Gardas ezers

Gardas ezers () ir pēc platības lielākais ezers Itālijas teritorijā. Atrodas Itālijas ziemeļos, pusceļā starp Milānu un Venēciju. Alpu ezers, ko veidojis ledājs pēdējā ledus laikmeta beigu posmā. Lielākais no Alpu dienvidu nogāzes ezeriem. Ūdens apmaiņas periods - 27 gadi.

Nozīmīgs tūrisma piesaistes objekts, tā krastos atrodas liels daudzums viesnīcu un kūrortu. Populārākie apskates objekti - senā, nocietinātā Sirmione pilsētiņa dienvidu piekrastē, Skaligēri pils, romiešu dzejnieka Katulla villa. Ezerā vairākas salas, lielākā - Gardas sala ar Bordžēzes villu.

Ezera pussalā izplūst sēravoti ar dziednieciskām īpašībām. Endēma foreļu suga — Salmo carpio L. Ezera piekraste, jo sevišķi rietumu piekraste, pazīstama ar citronu dārziem. Ezeram joprojām laba ūdens kvalitāte, jo sevišķi salīdzinot ar citiem Alpu dienvidu lielajiem ezeriem, taču planktona pētījumi norāda uz ūdens kvalitātes krišanos.

Zemūdens grēda starp Sirmiones pussalu un Punta St. Vigione sadala ezeru divās daļās. Rietumu daļa ir dziļākā un lielākā, austrumu baseins ir mazāks (7% no kopējā ezera tilpuma), un sasniedz 80 m dziļumu.

Līdz 1918. gadam ezera ziemeļu daļa piederēja Austroungārijai.

Limone 
Ezera ziemeļrietumu piekrastē atrodas Limones ciematiņš. 1979. gadā 3,5% no ciematiņa iedzīvotājiem asinīs tika atklāts īpašs proteīns - apolipoproteīns A-1 MILANO. Šis proteīns ātri atbrīvo artērijas no taukiem, nogādājot taukus aknās, kur tie tiek pārstrādāti. Šāds proteīns var būt ļoti efektīvs cīņā pret aterosklerozi un infarktu. Proteīns nodrošina ciemata iedzīvotājiem ilgu mūžu — no aptuveni 1000 iedzīvotājiem 12 ir vecāki par 100 gadiem.

Atsauces

Ārējās saites 
 Tīkla kameras ap Gardas ezeru
 Mondophoto.net - vairāk kā 250 ezera attēlu

Itālijas ezeri