Vilis Krūmiņš

Vilis Krūmiņš (1919-2000) bija latviešu padomju politiķis, LKP CK Otrais sekretārs. Nacionālkomunistu vajāšanu laikā 1960. gadā atcelts no amata. Dabas muzeja direktors (1961-1999). Atmodas kustības dalībnieks, Latviešu strēlnieku apvienības priekšsēdētājs.

Dzīvesgājums 
Dzimis 1919. gada 27. maijā Sēlpils pagastā sava vectēva Jāņa Krūmiņa dzimtas mājā. Mācījies Jēkabpils valsts reālģimnāzijā (1935-1940). Uzsāka studijas Latvijas Universitātes Matemātikas un dabaszinātņu fakultātes ģeoloģijas nodaļā. Pirms kara pabeidza arī tautskolotāju kursus pie Rīgas Skolotāju institūta, iegūdams tiesības strādāt par skolotāju. Otrā pasaules kara laikā cīnījās 201. latviešu strēlnieku divīzijā, tika četrreiz ievainots un kontuzēts.

Pēc kara beigām darbojās komjaunatnē, pēc tam kompartijā. 1956.-1960. gadā bija Latvijas Komunistiskās partijas Centrālkomitejas Otrais sekretārs. Līdztekus 1959. gadā pabeidza P. Stučkas Latvijas Valsts universitāti finanšu un kredīta specialitātē.
1960. gada februārī tika atcelts no amata, pēc tam bija LPSR izglītības ministrs un Ministru padomes priekšsēdētāja vietnieks kultūras jautājumos, bet no šā amata atbrīvots 1961. gada decembrī un 1962. gada 26. jūlijā norīkots darbā par Latvijas Dabas muzeja direktoru. Viņš vadīja muzeju līdz 1999. gadam. Dabas aizsardzība Vilim Krūmiņam ir bijusi tuva tēma vēl pirms stāšanās Dabas muzeja direktora amatā. Viņš bija viens no LPSR Dabas aizsardzības likuma pieņemšanas ierosinātājiem, aktīvi darbojās Dabas un pieminekļu aizsardzības biedrībā un atbalstīja „Dabas un vēstures kalendāra” izdošanu. Viņa vadībā muzeju paplašināja un izveidoja par Vissavienības Dabas muzeju metodisko centru dabas aizsardzības jautājumos un taksidermijā.

1988. gada septembrī V. Krūmiņš bija Latvijas Tautas frontes dibināšanas kongresa organizācijas komitejas loceklis, pēc tam LTF Domes loceklis.

Vilis Krūmiņš bija Latviešu strēlnieku apvienības dibināšanas iniciators un tās priekšsēdētājs. PSRS tautas deputātu vēlēšanās 1989. gada 26. martā kandidēja 305. Jēkabpils vēlēšanu apgabalā, un 1990. gada LPSR Augstākās padomes vēlēšanās kandidēja Rīgas vēlēšanu apgabalā no LTF saraksta, bet netika ievēlēts.

Miris 2000. gada 26. augustā Rīgā, apbedīts Meža kapos.

Bibliogrāfija 
 Inga Helmane. Laika pakāpienus skaitot (intervija ar Vili Krūmiņu). Laikraksts «Padomju Jaunatne» Nr. 205.-211., 1988. gada 17.oktobrī - 4. novembrī
 Vilim Krūmiņam - 101. Daba un Muzejs, Nr. 11, 2020.

Apbalvojumi 
 Ļeņina ordenis (1948)
 Tēvijas Kara ordenis, 1. pakāpe (1945, 1985)
 Tēvijas Kara ordenis, 2. pakāpe (1944)
 Sarkanās Zvaigznes ordenis (1944)
 Darba Sarkanā Karoga ordenis (1958)
 Latvijas Republikas Ministru kabineta Atzinības raksts par mūža ieguldījumu izglītības darbā, 30 gadus vadot Latvijas Dabas muzeju (1999).

Piezīmes un atsauces

Ārējās saites 
 "Kā nīdēja nacionālkomunistus" — raksts par nacionālkomunistu kustību (Daina Bleiere, laikraksts "Latvijas Avīze", 2004.08.07.)

1919. gadā dzimušie
2000. gadā mirušie
LKP biedri
Latvijas PSR ministri
Ar Ļeņina ordeni apbalvotie
Ar Tēvijas Kara ordeni apbalvotie
Ar Sarkanās Zvaigznes ordeni apbalvotie
Ar Darba Sarkanā Karoga ordeni apbalvotie latvieši
Rīgas Meža kapos apbedītie
Ar Darba Sarkanā Karoga ordeni apbalvotie
Latvijas nacionālkomunisti