Hinaldīns

Hinaldīns jeb 2-metilhinolīns (C10H9N) ir heterociklisks slāpekli saturošs organiskais savienojums, kas pieder pie hinolīna atvasinājumiem. Hinaldīns ir bezkrāsains šķidrums ar tādu pašu nepatīkamu smaku kā hinolīnam. Ūdenī praktiski nešķīst. Hinaldīnam ir bāziskas īpašības un ar stiprām neorganiskām skābēm tas veido sāļus, kurus sauc par hinaldīnija sāļiem.

Iegūšana 
Hinaldīnu iegūst no akmeņogļu darvas hinolīna-izohinolīna frakcijas.

Var sintezēt no anilīna un paraldehīda (Skraupa reakcija) vai no anilīna un krotonaldehīda (Dēbnera—Millera reakcija).

Īpašības 
Skābā vidē veido hinaldīnija jonu un hinaldīnija sāļus. Alkilējoties viegli veido ceturtējos sāļus (N-alkilhinaldīnija sāļus). N-metilhinaldīnija sāļi viegli iesaistās kondensācijas reakcijās; to izmanto cianīnkrāsvielu sintēzēm.

Katalizatoru klātienē viegli stājas kondensācijas reakcijās ar aldehīdiem, ketoniem un skābju anhidrīdiem.

Izmantošana 
Izmanto dzeltenas krāsvielas — hinoftalona jeb hinolīndzeltenā sintēzei, hinaldīnam reaģējot ar ftalskābes anhidrīdu. Hinoftalons pieder pie 1,3-indāndiona atvasinājumiem.

Hinaldīnija sulfātu lieto tropisko zivju anestēzijai transportēšanas un kolekcionēšanas vajadzībām.

Literatūra 
 O. Neilands. Organiskā ķīmija. Rīga: Zvaigzne, 1977, 722. lpp.

Atsauces 

Heterocikliskie savienojumi