Trylika kolonijų

Trylika kolonijų buvo anglų, danų, švedų, o vėliau britų kolonijos įkurtos Šiaurės Amerikos žemyno Atlanto vandenyno pakrantėje laikotarpyje tarp 1607 ir 1733 metų. Šios kolonijos paskelbė nepriklausomybę Amerikos revoliucijos metu ir susijungusios sudarė Jungtines Amerikos Valstijas.

Trylika kolonijų sudarė:
 Delaveras - įkurta 1664 
 Pensilvanija - įkurta 1681
 Naujasis Džersis - įkurta 1664
 Džordžija - įkurta 1732
 Konektikutas - įkurta 1636
 Masačiusetso Įlanka - įkurta 1692
 Merilandas - įkurta 1632
 Pietų Karolina - įkurta 1712
 Naujasis Hempšyras - įkurta 1679
 Virdžinija - įkurta 1607
 Niujorkas - įkurta 1664
 Šiaurės Karolina - įkurta 1712
 Rod Ailendas ir Apvaizdos plantacijos - įkurta 1636

Kiekviena kolonija sukūrė savo savivaldos sistemą. Baltaodžių amerikiečių daugumą sudarė nepriklausomi ūkininkai, kurie turėjo nuosavą žemę ir balsavo už vietinę ir provincinę valdžią. Prieš paskelbiant nepriklausomybę, šios trylika kolonijų priklausė didesnei kolonijų grupei Britų Amerikoje. Kolonijos, buvusios Britų Vakarų Indijų regione, Kanadoje ir Rytų Floridoje, karo metu išliko lojalios Didžiosios Britanijos karūnai, nors dalis jų iš dalies ir prijautė trylikai už nepriklausomybę kovojusių kolonijų. Jų geografinė izoliacija bei Britų laivyno dominavimas regionuose neleido šioms kolonijoms aktyviai dalyvauti.

Populiacija 
XVII a. Trylikoje Kolonijų gyventojų skaičius nesiekė ketvirčio milijono, tačiau dėl imigracijos (daugiausia iš Didžiosios Britanijos) ir geros mitybos bei karų stokos populiacija stabiliai augo iki kol pasiekė 2,5 milijono Amerikos revoliucijos išvakarėse. 1776 metais 85 % gyventojų buvo kilę iš Didžiosios Britanijos (anglai, škotai, valai), likusieji 9 % kilę iš Vokietijos, 4 % iš Nyderlandų. Nors kolonijos buvo agrarinės ir 90 % gyventojų buvo ūkininkai, tačiau pakrantėse egzistavo stambesni miestai, jungiantys kolonijas su Didžiąja Britanija.

Vergovė 
Kolonijose vergovė buvo legali ir plačiai praktikuojama. Plačiausiai paplitusi pietinėse kolonijose. Vergovė buvo labai svarbi ekonominiu požiūriu, nes kolonijos buvo agrarinės ir orientuotos į eksportą, ypač tabako. Vergai dažniausiai dirbo plantacijose ir ūkiuose. Yra manoma, kad 287 000 vergų buvo atvežti iš Afrikos nuo 1620 iki 1780 metų. Dėl palankesnių darbo sąlygų, lyginant su kitomis kolonijomis, (pvz., Brazilija ir Karibų salos) Amerikos vergų gyvenimo trukmė buvo gerokai ilgesnė.

Religija 
Dauguma gyventojų kolonijose išpažino krikščionybę, taip pat buvo žydų tikėjimo žmonių bei netikinčių. Dėl imigrantų įvairovės kolonijose neįsivyravo viena krikščionybės šaka, jose buvo daugybė protestantų atšakų. Pietuose dominavo Anglikonų bažnyčia, o šiaurė buvo labiau susiskaldžiusi ir skirtingos etninės grupės, kaip vokiečiai, olandai ir kt., turėjo savas bažnyčias. Amerika buvo žinoma dėl religinės tolerancijos, todėl daugybė imigrantų buvo iš Europoje persekiojimų religinių mažumų.