Burlapas

Burlapas () – šiurkštus drobinio pynimo audinys iš suktinių džiuto ar sizalio, ar jų mišinio su kitais augaliniais pluoštais verpalų. Naudojamas maišams, krepšeliams, rankinėms, portfeliams, lagaminams, pakuotėms, kilimų pagrindui. Ant burlapo tapydavo paveikslus.

Pavadinimas  būdingas JAV vartosenai.
Angliško žodžio burlap kilmė yra nežinoma. Tačiau jis galėjo kilti iš Indijos miesto Burlapo pavadinimo.
Pavadinimas  atsirado dėl to, kad iš šio audeklo pradžioje siuvo Heseno hercogystės kareivių uniformas.

Istorija 
XIX a. pradžioje burlapą importuodavo iš Indijos..

Panaudojimas 
Burlapą tradiciškai naudodavo kaip linoleumo, grindų dangų, patiesalų ir kilimų pagrindą..

Iš burlapo dažnai siūdavo maišus, kuriuose jūromis gabendavo tokius krovinius kaip kavos pupelės ir pan. Šis audinys lengvai praleidžia drėgmę, todėl apsaugo krovinį nuo drėgmės kondensacijos ir krovinio gedimo. Ir yra pakankamai tvirtas, kad atlaikytų krovimo darbus. Dėl tos pačios priežasties burlapą naudodavo kaip priemonę stingstančiam betonui uždengti.

Dėl grubumo šiais laikais iš burlapo nesiuva drabužių. Tačiau dėl grubumo burlapas įgijo religinę prasmę – iš burlapo siuva marškinius, ašutines.

Dėl tvirtumo, akytumo, neblizgaus paviršiaus burlapas naudojamas gilių gamyboje. Antrojo pasaulinio karo metais iš burlapo darydavo maskuojamąsias šalmų apmautes. Kol pasirodė modernesni daugiaspalviai maskavimo tinklai su plastikiniais „lapais“ buvo gaminami dideli maskuojamieji tinklai, apsiūti burlapo skiautėmis.

Burlapą dailininkai neretai naudodavo tapybai vietoj drobės.

Nuorodos 

 burlapas. In: Aiškinamasis tekstilės terminų žodynas: su vokiečių, anglų, prancūzų ir rusų kalbų atitikmenimis / R. Čiukas, J. Katunskis, A. Kaulakienė ir kt.; Kauno technologijos universitetas. – Kaunas: Technologija, 2001

Tekstilės medžiagos