Ļevs Polugajevskis

Ļevs Polugajevskis (; , Mogiļeva - , Parīze) bija ebreju tautības padomju starptautiskais lielmeistars šahā (1962), ilggadējais Pasaules šaha čempiona nosaukuma pretendents.

Šahista karjera 
Otrā pasaules kara sākumā ģimene evakuējusies no Baltkrievijas uz Kuibiševu, kur Polugajevskis 7 gadu vecumā iemācījies spēlēt šahu.

1961. gadā uzvarējis Krievijas šaha čempionātā un PSRS šaha čempionātā ieņēmis 2. vietu. Šo pašu rezultātu atkārtojis PSRS šaha čempionātā 1965. gadā. 1967. gadā PSRS šaha čempionātā dalījis pirmo vietu ar Mihailu Tālu,, bet 1968. gadā atkārtoti uzvarējis PSRS šaha čempionātā. 1969. gadā PSRS šaha čempionātā dalījis pirmo vietu ar Tigranu Petrosjanu, bet zaudējis papildmačā ar 1½:3½.

PSRS izlases sastāvā piedalījies septiņās Pasaules šaha olimpiādēs (1966-1970, 1978-1984), no kurām sešas reizes bijis uzvarētājs komandas sastāvā (1966, 1968, 1970, 1980, 1982, 1984), bet vienu reizi ieguvis sudraba medaļu (1978). Individuāli olimpiādēs ieguvis trīs sudraba (1966, 1968, 1978) un bronzas medaļu (1970). Eiropas komandu šaha čempionātā piedalījies sešas reizes (1961, 1970, 1977-1989) un visas reizes bijis uzvarētājs PSRS izlases sastāvā. Izcīnījis arī trīs zelta (1961, 1970, 1980) un sudraba medaļu (1983) individuālā ieskaitē. 1985. gadā PSRS izlases sastāvā uzvarējis 1. Pasaules komandu šaha čempionātā. Divas reizes (1956, 1957) PSRS izlases sastāvā uzvarējis arī Pasaules studentu komandu šaha čempionātos.

Vairākkārt piedalījies Pasaules šaha čempiona nosaukuma izcīņas cikla starpzonu turnīros, trīs reizes pēc kārtas (1973, 1976, 1979) iekļūstot pretendentu mačos:

 1970. gadā Palma de Maļorkā (Spānija) dalījis 9.-10. vietu.
 1973. gadā Petropolisā (Brazīlija) dalījis 2.-4. vietu, pēc papildturnīra apsteidzot Jefimu Helleru iekļuvis pretendentu mačos.
 1976. gadā Manilā dalījis 2.-3. vietu, iekļuvis pretendentu mačos.
 1979. gadā Rīgā 2.vieta, iekļuvis pretendentu mačos.
 1982. gadā Tolukā (Meksika) dalījis 4.-7. vietu.
 1985. gadā Bīlē (Šveice) dalījis 7.-9. vietu.
 1987. gadā Zagrebā dalījis 8.-11. vietu.

Rezultāti pretendentu mačos:

 1974. gads - Maskavā zaudējis 1/4 finālā Anatolijam Karpovam ar 0:3 (neizšķirti netika ņemti vērā).
 1977. gads - Lucernā (Šveice) uzvarējis 1/4 finālā Enriki Mekingu ar 6½:5½, pēc tam zaudējis Eviānā (Francija) 1/2 finālā pret Viktoru Korčnoju ar 4½:8½.
 1980. gads - Alma-Ata uzvarējis 1/4 finālā Mihailu Tālu ar 5½:2½, pēc tam zaudējis Buenosairesā 1/2 finālā pret Viktoru Korčnoju ar 6½:7½..

Par panākumiem šahā apbalvots ar PSRS nopelniem bagātā sporta meistara nosaukumu (1969) un Tautu draudzības ordeni (1981).

Bijis pazīstams arī kā atklātņu teorētiķis, kura vārdā ir nosaukts variants sicīliešu aizsardzībā.

Miris Parīzē pēc sarežģītas galvas smadzeņu audzēja operācijas. Apglabāts Parīzē, Monparnasas kapsētā.

Atsauces

Ārējās saites 
  šahista profils vietnē chessgames.com
  šahista profils vietnē 365chess.com
  šahista profils vietnē chesstempo.com
  šahista profils vietnē olimpbase.org (Pasaules šaha olimpiādes)
  šahista profils vietnē olimpbase.org (Eiropas komandu šaha čempionāti)
  šahista profils vietnē olimpbase.org (Pasaules komandu šaha čempionāti)
  šahista profils vietnē olimpbase.org (Pasaules studentu komandu šaha čempionāti)
  šahista profils vietnē olimpbase.org (PSRS komandu čempionāti)
  šahista profils vietnē olimpbase.org (PSRS komandu kausi)

1934. gadā dzimušie
1995. gadā mirušie
Mogiļevas apgabalā dzimušie
Baltkrievijas ebreji
PSRS šahisti
Krievijas šahisti
PSRS Nopelniem bagātie sporta meistari
Ar Tautu Draudzības ordeni apbalvotie