Gustavs Vanags

Gustavs Vanags (dzimis , miris ) bija latviešu  ķīmiķis organiķis. Viens no 1944. gada 17. marta Latvijas Centrālās padomes memoranda parakstītājiem. Latvijas PSR Zinātņu akadēmijas īstenais loceklis.

Dzīvesgājums 
Dzimis 1891. gada 10. martā Sniķeres muižas Rungu mājās (tagad Ukru pagastā). Mācījās Jelgavas klasiskajā ģimnāzijā, 1910. gadā iestājās Rīgas Politehniskajā institūtā. Pēc atgriešanās no bēgļu gaitām Krievijā, 1921. gadā beidza studijas Latvijas Universitātē. 

1932. gadā G. Vanags aizstāvēja ķīmijas doktora grādu, strādāja par LU Ķīmijas fakultātes Organiskās ķīmijas katedras vadītāju, no 1958. līdz 1965. gadam bija Rīgas Politehniskā institūta Organiskās ķīmijas katedras vadītājs. Darbojās arī Zinātņu akadēmijas Ķīmijas institūtā un Organiskās sintēzes institūtā, kur vadīja pētījumus ciklisko beta diketonu, it īpaši indāndiona, ķīmijā.  Gustavs Vanags un viņa skolnieki radījuši vairākus  medicīnā, lauksaimniecībā un analītiskajā ķīmijā lietojamus produktus (omefīnu, bindonu, nitroindāndionu, ratindānu).

Miris pēkšņā nāvē 1965. gada 8. maijā Rīgā. 13. maijā apglabāts Meža kapos.

Piemiņa 
Gustava Vanaga vārdā nosaukta 1967. gadā dibināta prēmija (tagad balva), ko reizi divos gados pasniedz par labākajiem darbiem ķīmijā.

Atsauces

Ārējās saites 
 Šķirklis letonika.lv 
 Izstāde „Gustavs Vanags un organiskā ķīmija Latvijā”

Latviešu ķīmiķi
Latvijas ķīmiķi
Latvijas izgudrotāji
Latvijas Universitātes absolventi
Latvijas Universitātes darbinieki
Rīgas Politehniskā institūta darbinieki
Ar Darba Sarkanā Karoga ordeni apbalvotie
Dobeles novadā dzimušie
Rīgas Meža kapos apbedītie
Ar Darba Sarkanā Karoga ordeni apbalvotie latvieši