Tikėjimo doktrinos kongregacija

Tikėjimo mokymo kongregacija () – vienas iš Romos kurijos struktūrinių padalinių – kongregacija, anksčiau buvusi žinoma kaip Romos ir visuotinės inkvizicijos aukščiausioji šventoji kongregacija. Tai seniausia iš devynių Romos kurijos kongregacijų. Sukurta katalikų bažnyčios kovai su erezija, šiandien ji yra tarp aktyviausių pagrindinių Kurijos padalinių, prižiūri katalikybės doktriną. Istoriniame kontekste geriausiai ši kongregacija žinoma kaip Šventoji inkvizicijos tarnyba. Kongregacijos būstinė įsikūrusi Šventosios tarnybos rūmuose (), šalia Vatikano miesto ribos. Kongregacijoje dirba patarėjų taryba, kurios veikloje dalyvauja kardinolai, vyskupai, kunigai, teologai, kanonų teisės specialistai.

Istorija 
 
Kongregacijos įkūrėju 1542 m. laikomas popiežius Paulius III, paskelbęs Apaštališkąją konstituciją Licet ab initio. Kongregacijos vienintelis tikslas buvo „skleisti patikimą katalikų doktriną ir apginti tas krikščioniškąsias tradicines vertybes, kurios atsidūrė pavojuje dėl naujų ir nepriimtinų doktrinų“. Popiežiaus sukurta Romos ir visuotinės inkvizicijos aukščiausioji šventoji kongregacija, sudaryta iš kardinolų ir kitų dvasininkų, tarnavo kaip paskutinė teisminė instancija teisiamiems eretikams bei vaidino svarų indėlį kontrreformacijos judėjime.

Valdant popiežiui Pijui X, 1908 m. kongregacija oficialiai pavadinta Šventosios tarnybos aukščiausiąja šventąja kongregacija. Daugelyje katalikiškų kraštų neformaliai vadinta tiesiog Šventąja tarnyba (). II Vatikano susirinkimo pabaigoje, 1965 m. gruodžio 7 d. ji tapo Tikėjimo doktrinos šventąja kongregacija. Netrukus po 1983 m. kanonų teisės kodekso įsigaliojimo pavadinime nebeliko žodžio „šventoji“ - ji tapo Tikėjimo doktrinos kongregacija.

Šaltiniai

Nuorodos 

 Oficiali svetainė

Vatikanas