Antroposofinė medicina

Antroposofinė medicina – integratyviosios medicinos forma, 1920 m. sukurta Rudolfo Šteinerio (1861–1925 m.) ir Itos Vegman (1876–1943 m.). Medicina remiasi okultinėmis sąvokomis ir Šteinerio dvasine filosofija – antroposofija. Naudojami įvairūs gydymo metodai, pagrįsti antroposofiniais principais: masažas, mankšta, konsultavimas ir kiti. Antroposofinė medicina praktikuojama 80 šalių, daugiausia centrinėje Europoje.

Daugelis vaistų, naudojamų antroposofinėje medicinoje, yra itin praskiestos medžiagos, panašios į homeopatines. Kai kurie antroposofiniai gydytojai priešinasi vaikų skiepijimui, ir tai sukelia ligų protrūkių, kurių galima išvengti skiepijantis.

Antroposofinė medicina keliais atžvilgiais nukrypsta nuo pagrindinių biologinių principų. Antroposofinėje medicinoje taip pat manoma, kad ankstesni pacientų gyvenimai gali turėti įtakos jų ligai ir kad ligos eiga priklauso nuo karminio likimo. Kai kurie medicinos profesoriai (pvz.: Edzardas Ernstas ir kiti) antroposofinę mediciną laiko pseudomokslu.

Metodai 
Antroposofiniai vaistai gaminami pagal senovinius alchemijos ir homeopatijos principus, nesusijusius su mokslu, kuriuo grindžiama šiuolaikinė farmakologija. Ruošiant vaistus kristalizacijos metu susidarę modeliai aiškinami, pagal tai į kokią „eterinę jėgą“ jie labiausiai panašūs. Dauguma antroposofinių preparatų yra labai praskiesti, kaip ir homeopatiniai vaistai. Nors jie savaime yra visiškai nekenksmingi, jų naudojimas vietoj įprastinės medicinos priemonių sunkių ligų gydymui gali sukelti rimtų neigiamų pasekmių.

Antroposofinė medicina taip pat apima:

 Antroposofinę slaugą
 Konsultavimą
 Euritmiją, teigiama turinčią įtakos „vidinio gyvenimo funkcijoms“ ir „sujungiančią kūną, sielą ir dvasią“.
 Išorines programas
 Ritminius masažus.

Šaltiniai 

Alternatyvi medicina
Antroposofija