Vallabhbhai Patel

Valabhbhajus Džhaverbhajus Patelis (, arba Sardaras Patelis; 1875 m. spalio 31 d. – 1950 m. gruodžio 15 d.) – Indijos politikas, vienas įtakingiausių Indijos nacionalinio kongreso vadovų bei kovotojų dėl Indijos nepriklausomybės.

Gimė Gudžarate. Baigė teisės mokslus ir tapo advokatu (baristeriu), dirbo įvairiuose Gudžarato miestuose. Buvo išvykęs į Londoną, mokėsi Middle Temple teisės mokykloje. 1917 m. grįžęs Indijon, Patelis susitiko su Mohandu Gandžiu ir įsitraukė į kovą dėl Indijos nepriklausomybės. Uoliai ėmėsi vadovauti mokesčių nemokėjimo kampanijai, tapo Gudžarato savivaldos tarybos nariu, palaipsniui įgavo didelę įtaką Indijos nacionaliniame kongrese. Išrinktas į Ahmadabado savivaldos pirmininkus. Valabhbhajus Patelis Britų kolonijinės valdžios daug kartų suimtas, kalintas. Prasidėjus Antrajam pasauliniam karui, Patelis ragino visuotiniam Indijos liaudies sukilimui, dėl to 1942–1945 m. vėl įkalintas.

Indijai 1947 m. tapus nepriklausoma valstybe, Valabhbhajus Patelis ėjo ministro pirmininko pavaduotojo, įvairių ministerijų vadovo pareigas (vidaus reikalų ministras, kariuomenės vadas). Siekė Indijos valstijų ir buvusių kunigaikštysčių didesnės integracijos ir politinio suvienijimo. Jis pasiekė, kad 565 vasalinės kunigaikštystės įsijungtų į Indijos valstybę. 1948–1950 m. Patelis, Džavaharlalis Nehru ir Č. Radžagopalačaris sudarė savotišką triumviratą, valdžiusį šalį. Tarp Patelio ir Nehru įvairiais klausimais vyko trintis, tačiau neišaugo į atvirą priešpriešą.

Sardaras Patelis Indijoje laikomas vienu iš nepriklausomybės tėvų, jo vardu pavadintos gatvės, įmonės, mokslo įstaigos, infrastruktūros objektai, Ahmadabado oro uostas ir kriketo stadionas. 2014 m. Indijos vyriausybė spalio 31 d. (Patelio gimtadienį) paskelbė Nacionaline vienybės diena, o 2018 m. pietryčių Gudžarate pastatyta 182 m aukščio (aukščiausia pasaulyje) statula Sardarui Pateliui.

Šaltiniai 

Indijos politikai