Kūlsodžio senosios kapinės

Kūlsodžio senosios kapinės, vadinamos Markapiais (valstybės saugoma regioninio reikšmingumo lygmens kultūros vertybė: unikalus kodas - , senas vertybės kodas - L561, senas kultūros paminklų sąrašo Nr. AV515) – neveikiančios kapinės rytinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, Kūlsodyje (Kūlupėnų seniūnija), 0,29 km į pietus nuo kelio Nasrėnai–Gedgaudžiai tilto per Salantą, kairiajame upės krante.

Vieta 
Įrengtos aukštumos šlaite. Šiaurinėje dalyje stūkso rytų – vakarų kryptimi pailga, 15×7 m dydžio pakiluma, iškylanti rytuose iki 1,5 m, o vakaruose – 2,5 m aukščio. Likusią teritorijos dalį sudaro aukštumos šlaitas. Laidojimo žymių nesimato. 

Teritorijos plotas – 0,08 ha, perimetras – 139 m.

Istorija
Vadinamos Senkapiais, Markapiais. Pasakojama, kad jose XVI–XIX a. laidoti nuo maro ir kitų ligų mirę kaimo gyventojai. Vėliau laidota atsitiktinai: savižudžiai, neatpažinti skenduoliai, nekrikštyti mirę kūdikiai ir pan. Kapinėse stovėjo aukštas ąžuolinis kryžius, kuris nugriuvo XX a. 8 dešimtmetyje. 

Legendos mena, kad kapinių aplinkoje XVI a. buvo Apdėmių kaimas, sunaikintas karo su švedais metu.

1971–1984 m. kapinės (senkapis) buvo vietinės reikšmės archeologijos paminklas (numeris AV515), 1997 m. įrašytos į kultūros vertybių registro laidojimo vietų sąrašą, 2005 m. pripažintos valstybės saugoma kultūros vertybe.

Tyrimai 
1898 m. kasinėjo Kalnalio bažnyčios kunigas Juozapas Žiogas, radęs griautinių kapų su XVI a. pirmos pusės Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės monetomis.
 
1960 m. žvalgė Juozas Mickevičius, 1982 m. – Mokslinė metodinė kultūros paminklų apsaugos taryba (tyrimų vadovas Romas Olišauskas), 1992 m. – Lietuvos kultūros paveldo mokslinis centras (tyrimų vadovas Vilnius Morkūnas),  1995 m. – Kultūros paveldo centro istorikės Loreta Kazlavickinė ir Jadvyga Verksnienė, 1999 m. – Julius Kanarskas.

Šaltiniai

Nuorodos 
 

Kretingos rajono paveldas
Salantų regioninio parko paveldas
Kretingos rajono kapinės