Mēslumušas

Mēslumušas jeb mēslu mušas, mēslumušu dzimta (Scathophagidae) ir mušveidīgo divspārņu dzimta, kas pieder pie mušu virsdzimtas (Muscoidea). Mēslumušu dzimta ir salīdzinoši neliela un līdz 2007. gadam dzimtā bija aprakstītas ap 500 sugas no 66 ģintīm. No tām Palearktikā konstatētas ap 220 sugas no 38 ģintīm, bet Latvijā 28 sugas.

Izplatība 
Mēslmušu kāpuri parasti dzīvo uz sauszemes un, kā liecina dzimtas nosaukums, attīstās zīdītāju mēslos. Kāpuri bieži sastopami tādās vidēs kā pļavas un purvi, kā arī strautu un upju krasti.

Kopumā lielāka sugu dažādība sastopama ziemeļu puslodē, un līdz šim Dienvidu puslodē ir zināmas tikai 5 sugas, no kurām divas mājo arī ziemeļu puslodē. Viena no visbiežāk sastopamajām mušu sugām ziemeļu puslodē ir dzeltenā mēslumuša (Scathophaga stercoraria), kas sastopama arī Latvijā. Toties citām sugām ir ļoti ierobežota izplatība un sastopamas salīdzinoši nelielās teritorijās, piemēram, Nanna longicornis, kas mājo tikai Vācijas dienvidos un Čehijā.

Apraksts

Pieaugušie īpatņi 
Pieaugušo īpatņu krāsa ir diezgan variabla, raksturīgs salīdzinoši liels apmatojums un gari spārni, kas bieži ir ar zīmējumiem vai krāsaini.

Preimaginālās stadijas 
Mēslumušu kāpuri ir balti, ar cilindrisku ķermeni. Trešās fāzes kāpuri parasti ir 4—14 mm gari. Ķermeņa priekšējais gals ir raibs, aizmugurējais gals ir resnāks un nošķelts, bieži ar dažām īsām konusveidīgām daivām apkārt spirakulārajai plāksnītei.

Kāpura ķermenis sastāv no neattīstītas galvas, trim torakāliem segmentiem un astoņiem abdomināliem segmentiem. Galva satur mazu kārpiņu pāri, ūsiņas un maksilārus tausteklīšus. Iekšējais cefalofaringeālais skelets satur mutes āķīšus, kuri apakšā satur izaugumus un kuru forma variē no tieviem līdz resnākiem atkarībā no barošanas paradumiem. Torakālie un abdominālie segmenti ir gludi vai ar transversālām īsu radžu rievām. No ventrālās puses uz vēdera segmentiem ir ložņājoša rieva.

Attīstība 
Mātītes ielien ūdenī un dēj olas uz citu kukaiņu, piemēram maksteņu un divspārņu, olu kopumu virsmas. Radušies kāpuri sāk baroties ar olām un želejmasu, kas ir apkārt kukaiņu olām. Uz sauszemes dzīvojoši kāpuri pārvēršas par kūniņu, kura tālāk attīstās augsnē zem kāpuru barībai izmantotā substrāta.

Ekoloģija 
Pieaugušie īpatņi barības iegūšanai apmeklē zīdītāju mēslus un ziedus.

Mēslumušu kāpuri ir saprofāgi, fitofāgi, parazīti vai plēsēji. Plēsīgie kāpuri barojas ar bezmugurkaulnieku kāpuriem, tajā skaitā divspārņu kāpuriem. Dažu sugu (no Scathophaga, Acanthocnema, Hydromyza ģintīm) kāpuri ir īsti ūdens iedzīvotāji, kuru ekoloģija un bioloģija joprojām ir slikti izpētītas. Daži no šiem kāpuriem ir zemūdens augu lapu minieri, piemēram, Hydromyza livens. Citi kāpuri attīstās brīvi ūdenī, piemēram, Acanthocnema ģints, dzīvojot straujos strautos un barojoties ar ūdens kukaiņu olām.

Sistemātika 
Mēslumušu dzimta (Scathophagidae)
 apakšdzimta Scathophaginae
 apakšdzimta Delininae

Dažas ģintis 
 Acanthocnema Becker, 1894
 Acerocnema Becker, 1894
 Allomyella Malloch, 1923
 Bostrichopyga Becker, 1894
 Ceratinostoma Meade, 1885
 Chaetosa Coquillett, 1898
 Cleigastra Macquart, 1835
 Cochliarium Becker, 1894
 Conisternum Strobl, 1894
 Cordilura Fallén, 1810
 Cosmetopus Becker, 1894
 Delina Robineau-Desvoidy, 1830
 Ernoneura Becker, 1894
 Gimnomera Rondani, 1866
 Gonarcticus Becker, 1894
 Gonatherus Rondani, 1856
 Hexamitocera Becker, 1894
 Hydromyza Fallen, 1813
 Leptopa Zetterstedt, 1838
 Megaphthalma Becker, 1894
 Megaphthalmoides Ringdahl, 1936
 Microprosopa Becker, 1894
 Micropselapha Becker, 1894
 Nanna Strobl, 1894
 Norellia
 Norellisoma Wahlgren, 1917
 Okeniella Hendel, 1907
 Orthacheta Becker, 1894
 Paracosmetopus Hackman, 1956
 Parallelomma Strobl, 1894
 Phrosia Robineau-Desvoidy, 1830
 Pleurochaetella Vockeroth, 1965
 Pogonota Zetterstedt, 1860
 Scathophaga Meigen, 1803
 Spathephilus Becker, 1894
 Spaziphora Rondani, 1856
 Staegeria Rondani, 1856
 Trichopalpus Rondani, 1856

Atsauces

Ārējās saites 
 Scathophagidae. BioLib.cz
 Photo of Scathophagidae