Buļļu sala

Buļļu jeb Daugavgrīvas sala ir sala starp Rīgas līci un Buļļupi pie Daugavas un Lielupes ietekas jūrā. Tā ir lielākā sala Latvijā. Administratīvi ietilpst Rīgas pilsētā un uz tās izvietojušās Daugavgrīvas (austrumos), Rītabuļļu (vidusdaļā) un Vakarbuļļu (rietumos) pilsētas daļas.

Ģeogrāfija un ģeoloģija 
Sala ir 8,5 km gara, 1—2 km plata, vidējais augstums ir 2—4 m vjl, lielākais — 14 m. Izvietojusies Rīgas jūras līča dienviddaļā starp Daugavas ieteku austrumos, Lielupes ieteku rietumos un Buļļupi dienvidos. Salas pamatā ir smilšainie Litorīnas un Pēclitorīnas jūras, lagūnas un aluviālie nogulumi, virspusē vēja pārpūstas eolas smiltis. Gar jūras krastu ir 30—80 m plata, smilšaina pludmale un 250—400 m plata vaļņveida kāpu josla. Salas centrālā un rietumu daļa lielākoties apmežota, austrumu daļā — apbūve. Daugavgrīvas dabas liegums.

Vēsture 
Sala izveidojusies 1755.—1757. gados, Lielupei pavasara palos pārraujot šauro un garo no Kauguriem līdz Vecāķiem akumulatīvo strēli un izveidojot jaunu ieteku līcī. Līdz tam Lielupe ietecēja Daugavā pa tagadējo Buļļupi.

1679. gada pavasara palos Lielupe pārrāva kāpu joslu Buļļu salas vidū, izveidojot jaunu gultni (tagadējā Ziemeļupe), pa kuru tā ieplūda Rīgas līcī. Arī 1709. un arī 1759. gadā Lielupe izveidoja pārrāvumu starp Rītabuļļiem un Daugavgrīvu. Ar laiku jaunā grīva aizsērēja un tika daļēji aizbērta.

Izveidojot tagadējo ieteku līcī, Lielupe divās daļās sadalīja Buļļu muižu (Bullenhof), no kā ir cēlies viens no salas nosaukumiem.

Atsauces 

Rīgas salas
Daugava
Lielupe