Javas tīģeris

Javas tīģeris (Panthera tigris sondaica) ir izmirusi tīģera pasauga, kas kādreiz apdzīvoja Indonēzijas salu Javu. Pasuga tiek uzskatīta par izmirušu kopš 1970. gadu vidus.

Izskats 

Javas tīģeris bija neliela auguma tīģeris, salīdzinot ar citām pasugām, kas dzīvo kontinentā, tomēr tas bija lielāks nekā Bali tīģeris. Atšķirībā no citiem tīģeriem, tam svītras bija garas un šauras, pēc skaita vairāk nekā joprojām mūsdienās dzīvojošam Sumatras tīģerim. Purna daļa bija šaura un gara, arī pakausis šaurs un ilkņi relatīvi gari. Balstoties uz šīm morfoloģiskajām atšķirībām, daļa zinātnieku uzskata, ka Javas tīģeris būtu jāizdala kā atsevišķa suga — Panthera sondaica —, nevis pasuga.

Kā visiem tīģeriem, tēviņi bija lielāki nekā mātītes. Tēviņa ķermeņa garums bija ap 2,48 m, svars 100—141 kg, mātītes svars 75—115 kg. Lai arī Javas tīģeris nebija tik masīvs kā, piemēram, Bengālijas tīģeris, tas spēja ar ķepu triecienu salauzt kājas gan zirgam, gan bifelim.

Ekoloģija 
Javas tīģeris medīja vidēji lielus un lielus pārnadžus. Tie bija rusabriežus, bantengus un mežacūkas. Retāk par medījumu kļuva nelieli dzīvnieki, piemēram, ūdens putni un rāpuļi. Nekas nav zināms par Javas tīģera vairošanās ieradumiem vai tā mūža garumu (nebrīvi ieskaitot). Līdz 2. pasaules karam Javas tīģeri bija sastopami dažos Indonēzijas zoodārzos, bet kara laikā zoodārzi tika likvidēti. Pēc kara Javas tīģeri savvaļā bija tik maz, ka zoodārzi izvēlējās Sumatras tīģerus.

Izmiršana  
19. gadsimta beigās Javas tīģeris apdzīvoja lielāko dalu Javas salas. Vietējie iedzīvotāji plēsēju uztvēra kā kaitēkli un ļaunumu. Tī'ģeris un tā medījums, lai nogalinātu tīģeri, daudzviet tika indēts, meži tika izcirsti, to vietā ierīkojot kafijas plantācijas un izzuda rusabrieži, tīģera galvenais medījums. 1940. gados tīģeris bija sastopams vairs tikai kalnu apvidū, biezos kalnu mežos. Mežu izzušana kļuva par vienu no galvenajiem iemesliem tīģera izmiršanai. 1938. gadā Javas salā meži aizņēma 23% no salas teritorijas, bet 1975. gadā meži aizņēma vairs tikai 8% teritorijas. 

1970. gados tīģeri mājoja tikai Meru Betiri nacionālā parka teritorijā, Javas visaugstākajā kalnā, apmēram 1200 m virs jūras līmeņa. Pēdējais īpatnis tika novērots 1976. gadā. Izmiršanas iemesli ir gan tīģeru neapdomīgās medības, gan mežu izciršana, tādējādi izzūdot tīģeriem piemērotai dzīves videi un tā medījumam. Arī nebrīvē nav neviena Javas tīģera.

Ik pa laikam vietējie iedzīvotāji ziņo, ka redzējuši mežā tīģeri vai tīģera ķepu nospiedumus zemē, pēdējais šāds paziņojums bijis 2010. gadā, tomēr patiesu un neapšaubāmu pierādījumu tīģera eksistencei Javas salā nav.

Atsauces

Ārējās saites 

CatSG: Tiger
Javan Tiger

Tīģeri
Āzijas fauna
Dienvidaustrumāzijas fauna
Indonēzijas fauna
Izmirušie zīdītāji
Izmirušie plēsēji