Inovacija

Inovacija (, iš  'atnaujintas, patobulintas') – tobulesnis technologinis sprendimas (jeigu apgintas patentu, tai išradimas), kuris geriau nei ankstesnieji technologiniai sprendimai tenkina visuomenės poreikius jį vartojant.
 
Inovacijos sąvoka neatskiriamai siejama su jos sukuriamos pridėtosios vertės vartojimu (eksploatacija).  
Inovacijos sukurta pridėtoji vertė reiškiasi tik inovaciją vartojant kaip prekę ar paslaugą rinkoje arba kaip procesą susijusiose su rinka, pvz., gamybos, vadybos, prekybos ir pan. veiklose, arba tiesiogiai nesusijusiose su produktų rinka žmonių veiklose, pvz., politikoje, sporte, mokymo ir auklėjimo procesuose ir pan. Taigi, objektyviai tobulesnis technologinis sprendimas tampa inovacija, jeigu jį priima rinka ir vartotojai. Tuo pačiu iš rinkos ir vartojimo yra išstumiami ankstesnieji, mažiau efektyvūs produktai ir procesai. Šia prasme per inovacijas
pasiekiama visuotinė pažanga. 

Radikaliosios inovacijos yra efektyviausias naujų globaliosios rinkos nišų atidarymo ir globalaus konkurencingumo užtikrinimo instrumentas. Atidarius naują rinkos nišą, inovatorius (verslo subjektas) tam tikrą laiką išlieka nišoje natūralaus monopolininko pozicijoje, t. y. gauna iš šios nišos maksimalias įmanomas pajamas. Todėl globalioje rinkoje veikiančios ir konkuruojančios bendrovės joje išsilaiko ir nebankrutuoja tik nuolat kurdamos inovacijas.

Taigi, inovacijos yra efektyviausia pajamų iš rinkos ir vartojimo gavimo priemonė. Inovacijos visada duoda pajamas. Tuo tarpu moksliniai tyrimai, technologijų plėtra, tobulesnių technologinių sprendimų kurimas visada reiškia išlaidas.

Dažnai inovacija yra klaidingai ar netiksliai suvokiama kaip "naujovė", kaip "naujas technologinis sprendimas".

Anot profesoriaus Armino Ragausko, inovacijos sąvoka panaikina sąvokos „naujovė“ dviprasmiškumą. „Naujovė“ gali reikšti ir tobulesnius, ir prastesnius produktus, paslaugas ar procesus, lyginant su jau egzistuojančiais. Tuo tarpu inovacija visada reiškia "tobuliau, efektyviau ar objektyviai geriau". "Naujumas" yra tik tobulesnių technologinių sprendimų, t. y.inovacijų, atsiradimo rinkoje ir jų vartojimo pasekmė, kuri yra niekaip nesusijusi su inovacijos sukuriama pridėta verte. Inovacija visada yra kartu ir naujovė. Bet daugybė naujovių dažniausiai neturi nieko bendro su inovacijomis.

Pagal P.Drucker, per inovacijas verslas prisitaiko prie ekonominės aplinkos pokyčių. Globaliai ekonomikai būdingas nuolatinis kitimas. Todėl visada yra galimybė stebėti aplinkos pokyčius ir panaudoti juos inovacijoms. Prisitaikymas yra esminis išlikimo būdas kintančioje aplinkoje. Prisitaikymas nesukelia rizikos. Rizikinga yra neprisitaikyti. Todėl, priešingai plačiai paplitusiam klaidingam požiūriui, inovacijų kurimas prisitaikant prie aplinkos kitimo yra minimalios rizikos veikla.

Inovacijos gali būti nutraukios (disruptyvios), jeigu jos nutraukia ligi tol vyravusią technologiją ar veikimo būdą.

Šaltiniai 
1. Drucker P.F. Innovation and Entrepreneurship. Harper Business, 2006, p.288.

2. The International Handbook on Innovation. Elsevier, 2006, p.1171.

3. Price R.M. The Eye for Innovation. Yale University Press, New Haven and London, 2005, p.329.

4. Goffin K., Mitchell R. Innovation management. Palgrave MacMillan, NY, 2005, p.409.

5. Kriaučionienė M., Jucevičius G., Ragauskas A. Inovatika ir inovacinės technologijos. Kauno Technologijos 
Universitetas, 2008, p.128.

6. Jucevičius G., Kriaučionienė M., Ragauskas A. Inovatika ir globali žinių ekonomika. Kauno Technologijos
Universitetas, 2008, p.191.
Inovatika