Balupėnai (Pilkalnio apskritis)

Balupėnai  (, nuo 1938 m. liepos 16 d. Ballen, 1945–1946 m. , nuo 1946 m. rugsėjo 7 d. Polianskojė, ) – gyvenvietė Mažojoje Lietuvoje, Kaliningrado srities šiaurės rytinėje dalyje, Krasnoznamensko rajone, 6 km į šiaurės vakarus nuo Lazdynų, 16 km į pietvakarius nuo Smalininkų, Užbalių girios vakariniame pakraštyje, prie kelio R 508 ir Balupės. Nuo 2008 m. birželio 30 d. Aleksejevkos kaimo gyvenvietės kaimas.

Istorija 

Įkurti 1690 m. pagal valstybės vykdytą šatulinės kolonizacijos programą valstybinio miško (Užbalių girios) žemėse. 1785 m. Balupėnai buvo šatulinių kulmiškių kaimas su 12 ugniakurų (gyvenamųjų pastatų), 1821 m. – šatulinių kulmiškių kaimas su 28 gyventojais. 1854 m. Balupėnuose buvo 8 gyvenamieji pastatai ir 80 gyventojų. 1728–1845 m. mokesčių mokėtojų sąrašuose beveik visos kaimo valstiečių pavardės – lietuviškos: Gielies, Williemaitis, Baltruschaitis, Bugneningks, Schwirblaities, Kairatis, Szokatis, Gülatis, Mosuratis, Dützmons ir kitos.

1714–1723 m. priklausė Ragainės valsčiaus šaltyšiaus administruojamai Lazdynų seniūnijai, 1723–1818 m. – Įsruties apskrities Liepgalio domenų valsčiui, 1818–1945 m. – Pilkalnio apskričiai, buvo 1874 m. įsteigto Tupų valsčiaus kaimas. Tikintieji priklausė Lazdynų evangelikų liuteronų parapijai. 1905 m. Balupėnuose buvo 17 sodybų, 94 gyventojai, iš jų – 43 lietuviai (46 %). 1929 m. prie kaimo prijungta Beinikiemio girininkijos sodyba (Försterei Beinigkehmen, nuo 1938 m. Försterei Ballen; 6 gyventojai 1905 m.).

Kaime veikė mokykla (mokytojai minimi nuo 1769 m., pirmasis – Gettkandt).

Po Antrojo pasaulinio karo pasikeitė gyventojų sudėtis: senieji gyventojai vokiečiai ir suvokietėję lietuviai artėjant frontui pasitraukė į Vokietijos gilumą, vietoj jų atkelta kolonistų iš Sovietų Sąjungos. Sovietmečiu prie Balupėnų prijungti Užbaliai. 1947–2008 m. buvo Timofejevo apylinkėje.

Gyventojai

Šaltiniai 

Pilkalnio apskrities gyvenvietės