Monarhs

Monarhs (no , monarhos jeb μόνος, monos — 'viens' un αρχος, arhos — 'valdnieks') ir valsts vienpersonisks vadītājs, kas visbiežāk savu amatu manto un ir valsts galva bez termiņa ierobežojuma. Valsts pārvaldes sistēmu šajā gadījumā sauc par monarhiju. Dažkārt par monarhu kļūst vēlēšanu ceļā (skat. Polija—Lietuva, Mongoļu impērija).

Izšķir absolūto monarhiju, kurā monarham nav juridisko ierobežojumu savas varas realizēšanā, un konstitucionālo monarhiju, kurā monarhs pakļaujas valsts likumdošanas varai.

Mūsdienu rietumu demokrātijās monarhiem parasti ir tikai pārstāvnieciskas un simboliskas funkcijas, tāpēc pēc darbības principiem rietumu monarhija daudz neatšķiras no republikas.

Konsorts — oficiāli nekronēts līdzvaldītājs (piemēram, Lielbritānijas monarhs ir par tādu kronētais karalis Čārlzs III, bet viņa sieva Kornvolas hercogiene, Kamila ir "konsorte", jo nav kronēta).

Reģents jeb pavaldonis — monarha nepilngadības gadījumā kāds no valsts augstākajiem aristokrātiem vai radinieks, kurš pilda monarha pienākumus līdz tas sasniedz pilngadību, piemēram, Ernests Johans Bīrons bija Krievijas Impērijas reģents 1740. gadā.

Eiropas monarhu tituli 

Monarhi Eiropā lietoja kādu no vairākiem tradicionāliem tituliem. Katram titulam bija nosaukums vīriešu un sieviešu dzimtē (izņemot pāvestu). Sieviešu dzimtes nosaukumu lietoja ne tikai tad, kad valdnieks bija sieviete, bet arī monarhu sievām, vai vīriem, ja tās/tie bija kronēti. Tomēr dažkārt monarha dzīvesbiedrs netika kronēts un lietoja citu titulu: piemēram, karalienes vīrs princis Filips, Edinburgas hercogs nav Apvienotās Karalistes karalis Filips.

19.—20 gadsimta monarhijas Eiropā revolūciju ceļā lielāko tiesu nomainīja demokrātijas, dažās valstīs tomēr saglabājoties konstitucionālajai monarhijai.

Tituli citos reģionos 

 Āfrika
 virsaitis — cilts vadonis
 faraons — senajā Ēģiptē
 negus — Etiopijā
 oba — Nigērijā
 eze — Nigērijā
 kabaka — Ugandā
 almami — Rietumāfrimas umami ciltī
 omukama — dažu karaļu tituls Ugandā
 Amerika
 cacique — aborigēnu tituls
 hueji tlatoani — Acteku impērijā
 Adžaw — maiju civilizācijā
 hapak inka — Inku impērijā
 morubiksaba — tupi ciltīs
 karalis — Amerikas kolonijās
 ša-kuan — Amerikas indiāņu ciltīs lietots tituls pasaules valdniekam
 imperators — sk. Nortons I
 Āzija
 arasan — Šrilankā
 druk gjalpo — Butānas karaļa pārmantojamais tituls
 čakravarti rādža — Šrilankā
 čogjal — "dievišķais valdnieks", valdīja Sikimā līdz 1975. gadam
 kagan — centrālās Āzijas ciltīs
 hvangže — valstīs, kas aptvēra visu Koreju
 vang — Korejas valstīs, kas neaptvēra visu Korejas teritoriju
 huángdì — Ķīnas impērijā (imperators)
 susuhanan — Indonēzijas prinča valstī Surakartā, līdz tās likvidēšanai
 sultāns — Brunejā, Javā, Omānā
 mahārādža — Šrilankā
 sumeramikoto, okimi — karalis Japānā
 tennō or mikado — imperators Japānā
 sjoguns — japāņu diktators, titulu lieto tikai samurajs
 vang — Ķīnā pirms impērijas
 patabenda — apakš-karalis Šrilankā
 frabat somdej frahaojuhua — Taizemes karalis (Siāma)
 datu — Filipīnās pirms kolonizācijas
 rādža — Filipīnās pirms kolonizācijas
 rādža — Šrilankā
 Eiropa
 arka — armēņu karalis
 Basilejs — valdnieks senajā Grieķijā
 despots — Serbijā, cēlies no Bizantijas
 vezér — senajā Ungārijā
 fežedelem — viduslaiku Ungārijā
 vaivads (vojvoda) — Serbijā
 domn (rumāņu val.); gospodars (senslāvu val.) — viduslaiku Rumānijā (Moldova, Valāhija)
 rí, rúirí, rí rúireach un ard rí — pirmsnormāņu Īrijā
 kņaz/kņagiņa, kņez/kņegiņa (parasti tulko kā "princis") — Kijivas Krievzemē
 kral — Horvātijā un Serbijā
 ķeizars (Kaiser) — Vācijas Impērijā
 car/carica — Bulgārijā, Krievijā un Serbijā
 kunigaikštis — Lietuvas, lielkņazs, lielhercogs
 župan, arī veliki župan — Serbijā un Horvātijā
 Indija
 badšahs — Indijas imperators
 natan — virsaiša tituls
 ešman — virsaiša tituls unitāņiem un nambiriešiem Keralā
 mahārādža — karalis
 navab, vali — prinču valstu islāma valdnieki Mugalu vai Britu impērijās.
 Nizam — musulmaņu valdnieki
 svargadeo — Asomas karaļi
 tampuran — karalis
 Tuvie Austrumi
 bejs — valdnieks Tunisijā
 kalifs — svēts tituls augstākajam musulmaņu vadītājam, pravieša vietniekam
 emīrs — svēts arābu tituls princim (Kuveita, Apvienotie Arābu Emirāti un Katara)
 hans — mongoļu, tjurku, afgāņu, paštunu vai citu centrālās Āzijas tautu valdnieks
 maliks/malika — arābu karalis (Jordāna, Maroka, Lībija)
 mirza — persiešu, ziemeļafrikāņu vai turku valdnieku tituls, ko vēlāk persiešu ietekmē pārņēma mugalu impērija.
 melek/malka — Jūdu karalistes un Izraēlas karalistes karalis
 padišahs — Persijā, Osmaņu impērijā, Mogulu valstī: imperators, augstākais monarhs
 faraons — senajā Ēģiptē
 šahs — Persijas, Irānas vai Afganistānas karalis
 šahenšahs — Persiešu vai Irāņu imperators
 šeihs — arābu vadonis, princis
 sultāns/sultana — arābu karalis (Omāna, Bruneja un Osmaņu impērija)
 Okeānija
 virsaitis — cilts vadonis
 tui — karalis (Tonga, Vellisa un Futunas salās, Nauru, Tongā)
 eiki, matai, alii, tūlafale, tavana, ariki — vadoņu tituli un pakāpes dažādās Polinēzijas valstīs

Vispārējie monarhu tituli 
 autokrāts — absolūta monarha vispārējs apzīmējums
 imperators — impērijas valdnieks
 lielhercogs — lielhercogistes valdnieks
 karalis — karalistes valdnieks
 princis — neatkarīgas prinča valsts valdnieks
 neatkarīgs hercogs/grāfs/barons — neatkarīgas hercogistes/grāfistes/muižas valdnieks

Atsauces un piezīmes

Ārējās saites