Karagājiens uz Zemgali (1265)

1265. gada ordeņa karagājiens uz Zemgali notika zemgaļu sacelšanās laikā pēc Mītavas pils uzcelšanas. Kauja ar zemgaļu karaspēku notika nenosauktā vietā mežainā apvidū netālu no Jelgavas. Kaujā uzvarēja zemgaļi, kas piespieda bruņiniekus un viņu karavīrus bēgt uz Mītavu.

Atskaņu hronikas vēstījums 
Livonijas ordeņa mestrs Konrāds no Mandernes 1265. gada vasarā sapulcināja karaspēku un iebruka Zemgalē, kur laupīja un dedzināja ciemus un druvas. 
Kad ordeņa karavīri devās mājupceļā, mestrs Konrāds kopā ar dažiem palīgiem nolēma doties ātrāk uz priekšu, lai izlabotu ceļus un atjaunotu tiltus. 

To izmantoja zemgaļi, kas uzbruka ordeņa pamatspēkiem un nogalināja viņu zirgus, tādēļ krustneši bija spiesti cīnīties kā kājnieki. Mestrs ar saviem pavadoņiem izlēma jāt uz Mītavu un tur gaidīt savu pulku. Kaujā krita desmit ordeņa bruņinieki un daudzi karakalpi, citi metās bēgt mežā: "Daudz līķu karalauku klāja, bet dzīvie žigli projām gāja, līdz nonāca tie drīzumā it visi sveiki Mītavā." 

Drīz pēc tam pēc ordeņa brāļu padoma mestrs nosūtīja Vācu ordeņa lielmestram Anno vēstuli, kurā "lūdza viņu atbrīvot no amata un citu vīru norīkot par mestru šajā tālajā malā."

Atsauces

Skatīt arī 
 Livonijas krusta kari

Militārās operācijas Livonijas krusta karos
Kaujas ar zemgaļu piedalīšanos
Kaujas ar Livonijas ordeņa piedalīšanos
1265. gads