Tupolev Tu-85

Tupolev Tu-85 (; JAV Gynybos departamento kodinis pavadinimas: „Type 31“, NATO kodinis pavadinimas: „Barge“) – Sovietų Sąjungoje sukurtas strateginio bombonešio prototipas, pagrįstas nelicencijuota, atgalinės inžinerijos būdu sukurta Boeing B-29 Superfortress kopija -Tu-4.

Tai buvo didžiausia B-29 modifikacija, daugiau nei 50% sunkesnė už savo pirmtaką bei pasižymėjusi beveik dvigubai didesniu skrydžio nuotoliu. Iki programos pabaigos buvo pagaminti tik du prototipai. Vėliau šio lėktuvo fiuzeliažas tapo pagrindu į SSRS išvežtų Vokietijos inžinierių sukurtais turobsraigtiniais varikliais NK-12 varomam panašių parametrų, tačiau greitesniam strateginiam bombonešiui Tu-95.

Istorija 
Tu-85 buvo kuriamas kaip tarpkontinentinis bombonešis, galintis iš SSRS į JAV nuigabenti atominę bombą. Penktojo dešimtmečio pabaigoje SSRS turėti Tu-4 (B-29 kopija) ir jo tolimesnė evoliucija Tu-80 šios misijos negalėjo vykdyti dėl nepakankamo skrydžio nuotolio tam, kad atakuoti JAV iš bazių Sovietų Sąjungoje ir grįžti atgal. Projektinis Tu-85 skrydžio nuotolis – virš 11 tūkst. km – jau leido atlikti tokias misijas.

Lėktuvo jėgainei buvo renkamasi iš Shvetsov ASh-2K (du oru aušinami ASh-82 radialiniai varikliai, suporuoti kartu) ir skysčiu aušinamo 4 300 AG (3 200 kW) galios Dobrynin VD-4K šešiaeilio žvaigždinio variklio, savo konfigūracija panašaus į nesėkmingą vokišką Junkers Jumo 222.

Ginkluotė ir kita įranga daugiausiai buvo perimta iš vėlyvųjų Tu-4 modelų, įskaitant nuotoliniu būdu valdomus ginklų bokštelius, ginkluotus 23 mm kalibro patrankomis Nudelman-Rikhter NR-23. Abu bombų skyriao buvo padidinti tam, kad sutalpintų po vieną 9000 kg bombą FAB-9000.

Projektavimo darbai prasidėjo 1948 m. rugpjūčio mėn., nors juos sankcionavęs SSRS Ministrų Tarybos potvarkis buvo priimtas tik rugsėjo 16 d. Pirmasis prototipas turėjo būti paruoštas gamykliniams bandymams 1950 m. gruodžio mėn. Pirmasis lėktuvas buvo pradėtas statyti 1950 m. liepą ir baigtas rugsėjį. Pirmas skrydis – 1951 m. sausio 9 d. Gamykliniai bandymai truko iki spalio mėn.

Antrasis prototipas, gavęs indeksą 85D arba 85/2, buvo kiek modifikuotas, sustiprintas fiuzeliažas. Pirmą kartą jis pakilo 1951 m. birželio 28 d., jo bandymai truko iki lapkričio.

Sprendimas dėl serijinės gamybos buvo priimtas 1951 m. kovo 23 d. Tu-4 turėjusį pakeisti lėktuvą buvo numatyta gaminti trijose gamyklose. Metų pabaigoje, atsižvelgiant į Korėjos karo pamokas, programa buvo nutraukta. Jau Korėjos karo pradžioje sovietiniai MiG-15 sėkmingai numušdavo amerikiečių B-29, taip parodę, jog kad stūmokliniais varikliais varomi lėktuvai nebegali kovoti prieš reaktyvinius.

Reaguodamas į šiuos pokyčius ir neturėdamas pakankamai galingų reaktyvinių variklių bei abejodamas dėl reaktyvinių variklių vibracijos poveikio strėliškų sparnų konstrukcijai, jau 1951 m. pradžioje N. Tupolevas pasiūlė ne reaktyvinį, o 12 000 AG galios turbosraigtiniais varikliais varomą bombonešį Tu-95. Pastarasis lėktuvas buvo gaminamas iki 1993 m.; Rusijos KOP jį naudojo ir XXI a. trečiame dešimtmetyje.

Techniniai duomenys (Tu-85/1, 4VD-4K) 
Bendrosios charakteristikos

 Įgula: 11–12 (2 pilotai, šturmanas, šturmanas-bombarduotojas, borto inžinierius, radistas, radijo lokatoriaus operatorius, 4-5 šauliai)
 Ilgis: 39,306 m
 Sparno mojis: 56,00 m
 Aukštis: 11,358 m
 Sparno plotas: 273,6 m2
 Sparno proilgis: 11,745
 Aerodinaminis profilis:
 pagrindas: Boeing 117 (22%);
 galiukas: Boeing 117 (9%)
 Aerodinaminė kokybė: 19,5
 Svoris
 tuščio: 54 711 kg
 pilno: 76 000 kg
 maksimalus kilimo: 107 292 kg
 Jėgainė: 4 × 24 cilindrų skysčiu aušinami vienaeiliai radialiniai (sujungti 6 monoblokai po 4 cilindrus) varikliai Dobrynin VD-4K su turbokompresoriumi, po 3 200 kW (4 300 AG) kilimo galios
 Kuro svoris (vidiniuose bakuose):
 normalus: 20 129 kg
 maksimalus: 48 600 kg
 Propeleriai: AV-48, metaliniai, keturmenčiai, keičiamo žingsnio

Skrydžio duomenys

 Greitis:
 maksimalus: 459 km/h jūros lygyje
 maksimalus: 638 km/h (344 mazgai) 10 000 m aukštyje
 kreiserinis: 406 km/h
 tūpimo: 125 km/h
 Skrydžio:
 nuotolis: 12 018 km, esant 107 225 kg pakilimo svoriui (su 5000 bombų kroviniu)
 lubos: 11 700 m
 Kilimo:
 greitis: 17 m/sek.
 laikas: 8,9 min (į 5000 m.)
 Pakilimo takas:
 pakilimui reikalingas ilgis: 1640 m
 tūpimui reikalingas ilgis: 1500 m
 Sparno apkrova: 387 kg/m2
 Specifinė galia: 0,170 kW/kg

Ginkluotė

 Patrankos: 10 vnt. 23 mm kalibro Nudelman NR-23 aviacinių patrankų su 3150 užtaisais, po dvi kiekviename iš penkių bokštų (du – fiuzeliažo viršuje, du – apačioje, vienas – uodegoje)
 Bombos: 5 000–18 000 kg

Taip pat skaitykite 
Susijusios konstrukcijos

 Boeing B-29 Superfortress
 Tupolev Tu-4
 Tupolev Tu-70
 Tupolev Tu-75
 Tupolev Tu-80

To paties laikotarpio, panašios konstrukcijos ir panašios paskirties orlaiviai

 Boeing B-50 Superfortress
 Convair B-36 Peacemaker

Šaltiniai 
 (EN) 
 (EN) Gordon Y. and Rigmant V. Tupolev Tu-4: Soviet Superfortress. – Hinckley, England: Midland Publishing, 2002. – 127 p. – (Red Star. Vol. 7). – ISBN 1-85780-142-3.
 (EN) 
 (RU) Якубович Николай. Мертворожденный монстр // Крылья Родины : журнал. – 1997. – № 02. – С. 3—5. – ISSN 0130-2701.
 (RU) Техническая информация. Ту-95., Журнал: «Авиация и Космонавтика» 1995 г. № 06. стр.43÷46.; [5]→[АК 1995-06(43÷46)ТИ]
 (RU) В. Ригмант. «Ту-85 – конец эволюционного пути» (Ту-95).Журнал «Авиация и Космонавтика» 1997 № 07.(вып.28) стр. 17÷34. [АК 1997-07(17÷34)]
 (RU) В. Ригмант. «85» (Ту-95)., Журнал «Авиация и Космонавтика» 1998 № 11,12. стр. 71÷73. [АК 1998-11-12(71÷73)]
 (RU) И. Султанов. «Ту-85»., Журнал «Крылья Родины» 1987 г. № 07 стр. 28,29.

Išnašos 

Tupolev orlaiviai
Bombonešiai
Žemasparniai
Eksperimentiniai orlaiviai