Amsterdama (sala)

Amsterdama (), saukta arī par Jauno Amsterdamu (), ir Francijas Dienvidjūru un Antarktikas Zemēm piederoša vulkāniska sala Indijas okeāna dienvidos. Salā nav pastāvīgo iedzīvotāju, bet kopš 1981. gada darbojas pētniecības stacija Martēndevivjē.

Ģeogrāfija 

Amsterdamas sala ir aktīvs vulkāns, kura pēdējās aktivitātes novērotas 1792. gadā. Salas rietumu piekrasti veido ap 300 m augsta krauja. Salā valda mērens okeānisks klimats ar vidējo gaisa temperatūru 13 °C, nokrišņu daudzumu 1100 mm, valdošiem rietumu vējiem un augstu mitrumu.

Salā mīt vairākas jūrasputnu, pingvīnu un airkāju sugas: subantarktiskais kotiks (Arctocephalus tropicalis) un dienvidu jūraszilonis (Mirounga leonina), kā arī endēmais Amsterdamas albatross, kas ligzdo tikai Turbjēra plato. Salā mīt arī savvaļas govis, kas ir kādreiz ievesto mājlopu pēcteči. Viens no dominējošajiem kokiem ir Phylica arborea, kas sastopams arī citās subantarktiskajās salās (arī vairāku tūkstošu kilometru attālajās Tristana da Kuņas salās).

Vēsture 
Salu 1522. gada 18. martā atklāja spāņu jūrasbraucējs Huans Sebastians Elkani savā pirmajā ceļojumā apkārt pasaulei, bet netika piešķīris salai vārdu.

1633. gadā holandiešu kapteinis Antonio Van Dīmens nosauca salu sava kuģa vārdā par Jauno Amsterdamu.

1870-1871. gadā un 1928-1931. gadā bija divi salas kolonizācijas mēģinājumi, bet abi beidzās neveiksmīgi.

Kopš 1949. gada salā darbojas zinātniski pētnieciska stacija. Iesākumā stacija saucās Kampertīna (Camp Heurtin), pēc tam — Larošgodona (La Roche Godon). 1961. gadā stacija tika pārnesta jaunā vietā un nosaukta par Martēndevivjē.

Ārējās saites 

 Amsterdamas un Sentpolas fotogrāfijas
 Amsterdamas tūrisma vizīte
 www.discoverfrance.net
 

 
Indijas okeāna salas
Francijas Dienvidjūru un Antarktikas Zemes
Subantarktiskās salas