Daugavpils

Daugavpils () ir valstspilsēta Latvijā. Tās kopējā platība ir 72,48 km2 un iedzīvotāju skaits  bija . Tā ir Latvijas otra lielākā pilsēta pēc iedzīvotāju skaita pēc Rīgas. Daugavpils atrodas valsts dienvidaustrumos pie Daugavas. Pilsēta ir izvietota Austrumlatvijas zemienes dienvidaustrumu malā. Pilsētas lielākā daļa atrodas senās Daugavas gultnē, kas tās teritorijā ir šaura. Pilsēta izvietojusies Daugavas abos krastos gan Latgalē, gan Sēlijā. Upes garums pilsētas teritorijā ir aptuveni 16 km. Daugavpils ir Latgales plānošanas reģiona lielākā pilsēta, rūpniecības, izglītības centrs, kā arī nozīmīgs kultūras, sporta un atpūtas centrs. Pilsēta ir arī nozīmīgs sociāli ekonomiskās attīstības centrs Baltijā.

Vēstures avotos tā pirmo reizi minēta 1275. gadā, savukārt pilsētas tiesības tai tika piešķirtas 1582. gadā. Pilsētai tās pastāvēšanas laikā bijuši vairāki nosaukumi: Dinaburga (līdz 1893), īslaicīgi Borisogļebska (; 1656—1667) un Dvinska (1893—1920). 1956. gadā Daugavpilij pievienoja Grīvas pilsētu Daugavas kreisajā krastā.

Pašreizējais Daugavpils pilsētas domes priekšsēdētājs ir Andrejs Elksniņš. Daugavpils domē ir 15 deputāti, kas pašvaldību vēlēšanās tiek ievēlēti uz četriem gadiem. Pilsētā darbojas Daugavpils Universitāte, vairāku Rīgas augstskolu filiāles, 7 arodskolas un 16 vispārizglītojošās skolas. Daugavpilī atrodas Krievijas Federācijas un Baltkrievijas Republikas ģenerālkonsulāti.

Pilsētas administratīvā teritorija ir sadalīta vairākos mikrorajonos. Daugavas labajā krastā atrodas 20 mikrorajoni (tai skaitā pilsētas vēsturiskais centrs un Daugavpils cietoksnis). Daugavpils pilsētas teritorija pilnībā robežojas ar Augšdaugavas novadu. Daugavpils dzelzceļa stacija atrodas 218 km attālumā no Rīgas, savukārt attālums līdz Rīgai pa  ir 232 km. Attālums līdz Lietuvas robežai ir 25 km, līdz Baltkrievijas robežai 35 km, bet līdz Krievijas robežai 120 km.

Vēsture 

Daugavpilij tās vēsturē bijuši dažādi nosaukumi: Dinaburga (1275—1893), Borisogļebska (1656—1667) un Dvinska (1893—1920).
Senākā Daugavpils atradās tagadējā Naujenes pilskalnā, kas kontrolēja tirdzniecības ceļus pa Daugavu un pakļāvās Jersikas ķēniņam Visvaldim. Pilskalnā 1275. gadā uzcelta Livonijas ordeņa Dinaburgas pils. 1558. gadā ar nolūku aizņemties naudu karam ar Krieviju Livonijas ordenis ieķīlāja pili Polijas karalim un Lietuvas dižkungam Sigismundam II Augustam un 1566. gadā Dinaburga pēc Polijas—Lietuvas ūnijas noteikumiem kļuva par Pārdaugavas hercogistes apriņķa centru.

Livonijas kara laikā Krievijas cars Ivans IV iekaroja un 1577. gadā pilnībā sagrāva seno Dinaburgas pili un lika uzcelt jaunu cietoksni tagadējās Daugavpils vietā. Pēc Jamzapoļskas miera līguma nosacījumiem 1582. gadā Krievija atteicās no Dinaburgas, tajā pašā gadā pie cietokšņa izveidotā pilsēta ieguva Magdeburgas tiesības. 1656.—1667. gadā Otrā Ziemeļu kara laikā Krievijas cars Aleksejs Mihailovičs ieņēma pilsētu un lika pārdēvēt to par Borisogļebsku. Pēc Andrusovas pamiera noslēgšanas Dinaburgu atguva Polijas-Lietuvas kopvalsts un 1677. gadā tā kļuva par Inflantijas vaivadijas administratīvo centru, Inflantijas seimiku sanākšanas vietu un Latgales-Piltenes bīskapu rezidenci. 1772. gadā Latgali pēc pirmās Polijas dalīšanas pievienoja Krievijas Pleskavas guberņai, bet 1796. gadā pievienoja Baltkrievijas guberņai. 1802. gadā Dinaburga kļuva par Vitebskas guberņas apriņķa pilsētu. Sakarā ar Napoleona uzbrukuma draudiem 1810.—1833. gadā tika uzcelts jauns Daugavpils cietoksnis.

1836. gadā caur Dinaburgu izbūvēja Pēterburgas-Varšavas šoseju, 1860. gadā Pēterburgas—Varšavas dzelzceļa līniju. Baltijas pārkrievošanas periodā 1893. gadā Krievijas ķeizars Aleksandrs III Romanovs pavēlēja Dinaburgu pārdēvēt par Dvinsku.

Latgales atbrīvošanas operācijas laikā, pēc Daugavpils kaujām 1920. gadā pilsētu atbrīvoja no lieliniekiem un tā ieguva Daugavpils vārdu.

Latvijas okupācijas laikā 1940. gada 17. jūnijā pilsētu no Grīvas puses ieņēma Padomju Savienības karaspēks, bet 1941. gada jūnijā pilsētu ieņēma nacistiskās Vācijas karaspēks. 1944. gada 27. augustā Daugavpili atkal ieņēma Sarkanā armija un līdz 1944. gada oktobrim tajā atradās dažas Latvijas PSR pārvaldes iestādes. Kauju laikā tika iznīcināti 52% pilsētas ēku.

1956. gadā Daugavpilij pievienoja līdz tam patstāvīgo Grīvas pilsētu. 1989. gadā atklāja Daugavas abus krastus savienojošo Vienības tiltu.

Ģeogrāfija 
Cauri pilsētai tek Daugava un tās mazās pietekas Laucesa, Meļņička un Šūņupe. Ir apmēram 10 ezeru, no kuriem lielākie — Šūņu ezers Daugavpils ziemeļos un Stropu ezers ziemeļaustrumos.

Pilsētas daļas 
Daugavpils pilsētas teritorija nosacīti iedalīta 25 mikrorajonos, no kuriem 20 atrodas Daugavas labajā krastā, bet pieci — kreisajā. Kalkūnu mikrorajons ir eksklāvs Augšdaugavas novada teritorijā.

Klimats

Iedzīvotāji

Iedzīvotāju skaita dinamika 
Pēc Pilsonības un migrācijas lietu pārvaldes ziņām 2020. gada sākumā Daugavpilī bija 91 407 iedzīvotāji.

Etniskais sastāvs 

Pilsēta vēsturiski izcēlusies ar daudzveidīgu nacionālo sastāvu. 1935. gada tautas skaitīšanas dati liecina, ka latviešu īpatsvars bija 34%, ebreju — 25%, poļu — 18%, krievu — 18%, baltkrievu — 3%, bet 2% iedzīvotāju bija citu tautību pārstāvji.

Mūsdienās lielākā grupa Daugavpilī ir krievi (48%), bet latvieši ir 21% un poļi — 13% no pilsētas iedzīvotājiem.

Ievērojami cilvēki 
Daugavpilī vai Daugavpils apkārtnē dzimuši:

 Andris Ambainis (1975), matemātiķis;
 Gunārs Bērziņš (1927—1999), karikatūrists;
 Pēteris Bolšaitis (1937—2021), latviešu ķīmiķis, sabiedriskais darbinieks, tulkotājs un mecenāts;
 Aleksandrs Cauņa (1988), futbolists;
 Gundars Celitāns (1985), volejbolists;
 Boriss Cilevičs (1956), fiziķis, matemātiķis un politiķis;
 Ilmārs Dzenis (1931), trimdas latviešu dziedātājs;
 Movša Feigins (1908—1950), šahists;
 Gžegožs Fitelbergs (1879—1953), diriģents, komponists un vijolnieks;
 Romualds Gibovskis (1962), skulptors, gleznotājs;
 Henrihs Graftio (1869—1949), inženieris-enerģētiķis, akadēmiķis;
 Ēriks Grigjans (1964), futbolists;
 Anastasija Grigorjeva (1990), cīkstone;
 Aleksandrs Isakovs (1973), futbolists;
 Aleksandrs Janeks (1891—1970), ķīmiķis, filozofs
 Māris Jass (1985), hokejists;
 Kanstancins Jezavitavs (1893—1946), sabiedriskais un politiskais darbinieks;
 Dmitrijs Jurkevičs (1987), vieglatlēts;
 Meletijs Kaļistratovs (1896—1941), sabiedrisks un politisks darbinieks;
 Nikolajs Katiševs (1900—1978), armijas un latviešu leģiona virsnieks;
 Igors Kazanovs (1963), vieglatlēts;
 Johans Klapje de Kolongs (1838—1901), inženieris un izgudrotājs;
 Aleksandrs Kovaļevskis (1840—1901), embriologs;
 Anatolijs Kreipāns (1960), žurnālists;
 Ābrams Īzaks Kūks (1865—1935), pirmais Britu Palestīnas galvenais rabīns;
 Vilhelms Lapelis (1961), bīskaps;
 Jānis Lucāns (1937), Latvijas Augstākās Padomes un 5. Saeimas deputāts;
 Ivans Lukjanovs (1987), futbolists;
 Oļegs Maļuhins (1969), sportists;
 Solomons Mihoelss (1890—1948), aktieris, režisors un politisks darbinieks;
 Jevgeņijs Millers (1867—1939), armijas ģenerālis;
 Pauls Mincs (1868—1941), jurists un politiķis;
 Vladimirs Mincs (1872—1945), ķirurgs un sabiedriskais darbinieks;
 Miroslavs Mitrofanovs (1966), politiķis un žurnālists;
 Jurģis Pučinskis (1973), futbolists;
 Vladislavs Raginis, Polijas armijas virsnieks, kritis Polijas kampaņas laikā;
 Marks Rotko (1903—1971), gleznotājs;
 Alfrēds Rubiks (1935), politiķis;
 Artjoms Rudņevs (1988), futbolists;
 Māris Smirnovs (1976), futbolists;
 Oskars Stroks, (1893—1975), komponists;
 Venta Vecumniece (1927—2017), aktrise un režisore;
 Valdis Zeps (1932—1996), valodnieks, profesors un rakstnieks.

Saimniecība 
Lielākie Daugavpilī reģistrētie uzņēmumi pēc apgrozījuma 2020. gadā bija Daugavpils lokomotīvju remonta rūpnīca, Latvijas Maiznieks, reģionālā slimnīca, Axon Cable elektrovadu un kabeļu rūpnīca, sintētisko šķiedru ražotne Nexis Fibers, daudznozaru uzņēmums Lagron, mašīnbūves un elektronikas uzņēmums "Zieglera mašīnbūve".

Transports 

Sabiedriskā transporta pakalpojumus veic pašvaldības uzņēmums A/S "Daugavpils satiksme", pilsētā ir daudzi autobusu, tramvaju un minibusu maršruti.
Tramvaju satiksmi Daugavpilī atklāja .

Sports 
Daugavpilī ir bāzēts Latvijas futbola Virslīgas klubs BFC Daugavpils, kas mājas spēles aizvada "Celtnieka" stadionā. Iepriekš Daugavpilī bija bāzēts arī klubs Dinaburg, kas vairākkārt izcīnījis vietu labāko četriniekā, bet FC Daugava 2012. gadā kļuva par Latvijas čempioniem.

Tāpat Daugavpilī ir bāzēta Polijas pirmās spīdveja līgas (otra valsts spēcīgākā spīdveja līga pēc Polijas Ekstralīgas) klubs "Lokomotīve". Daugavpilī notikuši vairāki Speedway Grand Prix posmi. Par pirmās Latvijas Grand Prix izcīņas uzvarētāju 2006. gadā kļuva leģendārais amerikānis Gregs Henkoks. 2014. gada Latvijas Grand Prix izcīņā Latviju pārstāvošais Ķasts Puodžuks izcīnīja 5. vietu, kas ir labākais Latvijas sportistu sasniegums Speedway Grand Prix.

Daugavpilī bāzēta Latvijas čempionātā hokejā komanda HK Dinaburga. No 2005. līdz 2012. gadam pilsētā bāzēta bija DHK Latgale, kas savas pastāvēšanas laikā piecas reizes sasniedza Latvijas čempionāta pusfinālu.

Apskates objekti 
 Daugavpils cietoksnis
 Marka Rotko muzejs
 Daugavpils Mārtiņa Lutera evaņģēliski luteriskā baznīca
 Daugavpils Jaunavas Marijas Bezvainīgās Ieņemšanas Romas katoļu baznīca
 Daugavpils Svētā Nikolaja vecticībnieku baznīca
 Valsts aizsargājamie kultūras pieminekļi Daugavpilī
 Daugavpils Olimpiskais centrs

Attēlu galerija

Atsauces

Ārējās saites 

 Daugavpils pilsētas pašvaldības vietne
 Dinaburgas cietokšņa Dokumentācijas centrs
 Dinaburgas cietoksnis
 Daugavpils uzņēmumu katalogs
 Sergeja Prokudina-Gorskia Daugavpils (Dvinskas) krāsainās fotogrāfijas 
 Vienības Laukums Daugavpilī Straume (WebCam), balticlivecam.com

Latgale
Sēlija