Sau pačiam

Sau pačiam (koinė graik. Τὰ εἰς ἑαυτόν; dar žinoma pavadinimu „Meditacijos“) – Marko Aurelijaus, Romos imperatoriaus, gyvenusio 161–180 m. e. m., asmeninių užrašų rinkinys, kuriuose užfiksuoti jo asmeniniai užrašai sau pačiam ir idėjos apie stoikų filosofiją.

Markas Aurelijus parašė 12 knygų Meditacijų koine graikų kalba kaip šaltinį, kuriuo vadovavosi ir tobulėjo. Šiuos užrašus Markas Aurelijus rašė paskutiniais savo gyvenimo metais, daugiausia karo stovyklose, itin nepalankiomis aplinkybėmis. Originalus šio veikalo pavadinimas, jei jis toks buvo, nežinomas. „Sau pačiam“, kaip ir kiti pavadinimai, tarp jų ir „Meditacijos“, buvo priimti vėliau.

Tekstų istorija 

Iki X a. prad. „Sau pačiam“ tiesiogiai neminima. III a. vid. rašęs istorikas Herodianas mini Marko Aurelijaus literatūrinį palikimą, sakydamas: „Jis rūpinosi visais tobulumo aspektais, o meile antikinei literatūrai neprilygo nė vienam romėnui ar graikui; tai matyti iš visų jo posakių ir raštų, kurie mus pasiekė.“ Ši ištrauka gali būti susijusi su „Sau pačiam“. Historia Augusta rašoma, kad prieš Markui išvykstant į Markomanijos karus, jo buvo paprašyta išleisti savo Filosofijos principus, jei kas nors jį ištiktų, bet jis vietoj to „tris dienas vieną po kitos aptarinėjo savo pamokslų knygas“. Abejotiną paminėjimą apie 364 m. e. m. pateikia oratorius Temistijus. Kreipimesi į imperatorių Valensą „Apie brolišką meilę“ jis sako: „Tau nereikia Markaus pamokslų (graik. παραγγέλματα)“.

Pirmasis tiesioginis veikalo paminėjimas yra iš Areto iš Cezarėjos (apie 860–935), vyskupo, kuris buvo didelis rankraščių kolekcininkas. Kažkuriuo metu prieš 907 m. jis nusiuntė „Sau pačiam“ tomą Herakleijos arkivyskupui Demetrijui su laišku, kuriame rašė: „Jau kurį laiką turiu seną našiausios imperatoriaus Markaus knygos kopiją, tokią seną, kad ji jau visiškai sunykusi… Ją nukopijavau ir galiu perduoti palikuonims nauju pavidalu.“ Aretas taip pat mini šį veikalą Lukiano ir Dio Chrizostomo knygų marginalinėse pastabose, kur nurodo ištraukas iš „Traktato sau pačiam“ (graik. τὰ εἰς ἑαυτὸν ἠθικά), ir būtent tokiu pavadinimu knyga buvo pavadinta rankraštyje, iš kurio XVI a. buvo padarytas pirmasis spausdintas leidimas. Paties Areto egzempliorius jau dingęs, tačiau manoma, kad jis yra tikėtinas išlikusių rankraščių protėvis.

Kitas paminėjimas apie „Sau pačiam“ yra Suda leksikone, išleistame X a. pab. Suda šį veikalą vadina „imperatoriaus Markaus savo gyvenimo režisūra (graik. ἀγωγή) dvylikoje knygų“, ir tai yra pirmas paminėjimas apie veikalo suskirstymą į dvylika knygų. Suda naudoja apie trisdešimt citatų, paimtų iš I, III, IV, V, V, IX ir XI knygų.

Apie 1150 m. Konstantinopolio gramatikas Jonas Tzetzes cituoja IV ir V knygų ištraukas, priskirdamas jas Markui. Maždaug po 200 metų Nikiforas Kalistas (apie 1295–1360 m.) savo Bažnyčios istoriją (Ecclesiasticae Historiae) rašo, kad „Markas Antoninas parašė knygą, skirtą savo sūnaus Marko [t. y. Komodo] mokymui, kupiną visos pasaulietinės (graik. κοσμικῆς) patirties ir pamokymų“. Vėliau „Sau pačiam“ cituojama daugelyje XIV–XVI a. graikiškų veikalų.

Vilhelmas Ksilandras pirmą kartą Meditacijas išvertė į lotynų kalbą 1558 m.

Vertimai į lietuvių kalbą

Išnašos

Šaltiniai 
 
 
 

Senovės Romos literatūra
Senovės Romos filosofija