Aleksandras Zdanavičius

Aleksandras Zdanavičius (, 1805 m. Ihumeno valsčius, Minsko gubernija, Rusijos imperija – 1868 m. gegužės 17 d. Vilnius, Rusijos imperija) – istorikas, filologas, pedagogas ir vadovėlių autorius.

Biografija 

Aleksandras Zdanavičius gimė 1805–1808 m. Ihumeno valsčiuje, Minsko gubernijoje, bajorų šeimoje.
Šešerius metus jis mokėsi bazilijonų vienuolyno Ladų mokykloje. Vėliau dvejus metus uždarbiavo namų mokytoju tam, kad surinkti lėšas tolesnėms studijoms. 1827 m. Zdanavičius įstojo į Vilniaus universitetą studijuoti filologijos Literatūros ir laisvųjų menų fakultete. 1831 m. baigęs universitetą pradėjo dirbti Vilniaus bajorų institute mokytoju. Nuo 1834 m. 15 metų jis buvo lotynų kalbos ir romėnų literatūros dėstytojas, vėliau – iki 1863 m. – istorijos mokytojas.

Tuo pačiu metu jis vedė privačias pamokas, dėstė istoriją Vilniaus kunigų seminarijoje, taip pat mergaičių pensionuose. Nuo 1855 m. Zdanavičius dalyvavo Vilniaus archeologijos komisijos darbe.

Keletą metų jis dirbo žurnale „Kurier Wileński“ redakcijoje kaip Antonio Edvardo Odineco padėjėjas ir bendradarbiavo, rengiant (M. Orgelbrando) lenkų kalbos žodyną. Išleido prancūzų, lotynų, lenkų kalbų vadovėlių, žodynų, mokymo priemonių.

Vadovėliai ir mokymo priemonės 

 Naujųjų valstybių chronologinės ir istorinės apybraižos nuo V amžiaus iki šių dienų, 1844.
 Glausta visuotinė istorija, t.1-3, 1845.
 Vidurinių amžių istorija, 1845.
 Naujųjų amžių istorija, 1846.
 Lenkijos istorijos apybraiža vaikams, 1857.
 Visuotinės istorijos apybraiža, t. 1-2, 1861.

Šaltiniai 

Lietuvos istorikai