Jonas Bežemis

Jonas Bežemis (1166 m. gruodžio 24 d. Oksforde – 1216 m. spalio 19 d. Niuarke, Notingamšyre) – Anglijos karalius.

Biografija 

Jauniausias Henriko II sūnus. Pravardę gavo po nesėkmingo karo žygio prieš Airiją.

Šeima 

Jonas Bežemis  buvo vedęs du kartus. Jo pirmoji santuoka su Izabele Glostere buvo bevaikė ir baigėsi skyrybomis. Antroji karaliaus žmona tapo Izabelė Angulemė (1200 m.), pagimdžiusi jam penkis vaikus:

 Henrikas III (1207−1272), Anglijos karalius 
 Ričardas (1209−1272), Kornoulo grafas, Puatje grafas, Vokietijos karalius 
 Džoana (1210−1238); vyras − Aleksandras II, Škotijos karalius 
 Izabelė Anglė (1214−1241), vyras − Frydrychas II Hohenštaufenas 
 Eleonora (1215−1275); 1-mas vyras − 2-ras Pembuko grafas Viljamas Maršalas; 2-ras vyras − 6-tas Lestero grafas Simonas de Monforas

Valdymas 

Į sostą sėdo 1199 m., tapęs savo brolio Ričardo I Liūtaširdžio įpėdiniu. Aplenkė savo sūnėną Artūrą Bretanietį, kurį 1203 m. įsakė kalėjime nužudyti. Vėliau Prancūzijos karalius Pilypas II Augustas pareikalavo (nesėkmingai) perų teismo ir paskelbė Jonui karą. Šiame kare Jonas prarado Normandiją, Anžu, Meną, Tureną, bei Puatu; po pralaimėjimo prie Buvino (1214 m.) visam laikui neteko Anglijos valdų žemyne į šiaurę nuo Luaros – turėjo jas atiduoti Prancūzijai. Jo pasipriešinimas Kenterberio arkivyskupui 1207 m. sukėlė konfliktą su popiežiumi Inocentu III. Šis pasinaudojo silpna Jono politine padėtimi ir, grasindamas atskyrimu nuo bažnyčios, 1213 m. privertė Joną pripažinti Angliją popiežiaus lenu. Sukilę anglų baronai 1215 m. pareikalavo paskelbti „Didžiąją chartiją“ („Magna Carta Libertatum“) – svarbiausią Anglijos įstatymą, labai apribojusį Jono teises..

Galerija

Šaltiniai 

|-

|-

Anglijos karaliai
Airijos karaliai
Normandijos hercogai
Akvitanijos hercogai
Plantagenetai