Machmudas (Astrachanės chanas)

Machmudas, Astrachanės (Chadži-Tarchano) chanas – trečiasis Didžiosios Ordos chanas 1459–1465 m., bei pirmasis Astrachanės chanas 1465–1476 m.

Biografija 
Kilęs iš Tukatimuridų šeimos, Čingizidų dinastijos šakos. Vyriausias Kiči Muchamado, Didžiosios Ordos chano, sūnus.

1459 m., mirus tėvui, paveldėjo sostą. Savo broliui Achmatui jis atidavė žemes Vidurio Pavolgyje, kur gyvavo pusiau nepriklausomos ordos.

Machmudui I priklausė stepės tarp Dniepro ir Volgos. Krymo chanas Chadži-Girėjus pretendavo į Aukso ordos palikimą, todėl netrukus įsiplieskė konfliktas tarp šių valdovų.

1465 m. Machmudas išvyko į žygį į Maskvos Didžiąją Kunigaikštystę arba į LDK pietus (dėl to tebesitęsia ginčai). Kertant Doną jį užpuolė Krymo chano kariuomenė, kuri nugalėjo Machmudą. Tuo pasinaudojo brolis Achmatas, užgrobęs Didžiosios Ordos žemes. Machmudas pasitraukė į Hadži-Tarchaną, kuris nuo seno buvo tukatimuridų ulusas.

1459 m. buvęs Didžiosios Ordos chanas pabėgęs į Chadži-Tarchaną, 1460 metais Machmudas šį chanatą ėmė valdyti savarankiškai, o jo valdos tapo nepriklausoma valstybe, nors ir buvo pripažįstama Didžiosios Ordos chanų viršenybė. Palaikė draugiškus santykius su savo galingais kaimynais – Nogajų Orda ir Didžiąja Orda.

Išliko Machmudo 1466 m. balandžio 10 d. žinutė (parašyta senąja totorių kalba) Osmanų sultonui Mehmedui II, kurioje jis siūlė sultonui taiką ir draugystę, buvo tikimasi, kad bus pripažinta Astrachanės chanato nepriklausomybė.

Remiantis įvairiais pranešimais, jis mirė 1471 ar 1476 m. Sostas atiteko jo sūnui Kasimui I.

Taip pat skaitykite 
 Kasimas I (Astrachanės chanas) – sūnus, sosto įpėdinis;
 Abdulkerimas (Astrachanės chanas) – sūnus, sosto įpėdinis;

Nuorodos 
 Р. Ю. Почекаев Цари ордынские. Санкт-Петербург, «Евразия» 2010 ISBN 978-5-91852-010-9
 Astrachanės chanatas 
 Обретение Астрахани . Pagal P.H. Chlebnikovo medžiagą „Astrachanė senoje gadynėje“ (1907 m.)

Astrachanės chanai
Aukso Ordos chanai