Nīla

Nīla (, An Nīl; seno ēģiptiešu: Iteru vai Ḥ'pī, koptu: P(h)iaro) ir upe Āfrikas ziemeļaustrumos, to uzskata par garāko upi pasaulē. Savā  garajā tecējumā uz Vidusjūru  tā šķērso septiņu valstu teritoriju un ir šūpulis vienai no pirmajām senajām civilizācijām — Senajai Ēģiptei. Nosaukums «Nīla» cēlies no grieķu valodas vārda Neilos (Νειλος) — ‘upes ieleja’.

Ģeogrāfija 

Sākas Gikizi kalna pakājē kalnienē uz Ruandas un Burundi robežas kā Luvironzas upe, kas ir Ruvuvu pieteka, kas savukārt ietek Viktorijas ezera lielākajā pietekā Kagerā. Lejpus Viktorijas ezera, kas ilgu laiku tika uzskatīts par Nīlas sākumu, līdz pat satekai ar no Tanas ezera Etiopijā tekošo Zilo Nīlu, kas reizēm tiek uzskatīta par Nīlas otro izteku, upes nosaukums ir Baltā Nīla. Lejpus Atbaras ietekas pēdējos 3120 km Nīla tek pa pustuksnesi un tuksnesi, kur tai nav nevienas pietekas.

Nīla ir pietiekami plata upe kuģošanai, taču vēl nesen tas nebija iespējams daudzo krāču dēļ. Pēc Asuānas aizsprosta uzcelšanas krāces atrodas dziļi zem ūdens. 110 m augstais aizsprosts veido milzīgu  garu ūdenskrātuvi — Nāsera ezeru.

Nīlas delta ir viena no lielākajām upju deltām pasaulē, kura stiepjas gar Vidusjūras piekrasti 240 km garumā no Aleksandrijas rietumos līdz Portsaīdai austrumos. Pēc platības () tā ir aptuveni tikpat liela, cik Krimas pussala.

Vēsture 
Nīlas ziemeļdaļa plūst cauri tuksnesim, no Sudānas uz Ēģipti, kuras civilizācija vienmēr bijusi atkarīga no Nīlas — vairums tās pilsētu, iedzīvotāju un vēsturisko apmetņu atrodas Nīlas ielejā.

Nīlas regulārie plūdi radīja lieliskus apstākļus lauksaimniecībai tās ielejā, tāpēc Nīla bija šūpulis spēcīgai civilizācijai Senajā Ēģiptē.

Nīlas ieleju veido viegli izskalojami ieži, tāpēc upe nes sev līdzi daudz sīku iežu daļiņu, pa ceļam tos sasmalcinot vēl vairāk un pārvēršot dūņās. Tās nogulsnējas upes lejtecē, kur veidojas auglīga augsne.

Atsauces

Ārējās saites 

 
Āfrikas upes
Fiziskās ģeogrāfijas rekordi
Dienvidsudānas upes
Ēģiptes upes
Sudānas upes
Tanzānijas upes
Ugandas upes