Manaso gamtos rezervatas

Manaso gamtos rezervatas () arba Manaso nacionalinis parkas (, ) – nacionalinis parkas, biosferos, tigrų ir dramblių apsaugos rezervatas, esantis šiaurės rytų Indijoje, Asame, ~150 km į vakarus nuo Guvahačio, abipus Brahmaputros intako Manaso žemupio.

Įsteigtas 1928 m. Nuo 1973 m. tapo bengalinių tigrų rezervatu. 1985 m. įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą (1992–2011 m. paveldo pavojuje sąraše dėl brakonieriavimo ir terorizmo).

Manaso gamtos rezervatas šiaurėje siekia miškais apaugusias Himalajų priekalnes, o pietuose leidžiasi į plačią aliuvinę terasą, kur plyti savanos ir pievos. Vakaruose jungiasi su Butano teritorijoje esančiu Manaso karališkuoju nacionaliniu parku. Paviršiaus dažniausias aukštis 60–110 m. Klimatas subekvatorinis, musoninis. Būdinga mažiausia temperatūra – 15 °C, didžiausia – 37 °C. Liūčių metas trunka gegužės–rugsėjo mėnesiais; per metus iškrenta ~3330 mm kritulių.

Parkas pasižymi itin didele biologine įvairove, čia aptinkama daug retų, nykstančių, endeminių rūšių. Parke aptiktos 543 aukštesniųjų augalų rūšys (374 rūšys dviskilčių, iš jų 89 medžių rūšys; 139 rūšys vienskilčių). Būdingi medžiai: gausiažiedis mišris, azijinis gurgulis (kadamba), slyvinis gvazdikmedis, filipininis gniūžtenis (kamala), indinis cinamonas, kapokinis bombakmedis, indinė dilenija (čalta), puošnioji krausva ir kt. Žinduolių – 55 rūšys: bengaliniai tigrai, azijiniai drambliai, raganosiai, vandeniniai buivolai, azijiniai ir dūminiai leopardai, panteros, Teminko katės, raudonieji vilkai, ilgalūpiai lokiai, zambarai, įvairūs elniai (barasingos, muntjakai, aksiai), beždžionės (langūrai, makakos, gibonai, lėtieji loriai), endeminiai asaminiai triušiai, auksiniai langūrai, nykštukiniai šernai; paukščių – 450 rūšių, roplių – 50 (endeminis asaminis stoginis vėžlys), varliagyvių – 3 rūšys.

Šaltiniai 

Indijos nacionaliniai parkai
Asamas