Vilniaus apskritis (1795–1915)

Vilniaus apskritis () – Rusijos imperijos laikų administracinis-teritorinis vienetas, Vilniaus gubernijos (prieš tai – Lietuvos gubernijos) dalis. Administracinis centras – Vilnius. Apskritis sudaryta 1795 m., ATR teritoriją užėmus Rusijai. Panaikinta 1920 m., kraštą užėmus Lenkijai (performuota į Vilniaus-Trakų apskritį), vakariniai pakraščiai atiteko Lietuvai (Trakų, Ukmergės, Utenos apskritims).

Gyventojai 

1857 m. parapijų sąrašų duomenimis, apskrityje (be paties Vilniaus) gyveno 136,152 tūkst. gyventojų, iš kurių 61 % arba 83003 save laikė lietuviais, 35 % arba 47140 – lenkais.

1897 m. surašymo duomenimis apskrityje gyveno 363,3 tūkst. gyventojų, iš kurių 25,8 % užsirašė gudais, 21,3 % – žydais, 20,9 % – lietuviais, 20,1 % – lenkais, 10,4 % – rusais, 0,8 % – vokiečiais, 0,2 % – totoriais, 0,2 % – ukrainiečiais, 0,1 % – latviais ir kitais.

Administracinis suskirstymas 

Beveik visa apskritis buvo dabartinės Lietuvos teritorijoje, tačiau apėmė ir Gudijos pakraščius. Į apskritį pateko beveik visas dabartinis Vilniaus rajonas, didžioji dalis Molėtų, Šalčininkų, Širvintų rajonų, Švenčionių rajono pakraštys.

1905 m. į apskritį įėjo 18 valsčių:
 Bistryčios valsčius (centras – Bistryčia)
 Varnionių valsčius (Varnionys)
 Giedraičių valsčius (Giedraičiai)
 Gelvonų valsčius (Gelvonai)
 Ilijos valsčius (Jašiūnai)
 Molėtų valsčius (Molėtai)
 Maišiagalos valsčius (Maišiagala)
 Mickūnų valsčius (Mickūnai)
 Musninkų valsčius (Musninkai)
 Nemenčinės valsčius (Nemenčinė)
 Paberžės valsčius (Paberžė)
 Rudaminos valsčius (Rudamina)
 Rukainių valsčius (Kena)
 Riešės valsčius (Verkiai)
 Šalčininkų valsčius (Šalčininkėliai)
 Širvintų valsčius (Širvintos)
 Šumsko valsčius (Kena)
 Joniškio valsčius (Pabradė)

Šaltiniai

Nuorodos 
 Radzima.net:
 Apskrities informacija
 Apskrities valsčiai

1795
Lietuvos gubernijos apskritys
Vilniaus gubernijos apskritys