Batrunas

Batrunas (; ; finikiečių k.: בתרון Bitron) – Šiaurės Libano miestas, vienas seniausių pasaulio miestų. Tai Batruno rajono centras.

Istorija 

Batruną mini Amarnos laiškai XIV a. pr. m. e., taip pat Strabonas, Plinijus Vyresnysis, Klaudijus Ptolemėjus, Steponas Bizantietis, Hieroklis. Teofano raštuose Batrunas minimas kaip Bostrys.

Finikiečiai įkūrė Batruną pietinėje Teoprosopono kyšulio pusėje. Teigiama, kad Batruną įkūrė Tyro karalius Itobalas I, kurio duktė Jezabelė (897–866 m. pr. m. e.) ištekėjo už Ahabo.

Romėnų laikais miestas priklausė Phoenicia Prima provincijai, o paplitus krikščionybei – Antiochijos patriarchui.

551 m. Batruną sugriovė žemės drebėjimas, Teoprosopono kyšulys įskilo. Istorikai mano, kad tuomet atsirado natūralus Batruno uostas.

Batrune gimė šie graikų ortodoksų vyskupai: Porfyrijus 451 m., Elijas apie 512 m. ir Steponas 553 m. Miestas buvo graikų ortodoksų vyskupystės centras nuo X a. ir vadinamas Petrounion. Po musulmonų užkariavimų miesto pavadinimas arabizuotas į Batruną.

Viduramžiais kryžiuočiai pastatė Mseilha pilį ant lygumoje esančios stačios kalvos.

Valdant turkams, Batrunas buvo kazos centras, maronitų vyskupystės centras. Nuo 1999 m. Batrunas yra eparchijos centras.

Išnašos 

Libano miestai
Romos kolonijos