Degučių šv. Antano Paduviečio koplyčia

Degučių šv. Antano Paduviečio koplyčia – veikianti katalikų koplyčia Zarasų rajone, Degučių kaime, šalia kelio . Priklauso Zarasų Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų parapijai.

Pamaldos koplyčioje vykstas kas antrą mėnesio sekmadienį bei švenčių metu. Birželio 13 d. švenčiami  šv. Antano atlaidai.

Istorija 

1906 m. visuomenės susirinkime nutarta įkurti parapijinį centrą ir pastatyti Degučiuose bažnytėlę. Šiam sumanymui pritarė ir Zarasų dekanas kun. Juozapas Žilinskas bei Salako klebonas kun. Antanas Kryžanauskas. Tačiau degutiškiams įgyvendinti tokius planus nepavyko, nes netikėtai sudegė medinė Salako bažnyčia. Kadangi Degučiai tuo metu priklausė Salako parapijai, šios vietovės gyventojai turėjo prisidėti prie naujos - akmeninės Salako bažnyčios statybos. Tik vėliau Degučių gyventojai vėl galėjo rūpintis savo maldos namais.

1925 m. birželį Igno ir Jono Šeduikių namuose Salako parapijos kunigas Jurgis Martinaitis pašventino laikiną koplytėlę, pavadintą šv. Antano vardu. Kartą per mėnesį iš Salako atvažiuodavo kunigas aukoti mišių. Tokia padėtis netenkino vietinių žmonių, ir jie pradėjo rūpintis gauti bažnyčiai nebenaudojamus pašto namus. Tikintieji tuomet labai entuziastingai ėmėsi remonto darbų. Apleistas, aplūžęs pastatas buvo naujai apdengtas, įdėtos durys, virš stogo pastatytas nedidelis bokštelis su kryžiumi, jis virto gražia bažnytėle. Viduje buvo įrengti trys altoriai, padaryti iš medžio, originalios ornamentikos. Didysis altorius skirtas šv. Antanui, šoniniai - Švč. Mergelės Marijos ir Švč. Jėzaus Širdžiai. 1925 m. gruodžio 27 d. Zarasų dekanas Dusetų parapijos klebonas Petras Strelčiūnas pašventino Degučių bažnyčią šv. Antano vardu. Iš pradžių Degučiuose nuolatinio kunigo nebuvo, ją aptarnavo dvasininkai iš Baltriškių, o kartais mišias aukodavo ir Antalieptės kunigas Stasys Stakelė. Jis 1926 m. buvo paskirtas Degučių bažnyčios administratoriumi.

Sovietmečiu bažnyčia Degučiuose buvo uždaryta, jai priklausę pastatai atimti. Klebonijoje įsikūrė paštas, o bažnyčioje – Ždanovo kolūkio kultūros namai. Čia veikė ir biblioteka, vyko koncertai, buvo rodomi kino filmai. 

1989-aisiais, atgimimo laikais, kunigo Algirdo Dauknio iniciatyva, dar negrąžintose patalpose buvo pradėtos aukoti mišios. 1992 m. buvusių maldos namų pastatas oficialiai grąžintas Degučių katalikų bendruomenei. Padedant Zarasų dekanatui, Degučių seniūnijai, tikintiesiems, buvusi bažnyčia suremontuota, sutvarkyta, gauta bažnytinių rūbų, liturginių indų. Nuo to laiko apeigos atliekamos reguliariai. Nuo tų metų Degučių bažnyčia toliau tvarkoma. Vidinės sienos iškaltos lentelėmis, pakeistos grindys, sutvarkyta elektros instaliacija, pakeisti langai, durys. Bažnyčioje padarytas naujas altorius, sakykla, įsigytas tabernakulis, sutvarkyta presbiterija. Pastato išorės sienos taip pat apkaltos lentelėmis, nudažytos. Bažnyčios vidus papuoštas dailininko, Degučių mokyklos pedagogo Alfonso Šeduikio darbais. Tik pusė didžiulio pastato užima bažnyčia. Kitoje pusėje įrengtos paveikslų galerija, šarvojimo salė.

Architektūra 

Koplyčia įsikūrusi Pašto stoties pastatų komplekso istoriniame pastate, kuris priklausė arklių keitimo stočiai (unik. kodas ). Ji pastatyta 1836 m. pagal Vaclovo Ričelio tipinį projektą. Turi klasicizmo bruožų. Koplyčia vienos navos, viduje dekoruota medinėmis dailylentėmis, be vargonų choro.

Galerija

Nuorodos 

 Zarasų Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų parapija. Degučių koplyčia 

Zarasų rajono koplyčios
Degučiai (Zarasai)