Vēstures avoti

Vēstures avoti ir liecības, kas sniedz ieskatu un ziņas par cilvēku dzīvi pagātnē. Tie ir galvenie instrumenti, ar kuriem strādā vēsturnieki un citi vēstures palīgdisciplīnu speciālisti (arheologi, etnogrāfi, numismātiķi, heraldiķi u.tml.). Savukārt ar pašu vēstures avotu analīzi nodarbojas avotpētniecības nozare.

Strādājot ar vēstures avotiem, ir rūpīgi jāizvērtē to autentiskums, lai tādējādi izvairītos no viltojumiem un falsifikācijām. Daudzi no mūsdienu vēsturiskajiem avotiem tiek uzglabāti muzejos un arhīvos, kur tie ir pieejami publiskai apskatei un pētniecības vajadzībām. Daudzus vēstures avotus laika gaitā ir iznīcinājuši kari, uguns, mitrums, grauzēji, kukaiņi, kā arī paši cilvēki.

Iedalījums 
Vēstures avoti parasti tiek iedalīti vairākos veidos:
 lietišķie avoti (darbarīki, ieroči, trauki, apģērbs, rotaslietas, monētas, senas celtnes vai to drupas, pieminekļi cilvēkiem vai vēsturiskiem notikumiem u.tml.)
 mutvārdu avoti (audio ieraksti, cilvēku nostāsti — leģendas, teikas, atmiņas, u.tml.)
 rakstiskie avoti (hronikas, manuskripti, dokumenti, laikraksti, vēstules, grāmatas, dienasgrāmatas u.tml.)
 vizuālie avoti (gleznas, fotogrāfijas, kino un dokumentālās filmas, zīmējumi, kartogrāfijas materiāli, karikatūras u.tml.)

Uzglabāšana Latvijā 

Latvijā nozīmīgākie vēstures avoti tiek uzglabāti dažādos valsts arhīvos un muzejos, kas ir publiski pieejami gan parastiem apmeklētājiem, gan speciālistiem:

Skatīt arī 

Arheogrāfija
 Vēsture

Atsauces

Ārējās saites
 Ancient History Encyclopedia ieraksts 

Vēsture
Mācību materiāli