Hepatitas A

Hepatitas A (dar vadinamas infekciniu hepatitu) – tai ūminė kepenis pažeidžianti infekcinė liga, kurią sukelia hepatito A virusas (HAV). Dauguma atvejų (ypač vaikams) ligos simptomai būna lengvi arba jų visai nėra. Nuo užsikrėtimo iki galimo simptomų pasireiškimo gali praeiti nuo dviejų iki šešių savaičių. Jeigu simptomų išsivysto, jie paprastai tęsiasi iki aštuonių savaičių. Tai gali būti pykinimas, vėmimas, viduriavimas, pageltusi oda ir akių baltymai, karščiavimas ir pilvo skausmas. Maždaug 10–15 % persirgusiųjų, per šešis mėnesius po pradinės infekcijos simptomai pasikartoja. Retais atvejais liga gali sukelti ūminį kepenų nepakankamumą, ši rizika didesnė vyresnio amžiaus žmonėms.

Priežastis
Paprastai liga plinta vartojant maistą ar gėrimus, užterštus virusu užkrėstomis išmatomis. Gan dažnas užkrato šaltinis – patiekalai iš nepakankamai termiškai apdorotų kiaukutinių. Liga gali plisti ir per artimą kontaktą su užsikrėtusiu žmogumi (pvz., per neplautas rankas, naudojantis tais pačiais indais ir pan.). Užsikrėtusiems vaikams liga dažnai simptomų nesukelia, tačiau tokie vaikai gali užkrėsti kitus asmenis. Po vienos infekcijos asmuo įgyja imunitetą visam gyvenimui. Diagnozė nustatoma atlikus kraujo tyrimus, nes simptomai panašūs į daugelio kitų ligų sukeliamus simptomus. Šią ligą sukelia vienas iš penkių žinomų hepatito virusų, hepatito A virusas (HAV). Kitos žinomos šio viruso rūšys: hepatito B, C, D, ir E virusai.

Profilaktika ir gydymas 
Hepatito A galima išvengti pasiskiepijus hepatito A vakcina. Kai kuriose šalyse ši vakcina įtraukta į rekomenduojamų skiepų programas vaikams ir anksčiau neskiepytiems didesnės rizikos asmenims. Manoma, kad skiepų apsauga trunka visą gyvenimą. 
Šiuo metu Lietuvoje hepatitas A suvaldytas, tačiau galutinai neišnykęs. Didelė gyventojų dalis imli šiam virusui, todėl viruso protrūkio galimybė išlieka. 

Pasiskiepyti nuo hepatito A ypač aktualu:
keliaujant į karšto klimato šalis: Afriką, Aziją, Viduržemio jūros šalis, Artimuosius rytus, Vidurinę ir Pietų Ameriką; 
kariškiams, vykstantiems į endeminius regionus ar vietoves, kuriose sunku laikytis įprastų higienos taisyklių;
žmonėms, kurie dėl profesijos patiria didesnį pavojų užsikrėsti: medicinos personalui ligoninėse, žmonėms, dirbantiems su maisto produktais, gėrimais ar nuotėkomis;
besigydantiems nuo lėtinių kepenų ligų.
Skiepijamasi likus ne mažiau nei dviem savaitėms prieš planuojant patekti į padidintos rizikos aplinką.  

Kitos svarbios profilaktikos priemonės – rankų plovimas ir tinkamas maisto terminis apdorojimas. Specialaus gydymo nėra, susirgusiajam rekomenduojamas tausojamasis režimas ir, reikalui esant, vaistai nuo pykinimo arba viduriavimo. Infekcija paprastai visiškai praeina nesukeldama lėtinių kepenų ligų. Jeigu išsivysto ūminis kepenų nepakankamumas, gali reikėti persodinti kepenis.

Epidemiologija 
Pasaulyje kasmet nustatoma beveik 1,5 milijono simptomais pasireiškiančios ligos atvejų; manoma, kad užsikrėtusiųjų skaičius siekia dešimtis milijonų. Liga dažniau pasitaiko tuose pasaulio kraštuose, kur trūksta sanitarijos priemonių ir švaraus vandens. Maždaug 90 % vaikų besivystančiose šalyse hepatitu A perserga iki 10 metų amžiaus, todėl suaugę turi šiai ligai imunitetą. Hepatito A protrūkių pasitaiko pažengusiose šalyse, kur vaikai nesusidūria su infekcija būdami maži, o skiepijimas nėra labai paplitęs. 2010 m. nuo ūminio hepatito A mirė 102 000 asmenų. Kasmet liepos 28-ąją minima Pasaulinė hepatito diena, taip siekiant atkreipti visuomenės dėmesį į virusinį hepatitą.

Šaltiniai

Infekcinės ligos