Šv.Pauliaus Atsivertimo bažnyčia

Švento Pauliaus Atsivertimo bažnyčia,  – Romos katalikų parapijinė bažnyčia pietryčių Lenkijos Liublino mieste.

Istorija

Plytų mūro pastatas bernardinų vienuolių dėka iškilo 1470–1497 m., po keleto gaisrų 1557–1569 m. ir 1602–1630 m. buvo atstatytas. Darbams vadovavo statybininkai Rudolfas Negronis ir Jokūbas Balinis, pastatas įgavo renesansinių bruožų. 1762 m. ir 1790 m. bažnyčia kapitališkai suremontuota. 1827 m. perstatytas vakarinis įėjimas, įrengtas prieangis. Po 1850–1860 m. ir 1903 m. pertvarkymų pasiketė fasado išvaizda. Darbus finansavo didikų Sobeskių, Potockių, Zamoiskių šeimos. Šventovė kelis kartus remontuota ir XX amžiuje. Šiuo metu centrinį altorių puošia Liublino globėjo Šv.Antano paveikslas, lankytojai grožisi ir išraiškingais skliautais.

ATR laikais prie Šv.Pauliaus Atsivertimo bažnyčios veikė bernardinų vienuolynas su turtinga biblioteka. 1864 m. Rusijos caro valdininkai vienuolyną uždarė, bažnyčiai aptarnauti palikti 1–2 vienuoliai. 1884 m. vyskupas Kazimieras Vnorovskis pašventino naują parapiją, kuriai priklausė pietinės miesto dalies tikintieji.  

Katalikų šventovės vardas įėjo į Liublino unijos istoriją: vienuolyne gyveno į pasirašymą atvykę bajorai, o bažnyčioje buvo aukojamos padėkos Šv.Mišios. Kad suspetų į pamaldas karalius Žygimantas Augustas nusprendė vykti ne karieta, o atjojo raitas risčia ir kartu su lietuvių bei lenkų pasiuntiniais giedojo giesmę „Te Deum Laudamus”.

Šaltiniai 
 Jagielloński Szlak Unii Lubelskiej 
 Kościół pw. Nawrócenia św. Pawła i klasztor Bernardynów 
 Szlak zabytkowych kościołów

Nuorodos 
 Parapijos internetinė svetainė (lenk.)

Liublino bažnyčios