Ziemeļu olings

Ziemeļu olings, arī kuplastes olings (Bassaricyon gabbii) ir neliels, kokos dzīvojošs jenotu dzimtas (Procyonidae) kinkažuveidīgs plēsējs, kas pieder olingu ģintij (Bassaricyon). Ziemeļu olings mājo Centrālamerikas lietus mežos. Lai arī tas sastopams jau no jūras līmeņa, tomēr biežāk olings apmetas kalnos no 1000 līdz 2000 metriem virs jūras līmeņa.  Tas sastopams Nikaragvā, Kostarikā un Panamas rietumos, kā arī tā novērojumi ir reģistrēti Hondurasā un Gvatemalā. Tomēr olings ārēji ir ļoti līdzīgs pārējām olingu sugām un kinkažu, tādēļ Starptautiskā dabas un dabas resursu aizsardzības savienība (IUCN) šos vērojumus pagaidām nav atzinusi.

Ziemeļu olinga tuvākie radinieki ir divas ieleju olingu sugas no Panamas un Dienvidamerikas ziemeļrietumiem (ielejas rietumu olings (Bassaricyon medius) un ielejas austrumu olings (Bassaricyon alleni)), no kurām ziemeļu olings atdalījās pirms apmēram 1,8 miljoniem gadu.

Sistemātikas izmaiņas 
Šī ir pirmā olingu suga, kas tika identificēta un aprakstīta. Ilgu laiku valdīja uzskats, ka tā ir vienīgā. Ar laiku tika atzītas 5 olingu sugas, bet 2013. gadā, balstoties uz jaunākajiem morfoloģiskajiem un ģenētiskajiem pētījumiem, tika veiktas izmaiņas olingu ģintī. Vairākas līdz tam atsevišķas sugas (Bassaricyon lasius un Bassaricyon pauli) tika apvienotas ar divām kuplastes olinga pasugām (B. g. gabbii, B. g. richardsoni) un izveidota ziemeļu olinga suga, bet Dienvidamerikā dzīvojošā kuplastes olinga pasuga (Bassaricyon gabbii medius) kļuva par atsevišķu sugu - ielejas rietumu olingu (Bassaricyon medius).

Izskats un īpašības 
Ziemeļu olings ir neliela, slaida auguma plēsējs ar garu, kuplu asti, kas ir garāka par ķermeni. Tā pakaļkājas ir ievērojami garākas nekā priekškājas. Seja ir apaļa ar īsu purnu, lielām acīm un īsām, noapaļotām, plati novietotām ausīm. Kažoks biezs un mīksts, krāsa brūna, dzeltenbrūna vai pelēkbrūna, pavēdere gaiša. Astes matojumā var saskatīt gredzenveida krāsojumu. Pēdas matotas ar viegli saplacinātajiem pirkstiem, kuriem ir ļoti asi nagi. Ziemeļu olings ir lielākais no visiem olingiem, tā ķermeņa garums ir 35—47 cm, astes garums 40—52 cm, svars 1,13—1,58 kg. Abi dzimumi ir apmēram vienā augumā. Ziemeļu olingam zem astes ir pāris ar anālajiem dziedzeriem, no kuriem briesmu gadījumos izdalās asi smirdīgs sekrēts.

To bieži jauc ar kinkažu. Visvieglāk tos var atšķirt pēc astes. Kinkažu ir tvērējaste, bet olingam astei nav tvērējastes īpašības un tā tiek izmantota, lai noturētu līdzsvaru koku zaros. Arī purns olingam ir garāks kā kinkažu.

Uzvedība 
Ziemeļu olings pamatā uzturas kokos, ļoti reti nokāpjot uz zemes. Kokā tas ir neticami veikls un bez grūtībām pārlec no zara uz zaru līdz 3 metriem. Tas ir aktīvs nakts laikā.  Pa dienu tas guļ savā migā, kas iekārtota liela koka dobumā. Miga tiek izklāta ar sausām lapām. Lai arī ziemeļu olings ir vienpatis, ik pa laikam var novērot olingu pārus vai grupas līdz pat 6 dzīvniekiem. Grupas parasti barojas kādā kokā ar iecienītiem augļiem. Ziemeļu olingi izvairās no kinkažu, kas parasti agresīvi padzen olingus. Ziemeļu olinga dabīgie ienaidnieki ir jaguāri, oceloti, tairas un žņaudzējčūskas.

Barība 
Ziemeļu olings, lai arī ir visēdājs, tomēr pamatā barojas ar augļiem, ziedu nektāru un pašiem ziediem. Visiecienītākie augļi ir vīģes. Retos gadījumos ziemeļu olings barojas ar kukaiņiem un sīkiem mugurkaulniekiem, grauzējus un putnus ieskaitot.

Vairošanās 
Ziemeļu olings var vairoties visu gadu, tam nav īpašas pārošanās sezonas. Grūsnība ilgst 73—74 dienas. Piedzimst tikai viens nevarīgs un akls mazulis. Jaundzimušais sver 55 g. Pēc 27 dienām atveras acis un pēc 2 mēnešiem tas sāk ēst pieaugušo dzīvnieku barību. Par mazuli rūpējas tikai māte. Dzimumbriedumu jaunie oplingi sasniedz 21 mēnešu vecumā. Nebrīvē ziemeļu olings dzīvo līdz 25 gadiem.

Atsauces

Ārējās saites 
 Rare mammal
 Olingos 
 Olingo (krieviski)
 Jenotu dzimta (krieviski)
 Olingo
 Kuplastes olinga foto (flickr)

Olingi
Centrālamerikas fauna
Ziemeļamerikas fauna