Izjaslavs Vladimirovičs

Izjaslavs Vladimirovičs (; ; ap 878/79 - 1001) bija Polockas Rurikoviču dinastijas pamatlicējs, kas valdīja no 989. līdz 1001. gadam.

Izcelsme 
Izjaslavs bija Rurika dinastijas Novgorodas rūsu kņaza Vladimira (vikingu: Valdemarr, slāvu: Volodimir, mūsdienu krievu transkripcijā Vladimirs Svjatoslavičs (Владимир Святославич)) un Polockas ķēniņa Ragnvalda meitas Ragnhildas (Rognedas) dēls. Vladimirs strīdā nogalināja Ragnvaldi un divus viņa dēlus, bet meitu aizveda sev līdzi. 878. vai 879. gadā Ragnhildai piedzima dēls, ko nosauca par Izjaslavu.

980. gadā Vladimirs sakāva savu brāli Jaropolku un kļuva par Kijevas lielkņazu. 985. gadā lielkņazs Vladimirs vadīja karagājienu pret Volgas bulgāriem un hazāriem un apprecējās ar bulgāru valdnieka meitu. Pēc senkrievu hroniku ziņām 987. gada Ragnhildu apsūdzēja mēģinājumā nogalināt Valdemāru un kopā ar dēlu aizsūtīja atpakaļ uz dzimto pusi, kur viņa apmetusies pilskalnā Daugavas krastos (iespējams, Krāslavā). 988. gadā lielkņazs Vladimirs apprecēja Bizantijas imperatora meitu un pārgāja kristietībā.

Arī Ragnhilda kristījās un iestājās pie Polockas celtajā klosterī, kuru 986. gadā pēc Konstantinopoles imperatora rīkojuma bija dibinājis vikings Torvalds Kodransons.

Par Polockas kņazu 989. gadā kļuva Izjaslavs, kurš daudz darīja kristietības atbalstam un 992. gadā nodibināja Polockas bīskapiju. Novgorodā atrasts viņa zīmoga nospiedums pie kāda rīkojuma. Pēc Izjaslava nāves 1001. gadā par Polockas kņaziem kļuva divi viņa dēli - Vseslavs (1001) un Bračislavs (1003).

Literatūra 
 Janet Martin. Medieval Russia 980-1584 Cambridge University Press, 1995

Skatīt arī 
 Polockas kņazi
 Polockas Rurikoviču dinastija

‎

Atsauces 

Polockas kņazi
Baltkrievijas vēsture
Kijivā dzimušie