Apsiaustas (smegenys)

Apsiaustas () – galvos smegenų pusrutulių paviršinis sluoksnis, išraižytas smegenų vingiais ir vagomis.

Išorinė apsiausto sandara 

Apsiausto išorėje yra pilkoji medžiaga – žievė (), po ja – baltoji medžiaga.

 Smegenų žievė () yra svarbiausia centrinės nervų sistemos dalis, nes ji yra aukščiausio lygio integracinės nervinės veiklos materialioji medžiaga. Ji dengia apsiausto ir vagų paviršius. Jos abiejų pusrutulių plotas – apie 0,22 m². Žievę sudaro nervinės ląstelės, nervinės skaidulos ir neuroglija. Žievės storis ne visur vienodas, vidutiniškai – 2–4 mm. Storiausia žievė yra abejų centrinių vingių viršutinėse dalyse. Vingių keterose žievė yra storesnė negu vagų gilumoje. Žievės morfologija įvairiose apsiausto vietose ne visur vienoda. Struktūriniai skirtumai ryškiausi skirtingo filogenetinio amžiaus apsiausto žievėje. Žievę, kaip ir apsiaustą galima suskirstyti į tris dalis – naująją, senąją ir seniausiąją žievę. Naujoji žievė (), žmogaus smegenyse užima didžiausią (iki 75–80 %) plotą. Ji dengia apsiaustą pusrutulių viršutiniame paviršiuje ir iš dalies vidiniame ir apatiniame paviršiuose. Senoji žievė () dengia limbinės skilties vingius ir vagas. Seniausioji žievė () yra hipokampo dalių paviršiuje.

 Baltoji medžiaga sudaro jų pagrindinę masės dalį. Ji sudaryta iš žievės aferentinių (ateinančių į žievę) ir referentinių (išeinančių iš žievės) skaidulų skaidulos skirstomos į komisūrines, asociacines ir projekcines.

Komisūrinės skaidulos () sujungia abiejų pusrutulių naujojo apsiausto žievę. Jos sudaro komisūrinių laidų jungtis.

 Didžioji smegenų jungtis () yra stambiausias komisūrinių skaidulų derinys.
 Priekinė jungtis () sudaryta iš dviejų lankų, susijungusių per vidurį, o galais išsiskiriančių į priešingas dalis.
 Skliautas () yra limbinės sistemos asociacinių ir komisūrinių skaidulų derinys.
 Skaidrioji pertvara () sudaryta iš dviejų plonų baltosios medžiagos plokštelių.

Asociacinės skaidulos () sujungia skirtingus žievės laukus tik vieno pusrutulio ribose ir yra arčiau žievės.

Projekcinės skaidulos sudaro aferentinius ir aferentinius laidus, kuriais žievė jungiasi su tarpinėmis smegenimis, pamato mazgais, smegenų kamienu ir nugaros smegenimis.

Apsiausto paviršių sandara 

Apsiaustą sudaro trys paviršiai: šoninis, vidinis ir apatinis.

 Smegenų pusrutulių viršutinis šoninis paviršius () yra iškilus, didžiausias ir pasuktas į viršų ir į šoną.

 Smegenų pusrutulių vidinis paviršius () yra plokščias ir pasuktas į išilginį smegenų plyšį. Viršuje šis paviršius ryškiu kraštu susiliečia su viršutiniu šoniniu paviršiumi, o apačioje, priekyje ir užpakalyje be ryškių ribų pereina į smegenų pusrutulių apatinį paviršių. Vidinio paviršiaus apatinio krašto viduryje yra didžioji smegenų jungtis.

 Smegenų pusrutulių apatinis paviršius () yra pasuktas į smegininės pamatą. Priekinė šio paviršiaus dalis plokščia, vidurinė ir užpakalinė dalys iškilios.

Smegenų pusrutulių viršutinis šoninis paviršiaus reljefas 

Jis sudarytas iš: kaktinės skilties (), momeninės skilties (), pakaušinės skilties (), smilkininės skilties () ir salos ().

Kaktinė skiltis 

Šioje skiltyje prieš centrinę vagą, lygiagrečiai su ja, eina priešcentrinė vaga (), kuri dažnokai viduryje yra nutrūkusi. Nuo šios vagos prasideda ir eina į priekį dvi kaktinės vagos: viršutinė () ir apatinė (). Šios vagos dalija aprašomąjį kaktinės skilties paviršių į vingius. Tarp centrinės ir priešcentrinės vagų yra priešcentrinis vingis (). Likusį plotą kaktinės vagos padalija į tris kaktinius vingius: viršutinis (), vidurinį () ir apatinį (). Į pastarąjį vingį nuo šoninės smegenų vagos pakyla trys šakos – priekinė, kylančioji ir užpakalinė. Šios šakos apatinį kaktos vingį padalija į tris dalis. Apačioje priekinės šakos yra akiduobinė dalis (), tarp priekinės ir kylančių šakų – trikampė dalis () ir užpakalyje kylančiosios vagos – gaubtelio dalis ().

Momeninė skiltis 

Viršutiniame šoniniame paviršiuje, lygiagrečiai su centrine vaga, eina užcentrinė vaga (). Nuo jos prasideda ir maždaug išilgai eina vingiuota vidinė momeninė vaga (). Šios vagos skilties aprašomąjį paviršių dalija į tris dalis. Tarp centrinės ir užcentrinės vagų yra užcentrinis vingis (). Apsiausto dalis virš vidinės momeninės vagos vadinama viršutine momenine skiltele (), žemiau šios vagos yra apatinė momeninė skiltelė (). Šioje skiltelėje yra skiriami du vingiai: kampinis () į kurį remiasi viršutinė smilkininė vaga, ir antkraštinis vingis () uždarantis šoninę smegenų vagą. Apatinė momeninės skiltelės dalis priekyje antkraštinio vingio vadinama momeniniu gaubteliu (). Jis iš viršaus riboja šoninės smegenų vagos vidurinę dalį.

Pakaušinė skiltis 

Aprašomajame paviršiuje užima mažiausią plotą. Į šią skiltį nusitęsia vidinės momeninės vagos galas, kuris čia vadinamas skersine pakaušine vaga (). Kitos vagos ir jų ribojami vingiai nepastovūs ir labai įvairūs.

Smilkininė skiltis 

Aprašomajame paviršiuje turi labiau pastovias ir lengvai matomas vagas bei vingius. Čia iš priekio į užpakalį eina dvi smilkininės vagos: viršutinė () ir labiau kintanti vidurinė () einanti maždaug viduriu tarp viršutinės vagos ir apatinio skilties krašto. Šoninė smegenų vaga ir minėtos smilkininės vagos skilties viršutinį šoninį paviršių dalija į tris vingius: viršutinį (), vidurinį () ir apatinį (). Pastarasis eina išilgai apatinio smilkininės skilties krašto ir yra tarp vidurinės ir apatinės smilkininės vagos, einančios skilties apatiniame paviršiuje.

Sala 

Sala primena žemą kūgį, kurio pagrindas apsuptas gilios žiedinės vagos (). Centrinė salos vaga () dalija salos paviršių į priekinę ir užpakalinę dalis. Užpakalinėje dalyje yra tik vienas ilgas vingis (), o priekinėje dalyje – keletas trumpų vingių ().

Vidinio ir apatinio smegenų pusrutulių paviršių reljefas 

Į pusrutulių apsiausto dalies vidinį paviršių nusitęsia visos skiltys. Šiame paviršiuje yra vagų, kurios eina per keletą skilčių, jas padalydamos į bendrus vingius. Per kaktinę, momeninę ir iš dalies per pakaušinę skiltis tęsiasi dvi lygiagrečios vagos. Viena iš jų didžiosios jungties vaga () apsupa didžiąją jungtį iš jos iškiliosios pusės. Apačioje, smilkininėje vagoje, ji nusitęsia į hipokampo pusės vagą (). Kita – juostinė vaga () eina lanku, maždaug viduriu tarp pirmosios ir pusrutulių viršutinio krašto. Ji nukrypsta prie šio krašto savo užpakaliniu galu, vadinamu kraštine šaka (), kuri truputį užeina į viršutinį šoninį paviršių už centrinės vagos. Betarpišką juostinės vagos tąsa už kraštinės vagos vadinama pamomeninė vaga (). Maždaug ties didžiosios jungties viduriu iš juostinio vingio į viršų išeina pacentrinė vaga (). Vidurinio paviršiaus užpakaliniame gale bendru kamienu prasideda dvi gilios vagos – momeninė pakaušio vaga () atskirianti momeninę skiltį nuo pakaušinės, ir pentininė vaga (). Žemiau šio plyšio prasideda pusrutulių pakaušinio poliaus apatinis paviršius. Šio paviršiaus pakaušinėje skiltyje, žemiau pentininės vagos, eina šalutinė vaga (), kuri priekyje nusitęsia į smilkininę skiltį. Žemiau šalutinės vagos yra pakaušinė smilkinio vaga ().

Aprašytos vagos pusrutulių vidinio ir apatinio paviršių apsiaustą dalija į daugybę vingių. Aukščiau juostinio vingio esanti vidinio paviršiaus dalis priklauso viršutiniam kaktos vingiui, kuris užpakalyje tęsiasi iki centrinės vagos. Už šios vagos prasideda momeninė skiltis, kuri tęsiasi iki momeninės pakaušio vagos. Tarp pastarosios ir kraštinės šakos yra priešpleištis (). Tarp kraštinės šakos ir pacentrinės vagos yra pacentrinė skiltelė (); ji vidiniame paviršiuje jungia priešcentrinį vingį su užcentriniu vingiu.

Pakaušinės skilties vidiniame paviršiuje yra du vingiai – pleištas() tarp momeninės pakaušio ir pentininės vagų, ir liežuvinis vingis (), esantis tarp šalutinės ir pentininės vagų. Žemiau jo yra pakaušinės ir smilkininės skilčių apatiniai paviršiai. Juos sudaro du pakaušiniai smilkinio vingiai: vidinis (), esantis tarp šalutinės ir pakaušinės smilkinio vagų, ir šoninis (), kurį riboja pakaušinė smilkinio ir apatinė smilkininė vagos. Į išorę nuo pastarosios vagos yra apatinis smilkininis vingis ().

Minėti vidinio ir apatinio paviršių vingiai, kaip žiedas supantys didžiąją smegenų jungtį ir smegenų kamieną, vadinami skliautiniu vingiu (). Skiriamos trys jo dalys: juostinis ir hipokampo pusės vingiai ir juostinio vingio sąsmauka. Juostinis vingis () yra tarp didžiosios jungties ir pamomeninės vingių. Hipokampo pusės vingis () yra smilkininės skilties apatiniame paviršiuje, tarp bendravardės ir šalutinės vagų. Priekyje šis vingis baigiasi sustorėjimu, vadinamu kabliu (). Juostinio vingio sąsmauka () yra užpakalyje didžiosios jungties stormens. Ji sujungia juostinį ir hipokampo pusės vingius.

Pusrutulių kaktinio poliaus apatinį paviršių sudaro kaktinė skiltis. Šis paviršius yra išraižytas skirtingos formos vingių. Tarp jų pastovesnis tiesusis vingis (), esantis išilginės vagos pakraštyje. Jo išorėje yra išsidėstę akiduobiniai vingiai ().

Pusrutulių kaktinių skilčių apatiniame paviršiuje yra išsidėsčiusios svarbios uoslės sensorinės sistemos struktūros: uoslės storumo, uoslės laidas ir uoslės trikampis.

Limbinė skiltis 

Limbinė skiltis () – senojo apsiausto () dalis, kuri, didėjant žmogaus smegenyse naujajam apsiaustui () pasislinko į pusrutulių vidinį ir apatinį paviršius. Prie limbinės skilties priskirtos visos skliautinio vingio dalys: juostinis vingis, juostinio vingio sąsmauka, hipokampo pusės vingis su kabliu.

Hipokampas 

Hipokampas () – seniausias apsiaustas () giliausiai nugrimzdusi dalis. Hipokampo kompleksą sudaro tikrasis hipokampas, ramstis, dantytasis vingis ir hipokampo spurga.

Tikrasis hipokampas (amono ragas) () yra apsiausto pilkosios medžiagos darinys šoninio skilvelio apatinio rago užpakalinėje sienoje, sudarantis apie 5 cm ilgio lanko formos pakylą. Jos gale yra nedidelis sustorėjimas, vadinamas hipokampo koja (), kurios viršuje yra nežymūs grioveliai (). Į apačią, vidine kryptimi, hipokampas pereina į ramstį (). Tai – apsiausto dalis, lanku jungianti amono ragą su hipokampo pusės vingiu. Šioje jungtyje seniausioji žievė pereina į senąją žievę. Dantytasis vingis () yra platoka dantyta apsiausto žievės plokštelė, kuri apačioje išorine kryptimi yra suaugusi su hipokampu. Šio vingio vidinis dantytas kraštas kaip siaura juostelė tęsiasi hipokampo vagos gilumoje. Hipokampo spurga () yra baltosios medžiagos darinys. Tai – skliauto kojyčių suplokštėjęs artimasis galas, kuris šoniniu kraštu yra suaugęs su hipokampu ir dantytuoju vingiu. Spurgos vidinis kraštas laisvas ir yra pasuktas į šoninio skilvelio apatinio rago pusę.

Literatūra 

 R. Stropus, V. Vaičekauskas, J. Tutkuvienė, N. Paužienė, D.H. Pauža, A. Dabužinskienė, V. Gedrimas, V. Aželis, G. H. Schumacher, „Žmogaus anatomija 2“, „KMU leidykla“, Kaunas, 2007 m., ISBN 978-9955-15-099-2

Nervų sistema

Galvos smegenys