Aplastinė anemija

Aplastinė anemija (panmieloftizė, panmielopatija, AA) – įgytų ligų grupė, kurioms visoms būdingas kaulų čiulpų funkcijos sutrikimas, ir dėl to kylantis visų kraujo ląstelių skaičiaus sumažėjimas: eritrocitų (anemija), leukocitų (leukopenija), trombocitų (trombocitopenija). Aplastine anemija nevadinamas kaulų čiulpų funkcijos sutrikimas, sukeltas chemoterapijos ar kitų priešvėžinių vaistų. Aplastinė anemija pati savaime nėra piktybinė liga.

Epidemiologija 
Aplastine anemija susergama bet kuriame amžiuje. Dažniau ši liga pasitaiko nuo 10 iki 25 metų ir vyresniame kaip 60 metų amžiuje. Vienodai dažnai serga ir vyrai, ir moterys.

Priežastys 
Pagal priežastis aplastinė anemija skirstoma į šias grupes:
 Idiopatinė: priežastis nėra aiški (sudaro 70–80% AA atvejų)
 Vaistų sukelta: apie 20% atvejų. Dažniausiai aplastinę anemiją sukelia priešuždegiminiai vaistai, prieštraukuliniai preparatai, antibiotikai
 Infekcinių veiksnių sąlygota: sudaro apie 5% visų atvejų, dažniausia priežastis yra infekcinis hepatitas
 Retos yra įgimtos aplastinės anemijos formos, pavyzdžiui, dėl trombopoetino receptorių mutacijų

Klasifikacija 
Pagal kraujo pakitimus aplastinė anemija klasifikuojama į 3 sunkumo laipsnius:
 Vidutinio sunkumo aplastinė anemija
 Sunki aplastinė anemija
 Labai sunki aplastinė anemija
Tikslūs rodikliai nurodyti lentelėje, iš jų turi būti bent du patvirtinti

Simptomai 
Liga pasireiškia simptomais dėl kraujo ląstelių sumažėjimo:
 Dėl neutrofilų (leukocitų) skaičiaus sumažėjimo (neutropenijos) padažnėja infekcijos
 Anemija sukelia silpnumą, nuovargį
 Trombocitų skaičiaus sumažėjimas (trombocitopenija) gali pasireikšti polinkiu kraujavimui

Diagnostika 
Įtariant aplastinę anemiją pirmiausiai reikia atmesti kitas pakitimų kraujyje priežastis. Tam ligonis apklausiamas dėl vartojamų medikamentų, infekcijų. Esant kitų ligų įtarimui atliekami tyrimai jų patvirtinimui arba atmetimui (žr. skyrių apie diferencinę diagnostiką)
Aplastinės anemijos diagnostikai atliekamas kraujo ir kaulų čiulpų tyrimas (citologinis ir histologinis ištyrimas)
Kraujyje nustatoma anemija, trombocitopenija, leukopenija (granulocitopenija). Kraujo ląstelės morfologiškai yra normalios, gerai subrendusios, nenustatoma jaunų formų padaugėjimo ar nuokrypio į kairę.

Diagnostikai būtina atlikti kaulų čiulpų punkciją ir biopsiją. Kaulų čiulpuose randama:
 Išreikšta hipoplazija arba aplazija
 Ląstelingumas <25%
 Nenustatoma kitos citopenijos priežasties
 Nerandama fibrozės

Diferencinė diagnostika 
Aplastinę anemiją reikia atskirti nuo izoliuotos aplastinės anemijos, kuriai būdingas tik eritrocitų skaičiaus sumažėjimas, kitos ląstelių rūšys nepažeidžiamos.
 Panašiai gali pasireikšti ūminė leukemija, kai periferiniame kraujyje nenustatomas padidėjęs blastų skaičius, tačiau šiuo atveju randama kaulų čiulpų infiltracija
 Kraujo ląstelių skaičiaus sumažėjimas stebimas ir esant mielodisplastiniam sindromams, šiuo atveju pagrindinis metodas atskiriant šias ligas yra kaulų čiulpų histologinis ir citologinis tyrimas
 Vitamino B12 arba folinės rūgšties trūkumo anemija atskiriama nustatant vitaminų koncentraciją kraujyje ir atlikus kaulų čiulpų tyrimą
 Plaukuotųjų ląstelių leukemijai būdingos specifinės ląstelės kaulų čiulpuose ir dažnai periferiniame kraujyje
 Piktybinių navikų metastazės į kaulų čiulpus taip pat gali pasireikšti panašiais požymiais
 Paroksizminė naktinė hemoglobinurija yra reta liga, kartais nustatoma kartu su aplastine anemija, jos diagnostikai būtina atlikti tėkmės citometrijos tyrimą
 Panašūs kraujo pakitimai gali būti stebimi ir po chemoterapijos bei radioterapijos kurso.

Gydymas 
Gydymo tikslas yra išvengti kraujo transfuzijų ir su jomis susijusių komplikacijų, taip pat dažnų infekcijų dėl neutropenijos.
Jauno biologinio amžiaus ligoniams (<50 metų) esant tinkamam donorui reikia apsvarstyti alogeninės kamieninių kraujo ląstelių transplantacijos galimybę, ypač jei diagnozuojama sunki ar labai sunki ligos forma. Esant vidutinio sunkumo ligai gali būti skiriamas gydymas imunosupresiniais preparatais: antitimocitiniu globulinu ir ciklosporinu A. Jei šis gydymas neefektyvus, turėtų būti taip pat pasveriama alogeninės kamieninių kraujo ląstelių transplantacijos galimybė. Tyrimai rodo, kad trumpesnis laikas nuo diagnozės iki transplantacijos pagerina prognozę, todėl transplantacija turi būti apsvarstoma kuo anksčiau, jei paciento būklė tai leidžia. Vyresnio amžiaus ligoniams taikomas imunosupresinis gydymas antitimocitiniu globulinu ir ciklosporinu A. Esant stabiliai vidutinio sunkumo aplastinės anemijos formai, kai nėra didelio kraujo transfuzijų poreikio ir infekcijų, galimas aktyvus ligonio stebėjimas be specifinio gydymo.

Simptominis ir palaikomasis gydymas 
 Infekcinių komplikacijų profilaktika, ypač taikant imunosupresinį gydymą skiriant antibiotikus.
 Kraujo krešėjimą ir trombocitų funkciją veikiančių medikamentų vengimas, siekiant sumažinti kraujavimo riziką
 Kraujo (eritrocitų ir trombocitų) transfuzijos, nustatomos pagal individualų paciento poreikį
 Dėl transfuzijų padidėjusio geležies kiekio sumažinimas geležį surišančiais preparatais (chelatais)

Šaltiniai 

Kraujo ligos