Maksimianas

Markas Aurelijus Valerijus Maksimianas (Marcus Aurelius Valerius Maximianus; apie 250 m. – apie 310 m. liepa) buvo Romos imperatorius 285–305 m. Jis turėjo cezario titulą 285–286 m. ir augusto 286–305 m. Jis buvo imperatoriaus Diokletiano, kurio politinė išmintis derėjo su Maksimiano kariniais gabumais, kolega. Jo rezidencija buvo Tryre, bet daugumą laiko Maksimianas praleido karo žygiuose. 285 m. vasaros pabaigoje jis numalšino sukilimą Galijoje, vadinamą Bagaudomis. 285–288 m. kovėsi su germanų gentimis prie Reino. Kartu su Diokletianu jis naudojo Išdegintos žemės taktiką alemanų valdų gilumoje 288 m. laikinai sumažindamas germanų invazijos grėsmę per Reino frontą.

Lamanšo kanalą prižiūrėjęs Karauzijas, kurį paskyrė Maksimianas, sukilo 286 m., tad Šiaurės Galija ir Britanija atsiskyrė. Jis nesugebėjo nugalėti Karauzijo, o jo laivyną sunaikino audra 289 ar 290 m. Maksimiano pavaldinys Konstancijus I Chloras kovėsi su Karauzijo įpėdiniu Alektu, o Maksimianas tvarkėsi Reino fronte. Maišto vadas buvo sutriuškintas 296 m. ir Maksimianas išvyko į pietus kautis su piratais Ispanijoje ir berberų sukilimu Mauretanijoje. Šias užduotis atlikęs iki 298 m., jis grįžo į Italiją, kur ramiai gyveno iki 305 m. gegužės 1 d., kai atsistatydino Diokletiano naudai ir atidavęs augusto titulą Konstancijui išėjo į atsargą Pietų Italijoje.

306 m. pabaigoje jis susigrąžino augusto titulą ir padėjo sūnui Maksencijui sukilti Italijoje. 307 m. balandžio mėn jis bandė nuversti savo sūnų, bet nepavykus pabėgo į Konstancijaus įpėdinio Konstantino rūmus Tryre. Karnunto susirinkime 308 m. lapkritį Diokletianas ir jo įpėdinis Galerijus privertė Maksimianą vėl atsistatydinti. 310 m. pradžioje Maksimianas bandė nuversti Konstantiną, kai šis kovėsi prie Reino. Jį parėmė nedaugelis ir Konstantinas jį pagavo Marselyje. Konstantinui įsakius Maksimianas vasarą nusižudė. Konstantinui kaunantis su Maksencijumi buvo stengiamasi užmiršti jo vardą, bet po to jis buvo sudievintas.

Romos imperatoriai
Romos imperijos konsulai