Salicilskābe

Salicilskābe (2-hidroksibenzoskābe, C6H4OHCOOH) ir bezkrāsaina, kristāliska aromātiskā hidroksikarbonskābe. Salicilskābe ir bezkrāsaini adatveida kristāli ar saldskābu garšu, kas samērā labi šķīst ūdenī.

Salicilskābes molekula satur divas reaģētspējīgas funkcionālās grupas - hidroksilgrupu un karboksilgrupu, tās abas var veidot esterus. Pazīstamākais ir esteris, kur etiķskābe ir reaģējusi ar hidroksilgrupu - acetilsalicilskābe jeb aspirīns.

Atrašanās dabā 
Salicilskābi satur vītolu miza, no tā arī cēlies vielas nosaukums ( - vītols, kārkls). Salicilskābe pieder pie augu hormoniem.

Iegūšana 
Iegūstot salicilskābi pēc Kolbes - Šmita metodes, autoklāvā sārmainā vidē ogļskābās gāzes atmosfērā no fenola iegūst nātrija salicilātu, ko pēc tam hidrolizē līdz salicilskābei.

Īpašības 
Ar dzelzs hlorīdu salicilskābe dod violetu krāsojumu.

Reducējot no salicilskābes rodas pimelīnskābe (notiek cikla atvēršanās).

Izmantošana 
Salicilskābei un tās atvasinājumiem piemīt antiseptiskas īpašības. Lieto medicīnā kā dezinficējošu līdzekli (iekšķīgi - pret locītavu reimatismu) un pārtikas rūpniecībā kā konservantu. Izmanto arī krāsvielu sintēzē.

Skatīt arī 
 Benzoskābe
 Karbonskābes
 Aromātiskie ogļūdeņraži

Hidroksikarbonskābes
Fenoli