Oskar Loorits

Oskaras Loritsas (, 1900 m. spalio 27 d. (lapkričio 9 d.) Kepu, Viljandžio apskritis, dab. Estija – 1961 m. gruodžio 12 d. Upsala, Švedija) – Estijos folkloristas, kalbininkas ir religijotyrininkas. Vienas iš 12 pirmųjų Estijos mokslų akademijos akademikų (1938 m.).

Biografija 
Oskaras Loritsas gimė 1900 m. spalio 27 d. (pagal dabartinį Grigaliaus kalendorių – lapkričio 9 d.) Supsio kaime Kepu valsčiuje tarnautojo šeimoje. Lankė valsčiaus mokyklą, po to nuo 1914 iki 1917 m. mokėsi Aleksandro gimnazijoje Tartu. 1919 m. baigė Viljandžio gimnaziją.

Nuo 1919 iki 1922 m. Tartu universitete studijavo kalbotyrą ir tautosaką, jo dėstytojas buvo V. Andersonas. 1923 m. gavo magistro laipsnį. 1926 m. jam buvo suteiktas mokslų daktaro laipsnis apgynus disertaciją „Liivi rahva usund“ („Lyvių tautos religija“). 1927–1941 m. buvo estų ir lyginamosios etnografijos dėstytojas docentas (paskutiniuosius trejus metus, pakeitęs V. Andersoną, vadovavo katedrai). 1927–1942 m. jis taip pat buvo Estų tautosakos archyvo direktoriumi.

1925 m. tapo Suomių literatūros draugijos nariu, 1933 m. – Finougrų draugijos nariu. 1938 m. tapo vienu iš 12 pirmųjų akademikų, paskirtų eiti pareigas iš naujo įsteigtoje Estijos mokslų akademijoje.

1944 m., prieš sovietinės kariuomenės pasirodymą, O. Loritsas pasitraukė į Švediją ir iki 1947 m. Upsalos archyve dirbo asistentu. Po to nuo 1947 m. iki gyvenimo pabaigos dirbo mokslo darbuotoju Upsalos universiteto organizacijoje „Tarmių ir liaudies dainų archyvas“.

Mirė 1961 m. Upsaloje, Švedijoje (kitais duomenimis – Stokholme). 2000 m. jo palaikai buvo perlaidoti Radi () kapinėse Tartu mieste, Estijoje.

O. Loritsas – daugiau kaip 500 publikacijų autorius.

Darbai 
 Livonian fairy tales and fables variants. Helsingfors 1926 (Folklore Fellows' Communications Vol 21, 1 = No. 66).
 Estonian folk poetry and mythology. Tartu 1932.

Išnašos 

Estijos mokslininkai
Estijos folkloristai
Estijos pedagogai