Zigmunds Freids

Zigmunds Freids (, ; dzimis , miris ), pilnajā vārdā Zigismunds Šlomo Freids (Sigismund Schlomo Freud), bija ebreju izcelsmes austriešu neirologs un psihiatrs, psihoanalīzes pamatlicējs. Zigmunda Freida personības teorija ir veidota apmēram 40 gadu ilgā laika posmā.

Biogrāfija 
Zigmunds Freids ir dzimis Freibergā Morāvijā  vilnas tirgotāja Jākoba Freida (Jacob Freud) un Amālijas Natansonas (Amalia Nathansohn) ģimenē. Zigmunds bija vecākais no viņu astoņiem bērniem, lai gan tēvam bija vēl divi dēli no iepriekšējās laulības. 1859. gadā ģimene no Freibergas sākotnēji pārcēlās uz dzīvi Leipcigā, bet pēc tam uz Vīni.

1873. gadā ar ļoti labām sekmēm Zigmunds Freids pabeidza skolu un iestājās Vīnes Universitātē. Sākotnēji studēja jurisprudenci, pēc tam filozofiju, bet beigās pievērsās medicīnai. 1879. gadā viņš tika iesaukts militārajā dienestā, kur pavadīja vienu gadu.

1881. gadā viņš aizstāvēja disertāciju medicīnā un sāka strādāt Vīnes slimnīcas smadzeņu izpētes laboratorijā. Vēlāk strādāja klīniskās psihiatrijas laboratorijā. No 1884. līdz 1887. gadam Zigmunds Freids pētīja kokaīnu, kas tajā laikā vēl bija neizpētīta viela. Viņš šo vielu ieteica izmantot lokālās anestēzijas vajadzībām. Viņš kokaīnu ne tikai izmēģināja uz sevi, bet arī ieteica lietot citiem.

1886. gadā Freids atstāja darbu slimnīcā un pievērsās privātpraksei, kas uzlaboja viņa finansiālo stāvokli. Tajā viņš izmantoja elektroterapiju, hipnozi un masāžas. Rezultātā tika izstrādāta psihoanalīzes metode. Freids par galveno cilvēka dzīves mērķi uzskatīja dzimumdziņu apmierināšanu. Tas tika uzskatīts par galveno iemeslu cilvēka emocionālajam sasprindzinājumam dzīvē, tai skaitā vardarbībai, agresijai un histērijai. Freids savas karjeras laikā ieviesa daudzus līdz tam brīdim nebijušus ārstēšanas paņēmienus, tai skaitā brīvās asociācijas metodi, dialoga veidošanu ar pacientu psihopatoloģijā un transferences lomu analīzes norisē. Sapņi pēc Freida domām bija avots, kur meklēt cilvēka neapzinātās vēlmes.

1886. gadā Freids apprecējās ar Martu Bernaju. Ģimenē piedzima seši bērni. Jaunākā meita Anna Freida (1895—1982) vēlāk sekoja tēva pēdās, kļuva par psihologu un attīstīja bērnu psihoanalīzes metodi.

Dzīves nogalē Zigmunds Freids bija kļuvis slavens un turīgs vīrs. 1930. gadā viņam tika piešķirta Gētes balva. Kad pie varas Austrijā 1938. gadā nāca nacisti, Freids devās trimdā uz Apvienotās Karalistes galvaspilsētu Londonu. Viņam bija vēzis un veiktas neskaitāmas medicīniskās operācijas. Freids izdarīja pašnāvību, lūdzot savam ārstējošajam ārstam ievadīt viņā morfiju, tādā veidā Freids palūdza izdarīt eitanāziju. Viņš nomira .

Pazīstamākie darbi 
 Studien über Hysterie, 1895
 Die Traumdeutung, 1899 [1900]
 Zur Psychopathologie des Alltagslebens, 1901
 Drei Abhandlungen zur Sexualtheorie, 1905
 Der Witz und seine Beziehung zum Unbewußten, 1905
 Totem und Tabu, 1913
 Zur Einführung des Narzißmus, 1914
 Jenseits des Lustprinzips, 1920
 Das Ich un das Es, 1923
 Die Zukunft einer Illusion, 1927
 Das Unbehagen in der Kultur, 1930
 Der Mann Moses und die monotheistische Religion, 1939
 Abriß der Psychoanalyse, 1940

Darbu tulkojumi latviešu valodā 
 Totems un tabu. R.: Minerva (1995)
 Kādas ilūzijas nākotne. R.: Intelekts (1996)
 Psihoanalīzes nozīme un vēsture. Lielvārde: Lielvārds (1997)
 Ideju patents: Atziņas. R.: A. Mellupes SIA BO "Likteņstāsti" (1998)
 Bērnu sit. R.: Zvaigzne ABC (1998)
 Īgnums kultūrā. R.: Zvaigzne ABC (2000)
 Ievadlekcijas psihoanalīzē. R.: Zvaigzne ABC (2007)
 Seksuālā dzīve. R.: Zvaigzne ABC (2014)
Sapņa interpretācija R: Zvaigzne ABC (2015)

Atsauces

Ārējās saites

1856. gadā dzimušie
1939. gadā mirušie
Austrijas cilvēki
Psihiatri
Austrijas psihologi
Psihoanalītiķi
Austriešu filozofi
Ateisti
Pašnāvnieki
Freidu ģimene
Morāvijas-Silēzijas apgabalā dzimušie