Nefilimai

Nefilimai (hebr. נְפִילִים‎) – biblijiniai mistiniai galiūnai arba žmonės, minimi Tanache. Jie milžiniški ir galingi. Žodis „nefilimai“ kai kuriose Biblijos versijose pažodžiui verčiamas kaip „milžinai“. Pagal judėjų tradiciją, nefilimai yra puolę angelai. Apie šiuos galiūnus išsamiausiai kalbama Pradžios knygoje, tačiau pateikiama ištrauka gana dviprasmiška, o nefilimų tapatybė – ginčytina. Pasak Skaičių knygos 13, 33, nefilimai gyveno Kanaane, žydų tautai užkariaujant šį regioną. Panaši į žodį „nefilimai“ reikšmė hebrajų kalboje randama Ezekielio knygos 32, 27.

Etimologija 
Dauguma sampratos aiškinimų yra pagrįstos prielaida, jog žodis „nefilimai“ yra susijęs su veiksmažodžio šaknimi n-p-l (נ־פ־ל) hebrajų kalboje, reiškiančia „kristi“. Roberto Beikerio Gildlestouno manymu, šis žodis susijęs su hif’il priežastiniu kamienu ir turėtų būti suprantamas, kaip „tie, kurie priverčia kitus nupulti“. Pasak Ronaldo Hendelio, „nefilimai“ – neveikiamoji rūšis, gramatiškai analogiška žodžiams paqid („tas, kuris yra paskirtas“) ar asir („prirakintasis; pririštasis“), kuri reiškia „tie, kurie yra nupuolę“.

Daugelyje senųjų Biblijos vertimų žodis interpretuojamas kaip „milžinai“. Senovės graikų vertėjai Simachas verčia „smurtaujantieji“, o Akvila Sinopietis – „nupuolusieji“ arba „krentantieji [ant savo priešų]“.

Išnašos 

Žydų mitinės būtybės
Senojo Testamento veikėjai