Operacionālais pastiprinātājs

Operacionālais pastiprinātājs jeb operācijpastiprinātājs ir analogsignālu pastiprinātājs ar lielu pastiprināšanas koeficientu, ko izmanto, piemēram, analogdatoros. Ar operacionālajiem pastiprinātājiem var veidot arī slēgumus speciālu funkciju izpildīšanai.

Operacionālā pastiprinātāja galvenie raksturojumi ir šādi:
 plašs pastiprināmo signālu frekvenču diapazons;
 plašas atgriezenisko saišu un to kombināciju pielietošanas iespējas;
 lieli strāvas stipruma un sprieguma pastiprināšanas koeficienti;
 samēra augsta termostabilitāte;
 universālas shemotehniskās īpašības.
Apskatot visas iespējas, ko dod operacionālais pastiprinātājs, to var uzskatīt par universālu iekārtu analogsignālu tehnikā.

Pastiprinātāja galveno veicamo funkciju grupas ir šādas:
	elektrisko signālu pastiprināšana ar noteiktu pārvades funkciju (sakarību statikā un dinamikā starp izejas un ieejas signāliem);
	matemātiskās darbības ar elektriskajiem signāliem (summēšana, integrēšana, diferencēšana, reizināšana utt.)
	dažādas formas signālu ģenerēšana;
	signālu aktīvā filtrācija.

Operacionālā pastiprinātāja uzbūve 
Operacionālo pastiprinātāju veido kā daudzpakāpju līdzstrāvas signāla pastiprinātāju ar diferenciālu ieeju. Pastiprinātājam ir divi barošanas avoti, kuri veido pozitīvo un negatīvo barošanas spriegumu attiecībā pret avotu kopējo punktu, kuru pieņem par nullpunktu. Šādā pastiprinātājā ieejas un izejas signālus parasti pievieno nullvadam.

Operacionālam pastiprinātājam ir divas ieejas, kuras slēgtas simetriskā diferenciālā tranzistoru pastiprinātāja shēmā.

Elektroniskie pastiprinātāji
Integrālās shēmas