Elias Lönnrot

Elijas Lionrotas (, 1802 m. balandžio 9 d. Samatyje, Švedijos karalystėje – 1884 m. kovo 19 d. Samatyje, Didžiojoje Suomijos kunigaikštystėje, Rusijos imperijoje) – suomių gydytojas, filologas ir folkloro rinkėjas. Labiausiai žinomas kaip suomių–karelų tautinio epo „Kalevala“ sudarytojas.

Biografija
Gimė labai skurdžioje šeimoje. 1822 m. Abo (dabartinio Turku) karališkojoje akademijoje pradėjo studijuoti mediciną. Lygia greta su medicina domėjosi folkloru ir 1824 m. išvyko į pirmąją ekspediciją, kurioje užrašinėjo žodinę liaudies kūrybą. 1827 m. apgynė disertaciją „Viainiamioinenas, senovės suomių dievas“. 1827 m. akademija sudegė, taigi buvo perkelta į Helsinkį. E. Lionrotas akademiją baigė 1832 m. ir įgijo medicinos daktaro laipsnį.

E. Lionrotas gavo gydytojo darbo vietą Kajanyje Suomijos rytuose, kur tuo metu siautė badas ir epidemijos. Ten jis išgyveno 21 m.

Jis tęsė ir folkloro rinkimo darbą, vyko į ekspedicijas. Kadangi vakarų Suomijoje senovinių dainų buvo išlikę mažai, jis keliavo po Kareliją, Laplandiją ir Kolos pusiasalį.

Grįsdamasis surinkta medžiaga E. Lionrotas sudarė epą „Kalevalą“ (vadinamąją „senąją Kalevalą“), ji buvo išleista 1835 m.

1840 m. išleido liaudies dainų rinkinį „Kanteletara“. 1842 m. išleido patarlių rinkinį Sananlaskuja, o 1844 m. – mįslių rinkinį. 

1849 m. išleista papildyta „Kalevalos“ versija.

1853 E. Lionrotas buvo pakviestas į Helsinkio universitetą eiti suomių kalbos ir literatūros profesoriaus pareigas.
Jis darbavosi ir botanikos srityje, ir 1860 m. išleido veikalą „Suomijos flora“.

1962 m. jis paliko profesoriaus darbą ir grįžo į gimtąjį Samatį.

Nuo 1866 iki 1880 m. E. Lionrotas prisidėjo prie švedų–suomių žodyno sudarymo. Daugybę suomių kalbos mokslinių terminų (ypač filologijos ir botanikos) sugalvojo būtent E. Lionrotas.

Išnašos

Suomijos mokslininkai
Etnografai