Livingstona sala

Livingstona sala (, ) ir sala Dienvidšetlendas salu arhipelāgā Antarktikā, otra lielākā arhipelāga sala. Izvietojusies arhipelāga vidusdaļā. Ap  platais Makfārleina šaurums ziemeļaustrumos to atdala no Griničas salas, bet Mortona šaurums rietumos — no Snovas salas. Lielāko daļu salas teritorijas klāj ledājs, kurā paceļas vairākas klinšainas smailes. Salas dienvidaustrumos ir Tangras kalnu masīvs, kurā izvietojusies salas augstākā smaile Frīzlends (1650 m). Krasti roboti, daudz līču un pussalu. Lielākie līči ir Mūnbejs salas austrumos, Hīro līcis — ziemeļos un Volkera līcis un Sautbejs — dienvidos. Piekrastē daudz nelielu saliņu, lielākās no kurām ir Hāfmūna, Desoleišena un Ragida. Salas rietumos plaša no ledus brīva Baiersa pussala.

Vēsture 
Salu 1819. gada 19. februārī atklāja britu kapteinis Viljams Smits ar kuģi Williams, kurš ceļā no Buenosairesas uz Valparaiso apkuģoja Hornas ragu un ceļavēja meklējumos novirzījās pārāk tālu uz dienvidiem, kur 62° dienvidu platumā un 60° rietumu garumā ieraudzīja līdz tam nezināmu zemi (Livingstona salas ziemeļaustrumu galu — tagadējo Viljama ragu), bet krastā tur neizkāpa. Tā bija pirmā cilvēku atklātā cietzeme Antarktikā. Salu aptuveni nokartēja Smits tā paša gada oktobrī, Edvards Brensfīlds 1820. gada janvārī un Krievijas Antarktiskā ekspedīcija Fabiāna fon Belinshauzena vadībā 1821. gada janvārī. Sākotnēji saukta par Frīzlendu (Frieseland, Freesland, Freeseland — ‘sala zeme’) vai Smoļenskas salu (остров Смоленск), bet vēlāk pārdēvēta tagadējā vārdā, domājams, par godu britu kapteinim Endrū Livingstonam (Andrew Livingston) no Glāzgovas, kurš devis ievērojamu ieguldījumu kuģošanas norādījumu sagatavošanā Atlantijas okeāna dienviddaļai. 19. gadsimta sākumā Livingstona salu un tās apkārtni intensīvi ekspluatēja britu un amerikāņu roņu mednieki, kas devuši nosaukumus lielākajai daļai piekrastes objektu.

Pētniecība

Atsauces

Ārējās saites 
 Ivanov, L. General Geography and History of Livingston Island. In: Bulgarian Antarctic Research: A Synthesis. Eds. C. Pimpirev and N. Chipev. Sofia: St. Kliment Ohridski University Press, 2015. pp. 17-28. 
 Ivanov, L.L. Livingston Island: Tangra Mountains, Komini Peak, west slope new rock route; Lyaskovets Peak, first ascent; Zograf Peak, first ascent; Vidin Heights, Melnik Peak, Melnik Ridge, first ascent. The American Alpine Journal, 2005. pp. 312-315.
 Gildea, D. Mountaineering in Antarctica: complete guide: Travel guide. Primento and Editions Nevicata, 2015. 

 
Dienvidšetlendas salas
Antarktīdas salas
Britu Antarktiskā teritorija
Argentīnas Antarktīda
Čīles Antarktiskā teritorija