Mėrūniškiai (ežeras)

Mėrūniškių ežeras, Didysis Mėrūniškių ežeras () – ežeras, Sūduvos aukštumoje, šiaurės rytų Lenkijoje, Palenkės vaivadijoje, Suvalkų apskrityje ir Pilypavo valsčiuje. Apie 5 km nuo Pilypavo kaimo. Šalia ežero yra Mėrūniškių kaimas. Per ežerą teka Rospudos upė. Ežeras yra 192,6-192,9 m aukštyje virš jūros lygio.

Aprašymas

Lenkijos fiziografinių vietovardžių komisija suteikė ežerui Jezioro Mieruńskie Wielkie vardą, tačiau kai kuriuose žemėlapiuose ir leidiniuose vartojamas ir Garbaścica pavadinimas. 2005 m. mokslininkai ištyrė ežero vandens švarumą ir priskyrė II ežero vandens švarumo kategorijai. Ežero kraštovaizdis yra vaizdingas, aplinkiniai miškai, pievos ir laukai. Tai eutrofinis ežeras, pakrantėse auga dėmbliai ir meldai. Litoralėje auga povandeniniai augalai, tokios sąlygos yra labai palankios veistis žuvims, kurių šiame ežere yra ganėtinai daug. 1945-1990 m. ežeras priklausė Garbaso kaimo lenkiško tipo kolūkiui. Ežero krantai neuakšti su keliomis įlankomis. Rytinėje ežero pakrantėje eina kelias Bitkovas-Želazkai. Pietvakarinėje ežero dalyje yra upokšnis jungiantis ežerą su Mažuoju Mėrūniškių ežeru. Šalia ežero yra XVII a. evangelikų liuteronų bažnyčios griuvėsiai ir senovinės jotvingių gyvenvietės liekanos. Prie ežero yra anksčiau veikusio Garbaso siaurojo geležinkelio paskutinė stotelė, pastatyta 1911 metais.

Šaltiniai
  
 Adam Choiński: Katalog jezior Polski. Poznań: Wydawnictwo Naukowe UAM, 2006, s. 351. ISBN 83-232-1732-7.;  
 Komisja Nazw Miejscowości i Obiektów Fizjograficznych: Hydronimy. Izabella Krauze-Tomczyk, Jerzy Ostrowski (oprac. red). T. 1. Cz. 2: Wody stojące. Warszawa: Główny Urząd Geodezji i Kartografii, 2006, s. 212. ISBN 83-239-9607-5.;  
 Lenkijos ežerų hidronimija (angl.), (lenk.) .

Literatūra

 Stefan Maciejewski, Po ziemi suwalskiej - Przewodnik turystyczny, Wydawnictwo Hańcza, Suwałki 1994 m.

Suvalkų apskrities ežerai
Pilypavo valsčius