Jānis Volonts

Jānis Volonts ( — ) bija Latvijas politiķis. Bijis Daugavpils pilsētas galva (1923—1937) un Latvijas tautas labklājības ministrs (1938—1940).

Dzīvesgājums 
Jānis Volonts piedzima  Preiļu pagasta "Cišos" zemnieka ģimenē. Pēc Ludzas apriņķa skolas beigšanas studējis Pēterburgas Pobedinska augstākajos komerczinību kursos, kļuvis par pirmo latgalieti ar augstāko komerczinātņu izglītību. Pēc tam strādājis Pēterburgā Maļceva tirdzniecības un rūpniecības sabiedrības trauku fabrikā par pārvaldes kancelejas darbinieku, darbveža palīgu, darbvedi un administratīvās un finanšu nodaļas vadītāju. Piedalījies Pēterburgā dzīvojošo latviešu kultūras un sabiedriskajā dzīvē. Pirmā pasaules kara laikā kopā ar Kazimiru Skrindu un Franci Kempu dibinājis Latgaliešu palīdzības biedrību karā cietušajiem, bijis ilggadējs tās sekretārs. 

1922. gadā atgriezies Latvijā, tajā pašā gadā ievēlēts par Daugavpils pilsētas valdes locekli, bet 1923. gadā — par pilsētas galvu. Amatu saglabājis pēc vēlēšanām 1925., 1928. un 1931. gadā. Šajā laikā Daugavpilī tika uzbūvēts Vienības nams, Vienības tilts, Zemes bankas un pasta ēkas, nostiprināts pilsētas finansiālais stāvoklis un ierīkoti jauni parki un skvēri.  Pēc ilggadējā tautas labklājības ministra Vladislava Rubuļa nāves 1937. gadā Volonts tika izvirzīts par jauno ministru. Amatā stājās . 

Amatu zaudējis 1940. gada 20. jūnijā, neilgi pēc Latvijas okupācijas. 1941. gadā deportēts uz Sibīriju. Miris ieslodzījumā Vjatlagā .

Apbalvojumi 
 I šķiras Atzinības krusts Nr. 7 (1938. gada 16. novembrī)
 II  un IV šķiras Triju Zvaigžņu ordeni (1928)
 Aizsargu Nopelnu krustu 
 IV šķiras Polonia Restituta ordeni.

Atsauces 

1882. gadā dzimušie
1943. gadā mirušie
Daugavpils pašvaldības vadītāji
Latvijas tautas labklājības ministri
Padomju represiju upuri
Triju Zvaigžņu ordeņa lielvirsnieki
Triju Zvaigžņu ordeņa virsnieki
Atzinības krusta lielkrusta komandieri
Preiļu novadā dzimušie