Į laukinį pasaulį (knyga)

Į laukinį pasaulį () – 1996 m. išleista negrožinės literatūros knyga, parašyta Džono Krakauerio. 2007 m. pagal šią knygą buvo pastatytas filmas tokiu pačiu pavadinimu.

Santrauka 

1992 m. rugsėjo 6 d. Kristoferio MakKendleso lavonas buvo rastas apleistame autobuse, Aliaskos valstijoje. Po metų Džonas Krakaueris atsekė MakKendleso žingsnius nuo to laiko, kai jis baigė universitetą iki tol, kol gavo galą Aliaskoje. 

Tai pasakojimas apie Kristoferį MakKendlesą, kuris metė įprastą gyvenimo būdą ir išvyko į laukinę Aliaskos gamtą. Galiausiai jį pražudė pernelyg didelis pasitikėjimas savo jėgomis ir beatodairiškas savęs statymas į pavojus.

MakKendlesas bekeliaudamas liovėsi prisistatyti savo tikru vardu ir naudojo Aleksandro Superbastūno () slapyvardį. Krakaueris spėja, jog jo asketiškam nusistatymui veikiausiai įtaką padarė Henrio Deivido Toro ir Džeko Londono kūriniai. 

Krakaueris bando suprasti MakKendleso asmenybę nagrinėdamas savo alpinistinio žygio paskatas bei patirtis nuodugniai atpasakodamas kopimą į Velnio nykščio viršūnę, kai jis pats buvo jaunuolis. Jis taip pat užsimena apie kitus mįslingai tyruose dingusius jaunuolius. Be to, jis gan išsamiai atpasakoja MakKendleso artimųjų išgyventą sielvartą.

Džono Krakauerio knygoje „Į laukinį pasaulį“ atkreipiamas dėmesys į tai, kaip ieškant savęs galima sulaukti visuomenės nepripažinimo. Daugelis kritikų pripažįsta, jog Krisas MakKendlesas ieškojo dvasinio nušvitimo. Jis bandė keliauti tyruose neapsikraudamas materialios nuosavybės našta, nes taip, jo manymu, buvo daug smagiau.

Kelionių knygos