Valstu un reģionu ar vairākām oficiālajām valodām saraksts

Šajā valstu un reģionu ar vairākām oficiālajām valodām sarakstā ir iekļautas administratīvi teritoriālās vienības, kurās:
 vairāk kā vienai valodai ir noteikts statuss (valsts, nacionālā, oficiālā, reģionāla valoda) 
 ar likumu (piemēram, pēc 3. Eiropas hartas par reģionālajām un mazākumtautību valodām) atļauts izmantot noteiktām publiskām funkcijām (valsts pārvalde, izglītība, un citur) vairāk kā vienu konkrēti nosauktu valodu.

Eiropa 
 
 Karintija, Štīrija, Burgenlande — horvātu un slovēņu valodai nostiprināta virkne funkciju
 Vīne — čehu, ungāru un slovāku valodai nostiprināta virkne funkciju 
 Burgenlande — ungāru un romu (čigānu) valodai nostiprināta virkne funkciju
  — baltkrievu, krievu
  
 Briseles galvaspilsētas reģions — franču, nīderlandiešu 
 Virknē franču un nīderlandiešu valodas zonas, kā arī visās vācu valodas zonas pašvaldībās pastāv t. s. valodu ierīkojumi, kas nostiprina franču, nīderlandiešu vai vācu valodas funkcijas
  — bosniešu, serbu, horvātu
 Vatikāna — latīņu (Svētā Krēsla oficiālā valoda), itāļu (Vatikānas pilsētvalsts likumdošanas valoda; saskaņā ar Nāciju enciklopēdiju, arī Vatikānas pilsētvalsts oficiālā valoda), vācu (Šveices gvardes lietotā valoda)
 
  — īru un Olsteras skotu valodai nostiprinātas noteiktas funkcijas un paredzēti aizsardzības un attīstības pasākumi
  — angļu un velsiešu valodai ir vienlīdzīgs statuss tiesās un publiskajās lietās
  — angļu, skotu gēlu — oficiālās valodas ar "vienlīdzīgu cieņu", skotu —noteiktās funkcijas nostiprinātas
 
 "Dāņu valodas apgabals" Šlēsvigā-Holšteinā — noteiktas funkcijas nostiprinātas dāņu valodai
 "Augšsorbu valodas apgabals" Saksijā — noteiktas funkcijas nostiprinātas augšsorbu valodai
 "Lejassorbu valodas apgabals" Brandenburgā — noteiktas funkcijas nostiprinātas lejassorbu valodai
 "Ziemeļfrīzu valodas apgabals" Šlēsvigā-Holšteinā — noteiktas funkcijas nostiprinātas ziemeļfrīzu valodai
 "Austrumfrīzu valodas apgabals" Lejassaksijā — noteiktas funkcijas nostiprinātas austrumfrīzu valodai
 Brēmene, Hamburga, Lejassaksija, Mēklenburga-Priekšpomerānija, Šlēsviga-Holšteina — noteiktas funkcijas nostiprinātas lejasvācu valodai
 
 Dienvidu Jitlande (South Jutland County, pašlaik Dienvidu Dānijas reģiona daļa) — noteiktas funkcijas nostiprinātas vācu valodai
 Fēru salas — fēru, dāņu
  — grenlandiešu, dāņu
 
 Austrumpireneji — pastāv Katalāņu valodas atbalsta harta
  — īru (valsts un pirmā oficiālā valoda), angļu (otrā oficiālā)
 
 Valensija — spāņu un valensiešu
 Katalonija — spāņu un katalāņu (oficiālās), likums aizsargā arī arānu valodas lietošanu Arānas ielejā
 Navarra — basku apdzīvotajā daļā līdzās spāņu valodai oficiālās valodas statuss ir arī basku valodai 
 Basku zeme — spāņu un basku
 Baleāru salas — spāņu un katalāņu
 Galīsija — spāņu un galīsiešu 
  — valsts valoda ir itāļu valoda; pastāv likums par vēsturisko valodas minoritāšu aizsardzību
 Sardīnija — noteiktas funkcijas nostiprinātas sardīniešu valodai
 Dienvidtirole — itāļu un vācu; šaurākas funkcijas nostiprinātas ladīnu valodai
 Valle d'Aosta — itāļu, franču
 Friuli-Venēcija Džūlija — ar sevišķiem reģionāliem likumiem tiek nostiprinātas slovēņu, friulu un vācu valodas funkcijas
  — grieķu, turku
 
 Lībiešu krasta teritorijā vietu nosaukumi, organizāciju nosaukumi, kā arī notiekošo pasākumu nosaukumi tiek veidoti un lietoti arī lībiešu valodā blakus latviešu valodai
  — luksemburgiešu — valsts valoda; franču — likumdošanas valoda; franču, vāciešu, luksemburgiešu — administratīvās valodas
 
 Virknē pašvaldību līdzās maķedoniešu valodai tiek oficiāli lietota ne mazāk kā 20 % iedzīvotāju valoda (praksē - albāņu...)
  — maltiešu (valsts un oficiālā valoda), angļu (oficiālā)
 
 Gagauzijas autonomija — rumāņu valoda, krievu, gagauzu
 Piedņestras autonomija Moldova nekontrolē reģionu — moldāvu, krievu, ukraiņu
  
 Frīslande — virkne funkciju nostiprināta frīzu valodai
  — norvēģu (bukmola) un norvēģu (ņunorska)
 vietējā līmenī — sāmu
 
 Podlases vojevodiste — 1 gmina ar lietuviešu valodas izmantošanu līdzās poļu valodai, 5 gminas ar baltkrievu valodas izmantošanu līdzās poļu valodai
 Pomožes vojevodiste — 2 gminas ar kašūbu valodas izmantošanu līdzās poļu valodai
 Opoles vojevodiste — 22 gminas ar vācu valodas izmantošanu līdzās poļu valodai
  (ANO dalībvalstu neatzīta valsts) — moldāvu, krievu, ukraiņu
  (vairuma ANO dalībvalstu neatzīta valsts) — albāņu un serbu, vietējā līmenī nostiprināts arī bosniešu, turku un romu (čigānu) valodas statuss
  (Eiropas daļa)
 Adigeja — krievu un adigu
 Baškortostāna — krievu un baškīru
 Dagestāna — krievu un (konstitūcijā nekonkretizētās) Dagestānas tautu valodas
 Ingušija — krievu un ingušu 
 Kabardas-Balkārijas Republika — krievu, kabardiešu un balkāru
 Kalmikija — krievu un kalmiku
 Karačajas-Čerkesijas Republika — krievu (valsts un lietvedības valoda), abazīnu, karačaju, nogaju un čerkesu (valsts valodas)
 Karēlija — krievu (valsts valoda), karēļu, somu un vepsu (valsts atbalstītās)
 Mari El — krievu, kalnu mariešu, pļavu mariešu
 Mordvija — krievu, erzu, mokšu
 Komi Republika — krievu un komiešu
 Ziemeļosetija-Alānija — krievu un osetīnu
 Tatarstāna — krievu un tatāru
 Udmurtija — krievu un udmurtu
 Čečenija — krievu un čečenu
 Čuvašija — krievu un čuvašu
Faktiski tītulnāciju valodu lietošana ir stingri ierobežota, gandrīz vienmēr dominē krievu valoda.
 
 Virknē pašvaldību tiek lietotas ungāru, krievu, ukraiņu, romu/čigānu, turku, bulgāru, slovāku, serbu, vācu, rusīnu valoda
 
 Vojevodina — serbu, ungāru, slovāku, rumāņu, rusīnu un horvātu
 Kosova un Metohija Serbija nekontrolē reģionu — serbu, albāņu
  
 pašvaldībās, kur vairāk par 20 % iedzīvotāju ir pie mazākumtautībām piederošie Slovākijas pilsoņi, noteiktas funkcijas nostiprinātas ungāru, bulgāru, horvātu, vācu, čehu, poļu, čigānu, rusīnu un ukraiņu valodai

noteiktos reģionos paredzēta ungāru vai itāliešu valodas lietošana izglītībā blakus slovēņu valodai
 
 Krima — līdzās valsts valodai (ukraiņu) nostiprināta krievu un (šaurāk) Krimas tatāru valoda lietošana virknē sfēru
  — somu un zviedru (valsts valodas), nostiprinātas noteiktas tiesības sāmu valodas lietošanai
  — melnkalniešu (valsts valoda), oficiāli tiek izmantotas arī serbu, albāņu, bosniešu un horvātu valodas
  — vācu, franču, itāļu, retoromāņu (federālajā līmenī)
 Graubindene — vācu, itāļu, retoromāņu
 Berne, Valē, Fribūra — vācu, franču
 
 noteiktās pašvaldībās — sāmu, somu

Āzija 
  (ANO dalībvalstu vairuma neatzīta valsts) — abhāzu (valsts valoda), krievu (valsts iestāžu valoda, līdzās abhāzu valodai)
  — puštunu, dari (oficiālās visā valstī); reģionos, kur tajās runā vairākums, trešā oficiālā valoda ir uzbeku, turkmēņu, beludžu, nuristāniešu, pašai, alsana
  (ANO dalībvalstu vairuma neatzīta valsts) — osetīnu, krievu; gruzīnu apmešanās vietās arī gruzīnu 
  — filipīno (nacionālā), angļu (oficiālā līdzās filipīno), vietējās valodas (oficiālās reģionos). Valsts saistās nostiprināt arī arābu un spāņu valodas.
 
 Abhāzijas Autonomā Republika Gruzija nekontrolē reģionu — gruzīnu, abhāzu
  - ivrits (oficiālā), arābu (tiek oficiāli nostiprināta arābu mazākumtautības vajadzībām)
  — hindu (oficiālā), angļu (tiek lietota virknei mērķu), valodu minoritātēm tiek nostiprināta virkne izglītības tiesību - saskaņā ar federālo konstitūciju
 Āndhra Pradēša — telugu (pirmā oficiālā) un urdu (otrā oficiālā)
 Andamanu un Nikobaru Salas — hindi un angļu (oficiālās)
 Asama — asamiešu (oficiālā), bengāļu un bodo (papildu oficiālās)
 Bihāra — hindi (оficiālā), urdu (papildu oficiālā valoda noteiktām funkcijām)
 Goa — konkani un marathu (oficiālās)
 Dādra un Nagarhaveli — angļu (oficiālā), hindi un gudžaratu (papildu oficiālās)
 Damāna un Diu — konkani (oficiālā) un gudžaratu (lietota visām oficiālām funkcijām)
 Deli — hindi (primāra oficiālā), pandžabu un urdu (sekundāras oficiālās)
 Rietumbengāle — bengāļu, angļu (oficiālās); trijās pašvaldībās oficiālā ir arī nepāliešu valoda
 Manipura — manipuru (oficiālā) un angļu (papildu oficiālā)
 Meghālaja — hindi (oficiālā), garo un khasi (noteiktos apvidos — papildu oficiālās valodas)
 Mizorāma — mizo un angļu (oficiālās)
 Pudučerri — tamilu, malajālama, telugu, angļu (oficiālās)
 Sikima — angļu (oficiālā), desmit valodām noteikts papildu valodas statuss
 Tamilnāda — tamilu (oficiālā), angļu (papildu oficiālā valoda valstiskām funkcijām)
 Tripura — bengāļu, angļu, kokboroka (oficiālās)
 Utarakhanda — hindi un sanskrits
 Utarpradēša — hindi (oficiālā) un urdu (oficiālā noteiktām funkcijām)
 Čhatīsgarha — hindi (oficiālā)), pēc cita avota arī čhatīsgrahi valoda
  — arābu un kurdu (oficiālās), sīriešu un dienvidazerbaidžāņu (oficiālās attiecīgajās teritorijās), armēņu (konstitūcija garantē publiskās skolas)
  — kazahu (valsts) un krievu (valsts un pašvaldību institūcijās tiek oficiāli izmantota līdzās kazahu valodai)
  — kirgīzu (valsts) un krievu (oficiālā)
 
 Tibeta — tibetiešu un ķīniešu
 Siņdzjana, Iekšējā Mongolija
  — urdu, angļu
  (Āzijas daļa)
 Burjatija — burjatu, krievu
 Altaja Republika — altajiešu, krievu
 Tivas Republika — krievu, tuviešu
 Hakasijas Republika — krievu, hakasu
 Sahas Republika (Jakutija) — krievu, jakutu (valsts), Ziemeļu pamatiedzīvotāju minoritāšu valodas ir oficiālās šo iedzīvotāju kompaktās apdzīvojuma vietās.
  — malajiešu (nacionālā); angļu, ķīniešu, mandarīnu, tamilu (oficiālās)
  — singāļu un tamilu (nacionālās un oficiālās valodas), angļu (saziņas valoda)
  — tadžiku (valsts), krievu (kā iekšējās saziņas valoda)
  — uzbeku (valsts), krievu (paredzēta lietošana blakus valsts valodai notariālajos aktos un civilstāvokļa aktos)
  — karakalpaku, uzbeku

Āfrika 

  — arābu, berberu 
  — kirundi, angļu, franču
  — sango, franču
  — arābu, franču
  — angļu, afrikaneru, isindebele, isiķhosa, isizulu, sisvati, ziemeļsoto, sesoto, secvana, šiconga un čivenda
  — arābu, franču 
  — spāņu, franču
  — angļu, franču
  — angļu, svahili
  — komoriešu valoda, franču valoda, arābu valoda
  — franču, svahili, kikongo, lingala, čiuba
  — franču, lingala, kituba
  — sesoto, angļu
  — malagasu, franču
  — arābu, berberu, likumiski paredzēta franču valodas plaša lietošana izglītībā.
  — arābu, pulāra, soninke, volofu
  — angļu, joruba, hausa, ibo (parlamenta valodas)
  — kiņaruandas, franču, angļu
  — Seišelu kreolu, angļu, franču
  — volofu, franču, diola, malinke, pulāra, serere, soninke
  — somāliešu, arābu
  — arābu, angļu
  — sisvati, angļu
  — angļu, svahili
  — angļu, svahili
  — sesoto, čeva, čibarve, angļu, kalanga, koisānu, nambja, ndau, isindebele, šangani, šona, zīmju valoda, sesotho, tonga, cvana, venda

Amerika 
  — spāņu, kečvu, aimaru un vēl 34 valodas
  — franču, Haiti kreolu
  — angļu, franču (oficiālās federālajā līmenī)
 Jukona  — angļu, franču (oficiālās), noteiktas funkcijas paredzētas Jukonas vietējām valodām
 Ņūbransvika — angļu, franču (oficiālās)
 Nunavuta — angļu, franču, inuītu
 Ziemeļrietumu Teritorijas — angļu, franču, inuītu, dene, krī u.c. (oficiālās)
  
 vietējās valodas tiek atzītas par nacionālajām valodām līdztekus spāņu valodai teritorijās, kur tajās runā
 
 Nīderlandes Antiļas — nīderlandiešu, angļu, papiamentu (oficiālās)
 
 Likumā paredzētos gadījumos līdzās spāņu valodai paredzēta Atlantijas piekrastes kopienu valodu oficiālā lietošana
  — spāņu, guarani (oficiālās)
  
 teritorijās, kurās tās ir dominējošas, kečvu un aimara ir oficiālās līdztekus spāņu valodai
 
  — angļu un 20 citas
  — angļu un (lietošanai esot obligātai tikai likumu īpaši atrunātos gadījumos) havajiešu (oficiālās)
  — spāņu, angļu (oficiālās)
  — spāņu (oficiālā), kečvu un šuāra (starpkultūru saziņas valodas)

Okeānija 
  — bislama (nacionālā un oficiālā), angļu un franču (oficiālās un izglītības pamatvalodas)
  — kiribati, angļu (oficiālās)
  — maršāliešu, angļu (oficiālās)
  — angļu (visplašāk lietotā), maoru (oficiālā)
  — angļu (oficiālā), palauiešu (oficiālā un nacionālā)
  — angļu, tokpisina un hirimotu (oficiālās)
  — tonga, angļu (oficiālās)
  — tuvalu, angļu (oficiālās)
  — angļu, fidžiešu (oficiālās)

Atsauces 

Valodas politika
Valstu uzskaitījumi