Pelēkā lapsa

Pelēkā lapsa (Urocyon cinereoargenteus) jeb koku lapsa ir suņu dzimtas (Canidae) plēsējs.

Pelēkā lapsa apdzīvo plašas teritorijas sākot ar Kanādas dienvidiem un beidzot ar Venecuēlas un Kolumbijas ziemeļiem. Tomēr šajā teritorijā ir rajoni, kuros pelēkās lapsas nedzīvo, kā Klinšu kalnos, Karību jūras piekrastē un Panamas rietumos. Pelēkajām lapsām nepatīk iekoptas lauksaimniecības zemes. Tās ir tuvas radinieces mazajām salu lapsām (Urocyon littoralis), kas apdzīvo vairākas salas pie Kalifornijas krastiem.

Pelēkās lapsas ir vienas no vecākajām lapsām, kas ir atrodamas fosilajās paliekās. Izmirušās lapsas Urocyon progressus fosilie kauli ir apmēram 3,5 miljonus gadu veci, daudzi zinātnieki uzskata, ka tā ir pelēkās lapsas (Urocyon cinereoargenteus) priekštece. Pelēkās lapsas vecākie fosilie kauli ir 1,5 miljonus gadu veci. Pleistocēna beigās tā apdzīvoja visu Ziemeļameriku.

Izskats un ieradumi 

Pelēko lapsu var labi atpazīt pēc tās sirmā kažoka, lai gan kājas, pakakle un pavēderes sāni ir rudi brūna, pazode, vēders balti. Lapsai ir spēcīgs kakls un gara, kupla aste, kurai pa virspusi stiepjas melna līnija, kas nobeidzas ar melnu astes galu. Tēviņi ir nedaudz mazāki par mātītēm. Pelēkās lapsas ķermeņa garums ir 80—112 cm, astes garums 27–45 cm, svars 3,6—6,8 kg.

Pelēkās lapsas tāpat kā jenotsuņi var kāpt kokos, tādēļ tās mēdz saukt arī par koku lapsām. To nagi ir asi un līki, tādējādi lapsas var ieķerties koku mizā. Tās mēdz kokos patverties no saviem vajātājiem, kā mājas suņiem un koijotiem, vai tās rāpjas kokos, lai tiktu pie augļiem vai medītu. Kokos lapsas var pārvietoties no zara uz zaru, un lejā tās rāpjas tāpat kā kaķi — atmuguriski.

Pelēkās lapsas ir nakts dzīvnieki, pa dienu tās slēpjas midzeņos, kas iekārtoti koku dobumos, kritušos kokos vai izraktās alās. Medīt tā dodas vienatnē. Pelēkās lapsas ir visēdājas, pamatā tās medī trušus, bet reizēm mēdz noķert arī peles un putnus. Pelēkās lapsas ēd jebkādus augļus, un savā diētā patērē daudz vairāk veģetārās barības kā, piemēram, rudās lapsas (Vulpes vulpes).

Reprodukcija 
Pelēkās lapsas veido monogāmus pārus. Pārošanās sezona notiek pavasarī, bet mēneši ir atšķirīgi dažādos ģeogrāfiskos rajonos. Grūsnības periods ilgst 53 dienas. Parasti piedzimst 1—7 kucēni. Trīs mēnešu vecumā lapsēni sāk doties medībās kopā ar vecākiem. 4 mēnešu vecumā pelēkās lapsas sāk medīt patstāvīgi. Ģimene turas kopā līdz rudenim, līdz jaunā paaudze sasniedz dzimumbriedumu un izklīst.

Sistemātika 
Pelēkajai lapsai ir 16 pasugas:
 Urocyon cinereoargenteus cinereoargenteus - Masačūsetsa, Konektikuta, Dienvidkarolīna.
 Urocyon cinereoargenteus borealis - Jaunanglija, Ontārio
 Urocyon cinereoargenteus californicus - Kalifornija
 Urocyon cinereoargenteus costaricensis - 
 Urocyon cinereoargenteus floridanus - Dienvidkarolīna, Teksasa, Florida
 Urocyon cinereoargenteus fraterculus
 Urocyon cinereoargenteus furvus
 Urocyon cinereoargenteus guatemalae
 Urocyon cinereoargenteus madrensis
 Urocyon cinereoargenteus nigrirostris
 Urocyon cinereoargenteus ocythous - Ilinoisa, Misūri, Ārkanzasa, Oklahoma, Kanzasa, Nebraska, Dienviddakota, Ziemeļdakota, Manitoba un Kvebeka.
 Urocyon cinereoargenteus orinomus
 Urocyon cinereoargenteus peninsularis
 Urocyon cinereoargenteus scottii - Teksasa, Kolorādo, Jūta, Nevada, Kalifornija, Sjerranevada, Meksika, Čivava.
 Urocyon cinereoargenteus townsendi - Kalifornija, Oregona
 Urocyon cinereoargenteus venezuelae

Atsauces

Ārējās saites 
 Desert USA: Gray Fox
 Nature Works: Gray Fox - Urocyon cinereoargenteus
 Bear-tracker: Gray Fox
 North American Mammals: Gray Fox
 Natural Worlds: Gray Fox
 Blue Planet Biomes: Gray Fox
 Mammals of Texas: Common Gray Fox

Pelēkās lapsas
Ziemeļamerikas fauna
Dienvidamerikas fauna
ASV fauna