Orhideju dzimta

Orhideju dzimta (Orchidaceae) ir plaša viendīgļlapju augu dzimta, sastopama gandrīz visā pasaulē. Zināmas līdz 24500 orhideju sugām. Vairākums sugu sastopamas tropos, lietus mežos.

Sistemātika 

Tagad orhideju dzimta ietilpst sparģeļu rindā (Asparagales). Agrāk un citās sistemātikās tā pieder pie orhideju rindas (Orchidales) vai sīksēklu augiem (Microspermae).

Orhideju dzimtā ir šādas apakšdzimtas:

 Apostasioideae - 16 sugas, tikai Dienvidrietumāzijā;
 Cypripedioideae - 130 sugas Amerikas tropos, Eiropā un Āzijā;
 Vanilloideae - 180 sugas;
 Orchidoideae - aptuveni 3600 sugas gandrīz visā pasaulē;
 Epidendroideae - aptuveni 20000 sugas.

Morfoloģija

Saknes 
Orhidejām ir tikai sekundāras saknes, augošas no stublāja vai gumiem. Uz zemes augošajām orhidejām parasti ir gan saknenis, gan sakņu gumi. Dažreiz pazemes orgāns sastāv no viena guma, kas apakšdaļā atgādina sakni. Ik gadus izveidojas jauns gums, kur uzkrājas barības vielas nākamā gada stumbram, lapām. Citām orhidejām ir tikai daudz sakņu, bet nav gumu. Piemēram, ligzdenei ir tikai saknes un tā barību saņem ar sēnes palīdzību. Epifītiskajām orhidejām saknēs var būt arī hlorofils. To saknes veidotas tā, lai augs varētu augt uz kokiem.

Stublājs 

Stublājs parasti vienkāršs, bet retāk stumbrs vai ziedkopa ir sazarojis. Dažreiz stublājs caurs.

Lapas 

Lapas var būt dažāda veida, bet parasti veselas. Tās sakārtotas rozetē stublāja pamatā vai pa vienai stublāja augšdaļā. Dzīslojums līdztekus, lokveidīgs, retāk tīklveidīgs (piem., Goodyera repens).

Ziedi 

Ziedi divdzimumu, seglapu žāklēs vārpās vai ķekaros, retāk pa vienam. Apziednim ir 6 vainagveida lapas, kas sakārtotas 2 gredzenos. 3 ārējā gredzena lapas parasti gandrīz vienādas. Apziedņa iekšējā gredzena lapas atšķirīgas, 2 lapas līdzīgas ārējā gredzena lapām. 

Trešā - lūpa, atšķiras no visām pārējām apziedņa lapām pēc formas, krāsas un lieluma. Ziedam plaukstot, sēklotne vai ziedkāts pagriežas pa 180°, retāk pa 360°. Tāpēc lūpa parasti vērsta uz leju. Pie lūpas pamata bieži ir caurs pagarinājums - piesis, kur uzkrājas nektārs. Parasti attīstīta ir tikai viena putekšņlapa, retāk 2. Tā ir saaugusi ar irbuli un veido kolonu. Putekšņi ligzdās saķepuši ķīļveida vai vālesveida masā, polinijā.

Auglis 

Auglis - pogaļa, kas atveras ar 6 gareniskām plaisām. Sēklas ļoti sīkas, bez endospermas. Tās dīgst tikai mikorizas sēņu klātbūtnē.

Ekoloģija 
Aug uz zemes, kā arī kokos (tādas orhidejas sauc arī par epifītiskajām orhidejām). Visām orhideju sugām jābūt mikorizai, lai varētu uzdīgt sēklas. Dažiem saprofītiem augiem mikoriza vajadzīga vienmēr. Dažas sugas ir specializējušās un ieņem šauras ekoloģiskās nišas, gan pēc augsnes, gan pēc mikorizas biedra, gan pēc kukaiņa, kas to apaugļo.

Izmantošana

Garšviela 
Viszināmākā orhideju suga, ko izmanto garšvielas iegūšanai, ir vaniļa Vanilla planifolia.

Košumaugi 
Orhidejas dzimtas sugām ir liela dekoratīvā nozīme. Dažas sugas vai jaunos hibrīdus audzē kā istabaugus. Citas sugas izmanto par grieztajām puķēm.

Tautas medicīna 
Dzegužpuķu, gimnadēniju un naktsvijoļu jaunos gumus izmanto kā zāles (tuber salep). Gumos ir ciete un gļotas. Tās bieži tika izmantotas tautas medicīnā kā universālas zāles pret vīriešu slimībām, sevišķi pret impotenci; cietes dēļ arī pret caureju. Eiropā ļoti plaši sastopams bija ticējums: "ja ēd gumu, tad dzims puika", no kurienes nosaukums "puiku zāles" jeb Orchis morio. Bet arī: “piegulē̦tām meitām jāē̦d orchis moris (puiku zāles, dze̦guzes kumoss) saknes, tad viņu kauns nenāks gaismā” Mūsdienu medicīna noliedz šāda pielietojuma efektivitāti.

Latvijā sastopamās sugas 

Latvijā sastopamas 33 savvaļas orhideju sugas. Vairākums ir valsts aizsardzībā. Latvijā tās aug tikai uz zemes, pļavās, mežos un purvos.

 Cypripedum
Dzeltenā dzegužkurpīte (Cypripedium calceolus)
 Neottianthe
Cepurainā neotiante (Neottianthe cucullata)
 Cephalanthera
Sarkanā cefalantēra (Cephalanthera rubra)
Garlapu cefalantēra (Cephalanthera longifolia), laikam Latvijā izzudusi suga
 Ophrys
Mušu ofrīda (Ophrys insectifera)
 Dzegužpirkstītes (Dactylorhiza)
Stāvlapu dzegužpirkstīte (Dactylorhiza incarnata)
Iedzeltenā dzegužpirkstīte (Dactylorhiza ochroleuca vai Dactylorhiza incarnata ssp. ochroleuca)
Asinssārtā dzegužpirkstīte (Dactylorhiza cruenta vai Dactylorhiza incarnata ssp. cruenta) 
Baltijas dzegužpirkstīte (Dactylorhiza baltica vai D. longifolia)
Plankumainā dzegužpirkstīte (Dactylorhiza maculata) 
Fuksa dzegužpirkstīte (Dactylorhiza fuchsii) 
Traunsteinera dzegužpirkstīte (Dactylorhiza traunsteineri) vai Rusova dzegužpirkstīte (Dactylorhiza russowii) 
 Dzegužpuķes (Orchis). 
Vīru dzegužpuķe (Orchis mascula)
Bruņcepuru dzegužpuķe (Orchis militaris)
Zalkšu dzegužpuķe (Orchis morio)
Deguma dzegužpuķe (Orchis ustulata)
 Gymnadenia
Odu gimnadēnija (Gymnadenia conopsea)
 Platanthera
Smaržīgā naktsvijole (Platanthera bifolia)
Zaļziedu naktsvijole (Platanthera chlorantha)
 Herminium
Vienguma hermīnija (Herminium monorchis)
 Liparis
Lēzeļa lipare (Liparis loeselii)
 Hammarbya
Purva sūnene (Hammarbya paludosa)
 Malaxis
Purvāju vienlape (Malaxis monophyllos)
 Coeloglossum
Zaļā dobziede (Coeloglossum viride)
 Listera
Sirdsveida divlape (Listera cordata)
Ovālā divlape (Listera ovata)
 Corallorhiza
Trejdaivu koraļļsakne (Corallorhiza trifida)
 Epipogon
Bezlapu epipogija (Epipogon aphyllum)
 Neottia
Parastā ligzdene (Neottia nidus-avis)
 Epipactis
Platlapu dzeguzene (Epipactis helleborine)
Purva dzeguzene (Epipactis palustris)
Tumšsarkanā dzeguzene (Epipactis atrorubens)
 Goodyera
Ložņu saulenīte (Goodyera repens).

Atsauces

Literatūra 
 Galenieks, P. u. ct. Latvijas PSR flora I. Rīga. 1953.
 Cepurīte, Biruta. Latvijas vaskulāro augu flora 7 - Orhideju dzimta (Orchidaceae) Rīga. 2005.

Ārējās saites 
 Orhideju dzimtas sugas Latvijā