Senžons Pērss

Senžons Pērss (, īstajā vārdā Aleksiss Ležē (); dzimis , miris ) bija franču dzejnieks un diplomāts. 1960. gada Nobela prēmijas literatūrā laureāts.

Dzimis Gvadelupā, advokāta ģimenē. 1899. gadā ģimene atgriezās Francijā un apmetās Po. Studējis Bordo Universitātē. 1904. gadā iedraudzējās ar dzejnieku Frānsisu Žammu, vēlāk iepazinās ar Polu Klodelu, Odilonu Redonu, Valerī Larbo, Andrē Židu. 1911. gadā izdeva pirmo dzejoļu krājumu.

Diplomātiskajā dienestā no 1911. gada. No 1916. līdz 1921. gadam - franču vēstniecības Pekinā darbinieks. No 1921. gada - Aristīda Briāna palīgs. Parīzē darbojās Pola Valerī un Andrē Žida aprindās, bija pazīstams ar Igoru Stravinski, Nadju Bulanžē un Les Six. 1924. gadā pirmoreiz izmantoja pseidonīmu "Senžons Pērss".

No 1933. līdz 1940. gadam bija Francijas ārlietu ministrijas ģenerālsekretārs. 1938. gadā piedalījās Minhenes konferencē, tomēr iestājās pret Vācijas prasībām. Pēc Francijas sakāves tika atcelts no amata un devās uz ASV, kur strādāja Kongresa bibliotēkā. Arī pēc kara lielu daļu laika pavadīja ASV.

Bibliogrāfija

Éloges (1911)
Anabase (1924)
Exil (1942)
Pluies (1943)
Poème à l'étrangère (1943)
Neiges (1944)
Vents (1946)
Amers (1957)
Chronique (1960)
Poésie (1961)
Oiseaux (1963)
Pour Dante (1965)
Chanté par celle qui fut là (1969)
Chant pour un équinoxe (1971)
Nocturne (1973)
Sécheresse (1974)
Œuvres complètes (1972)

Ārējās saites 

 
 Senžona Pērsa fonds 

Franču valodā rakstošie
Nobela prēmijas laureāti literatūrā