Aleksandras Grigorjevas

Aleksandras Grigorjevas (, 1837 m. rugsėjo 4 d. Sankt Peterburgas, Rusijos imperija – po 1886 m. Rusijos imperija) – rusų istorinio ir portretinio žanro tapytojas, keturiolikos maišto dalyvis.

Biografija 
Aleksandras Grigorjevas gimė 1837 m. rugsėjo 4 d. Sankt Peterburge titulinio patarėjo Konstantino Ivanovičiaus Grigorjevo šeimoje.

Aleksandras Grigorjevas įstojo mokytis į Sankt Peterburgo imperatoriškąją dailės akademiją. Studijų metu pasižymėjo kaip gabus studentas. Už pasiekimus dailėje tris kartus buvo apdovanotas Dailės akademijos sidabro medaliu (1851 ir 1858 m.), du kartus – didžiuoju sidabro medaliu (1861 ir 1862 m.). 1862 m. Grigorjevas gavo mažąjį aukso medalį už paveikslą „Mozė išgauna vandenį iš uolos”.

1863 m. lapkričio 9 d. Aleksandras Grigorjevas dalyvavo Dailės akademijos keturiolikos studentų maište. Studentai atsisakė dalyvauti konkurse dėl didžiojo aukso medalio. Konkursas buvo skirtas Dailės akademijos 100-osioms gyvavimo metinėms. Nuo 1863 m. iki 1867 m. Venigas buvo Sankt Peterburgo dailininkų artelės, kuriai vadovavo Ivanas Kramskojus, nariu.
1864 m. Aleksandrui Grigorjevui suteiktas 2-ojo laipsnio kasikinio dailininko vardas, 1868 m. – 1-ojo laipsnio klasikinio dailininko vardas.

1877 m. Grigorjevas Peterburgo dailės akademijos užsakymu nutapė Šv. Jurgio paveikslą Nikolajaus stebuklingojo cerkvei, esančiai Atkarske. 1882 m. pagal Dailės akademijos užsakymą jis nutapė ikoną „Paskutinė vakarienė” Aleksino parapijai.

Grigorjevas dalyvavo, kuriant afišas spektakliams, kurie buvo rengiami 1883 m. gegužės 15 d. caro Aleksandro III ir jo žmonos Marijos Fiodorovnos karūnacijos iškilmėms.

Nuorodos 

Rusijos tapytojai portretistai
Rusijos istorinio žanro tapytojai