Lugduno Galija

Lugduno Galija (; ) – Romos imperijos provincija, buvusi keltų galų teritorija, dalis dabartinės Prancūzijos. 

Pavadinta pagal sostinę Lugduną (dabartinis Lionas), kuris, spėjama, buvo stambiausias romėnų Europos miestas į vakarus nuo Italijos ir didžiausias imperijos monetų kaldinimo centras. Netoli Lugduno buvo Condate altorius, prie kurio Trijų Galijų atstovai rinkdavosi praktikuoti Romos ir Augusto kultą.

Raida 
Ji suformuota padalijant Plaukuotosios Galijos () teritoriją į tris dalis. Pradinė šios provincijos, dar vadintos Keltų Galija (), teritorija buvo nuo Senos ir Marnos šiaurės rytuose (riba su Belgijos Galija) iki Garonos pietvakariuose (riba su Akvitanijos Galija). Valdant Augustui Lugduno Galijos teritorija buvo sumažinta. Žemės tarp Luaros ir Garonos buvo perduotos Akvitanijos Galijai, o centrinė ir rytų dalys buvo perduotos naujai provincijai Aukštutinei Germanijai. Lugduno Galija buvo imperijos provincija, verta būti valdoma imperijos legato. 

III a. pabaigos Diokletiano administracinių reformų metu Lugduno Galija buvo padalinta į keturis administracininius vienetus, numeruojamus skaičiais nuo I iki IV. Tuo metu Lugduno Galijos užėmė didžiausią dalį diocezijoje, klaidinančiai vadintoje Galų diecezija (), kuriai dar priklausė Pirmoji Germanija, Antroji Germanija ir Belgika. Daug galų žemių priklausė Vjeno diecezijai (pietinės Galijos provincijos), Britanijos diocezijai (joje gyveno irgi keltai) ir Ispanijos diocezijai.

Populiarioje kultūroje
Neužkariautas galų kaimas iš Asterikso komiksų yra Lugduno Galijoje, Armorikos pusiasalyje (dabartinė Bretanė). 

Galijos diecezija