Eskortinis naikintuvas

Eskortinis naikintuvas () – Antrojo pasaulinio karo laikų naikintuvas, skirtas (tinkamas) lydėti bombonešius iki taikinio ir atgal. Skiriamasis bruožas – didelis veikimo spindulys, kad naikintuvai galėtų pridengti bombonešius visame kelyje. 

Dar prieš  Antrąjį pasaulinį karą buvo sukurta daug dvivariklių sunkiųjų naikintuvų, turėjusių talpius degalų bakus. Šie naikintuvai neretai negalėjo atlikti eskortinių funkcijų, nes juos įveikdavo gerokai vikresni vienvarikliai naikintuvai. Karo eigoje buvo sukurta vienvariklių tolimų nuotolių naikintuvų, kurie naudodami numetamus bakus, galėjo atlikti ir eskortines funkcijas. 

Pokario dešimtmečiais ėmus naudoti reaktyvinius variklius, kurie lėmė mažus veikimo spindulius, pasidarė sunku kurti eskortinius naikintuvus, 6-7 dešimtmečiais buvo suformuluota prasiveržimo naikintuvų () koncepcija, bet tokie naikintuvai taip ir nebuvo gaminami.

Liuftvafė 
Britanijos mūšio metu Liuftvafė kaip eskortinius naikintuvus naudojo Messerschmitt Bf 109 ir Messerschmitt Bf 110, kurie bazavodsi Prancūzijoje. Nors skraidė iš gana netolimų aerodromų, Bf 109 veikė ties veikimo spindulio riba, todėl neilgai galėdavo saugoti bombonešius, nes kitaip pristigdavo degalų keliui atgal. Tuo tarpu Bf 110, sukonstruoti būtent bombonešiams lydėti, buvo nepakankami efektyvūs oro mūšiuose, juos lengvai įveikdavo britų oro pajėgų Supermarine Spitfire ir Hawker Hurricane. Bf 110, lydėdavę Heinkel He 111 ir Junkers Ju 88 vidutinius bombonešius, numesdavo savo vežtas lengvas aviacines bombas ir trumpai kaudavosi su britų naikintuvais. 

Naikintuvai