Idžma

Idžma () tiek skatīta kā „kopīga vienprātība musulmaņu kopienā”. Vienā no pantiem ir teikts „Tas, ko musulmaņi uzskata par taisnīgu, ir taisnīgs arī Allaham”. Šāds traktējums ļāva un arī tagad ļauj islāma doktoriem veidot jaunas tiesību normas, kuras ir pielāgotas mainīgajiem dzīves apstākļiem. Dažu Šiītu noraidīta, Idžma tomēr tiek uzskatīta par trešo musulmaņu tiesību avotu. Daudzi zinātnieki vienprātīgi uzskata, ka Idžma tiek izmantota, lai padziļinātu un attīstītu dievišķo avotu leģitīmo tulkošanu. Savas leģitīmās saiknes ar Korānu un Sunnu Idžma ieguva tikai pēc pravieša nāves ar virkni noteikumiem. Idžma var būt strikti izteikta vai paredzama, bet tās spēks ir krietni mazāks.

Lai tiesību normu varētu izdot pamatojoties uz Idžmu, nav nepieciešams lai to akceptētu visi ticīgie. Pietiek, ka to akceptē kompetentu cilvēku apvienība (mudžtahidi, fakihi). Viņu vienprātība var piešķirt normai likuma spēku.

Islāma mācība un doktrīna