Kaldera

Kaldera (no  — ‘katls’) ir liela vulkāniskas izcelsmes apļveida ieplaka ar stāvām sienām un salīdzinoši līdzenu dibenu. No vulkānu krāteriem un māriem kalderas atšķiras ar izmēriem (parasti 1—100 km diametrā) un morfoloģiju. Pirmoreiz šādu terminu lietojis vācu ģeologs Leopolds fon Buhs 1815. gadā, aprakstot ceļojumu uz Kanāriju salām, kur aprakstījis Laskanjadas kalderu Tenerifes salā un Tavurjentes kalderu Palmas salā.

Kalderu veidošanās 
Kalderas pēc to morfoloģijas iedalās divos tipos:
 Eksplozīvās kalderas — pēc izmēra nelielas kalderas, kas veidojušās spēcīgu eksplozīvu izvirdumu rezultātā. 
 Iegruvuma kalderas — veidojas zemes garozas daļai iebrūkot plaša izvirduma rezultātā iztukšotā magmas kamerā.

Atsauces 

Ģeoloģija
Vulkāni
Tektonika