Nektonas

Nektonas (, iš , iš gr νηκτός, nektos 'plaukiantis', iš  'plaukti') – vandens telkinio (ežero, jūros ir pan.) aktyviai plaukiojančių gyvūnų visuma. Tai gyvūnai, kurie gali keisti vietą erdvėje naudodami savo kūno energiją, o ne tik dėl vandens judėjimo, kas būdinga planktonui.

Nektoniniai organizmai paprastai yra pakankamai stambūs, jų Reinoldso skaičius viršija 1000. Dalis planktoninių organizmų irgi gali aktyviai plaukti, bet jų Reinoldso skaičius yra mažas (0,001 to 10), labai didelę įtaką daro vandens klampumas.
Nemažai organizmų (pvz., medūzos, kalmarai, buriažuvės) būdami smulkūs (tuomet jiems plaukiant Reinoldso skaičius būna mažas) yra priskiriami planktonui, o pakankamai paaugę pereina į nektono kategoriją.

Žinomiausios nektono grupės:
 žuvys,
 galvakojai,
 banginiai,
taip pat – jūriniai vėžliai, jūrinės gyvatės, pingvinai.

Terminą nektonas 1890 m. pasiūlė Ernst Haeckel.

Plaukiojančių organizmų plaukiojamųjų savybių tyrimų sritis, apimanti aptekėjimo dinamiką ir kitos biomechaniką, judėjimo fiziologiją, kartais vadinama nektologija, o tos srities tyrėjai – nektologistais.

Ekologinės organizmų grupės