Lucio Fulci

Lucio Fulci (1927 m. liepos 17 d. – 1996 m. kovo 13 d.) – italų režisierius, podiuseris bei scenarijų autorius, garsėjęs siaubo ir veiksmo filmais. Daugelis jo darbų buvo cenzūruoti arba apskritai uždrausti dėl atvirų smurto scenų, tačiau tuo pačiu tai padėjo jam išgarsėti.

Biografija 
Fulci gimė Romoje ir buvo įstojęs studijuoti mediciną, tačiau susižavėjo kinu ir, palikęs mokslus, ėmė mokytis Eksperimentinio kino centre pas Luchino Visconti ir Michelangelo Antonioni.
 
6-ame XX amžiaus dešimtmetyje jis pradėjo rašyti scenarijus komedijoms, taip pat keliuose filmuose dirbo režisieriaus asistentu (žymiausias to laikotarpio filmas „Gli ultimi giorni di Pompei“ 1950 m.). Pradžioje Fulci neketino tapti režisieriumi ir 1952-59 m. pagal jo scenarijus buvo sukurti 7 filmai. Pirmą savarankišką jis filmą sukūrė tik 1959 m. ir nors šiame vaidino populiarus to mto šalies komikas Toto, juosta nesulaukė dėmesio. Vėliau pasirodė keletas jo režisuotų muzikinių filmų, iš kurių žinomiausias buvo 1963 m. komedija „Uno strano tipo“ su Adriano Celentano bei Claudia Mori.

1962 m. Fulci sukūrė juostą „I due della legione“, kurios dėka šalyje išpopuliarėjo komikų duetas Franco ir Ciccio. Juosta buvo populiari ir padėjo kino studijai „Titanus“ išspręsti finansines problemas, o režisierius su komikais kurį laiką kurė televizijos šou „Uomo Da Ridere“.

1966 m. Fulci sukūrė pirmąjį spagetį vesterną „Le colt cantarono la morte e fu...tempo di massacro“, kuriame pagrindinį vaidmenį atliko Franco Nero.

1969 m. sukurti filmai „Una sull'altra“ „Beatrice Cenci“ buvo pirmieji, turintys siaubo ir giallo elementų, tuo pažymėdami naują posūkį režisieriaus karjeroje. Juostos buvo nevienareikšmiškai sutiktos kritikų ir žiūrovų, o Fulci kaltinamas smurto propagavimu.

1971 m. pasirodžius filmui „Una lucertola con la pelle di donna“ režisieriui teko teisme įrodinėti, kad ką kuriant buvo naudojami muliažai, o ne žudomi gyvi šunys. Po metų jis sukūrė juostą „Zanna Bianca“ pagal Jack London romaną „Baltoji iltis“.

1979 m. Fulci sukūrė vieną žymiausių savo filmų – siaubo juostą „Zombie“, kuri buvo uždrausta daugelyje šalių. Italijoje filmas buvo rodomas pavadinimu „Zombie 2“, nes metai iki tol šalyje pavadinimu „Zombie“ buvo demonstruotas kitas siaubo filmas „Dawn of the Dead“. Vėlesni Fulci siaubo filmai „Paura nella città dei morti viventi“ (1980), „Quella villa accanto al cimitero“ (1981) ir „Lo squartatore di New York“ (1982) dėl smurto taip pat buvo cenzūruojami arba visiškai uždrausti. Prie zombių temos jis vėl grįžo 1988 m., sukurdamas filmą „Zombie 3“ (JAV jis žinomas pavadinimu „Zombie 2“). Iš tiesų Fulci nufilmavo tik dalį juostos ir paliko darbą nebaigtą (pagal skirtingas versijas, taip jis pasielgė dėl ligos arba dėl ginčų su prodiuseriu). Juostą kurti baigė Bruno Mattei, tačiau titruose buvo paliktos abiejų režisierių pavardės, nes Fulci vardas garantavo juostos komercinę sėkmę.

Sukūręs keletą filmų televizijoje („Quando Alice ruppe lo specchio“ ir „Il Fantasma di Sodoma“ buvo pripžinti netinkamais rodyti), 1991 m. sukūrė savo paskutinį filmą „Le porte del silenzio“, prodiusuotą Joe D‘Amato. 1996 m. jis ketino filmuoti dar vieną siaubo filmą „The Wax Mask“, tačiau mirė dar nepradėjus darbų. Filmą sekančiais metais sukūrė režisierius Sergio Stivaletti.

Fulci mirė Romoje 1996 m. kovo 13 d. nuo diabeto komplikacijų.

Apdovanojimai 
 „Fantasporto“ – geriausio filmo nominacija („Quella villa accanto al cimitero“)
 Avoriaz fantastinių filmų festivalis – („Murderock - Uccide a passo di danza“)

Filmografija

Šaltiniai

Nuorodos 

 IMDb profilis

Italijos kino režisieriai
Italijos aktoriai