1998 m. FIDE pasaulio šachmatų čempionatas

1998 m. FIDE pasaulio šachmatų čempionatas – FIDE organizuotos pirmos pasaulio šachmatų čempionato trumpųjų atkrentamųjų mačų varžybos, kuriose buvo išaiškintas FIDE pasaulio šachmatų čempionas.

Akrentamieji mačų pirmieji septyni ratai vyko 1997 m. gruodžio 9–30 d. Groningene, o finalas – 1998 m. sausio 2–9 d. Lozanoje. 

I–VI ratuose buvo žaidžiami dviejų partijų mikromačai, VII rate – keturių partijų mačas, finaliniame mače – šešių, o lygiųjų atveju, mačo nugalėtojas išaiškinamas, žaidžiant greitųjų šachmatų partijas. 

Finaliniame mače susitiko Anatolijus Karpovas ir Višvanatanas Anandas. Jam pasibaigus lygiosiomis (3:3), nugalėtojo išaiškinimui, buvo žaidžiamos dvi greitosios partijos. Jas laimėjęs 2 : 0, Anatolijus Karpovas apgynė FIDE pasaulio čempiono titulą.

Istorija 

Idėją rengti pasaulio šachmatų čempionatus naudojant atkrentamuosius mačus 1995 m. FIDE prezidento tarybos posėdyje Singapūre pasiūlė FIDE prezidentas Kirsanas Iliumžinovas.
Reformos iniciatorius 2007 m. duotame interviu aiškino pasiūlymo priežastis:

„ Mes priėmėm sprendimą rengti pasaulio čempionatus naudojant trumpų atkrentamų mačų sistemą prezidentinėje taryboje Singapūre 1995 m. … Aš pavargau belakstydamas tarp A. Karpovo ir G. Kasparovo… Tai vieną įkalbinėjau, tai kitą, o visas šachmatų pasaulis vis laukė. Vedantieji didmeistriai kalbėjo, kad praranda suinteresuotumą šachmatais: pinigų nėra, perspektyvų nėra, tik tai, kažkur viršuje, keletas žmonių, dalijasi tarpusavyje prizus. Būtina buvo imtis neeilinių priemonių, kad įveikti šį valdžios uzurpavimą… Laikas parodė, kad idėja pasiteisino. Aš paskyriau priziniam fondui 5 milijonus JAV dolerių. Vėliau daugelis šachmatininkų iš 20-30 geriausių pasaulio šachmatininkų tarpo, man kalbėjo, kad jau galį kažkaip planuoti savo metinįbiudžetą: praeisi čempionato 3-4 ratus – gausi 40-50 tūkstančių dolerių. Dėka to mes išlaikėme šachmatuose daugelį profesionalų, o iš kitos pusės, šiek tiek pakėlėm susidomėjimą mūsų žaidimu“.

Ši idėja rado pritarimą 1996 m. FIDE Generalinėje asamblėjoje, o vėliau buvo parengtos ir patvirtintos Prezidento taryboje ir Vykdomajame komitete 1997–1998 m. pasaulio šachmatų čempionato taisyklės.

Dalyvių atranka 

Pradinis dalyvių sąrašas – 99 žaidėjai:

a) Anatolijus Karpovas ir Garis Kasparovas (Rusija);

b)  Gata Kamskis (JAV), kaip pralaimėjęs praėjusį FIDE pasaulio čempionato mačą;

c) penkeri iš praėjusių kandidatų mačų– Višvanatanas Anandas, Borisas Gelfandas , Valerijus Salovas, Vladimiras Kramnikas ir Janas Timanas.

d) 14 žaidėjų iš 1994/95/96 m. reitingo sąrašų (nepatekę pagal a, b ir c punktus): Maiklas Adamsas (Anglija). Jevgenijus Barejevas (RUS), Aleksandras Beliavskis, Aleksandras Drejevas, Vladimiras Epišinas, Vasilijus Ivančiukas, Grigorijuss Kaidanovas, Aleksandras Chalifmanas , Žoelis Lotje, Predragas Nikoličius, Jerunas Piketas, Judita Polgar, Aleksejus Širovas, Naidželas Šortas, Ivanas Sokolovas, Sergejus Tiviakovas, Veselinas Topalovas, Artūras Jusupovas ir Rafaelis Vaganianas;

e) 49 žaidėjai iš 15-kos 1995 m.- 1997 m.zoninių turnyrų;

f) penkių  pasaulio jaunimo čempionatų (1993, 1994, 1995, 1996, 1997 m.) nugalėtojai: Igoris Miladinovičius (GRE), Helgis Gretarsonas (ISL), Romanas Slobodjanas (GER), Emilis Sutovskis (ISR) ir Talis Šakedas (USA).

g) jaunimo amžiaus atstovai, kurių reitingas 1995 m. liepos 1 d. – 1996 m. liepos 1 d buvo aukštesnis nei 2600;

i) pasaulio moterų šachmatų čempionė Siuzana Polgar.

j) trys FIDE prezidento nominuoti žaidėjai.

k) trūkstami žaidėjai (iki 99) parenkami su aukščiausiais vidutiniais reitingais 1997 m. sausio 1 d. – liepos 1 d. sąrašuose.

Turnyre buvo numatyta A. Karpovą ir G. Kasparovą įjungti nuo pusfinalio. Tačiau atsisakius dalyvauti G. Kasparovui, Z. Polgar ir G. Kamskiui,  buvo pakeista varžybų tvarka: A. Karpovas buvo perkeltas iš karto į finalą. Prieštaraudamas A. Karpovo perkėlimui į finalą, V. Kramnikas atsisakė dalyvauti turnyre.

Kai kuriems žaidėjams atsisakius dalyvauti, kandidatams į atsilaisvinusią vietą buvo skaičiuojamas vidutinis reitingas. Taip V. Kramniką antrame rate pakeitė Zurabas Azmaparaišvilis, turintis 2650 reitingą, o ne Ulfas Andersonas, nes Ulfas, pagal šį rodiklį, nusileido gruzinų didmeistriui (2649,30).

Neatvykus eilei žaidėjų, juos pakeitė žaidėjai iš FIDE, 68-oje Generalinėje asamblėjoje patvirtinto, atsarginių sąrašo:

1. F. Neiburas (NED) – federacijos rengiančios čempionatą atstovas, 2. V. Tkačievas (KAZ) – pagal sportinius rezultatus ir reitingą, 3. V. Bologanas (MLD) – federacijos surengusios 68-ąjį FIDE kongresą, 4.V. Zvjagincevas (RUS), 5. V. Milovas (SUI), 6 Dž. Spilmenas (ENG) – už sportinius pasiekimus, 7. A. Šabalovas (USA) – vietoj G. Kamskio.

Čempionate dalyvavo ir FIDE prezidento nominuotas žaidėjas – Aleksandras Umgajevas (RUS) – kandidatas į meistrus, du kartus Kalmukijos čempionas.

Tvarka

Varžovų parinkimas 

Visi 1-ojo rato dalyviai gavo starto numerius, kurie atitiko jų turimą reitingą 1997 m. liepos 1 dienai. Žaidėjai turintys vienodą reitingą buvo išdėstami pagal jų turimą titulą: didmeistris, tarptautinis meistras, moterų didmeistrė, moterų tarptautinė meistrė. Jei ir tai nepadeda, buvo naudojamas ankstesnis reitingo sąrašas, kuriame varžovų reitingai skiriasi.
Jei vis vien reitingai vienodi, buvo atsižvelgiama į ankstesnį 1997 m. sausio 1 d. turėtą reitingą, o jei dar lygu – 1996 m. liepos 1 d. turėtą reitingą ir t. t.

Žaidėjų sąrašas suteikus jiems numerius

Žaidėjų lengvatos 
1-ajame rate žaidė ne visi dalyviai, o tik 68 šachmatininkai sąraše turėję žemiausius reitingus. Su aukštesniais, ir dalyviai iš paskutinių kandidatų mačų, prisijungė 2-ame rate, išskyrus B. Gelfandą kuris neatvykus G. Kamskiui, užėmė jo vietą ir prisijungė 3-iajame, bei A. Karpovą, kuris prisijungė finaliniame mače.

Mačai 
I–VI ratuose buvo žaidžiami – dviejų partijų, VII rate - 4-ių, finaliniame - 6 šešių klasikinių partijų mačai. Pasibaigus mačui lygiosiomis, nugalėtojo nustatymui sekančią dieną, išskyrus pirmąjį ratą, buvo žaidžiami greitųjų partijų mačai.

Poros pirmajam ratui buvo sudaromos pagal principą: žaidėjas iš viršutinės sąrašo dalies susitinka su žaidėju iš apatinės dalies. Figūrų spalva nustatoma burtais pirmajam 1-o rato sąrašo žaidėjui, o sekančių sąrašo dalyvių žaidėjų figūrų spalvos keičiasi pagal eilę.

Nugalėtojo nustatymas 

Mikromačo nugalėtojas tas, kas surenka 1½ taško, žaidžiant dvi partijas, 2½ – keturias, ir 3½ – šešias partijas.
Jei pirmajame rate kažkurioje dvikovoje – lygu (1 : 1), tai dėl spalvos traukiami burtai ir tą pačią dieną žaidžiamos dvi papildomos partijos greitaisiais šachmatais (kiekvienam po 25 min. + 10 sek. Jei dar lygu - dvi tempo partijos (po 15 min + 10 sek). Jei vis dar lygu – žaidžiamos žaibo partijos iki pirmos pergalės (baltieji turi 4 min, juodieji – 5 min + 10 sek. po kiekvieno ėjimo).
Nuo 2 rato iki pabaigos, pasibaigus pagrindiniam mačui lygiosiomis, greitosios partijos žaidžiamos kitą dieną.

Laiko kontrolė 

Visuose pagrindiniuose mikromačuose laiko kontrolė vienoda: pirmiesiems 40 ėjimų – 100 min., sekantiems 20 – 50 min ir likusiems ėjimams – 10 min. + 30 sek po kiekvieno ėjimo.

Prizinis fondas 
Pasaulio čempionato prizinis fondas – 5 milijonai JAV dolerių paskirstomi taip: pralaimėjusieji 1-ame rate gauna po 6000 JAV dolerių, 2-ame – po 12 tūkst., trečiame po 24 tūkst., ketvirtame – po 48 tūkst., 5-ame – po 96 tūkst., 6-ame – po 192 tūkst., 7-ame 375 tūkst. Pralaimėjęs finalinį pasaulio čempionato mačą – 768 tūkst. JAV dolerių, o jo nugalėtojas – 1 milijoną 370 tūkstančių

Prognozės prieš varžybas 
Kadangi nežaidė G. Kasparovas ir V. Kramnikas favoritu buvo laikomas V. Anandas. Iš kitos pusės, niekas nežinojo, kaip vedantiesiems šachmatininkams atsilieps labai radikalus čempionato tvarkos pasikeitimas. Iš daugumos žaidėjų tik ir buvo galima girdėti: “Viena nesėkmė – ir tu iškritai“. 

Buvo ir optimistų, manančių, kad stiprūs vistiek nueis toli – iki finalo.

Dėl gerų pasirodymų Tilburgo turnyruose 1992–1994 m., kuriuose buvo naudojami atkrentamieji trumpi mačai, aukštai buvo vertinamos ir Adamso, V. Ivančiuko ir B. Gelfando galimybės. Šiuose turnyruose dalyvaudavo virš 100 žaidėjų ir nugalėtojui tekdavo praeiti „šešis pragaro ratus“.

Pirmųjų keturių ratų rezultatai 

Daugumas dalyvių į turnyrą Groningene žiūrėjo, kaip į vienintelę nepakartojamą galimybę gyvenime, todėl įprasta šachmatų pajėgumo skalė buvo truputi prasiplėtusi. Visi kovojo, kiek tik galėjo: kas „suvalgė“ du, o kas 3-4!

Suprantama, kad „atkrentamųjų trumpų mačų varžybose“ nei vienam favoritų nebuvo garantuota sėkmė. Tačiau tokio sensacijų lietaus nelaukė niekas: pastovūs superturnyrų žaidėjai P. Leko ir V. Topalovas pralaimi pirmuosius savo mačus: vengras – R. Slobodjanui, o bulgaras – J. Piketui, o pats Jerunas sekančiame rate krenta nuo savo tautiečio van Velio „špagos‘.

M. Krasenkovas 3-ame rate „pašalino“ iš distancijos J. Barejevą, o po jo ir Z. Azmaiparašvilį. Ryškus buvo V. Tkačievo proveržis, kurio viltys buvo greitieji šachmatai. Jomis vadovaudamasi, jis 2-ame rate įveikį V. Salovą (1994 m. Tilburgo turnyro nugalėtoją), o po to ir L. Olį. Vlado skrydį sugebėjo sustabdyti tik B. Gelfandas, ir tai su dideliu vargu, ir tik antrame greitųjų (po 15 min+10 sek) mače – 3½ : 2½.

Toks pat įtemptas buvo V. Anando ir A. Chalifmano susitikimas. Favoritu laikytas Višis, net du kartus perlipęs pralaimėjimo slenkstį, sugebėjo vis tik pasiekti pergalę ir laimėti mačą – tik žaisdamas 15 min. partijas – 3½ : 2½.

Tačiau pačia garsiausia sencacija buvo V. Ivančiuko, kuris jau pirmajame mače pralaimėjo ½ : 1½ J. Seiravanui, iškritimas iš varžybų. Pastarasis „iš to džiaugsmo“ pralaimėjo savo sekantį mačą V. Zviagincevui…

Pirmoji grupė

Antroji grupė

Trečioji grupė

Ketvirtoji grupė

Penktoji grupė

Šeštoji grupė

Septintoji grupė

Aštuntoji grupė

Likusieji 5–7 ratai 
Baigiamajame etape netikėtumų praktiškai nebuvo – stiriausieji pagal reitingą žygiavo pirmyn: V. Anandas vienodu stiliu (pergalė baltaisiais lygiosios juodaisiais} laimėjo prieš A. Širovą ir B. Gelfandą, o Adamsas – van Velį ir N. Šortą (atkaklioje dviejų anglų dvikovoje prireikė 7-ių partijų)

7-ame rate susitiko du stabiliausi čempionato žaidėjai. Ankstesniame FIDE kandidatų mačų pusfinalyje V. Anandas, nepralaimėjęs nei vienos partijos, laimėjo prieš M.Adamsą „nesunkiai“ – 5½ :1½. Bet čia buvo visai kitas M. Adamsas: lygiosios, lygiosios, lygiosios. Po varginančios kovos, ir tik žaidžiant žaibo partijas, indui pavyko palaužti anglą – 5 : 4!

Finalinis mačas 

Finalinis mačas vyko Lozanoje, 1998 m. sausio 2 – 9 d.
Po trijų savaičių nepertraukiamos kovos atrankoje, kur V. Anandas sužaidė 23 partijas, jam po dviejų dienų pertraukos, Lozanoje teko įrodinėti savo pranašumą mače su A. Karpovu, kuris atrankoje nežaidė ir poilsio turėjo pakankamai.

Dėl poilsio trūkumo V. Anandas nereiškė oficialių pretenzijų FIDE, nors pasibaigus atrankos mačams per interviu jis buvo mestelėjęs: „Manau, kad į XXI amžių turėtume įžengti, užmiršę apie čempionų privilegijas ir žaisti normalius pasaulio čempionatus!”

Stebina, kad indas vos neįveikė A. Karpovo, nors du kartus atsilošinėjo trumpame 6-ių partijų mače. Jo nuovargio įtaka buvo pastebima 1-oje partijoje, kai nepastebėjo gražios varžovo valdovės aukos ir suteikė galimybę A. Karpovui laimėti partiją. Antrojoje praleido kokybės auką ir vėl buvo prie pralaimėjimo ribos. Bet pasitelkęs valią sugebėjo sukomplikuoti padėtį ir net nugalėti.

Žaidžiant baltaisiais ketvirtojoje partijoje neapsižiūrėjimai vėl kainavo tašką. A. Karpovas jau buvo pasirengęs padėti tašką jau 5-oje partijoje, bet Višis atsilaikė.

6-ojoje jam teko sužaisti „gyvenimo partiją“. Nusprendęs „paprasčiausiai žaisti šachmatais“, jis nebelindo į teorinius ginčus ir sugebėjo apžaisti A. Karpovą jo stiliumi ir pagrindinis mačas baigėsi lygiosiomis – 3 : 3.

Nugalėtojo išaiškinimui buvo žaidžiamas papildomas greitųjų šachmatų 2-jų partijų mačas. Tačiau jam V. Anandui jėgų nebebuvo likę. Pasiekęs juodaisiais 1-oje partijoje aiškią persvarą, jis netikėtai „pradėjo nebesuprasti“, kas vyksta ant lentos, o tai leido A. Karpovui perimti inciatyvą ir užbaigti partiją pergale. O antrojoje partijoje neatlaikė V. Anando nervai ir 15-ame ėjime viskas buvo baigta – pralaimėjimas. Laimėjęs dvi greitąsias partijas, A. Karpovas laimėjo mačą ir išliko FIDE pasaulio šachmatų čempionu.

Lietuvos šachmatininkų pasirodymas 

FIDE pasaulio čempionate dalyvavo ir du Lietuvos didmeistriai: Šarūnas Šulskis ir Eduardas Rozentalis. 

Eduardas pirmajame rate susitiko su Ukrainos didmeistriu Konstantinu Lerneriu ir įveikė jį 1½ : ½, o antrame, susitikęs su Rusijos didmeistriu Sergeju Tiviakovu, pralaimėjo (½ :1½) ir iš varžybų iškrito. 

Šarūnas pirmajame rate žaidė su Islandijos didmeistriu Johanu Hjartarsonu. Baigęs pagrindinį mačą lygiosiomis 1 : 1, nusileido žaidžiant greitąsias partijas – tad pralaimėjo bendru santykiu 1½ : 2½ ir iškrito iš tolesnių varžybų.

Šaltiniai

Nuorodos 
 1998 m. FIDE pasaulio čempionato mačo Karpovas – Anandas partijos
  Šachmatų čempionai