Regedas

Regedas (Rheged, ) – senovės epochos šiaurės valstybė, išsiskyrusi apie 450 metus iš Ebrauko karalystės šiaurinių valdų. Kaip ir daugelio to meto britų valstybių, Regedo teritorija ir sienos žinomos tik apytikriai. Laikoma, kad karalystės sostinė buvo Karlailo miestas. Pasak tyrinėtojų, Regedo teritorija apėmė Soluei-Ferto įlankos pakrantes ir Morkamo įlankos žemes. Tačiau, kadangi politiniu požiūriu valstybei priklausė šiek tiek mažiau žemių, tai galima teigti, jog faktiškai valstybės valdžios ribos vakaruose siekė sieną su Goluejumi, šiaurėje Stratklaidą, rytuose Gododiną ir Lankašyrą ir, galimai, pietuose šiaurės vakarų Jorkšyrą.

Pirmu Regedo karaliumi tapo Gurgustas ap Keneu, Ebruko karaliaus Keneu ap Koelo sūnus. 470 metais iš pietinių valdų išsiskyrė Elmeto valstybė, kurią pradėjo valdyti Masgvidas Glofas (460–495), Gurgusto ap Konacho sūnus. Po Gurguso Regedo karaliumi tapo jo sūnus Meirchionas Gulas, po kurio mirties karalystė buvo pasidalinta jo sūnų į Šiaurės Regedą ir Pietų Regedą.

Regedo karaliai kildino save iš legendinio karaliaus Kolio. Pačiu žymiausiu Regedo valdovu buvo Urienas, kuriam pavyko pereiti į kontrpuolimą prieš anglus.

Regedo valdovai 
 apie 450 – apie 490 – Gurgustas ap Keneu
 apie 490 – apie 535 – Meirchionas Gulas

Šiaurės Regedas
 535–570 – Kinvarchas ap Meirchionas
 570–586 – Urienas
 586–593/595 – Ovenas ap Urienas
 593/595–616 – Elfinas ap Ovenas
 616–638 – Riodas ap Rinas

Pietų Regedas
 535–560 – Elidiras
 560–586 – Livarchas Senasis
 586–593 – Dviugas ap Livarchas
 593–613 – Gvaidas ap Dviugas
 613–654 – Tegidas ap GvaidasТ, jo anūkas, Sande ap Alkunas, tapo Meno salų valdovu.

Išnašos

Literatūra 
 Диллон М., Чедвик Н. К. Кельтские королевства. – СПб.: Издательство «Евразия», 2002.

Britų karalystės