Kalju Lepiks

Kalju Lepiks (,  — ) bija igauņu dzejnieks. Igaunijā tiek uzskatīts par vienu no pazīstamākajiem igauņu dzejniekiem trimdā.

Biogrāfija 
Dzimis Jervas apriņķī. No 1942. līdz 1943. gadam studējis arheoloģiju Tartu Universitātē. No 1943. gada Lepiks dienējis Igauņu leģionā. 1944. gadā izbraucis uz Zviedriju. Tur apmeties Stokholmā, kur studējis arheoloģiju un etnogrāfiju Stokholmas Universitātē.

Pirmais darbs tika iespiests 1939. gadā. Lepika pirmais lirikas krājums — Seja māju logā — iznāca 1946. gadā. Kopumā iznākuši 14 Lepika darbu krājumi. Savos darbos viņš izmantoja igauņu zemnieku dzīves, reliģiskos, tautas dziesmu motīvus. Izmantojis dažādus stilus, tostarp arī satīrisko. Sākotnēji Lepika dzeja lielākoties bija patriotiska un reizē nereti arī satīriska, tomēr jau vēlākos gados tajā pārsvaru ņēma pesimistiski toņi. Dzīves pēdējos gados savos darbos atteicās no jebkādiem politiskiem un patriotiskiem motīviem.

Lepiks darbojās trimdā arī kā sabiedriskais darbinieks. 1946. gadā viņš izveidoja trimdas izdevniecību "Eesti Raamat". No 1966. gada Lepiks bija Baltijas Arhīva fonda direktors. Bijis arī Trimdas Igauņu Rakstnieku savienības (Välismaine Eesti Kirjanike Liit) priekšsēdētājs.

1990. un 1998. gadā Lepiku apbalvoja ar Juhana Līva dzejas balvu. Miris dzimtenē, Tallinā.

Atsauces

Ārējās saites 

Igaunijas dzejnieki
Jervas apriņķī dzimušie