Edvards Sapīrs

Edvards Sapīrs (, dzimis , miris ) — ASV valodnieks un antropologs. Viens no redzamākajiem strukturālisma pārstāvjiem amerikāņu lingvistiskā un kultūras un personības skolas pārstāvjiem antropoloģijā. Pazīstams kā Sapīra—Vorfa hipotēzes radītājs. Spēcīgi ietekmējis turpmāko valodniecības attīstību ASV.

Biogrāfija un zinātniskā darbība 
 
Dzimis ebreju ģimenē Prūsijas pilsētā Lauenburgā (tagad Lemborka, Polijā). 1904. gadā ieguva bakalaura, bet 1905. gadā — maģistra grādu vācu filoloģijā Kolumbijas Universitātē. Nākamos divus gadus pētīja indiāņu višramu un takelmu valodas Oregonas dienvidrietumos. Tām veltīja savu disertāciju, par kuru 1909. gadā ieguva doktora grādu antropoloģijā. Viņš turpināja pētīt indiāņu valodas gan ASV, gan Kanādā, kur no 1910. līdz 1925. gadam strādāja par vienu no diviem tālaika antropologiem.

1921. gadā publicēja darbu Language. 1925. gadā sāka strādāt par pasniedzēju Čikāgas Universitātē. 1931. izveidoja Antropoloģijas nodaļu Jeila Universitātē, kuru vadīja līdz mūža beigām.

Dibinājis arī Personības un kultūras komiteju ASV Nacionālajā pētījumu padomē (National Research Council).

Uzskati 

Sapīrs uzskatīja, ka valoda nosaka kultūru, proti, to, ko sociāla grupa dara un domā. Valodu viņš raksturoja kā domāšanas veidu, formālu likumsakarību kopumu, ko cilvēki patur prātā. Šīs likumsakarības jeb modeļi ir neapzināti: cilvēki vadās pēc tiem, bet reti var tās verbalizēt. Sabiedrība, pēc Sapīra domām, ir indivīdu “paplašinājums”, tādēļ tās izpētē noder psiholoģijas jēdzieni.

Sapīrs bija arī viens no mākslīgās valodas Interlingua attīstības atbalstītājiem.

Atsauce 

 Erickson, P. A. and Murphy, L. D. (eds.) 2001. Readings for a History of Anthropological Theory. Peterborough (Canada), New York (USA), Ormskirk (UK): Broadview Press, Ltd.

Ārējās saites 

Antropologi
Amerikāņu valodnieki
Pomožes vojevodistē dzimušie