Fēlinga šķīdums

Fēlinga šķīdums ir reaģents, ko izmanto ogļhidrātu un ketonu funkcionālo grupu noteikšanai šķīdumā. Metodi 1849. gadā izstrādāja vācu ķīmiķis Hermanis Fēlings.

Iegūšana 

Fēlinga šķīdumu iegūst, vienādās attiecībās sajaucot Fēlinga šķīdumu I un Fēlinga šķīdumu II. Fēlinga šķīdums I ir vara(II) sulfāta šķīdums, bet Fēlinga šķīdums II ir kālija nātrija tartrāta un stipra sārma (parasti nātrija hidroksīda) maisījums šķīdumā. Abus šos šķīdumus salejot kopā, Cu2+ joni saistās ar tartrāta joniem, veidojot komplekso bistartratokuprāta(II)4− jonu.

Izmantošana 
Karbonilgrupas saturošu vielu noteikšanai izmanto svaigi pagatavotu Fēlinga reaģentu. Sildot kopā ar analizējamo paraugu, rodas oranžsarkanas nogulsnes — vara(I) oksīds. Šo reakciju, ko sauc arī par Fēlinga reakciju, lieto reducējošo cukuru noteikšanai pārtikas produktos.

Atsauces 

Kompleksie savienojumi
Oksidētāji