Sencer Sarı

Sencer Sari (Sencer Sari g. 1982 m. kovo 15 d.) – turkų keramikas.

Akademinė veikla 
S. Sari studijas pradėjo Stambulo Jeditepės universiteto vizualinės komunikacijos ir dizaino skyriuje 2001–2002 m.
Jis studijas tęsė Çanakkale Onsekiz Mart universitete , vaizduojamojo meno fakulteto keramikos skyriuje 2002–2006 m., ten pat 2007–2010 m. įgijo magistro laipsnį.

2010 m. Çanakkale Onsekiz Mart universitete jo baigiamasis magistro darbas „Žemos degimo temperatūros chromo glazūra" buvo publikuotas mokslinių tyrimų projektų duomenų bazėje.

Studijų metu S. Sari susitelkė į meninės keramikos išraiškos galimybes bei į jas palaikančias eksperimentines keramikos technologijas.

2006 m. S. Sari kartu su Nuri Civelek dirbo Civelek Porselen keramikos ir deimantų tyrimų laboratorijoje su šarminių metalų ir keraminių kompozitų sinterizavimo (karšto presavimo) procesu, kur jis dalyvavo vietinės gamybos ugniai atsparių šarvų ir karšto presavimo aliuminio pagrindu pagamintų neperšaunamų liemenių tyrime ir vystyme.

2005–2009 m. S. Sari kartu su keramiku/skulptoriumi Ibrahimu Taifunu Duratu dirbo su žemos temperatūros glazūra ir chromuota glazūra.

Nuo 2011 m. S. Sari dirbo su keramika, išnaudodamas radioaktyvaus urano silikato švytėjimo tamsoje savybes. S. Sari lygiagrečiai dirbo su technologija ir menu, nuo 2011 m. savo darbuose išnaudodamas radioaktyvaus urano silikato švytėjimo tamsoje savybes porceliane.

Pasak S. Sari, yra du raudoni atspalviai (vario raudona ir urano raudona), kuriuos sunku išgauti glazūroje bei keramikoje ir kad mažas plotas urano raudonos gali būti gaunamas, deginant urano nitratą aukštoje temperatūroje.

Doktorantūros studijų metu Sofijoje, menininkas eksperimentavo su retais radioaktyviais elementais ir ženkliai sumažino alfa dalelių spinduliavimą glazūroje ir keramikoje su radioaktyviuoju uranu, panaudojęs švino ir ličio oksido sluoksnį, jį dar papildomai padengiant stiklo sluoksniais.

2012 m. lapkričio 30 d. VUZF universitete S. Sari vedė seminarą „Uranas keramikos mene“ ir surengė parodą, kurioje eksponavo savo darbus su raudonuoju uranu.

2012 m. birželio 27 d. S. Sari skaitė paskaitą ir vedė užsiėmimą Vienos Taikomųjų menų universitete apie retų cheminių elementų naudojimą keramikos glazūroje bei stikle, chrominę glazūrą, turkišką mėlynąją glazūrą ir saugų fluorido rūgšties vonelės paruošimą matinei glazūrai.

2012 m. rugsėjo 15 d. S. Sari Šeštajame Tarptautiniame Eskişehir Terra Cotta simpoziume pristatė darbą tema „Retų elementų panaudojimas keramikos glazūroje ir stikle“, kuriame aptarė retų cheminių elementų elgesį glazūruotos keramikos bei porceliano kūnuose.
2013 m. S. Sari įgijo mokslų daktaro laipsnį Sofijos Nacionalinėje meno akademijoje Bulgarijoje, keramikos ir stiklo fakultete su moksliniu darbu „Vario raudonio glazūros išgavimas žemos temperatūros deguonies prisodrintoje terpėje“.
Doktorantūros studijų metu, S. Sari atnaujino technologijų tyrimą bei išvystė „bedūmės redukcijos techniką” elektrinėse krosnyse ir uždarose erdvėse, redukuojant naftą. Šiuo nauju metodu menininkas išgavo keramikoje itin sunkiai gaunamą vario raudonumo spalvą. Sarı is also a member of the International Association Of Art Turkish National Committee UNESCO AIAP, since 2007.

S. Sari nuo 2007 m. yra Tarptautinės Meno Asociacijos (angl. AIAP) Turkijos nacionalinio komiteto prie UNESCO narys.

Nuo 2014 m. rugsėjo iki 2016 m. vasario jis buvo lektorius Marmario universiteto taikomųjų menų, keramikos ir meninio stiklo fakultete. Nuo 2016 m. iki dabar S. Sari yra ekspertas liudininkas Turkijos Respublikos Teisingumo ministerijoje .

S. Sari nuo 2019 m. kovo iki dabar – Tbilisio meno akademijos kviestinis profesorius  .

Meninė veikla 
2006 m. gegužės 2 d. S. Sari darbas „Aqua” buvo apdovanotas specialiuoju prizu 9-ajame tarptautiniame Rotary „Auksinio ąsočio” konkurse, Izmiro dailės bei skulptūros muziejuje ir galerijoje, kur buvo eksponuojamas iki gegužės 14 d.

2006 m. lapkričio 1-20 dienomis, S. Sari dalyvavo mišrių technikų darbų parodoje, 5-ajame keramikos degimo, naudojant aprūkymo techniką, seminare, Izmiro Adnan Franko meno galerijoje.

2007 m. rugsėjo 12 d. S. Sari surengė autorinę darbų parodą „Kaukės ir pojūčiai” (turk.: Duyumlar ve Maskeler) UNESCO Tarptautinės Plastinių Menų Asociacijos (AIAP) galerijoje, Stambule.

Tų pačių metų spalio 27 d. dalyvavo dviejose skirtingų grupių parodose – UNESCO AIAP  surengtoje „Viduržemio jūra ir namų ilgesys” (turk.: Akdenizlilik ve Gurbet) bei mišrių technikų darbų parodoje Tuyap meno mugėje, kurią 2007 m. surengė Turkijos Kolektyvinė Menininkų Sąjunga.

2012 m. lapkričio 30 d. VUZF universitete S. Sari vedė seminarą urano keramikos mene tema. Taip pat čia surengė solo parodą „Aktinijos raudonai“ (angl.: Amenones in Red), kuriuose atskleidė savo darbą su urano raudoniu.
2014 m. spalio 20 d. – lapkričio 7 d. Stambulo Tünel meno galerijoje buvo surengta menininko paroda „Iš jūros” (turk.: Denizden Gelenler).
2014 m. lapkričio 8-16 d. S. Sari dalyvavo Kolektyvinės Menininkų Sąjungos parodoje „Negalima užmiršti“ (turk.:Unutmamak İçin), kuri vyko 24-ojoje Stambulo meno mugėje, Tuyap parodų ir konferencijų centre.

2017 m. vasario 8 d. S. Sari savo paskaita pradėjo XXIII kasmetinę ekspertų konferenciją doktorantams „Neorganinės nemetalinės medžiagos“ Prahos chemijos ir technologijos universitete . S. Sari pristatė tyrimą tema „Urano junginiai mene“.

2017 m. rugpjūčio 16 d. S. Sari dalyvavo 5-ame tarptautiniame keramikos simpoziume „Keramikos laboratorija“  Daugpilyje, Latvijoje.

2017 m. rugpjūčio 14 d. – rugsėjo 15 d. S. Sari surengė parodą „Liuminescencinės fėjos“ VDA/Lauko ekspo parodiniame paviljone, Vilniuje .

2018 m. rugsėjo 14 – 16 dienomis, S. Sari surengė sėkmingą porceliano parodą „Dekadansas, dabar!“ Akhaltsikhe mieste, Gruzijoje.

Patentuoti išradimai 
2015 m. liepos 30 d. (patento numeris: TUR 2015/09482) – Redukcijos medžiagos redukciniame degime su elektrine krosnimi ir degimo metodologija redukcijos medžiagoms.

2016 m. vasario 2 d. (patento numeris: TUR 2016/01448) – Nešiojama lydymo krosnis

Bibliografija 
 
 
  
 
  –

Išnašos 

Keramikai