Taoso Pueblas

Taoso Pueblas (, , tiv. tə̂otho) – senovinė indėnų gyvenvietė (pueblas), esantis Jungtinių Amerikos Valstijų pietuose, Naujojoje Meksikoje, 1,5 km į šiaurę nuo Taoso miesto. Čia šimtmečius gyvena Pueblų kultūrai priklausantys indėnai, kalbantys tivų kalbos tarmėmis.

Pueblas pastatytas Kristaus Kraujo (Sangre de Cristo) kalnagūbrio pašlaitėje (Uoliniai kalnai), abipus Pueblo upės. Pastatai statyti iš plūkto molio, išdėstyti pakopomis, viršuje siauriau, apačioje plačiau. Seniau namuose būta nedaug langų, o vietoje durų į vidų būdavo patenkama per angą namo stoge. Stogai sudaryti iš skersai sudėtų rąstinių gegnių ir ant jų viršaus išklotos žolės, šakų ir molio sluoksnio. Namus paprastai sudaro po dvi patalpas, praėjimų tarp namų nėra. Seniau indėnai turėjo mažai baldų, dabar yra stalai, kėdės, lovos. Autentiškumo vardan, Taoso Pueble neįvesta kanalizacija, vandentiekis bei elektra. Yra vietinės architektūros stiliumi pastatyta Šv. Jeronimo katalikų bažnyčia.

Žodis „Taosas“ (tə̂otho) tivų kalba reiškia tiesiog „kaimą“. Tikrasis pavadinimas yra ȉałopháymųp’ȍhə́othə̀olbo – „raudonų gluosnių kanjono žiotys“.

Istorija 

Manoma, kad Taoso Pueblas apgyvendintas ~XIII a. Gyvenvietė tapo svarbiu prekybiniu tašku su prerijų indėnais. 1540 m. Taosą pasiekė Fransisko Vaskeso de Koronado ekspedicijos nariai. 1620 m. savo misijas čia pradėjo steigti ispanų jėzuitai. Pueblai priešinosi kolonistams, griovė bažnyčias. 1847 m. jungtinės pueblų ir meksikiečių pajėgos sukilo prieš JAV valdžią. Sukilimas buvo numalšintas, o pueblas subombarduotas.

1924–1925 m. Taoso Pueblo gyventojų kultūrą tyrė žymus psichiatras Karlas Gustavas Jungas.

1992 m. Taoso Pueblas įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.

JAV archeologinės vietos
Naujosios Meksikos miestai