Apskritalapė kriaušlapė

Apskritalapė kriaušlapė (, , ) – erikinių (Ericaceae) šeimos kriaušlapių (Pyrola) genties augalas. Liaudyje dar žinomas kaip karnalinis, obeliuška, obellapė, užgina, užgiris ir kt.

Biologija 

Tai daugiametis, 10–35 cm aukščio augalas. Turi trapų, šakotą, šliaužiantį šakniastiebį ir šaknis, siekiančias 20 cm gylį. Stiebas kylantis, tribriaunis, plikas, žalias, kartais rausvas. Lapai pamatiniai, apskriti, kartais kiaušiniški, iki 4 cm ilgio ir 3 cm pločio, bukaviršūniai, odiški, blizgantys, žaliuoja per žiemą, išsilaiko 2–3 metus.

Maloniai kvepiantys žiedai po 10–25 susitelkę į purią, daugiašalę kekę. Žiedkočiai išlinkę, apie 5 mm ilgio. Taurelės skiltys plačios. Taurėlapiai būna lancetiški, iki 5,5 mm ilgio, žali ar raudoni. Vainikėlis varpiškas, rausvas ar baltas, 8–12 mm ilgio. Vainiklapiai penki, stori, beveik apskriti, kiek įgaubti. Liemenėlis ilgesnis už vainiklapius, sustorėjusia viršūne. Kuokelių dešimt, dulkinės geltonos.

Žydi birželio–liepos mėnesiais. Vaisius – suplota, rutuliška, 6–8 mm skersmens dėžutė. Sėklos labai smulkios.

Paplitimas ir augavietės 
Savaime paplitusi Vakarų ir Vidurio Sibire, Rytų, Vidurio ir Šiaurės Europoje, reta Vakarų ir Pietų Europoje. Lietuvoje dažniausia iš visų kriaušlapių.

Auga spygliuočių ir mišriuose miškuose, kur auga mėlynės (Vaccinium myrtillus), bruknės (Vaccinium vitis-idaea), raistuose ant kupstų, papelkiuose, daugiausia paunksnėje. Mėgsta rūgščius, pakankamai drėgnus, puveningus dirvožemius.

Naudojimas 
Augalas nuodingas. Žaliose augalo dalyse yra arbutino, erikolino, tanidų, vitamino C.

Sistematika 
Yra išskiriamas vienas porūšis – Pyrola rotundifolia subsp. maritima (Kenyon) E.F.Warb.

Galerija

Nuorodos 
 Apskritalapės kriaušlapės mokslinis lotynų kalba pavadinimas ir sinonimai per Theplantlist.org  (anglų k.)''
 Pyrola rotundifolia – Nature Gate (anglų k.)
 Pyrola rotundifolia – Flora of China (anglų k.)
 Pyrola rotundifolia – Wilde planten in Nederland en België  (olandų k.)

Literatūra 

 Vasarą žydintys augalai, Ramunėlė Jankevičienė, Vilnius, Mokslas, 1987, 64 p.
 Enciklopedinė miško knyga, Gediminas Isokas, Vilnius, Mintis, 2001, 256 p. ISBN 5-417-00831-1

Erikiniai