Sergejs Polonskis

Sergejs Polonskis (, dzimis 1972. gada 01. decembrī Ļeņingradā, PSRS) ir Krievijas uzņēmējs, īpašnieks un vadītājs vienam no lielākajiem nekustamo īpašumu uzņēmumiem 2004. — 2011. gados — "Mirax Group".

Kopš 2011. gada marta akcionārs un investors virknei komercstruktūru, kas apkopotas uzņēmuma "Nazvanie.net" ietvaros. 2011. gada 01. decemrī uzņēmumam tika mainīts nosaukums uz "Potok".

Biogrāfija 
Sergejs Polonskis mācījās vienā no pilsētas skolām Petrogradas pusē. 1984. gadā viņš ar ģimeni pārcēlās uz Ukrainas pilsētu Gorlovku, kur 1989. gadā absolvēja vidusskolu. Tika iesaukts Gaisa desanta karaspēka rindās. No 1990. — 1992. gadam izgājis īpašo dienestu 21. atsevišķā gaisa desanta daļā, kas bija izvietota Kutaisi, pie gaisa lielgabala ЗУ-23-2 pretgaisa raķešu akumulatora. Brigāde, bruņotā konflikta laikā starp Dienvidosetiju un Gruziju, dislocējās kaujas zonā — Chinvala.

1991. gadā Sergejs Polinskis nolēma iesaistīties biznesā. Kopā ar savu draugu Arturu Kiriļenko, viņš sāka pārdot saldējumu, ogas un augļus, pat "Herbalife". Profesionālo darbību būvniecības un attīstīšanas jomā sāka 1994. gadā, kad kopā ar Kiriļenko un Narāliju Pavlovu izveidoja un vadīja jauno Sanktpēterburgas būvniecības — apdares uzņēmumu "Stroymontazh", kurš, strauji attīstoties un ieņemot vadošās pozīcijas Sanktpēterburgā, 2000. gadā izgāja Maskavas būvniecības tirgū.
 
2000. gadā absolvējis Sanktpēterburgas Arhitektūras un civilās inženierijas valsts universitāti. Saņēmis ekonomista — vadītāja kvalifikāciju specialitātē "Ekonomika un vadība būvniecības uzņēmumā". 2002. gadā aizstāvējis promocijas darbu par tēmu "Funkcionālo stratēģiju veidošana loģistikā būvniecības nozarē".

Bijis direktoru padomes loceklis uzņēmumā Mirax Group, kas ir īstenojis tādus dzīvojamos kompleksus kā "Korona" un "Zelta atslēgas", biznesa centru "Europe-Building". Turklāt, dzīvojamais komplekss "Zelta atslēgas — 2" kļuva par otro projektu Maskavā, kuru realizēja Polonska komanda, piedāvājot ērtas dzīvošanas konceptu "pilsēta pilsētā", līdztekus izmantojot gan augstas dzīvojamās ēkas, gan vasaras māju ciematu ar nosaukumu "I". Tālāk, uzņēmums uzsāka biznesa centru "Pollars" un "Europe Building" izveidi. 2002. — 2007. gadam uzņēmums uzsāka tādu dzīvojamo kompleksu būvniecību, kā "Дом на Таганке", "Kutuzova rivjēra", "Mirax-park" kā arī daudzfunkcionālā kompleksa "Federācija" būvniecību, kas atrodas Maskavas starptautiskajā biznesa centrā Moscow-City un kuru Starptrautiskā asociācija FIABCI ir atzinusi par Labāko ēku pasaulē.

Finanšu krīzes laikā, kas sākās 2008. gadā, uzņēmuma uzsākto projektu būvniecība tika apturēta.

2011. gada februārī Krievijas Sberbank pieņēma lēmumu piešķirt Mirax Group aizdevumu 373 milj. USD apmērā uz 6 gadiem. 2011. gada 3. martā preses konferencē Polonskis paziņoja "Mirax group" direktoru padomes lēmumu par zīmola "Mirax" likvidāciju, apsolot, ka visas Grupas saistības par objektu celtniecību un parādu atmaksu tiks izpildītas. 2011. gada maijā tika atsākti darbi nepabeigtajos objektos.

2012. gada 6 jūlijā Polonskis, uz akcionāru vienošanās pamata, izpirka uzņēmuma "Potok" mazākumakcionāru daļas un kļuva par 100% uzņēmuma kapitāldaļu turētāju.

Sabiedriskās aktivitātes 
Polonskis dažādos laikos ir bijis un šobrīd ir vairāku Valsts struktūru loceklis: Mēra un Maskavas vadības bisnesa padome (2001. — 2005. g.), darba devēju organizācija "Деловая Россия" (2001. — 2010. g.). 2003. gadā ievēlēts Krievijas biznesa un uzņēmējdarbības akadēmijas (RABIP) viceprezidenta amatā.
2004. gadā tika ievēlēts par viceprezidentu sabiedriskajā apvienībā profesionāliem vadītājiem "Starptautiskais labāko jaunā laikmeta vadītāju klubs". 2005. gadā bija viens no Krievijas Būvnieku asociācijas dibinātājiem un šobrīd ieņem priekšsēdētāja pirmā vietnieka amatu.

Mirax Group 
Mirax Group () — ieguldījumu un nekustamo īpašumu attīstītāja kompānija, kuras galvenā mītne atradās Maskavā. Tā bija starp pieciem lielākajiem nekustamo īpašumu uzņēmumiem Krievijā. Galvenie Mirax Grupas darbības virzieni: nekustamo īpašumu attīstība (dzīvojamie un komercīpašumi), nekustamo īpašumu apsaimniekošana un tirdzniecība Maskavā un ārzemēs. 2011. gadā direktoru padome, kuru vadīja Sergejs Polonskis, pieņēma lēmumu, ka zīmos "Mirax" beigs pastāvēt, kā rezultātā visas uzņēmuma struktūtas pārgāja uzņēmuma "Nazvanie.net", kam vēlāk tika mainīts nosaukums uz "Potok∞" (, ), pārvaldībā.

Apbalvojumi 
• Goda zīme "Cienījams Krievijas celtnieks".
• Prēmija "Celtniecības Olimps 2002" nominācijā "Noslēgta cikla būvniecības apvienības vadītājs". 
• Personīgā zelta medaļa, diploms un personīgā goda zīme no Francijas Nacionālās rūpniecības veicināšana asociācijas ().

Izglītības iniciatīvas 
• 2002. gadā tika ievēlēts par Starptautiskās jauniešu organizācijas () senatoru un prezidentu.
• 2008. gada martā atteicās aizstāvēt savu doktora disertāciju Augstākās atestācijas komisijas priekšā un organizēja publisku aizstāvēšanu savā blogā.
• Regulāri vadīja meistarkalses dažādu augstskolu studentiem (MVU, MGIMO, HSE, MFPA u. c.), kā arī, vadīja lekcijas Nazvanie.NET darbiniekiem. Galvenās tēmas meistarklasēs un lekcijās bija uzņēmējdarbība, personības attīstība, veiksmīga biznesa stratēģijas.
• Sākot ar 2009.-2010. mācību gadu bija Nekustamo īpašumu attīstības vadības katedras vadītājs, kura tika izveidota uz līguma pamata ar Maskavas Finanšu un rūpniecības akadēmiju, lai mērķtiecīgi apmācītu jaunos speciālistus būvniecības uzņēmumu vajadzībām.

Neordināras darbības un izteicieni

Polonskis un kosmoss 
2004. gadā Sergejs Polonskis gatavojās veikt lidojumu kosmosā uz Starptautisko kosmosa staciju un izgāja pilnu kosmonautu apmācības kursu, bet lidojums nenotika, jo uzņēmēja kandidatūra tika noraidīta medicīnisku apsvērumu dēļ. Speciālisti secināja, ka Polonska augums un svars "pārsniedz pieļaujamo normu, tādēļ var rasties sarežģījumi gan skafandra lietošanā, gan pie kosmosa kuģa piezemēšanās". Pēc neoficiālas informācijas, par atteikuma iemeslu kļuva RKK Eņergija vadītāja Jurija Semjonova nostāja un Roscosmos grūtības garantēt naudas atgriešanu gadījumā, ja tiek atcelts lidojumsuz Starptautisko kosmosa staciju.

Aizliegums izmantot faksu 
2008. gada vasarā Polonskis izdeva rīkojumu par aizliegumu izmantot faksa aparātus uzņēmumā, kas vēlāk tika papildināts ar demonstratīvu viena faksa aparāta iznīcināšanu. Pats iniciators to komentrēja šādi: "Nevēlos, lai manā uzņēmumā izmantotu novecojušas tehnoloģijas. Visi MIRAX faksa aparāti ir izmesti atkritumos. Un tas nav ietekmējis efektivitāti, gluži pretēji, ir palielinājis to."

Prognozētā krīze 
2008. gadā Polonskis bija pirmais no nekustamo īpašumu attīstītājiem, kurš atzina, ka pasaules finanšu krīze ir sasniegusi arī Krievijas nekustamo īpašumu tirgu. Pēc Antona Čerņigova vārdiem (raksta "Polonska demaršs" autors "Biznesa žurtnālā"), viņa konkurenti dedzīgi turpināja apgalvot, ka nekustamo īpašumu tirgu valstī nekas neapdraud. Bet jau pāris mēnešu vēlāk, viņiem nācās ņemt savus vārdus atpakaļ, steigā apturēt iesāktos projektus un lāpīt finansiālos caurumus."

"Apēdīšu savu kaklasaiti" 
2008. gada 10. oktobrī Polonskis paziņoja, ka apēdīs savu kaklasaiti, ja luksusa dzīvokļu cenas nepalielināsies vairāk nekā par 25% pēc pusotra gada. Polonskis kļūdījās pognozē par pusgadu un 2011. gada maijā patiešām apēda gabaliņu īstas kaklasaites Sergeja Minajeva šova "Minajev LIVE" laikā.

"Kam nav miljarda, var iet pakaļā!" 
Uzmanību! Šī lapa vai sadaļa satur rupjības.
2008. gada pavasarī, pusgadu pirms krīzes, Polonskis piesaistīja sabiedrības uzmanību, privātā pieņemšanā publiski pasakot: "Kam nav miljarda, var iet pakaļā!". Ir vairākas notikušā versijas. Viena no tām, ka šī frāze bija nobeigums kādai Polonska stāstītai anekdotei, kuru noklausījās kāds garāmgājējs. Daži tur bijušie cilvēki apgalvo, ka tādā veidā Polonskis jokojot pārcirtis Gordija mezglu, atbildot uz jautājumu, ko drīkst ielaist viņa privātajā ballītē Nicā, jo bija ieradušies trīs reizes vairāk uzņēmēju nekā plānots, kuri vēlējā tur nokļūt.

"Darbiniekiem jābūt ieinteresētiem" 
"Mūsu uzņēmumā neviens nevienu nepiespiež, varam vienīgi ieinteresēt" — tādā veidā Polonskis skaidro vadītājiem, kāpēc ir nepieciešams piedalīties treniņos un semināros.

Konflikts ar baņķieri Ļebedevu 
2011. gada 16. septembrī, raidījuma NTVšņiki () ieraksta laikā, gadījās sadursme starp Polonski un banķieri, laikraksta "Novaja Gazeta" () līdzīpašnieku Aleksandru Ļebedevu. Konflikts sākās pēc tam, kad Polonskis pateica, ka tur sēž lidotāji, norādot uz Ļebedevu, un vistu būri, norādot uz citu raidījuma dalībnieku, Sergeju Lisovski. Pēc tam piebilda, ka ir jau noguris un godīgi sakot vēlētos vienkārši sadot pa muti. "Pamēģini," — piedāvāja Ļebedeva kungs, pieceldamies no krēsla, — "vai esi galīgi prātu zaudējis, draudziņ?". "Vēlies paeksperimentēt?" — piedāvāja Sergejs Polonskis. Lai gan raidījuma vadītāji nomierināja viesus, īsi pēc tam, kad Polonskis izteicās: "Šis cilvēks pirms trim gadiem teica, ka "Federācijas" tornī...", t. i. netieši norādīja uz stāstu par plaisu "Federācijas" torņa pamatnē Moscow City, baņķieris tomēr pagriezās un iesita Polonskim. Polonskis savā mikrobloga vietnē publicēja bildes ar nobrāzumu uz rokas un mugurpusē saplēstajiem džinsiem, un pēc tam vērsās pie prezidenta Dmitrija Medvedeva, valdības priekšsēdētāja Vladimira Putina un Maskavas un visas Krievzemes patriarha Kirilla pēc padoma. 2011. gada 3. oktobrī pret Ļebedevu tika uzsākta krimināllieta par politiskā naida motivētu huligānismu. Atbilstošo lēmumu Krievijas Izmeklēšanas komiteja pieņēma pēc tam, kad Vladimirs Putins Tautas frontes Koordinācijas padomes sanāksmē, kas notika 2011. gada 21. septembrī, raksturoja incidentu kā "huligānismu".

2013. gada 2. jūlijā Maskavas Ostankino tiesa, par Polonska sišanu, piesprieda Ļebedevam 150 stundas piespiedu darbu.

Situācija ar dzīvojamo ēku kompleksu "Kutuzova jūdze" 
23. septembrī plkst. 10:55 Polonskis savā Dzīvajā Žurnālā () ierakstīja: "Bardaks kā deviņdesmitajos! Kamēr nodarbojos ar Ļebedevu, objektam "Kutuzova jūdze" uzbrukuši reideri. Izbraucu." Privātās apsardzes firmas "Vitjazi-R" () darbinieki, rīkojoties pēc Sociālās attīstības Federālā centra (); nekustamo īpašumu attīstītājs, kuru kontrolē Arkādijs un Boriss Rotenbergi pasūtījuma, pamatojoties uz viņu rokās esošu Maskavas valdības lēmumu, centās pārņemt kontroli pār būvlaukumu.

Būvniecība dzīvojamo ēku kompleksā "Kutuzova jūdze" () notiek uz līguma pamata, kas noslēgts 2002. gadā starp projekta ģenerāl investoru SAFC un Maskavas valdību. 2005. gadā šim projektam kā investors tika piesaistīts uzņēmums "Avanta" (), kas ietilpa Mirax group korporācijā. Pēc Polonska versijas, no šī uzņēmuma projektā tika investēti aptuveni 2,5 miljardi rubļu (pēc tiesas prāvas — 2,5 miljardi rubļu un 1,5 miljardi rubļu procentos par naudas līdzekļu izmantošanu). Bet tad, saistībā ar Mirax Group likvidāciju, 2010. gada janvārī līgums ar Maskavas valdību tika izbeigts, turklāt, būvniecības darbi reāli tika pārtraukti jau 2009. gada martā (pēc Polonska versijas, strīdu dēļ starp SAFC un Mirax Group). Neilgi pirms mēģinājuma pārņemt objektu, "Avanta" vienojās ar MSM-5 (krievu: МСМ-5) par būvdarbu pabeigšanu objektā. Bet paralēli tam, SAFC paziņoja par līdzīgiem nodomiem, nosaucot ieguldījumu apjomu — 180 mlj. USD. Kā arī, Polonskis caur tiesu no SAFC centās piedzīt objektā investētos līdzekļus par darbu pēc līguma. 2011. gada septembrī Maskavas valdība noslēdza līgumu ar SAFC.

Protestējot pret Maskavas varas iestāžu rīcību, Polonskis uzsāka bbadastreiku, vienlaikus turpinot uzturēties būvlaukumā visu diennakti.

Pēc nekustamo īpašumu investoru iniciatīvas, 2012. gada septembrī Maskavas Galvenā izmeklēšanas pārvalde () uzsāka krimināllietu par uzņēmuma Mirax Group "neidentificētajiem darbiniekiem". Vēlāk par apsūdzēto kļuva Sergejs Polonskis. Krievija izsludināja Polonski starptautiskajā meklēšanā.

Saskaņā ar izmeklēšanas versiju, 2007. — 2008. g. Mirax Group vadība uzsāka "provizorisko dzīvokļu pirkuma līgumu" slēgšanu jaunceļamajā dzīvojamo ēku kompleksā "Kutuzova jūdze". Kā vēlāk noskaidrojās, šīe līgumi nepārprotami neatbilda ne apstiprinātajai projekta dokumentācijai, ne likumdošanai, kas nosaka kopīgo būvniecību. Saskaņā ar izmeklēšanas datiem, Mirax Group savāca no nekustamo īpašumu investoriem "Kutuzova jūdzē" 5,7 miljardus rubļu, bet pašā būvniecībā Polonska uzņēmums ieguldīja tikai 2,5 miljardus.

Šobrīd SAFC paši pabeidz celtiecības darbus dzīvojamo ēku kompleksā "Kutuzova jūdze". Ekspluatācijā jau ir nodots korpuss 2ABV (), gandrīz ir pabeigts 13. un 14. korpuss, tuvākajā laikā tiks atsākti darbi 18. korpusā.

Arests Kambodžā 
2012. gada beigās Kambodžas policija arestēja Polonski un vēl divus krievus — Konstantīnu Baglaju un Aleksandru Karačinski. Viņi tika turēti aizdomās par to, ka pretlikumīgi atņēma brīvību Kambodžas jūrniekiem un kuģa, kas piederēja Polonskim, kapteinim, bet pēc tam izmeta tos pār bortu netālu no krasta. Baglajs un Karačinskis drīz tika atbrīvoti. 2013. gada 3. aprīlī, pēc trīs mēnešu uzturēšanās cietumā, Polonskis tika atbrīvots pret drošības naudu un parakstu par neizbraukšanu no valsts. Pēc mediju informācijas, dažas dienas vēlāk, Polonskis bēga no Kambodžas, sākumā uz Šveici, bet pēc tam uz Izraēlu, kur vērsās varasiestādēs ar lūgumu piešķirt viņam pilsonību, jo viņa tēvs ir ebrejs. Taču 2013. gada 12. septembrī uzņēmēja advokāte Diana Tatosova informēja, ka Polonskis tomēr ir saņēmis Kambodžas pasi.

Apsūdzēja krāpšanā 
2013. gada 14. jūnijā Krievijas Federācijas Izmeklēšanas komiteja aizmuguriski apsūdzēja Polinski 5,7 miljardu rubļu izkrāpšanā un zādzībā. Maskavas pilsētas Tveras rajona tiesa, pēc Krievijas Federācijas Izmeklēšanas komitejas pieprasījuma, pieņēma aizmugurisku lēmumu, ka Polonskim piemērojamais drošības līdzeklis ir apcietinājums.
 
2013. gada 13. augustā tika izsludināts starptautiskā meklēšanā.

2013. gada 5. novembrī Interpola mājaslapā sadaļā "Meklēšanā" parādījās Polonska fotogrāfija un personas dati. Turpat arī norādīts, ka Polonskis tiek apsūdzēts krāpšanā īpaši lielos apmēros.

11. novemrī Polonski aizturēja Kambodžas diesībsargājošās iestādes un ieslodzīja Prey Sar stigrā režīma cietumā, kas atrodas Pnompeņas nomalē.

2014. gada 13. javārī tika atbrīvots, jo tiesa nekonstatēja pamatu izdošanai uz Krieviju.

Personīga dzīve 
Polonskis dzīvo civillaulībā un viņa sievas vārds ir Olga Deripasko.

Ar iepriekšējo sievu, jogas speciālisti Jūliju Drinkinu, Polonskim ir trīs bērni — meitas Marusja un Aglaja, kā arī dēls Mirakss, kam Polonskis vārdu deva par godu savai kompānijai.

Atsauces

Ārējās saites 
 Sergeja Polonska blogs .
 Sergeja Polonska saite uz Twitter .
 Sergeja Polonska saite uz Facebook .

Krievijas uzņēmēji