Andžejus Grudzinskis

Andžejus Karolis Grudzinskis (1611–1678) – Lenkijos karinis ir valstybinis veikėjas, Kališo (1653–1661) ir Poznanės vaivada (1661–1678), Naklovo, Valčo, Rogozno Srodo, ir Oseksko seniūnas. Dvaro žemių Zlotuve valdytojas, karaliaus pulkininkas ir gvardijos kapitonas.

Biografija 
Lenkijos bajorų Grudzinskių giminės atstovas, herbo „Gžimala“ savininkas. Kališo vaivados Zigmanto Grudzinskio (apie 1538–1653) ir Anos Opalinskos sūnus.

Švedijos tvano pradžioje, 1655 metų liepos 25 d. Andžejus Karolis Grudzinskis kartu su Poznanės vaivada Kristupu Opalinskiu ir Karūnos pakancleriu JKeronimu Radzijevskiu atsisakė tarnauti Lenkijos karaliui Jonui Kazimierui Vazai ir Uisces mūšyje pasidavė kartu su Didžiosios Lenkijos pulku feldmaršalui Arvydui von Vitenbergui, pripažistant Švedijos karalių Karolį X Gustavą ATR valdovu. Nežiūrint į savo pirminę išdavystę, netrukus jis perėjo į Lenkijos Karūnos pusę ir dalyvavo kovoje prieš švedų okupantus. Atsakant švedai sudegino Zlotuvo ir Drachimo pilis, kurios jam priklausė (1657).

1668 metais po Jono II Kazimiero atsižadėjimo nuo Lenkijos karaliaus sosto Andžejus Grudzinskis palaikė kurfiusto Pilypo Vilhelmo Pfalco kandidatūrą. 1669 metais buvo išrinktas nuo Poznanės vaivadijos į elekcinį seimą kur palaikė kunigaikščio Mykolo Kaributo Višnioveckio kandidatūrą į Lenkijos karaliaus sostą.

Šiaurės karui pasibaigus Adžejus Grudzinskis pastatė daug bažnyčių.

Andžejus Grudzinskis mirė 1678 metais ir buvo palaidotas Švento Vito bažnyčioje, Rogozne.

Šeima 
Buvo vedęs Marianą Svencicką, Kulmo vyskupo Stanislavo Jackaus Svencickio giminaitę.

Literatūra 
 Antoni Gąsiorowski, Jerzy Topolski [red.]: Wielkopolski Słownik Biograficzny. Warszawa-Poznań: Państwowe Wydawnictwo Naukowe, 1981, s. 234. ISBN 83-01-02722-3.

|-

Lenkijos bajorai
Kališo vaivados
Poznanės vaivados