Fredijs Merkūrijs

Fredijs Merkūrijs (; dzimtajā vārdā Farohs Bulsara (Farrokh Bulsara), dzimis  Zanzibārā, miris  Londonā, Apvienotajā Karalistē) bija britu mūziķis, vislabāk pazīstams kā rokgrupas Queen solists. Tiek uzskatīts par vienu no visu laiku labākajiem rokmūzikas dziedātājiem.

2001. gadā viņš tika iekļauts Rokenrola slavas zālē. Merkūrija balss diapazons bija apmēram 4 oktāvas plašs. Daudzas viņa komponētās dziesmas kļuva par grupas Queen hitiem, tai skaitā Bohemian Rhapsody, Killer Queen, Somebody to Love, Don't Stop Me Now, Crazy Little Thing Called Love, We Are the Champions.

Izcelšanās, ģimene 
Merkūrijs dzimis britu protektoriātā Zanzibārā ar vārdu Farohs Bulsara. Viņa vecāki uz turieni bija pārcēlušies no Gudžarātas Britu Indijā. Vecāki piederēja pie persiešu etniskās grupas un bija zoroastrisma reliģijas piekritēji. Lielāko daļu bērnības Merkūrijs pavadīja Indijā pie vecāsmātes, mācījās angļu tipa internātskolā netālu no Mumbajas, aizrāvās ar mūziku un mākslu, sāka spēlēt klavieres, piedalījās vietējās rokenrola grupās. 1964. gadā, tuvojoties politiskajām pārmaiņām, ģimene pameta Zanzibāru un devās uz Lielbritāniju.

Karjeras sākums 
Merkūrijs studēja mākslas zinības, ieguva diplomu mākslā un grafiskajā dizainā. Pēc tam strādāja gadījuma darbos un iesaistījās dažādās mūzikas grupās. 1969. gadā Merkūrijs pievienojās Liverpūles grupai Ibex (vēlāk pārdēvētu par Wreckage). 1970. gadā Merkūrijs apvienojās ar ģitāristu Braienu Meju un bundzinieku Rodžeru Teiloru no grupas Smile, un pārliecināja viņus mainīt grupas noaukumu uz Queen. Ap to pašu laiku viņš nomainīja arī savu uzvārdu no Bulsaras uz Merkūriju.

Grupa Queen 
Merkūrijs kļuva par Queen solistu. Viņa balss diapazons bija piemērots gan baritonam, gan tenoram, 4 oktāvu apjomā. Viņa balss dotības bija izcilas, kaut arī viņš nekad nebija mācījies vokālo mākslu.
 
Merkūrijs deva lielu ieguldījumu Queen repertuārā. 1973. gadā iznāca albums Queen, 1974. gadā Queen II, kuriem Merkūrijs sarakstīja apmēram pusi no dziesmām. Kad 1981. gadā iznāca Queen Greatest Hits izlases albums, tajā no 17 dziesmām 10 bija Merkūrija sarakstītas.

Merkūrija uzstāšanās stils publikas priekšā bija ekstravagants un aizraujošs, publika piepildīja milzīgus stadionus. Queen ģitārists Braiens Mejs rakstījis, ka Merkūrijs varēja rast kontaktu pat ar vistālāk aizmugurē stadionā stāvošajiem cilvēkiem.

Solo karjera 
Papildus savam darbam ar grupu Queen, Fredijs Merkūrijs izlaida divus solo albumus un vairākus singlus. Kaut arī viņa solo darbi nebija tik komerciāli veiksmīgi kā lielākā daļa Queen albumu, divi no šiem albumiem un vairāki singli debitēja Apvienotās Karalistes mūzikas Top 10. Viņa pirmais solo mēģinājums aizsākās 1972. gadā ar pseidonīmu Larry Lurex, kad Trident Studios māju inženieris Robins Džefrijs Keibls strādāja muzikālā projektā laikā, kad Queen ierakstīja savu debijas albumu; Keibls pieaicināja Frediju, lai izpildītu daļu dziesmu I Can Hear Music un Goin 'Back, abas izlaida kopā 1973. gadā kā singlu. Pēc vienpadsmit gadiem, Merkūrijs piedalījās dziesmas Love Kills Richard "Wolfie" Wolf remiksa veidošanā, kas izmantota kā nobeiguma dziesma kinokomēdijai "Lampūni. Pielādētais ierocis" (Loaded Weapon 1). Dziesmu sākotnēji ierakstīja 1984. gadā, kad to iekļāva Friča Langa 1927. gada filmas "Metropole" atjaunotās versijas skaņu celiņā. Pirmo sarakstījis Džordžio Moroders sadarbībā ar Merkūriju, un Morodera un Reinholda Meka, Love Kills debitēja 10. vietā Apvienotās Karalistes singlu topā. Meks izdeva arī 1987. gada singlu Hold On, kuru Merkūrijs ierakstīja ar aktrisi Jo Dare Vācijas rīcības drāmas filmai Zabou.

Mūzika pēc Fredija Merkūrija nāves 
1995. gada novembrī izdotajā Queen albumā Made in Heaven bija arī Merkūrijs. Albumā bija viņa iepriekš neizdoti ieraksti no 1991. gada, kā arī iepriekšējo gadu ieraksti un pārējo grupas biedru solo darbu pārveidotās versijas. Uz albuma vāka ir attēlota Fredija Merkūrija statuja, no kuras paveras skats uz Ženēvas ezeru, kas ir atrodas blakus būdiņai Duck House, kuru viņš bija īrējis. Tur viņš bija uzrakstījis un ierakstījis savas pēdējās dziesmas Mountain Studios. Albuma vāciņš satur vārdus "Veltīta Fredija Merkūrija nemirstīgajam garam." Piedāvājot dziesmas, piemēram, "Too Much Love Will Kill You" un "Heaven for Everyone", albumā ir arī dziesma "Mother Love", kas bija pēdējā vokālā dziesma pirms viņa nāves, kuru viņš pabeidza, izmantojot bungu mašīnu. kurai pārējie grupas biedri vēlāk pievienoja instrumentālo dziesmu. Pabeidzot priekšpēdējo dziesmas pantiņu, viņš grupai bija teicis, ka viņš "nejūtas tik lieliski" un norādīja: "Es pabeigšu to, kad es atgriezīšos nākamajā reizē." Tomēr viņš nekad tā arī neatgriezās studijā, tāpēc Mejs vēlāk ierakstīja dziesmas pēdējo pantu.

Balss 

Pētniecības grupa 2016. gadā veica pētījumu, lai saprastu, kāpēc viņa balss spēja piesaistīt tik daudz fanu. Profesora Kristiana Herbsta vadībā komanda identificēja straujāko vibrato un zemskaņu izmantošanu kā Merkūrija balss unikālās īpašības, īpaši salīdzinājumā ar operdziedātājiem, un apstiprināja vokālo diapazonu no F # 2 līdz G5 (nedaudz vairāk par 3 oktāvām), bet nevarēja pierādīt pieņēmumu par 4 oktāvu diapazonu. Pētījuma komanda pētīja vokālos paraugus no 23 komerciāli pieejamajiem grupas Queen ierakstiem, viņa solo darbiem un mākslinieka interviju sērijas. Viņi izmantoja endoskopisko videokameru, lai pētītu rokmūzikas dziedātāju, kurš atdarināja Merkūrija dziedāšanas veidu.

Nāve 
Merkūrijs nekad nebija slēpis savu biseksualitāti. Apmēram 1987. gadā Merkūrijs uzzināja, ka saslimis ar AIDS. Saprotot, ka nav atlicis daudz laika dzīvot, viņš sarīkoja grandiozas svinības savā 41. dzimšanas dienā, uzaicinot apmēram 700 viesus viesnīcā Eivisas salā Vidusjūrā.

No sabiedrības viņš slēpa savu slimību līdz pat pēdējai dienai pirms nāves, kad tika sniegts paziņojums viņa vārdā. Nedaudz agrāk Merkūrijs bija atklājis patiesību saviem Queen grupas biedriem. 1991. gada maijā filmēšanās dziesmas These Are the Days of Our Lives ierakstam prasīja milzīgas pūles no novārgušā Merkūrija. Savā pēdējā videoklipā (dziesmai I'm Going Slightly Mad) mūziķis valkāja čībiņveida kurpes čulgu dēļ uz kājām, rokās bija cimdi balto pleķu dēļ un seja bija nogrimēta plankumu dēļ.

Merkūrijs nomira no bronhopneimonijas, ko bija izraisījusi viņa saslimšana ar AIDS, .

Kopā ar Montseratu Kabaļe Merkūrijs bija iedziedājis dziesmu "Barcelona", kura bija veltīta 1992. gada olimpiskajām spēlēm Barselonā. Dziesmas ieraksts tika izpildīts 1992. gada vasaras olimpisko spēļu starptautiskās translācijas sākumā, kā arī pirms 1999. gada UEFA Čempionu līgas fināla, kur Kabaljē dziedāja klātesot, bet Merkūrijs tika projicēts uz stadiona elektroniskā ekrāna.

1996. gada 25. novembrī Montrē, Šveicē (Montrē 1978. gadā Queen bija iegādājusies Mountain Studios) tika atklāts čehu skulptores Irenas Sedleckas veidots piemineklis Merkūrijam. Atklāšanas ceremonijā piedalījās Merkūrija tēvs Bulsara, Montserata Kabaļe, Braiens Mejs un Rodžers Teilors.

Nozīme AIDS vēsturē 
Kā pirmā nozīmīgākā slavenība, kas slimoja ar AIDS un mirusi no AIDS, Merkūrija nāve bija nozīmīgs notikums slimības vēsturē. 1992. gada aprīlī pārējie grupas Queen locekļi nodibināja The Mercury Phoenix Trust un organizēja Fredija Merkūrija koncertu, lai veicinātu izpratni par AIDS, lai atzīmētu Merkūrija mantojumu un piesaistītu naudu AIDS pētniecībai, kas notika 1992. gada 20. aprīlī. Mercury Phoenix Trust kopš tā laika ir ziedojis miljoniem mārciņu dažādām AIDS labdarības organizācijām. Izrādes koncerts, kas notika Londonas Wembley stadionā ar 72 000 lielu auditoriju, bija piesaistījis dažādas zvaigznes, tostarp Robertu Plāntu no Led Zeppelin, Rodžeru Daltriju no The Who, Extreme, Eltonu Džonu, Metallica, Deividu Boviju, Eniju Lenoksu, Toniju Aiomi (Black Sabbath), Guns N' Roses, Elizabeti Teilori, Džordžu Maiklu, Def Leppard, Seal, Laizu Minnelli un U2 (caur satelītu). Elizabete Teilore par Merkūriju teica: "pārsteidzoša rokzvaigzne, kas steidzās pāri mūsu kultūras ainai kā komēta pāri debesīm". Koncerts tika pārraidīts tiešraidē 76 valstīs un tiek lēsts, ka šovu skatījās 1 miljards cilvēku.

Atspoguļojums filmā 
"Bohēmista rapsodija" () ir 2018. gada ASV un Apvienotās Karalistes biogrāfiska filma, kuras oficiālais režisors ir Braiens Singers, kuru filmēšanas procesa noslēgumā aizstāja Deksters Flečers. Galvenās lomas atveido Rāmī Māleks, Lūsija Bojtona, Bens Hārdijs, Džozefs Mazello, Eidens Gilens, Toms Holanders, Maiks Maierss un Gvilims Lī. Filmas pirmizrāde notika 2018. gada 23. oktobrī Londonā.

Seksuālā orientācija 
Lai gan daži komentētāji apgalvoja, ka Fredijs Merkūrijs slēpa savu seksuālo orientāciju no sabiedrības, citi apgalvoja, ka viņš bija "atklāti homoseksuāls". 1974. gada decembrī, kad tika jautāts tieši, vai viņš ir gejs, viņš atbildēja: "Pasniegsim to šādi: bija laiks, kad es biju jauns un zaļš. Tā ir lieta, kam iet cauri daudzi skolas vecuma puikas. Arī es esmu piedzīvojis pāris skolas puiku izjokošanas. Sīkākās detaļās neizplūdīšu." Homoseksuāli akti starp pieaugušiem vīriešiem, kas ir vecāki par 21 gadu, Apvienotajā Karalistē tika dekriminalizēti 1967. gadā, tikai septiņus gadus pirms šīs intervijas. Deviņdesmitajos gados publisko pasākumu laikā viņš bieži turējās tālāk no sava partnera Džima Hatona.

Atsauces

Ārējās saites 

 Fredija Merkūrija diskogrāfija no Discogs 

1946. gadā dzimušie
1991. gadā mirušie
Tanzānijā dzimušie
Angļu dziedātāji
Queen dalībnieki