Valdis Dombrovskis

Valdis Dombrovskis (dzimis  Rīgā) ir latviešu fiziķis, ekonomists un politiķis. Eiropas Komisijas izpildviceprezidents un Eiropas Savienības komisārs Urzulas fon der Leienas komisijā. Bijis Latvijas Republikas Saeimas deputāts, finanšu ministrs (2002—2004), Eiropas Parlamenta deputāts, Latvijas Republikas Ministru prezidents (2009—2014). Bija Eiropas Komisijas viceprezidents un komisārs Žana Kloda Junkera vadītajā iepriekšējā Eiropas Komisijā. Pārstāv partiju "Vienotība" (iepriekš "Jaunais laiks").

Dzīvesgājums 
Dzimis 1971. gadā Rīgā, 1989. gadā absolvēja Rīgas 58. vidusskolu. Studēja Latvijas Universitātes Fizikas un matemātikas fakultātē (1989—1993), iegūstot fizikas bakalaura grādu. Līdztekus studēja Rīgas Tehniskajā universitātē, 1995. gadā ieguva inženierzinātņu bakalaura grādu ekonomikā. Turpinot studijas Latvijas Universitātē maģistratūrā, sava darba eksperimentālo daļu izstrādāja Maincas Universitātes Fizikas fakultātē (1995—1996). No 1997. līdz 1998. gadam studēja doktorantūrā Mērilendas Universitātes Elektrotehnikas fakultātē.

No 1993. līdz 1997. gadam V. Dombrovskis strādāja par zinātnisko līdzstrādnieku un laborantu Latvijas Universitātes Cietvielu fizikas institūtā un Pusvadītāju fizikas katedrā, Maincas Universitātes Fizikas institūtā, kā arī Mērilendas Universitātes Elektrotehnikas fakultātē.
Pēc atgriešanās dzimtenē 1998. gadā V. Dombrovskis sāka strādāt Latvijas Bankas Monetārās politikas pārvaldē kā makroekonomikas analīzes speciālists. 1999. gadā kļuva par Latvijas Bankas Monetārās politikas pārvaldes vecāko ekonomistu, 2000. gadā — par Monetārās politikas pārvaldes galveno ekonomistu.

2018. gadā V. Dombrovskis ziedoja Latvijas Universitātes fondā 1500 eiro, piešķirot 3 vienreizējas Valda Dombrovska Izcilības stipendijas Latvijas Universitātes eksakto zinātņu bakalaura studentiem.

Politiskā darbība 
2002. gadā V. Dombrovskis iesaistījās politikā un bija viens no partijas "Jaunais laiks" dibinātājiem (tās izveidotājs un vadītājs Einars Repše līdz 2001. gadam bija Latvijas Bankas prezidents, līdz ar to V. Dombrovska priekšnieks), kļuva par partijas valdes locekli un tā paša gada rudenī tika ievēlēts 8. Saeimā.

2002. gada novembrī Saeima viņu apstiprināja par finanšu ministru E. Repšes valdībā. 2004. gada martā līdz ar valdības demisiju viņš zaudēja finanšu ministra amatu un atgriezās Saeimā. 2004. gada jūnijā V. Dombrovski ievēlēja par Eiropas Parlamenta deputātu, šo amatu viņš ieņēma līdz kļūšanai par Ministru prezidentu 2009. gadā. No 2004. gada decembra līdz 2006. gada aprīlim V. Dombrovskis bija arī ekonomikas ministra padomnieks. 2007. gada decembrī V. Dombrovskis bija partijas "Jaunais laiks" Ministru prezidenta amata kandidāts, tomēr šajā amatā ievēlēja Ivaru Godmani.

Ministru prezidenta amatā 
, sešas dienas pēc I. Godmaņa atkāpšanās, Valsts prezidents Valdis Zatlers izvirzīja V. Dombrovski Ministru prezidenta amatam. 12. martā 9. Saeima apstiprināja V. Dombrovski šajā amatā. Valdības pirmajos darbības mēnešos Ministru prezidents pats ieņēma arī Bērnu, ģimenes un sabiedrības integrācijas lietu ministra amatu līdz tā likvidācijai.

2010. gada martā Tautas partija izstājās no koalīcijas un atsauca savus ministrus no valdības, līdz ar to V. Dombrovskis kļuva par mazākuma valdības vadītāju. Tomēr valdība krīzes apstākļos darbojās salīdzinoši veiksmīgi un vasaras beigās Latvijas ekonomika sāka uzrādīt atjaunošanās pazīmes. Šajā situācijā V. Dombrovskis tika izvirzīts kā partiju apvienības "Vienotība" līderis un Ministru prezidenta amata kandidāts 10. Saeimas vēlēšanās, kas notika 2. oktobrī. Saraksts guva uzvaru vēlēšanās, iegūstot 33 vietas parlamentā, bet Ministru prezidents V. Dombrovskis bija vēlētāju visvairāk atbalstītais kandidāts, Vidzemes vēlēšanu apgabalā savācot 77 168 plusiņus vēlēšanu biļetenos. Uzreiz pēc vēlēšanām V. Dombrovskis sāka sarunas par jaunas valdības izveidi un 10. Saeimas pirmajā darba dienā  Valsts prezidents V. Zatlers uzaicināja viņu sastādīt jaunu Ministru kabinetu. Saeimas ārkārtas sēdē  jaunā valdība tika apstiprināta ar 63 balsīm par. Valdībā V. Dombrovskis ieņēma ne vien Ministru prezidenta, bet arī reģionālās attīstības un pašvaldību lietu ministra krēslu, līdz brīdim, kad, saskaņā ar valdības deklarāciju, šis ministra amats tiks apvienota ar vides ministra amatu kopējā ministrijā.

2011. gadā 11. Saeimas ārkārtas vēlēšanās bija partijas "Vienotība" Ministru prezidenta amata pretendents un vēlētāju visatbalstītākais kandidāts "Vienotības" sarakstā, tika ievēlēts 11. Saeimā no Vidzemes vēlēšanu apgabala. Pēc ilgām un sarežģītām sarunām par koalīcijas veidošanu, Valsts prezidents Andris Bērziņš V. Dombrovski uzaicināja veidot valdību. Viņš kļuva par pirmo, kurš vadījis trīs valdības pēc kārtas. 2013. gada augustā Dombrovskis kļuva par Ministru prezidenta amatā visilgāk nostrādājušo personu kopš neatkarības atjaunošanas.

 V. Dombrovskis paziņoja par atkāpšanos no Ministru prezidenta amata, "uzņemoties politisko atbildību par Zolitūdes traģēdiju".  viņu amatā nomainīja Laimdota Straujuma.

Eiropas Savienības komisāra amatā 
2014. gada Eiropas Parlamenta vēlēšanās ievēlēts Eiropas Parlamentā. 2014. gada septembrī tika izvirzīts kā kandidāts uz Eiropas Komisijas viceprezidenta amatu ar atbildību par eiro un sociālo dialogu Žana Kloda Junkera komisijā un apstiprināts šajā amatā. V. Dombrovska vietu Eiropas Parlamentā ieņēma Inese Vaidere. Pēc referenduma par Apvienotās Karalistes dalību Eiropas Savienībā rezultātu paziņošanas 2016. gada 25. jūnijā ES Finanšu stabilitātes, finanšu pakalpojumu un kapitāla tirgus savienības komisārs lords Džonatans Hills paziņoja par savu atkāpšanos no amata, un V. Dombrovskis pārņēma Dž. Hilla amata pienākumus.

2019. gada Eiropas Parlamenta vēlēšanās V. Dombrovskis, pārstāvot apvienības "Jaunā Vienotība" sarakstu, atkal tika ievēlēts Eiropas Parlamentā. Pēc ievēlēšanas viņš ieņēma Eiropas Komisijas izpildviceprezidenta amatu un Eiropas komisāra finanšu pakalpojumu jautājumos amatu Urzulas fon der Leienas komisijā. V. Dombrovska vietu Eiropas Parlamentā ieņēma Inese Vaidere. Pēc par tirdzniecību atbildīgā Īrijas komisāra Fila Hogana atkāpšanās no amata 2020. gada augustā V. Dombrovskis pārņēma arī viņa pienākumus Eiropas Komisijā. Septembra sākumā U. fon der Leiena paziņoja, ka virza V. Dombrovski kā pastāvīgu komisāru šajā ietekmīgajā amatā.

Apbalvojumi un pagodinājumi 
2005. gadā par ieguldījumu Latvijas interešu aizstāvībā Eiropas Savienībā un finansiāli sabalansētas Eiropas veidošanā atzīts par Eiropas Gada cilvēku Latvijā. Otro reizi Eiropas Gada cilvēka Latvijā balvu saņēmis 2013. gada 17. decembrī kā politiķis, ar kuru var lepoties gan Latvijas, gan Eiropas līmenī un kuram piemīt augsta atbildības sajūta un morālā stāja krīzes situācijās.

2011. gada 4. decembrī saņēmis vācu ekonomista Frīdriha Augusta fon Hajeka fonda (Friedrich August von Hayek Stiftung) starptautisko balvu par nozīmīgu ieguldījumu Latvijas finanšu un ekonomiskās stabilitātes atjaunošanā.

2012. gada maijā apbalvots ar Igaunijas I šķiras Māras Zemes krusta ordeni. 2012. gada 24. jūlijā saņēmis Amerikas Studiju Fonda iedibināto Vašeka un Marijas Polāku vieslektora balvu par valdības vadītāja amatā paveikto finanšu krīzes pārvarēšanai. Šī balva dibināta 1995. gadā, lai godinātu Centrālās un Austrumeiropas līderus par viņu ieguldījumu demokrātijas un ekonomisko reformu īstenošanā reģionā. 2000. gadā šo balvu saņēma bijusī Latvijas prezidente Vaira Vīķe-Freiberga. Balvu iepriekš saņēmuši arī Čehijas prezidents Vaclavs Klauss, Polijas prezidents Lehs Valensa, Igaunijas premjers Marts Lārs, Lietuvas prezidents Valds Adamkus, Igaunijas premjers Andrus Ansips, Polijas premjers Donalds Tusks un citi.

2013. gada septembrī apbalvots ar Somijas I šķiras Baltās rozes ordeni. Tā paša gada 8. novembrī saņēmis Baltijas Asamblejas medaļu par izcilu ieguldījumu Baltijas vienotības stiprināšanā un Baltijas valstu sadarbības veicināšanā.

2014. gada novembrī saņēma II šķiras Triju Zvaigžņu ordeni. 2019. gada februārī saņēmis Ukrainas II šķiras Jaroslava Gudrā ordeni.

Publikācijas 
 Latvijas tautsaimniecības vēsture. (līdzautors, 2017)
 Atgriešanās un izaugsme Eiropā: Divdesmit pieci gadi Latvijas ārpolitikā Latvijas prezidentu, premjeru, ministru un diplomātu esejās. (līdzautors, 2016)
 Anders Aslund, Valdis Dombrovskis. How Latvia came through the financial crisis. Washington: Peterson Institute for International Economics, 2011 (latviskais tulkojums: Anderss Oslunds, Valdis Dombrovskis. Kā Latvija pārvarēja finanšu krīzi. Rīga: Ekonomistu Apvienība-2010, 2012)
 V. Dombrovskis. State Revenue Service on its way to service institution. International conference The role of tax administration and customs in national economy, Riga 2003
 P. Kunz, V. Dombrovskis, G. Huber. Aufgelöste J2 Spektren mit Breitbandigen Lasern. Verhandlungen der Deutsche Physikalische Gesellschaft. Mainz, 1997

Atsauces

Ārējās saites 

 Oficiālā mājaslapa un blogi
 
 V. Dombrovska biogrāfija virtuālajā enciklopēdijā "Latvijas ļaudis"
 Valdis Dombrovskis 2014. gada Eiropas Parlamenta vēlēšanu mājaslapā

1971. gadā dzimušie
Rīgā dzimušie
"Jaunā laika" politiķi
"Vienotības" politiķi
Latvijas Ministru prezidenti
Latvijas finanšu ministri
Latvijas bērnu, ģimenes un sabiedrības integrācijas lietu ministri
Latvijas reģionālās attīstības un pašvaldību lietu ministri
ES komisāri no Latvijas
8. Saeimas deputāti
10. Saeimas deputāti
11. Saeimas deputāti
Eiropas Parlamenta deputāti no Latvijas
Latvijas ekonomisti
Latvijas fiziķi
Rīgas Tehniskās universitātes absolventi
Latvijas Universitātes absolventi
Latvijas Universitātes darbinieki
Triju Zvaigžņu ordeņa lielvirsnieki
Eiropas Gada cilvēki Latvijā
Ar Kņaza Jaroslava Gudrā ordeni apbalvotie