Daniels no Bannerovas

Daniels no Bannerovas (, ) bija viens no Livonijas bīskapa Alberta pirmajiem vasaļiem Livonijas krusta karu sākumā. Lielvārdes kungs Daugavas Līvzemē.

Dzīvesgājums 
Par Daniela izcelsmi trūkst tuvāku ziņu, ja neskaita kādu 16. gs. otrās puses Indriķa hronikas norakstu (t.s. Ūksenšernas kodeksu), kur viņš nosaukts par Danielu Bannerovu. Iespējams, ka Daniels cēlies no Bannersdorfas Fēmarnas salā Baltijas jūrā, starp Ķīles un Lībekas līci, apmēram 100 km uz ziemeļiem no Lībekas.

1201. gadā viņš minēts kā dižciltīgs vīrs, kas no bīskapa Alberta saņēma par lēni Lielvārdes pili.

Pēc zaudētās 1206. gada kaujas pie Salaspils Lielvārdes līvi apsolīja kristīties katoļu ticībā un ik gadu maksāt Danielam kā nodevu pusbirkava rudzu no arkla, tomēr šo solījumu nepildīja.
Jau 1207. gada pavasarī Danielam radās nesaskaņas ar Kokneses ķēniņu Vetseki, kas "ne reizi vien bija sagādājis nepatikšanas Daniela ļaudīm un, lai arī vairākkārt brīdināts, nebija pārstājis tos šādā veidā traucēt". Kadā naktī viņš kopā ar savu karadraudzi uzbruka Kokneses pilij un to ieņēma. Tomēr bīskaps Alberts lika atdot ķēniņam viņa pili līdz ar visu īpašumu.

Pēdējo reizi pieminēts 1224. gadā Tālavas dalīšanas līguma parakstīšanā kā liecinieks bruņinieks Dāniels no Lielvārdes.

Atsauces 

Latvijas vēsture
Livonija