Tristan Murail

Tristanas Murailis (; g. 1947 m. kovo 11 d. Havre, Prancūzija) – prancūzų kompozitorius, vienas žymiausių šių laikų spektrinės muzikos atstovų.

Ankstyvoji jaunystė 

Jo tėvas Gerardas Murailis () buvo poetas, mama Mari Teresė Barrois () – žurnalistė. Murailio jaunesnioji sesuo Mari Murail () prancūzų vaikiškų knygų rašytoja.

Prieš pradėdamas studijuoti kompoziciją, Murailis baigė ekonomikos ir Šiaurės Afrikos kalbų bakalauro studijas. Nuo 1967 iki 1972 m. studijavo kompoziciją Paryžiaus konservatorijoje ()., vadovaujant Olivjė Mesianui (). Studijuodamas Paryžiaus konservatorijoje, Murailis pasinėrė į kompiuterinės muzikos pasaulį, prisidėdamas prie kompiuterinės muzikinės programos „Patchwork“ kūrimo. Čia jis pradėjo dėstyti kompiuterinės muzikos kursą, o garsiajame Paryžiaus IRCAM institute – kompoziciją, 1973 m. tapo vienu iš šiuolaikinės muzikos ansamblio Ensemble l'Itinéraire įkūrėju. Nuo 1997 iki 2001 m. Kolumbijos universiteto kompozicijos profesorius.

Kūryba 

Murailis savo kūryboje vadovaujasi pagrindiniais spektrinės muzikos principais: garso spektras ir tembras analizuojamas bei užrašomas kompiuterio pagalba, panaudojant skirtingo dažnio kartotines garsų sekas.

„Gondwana“ ir „Time and Again“, vieni žinomiausių Murailio kūrinių, parašyti orkestrui. 1980 m. klausytojų ausis pasiekusi „Gondvana “– unikalus spektrinis simfoninis kūrinys, vainikavęs ankstyvąjį Murailio kūrybos laikotarpį. Tais pačiais metais kompozitorius pradėjo ilgalaikį bendradarbiavimą su IRCAM elektroninės muzikos studija, kurioje ir pradėjo kurti elektroninę muziką. „Désintégrations“ yra tipiškas to meto kūrinys, sukurtas kompiuterio pagalba, apdorojant įvairių instrumentų tembrus.
Murailis taip pat parašė variacijų ciklą „Random Access Memory“. „Vampyras“ (), vienas iš nedaugelio šio ciklo kūrinių, parašytas elektrinei gitarai, nesiremiant spektrinės muzikos principais.
Murailio kūryboje taip pat galima įžvelgti populiariosios ir roko muzikos tradicijų dėl Eriko Klaptono ir Karloso Santanos grojimo manierai būdingos stilistikos.

Tarp Murailio apdovanojimų yra Prix de Rome (1971 m. įteiktas French Académie des beaux-arts),, Grand Prix du Disque (1990), ir Grand Prix du Président de la République, Académie Charles Cros (1992).

Murailio darbus išleido Éditions Transatlantiques and Éditions Henry Lemoine. Jo muzika buvo įrašyta tokių leidėjų kaip Una Corda, Metier, Adés, and MFA-Radio France.

Muzikos darbų sąrašas

Orkestrui 
 1970, Altitude 8000
 1972, Au-delà du mur du son
 1973, La dérive des continents
 1973, Cosmos privé
 1975, Sables
 1979, Les courants de l’espace
 1980, Gondwana
 1985, Sillages
 1985, Time and again
 1991, La dynamique des fluides
 1996 Le partage des eaux
 2004, Terre d’ombre
 2007, Contes cruels
 2012, Le Désenchantement du Monde
 2013, Reflections / Reflets

Ansambliui 
 1969, Couleur de mer, 15 instrumentų
 1978, Ethers, 6 instrumentams
 1982, Désintégrations, 17 instrumentų ir elektroniniai garsai
 1990, Allégories, 6 instrumentams ir elektroniniai garsai
 1992, Serendib, 22 muzikantams
 1993, La Barque mystique
 1994, L’Esprit des dunes
 1996, Bois flotté, fortepijonui, trombonui, styginių trio, sintetiniai garsai
 2000, Winter Fragments, fleitai, klarnetui, fortepijonui, smuikui, violančelei, sintezatorius ir kompiuteris
 2001, Le Lac,
 2006, Légendes urbaines 22 instrumentams
 2006, Seven Lakes Drive, fleitai, klarnetui, valtornai, fortepijonui, smuikui ir violančelei
 2008, Liber fulguralis
 2011, La Chambre des cartes, fleitai, klarnetui, valtornai, fortepijonui, perkusijai, smuikui, altui ir violančelei
 2012, The Bronze Age, fleitai, klarnetui, trombonui, smuikui, violančelei ir fortepijonui
 2014, Un Sogno

Kamerinei muzikai 
 1970, Où tremblent les contours, 2 violančelems
 1973, Les Nuages de Magellan, 2 ondes Martenot, elektrinei gitarai ir perkusijai
 1974, Transsahara express, fagotui ir fortepijonui
 1986, Atlantys, 2 DX7 Yamaha sintezatoriams, iš ciklo Random Access Memory
 1993, La barque mystique, 5 instrumentams
 1998, Feuilles à travers les cloches, iš ciklo «Portulan», fleitai, violančelei, smuikui ir fortepijonui
 2006, Les Ruines circulaires, klarnetui ir smuikui
 2008, Garrigue, bosinei fleitai, altui, violančelei ir perkusijai

Instrumentinei muzikai 
 1972, Estuaire, 2 kūriniai fortepijonui
 1976, C’est un jardin secret, ma sœur, ma fiancée, une fontaine close, une source scellée altui
 1977, Tellur, gitarai
 1977, Territoires de l’oubli, fortepijonui
 1984, Vampyr!, elektrinei gitarai, iš ciklo Random Access Memory
 1992, Attracteurs étranges, violančelei
 1992, Cloches d’adieu, et un sourire… Olivier Messiaen atiminimui, fortepijonui
 1993, La Mandragore, fortepijonui
 1995, Unanswered questions, fleitai

Vokalinei muzikai 
 1995, …amaris et dulcibus aquis…, chorui, akomponuojant elektroninei muzikai
 2010, Les sept Paroles, orkestrui, chorui, elektroninė muzika

Šaltiniai 

Prancūzijos kompozitoriai