Kalno Grikštų senovės gyvenvietė

Kalno Grikštų senovės gyvenvietė (valstybės saugomas kultūros paminklas: unikalus kodas – , senas registro kodas – A465P, senas kultūros paminklų sąrašo Nr. AV2034) – senovės gyvenvietė pietinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Kalno Grikštuose (Žalgirio seniūnija), 0,14 km į vakarus nuo kelio Raguviškiai–Baubliai–Žutautai, Minijos ir Kartenalės II kairiuosiuose krantuose.

Senovės gyvenvietė 
Įrengta Minijos ir Kartenalės II santakos kyšulyje, apaugusi spygliuočių mišku. Šiaurės vakarinė dalis sunaikinta karjero. Šiaurinėje dalyje yra Kalno Grikštų kapinynas.

1988 m. įrašyta į vietinės reikšmės archeologijos paminklų sąrašą (AV2034), 1993 m. paskelbta Lietuvos Respublikos istorijos ir kultūros paminklu, 1997 m. registruota kultūros vertybių registro archeologinių vietų sąraše (kodas A465), 1998 m. paskelbta kultūros paminklu (kodas A466P), 2005 m. pripažinta valstybės saugomu kultūros paminklu.

Teritorijos plotas – 3,2861 ha.

Tyrimai 
1974 m. išaiškino, 1977 ir 1988 m. žvalgė Ignas Jablonskis, 1987 m. – Mokslinė metodinė kultūros paminklų apsaugos taryba (vadovas Bronius Dakanis), 1992 m. – Lietuvos kultūros paveldo mokslinis centras (vadovas Vilnius Morkūnas).

1977 m. aptiktas 50 cm storio kultūrinis sluoksnis su pastato ir židinio liekanomis, rastas akmeninis ugniakuro padėklas puodui, keramikos šukių grublėtu ir lygiu paviršiumi, titnago dirbinys, lipdytas miniatiūrinis puodelis, molio tinko gabaliukų. 1987 m. aptiktas intensyvus kultūrinis sluoksnis su lipdyta keramika.

Senovės gyvenvietė datuojama I tūkstantmečio pr. m. e. pabaiga – I tūkstantmečio pradžia.

Radinius saugo Kretingos muziejus.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Julius Kanarskas. Kartenos apylinkių proistorė. – Lietuvos lokaliniai tyrimai. – Vilnius: Versmė, (2002/05). – T.1 (2). – P. 206
 Kultūros vertybių registras 
 Kretingos krašto enciklopedija 

Lietuvos archeologinės gyvenvietės
Kretingos rajono paveldas