Farenheito skalė

Fahrenheito skalė – nesisteminė temperatūros skalė, naudojama daugiausia anglakalbėse šalyse, ypač JK ir JAV. Skalę 1724 m. sukūrė vokiečių fizikas Gabrielis Farenheitas (1686–1736). Tai pirmoji plačiai tarptautiniu mastu paplitusi temperatūros matavimo skalė, kurią vėliau išstumė Celsijaus skalė.

Skalė 

Nuliniu temperatūros tašku 0 °F buvo pasirinkta sūrymo užšalimo temperatūra, lygi maždaug -17 °C. Paprasto vandens užšalimo temperatūra 0 °C yra lygi 32 °F. Viršutine skalės riba kaip 90 °F buvo pasirinkta optimali žmogaus kūno temperatūra – vėliau ši riba nukalibruota kaip 96 °F. Skalė nežymiai buvo tikslinama ir vėliau, o XX a. atsiradus itin tiksliai matavimo įrangai buvo pasirinkta, kad vandens užšalimo taškas paliktas kaip 32 °F, o užvirimo kaip 212 °F. Atitinkamai buvo sukalibruotas visas Farenheito skalės intervalas.

Ilgainiui Farenheito skalę išstūmė Celsijaus skalė, šiuo metu naudojama daugelyje pasaulio šalių. SI sistemos temperatūros vienetas kelvinas sutampa su Celsijaus, bet ne Farenheito laipsniu – jų tarpusavio ryšys yra 1 : 1,8 (arba 5 : 9). Žinant šį santykį ir 0–100 °C ribas, galima nesudėtingai apskaičiuoti pagrindines Farenheito laipsnių reikšmes 5 Celsijaus laipsnių žingsniais:

Šaltiniai 

Fizika