Mantijos ląstelių limfoma

Mantijos ląstelių limfoma (centrocitoma) – B ląstelių piktybinė liga, priskiriama ne Hodžkino limfomoms. Tai reta ir sunkiai gydoma limfomos forma, dažnai diagnozuojama jau pažengusioje stadijoje ir turinti blogą prognozę. Mantijos pavadinimas kilęs iš limfomos ląstelių morfologinio panašumo į mantijos zonos ląsteles sveikame limfiniame mazge apie folikulus.

Epidemiologija 
Mantijos ląstelių limfoma sudaro 3–10% visų ne Hodžkino limfomų. Amžiaus mediana yra 60 metų.

Klasifikacija

Histologiniai tipai 
Pagal WHO klasifikaciją išskiriami šie mantijos limfomos tipai:
 Blastinė mantijos ląstelių limfoma:
 Klasikinis tipas: ląstelės panašios į limfoblastus, būdingas aukštas mitotinis aktyvumas
 Pleomorfinis tipas: ląstelės su dideliais, skeltais branduoliais, gali būti ryškūs branduolėliai
 Smulkių ląstelių mantijos limfoma: būdingi maži apvalios formos limfocitai su iš dalies kondensuotu chromatinu, jie gali būti įsimaišę tarp tipiškų ląstelių arba patys sudaryti visą limfomos audinį.
 Marginalinės zonos tipo mantijos limfoma: daug ląstelių su blankia citoplazma, panašių į marginalinės zonos limfomos ląsteles arba monocitinę B ląstelių limfomą.

Stadijos 
Mantijos ląstelių limfoma yra skirstoma į stadijas pagal Ann-Arbor klasifikaciją

Citogenetika 
Beveik visais atvejais nustatoma aberacija t(11;14)(q13;q32)

Simptomai 

Paprastai liga diagnozuojama vėlai ir pažengusioje stadijoje. Būdingi B simptomai, padidėję limfiniai mazgai, splenomegalija. Dažniausiai liga prasideda limfiniuose mazguose, tačiau kai kuriais atvejais pradžia gali būti kituose organuose (ekstranodalinė manifestacija), pavyzdžiui virškinimo trakte, nervų sistemoje. Ekstranodalinės formos pasitaiko dažniau negu sergant folikuline limfoma.. Mantijos ląstelių limfoma priskiriama indolentinėms ne Hodžkino limfomoms, tačiau jos eiga dažniausiai būna agresyvi, tik 10–15% ligonių būdingas lėtas ligos progresavimas.

Diagnostika 
 Anamnezė ir paciento klinikinis ištyrimas
 Kraujo tyrimai: hemoglobinas, retikulocitai, kepenų funkcijos rodikliai, inkstų funkcijos rodikliai, serumo baltymų elektroforezė
 Laktatdehidrogenazė, beta-2 mikroglobulinas, imunoglobulinai kraujo serume
 Tėkmės citometrija ir imunofenotipavimas: teigiami CD5, CD20, Ciklinas D1, BCL2 žymenys, neigiami CD10, CD11c, CD23, CD103, CD138, BCL6
 Kaulų čiulpų aspiracinė punkcija ir biopsija, citologinis ir histologinis ištyrimas; kaulų čiulpų pažeidimas nustatomas daugiau nei pusei ligonių, 25% randamos limfomos ląstelės kraujyje
 Limfomos stadijos (Ann-Arbor klasifikacija) nustatymui atliekami radiologiniai tyrimai, paprastai kompiuterinė tomografija

Gydymas 
Gydymo taktika pasirenkama pagal biologinį ligonio amžių, gretutines ligas ir būklę.

Pirmos eilės gydymas 
NHL-1-2003 tyrimo rezultatai parodė, kad pirmos eilės gydymui rituksimabas ir bendamustinas yra efektyvesnis už R-CHOP kombinaciją, todėl R-B tampa nauju gydymo standartu . Jaunesniems nei 65 metų amžiaus ligoniams be kitų ligų rekomenduojamas intensyvus gydymas aukštų dozių chemoterapija su rituksimabu, pavyzdžiui, R-CHOP protokolas, R-DHAP protokolas, R-B , po to atliekant autologinę kamieninių kraujo ląstelių transplantaciją arba toliau skiriant intensyvų kombinuotą gydymą chemoterapija, pavyzdžiui Hyper-CVAD protokolą: tokia strategija prailgina ligonių išgyvenamumą ir laiką iki ligos progresavimo. Panašūs rezultatai (pailgėjęs laikas iki ligos progresavimo) gaunami ir konsolidacijai skiriant gydymą aukštomis citarabino dozėmis.

Vyresnio amžiaus ir blogesnės būklės ligoniams standartinis gydymas yra rituksimabas kombinuojant jį su CHOP chemoterapija arba su chemoterapija bendamustinu. Esant leukeminei ligos formai efektyvi yra ir rituksimabo kombinacija su fludarabinu. Palaikomasis gydymas rituksimabu pabaigus standartinį gydymo kursą turėtų būti skiriamas, kadangi prailgina ligos remisiją.

Recidyvo gydymas 
Gydymas rituksimabu kombinuojant su chemoterapija yra standartas ligai atsinaujinus. Chemoterapijos schema ir vaistai parenkami pagal pirmos eilės gydymo schemą. Tyrimai rodo, kad šioje situacijoje efektyvus yra temsirolimusas, vyksta klinikiniai tyrimai su bortezomibu, lenalidomidu, talidomidu.

Šaltiniai 

Limfoma