Rasmus Rask

Rasmusas Kristianas Raskas (, 1787–1832) – XIX a. Danijos kalbininkas ir orientalistas, vienas iš indoeuropeistikos ir lyginamosios kalbotyros pradininkų.

Biografija 
Daug keliavo studijuodamas kalbas, visų pirma Islandijon, kur parašė pirmąją islandų kalbos gramatiką, vėliau – į Rusiją, Persiją, Indiją ir Šri Lanką (tuometinį Ceiloną). Parašė darbų germanistikos, baltistikos, iranistikos, afrikanistikos, asirologijos srityse. Tarp germanų ir kitų indoeuropiečių kalbų atrado tolydžius trankiųjų priebalsių atitikmenis (nustatė germanų kalbų priebalsių pokyčius, kurie vėliau buvo pavadinti Grimo dėsniu), įrodė Avestos kalbos senoviškumą ir jos artimą giminingumą su sanskritu, iššifravo daug dantiraščio tekstų. Gyvenimo pabaigoje buvo pakviestas Kopenhagos universitete eiti Rytų kalbų profesoriaus pareigas.

Kalbotyros raidai didžiausią reikšmę turėjo R. Rasko veikalas „Senovės skandinavų kalbos tyrimai, arba islandų kalbos kilmė“ (1818). Šis darbas, pirmasis „Vokiečių gramatikos“ tomas (1819) ir F. Bopo () knyga „Apie sanskrito asmenavimo sistemos lyginimą su graikų, lotynų, persų ir germanų kalbų asmenavimo sistema“ (1816) padėjo lyginamosios kalbotyros pagrindus, taip pat yra
nepaprastai svarbūs germanų filologijai. R. Raskas pirmasis suformulavo kertinį reguliarių atitikmenų principą.

Tačiau R. Rasko darbų svarbą lyginamajai kalbotyrai Europos mokslininkai suprato šiek tiek pavėluotai, nes minėtasis jo darbas buvo išleistas danų kalba, ją mokėjo anaiptol ne visi tyrėjai, o dalinis vertimas į vokiečių kalbą buvo prastas.

Bibliografija 
  — lvi + 282 s.
  — 168 s.
  — xxviii + 298 s.
  — v + 288 s.
  — xii + 312 s.
  — 16 s.
  — ii + 138 s.
  — viii + 80 S.
  — 46 s.
  — 75 s.
  — 159 s.
  — 112 s.
  — 504 s.

Šaltiniai 

Baltistai
Kalbininkai
Danijos mokslininkai
Orientalistai