Bērzi

Bērzi (Betula) ir bērzu dzimtas lapu koku, krūmu vai puskrūmu ģints. Bērzi aug tikai Ziemeļu puslodē, tas ir, Eiropā, Āzijā līdz Himalaju dienvidiem un Ziemeļamerikā. Tie ir plaši izplatīti, arī Latvijas teritorijā bērzi ir vieni no izplatītākajiem kokiem. Ģintī ir ap 120 sugu un vēl vairāk pasugu un formu.

Daudzas bērza daļas tiek izmantotas saimniecībā: koksne, miza, tāss (mizas ārējā kārta), kā arī bērzu sula. Bērza pumpuri un lapas tiek izmantoti medicīnā. Dažas sugas tiek izmantotas arī lauku aizsardzībā un daiļdārzniecībā. Bērziem ir arī nozīmīga loma slāvu, skandināvu, kā arī latviešu tautas tradīcijās.

Bērzu galvenā atšķirīgā iezīme no citiem kokiem ir balts, dzeltenīgs stumbrs. Lapas veselas ar zobainu malu. Rudenī lapas parasti krāsojas dzeltenā krāsā. Parasti vienmājas augi ar viendzimuma ziediem spurdzēs. Bērzi aug labā saules apgaismojumā, ēnainās vietās tie ir trausli un maziņi. Atšķirībā no sugas un apkārtējiem dabas apstākļiem vidējais bērza mūžs var būt no 80 līdz 300 gadiem.

Klasifikācija 
Bērzu ģints sīkāk dalās 4 apakšģintīs un aptuveni 120 sugās.

Sugas Latvijā 

Latvijā savvaļā ir sastopamas četras sugas, bet parkos un apstādijumos to skaits ir vēl lielāks.

Savvaļas sugas  
 
 
  — reta suga
  — ļoti reta suga, ierakstīta Latvijas Sarkanajā grāmatā.

Augošas parkos

Literatūra 
 Mārtiņš Cekuliņš, Andris Zvirgzds. Dendroloģija. Rīga 2006.

Atsauces

Ārējās saites