Diskgolfas

Diskgolfas (, trump. DG) – sportinis lauko žaidimas, labai panašus į tradicinį golfą, tik diskgolfe naudojami diskgolfo skraidantys diskai (diskai skiriasi nuo lėkščiasvydžio diskų, jie būna mažesni, sunkesni ir plonesni). Žaidimas buvo sukurtas Edo Hedriko (Ed Headrick) 1976 metais JAV. Diskas iš starto vietos yra metamas link specialaus krepšio (mėgėjiškai žaidžiant gali būti naudojami ir kiti objektai). Žaidimo tikslas – padarius kuo mažiau metimų įmesti diską į žaidimo krepšį. Taikiniai tradiciškai būna specialūs metaliniai krepšiai su grandinėmis diskams gaudyti.

Istorija 

Pirmasis skraidantis diskas buvo išrastas Volterio Morisono (Walter Morrison) 1948 metais JAV. 1957 m. sausio 13 d. žaislų kompanija „Wham-O“ nupirko išradimo teises ir pradėjo diskų gamybą su prekinio ženklo pavadinimu „Frisbee“.

Ši sporto šaka susiformavo apie 1970 metus. Žaidimo tikslas taip pat kaip įprastame golfe pataikyti į tikslą naudojant kuo mažiau bandymų. Diskgolfo atveju bandymai yra metimai nuo starto į sutartą taikinį, vienas toks etapas vadinamas „krepšiu“. Dažniausiai taikiniu būna specialus metalinis krepšys, tačiau mėgėjiškai žaidžiama naudojant ir bet kokį kitą objektą (pvz.: medį, didesni akmenį, kt.).

Diskgolfo entuziastai su Edu Hedriku (Ed Headrick) Jungtinės Amerikos Valstijose supratę, kad šis sportas turi potencialo augti ir plėstis, 1976 metais įkūrė profesionalaus diskgolfo asociciaciją (Professional Disc Golf Association, trump. PDGA).
PDGA ir jos narių pagrindinės veiklos kryptys yra diskgolfo populiarinimas, žaidimo meistriškumo kėlimas. Pagrindinė organizacijos veikla yra turnyrų bei čempionatų rengimas ir skatinimas, taisyklių rengimas, trasų (diskgolfo parkų) rengimas ir populiarinimas, mokomosios medžiagos rengimas.

Žaidimo eiga ir pagrindinės taisyklės 

Žaidimui prasidėjus žaidėjas kiekvieną sekantį metimą atlieka nuo tos vietos, kur nusileido prieš tai mestas diskas. Medžiai, krūmai, vandens telkiniai ir reljefas sudaro natūralias kliūtis, kurios priklausomai nuo metimo vietos kiekvieną kartą gali būti kitokios. Galiausiai paskutiniu metimu () diskas pasiekia tikslą taip užbaigiamas žaisti vienas „krepšys“.

Žaidžiant diskgolfą taip pat kunkuliuoja džiaugsmo bei nusivylimo emocijos, kaip ir bet kokiame kitame įprastame sporte (pvz.: pataikius lemiamą metimą krepšinyje ar praleidus įvartį futbole). Tačiau yra ir keletas skirtumų. Norint žaisti diskgolfą nereikalaujama lygios, su nupjauta žole aikštelės, nereikia net varžovo, kad būtų galima tobulinti įgūdžius, nesvarbios net oro sąlygos.

Diskgolfas tinka bet kokio amžiaus, fizinių gebėjimų vyrui ar moteriai, nepriklausomai nuo materialinės padėties, nes šiame sporte užtenka turėti vieną diską.

 Žaidėjai pagal sąrašą meta diską nuo starto linijos taikydami į krepšį.
 Antrą ir sekančius metimus kol diskas bus įmestas į krepšį, atlieka žaidėjas, kurio diskas nukritęs vizualiai toliausiai nuo krepšio.
 Kai visi žaidėjai įmeta į pirmą krepšį, yra suskaičiuojamas kiekvieno žaidėjo metimų skaičius ir užrašomas į lentelę.
 Į kitą krepšį pirmasis mesti pradeda geriausią rezultatą prie ankstesnio krepšio pasiekęs žaidėjas.
 Diską įmetus į vandenį (prūdas, grioviai) yra pridedamas 1 baudos taškas prie turimo rezultato.
 Laimi žaidėjas, kurio bendra metimų suma į 18 krepšių yra mažiausia.

Diskgolfas Lietuvoje 

Lietuvoje diskgolfas pirmą kartą pradėtas žaisti jau 2002 metais. Pirmasis stacionarus diskgolfo parkas (trasa) „Nedožinka“ įrengtas 2003 metais Zarasų rajone, Nedožinkos kaime, diskgolfo entuziastui Andriui Navickui priklausančioje žemėje. „Nedožnikos“ diskogolfo parkas pasižymi 18 skirtingo sudėtingumo krepšių. 2010 metais trijų Baltijos šalių diskgolfo entuziastams iš Lietuvos, Latvijos ir Estijos sukūrus „Baltic Sea Tour“ diskgolfo lygą, sudarytą iš 6 etapų, „Nedožinkos“ parkas tapo vienu iš lygos parkų. „Baltic Sea Tour“ lygą sudaryta iš dviejų etapų Lietuvoje (Zarasuose ir Vilniuje), dviejų etapų Latvijoje (Rygoje ir Jūrmaloje) ir po vieną etapą Suomijoje bei Estijoje.

2011 metais Vilniuje buvo įkurdintas „Pučkorių diskgolfo parkas“, esantis Pūčkorių parke. Iki pat 2014 m. spalio Vilniuje tai buvo vienintelė vieta, kur žaidžiamas diskgolfas. Šis naujas parkas irgi prisijungė į „Baltic Sea Tour“ (Baltijos šalių diskgolfo lygą) ir buvo įvertintas tarptautiniu mastu. Didžiausias „Pučkorių diskgolfo parko“ įvertinimas – teisė surengti „Euro Tour“ etapą 2013 metais. Taip pat parke jau nuo 2011 metų kiekvieną savaitę vyksta „Vilniaus HCP lyga“.

Pastaruoju metu diskgolfas Lietuvoje vis labiau populiarėja. 2013 metais buvo įrengtas 9 krepšių parkas „Lokės pėdos“ nuotykių parke Jonavos rajone. 2014 metais atidaryti net du parkai – 11 krepšių parkas Survilų kaimo turizmo sodyboje Jonavos rajone ir stacionarus 9 krepšių parkas Vilniuje, „Ozo“ keturių tvenkinių parke. 2014 m. pab. duomenimis, Lietuvoje buvo 4 stacionarūs ir vienas mobilusis diskgolfo parkai.

2017 m. šalyje veikė 7 parkai, iš kurių 4 turėjo 18 krepšių. Tais pačiais metais buvo pradėtas rengti pirmasis Lietuvos diskgolfo taurės turnyras. Turnyrą sudarė 5 vienos dienos etapai skirtingose Lietuvos aikštynuose. 2018 m. atidaryti nauji parkai Vilniuje Santariškių ir Baltupių rajonuose, Elektrėnuose šalia marių. 2019 m. 9 krepšių parkas įrengtas Gargždų jaunimo parke.

2019 m. spalį 18 krepšių parkas atsidarė Panevėžio kultūros ir sporto parke. 2020 m. sausį tame pačiame mieste įrengtas dar vienas 9 krepšių parkas Dembavoje.

2021 m. balandį 8 Lietuvos diskgolfo klubai ir komandos įkūrė Lietuvos diskgolfo federaciją.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Lietuvos diskgolfo puslapis
 Lietuvos skraidančio disko federacijos puslapis
 Baltijos šalių diskgolfo lyga

Žaidimai su skraidančiu disku
Taiklumo sportas