Pinsko kunigaikštystė

Pinsko kunigaikštystė – XII a. – XVI a. Rusios kunigaikštystė Pripetės aukštupyje, dab. Baltarusijos pietvakariuose (Bresto sritis). Sostinė Pinskas.

Istorija 
Iki XII a. pabaigos kunigaikštystė vystėsi kaip Turovo-Pinsko žemės dalis. Ji pirmą kartą suformuota XII a. pabaigoje, kuomet Turovo Jurijus Jaroslavičius ją kaip dalinę kunigaikštystę davė valdyti savo sūnui.

1204 m. Ipatijaus metraštis mini Pinsko kunigaikštį Vladimirą, 1228 m. – Rostislavą, kuris kariavo su Danilu Haličiečiu dėl Čartorijsko vietovės. 1247 m. minimas kunigaikštis Michailas, o 1262 m. Teodoras, Demidas ir Jurijus Vladimirovičiai.

Nuo maždaug 1320 m. Pinskas atiteko LDK, ir Gediminas jame paskyrė savo sūnų Narimantui. Vėliau čia valdė šio sūnūs Michailas, Vasilijus ir Jurijus, dar vėliau – Žygimantas Kęstutaitis. Tuo metu kunigaikštystė sudarė dalį Trakų vaivadijos.

1471 m. sulig Marija Olelkaite, Pinskas tapo Olelkaičių valda. 1521 m. Žygimantas Senasis kunigaikštystę perdavė valdyti žmonai Bonai Sforcai, kuri ją pavertė seniūnija.

Kunigaikščiai 
Pinską valdė Riurikovičių Turovo atšakos atšaka, kurios pradininkas buvo Jaroslavas Jurjevičius:
 Jaroslavas Jurjevičius (apie 1184)
 Vladimiras Glebovičius (apie 1228)
 Rostislavas Vladimirovičius (apie 1242)
 Teodoras Vladimirovičius (apie 1262)
 Jeržis Vladimirovičius (apie 1292)
 Demidas Vladimirovičius (1292)
 Jaroslavas Jurjevičius (nuo 1292)
 Jeržis Dmitrjevičius
 Gediminas (nuo 1320)
 Narimantas (1340–1348)
 Mikalojus Narimantaitis (1348-?)
 Vasilijus Michailovičius (Narimantaitis) (XIV a.)
 Jeržis Vasiljevičius (Narimantaitis) (prieš 1398- po 1410)
 Jeržis Semenovičius (prieš 1440-po 1471)
 Marija Olelkaitė (1471–1501)
 Vasilijus Olelkaitis (1480–1495)
 Teodoras Ivanovičius Jaroslavičius (1501–1521)

Rusų kunigaikštystės
LDK kunigaikštystės
Turovo-Pinsko žemė