Bernhards Bērents

Bernhards Bērents (;  — ) bija Latvijas vācbaltiešu jurists un sabiedrisks darbinieks. No 1929. gada janvāra līdz novembrim bija Latvijas tieslietu ministrs.

Dzīvesgājums 
Dzimis  Rīgā laikraksta redaktora Teodora Bērenta un viņa sievas Almas ģimenē. 1910. gadā pabeidza mācības Rīgas pilsētas ģimnāzijā. Kā savvaļnieks iestājies Krievijas armijas 3. huzāru Jeļizavetgradas pulkā. 1911. gadā paaugstināts par praporščiku un atvaļināts. Tajā pašā gadā sācis studēt jurisprudenci Tērbatas Universitātē. 1914. gadā vienu semestri mācījies Minhenes Universitātē. Tajā pašā gadā mobilizēts Krievijas armijā. Virsnieka pakāpē krievu armijas sastāvā piedalījies Pirmajā pasaules karā, atvaļināts 1918. gadā. Martā beidzis studijas Tērbatas Universitātē.

1918. gada jūnijā kļuva par decernentu (ierēdni ar lēmuma pieņemšanas tiesībām) Rīgas Kriminālpolicijā. No  līdz  bijis Rīgas apgabaltiesas 3. iecirkņa izmeklēšanas tiesnesis. 1919. gada ziemā un pavasarī studējis Tībingenes Universitātē, pēc atgriešanās Latvijā iestājies Baltijas landesvērā. Maijā tika atvaļināts no kara dienesta.  kļuva par zvērināta advokāta Edvina Magnusa palīgu.  kļuva par zvērinātu advokātu Rīgā.

Bernhards Bērents bija pazīstams arī kā juridiska satura publikāciju autors. 1926. gadā "Vācu juristu biedrība" sāka izdot laikrakstu "Rigasche Zeitschrift für Rechtswiissens – chaft" (), Bērents pirmos piecus gadus bija tā redaktors un autors. Tas iznāca divas līdz četras reizes gadā. Tāpat viņš veidoja rakstus "Tieslietu Ministrijas Vēstnesim". , pēc sava priekšteča un partijas biedra Baldvina Disterlo demisijas Bernhards Bērents kļuva par tieslietu ministru Hugo Celmiņa vadītajā valdībā. Amatā viņš bija līdz tā paša gada novembrim. Bērenta laikā tika pieņemti noteikumi par valsts darbinieku atalgojumu, noteikumi par mežu kultūru fondu, un citi noteikumi.

Bērents bijis arī Rīgas Vācu 1. riteņbraucēju biedrības priekšsēdētājs, Rīgas Vācu juristu biedrības valdes loceklis.  atskaitīts no zvērinātu advokātu skaita un dzēsts no saraksta sakarā ar atteikšanos no Latvijas pavalstniecības. Drīz pēc tam viņš repatriējās uz Vāciju. No 1941. līdz 1943. gadam strādājies Vīnes Tieslietu padomē. Pēc tam Bērents strādāja par tulku Vācijas armijā. 1945. gadā nokļuva amerikāņu, pēc tam krievu karagūstekņu nometnē, kur miris .

Avoti 
Latvijas Vēstnesis, 18.12.1997.
Latvijas advokatūra 1919 – 1945 Bibliogrāfiskā vārdnīca

1892. gadā dzimušie
1946. gadā mirušie
Latvijas advokāti
Latvijas tieslietu ministri
Latvijas tiesneši
Rīgā dzimušie
Tērbatas Universitātes absolventi
Vācbaltieši