Liudas Vailionis

Liudas Vailionis (1886 m. sausio 13 d. Mizarai, Gardino gubernija, Rusijos imperija – 1939 m. Kaunas) – Lietuvos mokslininkas botanikas, Lietuvos Aukštųjų kursų (1920-1922) ir Lietuvos universiteto (nuo 1922) steigėjas ir profesorius, Šaulių sąjungos narys, Lietuviško botanikos žodyno (1939) sudarytojas ir leidėjas.

Biografija 
Liudas buvo septintas vaikas gausioje Dominyko ir Elenos Vailionių šeimoje. Bažnytiniuose metrikuose jo gimimo data yra 1884 m. sausio 1 d., tačiau vėliau, dėl nežinomų priežasčių jis savo gimimo metus nurodydavo kaip 1886-sius, o pasikeitus kalendorinei sistemai - sausio 1-oji tapo sausio 13-tąja. 1899 m. jis baigė Leipalingio valsčiaus  pradžios mokyklą ir įstojo į Lodzės klasikinio ugdymo berniukų gimnaziją, kurią baigė 1905 m. ir rudenį išvažiavo į Krokuvą.   1906 m. pavasarį eksternu išlaikė baigiamuosius egzaminus Krokuvos pirmojoje Šv. Onos vardo gimnazijoje ir įstojo į Jogailos universiteto filosofijos skyrių. 1907 m. perėjo mokytis į universiteto Gamtos skyrių ir jį baigė 1913 m. Studijų metais, gyvendamas Krokuvoje, bendravo su kitais čia studijuojančiais lietuviais, tai: Adomas Varnas, Justinas Vienožinskis, Petras Rimša, Ignas Šlapelis, Vytautas Kairiūkštis, Adalbertas Staneika, Kazimieras Ulianskas, Sofija Kymantaitė, Pranas Mažylis, Antanas Didžiulis, Petras Bliūdžius, Juozapas Albinas Herbačiauskas, Leopoldas Bagdonas, Andrius Baltrušaitis, Antonis Žmuida. Taip pat lenkais Eugenijumi Kolosinskiu, Ježy Lilpop'u (1888-1945).

Gyvendamas Krokuvoje nuo 1911 m. dirbo prof. Edvardo Jančevskio (1846-1918) botanikos laboratorijoje, tyrinėjo augalų anatomiją, o pas prof. Emilį Godlevskį (1847-1930) – augalų fiziologiją. 1913  m., išlaikęs visus privalomus egzaminus ir gavęs baigimo diplomą, Liudas Vailionis jau galvojo apie disertacijos rašymą ir rinkosi mokslinio darbo temą „Šviesos įtaka medžiagų apykaitai augaluose“, tuo metu paskelbė ir pirmąjį mokslinį straipsnį „Materijos keitimasis organizmuose“. Vasarą dirbo profesoriaus Kazimiero Rogoiskio asistentu universiteto Žemės ūkio skyriaus Augalų selekcijos stotyje. 1913 m. dėl tarnybos Rusijos imperijos kariuomenėje turėjo nutraukti darbą, o nuo 1914 m. jau dirbo Plocko gubernijos bandymų stotyje ir Pirmojo pasaulinio karo metu mokytojavo Lenkijoje.

1919 m. grįžo į Lietuvą. Kaune dėstė „Saulės“ mokytojų seminarijoje. Kartu su matematiku Zigmu Žemaičiu bei zoologu Tadu Ivanausku parengė aukštojo mokslo memorandumą ir pradėjo organizuoti Aukštuosius kursus, kurie buvo atidaryti 1920 m. sausio 27 d. dabartinėje Kauno Maironio univeristetinėje gimnazijoje, o 1922 m. jie tapo Lietuvos universitetu. Universitete buvo profesoriumi ir dėstė gamtos-matematikos fakultete augalų anatomiją ir fiziologiją. 
Nuo 1919 m.  Gamtos tyrimo stotyje dirbo kaip mokslininkas, tyrinėjęs Lietuvos upių dumblius. Nuo 1919 m. Šaulių sąjungos narys. Nuo 1920 m.gamtos žurnalo „Kosmos“ steigėjas, redaktorius ir straipsnių autorius. 1922 m. įkūrus  Lietuvai pagrąžinti draugiją buvo aktyvus jos narys. 1922-1923 m. kaip Lietuvos kariuomenės savanoris gavo teisę įsigyti 6 ha žemės prie Kauno ir pradėjo kurti Varžupio sodybą. Kaune organizatorių, 1921–1922 m. Aukštųjų kursų lektorius, Kauno ir Vytauto Didžiojo universiteto profesorius, 1923 m. Botanikos sodo Aukštojoje Fredoje steigėjas, Lietuviško botanikos žodyno sudarytojas ir leidėjas.

Tado Ivanausko bendramintis, kaimynas. Ringauduose nusipirkęs žemės pasistatė sodybą, puoselėjo aplinką. Palaidotas Tabariškių kapinėse, netoli T. Ivanausko kapo.

Šaltiniai 

Danutė Vailionytė. LIUDAS VAILIONIS. Kaunas 2011

Lietuvos botanikai
Lietuvos pedagogai