Ludolfs Liberts

Ludolfs Liberts ( — ) bija latviešu scenogrāfs, gleznotājs un Latvijas Mākslas akadēmijas pedagogs.

Biogrāfija 
Dzimis Cēsu apriņķa Tirzā 1895. gada 3. aprīlī muižas kalpotāja ģimenē. 1907. gadā ar ģimeni pārcēlās uz Torņkalnu Rīgā. Pirmos iespaidus mākslā guva pie gleznotāja Voldemāra Zeltiņa. Mācījās Jūlija Madernieka studijā, Stroganova mākslas skolas Tēlniecības nodaļā Maskavā (1911—1912) un Kazaņas mākslas skolā (1912—1915), vienlaikus strādādams par dekoratoru Kazaņas operā (1913—1914).

Pirmā pasaules kara laikā 1916. gadā beidza Aleksandra karaskolu, bija virsnieks Polijas frontē un nokļuva gūstā Vācijā. Latvijā atgriezās 1921. gadā. Darbojās žurnālā "Ho — ho" (1922—1924). Strādāja par Latvijas Nacionālās operas dekoratoru un režisoru (1924—1937), Valstspapīru spiestuves un naudas kaltuves direktoru (1935—1940; 1941—1944), kā arī Latvijas Mākslas akadēmijas pedagogu (1923—1932) un figurālās glezniecības meistardarbnīcas vadītāju (1942—1944). 
Bija viesscenogrāfs Helsinku, Kauņas, Viļņas, Malmes, Zagrebas un Sofijas teātros.

Otrā pasaules kara laikā 1944. gadā devās bēgļu gaitās uz Austriju, tad uz Vāciju, kur Eslingenē darbojās latviešu mākslas skolā. 1950. gadā emigrēja uz ASV, kur pasniedza gleznošanu Ņujorkas pilsētas koledžā.

Miris 1959. gada 11. martā Ņujorkā. Mākslinieka pelnu urna apbedīta Grīnvudas kapsētā. Ludolfs Liberts bija LU studentu biedrības Konkordija Valdemārija biedrs.

Mākslinieciskā darbība 
Darbojies Rīgas mākslinieku grupā un mākslinieku biedrībā "Sadarbs" (1924—1939), kurā bijis tās priekšsēdētājs (1929—1939). Nozīmīgākā daiļrades daļa ir bijusi scenogrāfija. Mākslinieciskās darbības sākumposmā jūtama krievu skatuves glezniecības tradīciju ietekme — Volfganga Amadeja Mocarta operai "Bēgšana no seraja" (1924), Alfrēda Kalniņa "Salinieki" (1926), Jāzepa Mediņa "Sprīdītis" (1927), kur dekorācijas bieži vien krāšņuma ziņā pārspēja inscenējumu. Vēlākos gados izteiksmes līdzekļu izvēlē kļuvis viengabalaināks un atturīgāks. Stājglezniecības agrīno darbu posmā jūtamas konstruktīvisma iezīmes, taču Rietumeiropas ceļojumu ietekmē pakāpeniski formas un līnijas zaudēja savu uzsvērtību un asumu, kolorīts kļuvis impresionistiski virmojošāks un sidrabains.

Gleznojis Latvijas ainavas, kurās dominē dzimtenes lauki ar pļavām un bērzu birztalām un Torņkalna skati, bet popularitāti guvuši viņa radītie Parīzes skati un Venēcijas piļu, laukumu un kanālu atainojumi. Gleznojis figurālas kompozīcijas par senlatviešu dzīves tēmām, kurām lielākoties piemitis idillisks raksturs. Daudz radījis arī portreta žanra darbu, kuru vidū ir minami iztēlē radīti seno latviešu ķēniņu portreti. Atrazdamies bēgļu nometnēs, pievērsies temperas glezniecībai. Trimdā ASV turpinājis gleznot Rīgas, Venēcijas un Parīzes ainavas.

Izstādes 
Izstādēs piedalās kopš 1914. gada. Eksponēti darbi Rīgas mākslinieku grupas, mākslinieku biedrības "Sadarbs", mākslinieku biedrības "Zaļā vārna", Neatkarīgo mākslinieku vienības, Kultūras Fonda un valsts rīkotajās izstādēs Latvijā un ārzemēs.

Personālizstādes 
Norisinājušās Rīgā (1923 (kopā ar Konrādu Ubānu), 1934, 1938); Parīzē (1927); Briselē (1929); Berlīnē (1934, 1938); Stokholmā (1938).

Apbalvojumi un pagodinājumi 
 Kultūras fonda prēmijas un stipendijas (1923, 1924, 1927)
 izstāžu zelta medaļas Parīzē (1931) un Barselonā (1937) 
 IV pakāpes Triju Zvaigžņu ordenis (1928)
 III šķiras Atzinības krusts (1938)

Ārējās saites 
 Biogrāfija un darbi
 Biogrāfija
 Darbi un biogrāfija
 www.tvnet.lv
 Darbi

Atsauces 

1895. gadā dzimušie
1959. gadā mirušie
Latvijas mākslinieki
Latvijas gleznotāji
Latviešu mākslinieki
Trimdas latvieši
Latvijas scenogrāfi
Rīgas mākslinieku grupas mākslinieki
Mākslinieku biedrības "Sadarbs" mākslinieki
Triju Zvaigžņu ordeņa virsnieki
Atzinības krusta komandieri
Gulbenes novadā dzimušie