Žmogaus ir kompiuterio sąveika

Žmogaus ir kompiuterio sąveika, ŽKS () – mokslo tyrimų kryptis, užsiimanti interaktyvių programų sistemų, skirtų žmogui naudoti, projektavimu, įvertinimu ir realizavimu bei šiuos procesus supančių reiškinių tyrimu.

Ištakos 
Žmogaus ir kompiuterio sąveikos tyrimai kaip mokslas atsirado daugelio mokslų sandūroje. Joje susipina žinios iš informatikos (žmogui skirtų interaktyvių sistemų projektavimas, kūrimas ir vertinimas), psichologijos (pažinimo procesai, elgsenos empirinė analizė), sociologijos (technologijų, darbo ir organizacijos santykis) ir antropologijos, fiziologijos, kompiuterinės grafikos, ergonomikos ir žmogiškųjų veiksnių () mokslo, dailės, kalbotyros ir kt. sričių.

ŽKS pagrindai buvo aprašyti XX amžiaus 7-ajame dešimtmetyje J. C. R. Licklider „Žmogaus ir kompiuterio simbiozė“ (, 1960), kompiuterinės pelės išradėjo D. Engelbart „Žmogaus intelekto didėjimas“ (, 1962) bei I. Sutherland daktaro disertacijoje (1963). Ši disertacija iš esmės buvo kompiuterinės grafikos, kaip atskiros disciplinos, pradžia.

Taip pat skaitykite 
 Tinkamumas
 Informacijos architektūra ir informacijos dizainas
 Naudotojo sąsaja ir jų dizainas
 Sąveikos dizainas
 Žmogiškųjų veiksnių inžinerija

Šaltiniai 

Žmogaus ir kompiuterio sąveika