VEF

VEF (Valsts elektrotehniskā fabrika)  bija viena no lielākajām Latvijas rūpnīcām, kas ražoja telefona centrāles, telefona aparātus, radioaparātus, fotoaparātus, gludekļus un citas elektroiekārtas, kā arī lidmašīnas.

Vēsture 

Par VEF pirmsākumu uzskata 1919. gada aprīli, kad Rīgas vecās pasta ēkas pagrabstāvā Radio ielā ierīkoja Pasta un telegrāfa departamenta darbnīcas, kas veica sakaru aparatūras remontu. 1922. gadā tur sāka izgatavot telefona aparātus, bet vēl pēc diviem gadiem - kristāldetektora radiouztvērējus. 1924. gadā darbnīcas pārcēla uz Slokas ielu 16 (tagadējo Valsts arhīva ēku), bet 1928. gadā "Pasta telegrāfa virsvaldes galvenā darbnīca" pārcēlās uz bijušās rūpnīcas "Unions" korpusiem Brīvības gatvē 214.

1932. gadā uzņēmumu pārdēvēja par Valsts elektrotehnisko fabriku (VEF). Tolaik VEF ražoja visu, kam varēja rast noietu - remontēja sakaru aparatūru, izgatavoja telefona centrāles un elektriskās spuldzes, fotoaparātus un gludekļus, radioaparātus un kabatas lukturīšus, telefona aparātus un fotopapīru, elektroarmatūru, darbgaldus un ap 20 sporta lidmašīnu modeļu. Tika samontētas 6 automašīnas.
Pasaules tirgu iekaroja miniatūrais fotoaparāts Minox. 1930. gadu beigās ik mēnesi fabrikā saražoja aptuveni 500 telefona aparātu, 400 telefona centrāļu un 800-2500 radiouztvērēju.

Otrā pasaules kara laikā rūpnīcu izlaupīja un izpostīja, katlu māja un vairāki korpusi bija uzspridzināti. Pēc kara rūpnīcu atjaunoja un strauji attīstīja ražošanazs jaudas. 1960. gados VEF ik minūti saražoja septiņus radiouztvērējus un piecus telefona aparātus. VEF kļuva par vadošo komutācijas tehnikas ražotāju Padomju Savienībā, katri divi no trim telefona aparātiem bija ražoti VEF. Populāri bija tranzistoru radioaparāti "Spīdola" un 1970. gados - "VEF". 1980. gados rūpnīcai piederēja tālruņu rūpnīca Aizkrauklē un cehi Alūksnē, Maltā un Skrundā. Rūpnīcā strādāja ap 20 000 cilvēku. 1987. gadā saražoja 883 tūkstošus radiouztvērēju un 2,6 miljonus tālruņa aparātu, detaļas, izejvielas un materiālus piegādāja ap 800 PSRS republiku uzņēmumi. Līdz ar PSRS sabrukumu pārtrūka izejmateriālu piegāde. 1991. gadā sākās rūpnīcas reorganizācija, sadalot to mazākos uzņēmumos.

1999. gadā privatizācijas rezultātā rūpnīcu reorganizēja un gandrīz pilnībā likvidēja.

Rūpnīcas ēkas 

Rūpnīcas pamatkorpusi Brīvības gatvē 214 aizņēma veselu kvartālu. Lielākā daļa rūpnīcas korpusu uzcelta 19. gadsimta beigās un 20. gadsimta sākumā. Līdz Pirmajam pasaules karam šeit atradās elektromehāniskā rūpnīca "Unions". Galvenā ēka celta 1899. gadā pēc arhitekta Heinriha Šēla projekta, to rotā Augusta Folca veidotā Zeva - zibeņmeša skulptūra.

Rūpnīcas direktori

Produkcija

Fotoaparāti 
 Minox

Radiouztvērēji 
 Spīdola

Telefoni

Datori 
 VEF ORMIKA
 VEF-1022
 VEF-MIKRO 1024
 VEF-MIKRO 1025

Telefoncentrāles

Lidmašīnas 
 VEF I-11
 VEF I-12
 VEF I-14
 VEF I-15
 VEF I-16
 VEF I-17
 VEF I-18
 VEF I-19
 VEF JDA-10M

Motocikli 
 Pandera

Atsauces 

 
Rūpnīcas Latvijā
Brīvības iela
Nasdaq Riga biržā kotētie uzņēmumi