Slāpekļskābe

Slāpekļskābe (HNO3) ir korozīvs šķidrums, kas sasalstot pārvēršas par caurspīdīgu kristālisku masu. Slāpekļskābes ūdens šķīdums ir stipra neorganiskā skābe. Tīra slāpekļskābe ir bezkrāsaina, bet ar laiku tā sāk sadalīties un tajā uzkrājas slāpekļa oksīdi, kas nokrāso šķidrumu dzeltenīgu. Slāpekļskābes sāļus sauc par nitrātiem.

Atrašanās dabā 
Slāpekļskābe ir nozīmīga skābā lietus sastāvdaļa.

Iegūšana 
Slāpekļskābi iegūst, šķīdinot ūdenī slāpekļa dioksīdu NO2 skābekļa klātienē. Tā ir salikta reakcija, kurā vispirms veidojas slāpekļa(V) oksīds, kurš pēc tam reaģē ar ūdeni.

4NO2 + O2 → 2N2O5

N2O5 + H2O → 2HNO3

Slāpekļskābi var iegūt arī, sērskābei reaģējot ar slāpekļskābes sāļiem.

2MeNO3 + H2SO4 → Me2SO4 + 2HNO3

Piemēram dots reakcijas vienādojums ar kālija nitrātu:

H2SO4 + 2KNO3 → K2SO4 + 2HNO3.

Šādā veidā var iegūt samērā koncentrētu skābi, taču tā ir gāzveida fāzē un to ir nepieciešams kondensēt. 19. gadsimtā, kad vēl nebija atklāta metode slāpekļskābes ieguvei no slāpekļa oksīda (kuru iegūst, oksidējot amonjaku), tā bija vienīgā slāpekļskābes ieguves metode.

Īpašības 
Slāpekļskābe pieder pie ļoti spēcīgiem oksidētājiem, kas spēj oksidēt gandrīz visus metālus un nemetālus, kā arī noārdīt augu un dzīvnieku audus.

Slāpekļskābes maisījumu ar sālsskābi attiecībā 1:3 sauc par karaļūdeni. Karaļūdens spēj šķīdināt pat tādus neaktīvus metālus kā zelts un platīns.

Apgaismojot vai sildot slāpekļskābe sadalās:

4HNO3 → 4NO2 +O2 + 2H2O

Izmantošana 
Slāpekļskābi lieto daudzu sprāgstvielu ieguvei, kā arī minerālmēslu, organisko krāsvielu un plastmasu ražošanā. Daži nitrāti ir nozīmīgi kā minerālmēslojums.

Ārējās saites 

Neorganiskās skābes
Oksidējošās skābes
Slāpeklis