Ferdinandas I (Aragonas)

Ferdinandas I (1380 m. lapkričio 27 d. – 1416 m. balandžio 2 d.) buvo Aragono, Valensijos ir Maljorkos karalius, Sardinijos karalius, nominalus Korsikos karalius, Sicilijos karalius, nominalus Atėnų kunigaikštis, Barselonos grafas 1412–1416. Jis taip pat buvo Kastilijos regentas 1406–1416 m.

Biografija 

Ferdinandas I gimė Medina del Campo, buvo jaunesnis Jono I ir Eleonoros Aragonietės sūnus.

Mirus broliui Henrikui III, Ferdinandas atsisakė Kastilijos sosto ir su našle Katerina Lankastere valdė kaip regentas, kai jo sūnėnas Jonas II buvo nepilnametis. Jis pasižymėjo išmintingu valdymu.

Kare su musulmonišku Granados emyratu jis užėmė Antekveros miestą (1410 m.), tad kartais vadinamas Antekveriečiu.

Kai Ferdinando I dėdė Martynas Aragonietis mirė nepalikęs įpėdinio Kaspės kompromisu jis buvo išrinktas Aragono karaliumi 1412 m. Kai kitas kandidatas Urgelo grafas Jokūbas II sukilo, Ferdinandas panaikino jo grafystę 1413 m.

Ferdinandas sukūrė Gironos princo titulą Aragono sosto paveldėtojams 1416 m. vasario 19 d.

Didžiausias jo trumpo valdymo nuopelnas buvo sutikimas nuversti antipopiežių Benediktą XIII ir užbaigti Vakarų schizmą, kuri dalino Katalikų bažnyčią 40 metų, 1416 m.

Jis palaidotas Poblet vienuolyne, ankapį sukūrė Pere Oller sūnaus Alfonso V užsakymu 1417 m.

Nuorodos 

|-

|-

Trastamaros
Aragono karaliai
Sicilijos karaliai