Vitebsko gubernija

Vitebsko gubernija () – Rusijos imperijos gubernija, apėmusi dabartinės Baltarusijos šiaurinę dalį, pietryčių Latviją ir dalį Rusijos žemių. Administracinis centras – Vitebskas. 1802–1924 m. Vitebsko gubernija kartu su Mogiliavo, Vilniaus, Kauno, Gardino ir Minsko gubernijomis sudarė Šiaurės vakarų kraštą.

Istorija 

Gubernija sudaryta 1802 m. kovo 11 d. padalijus Baltarusijos guberniją buvusios Polocko gubernijos teritorijoje. XIX a. pabaigoje apskrityje buvo 12 miestų, 41 miestelis ir 19 750 kitų gyvenviečių.

Po Spalio revoliucijos apskritis 1917–1918 m. pateko į Vakarų sritį, 1918 m. į RTFSR Vakarų komuną, 1919–1924 m. į BTSR. 1917 m. Dvinsko, Režicos ir Liucino apskritys buvo perduotos Lifliandijos gubernijai ir vėliau tapo Latvijos dalimi. 1919–1923 m. apskričių skaičius vis keitėsi. 1924 m. dauguma Vitebsko gubernijos apskričių atiteko Baltarusijos TSR, o Veližo, Nevelio ir Sebežo apskritys atiteko RTFSR (iki 1927 m. – Pskovo gubernijai).

Administracinis suskirstymas 

Įkūrus guberniją, joje buvo į 12 apskričių. 1866 m. Suražo apskritis buvo panaikinta, atkurta 1920 m. 1893 m. Dinaburgo apskritis pervadinta į Dvinsko vardu. 1913 m. buvo 11 apskričių, 196 valsčiai, 999 seniūnijos, 12 miestų, 22 331 kitos gyvenvietės.

Miestai 
 11 apskričių centrų: Daugpilis, Haradokas, Lepelis, Ludza, Nevelis, Polockas, Rėzeknė, Sebežas, Veližas, Verchniadzvinskas, Vitebskas;
 1 ne apskrities centras: Suražas.

Gyventojai 

Pagal tautinę sudėtį daugelyje gubernijų vyravo gudai, Dvinsko, Liucino ir Režicos apskrityse – latviai, Sebežo apskrityje rusų ir gudų buvo po lygiai. Didmiesčių gubernijose būta nemažai žydų, taip pat po kelis nuošimčius lenkų.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Radzima.net:
 gubernijos informacija Витебская губерния (1906)
 apskričių informacija Витебская губерния (1906)
 Vitebsko gubernijos bajorų protėviai (rusų k.)