Ėgliškių (Andulių) evangelikų liuteronų senosios kapinės

Andulių, Ceipių kaimo evangelikų liuteronų senosios kapinės (regioninio reikšmingumo lygmens valstybės saugoma kultūros vertybė, turinti dailės ir memorialinį vertingųjų savybių pobūdį: unikalus kodas – , senas registro kodas – L585) – neveikiančios konfesinės kapinės pietvakariniame Kretingos rajono savivaldybės teritorijos pakraštyje, Ėgliškiuose (Žalgirio seniūnija), 0,5 km į pietus nuo Danės gatvės (kelio Klaipėda–Triušiai–Kretinga), kairiajame Dangės krante.

Kapinės 

Įrengtos slėnio terasoje stūksančioje kalvoje. Jos rytų–vakarų kryptimi ištęsto ovalo plano, apie 45 m ilgio ir 30 m pločio, apjuostos palaidų akmenų pylimu, kurio rytinėje dalyje paliktas įėjimas.

Paviršius išgaubtas, žemėja link kalvelės kraštų. Kapinėse išlikę keli tuščiaviduriai betoniniai antkapiai, 4 kaltiniai, ažūriniais stilizuoto augalinio motyvo ornamentais puošti kryžiai ir pora tašyto akmens antkapinių paminklų. Viename iškalta trumpa epitafija: „Mikel / Jozaitis / * 10. 8. 1916 / † 5. 6. 1917“, kitame – „JONIS JUSAITIS / * 20 .II. 1904 / † 14. X. 1931 / ILSĖKIS PAKAJOI“.    

Teritorijos plotas – 2 212 kv. metrai.

Į pietus-pietryčius nuo kapinių stūkso Ėgliškių (Andulių) piliakalnis su alkakalniu, o į rytus – priešistorinis kapinynas.

Istorija 

Kapinės įrengtos XIX a. pirmoje pusėje, pažymėtos 1860 m. Prūsijos karalystės žemėlapyje. Jose laidoti Ceipių (), 1896 m. pavadintų Anduliais (), kaimo evangelikai liuteronai. 

Kapinėse palaidota per 80 žmonių, daugiausia – nuo įvairių ligų mirusių kūdikių ir vaikų. Tarp jų buvo Mikelis Juozaitis (, gim. 1916 m. rugpjūčio 10 d., mir. 1917 m. birželio 5 d.), Jonio ir Urtės Kubilių duktė Ieva Kubiliūtė (, gim. 1905 m. gruodžio 29 d., mir. 1929 m. rugpjūčio 5 d.), Jonis Jusaitis (gim. 1904 m. vasario 20 d., mir. 1931 m. spalio 14 d.). Kapus žymėjo Mažajai Lietuvai būdingi nedideli mediniai ir ornamentuoti kaltiniai kryžiai, o nuo XX a. pr. – tašyto akmens antkapiniai paminklai ir betoniniai antkapiai.  

Panaikinus Andulių kaimą, nuo 1950 m. kapinės nebenaudojamos. Jos priskirtos Ėgliškių kaimui, 1982–1990 m. ne kartą išniekintos (perkasta dalis kapų, sulankstyti kaltiniai kryžiai, išvežti keli antkapiniai paminklai).

1990 m., 1992 m. ir 1993 m. kapines aprašė ir fiksavo Julius Kanarskas (Kretingos muziejus), 1995 m. – Kultūros paveldo centras (istorikės Loreta Kazlavickienė, Jadvyga Verksnienė), 2013 m. – Arūnas Strazdas (Kultūros paveldo centras). 

1997 m. registruotos nekilnojamųjų kultūros vertybių registro laidojimo vietų sąraše (registro kodas L585), 2005 m. pripažintos valstybės saugomu kultūros paveldo objektu.

Šaltiniai

Nuotraukos

Nuorodos 
 

Kretingos rajono paveldas
Kretingos rajono kapinės