cedekija, 597 - 587 p.m.ē.

Ārējās saites 

Bijušās valstis Āzijā
Bijušās monarhijas
Senā Izraēla un Jūdeja
Bībeles vietas
Tuvo Austrumu vēsture
Ebreju vēsture
Izraēlas vēsture
Vecā Derība
Bībele