Gao

Gao () – miestas rytiniame Malyje, Sahelyje, Nigerio pakrantėje, 320 km į rytus nuo Timbuktu. Gao regiono centras. Keliai į Kidalį, Moptį, Niamėjų. Veikia keltas į Kulikorą, valtys plaukioja į Buremą. Svarbus prekybinis, žemdirbystės centras. Užliejamame Nigerio slėnyje auginami kviečiai, ryžiai, daržovės. Maisto, tekstilės pramonė.

Gao būdinga tradicinė Sahelio architektūra. Yra XV a. Askijos kapas (pasaulio paveldo objektas), kelios mečetės, kapinės. Šalia miesto yra vaizdinga „rausvoji kopa“. Gao gyventojai yra daugiausia songajai, taip pat gyvena bozai, tuaregai, fulbiai.

Istorija 

Gao nuo senovės laikų buvo vienas svarbiausių Transsacharinės prekybos centrų. Arabų šaltiniuose (Chorezmio, Jakubio veikaluose) miestas minimas nuo IX a. kaip  Al-Kawkaw – didžiausias Sudano krašto miestas. Rašoma, kad per  Al-Kawkaw ėjęs prekybinis kelias tarp Egipto ir Senovės Ganos. Jau X a. jį valdė musulmonai. Senasis Gao miestas buvo keli kilometrai nuo dabartinio ir siejamas su Gao-Saney archeologine vietove.

XIII a. Gao valstybė žlugo ir tapo Malio imperijos dalimi. 1353 m. Gao aplankė Ibn Batuta. XIV a. Suni dinastija sukilo prieš Malio imperiją, ir, nors maliečiai sukilimą numalšino, XV a. songajai visgi įkūrė Songajaus imperiją su sostine Gao. Pirmasis jų valdovas buvo Askija Mohamadas I, kurio sukurta imperija buvo didžiausia visoje Vakarų Afrikoje. Leo Africanus aprašė Gao kaip svarbų prekybinį centrą, kuriame buvo prekiaujama vergais, duona, mėsa, ryžiais, moliūgais, melionais, agurkais. Manoma, kad XVI a. Gao gyveno ~45 tūkst. gyventojų.

1591 m. maurai nusiaubė Songajaus imperiją – jai žlugus, politinis ir prekybinis regiono centras persikėlė į Timbuktu. Gao sunyko iki kaimo ir vėl išaugo tik valdant prancūzams.

2012 m. įvykus Tuaregų sukilimui, Gao buvo paskelbtas Azavado valstybės sostine. Vėliau miesto kontrolę perėmė džihadistai, o 2013 m. sausį jungtinės Malio–Prancūzijos pajėgos sugrąžino Malio valdžią mieste.

Malio miestai