Centrinė Ekvatorija

Centrinė Ekvatorija () – vilajetas Pietų Sudane, šalies pietinėje dalyje, Kongo Demokratinės Respublikos ir Ugandos pasienyje. Administracinis centras – šalies sostinė Džuba.

Geografija 

Centrinė Ekvatorija yra kur kas didesnio Ekvatorijos regiono dalis. Vilajeto teritorija teka Bahr al Džabalio (Baltojo Nilo) upė. Svarbiausi miestai: Džuba, Kadžo Kedžis, Lirija, Rokonas, Jejus, Kaja.

Gyventojai ir istorija 

Pagrindinės vilajos tautos: bariai (mandariai, podžulai, kakvai, kelikai, kukai, niangvarai), lugbarai, makarakai, lulubai. Jos nesukūrė savo valstybinių junginių, o gyveno susiskaidę į gentis ir klanus. XIX a. viduryje regionas tapo svarbiu dramblio kaulo tiekimo regionu, dėl ko išaugo Gondokoro miestas. 1871 m. regionas įjungtas į Egipto Ekvatorijos provinciją, 1894 m. teritorijos į vakarus nuo Nilo atiduotos Belgijos Laisvajai Kongo Valstybei (sudarė dalį Lado enklavo). 1910 m. grįžo britams, vėl atiteko Ekvatorijai. Kaip atskiras administracinis vienetas Sudano Respublikos sudėtyje Centrinė Ekvatorija atskirta 1994 m., Ekvatoriją padalinant į tris vilajas. Iš pradžių vadinosi Bahr al Džebelio vilaja, vėliau pakeitė pavadinimą į dabartinį. Nuo 2005 m. – Pietų Sudano autonomijos, nuo 2011 m. – Pietų Sudano administracinis teritorinis vienetas.

Suskirstymas 

Vilajetas padalintas į 6 apskritis:
 Džubos apskritis
 Lainijos apskritis
 Morobo apskritis
 Terekekos apskritis
 Jejaus apskritis
 Kadžo Kedžio apskritis

Pietų Sudano vilajetai