Auksinė Kastilija

Auksinė Kastilija () – ispanų konkistadorų XVI a. pr. suteiktas pavadinimas Centrinės Amerikos regionui, besidriekusiam nuo Urabos įlankos iki Beleno upės (Panamos sąsmauka). Į vakarus nuo šios upės driekėsi Veragvos kraštas, į kurį pretendavo Kolumbų šeima.

Raida 

Auksinės Kastilijos pavadinimas 1513 m. buvo patvirtintas Ispanijos monarcho Ferdinando II.

Po to, kai Vaskas Nunjesas de Balboa atrado Ramųjį vandenyną, į Auksinės Kastilijos sudėtį įtrauktos Panamos, Kosta Rikos ir Nikaragvos Ramiojo vandenyno pakrantės. 1527 m. buvo sudaryta Nikaragvos provincija ir atskirta nuo Auksinės Kastilijos. 1537 m. Kolumbams paskirta Veragvos kunigaikštystė, todėl Auksinės Kastilijos žemės tapo atskirtomis. 1540 m. krašto dalis į rytus nuo Veragvos (dab. Kosta Rika, vakarų Panama) sujungtos į Karališkąją Veragvą (iš jos vėliau sudaryta Naujosios Kartaginos ir Kosta Rikos provincija).

Likusi rytinė Auksinės Kastilijos dalis pradėta vadinti Tiera Firmės karūna arba Panama. 1538 m. buvo sukurta Panamos karališkoji audiencija. 1560 m. sukurta nauja Veragvos provincija buvo sujungta su Auksine Kastilija.

Gubernatoriai 
 
 1514–1526 m. Pedro Arias Dávila, gubernatorius
 1526–1529 m. Pedro de los Ríos y Gutiérrez de Aguayo, gubernatorius
 1529–1532 m. Antonio de la Gama, laikinasis gubernatorius
 1533–1536 m. Francisco de Barrionuevo, gubernatorius
 1536–1539 m. Pedro Vázquez de Acuña, gubernatorius
 1539 m. Francisco Pérez de Robles, Panamos audiencijos prezidentas.

Panamos istorija
Ispanijos kolonijos Amerikoje