Vitorijos mūšis

Vitorijos mūšis – susirėmimas tarp britų ir jų sąjungininkų pajėgų pavaldžių Velingtonui ir  prancūzų kariuomenės vadovaujamos  Žozefo Bonaparto, 1813 m.  Pirėnų karo metu.  Po Velingtono pergalės jo kariuomenė spalį iš Pirėnų pusiasalio įsiveržė į Prancūziją.

Padėtis prieš mūšį
Po Salamankos mūšio Velingtonas ėmė vadovauti jungtinėms britų, portugalų, ispanų pajėgoms. 1813 m. vasarą jis pradėjo žygį per šiaurės Ispanija link Prancūzijos pasienio. Ispanijos karalius Žozefas Bonapartas nesprendė užkirsti jam kelią.

Mūšio eiga

Velingtonas įsakė pulti keturiomis kolonomis aplenkiant abu prancūzų sparnus ir smogiant į centrą. Žozefas Bonapartas įsakė trauktis, tačiau traukimasis virto jo pajėgų triuškinimu. Prancūzai paliko pabūklus ir vežimus, pilnus atsargų ir turto. Tai patraukė nugalėtojų dėmesį ir jie prancūzų nesivijo. 

Napoleono karų mūšiai
Jungtinės Karalystės mūšiai