Karavas

Kortų žaidimai
Karavas – kortų žaidimas žaidžiamas Šiaurės Lietuvoje: Biržų ir Pasvalio kraštuose, taip pat kaimyninėje Latvijoje.

Tai komandinis kortų žaidimas, todėl standartiškai jis yra žaidžiamas keturiese – pora prieš porą.
Karavas žaidžiamas su 32 kortų kalade (pradedant septynakėmis).

Žaidimo tikslas yra kiekviename kortų dalinime surinkti kuo daugiau akių ir laimėti žaidimą surinkus 10 taškų.

Galimos sekančios žaidimo baigtys:

  „galva“ – kai žaidimas baigiamas priešininkams turint daugiau nei 1 tašką (pvz., 10 : 6).
  „pjūklas“ (šnek. „piela“) – kai žaidimas baigiamas priešininkams turint tik vieną tašką, t. y. (10 : 1).
  „akiniai“ (šnek. „zogeriai“) – kai žaidimas baigiamas prešininkams neturint nei vieno taško, t. y. (10 : 0).
  „keselys“ (šnek. „b*b*s“) – kai rezultatas žaidime buvo 9 : 0 ir laimi komanda (surenka 10 taškų) prieš tai neturėjusi jokių taškų (9 : 10).

Koziriai 
Kiekviename dalinime yra šaukiami koziriai.

Stipriausia korta yra kozirinė septynakė – špykas. Tačiau visos kitos ne kozirinės septynakės yra pačios silpniausios kortos kaladėje.
Visos damos ir visi valetai visada yra koziriai. Damos yra aukštesnės už valetus.
Damų ir valetų stiprumas pagal spalvą silpnėjimo tvarka:
 Kryžiai
 Vynai
 Čirvai
 Būgnai

Žaidime priveligijuota kortų spalva yra būgnai – taškai už juos yra dvigubinami. Šaukiant būgnus koziriu yra šaukiamas „karavas“ ar „karavėlis“. Išskyrus tą atvejį kai niekas nešaukia kozirio ir jais tampa paprasti būgnai (ne karavas – „valdiškas“).

Likusių kortų (be damų ir valetų, kurios visada yra koziriai) stiprumas silpnėjimo tvarka:
  
  Tūzai   
  Dešimtakės  
  Karaliai    
  Devynakės   
  Aštuonakės    
  Septynakės

Žaidimo eiga 
Žaidėjai prie kortų stalo susėda taip, kad porininkai būtų veidu vienas prieš kitą, o nesėdėtų greta vienas kito – t. y. pirmos komandos žaidėjas Nr.1, antros komandos žaidėjas Nr.1, pirmos komandos žaidėjas Nr.2 ir antros komandos žaidėjas Nr.2.

Dalinimas 
Žaidėjai dalo kortas paeiliui pagal laikrodžio rodyklę – t. y. pagal laikrodžio rodyklę keičiasi dalantysis žaidėjas, taip pat ir kortos yra dalijamos žaidėjams pagal laikrodžio rodyklę.

Kortų išdalinimas karave gali būti be galo reikšmingas ir suteikia išskirtines savybes šiam žaidimui.

Dalantysis sumaišęs kortas duoda kelti kėlikui – iš dešinės sėdinčiam kitam žaidėjui (priešininkui). Kėlikas gali paprasčiausiai perkelti kortų kaladę iš karto arba pažiūrėti (niekam kitam nerodydamas) viršutinę kortą kaladėje. Jei ta korta yra stipri dama ar būgnų septynakė (taip pat būgnų tūzas, dešimtakė, stiprus valetas ar pan.) kelėjas gali nurodyti dalytojui „versti“.

Verčiant visada koziriais automatiškai iššaukiami būgnai – karavas.

Verčiant visos aštuonios viršutinės kortų kaladės kortos (kartu skaičiuojant ir pažiūrėtąją) yra dalančiojo atverčiamos ant stalo. Visi žaidėjai turi teisę jas pamatyti ir įsiminti. Visos verčiamos kortos atitenka keliančiojo žaidėjo porininkui. Po to dalantysis klausia „kaip toliau“ ir kėlėjas nurodo kokiu eiliškumu išdalinti likusias kortas.
Taip pat keliantysis žaidėjas, gali nekelti, o nurodyti vieną iš sekančių kortų išdalinimo būdų:
 „Ratu“ (ratu pagal laikrodžio rodyklę po aštuonias kortas padalinama kiekvienam žaidėjui)
 „Viršų ir apačią“ (viršutinės aštuonios kortos atitenka keliančiojo porininkui, o apatinės aštuonios kortos – keliančiajam).
 „Vidurį“ (viršutinės aštuonios kortos atitenka dalančiojo žaidėjo porininkui; sekančios aštuonios kortos nuo viršaus atitenka keliančiojo žaidėjo porininkui; dar sekančios aštuonios kortos nuo viršaus atitenka keliančiajam žaidėjui; visos likusios apatinės aštuonios kortos atitenka dalančiajam žaidėjui).
Verčiant kortas ar renkantis vieną iš netradicinių kortų išdalinimo būdų kortos yra dalinamos po aštuonias iš karto.
Kėlikui perkėlus kortų kaladę kortos yra išdalinamos ratu pagal laikrodžio rodyklę per du kartus po keturias.

Jei viršutinė korta nebuvo atversta, t. y. automatiškai nebuvo iššauktas karavas, tai žaidėjai varžosi dėl galimybės iššaukti kozirį.

Šaukimas 
Pirmumo teisę varžytis dėl kozirių šaukimo turi žaidėjas sėdintis iš kairės dalančiajam. Jis šaukia – pasako turimų pageidaujamų kozirių skaičių (damų, valetų ir spalvos, kurios turi daugiausia ar pageidauja šaukti, suminį kortų kiekį). Dažniausiai pirmasis šaukiamas kozirių kiekis yra sumažinamas siekiant suklaidinti varžovus ar taip pasiliekant galimybę manevruoti toliau varžantis dėl teisės šaukti ateityje.

Toliau šaukti turi teisę sekantis žaidėjas sėdintis iš kairės šaukusiajam (pagal laikrodžio rodyklę). Kol žaidėjų ratas neapsisuko, kiekvienas sekantis žaidėjas negali šaukti mažiau negu šiame dalinime anksčiau buvo iššaukta, tačiau apsisukus ratui, pirmas šaukęs žaidėjas gali sakyti „čia“, kas reiškia, jog jis turi tiek pat koziriu kiek paskutinis anksčiau prieš jį šaukęs, tuo pačiu, šaukdamas „čia“ perima teisę iššaukti savo kozirį. (pvz., pirmame rate ketvirtas žaidėjas iššaukė „penkis“, antras ratas pradėjo suktis ir pirmas žaidėjas sakydamas „čia“ pasako, jog ir jis turi „penkis“ kozirius ir jei daugiau niekas neiššauks, pirmas žaidėjas (o ne ketvirtas) turės teisę pasakyti kozirį. Iškritus iš šaukiančiųjų sąrašo pirmam žaidėjui, teisę pasakyti „čia“ įgyja antras žaidėjas ir t. t.)
Jeigu atėjus šaukimo eilei žaidėjas nenori šaukti, arba neturi daugiau kozirių nei prieš tai šaukęs, jis pasako „tyliu“
Kartą dalinime pasakęs „tyliu“ žaidėjas praranda visas teises toliau šiame dalinime šaukti (nebegali net šaukti karavą).

Jei kuris žaidėjas iššaukia didesnį kozirių skaičių nei turi jų rankoje ir visi kiti žaidėjai nebesivaržo ir palieka jam teisę šaukti, tai jis privalo šaukti karavą ar karavėlį. Žaidimo eigoje paaiškėjus, kad žaidėjas neturi tiek kozirių kiek šaukė ir buvo iššauktas ne „karavas“ ar „karavėlis“, iššaukusiojo komanda baudžiama „blusa“.

Karavą ar karavėlį bet kuris netylėjęs žaidėjas gali šaukti bet kada iki tol, kol šaukimo teisė visų nėra paliekama vienam kitam žaidėjui.

Jei iššaukęs daugiausiai ir kozirius skelbiantis žaidėjas turi kozirių septynakę – špyką, tai jis gali, o dažniausiai ir skelbia koziriu ne mažybinę spalvą (karavas, kryžas, varnas, čirvas), o jei septynakės neturi – privalo skelbti koziriu spalvą tik su mažybine galūne (karavėlis, kryželis, varnelis, čirvelis). Žaidėjui paskelbus kozirį mažybine galūne, t. y. kai jis neturi šaukiamo kozirio špyko, žaidėjo porininkas turi teisę pasakyti „paaugo“ ar „nepaaugo“ priklausomai nuo to ar jis turi šaukiamo kozirio špyką ar ne.

Jei nei vienas žaidėjas nešaukia, tai apėjus ratui koziriais tampa paprasti būgnai (ne karavas – „valdiškas“), o būgnų septynakė netenka špyko galios – t. y. ji tampa pačiu silpniausiu koziriu.

Kortų vertimas ant stalo 
Jei kozirį paskelbęs žaidėjas yra užtikrintas kad visi aštuoni kirčiai bus jo – jis gali iš karto mesti visas atverstas savo kortas ant stalo sakydamas „visi mano“. Tačiau jei jis suklydo apskaičiuodamas surenkamas kortas ir kuris kitas žaidėjas gali sudėlioti situaciją kurioje jis paimtų nors vieną kirtį ir tokiu būdu ne visi aštuoni kirčiai būtų kozirį skelbiusio žaidėjo, tai kozirį iššaukusi komanda yra baudžiama priešininkams užrašant vieną tašką (suklydusi komanda jokių taškų negauna).

Kitu atveju, žaidimą pradeda kozirius paskelbęs žaidėjas mesdamas ant stalo atverstą vieną savo kortą.

Jei prašoma kozirių, tai visi žaidėjai turintys kozirius privalo juos mesti.

Jei neprašoma kozirio, tai koziruoti (mušti koziriumi) galima tik neturint prašomos spalvos kortų.

Damos ir valetai visada yra koziriai ir jie nepriklauso spalvai.

Kirtį pradedantysis žaidėjas išmesdamas kortą ant stalo gali pranešti „pas draugą“. Tai reiškia kad jo partneris turi pasistengti paimti šį kirtį bet kokia kaina – išmesdamas aukščiausią (jei tam būtina) kozirį.

Komandos paimti kirčiai yra dedami į bendrą krūvą, o ne laikomi prie kiekvieno žaidėjo.

Žaidėjams nebeturint kortų rankose – kai dalinime buvo sužaisti visi aštuoni kirčiai yra skaičiuojami komandų surinkti taškai.

Žaidimo metu šnekėtis apie patį žaidimą ar balsu spėlioti kokias kortas kas turi yra draudžiama. Tačiau komandos žaidėjai dažnai susirodo iš anksto sutartais signalais („imk“, „mano“ ir pan.). Bet galima pakreipti žaidimą sau naudinga linkme perpratus besirodančių priešininkų signalų reikšmes.

Taškų skaičiavimas 

Kadangi visoje kortų kaladėje yra 120 akių, tai dalijimą laimi komanda surinkusi bent jau 61 akį. Jei abi komandos surenka po 60 akių, tai skelbiamos lygiosios – „bukas“ ir tas pats žaidėjas dalina kortas iš naujo, tačiau sekančiame dalinime nėra vykdomi šaukimai – koziriu automatiškai tampa būgnai ir lošiamas ne karavas, t. y. „valdiškas“ (be špiko), o laimėtojų taškai dvigubinami atsižvelgiant į prieš tai buvusiame dalinime iššauktą kozirį.

 Jei komanda nepaėmė nei vieno kirčio iš aštuonių galimų – jie gauna „blusą“ (šnek. „spitę“, „pūtę“)
 Jei pralaimėjusi komanda „nėra jonių“, t. y. surinko mažiau nei 31 akį, tai laimėjusiai komandai taškai yra dvigubinami.
 Taip pat taškai yra dvigubinami jei buvo šauktas karavas ar karavėlis.
Detali taškų skaičiavimo lentelė, kur žaidėjai padalinti į komandas: „Pirma komanda“ ir „Antra komanda“

Kortų žaidimai