Kybartų aktai

Kybartų aktai – 1940 m. lapkričio 23 d. į užsienį pasitraukusio prezidento Antano Smetonos pasirašyti 1940 m. birželio 15 d. datuoti aktai (atgaline data), kuriais siekta sudaryti pagrindą formaliam Lietuvos valdžios perdavimui emigracinei vyriausybei. Aktuose nurodoma, jog jie pasirašyti Kybartuose, pagal šį miestą aktai ir pavadinti.

Priešistorė 
1940 m. rugsėjo 19–25 d. Romoje (Italija) vyko pirmasis Lietuvos pasiuntinių pasitarimas, kuriame nutarta organizuoti formalų Lietuvos valdžios perdavimą Lietuvos tuomet įkurtam Lietuvos tautiniam komitetui (pirmininkas Ernestas Galvanauskas, pavaduotojas Stasys Lozoraitis, nariai – Kazys Škirpa ir Edvardas Turauskas). Po kelių mėnesių, lapkričio 17–21 d. Berne (Šveicarija) vyko antrasis pasiuntinių pasitarimas, kuriame dalyvavo A. Smetona. Kybartų aktai pasirašyti po šio pasitarimo.

Aktai 
Pirmuoju aktu remiantis Lietuvos Respublikos Konstitucijos 97 straipsniu iš pareigų atleidžiamas Antanas Merkys bei jo sudaryta vyriausybė. Vietoje jo ministru pirmininku skiriamas S. Lozoraitis. Antruoju aktu remiantis Konstitucijos 71 straipsniu ministrui pirmininkui S. Lozoraičiui pavedama pavaduoti prezidentą.

Tolimesni įvykiai 
Iki TSRS–Vokietijos karo pradžios 1941 m. birželio 22 d. nei suformuotas Lietuvos tautinis komitetas, nei pats S. Lozoraitis žymesnės veiklos nevykdė. Karui prasidėjus kilo antitarybinis Birželio sukilimas, kurio metu sudaryta Lietuvos laikinoji Vyriausybė. 1945 m. S. Lozoraitis remdamasis Kybartų aktais prisistatė Jungtinių Amerikos valstijų prezidentui Hariui Trumenui kaip Lietuvos ministras pirmininkas einąs prezidento pareigas, tačiau nei pripažinimo, nei atsakymo nesulaukė.

2022 m. Lozoraičių giminės palikuonė istorikė Daina Lozoraitis perdavė Lietuvos centriniam valstybės archyvui Kybartų aktų originalus, kurie buvo saugomi Lozoraičių namuose Romoje.

Šaltiniai 

1940 metai