Magnētiskās indukcijas plūsma

Magnētiskās indukcijas plūsmu fizikā apzīmē ar .

Magnētiskās indukcijas plūsma  caur jebkuru patvaļīgu, slēgtu, viensakarīgu virsmu  vienmēr ir vienāda ar nulli.

 

Šis integrālais vienādojums ir Gausa teorēmai analoģiska izteiksme magnētiskajam laukam. Tas nozīmē, ka magnētiskās indukcijas līnijas, būdamas noslēgtas, virsmas  ierobežotajā tilpumā nesākas un nebeidzas; tās tikai šķērso to.

Plūsmas būtības paskaidrojums 

Atšķirībā no stacionāra elektriskā lauka intensitātes  līnijām, kurām ir avoti - elektriskie lādiņi, magnētiskās indukcijas  līnijas vienmēr ir noslēgtas. Tas tā ir tāpēc, ka dabā nepastāv atdalīti vienas "zīmes" (polaritātes) magnētiskie lādiņi - indukcijas līniju avoti. Piemēram, patstāvīga magnēta ziemeļpolu nevar atdalīt no dienvidpola tā, lai katrs no tiem radītu savu magnētisko lauku. Indukcijas līnijas (ārpus magnēta) vienmēr izplūst no ziemeļpola un ieplūst dienvidpolā, noslēdzoties magnētā (no dienvidpola uz ziemeļpolu).

Ja indukcijas līnijas izplatas tikai vienā virzienā 

Ja indukcijas līnijas izplatas tikai vienā virzienā un tās caur konkrēto laukumu  neatgriežas, tad plūsmu  var aprēķināt pēc formulas:

 
 
 kur
  - leņķis starp plūsmas virzienu un laukuma perpendikulu (rad)

Tādēļ sanāk, ka

Magnētiskās indukcijas plūsmas mērvienība 

Magnētiskās indukcijas plūsmas mērvienība ir vēbers (Wb).

1 Wb = 1 T × 1 m2, ja virsma ir novietota perpendikulāri indukcijas līnijām.

Elektromagnētiskās indukcijas likums 

Elektromagnētiskās indukcijas likums ir

 
 kur
  ir indukcijas elektrodzinējspēks, kuru rada mainīga magnētiskā plūsma (V)
  ir magnētiskās plūsmas izmaiņa (Wb)
  ir laiks, kurā notiek magnētiskās plūsmas izmaiņa (s)

Vairāk par elektromagnētiskās indukcijas likumu skatīt šeit

Magnētiskais lauks
Magnētisms