Lado anklavas

Lado anklavas buvo Kongo Laisvosios Valstybės (Belgijos kolonijos) administracinis teritorinis vienetas dabartinės Pietų Sudano Respublikos (Centrinė Ekvatorija) ir Ugandos teritorijoje, egzistavęs 1884–1910 m.

Raida 
Teritorija nuo seno buvo gyvenama daugiausia barių genčių, kurias Egipto chedivatas 1871 m. įjungė į Ekvatorijos provinciją. Po 1884 m. mahdistų sukilimo Sudane, Ekvatorija tapo nebekontroliuojama ir čia įsitvirtino britai. Vykdydami derybas su Belgija dėl Afrikos dalybų, britai nusprendė paskolinti didelę dalį Ekvatorijos ir Bahr al Gazalio Belgijos karaliui Leopoldui II, už tai mainais gaudami siaurą teritoriją rytiniame Konge. Ši britams buvo reikalinga tiesiant transkontinentinį geležinkelį iš Pietų Afrikos į Egiptą. Belgijos ir Britanijos sąjunga taip pat turėjo neleisti prancūzams įsitvirtinti Bahr al Gazalyje ir leisti atidaryti pietinį frontą kovojant su Sudano mahdistais.

Belgams gautosios teritorijos buvo svarbios, nes taip jie pasiekė Nilo upę. 1897 m. jie pradėjo ekspansiją į šiaurę, norėdami užimti Bahr al Gazalį. 1906 m. tarp Britanijos ir Belgijos pasirašyta nauja sutartis belgams paliko tik pietinę teritorijų dalį – Lado anklavą. Jau kitais metais belgų pajėgos išėjo iš Bahr al Gazalio.

1910 m. britai atsiėmė Lado enklavą ir jį padalino tarp dviejų šalių. Pietinė enklavo dalis tapo Ugandos protektorato dalimi, tuo tarpu šiaurinė prijungta prie Bahr al Gazalio provincijos.

Komendantai 
Nors Lado anklavo sostinė buvo Lado gyvenvietė (netoli Džubos), komendantai () rezidavo strategiškai svarbiame Redžafe. Lado anklavas buvo pavaldus gretimam Uelės rajonui, kur rezidavo vyresnysis komendantas ().
 1900–190? Gustave Renier
 190?-1903 Albéric Bruneel
 1903–1905 Henri Serexhe
 1905–1908 Guillaume-Léopold Olaerts
 1908–1909 Léon Preudhomme
 1909–1910 Bertrand de Meulenaere

Istoriniai administraciniai vienetai
Ugandos istorija
Pietų Sudano istorija
Belgijos kolonijinė imperija