Vinalijos

Vinalijos () – senovės romėnų šventės, šlovinusios vynuogynus ir sodus. Ta proga buvo pagerbiamos dievybės Jupiteris ir Venera. Balandžio 23 d. buvo švenčiama Vinalia urbana, šlovinusi praeitų metų vyną, linkinti gero derliaus naujajame sezone, o rugpjūčio 19 d. – Vinalia rustica, šventė prieš pat naujojo derliaus nuėmimą ir vynuogių spaudimą.

Vardai 

Dievų karalius Jupiteris buvo pagrindinis archajiškos triados, į kurią taip pat įėjo  Marsas ir Kvirinas, dievas. Pastarajai triadai pagerbti skirtos šventyklos buvo statomos naujų romėnų miestų ar kolonijų centre. Meilės deivei Venerai pirmoji šventykla pastatyta 293 m. pr. m. e. rugpjūčio 18 d. Tą pačią dieną buvo švenčiama Vinalia rustica šventė.

Vinalia urbana 

Venera globojo „žemiškąjį“ vyną, skirtą kasieniam vartojimui, tuo tarpu Jupiterio žinioje buvo stipriausias ir gryniausias „dieviškasis“ vynas. Ir vyrai, ir moterys vartojo paprastąjį vyną, pagerbdami Venerą, kurios galių dėka žmonės gavo šią dovaną. Aukštesniojo luomo moterys rinkdavosi Veneros šventykloje Kapitolijuje. Jupiterio garbei šalia šventyklos buvo rengiamas praėjusiojo derliaus vyno nupylimo ritualas. Paprastos mergaitės ir prostitutės, nešinos rožių puokštėmis, apkaišytomis mirtomis, mėtomis ir žolynais, rinkdavosi prie išorinių Kolino vartų melsti deivės grožio, žavesio ir išminties.

Vinalia rustica 

Šios vinalijos, švenčiamos rugpjūčio 19 d., yra kildinamos iš lotynų rengtos kaimiškos vynuogynų, daržovių auginimo ir derliaus šventės Venus Obsequens. Daržų, sodų  ir vynuogynų gėrybės buvo skiriamos Venerai pagerbti. Patys romėnai nesutarė dėl to, kam ši šventė iš tikrųjų buvo skiriama. Pasak Varono, tai buvo pagerbiamas Jupiteris, kuris buvo orų valdovas, ir nuo jo priklausė derliaus branda ir gausa. Veneros šalininkų argumentas buvo aukojamas gyvulys – ėriuko patelė. Šventę, jos ištakas aprašė Festas, II a. m. e. romėnų leksikografas.

Šaltiniai 

Senovės Romos šventės