Le Figaro

„Le Figaro“ – Prancūzijos nacionalinis dienraštis, leidžiamas nuo 1826 m. Paryžiuje. Tai seniausias Prancūzijos laikraštis ir didžiausias po „Le Monde“. Leidžiamas Berliner formatu. Tiražas – apie 350 000 egzempliorių (2022).

Nuo 2012 m. „Le Figaro“ vyr. redaktorius yra Aleksi Brezė. Nuo 2004 m. laikraštis priklauso leidybos bendrovei „Dassault Group“. Laikraščio priedai: „Le Figaro Magazine“ (nuo 1978), „TV Magazine“, „Evene“ ir kt.

Istorija 

„Le Figaro“ įsteigtas 1826 m. kaip satyrinis savaitraštis. Pavadintas pagal prancūzų dramaturgo Pjero Ogiusteno de Bomaršė komedijos „Figaro vedybos“ (Le Mariage de Figaro) veikėją Figarą. 1866 m. „Le Figaro“ tapo dienraščiu. Pirmasis kasdienis leidimas ėjo 56 000 egzempliorių tiražu. Redakcinė linija buvo rojalistinė.

1909 m. „Le Figaro“ paskelbė Filipo Tomazo Marinečio parašytą manifestą, pradėjusį futurizmo įsigalėjimą mene. 1922 m. „Le Figaro“ įsigijo milijonierius Fransua Koti. Antrojo pasaulinio karo metu „Le Figaro“ nebuvo leidžiamas. Po karo tapo aukštesnės viduriniosios klasės balsu ir toliau išlaiko konservatyvią poziciją.

1975 m. „Le Figaro“ įsigijo prancūzų spaudos magnatas Roberas Hersanas. Nuo 2004 m. laikraštį valdo aviacijos pramonės bendrovės „Dassault Aviation“ vadovas Seržas Daso. Daso šeima valdo 80 % laikraščio akcijų per savo žiniasklaidos antrinę įmonę „Groupe Figaro“.

2006 m. „Le Figaro“ buvo uždraustas Egipte ir Tunise, nes „skelbė straipsnius, įžeidžiančius islamą“. 2009 m. laikraštis perėjo prie Berliner formato.

Tiražas 
Laikraščio „Le Figaro“ tiražo istorija:

Logotipai

Šaltiniai

Nuorodos 
 

Prancūzijos dienraščiai