Sēna

Sēna (, izrunā: ) ir otra garākā upe Francijas teritorijā, tās garums ir 775 kilometri. Tās sateces baseins atrodas Parīzes baseina (ģeoloģiski relatīva zemiene), kas aptver lielāko Francijas ziemeļu daļu. Upes izteka ir pie Sūrsa-Sēnas ciema Burgundijā, aptuveni 30 km uz ziemeļaustrumiem no Dižonas. Savā tecējumā tā plūst caur Parīzei un ietek Lamanšā pie Havras pilsētas. Ar okeāna kuģiem pa Sēnas upi var pārvietoties līdz par Ruānai, 120 kilometru attālumā no jūras.

Parīzes teritorijā pāri Sēnai ir izbūvēti 37 tilti (pazīstamākie Aleksandra III tilts un Nēfa tilts) un vēl desmit tilti, kas atrodas ārpus pilsētas. Pāri Sēnas upei, pie ietekas atrodas Normandijas tilts, kas savieno Havras un Onflēras pilsētas. Šis tilts ir viens no garākajiem vanšu tiltiem pasaulē.

Izteka 
Sēnas upes izteka atrodas pie Sūrsa-Sēnas ciema, apmēram 30 kilometrus uz ziemeļrietumiem no Dižonas. Upes izteku veido vairāki cieši saistīti nelieli grāvji un ieplakas. Par tās oficiālo izteku tiek uzskatīts galvenais avots. Pie tā atrodas grota ar nimfa, suņa un pūķa statuju. Tajā pašā vietā ir atrodamas gallu-romiešu tempļa atliekas. Mazās "Sēnas dievietes" statujas  un citas tajā pašā vietā atrastās relikvijas tagad tiek izstādītas Dižonas arheoloģijas muzejā.

Upes daļas 
Sēnu mākslīgi var sadalīt piecās daļās:
 Mazā Sēna (Petite Seine) — no iztekas līdz Montrofojonai;
 Augšējā Sēna (Haute Seine) — no Montrofojonas līdz Parīzei;
 Parīzes ūdensceļš (Traversée de Paris);
 Lejas Sēna (Basse Seine) — no Parīzes līdz Ruānai;
 Piejūras Sēna (Seine maritime) no Ruānas līdz ietekai Lamanšā.

Kuģošana 
Sēna ir padziļināta un okeāna kuģu pa to var tikt līdz Ruānai, kas atrodas 120 kilometrus no ietekas jūrā. Tirdzniecības kuģi (baržas un vilcēji) var izmantot upi, sākot no Marcillī pie Sēnas, 516 kilometrus līdz tās grīvai. Sēnas Piejūras plūdmaiņu posmam seko kanālu posms līdz Uāzas upes grīvai pie Konflānsenonorīnai, 170 kilometru garumā. Šo kanālu posmu veido četras slūžu sistēmas. Parīzes teritorijā atrodas vairāki kanāli, kas attek un saīsina kuģošanu pa tās teritoriju. Augšējā Sēna ir 98 kilometru garš posms no Parīzes līdz Montrofojonai, kur plūdmaiņas kontrolē vairākas slūžu sistēmas.

Upe atrodas tikai 24 metrus virs jūras līmeņa 446 kilometrus no tās ietekas, padarot to lēni plūstošu un tādējādi viegli kuģojamu. Vidējais Sēnas dziļums šobrīd Parīzē ir aptuveni 9,5 metri. Līdz brīdim, kad 1800. gados tika uzstādītas slūžas, lai paaugstinātu līmeni, upe pilsētas iekšienē bija daudz seklāka, un to veidoja neliels nepārtrauktas plūsmas kanāls, ko ierobežoja smilšaini krasti. Mūsdienās dziļums tiek stingri kontrolēts, un viss upes platums starp apbūvētajiem krastiem abās pusēs parasti ir piepildīts ar ūdeni. Vidējā upes plūsma ir ļoti maza, tikai daži kubikmetri sekundē, bet spēcīgas noteces periodos ir iespējamas daudz lielākas plūsmas.

Dambji un plūdu kontrole 
Sēnā, kā arī tās pietekās Jonnā, Marnā un Obā, kopš 1950. gada ir uzbūvēti četri lieli ūdenskrātuves rezervuāri. Tie palīdz uzturēt nemainīgu upes līmeni caur pilsētām, bet nevar novērst ievērojamu upes līmeņa paaugstināšanos galējas noteces periodos.

Ļoti liels paaugstināšanās ūdens periods 1910. gada janvārī izraisīja plašus plūdus visā Parīzē. Plūdu draudi Sēnai bija arī 1924., 1955., 1982., 1999. – 2000., 2016. gada jūnijā un 2018. gada janvārī.

Upes baseins  
Sēnas upes baseina platība ir 78 910 km². Lielākā daļa no tā atrodas Francijā, bet maza daļa ir arī Beļģijas teritorijā. No visa baseina platības  no kuriem 2% ir meži un 78% apstrādātas zemes. Upes baseina teritorijā atrodas trīs pilsētas, kuru iedzīvotāju skaits pārsniedz 100 000: Havra, Ruāna un Reimsa. Iedzīvotāju blīvums ir baseina teritorijā ir 201 cilv./km².

Ūdens kvalitāte 
Parīzes kanalizācijas sistēmās periodiski rodas kļūdas, kas pazīstama kā sanitārijas kanalizācijas pārplūdes, biežu un lielu lietusgāžu periodā. Šādos apstākļos Sēnā tiek novadīti attīrīti notekūdeņi. Iegūto skābekļa deficītu galvenokārt izraisa alohtonas baktērijas, kuru izmērs ir lielāks par vienu mikrometru. Šo notekūdeņu baktēriju specifiskā aktivitāte parasti ir trīs līdz četras reizes lielāka nekā autohtono (fona) baktēriju populācijai. Smago metālu koncentrācija Sēnā ir salīdzinoši augsta. Sēnas pH līmenis pie Nēfa tikta ir 8,46.

Neskatoties uz to, ūdens kvalitāte ir ievērojami uzlabojusies salīdzinājumā ar to, ko vairāki vēsturnieki dažādos laikos agrāk sauca par "atvērto kanalizāciju".

2009. gadā tika paziņots, ka Atlantijas lasis ir atgriezies Sēnā.

Vēsture

Nosaukums 
Sēnas vārds ir cēlies no latīņu valodas vārda Sekuāna (Sēquana), kas tiek saistīta ar gallu-romiešu upes dievieti. Iespējams, ka šis vārds ir cēlies no tās pašas saknes kā latīņu sequor (es sekoju) un angļu valodas sequence, proto-indoeiropiešu vārda seikw-, kas nozīmē “plūst” vai “izliet”.

Vēstures notikumi 
 845. gada 28. vai 29. martā vikingu armijas vadītāja Ragnāra Lodbroka vadībā iebuka Ruānā un pa Sēnas upi devās augšup un ielenca Parīzi. 
 885. gada 25. novembrī pa Sēnas upi vēlreiz notika vikingu ekspedīcija, vadoņa Rollo vadībā, lai atkal uzbruktu Parīzē. 
 1314. gada 18. martā Francijas karalis Filips IV lika sadedzināt uz sārta pēdējo templiešu bruņinieku lielmeistaru Žaku de Molē Sēnas upes salā pie Parīzes Dievmātes katedrāles. 
 1431. gada 30. maijā pēc Žannas d'Arkas nāvessoda izpildīšanas, viņas pelni tika izkaisīti Sēnā.
 Saskaņā ar Napoleona Bonaparta vēlmi, viņš gribēja tikt apglabāts Sēnas krastā, taču viņa lūgums netika izpildīts.
 1864. gadā, kad tika palielināta Parīzes pilsētas teritorija, daļa no Sēnas upe tika iekļautā pilsētā.
 1900. gada vasaras olimpisko spēļu laikā Sēnā, starp Kurbevuē un Aņēras tiltiem, norisinājās airēšanas, peldēšanas un ūdenspolo sacensības. Savukārt Mēlanenivelīnas komunā, tika aizvadītas burāšanas sacensības. Pēc 24 gadiem, 1924. gada vasaras olimpisko spēļu laikā, Aržantilas baseinā, kas atrodas uz ziemeļiem no Parīzes, tik organizētas airēšanas sacensības. Savukārt Mēlanenivelīnā atkal tika organizētas burāšanas sacensības.
 Līdz par 1930. gadiem pastāvēja vilkšanas sistēma, kas izmantoja ķēdi upes gultnē, lai atvieglotu liellaivu pārvietošanos pa upi. 
 Sēna sākotnēji bija viens no sākotnējiem Normandijas operācijas mērķiem 1944. gadā. Sabiedroto nolūks bija sasniegt Sēnu līdz 90 dienām pēc D-dienas. Šis mērķis tika sasniegts. Paredzētais uzbrukums upes šķērsošanai tā arī nenotika, jo vācu pretestība Francijā samazinājās līdz 1944. gada septembra sākumam. Tomēr pirmā Kanādas armija sastapās ar pretestību tieši uz rietumiem no Sēnas, kaujas notika pie Forêt de la Londe, kad sabiedroto karaspēks mēģināja pārtraukt Vācijas 7. armijas daļu aizbēgšanu pāri upes daļai kaujas beigu posmā.
 Daži no 1961. gada Parīzes slaktiņa upuriem noslīka Sēnā pēc tam, kad franču policisti tos nometa no Sentmišela tilta un citām Parīzes vietām.
 Bagarēšana 1960. gados galvenokārt likvidēja upes plūdmaiņas atšķirības tās lejas daļā, kas franču valodā bija pazīstama kā "le mascaret".
 1991. gadā UNESCO savā Pasules mantojumu sarakstā iekļāva Parīzes Sēnas krastus Rive Gauche un Rive Droite.
 Kopš 2002. gada Parīzes Sēnas krastos tiek rīkota Parīzes pludmale, kad bruģētos upes krastus pārvērš par pludmali ar smiltīm un sauļošanās un izklaides iespējām.
 2007. gadā no upes ūdeņiem tika izvilkti 55 cilvēku līķi. 2008. gada februārī upē tika atrasts arī super modeles un aktīvistes Katašas Niānas ķermenis.

Kultūras mantojums

Daiļliteratūra 
Sēna bija upe, kurā noslīka Žavērs, Viktora Igo 1862. gada romāna Nožēlojamie galvenais antagonists.

Ludvigs Bemelmanss 1953. gada bērnu grāmatā Medelīnas glābšana (Madeline's Rescue) un 1998. gada Madeline adaptācija televīzijā. Medelīna nejauši iekrīt Sēnā pēc stāvēšanas uz tilta dzegas.

2016. gada filmā "La La Land: Kalifornijas sapņi" galvenā varone Mia, dziedāja par savu krustmāti, kura ielēju Sēnā un ka tas ir līdzīgi visiem pasaules sapņotājiem, kuri turpina sapņot, savā pēdējā pārbaudījumā Audition (The Fools Who Dream) Dziesma tika nominēta kā labākā oriģināldziesma 89. Kinoakadēmijas balvai.

Māksla 
19. un 20. gadsimtā Sēna iedvesmoja daudzus māksliniekus, tostarp:

 Frederiks Barils 
 Moriss Buatēls 
 Ričards Pārks Boningtons
 Ežēns Bodēns
 Žans Batists Kamils Koro 
 Šarls Fransuā Dobiņi 
 Gijs Debors
 Rauls Dūfijs 
 Otins Frīšs 
 Karls Fredriks Hills
 Ežēns Izabē
 Johans Jongkinds 
 Reimons Lekūrs 
 Albērs Markē 
 Anrī Matiss
 Klods Monē
 Luijs F. Piņons
 Kamils Pisaro 
 Emilio Grau Sala
 Gastons Sebirs 
 Žoržs Serā
 Alfrēds Sislē
 Constants Trojons
 Džozefs Melords Viljams Tērners
 Fēlikss Vallotons 
 Eduārds Villārs

Atsauces

Ārējās saites 

 1910. gada Lielo plūdu mājaslapa 
 Lower + Tidal Seine (Seine Aval) Francijas iekšējie ūdensceļi ar kartēm un informāciju par vietām, ostām un pietauvošanās vietām Sēnā no Onflēras līdz Parīzei. 
 Upper Seine (Haute Seine and Petite Seine) Francijas iekšējie ūdensceļi ar kartēm un informāciju par vietām, ostām un pietauvošanās vietām Sēnā no Parīzes līdz Marsilī pie Sēnas.
 Kuģošanas informācija par Francijas 80 upēm un kanāliem

Francijas upes
UNESCO Pasaules mantojuma vietas Francijā
1900. gada vasaras olimpisko spēļu norises vietas
1924. gada vasaras olimpisko spēļu norises vietas
Olimpiskās norises vietas airēšanā
Olimpiskās norises vietas peldēšanā
Olimpiskās norises vietas ūdenspolo