Latvijas Darba partija

Latvijas Darba partija bija politiskā partija Latvijā. Tā tika dibināta 1920. gada aprīlī, apvienojoties Latvijas Radikāldemokrātiskajai partijai un Latvijas Darba savienībai. Partija tika likvidēta 1922. gada augustā, tai apvienojoties ar Latvijas Tautas partiju un izveidojot sākotnēji vēlēšanu bloku, bet vēlāk — partiju ar nosaukumu "Demokrātiskais Centrs".

Partijas līderi bija Gustavs Zemgals, Pēteris Juraševskis un Mārtiņš Antons. 1920. gadā notikušajās Latvijas Satversmes sapulces vēlēšanās iegūtas 6 vietas no 150. Darba partija piedalījās visu valdību darbā, partijas deputāti atbalstīja Ministru kabineta lēmumus. 1920. gada pašvaldību vēlēšanās ieguva 7 vietas no 90 Rīgā, 5 vietas no 50 Jelgavā, 7 vietas no 30 Cēsīs. Izdeva laikrakstus "Jaunais Vārds" (1921—1922) un "Jaunō Straume" (1920—1934).

Atsauces 
Kopējās

Latvijas Brīvības cīņas 1918—1920. Enciklopēdija. — Preses nams: Rīga, 1999., 185.—186. lpp. 

Konkrētās

Latvijas politiskās partijas