Blinstrubai iš Tautvilo

Blinstrubai iš Tautvilo (lenk. Blinstruby z Towtwila) – Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės žemaitiškų-daniškų šaknų kilmingųjų bajorų giminė, pagal Lietuvoje išlikusius istorinius šaltinius žinoma nuo maždaug 1520-ųjų metų. Giminė susiformavo kunigaikščio Tautvilo giminei susiliejus su Blinstrubų gimine.

Istorija 
Istorikas Albertas Kojalavičius-Vijūkas 1658 metais išleistame „Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės diduomenės herbyne“ Blinstrubus aprašo taip: „Blinstrubai kildinami iš Tautvilo, klesti Žemaitijos kunigaikštystėje ir Kauno paviete. Žmonės turtingi. Naudoja „Gulbės“ herbą.“ Herbyne nurodoma Žemaitija, o jei tiksliau, Viduklės pavietas, iš tiesų buvo pagrindinė Blinstrubų gyventa vieta. 1558 m., LDK revizoriaus Andriaus Ilgausko sudarytame, Batakių seniūnijos žemių inventoriuje paminėtas žemių savininkas, karališkasis bajoras Blinstrupas. Tai seniausias žinomas Blinstrubų paminėjimo faktas, kuris patvirtina, kad Blinstrubai Žemaitijoje gyveno jau LDK laikais, valdant karaliui Žygimantui Augustui, tai gi dar Gediminaičių dinastijos laikotarpiu.

"Gulbės" herbo Blinstrubai bent nuo 1585 metų iki XVIII amžiaus pabaigos pasirašinėjo kaip Blinstrubai-Tautvilavičiai arba Blinstrubai iš Tautvilo. Tai reiškia, kad giminė greičiausiai susiformavo daniškos kilmės Blinstrubų giminei susiliejus su Didžiojo kunigaikščio Kęstučio sūnaus, Vytauto brolio, kunigaikščio Tautvilo palikuonių gimine, kuri XVI amžiuje, būtent Viduklės paviete, dar egzistavo kaip atskira giminė Tautvilo (Tautvilavičių) pavarde.
XVI–XVIII amžiuose Blinstrubai priklausė karaliaus dvaro ir bajorijos elitui. Adomo Blinstrubo sūnus Jurgis Blinstrubas iš Tautvilo buvo baigęs evangeliškuosius Marburgo ir Frankfurto universitetus. Savo išsilavinimo dėka, jis tapo Lenkijos karaliaus ir LDK kunigaikščio Vladislovo IV Vazos sekretoriumi, o šiam mirus, į karaliaus sostą išrinkto Jono Kazimiero Vazos dvariškiu ir sekretorium. Jurgio brolis Jonas taip pat buvo Lenkijos karalių ir LDK kunigaikščių Vladislovo IV Vazos ir Jono Kazimiero Vazos sekretoriumi ir dvariškiu bei jų tėvo, Lenkijos ir Švedijos karaliaus Zigmunto III Vazos sekretoriumi ir rotmistru.
Seniausios giminės tėvonijos buvo Viduklės-Alsos (Blinstrubiškių) ir Pašaltuonio-Kulvertiškių dvarai Viduklės paviete.

Žymesni giminės atstovai 
Tarp žymesnių giminės atstovų, be jau minėtų karališkųjų sekretorių Jurgio ir Jono, dar galima paminėti šiuos Blinstrubus: Jurgis (Jurijus) Blinstrubas – Lenkijos karalystės generolo Jano Podolskio kariuomenės rotmistras, kazokų būrio vadovas; Adomas Blinstrubas – Žemaičių Tribunolo deputatas 1595, 1602 ir 1621 m.; Juozapas Blinstrubas – Kauno pavieto rotmistras; Antanas Blinstrubas (1753.11.10-1798.07.16) – Kauno arklininkas, ginklininkas, maršalka, medžioklininkas, Kauno prekybos konfederacijos maršalka, Kauno žemės teismo teisėjas, Raudondvario dvaro valdytojas, grafų Zabielų globotinis; Pranas Blinstrubas (1760–1828.03.23) – Žemaitijos rotmistras; Teodoras Blinstrubas – Upytės stovyklininkas, Smolensko vaiskis; Mozė Motiejus Blinstrubas (1687–1766) – Vitebsko vaiskis, Kauno stovyklininkas; Teodoras Blinstrubas – (1906.11.26 – 1999.10.06) – Rietavo, Pilviškių, Šeduvos, Kupiškio, Vilkijos ir Oldenburgo (Vokietija) gimnazijų direktorius, JAV lietuvių bendruomenės ir Amerikos lietuvių tarybos ilgametis vadovas; Vladislovas Algimantas Blinstrubas (1939.10.25 – 2005.08.01) – Poetas, teatro ir kino režisierius, pedagogas.

Blinstrubiškių dvaras 

Šalia Viduklės, Raseinių rajone, prie kelio Raseiniai-Viduklė iki 1968 m. stovėjo didelis dvaro kompleksas, nuo seniausių laikų vadintas Viduklės-Alsos, vėliau Viduklės-Paalsės, o nuo maždaug 1750-ųjų – Blinstrubiškių dvaru. Tai buvo viena seniausių herbo „Gulbė“ Blinstrubų iš Tautvilo tėvonijų.
Pirmieji šio dvaro savininkai XVI amžiaus II-oje pusėje buvo herbo „Gulbė“ Simono Blinstrubo sūnūs Petras ir Kasparas Blinstrubai Alsiškiai iš Tautvilo. Išlikusiuose rašytiniuose šaltiniuose dvaras pirmą kartą paminimas 1586 sausio 8 dienos vaznio pranešime apie Kasparui, Simono sūnui, Alsiškiui Alsos dvare paliktą šaukimą . Tačiau dvaras greičiausiai egzistavo ir buvo Blinstrubų nuosavybė jau anksčiau.
Apie 1580 m. broliai Kasparas ir Petras Blinstrubai Alsiškiai iš Tautvilo, pasiekę garbingą amžių, apsisprendė pasidalinti abu valdomus dvarus t. y. Viduklės-Alsos ir Pašaltuonio-Kulvertiškių. Kasparui Blinstrubui atiteko Viduklės-Alsos, Petrui Blinstrubui – Pašaltuonio Kulvertiškių dvaras. Tiesa, dalis žemių apie dvarų gyvenvietes išliko abiejų brolių nuosavybėje, kol vėliau jų vaikai ir vaikaičiai tas žemes pardavė.
Viduklės-Alsos dvarą Kasparas Blinstrubas Alsiškis apie 1590 m. padovanojo sūnums Adomui ir Jurgiui (Jurijui). Broliui Jurgiui mirus 1598 m., visas dvaras de facto atiteko Adomui. Po mirties, Adomas paliko didžiąją Viduklės-Paalsės dvaro dalį savo sūnums Jurgiui ir Jonui, nedidelę dalį dvaro žemių palikdamas kitiems sūnums – Dovydui ir Samueliui Mozei.
Paskutinis iš dvarą valdžiusių Blinstrubų – Sasių vaitas Jurgis Merkelis, 1734 m. kovo 14 d. savo priešmirtiniu testamentu, visą Viduklės-Paalsės dvarą paliko savo pusbroliui, tetos Daratos Blinstrubaitės Uvainienės sūnui Boguslavui Uvainiui iš Ivoškų. Be įvairų pastatų, dvaras turėjo nuosavą vandens malūną su tvenkiniu, karčemą prie kelio Raseiniai – Nemakščiai, protėvių kalvinistų koplyčią, sodą ir dvarui priklausiusį, dabar jau išnykusį Blinstrubiškių kaimą (buvusį tarp Paliepių ir Blinstrubiškių dvaro). Dvaro komplekso teritorija driekiesi kairiame Alsos upės krante, šalia dabartinio Žemaičių plento.

2020 m. spalio 5 dieną, po aukų rinkimo kampanijos, aktyviai talkininkaujant entuziastų grupei – bajorams Juozui Kazimierui Blistrabui, Broniui, Adelei, Vaidai ir Mindaugui Blistrubiams, Vincui Blinstrubui bei giminės istorikui-genealogui Šarūnui Blinstrubui, buvusioje Blinstrubiškių dvaro rūmų vietoje buvo pastatytas, o 2021 m. liepos 24 d., dalyvaujant gausiam aukotojų būriui, pašventintas ir iškilmingai atidarytas paminklinis akmuo kilmingųjų bajorų Blinstrubų iš Tautvilo atminimui.

Šaltiniai 

Kilmingųjų giminės
LDK didikai