Kaperis

Kaperis () – privatus asmuo arba laivas, turėjęs valdžios leidimą apsiginkluoti ir kariauti su priešo laivais. Tai buvo būdas mobilizuoti ginkluotus laivus ir jūreivius neleidžiant iždo lėšų ir neskiriant karo laivyno karininkų. Kaperiai ypač daug naudos duodavo nedidelėms jūrinėms valstybėms ir kovojant su aktyviai jūromis prekiaujančiais priešais: jie sutrikdydavo prekybą ir priversdavo priešą skirti karo laivus prekybiniams laivams saugoti. Privačių laivų savininkus ir jūreivius užsiimti šia veikla paskatindavo piniginiai atlygiai, išmokami už pagrobtas prekes ir laivus. Kaperių praktika buvo taikoma XVI–XIX a. Kai kurie kaperiai įgydavo labai daug įtakos, o kartais šie laivai netgi būdavo įtraukiami į karinus laivynus.

Skirtumas tarp kaperių ir piratų buvo gana miglotas. Iš esmės tiek kaperiai, tiek piratai užsiimdavo ta pačia veikla – laivų puldinėjimu ir plėšimu, todėl skirtumą nulemdavo valdžios leidimai ir veiksmų teisėtumas.

Būdami privačia nuosavybe, kaperiai nebuvo pavaldūs karinėms jūrų pajėgoms. Valdžios leidimai paprastai suteikdavo teisę veikti tam tikroje teritorijoje ir tam tikrų valstybių laivų atžvilgiu. Paprastai laivų savininkai arba kapitonai turėdavo pasirašyti garantiją, kad šios sąlygos nebus pažeidžiamos, ir priešingu atveju atlyginti nukentėjusiajai šaliai padarytą žalą.
Kai kuriuose kaperiuose buvo laikomasi griežtos karinio jūrų laivyno disciplinos, kituose – laisvesnės prekybinių laivų tvarkos. Vienų laivų komandas sudarė profesionalūs jūreiviai, kitas – piratai, skolininkai ir nusikaltėliai. Būta atvejų, kai kaperiai tapdavo piratais ne tik priešo, bet ir gimtosios valstybės akyse.

Kaperių savininkai šiai veiklai naudodavo tiek senus karinius laivus, tiek perdarytus prekybinius laivus. Kaperiuose būdavo didesnės nei įprasta įgulos, kad dalį jų būtų galima paskirti į užgrobtus laivus. Dažniausiai kaperiai plaukiodavo pavieniui, bet kartais susiburdavo į eskadras arba bendradarbiaudavo su karo laivynu.

Piratai