Alexander Rueb

Aleksandras Ruebas (; 1882 m. gruodžio 27 d. Hagoje – 1959 m. vasario 2 d. ten pat) buvo olandų šachmatininkas, pirmasis pasaulio šachmatų federacijos (FIDE) prezidentas (1924–1949 m.), teisininkas, diplomatas, eilės knygų apie šachmatų etiudus autorius. Be to, jis buvo Nyderlandų šachmatų federacijos prezidentas (1923–1928 m.), tarptautinis šachmatų kompozicijos arbitras, šachmatų literatūros bibliofilas.

Biografija

Šachmatai 
A. Ruebas buvo stiprus šachmatininkas mėgėjas. 1924 m. Paryžiuje vykusioje 1-oje neoficialioje šachmatų olimpiadoje prie 3-ios lentos žaidė už Nyderlandų rinktinę ir surinko 4,5/13 (+3 =3 −7).

Šachmatų kompozicija 

A. Ruebas rinko šachmatų etiudus, daugiausia iš partijų pabaigų srities. Rinkinių sutvarkymui, jis sukūrė savo etiudų rūšiavimo sistemą. Savo darbus (1945–1955) jis paskelbė 10 tomų veikale „Šachmatų etiudai“.

FIDE Prezidentas 
A. Ruebas buvo vienas iš FIDE kūrėjų. Jis, kaip Nyderlandų šachmatų federacijos prezidentas, kartu su 15 kitų kolegų iš kitų šalių, 1924 m. liepos 20 d. Paryžiuje pasirašė Pasaulio šachmatų federacijos (FIDE) steigimo aktą. Susikūrus FIDE, buvo išrinktas jos pirmuoju prezidentu. Tačiau po ketverių metų pareiškė, kad nesieks perrinkimo, siūlė, kad ateityje prezidentai dirbtų tik vieną kadenciją. Tam nebuvo lemta išsipildyti. 1928 m. FIDE Kongresas Hagoje atmetė jo atsistatydinimo prašymą ir dar kartą perrinko. Po to jis, kas 4 metus buvo perrinktas dar du kartus, bet prasidėjus 2-ajam pasauliniam karui, šachmatų gyvenimas sustojo ir FIDE rinkimai nevyko. 1948 m. FIDE kongrese Saltsjobadene jis pareiškė, kad pageidauja atsistatydinti. 1949 m. FIDE Generalinėje asamblėjoje jo prašymas buvo patenkintas. Taip A. Ruebas išdirbo prezidentu 25 metus.

A. Ruebas 1946 m. liepą pirmajame pokario FIDE kongrese federacijos valdymo pagerinimui pasiūlė FIDE suskaidyti į geografines zonas, kuriose FIDE valdymas būtų decentralizuotas ir kuriose būtų rengiami zoniniai čempionatai, kurie būtų pirmas atrankos žingsnis norintiesiems tapti pasaulio čempionais. Zoninių čempionatų nugalėtojai patektų į tarpzoninį turnyrą, kurio nugalėtojai patektų į kandidatų turnyrą, o šio nugalėtojas taptų pretendentu žaisti mačą su pasaulio čempionu. Tokia schema susilaukė FIDE pritarimo ir su nedidelėmis pataisomis gyvavo iki 1993 m.

Po atsistatydinimo iš FIDE prezidento pareigų 
Atsistatydinęs iš FIDE prezidento posto, rašė knygas apie šachmatų etiudus. 1951 m. FIDE jam suteikė šachmatų kompozicijos tarptautinio arbitro vardą. Turėjo didelę šachmatų literatūros biblioteką, kurią po mirties (2200 knygų ir 1000 periodikos vienetų) paliko Amsterdamo universitetui.

Privatus gyvenimas 
A. Ruebas pagal profesiją buvo teisininkas. Nuo 1908 m. dirbo Nyderlandų aukščiausiajame teisme advokatu, vėliau teisėju. Dar dirbo diplomatinį darbą.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Kas buvo Aleksandras Ruebas? (angl.)
  Aleksandro Ruebo šachmatų partijos (angl.)

 

Nyderlandų šachmatininkai
FIDE prezidentai
Bibliofilai