Tamga

Tamga (Tamga, tamgha, тамга) ir tjurku, mongoļu u.c. Eirāzijas stepes klejotāju tautu (kušanu, sarmatu, skitu, hazāru, alānu, tatāru), Kaukāza tautu (abhāzu), senkrievu, kumānu, ungāru, lietuviešu, irāņu u.c. kultūrās indivīda, dzimtas, klana radniecīgās vai mantiskās piederības zīme, emblēma, kas bieži kalpoja kā ģerbonis. Tamgu pamatā ir ģeometriskas figūras (aplis, kvadrāts, trijstūris, leņķis u.c.), sakrālās piktogrammas, dzīvnieku, sadzīves priekšmetu, ieroču stilizēti attēli, rūnas, arī alfabētu burti.

Pats apzīmējums "tamga" ir tjurku-mongoļu izcelsmes, un burtiski nozīmē "zīme", "zīmogs". Viduslaikos Mongoļu impērijā, pēc tam Juaņu impērijā (un tās vasaļzemēs) ar šo jēdzienu apzīmēja arī "dokumentu ar hana zīmogu" (t.i. caurlaides, pilnvaras, statusa diplomus utt.).

Funkcijas 

 Tamga kā ģerbonis — ļoti izplatīta tamgas funkcija bija būt par radniecīgas, etniskas vai citādi saistītas grupas vienojošu simbolu, kas ļāva vizuāli paust piederību "savējiem" (ģimenei, dzimtai, klanam, ciltij, cilšu grupai), atpazīt savējos starp "svešiem". Attiecīgi ar grupas tamgu tika apzīmēti tās karogi, svētvietas utt. Vai katrs grupas loceklis varēja lietot kopējo tamgu, jeb tikai līderi, nav zināms. Indivīds, kurš izmantoja tamgu kā savu ģerboni, kā likums vai nu lietoja nemainītu savas dzimtas tamgu, vai tai pievienoja kādu nenozīmīgu pamatelementu, nemainot zīmes pamatattēlu.
 Tamga kā īpašumzīme — visai bieži tamgas kalpoja kā "savas" teritorijas (pat valsts), sava kustamā un nekustamā īpašuma zīme.
 Tamga kā autora zīme — iespējams, lai gan ne visai izplatīti, ka amatnieki kādreiz izmantoja savu tamgu, lai "parakstītu" īpaši izdevušos darbu, iemūžinātu savu autorību.
 Tamga kā tiesību pieteikums — visai bieži tamgas sastopamas vietās, kuras nekādi nevarēja piederēt to nesējiem (piemēram, iecirstas klintīs vai arhitektūras elementos visai tālu no tamgas grupas apdzīvotās teritorijas). Visticamāk, te parādās viena no tamgas sakrālajām nozīmēm, ar to apzīmējot sasniegto, uz ko nākotnē varētu pretendēt (kā klasiskais "es te biju").
 Tamga kā personas apliecība — kad tamga tika lietota kā zīmogs, paraksts. monarha tamgas attēlošana uz monētām, iekļaušana valdnieka parakstītos aktos, apliecināja tā personīgu iesaistīšanos un varu.
 Tamga kā vasalitātes vai pavalstniecības apliecinājums — aristokrātu vai pat valdnieku tamgu esamība uz tik nesvarīgiem sadzīves priekšmetiem, kur skaidrs, tamgas īpašnieka klātbūtne nav bijusi, liecina par priekšmeta īpašnieka vēlmi uzsvērt savu piederību tamgas nēsātājam. Svešas tamgas izmantošana norāda uz izmantotāja vasalitāti, attiecībā pret tamgas īpašnieku (tāpat kā Rietumeiropas heraldikā, kur vasalis bieži savā ģerbonī iekļāva kādu sava kunga ģerboņa elementu).
 Tamga kā sargājoša zīme — daudzu tamgu visai sarežģītā semantika un to atvasinājums no kulta vai totēmu zīmēm, pieļauj iespēju, ka tās kalpojušas arī kā sargājošas zīmes, grafiski amuleti, konkrētās grupas sakrālā spēka simbols.

Līdzība ar citām zīmēm 
Vizuāli un pēc lietojuma tamgas ir līdzīgas arī latviešu piederības zīmēm.

Literatūra 

 Brook, Kevin Alan. The Jews of Khazaria. 2d ed. Rowman and Littlefield, 2006
 Christian, David. A History of Russia, Mongolia and Central Asia. Blackwell, 1999
 Franklin, Simon and Jonathan Shepard. The Emergence of Rus 750-1200. London: Longman, 1996
 Pritsak, Omeljan. The Origins of the Old Rus' Weights and Monetary Systems. Cambridge, MA: Harvard Ukrainian Research Institute, 1998
 Dziadulewicz S., Herbarz rodzin tatarskich w Polsce. Wilno 1929
 Dudziński P., Alfabet heraldyczny. Warszawa 1997
 Sulimirski T., Sarmaci. Warszawa 1979
 Драчук В.С. Дорогами тысячелетий. Киев. 1982
 Ольховский В.С., Тамга (к функции знака). / Историко-археологический альманах, No 7, Армавир, 2001
 Ґречило А. Українська міська геральдика. — Київ; Львів, 1998.
 Лебединський Я. Тамги, або степова «геральдика» // Знак. Вісник Українського геральдичного товариства. — 2000. № 22
 Тынышпаев М. Материалы к истории киргиз-казакского народа. — Ташкент, 1925
 Арсеньев Ю.В. О геральдических знаменах в связи с вопросом о государственных цветах древней России // ЖМЮ, 1911, № 3
 Драчук В.С. Системы знаков Северного Причерноморья. Киев, 1975
 Драчук В.С. Основные геральдические системы на территории СССР. Диссертация на соискание ученой степени доктора наук в форме научного доклада. Киев, 1981
 Рыбаков Б.А. Знаки собственности в княжеском хозяйстве Киевской Руси X — XII вв. // Советская археология. 1940, т. VI
 Мещанинов И.И. Загадочные знаки Причерноморья // ИГАИМК, 1932

Ārējās saites 

 Abhāzu tamgas (krievu val.)
 Kazahu tamgas (krievu val.)
 Mongoļu hānu tamgas (krievu val.)
 Ольховский В.С., Тамга, к функции знака (krievu val.)
 Herby tatarskie w Wielkim Księstwie Litewskim (poļu val.)
 Szlachta tatarska (poļu val.)
 Tatāru ģerboņi Teodosijas muzeja materiālos (krievu val.)
 Naimanu loma nogaju etnoģenēzē un to tamgas (krievu val.)

Āzijas vēsture