Hipoksija

Hipoksija (; no  — 'zem', 'apakš', un  — 'skābeklis') ir stāvoklis, kas attīstās, kad organisma audi tiek pārāk maz apgādāti ar skābekli un/vai tajos ir skābekļa apguves traucējumi bioloģiskās oksidācijas laikā. Dzīvībai svarīgos orgānos hipoksija izraisa neatgriezeniskas pārmaiņas.

Klasifikācija 
Hipoksiskos stāvokļus klasificē pēc etioloģijas, traucējumu izteiktības, attīstīšanās ātruma un ilguma.

Pēc etioloģijas 
Pēc etioloģijas izdala dažus hipoksijas tipus, kurus nosacīti apvieno divās grupās — eksogēnās un endogēnās hipoksijas.

Eksogēnās (skābekļa trūkuma gaisā radītās):
 normobāriska hipoksija (pārāk mazs skābekļa saturs gaisā);
 hipobāriska hipoksija (pārāk mazs gaisa spiediens).
Endogēnās:
 respiratorā hipoksija;
 cirkulatorā hipoksija;
 hēmiskā hipoksija;
 histotoksiskā hipoksija;
 jauktā hipoksija.

Pēc attīstīšanās ātruma 
Pēc rašanās ātruma un hipoksiskā stāvokļa ilguma izšķir zibenīgu, akūtu, subakūtu un hronisku hipoksiju.

Sk. arī 
 Hipoksēmija

Atsauces

Ārējās saites 

Slimības