Krāslavas ģimnāzija

Krāslavas ģimnāzija ir Krāslavas skola, kas realizē pamatizglītības otrā posma (7. — 9. klase) programmu, vispārējās vidējās izglītības vispārizglītojošā virziena programmu, vispārējās vidējās izglītības matemātikas, dabaszinību un tehnikas virziena programmu un vispārējās vidējās izglītības humanitārā un sociālā virziena programmu.

Skolas nosaukumu maiņa 
 1923. — Krāslavas ģimnāzija
 1926. — Krāslavas Valsts vidusskola
 1930. — Krāslavas Valsts ģimnāzija
 1944. — Krāslavas 1. vidusskola
 1993. — Krāslavas ģimnāzija
 2008. — Krāslavas Valsts ģimnāzija
 2021. — Krāslavas  ģimnāzija

Vēsture 
Krāslavā jau 18. gadsimtā atradās Livonijas vaivadijas izglītības centrs, ko bija izveidojis Jezuītu ordenis. 1757.—1842. gadā miestā darbojās katoļu seminārs, vēlāk apriņķa skola, bet 1811. — 1815. gadā jezuītu ģimnāzija.

Jau drīz pēc Latgales atbrīvošanas cīņām 1923. gadā bijušajā grāfu Plāteru pilī atvēra Krāslavas ģimnāziju, kuras pirmā direktore bija Valērija Seile, pēc tam Jānis Priedītis.  Rudenī ģimnāzijā atvēra trīs klases, kurās uzņēma 45 skolēnus. 1925. gadā izveidoja četrklasīgo humanitārā tipa ģimnāziju, kuru 1926. gadā absolvēja pirmie 6 ģimnāzisti. Mācību valoda bija latviešu valoda, izcila vieta bija iedalīta latīņu valodas un vācu valodas apguvei. 1920. gadu beigās skolā mācīja vēsturnieks—arheologs Rauls Šnore. 1926. gadā ģimnāziju pārdēvēja par Krāslavas Valsts vidusskolu, bet 1930. gadā par Krāslavas Valsts ģimnāziju. 

Pēc Latvijas okupācijas sākās represijas pret ģimnāzijas skolotājiem un skolēniem. 1941. gada 14. jūnijā arestēja un deportēja trīs skolotājus un sešus skolēnus, nacistu okupācijas laikā nošāva aptuveni 50 ebreju skolēnu un absolventu, 1942. gadā nošāva ģimnāzisti M. Krumpāni. 1944. gadā skolu pārdēvēja par Krāslavas 1. vidusskolu, 1949. gadā sadedzināja visas skolas bibliotēkas grāmatas, kuras bija izdotas līdz 1940. gadam.

Pēc 1950. gada skolā sāka ražošanas apmācību, vecajos muižas staļļos ierīkoja darbnīcas, kur izgatavoja un laboja skolas mēbeles, apguva mašīnmācību. Skolai bija arī savs ābeļdārzs, sakņu dārzs, siltumnīca. Telpas apkurināja ar malku, kuras sagatavošanā piedalījās arī vecāko klašu skolēni.
1972. gadā 1. vidusskolu no vecās pils ēkas pārcēla uz ēku Raiņa ielā 25, kas 1964. gadā bija uzcelta 2. vidusskolas vajadzībām. 

1993. gada 17. maijā par godu skolas 70. jubilejai atjaunoja Krāslavas ģimnāzijas nosaukumu, bet sākumskolas klases pārcēla uz ēku Āronsona ielā 3. 2008. gadā skolai piešķīra Valsts ģimnāzijas statusu. No 2020. gada 27. augusta ģimnāzijai pievienoja Krāslavas pamatskolu.  

2021. gada jūlijā skola zaudēja valsts ģimnāzijas statusu, iegūstot pašreizējo nosaukumu.

Skolas vadītāji 
 1923. — Valērija Seile 
 1923. — 1928. Jānis Priede
 1928. — 1935. Staņislavs Jaudzems    
 1935. — 1936. Jānis Miglinieks
 1936. — 1940. Izidors Ancāns
 1940. — 1944. Jānis Osīts
 1944. — 1945. Jans Mickevičs
 1945. — 1946. Olga Mutule
 1946. — 1947. Jāzeps Lunis
 1947. — 1949. Jānis Gineborgs
 1949. — 1951. Artūrs Vinčelis
 1951. — 1952. Viktorija Vjatere
 1952. — 1954. Zoja Vozņaka
 1954. — 1956. Iļja Pinamovs
 1956. — 1978. Jānis Voitiks
 1978. — 1979. Monika Smirnova
 1979. — 1987. Staņislavs Leikučs
 1987. — 1988. Viktorija Nalivaiko
 1988. — 1997. Arkādijs Petaško
 1997. — 2009. Gunārs Japiņš
 no 2009. Jānis Tukāns

Literatūra 
Izdotas divas skolas vēstures grāmatas;  

 "Atmiņu gaisma pār gadiem" (2002), 
 "Skola, tevī ieausts rīta spožums" (2008).

Atsauces 

Skolas Krāslavas novadā
Ģimnāzijas Latvijā