Laikysena (psichologija)

Laikysena dažniausiai suprantama kaip individuali, įprastinė individo kūno poza (stovint, sėdint, judant). Šia sąvoka taip pat apibrėžiamas vienas iš svarbių informacijos šaltinių nežodinio bendravimo srityje, nes kūno poza yra gera vaizdinė priemonė, papildanti žodinę informaciją.

Psichologų studijos įrodo kūno laikysenos įtaką emocijoms. Šie ieškojimai matyti Čarlzo Darvino atliktuose žmonių ir gyvūnų emocijų ir judėjimo tyrimuose. Šiuo metu daugelis tyrimų parodė, kad tam tikri kūno judesių modeliai rodo konkrečias emocijas. Tyrėjai ištyrė gestų kalbą ir nustatė, kad net ne gestų kalbos vartotojai emocijas gali nustatyti vien iš rankų judesių. Kitas pavyzdys yra tai, kad pykčiui būdingas viso kūno judesys į priekį. Šios srities tyrimų pagrindinės teorijos yra savęs įteisinimo, arba suvokimo, teorija (dalyvio laikysena daro didelę įtaką jo emocijų įsivertinimui) ir įkūnytų emocijų teorija (psichinius pokyčius gali vaizduoti kūno būsenos).

Teikiama informacija 

Individo laikysena yra viena iš komunikacijos priemonių kartu su veido išraiška, proksimika, gestais ir kūno judesiais. Laikysena turi įtakos susidaryti pirmajam įspūdžiui. Pavyzdžiui, susikūprinęs asmuo atrodys pervargęs, nekeliantis pasitikėjimo. Jei demonstruojama taisyklinga laikysena, asmuo atrodo pasiruošęs imtis darbo, nori užmegzti pokalbį, bendrauti. Laikysena perteikia informaciją apie:
 tarpasmeninius santykius,
 asmenybės bruožus, tokius kaip pasitikėjimas savimi, nuolankumas ir atvirumas,
 socialinę padėtį,
 dabartinę emocinę būseną,
 temperamento charakteristiką pagal Hipokrato, Krečmerio ir Šeldono teorijas.

Šaltiniai

Nuorodos 

 Pasitikėjimą kelianti kūno kalba: kaip atrodyti patikimiems ir pasitikintiems

Komunikacija
Kultūrinė antropologija