Sambo

Sambo (akronīms no  — ‘pašaizsardzība bez ieroča’) ir kaujas un sporta cīņas veids. Radies Padomju Savienībā 20. gadsimta 20.—30. gados, apvienojot džudo cīņas elementus ar dažādu Eiropas un Āzijas tautu nacionālo cīņas veidu elementiem.

Vēsture 
Par sambo izveidotājiem tiek uzskatīti divi savstarpēji konkurējoši austrumu cīņas meistari — Vasilijs Oščepkovs (1892/1893—1937) un Viktors Spiridonovs (1882—1944). Oščepkovs dzimis Sahalīnas daļā, kas pēc Portsmutas līguma nosacījumiem 1905. gadā kļuva par Japānas īpašumu. Oščepkovs kā bārenis un Japānas pilsonis nonāca apmācībā garīgajā seminārijā Kioto, bet vēlāk tika uzņemts Kodokanas institūtā, kur 1913. gadā ieguva džudo pirmo danu.

Spiridonovs bija Krievijas Impērijas armijas kadru virsnieks, kurš 1906. gadā ieinteresējās par tajā laikā Eiropā populāro džiudžitsu, ko apguva pašmācības ceļā. Pirmā pasaules kara laikā guvis smagu kontūziju un atvaļinājies. 1918. gadā sāka nodarboties ar milicijas darbinieku apmācīšanu tuvcīņai. No 1923. gada iekšlietu darbinieku sporta biedrībā Dinamo izveidoja specifiska cīņas veida samoza ([самоз]ащита — 'pašaizsardzība') apmācību, kas bija paredzēta vienīgi specvienību kaujiniekiem.

Līdztekus attīstījās sporta sambo. Oščepkovs sāka pasniegt džudo Maskavas Fiziskās kultūras institūtā. Pārvaldot arī ušu un durkļu cīņas, kā arī augstskolā no studentiem iepazinies ar dažādu PSRS tautu cīņu veidiem, Oščepkovs pakāpeniski attālinājās no klasiskā džudo kanoniem un veidoja jaunu pašaizsardzības cīņas mākslu. Vienlaicīgi tā paša institūta militārajā fakultātē Oščepkovs pasniedza jaunizveidotās cīņas mākslas kaujas stilu.

Pakāpeniski Spiridonova un Oščepkova izveidotie cīņās stili apvienojās un PSRS Sporta komiteja 1938. gada 16. novembrī oficiāli atzina sambo. Lielā terora laikā Oščepkovu apcietināja NKVD un viņš gāja bojā Butirku cietumā.

Atsauces

Ārējās saites 
 Reti kadri iz sambo vēstures (video)
 Latvijas sambo klubu asociācija

Cīņas sports
Sporta veidi