Gaisrinė sauga

Gaisrinė sauga, taip pat priešgaisrinė apsauga – techninės ir organizacinės priemonės gaisrui išvengti ir gesinti. Išankstinės gaisrinės saugos priemonės numatomos projektuojant pastatą ar kitą statinį, derinant miesto, gyvenvietės generalinį planą, parenkant statybos aikštelės vietą. Statinio gaisrinės saugos reikalavimai nustatomi naudojant gaisrinės inžinerijos skaičiavimus, vertinant gaisro riziką.

Gaisro prevencijai statiniuose keliami bendrieji reikalavimai, kad gaisro kilimo pavojus juose būtų minimalus. Projektuojant ir statant statinius turi būti atsižvelgiama į apkrovas, per gaisrą veikiančias statinius ir statybines konstrukcijas, statinių atsparumą ugniai. Įvertinant gaisro pavojų iš vidaus, numatomos ugniai atsparios konstrukcijos, lemiančios pastato atsparumą ugniai: ugniasienės, perdangos, durys, langai ir kt. Naudojamų degių medžiagų atsparumas ugniai didinamas jas apdorojant antipirenais, apsauginėmis pastomis. Atsižvelgiant į gaisro kilimo galimybes išorėje, parenkami tinkami priešgaisriniai atstumai tarp statinių. Įrengiamos gaisro signalizacijos, apsaugos nuo žaibo priemonės, avariniai išėjimai, sudaromi žmonių evakuacijos iš pastato planai. Kilusiam gaisrui lokalizuoti ir likviduoti naudojamos vietoje turimos techninės priemonės, stacionarios gaisrų gesinimo sistemos, pasitelkiamos ugniagesių komandos, objektų ir žinybų daliniai. Gaisro gesinimui užtikrinamas gaisrinių ir gelbėjimo automobilių privažiavimo kelias, pastatomi gaisriniai hidrantai. 

Lietuvoje gaisrinės saugos pagrindiniai reikalavimai taikomi vadovaujantis Lietuvos Respublikos statybos įstatymu ir statybos techniniu reglamentu.

Šaltiniai