Valkas apriņķis

Valkas apriņķis (, , ) bija administratīva vienība Vidzemes guberņas (1783—1918), Baltijas hercogistes (1918), Latvijas SPR (1919), Latvijas Republikas (1918—1940), Latvijas ģenerālapgabala (1941—1944) un Latvijas PSR (1940/1944—1949) sastāvā.
1920. gadā daļu apriņķa pievienoja Igaunijai.

Rīgas vietniecības sastāvā 

Valkas apriņķis tika izveidots 1783. gada teritoriāli administratīvajā reformā, atdalot Cēsu apriņķa (Alūksnes, Apekalna, Cirgaļu, Gulbenes, Gaujienas, Smiltenes, Tirzas-Velēnas, Trikātas) un Rīgas apriņķa (Ērģemes, Ēveles) ziemeļaustrumu draudzes novadus.

Vidzemes guberņas sastāvā 

Apriņķī ietilpa apriņķa pilsēta Valka/Valga (Walk) un 11 draudzes novadi: Gaujiena (Adsel), Ērģeme (Ermes), Lugaži (Luhde), Alūksne (Marienburg), Apekalns (Oppekaln), Palsmane-Aumeisteri (Palzmar-Serbigal), Gulbene (Schwanenburg), Smiltene (Smilten), Tirza-Velēna (Tirzen-Wellan), Trikāta (Trikaten), Ēvele (Wolfahrt).

1913. gadā Valkas apriņķī bija 50 pagasti un 1 pilsēta:

Pilsēta
 Valka (Walk)

Pēc 1912. gada Jaunbilskas pagasts pievienots Bilskas pagastam.

Latvijas Republikas sastāvā 

1920. gadā Igaunijai pievienots viss Cores pagasts (tagad Sooru Tellistes pagastā), bet Valkas apriņķim — lielākā daļa Jaunrozes pagasta () no bijušā Veravas apriņķa.

1920. gadā pilsētas tiesības piešķirtas Smiltenei un Alūksnei.

1921. gada martā no Alsviķa pagasta kā patstāvīgu pašvaldību izdala Karvas pagastu.

1923. gadā no Gaujienas pagasta atdalīts Bormaņu pagasts

1924. gada maijā izveidoti Grundzāles pagasts, atdalot to no Gaujienas pagasta, un Pededzes pagasts, no Lāzberģa pagasta Kalna-Pededzes daļas un Lauru kolonijas (pirms kara Pleskavas guberņas, Pleskavas apriņķa, Paņikovas pagastā) daļām. Likvidēts patstāvīgais Liel-Lugažu pagasts pievienojot to pie Lugažu pagasta.

1924. gada jūnijā no Valkas apriņķa tika atdalīti Jaunvāles un Vecbrenguļu pagasti, pievienojot tos Valmieras apriņķim, Druvienas un Lizuma pagasti, pievienojot tos Cēsu apriņķim. No jauna izveidotajam Madonas apriņķim no Valkas apriņķa nodoti Adulienas, Beļavas, Galgauskas, Jaungulbenes, Litenes, Stāmerienas, Tirzas un Vecgulbenes pagasti.

1925. gadā vairāki pagasti ieguvuši jaunus nosaukumus: Aumeisteru pagasts pārdēvēts par Cirgaļu, Blomu par Nigras (1926. gadā - atkal par Blomes), Bormaņu par Trapenes, Kalnciema par Kalncempju, Kolberģa par Bejas, Lāzberģa par Mārkalnes un Lejas par Lejasciema pagastu.

Pēc Latvijas-Igaunijas robežas nospraušanas, Valkas pilsētas sadalīšanas un apriņķu robežu izmaiņām Valkas apriņķa platība stipri samazinājās un uz 1925. gadu bija 4782 km2. Apriņķis robežojās ar Abrenes apriņķi, Madonas apriņķi, Cēsu apriņķi un Valmieras apriņķi Latvijā un Igauniju.

1925. gadā Valkas apriņķī bija 3 pilsētas (Valka, Smiltene, Alūksne), 3 miesti (Ape, Strenči, Lejasciems) un 40 pagasti. Lielākās apdzīvotas vietas: Valka, Smiltene, Alūksne, Ape, Strenči un Lejasciems.

1926. gadā Pedeles pagasts pievienots Lugažu pagastam.

1928. gadā pilsētas tiesības piešķirtas Apei, Lejasciemam un Strenčiem.

1939. gadā Mēra pagasts un Rauzas pagasts apvienoti vienā pašvaldībā zem nosaukuma Birzuļu pagasts

1939. gadā Ministru kabinets pieņem likumu par Lejasciema pilsētas likvidēšanu līdz 1940. gada 1. janvārim. Tā teritoriju un iedzīvotājus ieskaita Lejasciema pagastā

Teritoriālais iedalījums 

1940. gada sākumā Valkas apriņķī bija 5 pilsētas un 38 pagasti:

Latvijas PSR sastāvā 

1947. gada 16. oktobrī no Valkas apriņķa tika atdalīts Alūksnes apriņķis. 1949. gada 31. decembra administratīvi teritoriālajā reformā Valkas apriņķis tika likvidēts un tā teritorija iekļauta Smiltenes un Valkas rajonos.

Skatīt arī 
 Valkas apriņķa muižu nosaukumi

Atsauces

Ārējās saites 
 Валкский уезд - Энциклопедический словарь Брокгауза и Ефрона -  т. V - 1891 - с. 419—421 
 Valkas apriņķis. Dzīve un darbs. 1937