Džeimss Monro

Džeimss Monro (, ; dzimis , miris ) bija Amerikas Savienoto Valstu piektais prezidents, no 1817. līdz 1825. gadam. Viņa vārdā nosaukta Monro doktrīna, saskaņā ar kuru Eiropas valstu iejaukšanās Amerikas kontinenta valstu iekšējās lietās tiktu uzskatīta par naidīgu soli. Viņa prezidentūras laikā ASV štatu skaits palielinājās no deviņpadsmit līdz divdesmit četriem.

Biogrāfija 
Džeimss Monro ir dzimis  Britu Amerikas kolonijā Virdžīnijā Spensa Monro un Elizabetes Džonsas Monro ģimenē. Spensa Monro dzimta 17. gadsimta vidū emigrēja uz Ziemeļameriku no Skotijas. No 1769. līdz 1774. gadam Džeimss Monro mācījās Kempbeltaunas akadēmijā, viņš mācījās teicami. 1774. gadā nomira Džeimsa tēvs. Pēc tam vinš iestājās Viljama un Mērijas Virdžīnijas koledžā, lai studētu tiesību zinātni, bet pēc dažiem mēnešiem izstājās, lai cīnītos ASV Neatkarības karā. 1776. gadā kļuva par virsnieku un pievienojās ģenerāļa Džordža Vašingtona armijai. Trentonas kaujā Džeimss Monro tika smagi ievainots.

Pēc kara Džeimss Monro atsāka studēt tieslietas. Nodibināja draudzību ar Tomasu Džefersonu. 1782. gadā Monro tika ievēlēts Virdžīnijas pārstāvju palātā. No 1783. līdz 1786. gadam bija kongresā.  apprecējās ar turīga tirgotāja meitu Elizabeti Kortriju. 1790. gadā Monro tika ievēlēts par Virdžīnijas gubernatoru un pievienojās Demokrātu-republikāņu partijai. Gadu vēlāk Monro kļuva par savas partijas līderi ASV Senātā.

No 1794. līdz 1796. gadam Džeimss Monro bija ASV vēstnieks Francijā. 1799. gadā atkal kļuva par Virdžīnijas gubernatoru. 1803. gadā piedalījās prezidenta Tomasa Džefersona vadītajās sarunās par Luiziānas pirkšanu. Pēc tam kļuva par ASV ministru saistībā ar Apvienoto Karalisti. Šajā amatā bija līdz 1807. gadam. 1811. gada sākumā gandrīz trīs mēnešus atkal bija Virdžīnijas gubernators. No 1814. gada septembra līdz 1815. gada martam bija ASV Kara sekretārs.

 Džeimss Monro kļuva par ASV prezidentu. Prezidentūras sākums bija veiksmīgs. 1819. gadā sākās pirmā ekonomiskā depresija Amerikas Savienotajās Valstīs. Džeimss Monro saskarās arī ar Misūri kā vergu štata uzņemšanas problēmu Savienībā. 1820. gadā Džeimss Monro tika ievēlēts uz vēl vienu prezidentūras termiņu.

1815. gadā pēc Napoleona kariem daudzas Spānijas kolonijas Latīņamerikā pasludināja neatkarību. Amerikas Savienotās Valstis Džeimsa Monro vadībā atbalstīja jaunizveidotās valstis. Daudzas Eiropas lielvalstis iesaistījās savienībā ar Spāniju, lai tā atgūtu savas bijušās kolonijas Latīņamerikā.  tika izdota Monro doktrīna, saskaņā ar kuru Eiropas valstu iejaukšanās Amerikas kontinenta valstu iekšējās lietās tiktu uzskatīta par naidīgu soli.

Džeimsa Monro prezidentūra beidzās 1825. gadā. Par jauno ASV prezidentu kļuva viņa partijas pārstāvis Džons Kvinsijs Adamss. 1830. gadā pasliktinājās Džeimsa Monro veselība. Šajā gadā nomira arī viņa sieva, un Monro devās pie meitas uz Ņujorku, kur pavadīja mūža nogali.  Džeimss Monro nomira. Sākotnēji tika apbedīts Ņujorkā, bet 1858. gadā pārapbedīts Virdžīnijā.

Atsauces

Ārējās saites 

1758. gadā dzimušie
1831. gadā mirušie
Amerikas Savienoto Valstu prezidenti
ASV valsts sekretāri
ASV gubernatori
ASV senatori
Virdžīnijā dzimušie