Amiras Chosrovas

Amiras Chosrovas Dehlavi (, ; 1253–1325 m.) – Indijos sufijus, muzikas, poetas, švietėjas. Priklausė Delio sufijų ordinui čišti, buvo Nizamudino Aulijos mokinys. Laikomas kavali muzikos stiliaus pradininku, ghazalio muzikos pradininku Indijoje.

Gimė Patijali vietovėje (šalia Etaho, dab. Utar Pradešas), tiurkų karininko iš karakitajų klano Amīr Saif-ud-Dīn Mahmūd sūnus. Nuo vaikystės mokėsi poezijos skaitymo ir kūrybos. Po tėvo mirties persikėlė pas senelį į Delį. Ten įstojo į kariuomenę, vėliau tapo sultono rūmų poetu, į Chosrovą dėmesį atkreipė būsimas Bengalijos sultonas Bughra Chanas. Amiras Chosrovas buvo jo, vėliau kitų valdovų rūmų poetu (pas Kikabadą, Džalaludiną Firuzą Khildži, Alaudiną Khildži, Ghijathą al-Diną Tugluką ir kt.). Rašė kronikas, skyrė valdovams giriamąsias eiles. Su valdovais lankėsi Bengalijoje, Multane.

Amiro Chosrovo kūrybai buvo būdingas sufijų, iš Persijos kilęs stilius, pasižymintis žodžių žaismu, mįslėmis; rašė legendas, epus. Chosrovas kūrė daugiausia persų ir urdu (hindavi) kalbomis, taip pat mokėjo arabų kalbą, sanskritą, parašė karo baladę pandžabietiškai. Žymiausias kūrinys – „Keturių dervišų pasakojimas“ (Ghesseh-ye Chahār Darvīsh). Jis laikomas muzikos instrumentų – tablos ir sitaro – kūrėju.

Kaip ir jo mokytojas Nizamudinas Aulija, Amiras Chosrovas palaidotas Nizamudino mauzoliejuje Delyje.

Indijos atlikėjai
Indijos poetai
Sufijai