Nobela prēmiju laureāti

Nobela prēmiju laureāti ir individuālas personas vai organizācijas, kas apbalvotas ar kādu no Nobela prēmijām (, ). Tās ir ikgadējas starptautiskas balvas, ko piešķir par ievērojamu sniegumu sabiedrībai zinātnē, literatūrā vai nozīmīgu ieguldījumu miera veicināšanā. Prēmijas piecās dažādās jomās dibinātas saskaņā ar zviedru zviedru ķīmiķa, inženiera un dinamīta izgudrotāja Alfrēda Nobela testamentu, ko viņš parakstīja Zviedru-norvēģu klubā Parīzē .

Kopš 1901. gada katru gadu 10. decembrī (Alfrēda Nobela nāves dienā) tiek pasniegtas Nobela prēmijas fizikā, ķīmijā, fizioloģijā vai medicīnā, literatūrā un miera veicināšanā. Norvēģijas Nobela komiteja katru gadu pasniedz Nobela miera prēmiju Norvēģijas galvaspilsētā Oslo, bet pārējo nomināciju Nobela prēmijas pasniedz Zviedrijas Karaliskā Zinātņu Akadēmija svinīgā ceremonijā Zviedrijas galvaspilsētā Stokholmā. Papildus šīm Nobela testamentā norādītajām balvām, 1968. gadā Zviedrijas Riksbanka nodibināja balvu ekonomikas zinātnes jomā, kas kopš 1969. gada tiek pasniegta reizē ar Nobela dibinātajām balvām. Tās oficiālais nosaukums ir "Zviedrijas Riksbankas prēmija ekonomikas zinātnēs Alfrēda Nobela piemiņai" ().

Daži fakti 
Laikā no 1901. līdz 2022. gadam pavisam 989 laureātiem ir pasniegtas 615 Nobela prēmijas. Tā kā daži laureāti ir saņēmuši prēmiju vairāk nekā vienu reizi, kopumā apbalvotas 954 personas un 27 organizācijas. 355 prēmijas laureāti saņēmuši vienatnē, 146 prēmijas dalītas starp diviem laureātiem, bet 114 prēmijas piešķirtas dalīti trijiem laureātiem. Starp laureātiem ir 58 sievietes (Marija Sklodovska-Kirī apbalvota 2 reizes).

Ir bijuši atsevišķi gadi, kad kādā no jomām prēmija nav tikusi piešķirta. Vairākums šādu gadījumu bijuši Pirmā un Otrā pasaules kara laikā. No 1940. līdz 1942. gadam Nobela prēmijas netika piešķirtas nevienā no jomām.

Vairākkārtējie Nobela prēmijas laureāti:
 Starptautiskā Sarkanā Krusta komiteja — 3 reizes (Nobela miera prēmija — 1917, 1944, 1963)
 Marija Sklodovska-Kirī — 2 reizes (Nobela prēmija fizikā — 1903; Nobela prēmija ķīmijā — 1911)
 Lainuss Polings — 2 reizes (ķīmijā — 1954; Nobela miera prēmija — 1962)
 UNHCR (Apvienoto Nāciju Augstā komisāra birojs bēgļu jautājumos) — 2 reizes (Nobela miera prēmija — 1954, 1981)
 Džons Bardīns — 2 reizes (fizikā — 1956, 1972)
 Frederiks Sengers — 2 reizes (ķīmijā — 1958, 1980)

Divi no Nobela prēmijas laureātiem atteikušies no Nobela prēmijas. Žans Pols Sartrs tā rīkojās, jo viņš nekad nepieņēma oficiālus apbalvojumus. Bet Le Diks Tho nepieņēma apbalvojumu, atsaucoties uz situāciju Vjetnamā.

Četri no Nobela prēmijas laureātiem bijuši spiesti atteikties no Nobela prēmijas politisku iemeslu dēļ. Ādolfs Hitlers aizliedza pieņemt prēmijas vācu zinātniekiem Rihardam Kūnam, Ādolfam Butenandam un Gerhardam Domagkam, bet PSRS varasiestādes piespieda no prēmijas atteikties rakstnieku Borisu Pasternaku.

Trīs no Nobela prēmijas laureātiem nevarēja ierasties uz apbalvošanas ceremoniju, lai saņemtu viņiem piešķirtās Nobela miera prēmijas, jo par savu sabiedrisko darbību viņi atradās apcietinājumā savās valstīs. Tie bija Kārlis fon Oseckis (1935. gadā), Auna Sana Su Či (1991. gadā) un Liu Sjaobo (2010. gadā).

Laureātu saraksts

1901—1910

1911—1920

1921—1930

1931—1940

1941—1950

1951—1960

1961—1970

1971—1980

1981—1990

1991—2000

2001—2010

2011—2020

2021—pašlaik

Piezīmes 
  1938. un 1939. gadā Vācijas valdība neatļāva trim Nobela prēmijai nominētajiem vācu zinātniekiem to pieņemt. Tie bija Rihards Kūns, Ādolfs Butenands un Gerhards Domagks. Tikai pēc Otrā pasaules kara viņi saņēma savas Nobela medaļas un diplomus, bet naudas balvas tomēr nesaņēma.
  1948. gadā Nobela miera prēmija netika piešķirta. Nobela fonds paziņoja, ka tā būtu piešķirta Mohandāsam Karamčandam Gandijam, kurš šajā gadā bija nogalināts atentātā. Tā kā Nobela prēmiju mirušām personām nepiešķir, tad, godinot Gandija piemiņu, šo prēmiju nepiešķīra nevienam citam.
  1958. gadā krievu rakstnieks Boriss Pasternaks PSRS valdības spiediena rezultātā bija spiests atteikties no viņam piešķirtās Nobela prēmijas literatūrā.
  1964. gadā franču rakstnieks Žans Pols Sartrs atteicās no viņam piešķirtās Nobela prēmijas literatūrā, jo viņš nekad nepieņēma oficiālus pagodinājumus.
  1973. gadā vjetnamiešu politiķis Le Diks Tho atteicās no Nobela miera prēmijas. Lai gan viņš bija aktīvi piedalījies sarunās par uguns pārtraukšanu Vjetnamas karā, tomēr Parīzē noslēgto miera līgumu viņš neuzskatīja par pietiekamu īsta miera nodibināšanai Vjetnamā.
  2010. gadā ķīniešu disidents Liu Sjaobo nevarēja saņemt Nobela miera prēmiju, jo par savu sabiedrisko darbību viņš bija sodīts un atradās apcietinājumā Ķīnā.

Skatīt arī 
 Nobela prēmijas laureāti pēc valsts
 Nobela prēmijas laureāti (organizācijas)

Atsauces

Ārējās saites 

 Nobela fonda oficiālā mājaslapa
 Nobela prēmijas ieguvēju hronika