Aleksandrs Mateass

Aleksandrs Mateass ( — 1945. gada janvāris) bija Latvijas Bruņoto spēku un Latviešu leģiona virsnieks.

Dzīvesgājums 
Dienesta gaitas uzsācis Latvijas Bruņotajos spēkos. Pēc Kara skolas pabeigšanas komandēja vadu Zemgales artilērijas pulkā un vēlāk Latgales artilērijas pulkā, kā arī Kurzemes artilērijas pulkā. Aktīvi darbojies arī Latvijas skautu organizācijā.<ref>Latvijas Kareivis "Skautu un gaidu parāde" (24.05.38.)</ref>

Latvijas okupācijas laikā no 1940. līdz 1941. gadam nav cietis padomju represijās un palicis Latvijas teritorijā. 1941. gada otrajā pusē, kad vācieši jau bija ieņēmuši Latviju, sākās divu jaunu Kārtības dienesta (policijas, Ordnungspolizei) bataljonu formēšana pie jau viena no esošajiem bataljoniem. 16. Zemgales bataljonā (16. Schutzmannschafts Bataillon''), kuram bija paredzēts izbraukt Vērmahta rīcībā uz fronti, bija iestājies arī Mateass. Viņš komandēja šī bataljona 2. rotu. Bija viens no pirmajiem latviešiem, kas 1942. gada martā tika apbalvots ar Vācijas Dzelzs krustu (II šķiras). 1942. gada jūlija sākumā Mateass tika iecelts par Latvju jaunatnes organizācijas (LJO) vadītāju. Šajā amatā viņš strādāja līdz pat 1943. gadam.

Pēc tam Mateass dienējis Latviešu leģiona 15. ieroču SS grenadieru divīzijas artilērijas pulkā, kur bija baterijas, un vēlāk, diviziona komandieris. Dienesta laikā apbalvots arī ar I šķiras Dzelzs krustu. 1945. gada janvārī piedalījies kaujās Pomerānijā, kur Vilkensvaldes (, ) kaujā no 28. līdz 29. janvārim Mateass pazuda bez vēsts.

Atsauces 

Latvijas Bruņoto spēku virsnieki
Latviešu leģiona virsnieki