TRAPPIST-1h

TRAPPIST-1h (dar žymima 2MASS J23062928-0502285 h) – egzoplaneta, skriejanti apie ultrašaltąją žvaigždę nykštukę TRAPPIST-1, nuo Saulės sistemos nutolusią 39 šviesmečius (12 parsekų) ir esančią Vandenio žvaigždyne. Tai viena iš keturių šios sistemos planetų, atrastų Spitzer kosminiu teleskopu.

TRAPPIST-1h – toliausiai nuo savo žvaigždės skriejanti TRAPPIST-1 sistemoje aptikta planeta. Gana žemas planetos tankis rodo joje esant vandens (kaip ir kai kuriose kitose šios sistemos planetose).

Charakteristikos 
TRAPPIST-1h spindulys siekia 0,773 Žemės spindulio, masė – 0,331 Žemės masės, už Žemę ji maždaug 77 % mažesnė, o trauka planetos paviršiuje yra atitinkamai 56 % Žemės traukos. Planetos tankis yra 3,97 g/cm³ (labai artimas Marso tankiui). Atsižvelgiant į tai, apie ≤ 5 % TRAPPIST-1h masės turėtų sudaryti vanduo. Tikėtina, kad jis egzistuoja storo ledo sluoksnio pavidalu, nes planetą pasiekia nedidelis žvaigždės, apie kurią ji skrieja, elektromagnetinės spinduliuotės kiekis. Planetos didysis pusašis yra 0,06193488 ± 8,0e-07 av, ekscentricitetas – 0,00567 (± 0,00121), o orbitos inklinacija – 89,796 (± 0,023) laipsnio. Pusiausvyros temperatūra yra 169 K (−104 °C).

Planeta skrieja apie ultrašaltąją nykštukę TRAPPIST-1. Jos spindulys yra 0,121 Saulės spindulio, o masė – 0,089 Saulės masės. Efektinė temperatūra siekia 2511 ± 37 K (tuo tarpu Saulės – 5778 K), amžius – 3–8 milijardus metų. Be to, TRAPPIST-1 yra labai blausi (jos šviesis siekia 0,0005 Saulės šviesio) ir plika akimi nematoma (regimasis ryškis yra 18,8).

Nors TRAPPIST-1h nuo savo žvaigždės skrieja toliausiai iš visų šioje sistemoje aptiktų planetų, jos orbitinis periodas vis vien nedidelis – 18,868 paros, o vidutinis nuotolis nuo žvaigždės – 0,0619 av. Palyginimui, Merkurijaus, artimiausios Saulei planetos, vidutinis nuotolis yra 0,38 av.

TRAPPIST-1h skrieja už vadinamosios šerkšno ribos, kur temperatūra yra pakankamai žema vandenilio junginiams suledėti. Nepaisant to, joje vis vien galėtų būti skysto vandens. Tokios sąlygos egzistuotų tuomet, jei planetos atmosferoje būtų pakankamai vandenilio (H2) dujų (arba egzistuojančių nuo planetos atmosferos susiformavimo, arba palaipsniui papildančių atmosferą dėl geologinių procesų) ir esant vidinės šilumos šaltiniui. Be to, po TRAPPIST-1h paviršiumi galėtų egzistuoti vandenynas, susidaręs dėl žvaigždės gravitacinio poveikio, kai planeta stumiama ir tempiama su tokia jėga, kuri sukelia vidinę trintį (). Dėl tokio proceso Jupiterio palydovui Ijo būdingas didelis vulkaninis aktyvumas, o Saturno palydove Encelade trykšta vandens ir ledo geizeriai.

Šaltiniai 

Egzoplanetos