Krasnikas

Krasnikas () – miestas pietryčių Lenkijoje, Liublino vaivadijoje, 49 km į pietvakarius nuo Liublino, prie Vyžnicos upės (Vyslos intakas). Apskrities (pavieto) centras. Per miestą eina geležinkelis Liublinas-Stalova Vola, keliai į Liubliną, Žešuvą, Kelcus. Mašinų gamybos (elektros mašinų guolių), medienos apdirbimo, popieriaus, maisto, chemijos, siuvimo, statybinių medžiagų pramonė. Veikia Šv. Florijono (Liublino krašto ugniagesių istorijos) muziejus bei Krasniko krašto muziejus.

Paveldas 

Mieste yra išlikę šie paveldo objektai:
 XIV–XV a. Tenčynskių, Radvilų ir Zamoiskių rūmų griuvėsiai;
 Tegulinių kanauninkų vienuolyno ansamblis, kurį sudaro:
 1486 m. statyta Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų bažnyčia (rekonstruota 1527–1541 m., po 1657 m. įgavo vėlyvojo baroko formas) su renesansiniais ir manieristiniais antkapiniais paminklais (architektas S. Gucci), vertingais barokiniais paveikslais (dailininkas T. Dolabelli);
 XV–XVI a. barokinis vienuolyno pastatas (išplėstas XVII a., perstatytas 1864 m.);
 1654 m. sinagoga (rekonstruota 1823–1857 m.);
 Barokinė Šv. Dvasios bažnyčia (1761 m.).

Istorija 

Krasnikas rašytiniuose šaltiniuose minimas nuo XIII a. vidurio kaip prekybinė gyvenvietė. Miesto teises įgijo 1377 m. Nuo XVI a. čia apsigyveno gausi žydų bendruomenė, buvo svarbus amatų centras, XVII a. viduryje miestas nukentėjo dėl karo su Švedija ir kazokų puldinėjimų. 1795–1809 m. priklausė Austrijai, 1809–1815 m. Varšuvos kunigaikštystei, nuo 1815 m. – Lenkijos karalystei.

Per Antrąjį pasaulinį karą veikė priverstinio darbo ir paskirstymo stovyklos, 1940–1942 m. getas, 1944–1955 m. – antikomunistinis pogrindis. 1866–1975 m. ir nuo 1999 m. Krasnikas yra apskrities centras. 1975 m. prie miesto prijungtas pramononis Fabrično Krasniko (Kraśnik Fabryczny) priemiestis (1954–1975 m. buvo savarankiškas miestas).

Šaltiniai 

Liublino vaivadijos miestai