Karinė administracija Prancūzijoje

Karinė administracija Prancūzijoje (, ) – laikina okupacinė valdžia, įkurta nacistinės Vokietijos per Antrąjį pasaulinį karą ir skirta administruoti okupuotą zoną šiaurės ir vakarų Prancūzijoje.

Istorija 

1940 m. gegužės 10 d. Hitlerio armija įsiveržė į Prancūziją ir į neutralias valstybes – Nyderlandus, Belgiją, Liuksemburgą. Jėgų santykis, palyginti su 1939 m. rudeniu, buvo pasikeitęs vokiečių naudai. Jų tankai bei aviacija buvo techniškai pranašesni ir sutelkti pagrindinių smūgių kryptimi. Šias valstybes Vermachtas okupavo per dvi savaites ir tęsė puolimą į Prancūzijos gilumą. Birželio 14 d. be mūšio užimtas Paryžius. Karą Prancūzijai paskelbė ir Italija. Prancūzų politikai ir karinė vadovybė matė tik vieną išeitį – pasiduoti Hitleriui. Vyriausybės vadovu tapo susitarimo su Vokietija šalininkas, maršalas Filipas Petenas.

1940 m. birželio 22 d. buvo pasirašytos paliaubos (antrasis Kompjenas), reiškiančios Prancūzijos kapituliaciją. Nacistinė Vokietija okupavo šiaurinę ir rytinę Prancūzijos dalis (jos buvo labiausiai pažengusios ūkiniu atžvilgiu), likusią šalies dalį valdė Peteno vyriausybė. Vokiečiai perėmė Prancūzijos ginkluotę ir visas karines atsargas, kariuomenė buvo paleista, išskyrus 100 tūkst. paliaubų armiją.

Vokiečių karinė administracija Prancūzijoje baigėsi Prancūzijos išlaisvinimu po Normandijos ir Provanso išsilaipinimų. Ji formaliai egzistavo nuo 1940 m. gegužės iki 1944 m. gruodžio mėn., nors didžiąją jos teritorijos dalį Sąjungininkai išlaisvino iki 1944 m. vasaros pabaigos.

Šaltiniai 

Prancūzijos istorija
Antrasis pasaulinis karas