Kupriukai

Kupriukai (Raphidioptera) – vabzdžių (Insecta) būrys, kuriam priklauso vabzdžiai su pailga galva ir į priekį nukreipta burna. Būriui priklauso apie 210 rūšių iš dvejų šeimų Raphidiidae ir Inocelliidae.

Išvaizda 
Vidutiniai ir smulkūs vabzdžiai, galva pailga su priekin nukreipta burna, prieškrūtinis ištįsęs, lankstus. Antenos ilgos, daugianarės. Sparnai 4, plėviški, abi poros beveik vienodos, tankiai gyslotos. Patelės su ilgu kiaušdėčiu. Panašūs į mantispas (Mantispidae) tik neturi priekinių "maldininkiškų" kojų.

Lervos pailgos ir kiek plokščios, galva ir pirmasis krūtinės segmentas tamsios spalvos. Lervos sugeba greitai bėgioti ne tik į priekį, bet ir atbulos. Forma panaši į kai kurių grobuoniškų vabalų rūšių lervas.

Biologija 
Daugumos kupriukų rūšių lervos gyvena po medžių žieve, vabzdžių landose. Suaugėliai randami ant medžių lapų ar kamienų. Kai kurių rūšių (iš Raphidiidae šeimos) lervos aptinkamos ir dirvožemio viršutiniuose sluoksniuose, kartais uolų įtrūkimuose. Tiek suaugėliai, tiek lervos yra grobuonys: gaudo įvairius smulkius vabzdžius ir kt. nariuotakojus, taip pat minta ir kitų vabzdžių kiaušinėliais.

Sistematika 
Kartu su kabasparniais (Megaloptera) seniau buvo priskiriami tinklasparnių (Neuroptera) būriui. Tačiau vėlesni tyrimai šias dvi grupes išskyrė kaip atskirus vabzdžių būrius.

Kupriukų būriui priklauso dvi šeimos Raphidiidae ir Inocelliidae ir apie 210 rūšių.

Paplitimas 
Gyvena šiaurinėse Europos ir Azijos platumose su šaltom žiemom. Šiaurės Amerikoje rasti tik į vakarus nuo Uolinių Kalnų. Šaltis reikalingas kupriukų metamorfozei, todėl nerasta nei vienos kupriukų rūšies tropikų zonose. Tačiau yra fosilijų iš Mezozojaus laikų, rodančių, jog seniau gyvendavo ir daug šiltesnėse klimato juostose.

Lietuvoje gyvena 4 – 5 rūšys:

Šaltiniai 

Vabzdžiai