Mirdza Ķempe

Mirdza Kempė (; 1907 m. vasario 9 d. Liepojoje, Rusijos imperija – 1974 m. balandžio 12 d. Rygoje) – Latvijos poetė, vertėja, mokytoja.

Biografija 
Gimė Mirdza Ķempe gimė Liepojoje, Latvijoje. 1915–1919 m. Mokėsi I-oje Liepojos pradinėje mokykloje. 1925 m. baigė pirmąją Liepojos vidurinę mokyklą.

Pirmasis eilėraštis „Ne jums!“ 1923 m. paskelbtas laikraštyje „Kurzemes vārds“. Tais pačiais metais ji išvertė Puškino „Mocartą ir Salierį“ į latvių kalbą.

1927 m. įstojo į Latvijos universitetą Rygoje, bet dėl pinigų stygiaus turėjo palikti universitetą. 1928 m. Ķempė pradėjo dirbti „Rīgas radiofons“ pranešėja.

1931 m. susituokė su rašytoju Eriku Adamsonu.

Ji vertė kūrinius iš rusų, anglų, vokiečių, ispanų ir prancūzų kalbų.

Antrojo pasaulinio karo metu ji buvo evakuota į Maskvą, Astrachanę ir Ivanovą. Ji rašė pjeses, lyrines miniatiūras ir eilėraščius.

Palaidota Liepos kapinėse, Rygoje.

Įvertinimas 
Ji buvo apdovanota Latvijos TSR valstybine premija (1958 m.), TSRS valstybine premija (1967 m.) ir Raudonosios darbo juostos ordinu.

1971 m. suteiktas Višva-Bharati universiteto garbės daktaro diplomas už darbus urdų kalba. 1989 m. vasario 9 d. Liepojoje (architektas Ligita Ulmanė), bei Rygoje, pastatyti paminklai Mirdzai Ķempei. Jos vardu pavadinta gatvė Liepojos Ezerkrasto rajone.

Poezija 

Mirdza Kempė išleido 15 poezijos rinkinių: „Rīta vejš“ (1946), „Gaisma akmenī“, „Ērkšķuroze“ (1972), „Mīlestības krāšņais“, „Dzintara spogulis“ (1968), „Mirkļu mužiba“ ir kitus.

 Ne jums!

 „Ne jums es vaicāšu: kas grēks, kas kauns?
 Par velti draudiet man ar tumsas baismu!
 Es pati savu dzīvi celšu –
 Vienalga man, kur ceļam reiz būs gals…“

 Manai Liepājai

 „Jūras meita, Zemes māsa.
 Mana Liepāja, ko mīlu.
 Tavām acīm dzelmes krāsa,
 Kurā atspīd debess dzīle.“

Šaltiniai 

Latvijos poetai