Vokietijos Samoa

Vokietijos Samoa () – Vokietijos protektoriatas, 1900–1914 m. gyvavęs Okeanijoje. Ši vokiečių valda apėmė dabartinę Samoa valstybę sudarančias salas – Upolu, Savają, Apolimą bei Manoną.

Nuo XIX a. vid. vokiečiai ėmė plėtoti prekybinius ryšius Ramiajame vandenyne. 1855 m. vokiečių prekybininkas Johanas Cezaras VI Godefrua Jūrininkų salose (Samoa) pradėjo prekybą kopra, kakava ir kaučiuku. Pradžioje prekybą vykdė bendrovė „J.C. Godeffroy & Sohn“, vėliau 1879 m. ją pakeitė „Handels-und Plantagen-Gesellschaft der Südsee-Inseln zu Hamburg“. Vokiečių prekijai ir plantatoriai 1886–1894 m. įsivėlė į karą su britų ir amerikiečių verslininkais (buvo pasinaudota vietiniais gentiniais nesutarimais, kilo Samoa pilietinis karas). 1887 m. JAV ir Vokietijos laivynai stojo į mūšį ties Apijos uostu. Po 1899 m. vėl įsiplieskusio karo, sudaryta Samoa trišalė sutartis, pagal kurią vakarinė salyno dalis atiteko Vokietijai, rytinė – Amerikai, o Britanijai atlyginta kitomis valdomis Okeanijoje ir Afrikoje.

1900 m. Samoa viešai iškelta Vokietijos vėliava ir atvyko pirmasis gubernatorius Vilhelmas Zolfas. Vokiečių vadžia ėmėsi steigti mokyklas, ligonines, tiesti kelius, apmokyti medicininį personalą. Salose dislokuotos Saugumo pajėgos (Schutztruppe), keletas karinių laivų, sudaryta vietos policija.

1914 m. prasidėjus I pasauliniam karui, rugpjūčio 29 d. Britanijos remiamos Naujosios Zelandijos pajėgos užėmė Apiją. Vokiečiai, turėdami omenyje tai, kad beveik visas Ramusis vandenynas valdomas britų laivyno, nesipriešino ir apleido salas. 1920 m. Tautų Lyga suteikė Naujajai Zelandijai mandatą valdyti Vakarų Samoa.

Vokietijos kolonijinė imperija
Samoa
Polinezijos istorija