Čarujų kalbos

Čarujų kalbos (Charruan) – išnykusi indėnų kalbų šeima, kurios kalbos buvo vartojamos Pietų Amerikos pietryčiuose, La Platos baseine: Urugvajuje, rytų Argentinoje (Tarpupyje, pampų pakraščiuose) ir Brazilijoje (Pietų Rio Grandės pietinėje dalyje).

Šiomis kalbomis iki XX a. kalbėjo čarujai ir jiems giminingos tautos, bet vėliau buvo asimiliuotos ispanakalbių bei gvaranių. Morisas Svodišas bandė sieti čarujų kalbas su matakų-gvajkurų ir maskojanų kalbomis.

Kalbos 

Žinomos 4 čarujų kalbos:
 balomarų – išnykusi, vartota Entre Riose;
 čanų – išnykusi, nors 2005 m. dar rastas žmogus, šiek tiek mokantis čanų kalbą;
 čarujų – išnykusi
 gvenojų – išnykusi

Be šių kalbų čarujų kalboms dar galimai priklausė visas būrys kalbų, vartotų toje pačioje erdvėje:

 bohanių – Maldonado apylinkėse;
 kalčinų – aplink Salado upę;
 karkaranjų – aplink Karkaranjos upę;
 čanų-mbegvų – Paranos pakrantėse tarp Krespo ir Viktorijos;
 kolastinų – Santa Fė provincijoje, apie Kolastiną;
 korondų – Santa Fė provincijoje, apie Korondą;
 gvaikjarių – Entre Riose, ties Arojo Gvaikirare.
 mokoretų, makurendų ar mokoletų – Entre Riose, prie Mokoretos upės;
 pairindžių – Entre Riose, nuo Korjenteso iki Felisiano upės;
 timbų – Santa Fė provincijoje, apie Gabotą;
 jarų – Urugvajuje, tarp Negro ir San Salvadoro upių.

Žodynas 
Negausių žinomų čarujų kalbų žodžių palyginimas:

Nuorodos 
 Ethnologue skirstymas

Šaltiniai 

Mirusios indėnų kalbos
Kalbų šeimos