Valgymo sutrikimai

Valgymo sutrikimai – psichikos sutrikimai, kuriems būdingas nenormalus valgymas ar svorio kontrolė.

Teigiama, kad svarbiausią vaidmenį valgymo sutrikimų išsivystyme atlieka ydingas požiūris į svorį, kūno formas ir valgymą, o tai lemia žalingų valgymo įpročių išsivystymą ir nepakankamą mitybą. Sutrikimo forma skiriasi priklausomai nuo lyties: pavyzdžiui, vyrų kūno įvaizdžio problemos gali būti sutelktos į raumeningumą, o moterų – į svorio metimą. Jaunos merginos ir paauglės patenką į didžiausią rizikos grupę. 

Valgymo sutrikimų riziką didina įvairūs veiksniai: genetika, stresas, generalizuotas nerimo sutrikimas, obsesinis kompulsinis sutrikimas, depresija, socialinės normos (liekno kūno kultas), asmenybės bruožai kaip perfekcionizmas, neurotiškumas, lipidų ir insulino metabolizmo anomalijos, mikrobiomo pokyčiai. Griežta dieta, pavyzdžiui, neprotingai ribojami angliavandeniai ar riebalai, liguistai skaičiuojamos kalorijos, ir nevisavertė sveikuoliška mityba, nesubalansuotas vegetarizmas ar veganizmas gali būti viena iš valgymo sutrikimo priežasčių.

Klasifikacija 

Diagnostikos ir statistikos vadovas (DSV-5) ir tarptautinė ligų klasifikacija (TLK-11) išskiria šešis pagrindinius maitinimo ir valgymo sutrikimus:
 nervinė anoreksija,
 nervinė bulimija,
 persivalgymo sutrikimas.

Anksčiau laikyti vaikystės sutrikimai:
 vengiantys-ribojantys maisto vartojimo sutrikimai,
 pica (kuomet asmuo valgo greitą maistą ir kitą menkavertį maistą)
 atrajojimo sutrikimai (maisto regurgitacija po valgio nejaučiant pykinimo).

Nutukimas savaime nėra įvardijamas kaip valgymo sutrikimas.

Išnašos