Antroji intifada

Antroji palestiniečių intifada ( Ha-Intifāda ha-Shniya), Al-Aksa intifada ( Intifāḍat al-ʾAqṣā) – palestiniečių sukilimas (intifada), vykęs 2000–2005 m. Šią intifadą palestiniečiai apibūdina kaip sukilimą prieš Izraelį, o izraeliečiai laiko užsitęsusia Palestinos valdžios ir įvairių Palestinos kovotojų grupių vykdoma teroro kampanija.

Raida 
Manoma, kad intifados priežastimis tapo Izraelio pasitraukimas iš Pietų Libano konflikto 2000 m. bei nepavykusios derybos tarp Izraelio ir Palestinos Camp David viršūnių susirinkime. Intifada prasidėjo 2000 m. rugsėjį po Arielio Šarono apsilankymo Šventyklos kalne. Šį apsilankymą palestiniečiai laikė provokaciniu. Tuomet demonstrantai mėtė akmenis į policiją. Riaušės buvo numalšintos Izraelio kareivių, kurie panaudojo ašarines dujas ir gumines kulkas. 

Svarbia kovos priemone tapo savižudžiai bombų sprogdintojai. 2001 m. viena Palestinos išsivadavimo organizacijos grupių nužudė Izraelio turizmo ministrą. Per intifadą iki 2002 m. žuvo daugiau kaip 1000 palestiniečių ir daugiau kaip 250 izraeliečių. Gazos Ruože ir Vakarų Krante įsitvirtino Palestinos vietos savivaldos komitetai. 2004 m. lapkritį mirus palestiniečių lyderiui Jesirui Arafatui, padaugėjo vilčių dėl paliaubų paskelbimo. Naujasis palestiniečių prezidentas Mahmudas Abasas ir Izraelio ministras pirmininkas A. Šaronas 2005 m. vasarį pasirašė susitarimą dėl paliaubų. Šarono iniciatyva buvo pastatyta Vakarų Kranto siena, Izraelis pasitraukė iš Gazos Ruožo.

Šaltiniai 

Palestinos regiono istorija
Izraelio istorija
Sukilimai