Austrumķīnas jūra

Austrumķīnas jūra (, Dōng Hǎi — ‘Austrumu jūra’; , Dong Jungguk Hae; , Higashi Shina Kai) ir Klusajam okeānam piederīga malas jūra, apskalo Ķīnu, Korejas pussalas dienvidus un Japānas arhipelāga dienvidaustrumus. Ķīnā dēvē par Austrumu jūru, bet Korejā dažkārt — par Dienvidu jūru — vairāk gan attiecinot uz Korejas piekrastes ūdeņiem.

Austrumķīnas jūra ir salīdzinoši sekla, to ar nogulumiem aizpilda no Ķīnas plūstošās lielās upes. Ūdens virsējā slāņa temperatūra februārī 7 līdz 16 °C, augustā 27 līdz 28 °C, sāļums 30—34,5 ‰, pie upju ietekām — 5—10 ‰. Plūdmaiņas sasniedz 7,5 metru augstumu. Rietumu piekraste nelīdzena, sekla, gar piekrasti daudz sēkļu, klinšu, ūdens duļķains.

Lielākā ietekošā upe ir Jandzi. Lielākās salas jūras akvatorijā ir Dienvidkorejai piederošā Čedžudo sala, Nadžu arhipelāgs un Hiksanas salas. Pie Kjusju salas atrodas Goto salas un Amakusas salas. Ķīnas piekrastē virkne mazāku saliņu.

Jūra bagāta ar bioloģiskajiem resursiem, notiek aktīva zvejniecība.

Robežas 
Ziemeļos — Dzeltenā jūra, Korejas pussala, Korejas šaurums, Cusimas salas. Austrumos — Kjusju sala, Nansei salas. Dienvidos — Taivāna, Taivānas šaurums. Rietumos — Ķīnas kontinentālā daļa.

Teritoriālie strīdi 
Ķīna, Japāna un Dienvidkoreja nav vienojušās par jūras robežām Austrumķīnas jūrā.

Strīds starp Ķīnu un Japānu ir par 1980. gadā atklātajām dabasgāzes iegulām, uz kurām pretendē abas valstis. Ķīna un Dienvidkoreja nav atrisinājušas jautājumu par Sokotras klinti — nogrimuša rifa palieku, kur Dienvidkoreja uzbūvējusi zinātniskās pētniecības staciju. Neviena no abām valstīm nepretendē uz šo klinti kā uz savu teritoriju, taču Ķīna uzskata to par savu ekskluzīvo ekonomisko zonu.

Ārējās saites 

Dienvidkorejas jūras
Ķīnas jūras
Ziemeļkorejas jūras