Dilatācijas kardiomiopātija

Dilatācijas kardiomiopātija ir sirds patoloģija, ko raksturo sirds kambaru, it īpaši kreisā sirds kambara, tilpuma pieaugums un sirds mazspēja, kas visbiežāk izpaužas sistoliskās funkcijas traucējumā. Par primāro tiek uzskatīta forma, kas nav saistīta ar citu organisku sirds bojājumu. 20-35% tādu gadījumu ģimenes anamnēzē atklāj līdzīgus simptomus kādam no slimnieka pirmās pakāpes radiniekiem (tēvs, brālis). To pamatā ir ģenētiskā mutācija. Sekundārā forma attīstās kā citu slimību komplikācija. Tās var būt kā ģenētiskās slimības (piemēram, progērija), tā virālās infekcijas (infekciozā mononukleoze, riketsioze), autoimūnās slimības (sistēmiskā sarkanā vilkēde, sklerodermija), intoksikācijas (ķīmijterapija, alkohols) . Ilgtermiņa prognoze ir atkarīga no slimības iemesla, smaguma un funkcionālā traucējuma pakāpes. Dilatācijas kardiomiopātija ir viens no pirmajiem sirds transplantācijas iemesliem bērniem.

Epidemioloģija
Dilatācijas kardiomiopātija  ir reta slimība, tās izplatību vērtē kā vienu gadījumu uz 2500 iedzīvotāju, bet šķiet, ka ne visi gadījumi tiek uzskaitīti. Saskaņā ar pediatrijas kardiomiopātijas reģistra datu bāzi, šāda veida miopātijas tiek konstatētas aptuveni vienam no 200 000 bērnu, ar aptuveni vienu jaunu gadījumu uz 160 000 bērnu katru gadu Amerikas Savienotajās Valstīs. Tā aptuveni veido 55-60% no visiem bērnu kardiomiopātijas gadījumiem.

Atsauces 

Sirds un asinsvadu slimības