Bezdarbs

Bezdarbs jeb precīzāk bezdarba līmenis ir viens no ekonomiskās situācijas rādītājiem, to izsaka procentos no konkrētās vietas darba resursiem — darbspējīgajiem iedzīvotājiem.

Bezdarba līmenis ir daļa (izteikta procentos) darbaspēka, kas vēlas un ir spējīgi strādāt, bet kam nav darba un kas aktīvi meklē darbu.

Bezdarba formas 
Makroekonomiskā teorijā tiek definētas dažādās bezdarba formas.

Frikcionālais bezdarbs 
Īslaicīgu un reizēm pat neizbēgamu bezdarbu sauc par frikcionālo jeb dabisko bezdarbu. Frikcionālais bezdarbs rodas tāpēc, ka darba tirgus nepārtraukti mainās, informācija par darba iespējām ir nepilnīga un nepieciešams laiks, lai darba devēji un nenodarbinātie strādnieki atrastu cits citu. Pat tad, ja kopējais darba resursu daudzums ir nemainīgs, tā iekšienē notiek nepārtrauktas izmaiņas, vienmēr ir cilvēki, kas no jauna iesaistās darba tirgū, un citi dažādu iemeslu dēļ to pamet.

Bieži vien informācija par brīvajām darba vietām un prasībām, kas tiek izvirzītas pretendentiem uz šīm vietām, ir nepilnīga, un tas kavē noslēgt jaunus darba līgumus.

Strukturālais bezdarbs 
Ja bezdarbu rada tehnoloģijas izmaiņas un strādnieki spiesti zaudēt darbu, līdz viņi pārkvalificējas, to sauc par strukturālo bezdarbu.

Cikliskais bezdarbs 
Cikliskā bezdarba gadījumā pieprasījums pēc darbaspēka ievērojami mainās. Tas saistīts ar saimniecisko darbību valstī. Ekonomiskās krīzes laikā, kad ražošana samazinās, daudzi uzņēmumi tiek slēgti un bezdarba līmenis palielinās, savukārt, uzlabojoties ekonomiskajai situācijai, iespējas sameklēt darbu palielinās.

Sezonālais bezdarbs 
Sezonālais bezdarbs ir līdzīgs nepietiekama pieprasījuma radītajam (cikliskajam) bezdarbam, arī to izraisa izmaiņas darba pieprasījumā. Tomēr šajā gadījumā izmaiņas ir iepriekš paredzamas un atkārtojas gadu no gada.

Pilnīga nodarbinātība 
Pilnīga nodarbinātība nozīmē, ka vienīgie nenodarbinātie ekonomiski aktīvie cilvēki ir tie, kas maina darba vietu.

Skatīt arī 

 NEET

Literatūra 

Bezdarbs