Auksūdžio akmuo (Laumės lova)

Auksūdžio akmuo, vad. Laumės lova (valstybės saugomas geologijos paminklas Nr. 13; senas kultūros paminklų sąrašo Nr. AR522) – mitologinis akmuo šiaurės vakarinėje Kretingos rajono savivaldybės teritorijos dalyje, 0,23 km į pietvakarius nuo Auksūdžio kryžkelės, kelio į Prūdgalį kairėje pusėje, dešiniajame Narštupio krante.

Akmuo 
Tai plokščias, netaisyklingos formos, amfibolinis biotitinis granitas (rapakivis). Jis guli ant šono, įdubusiu kraštu, vadinamu Laumės lova, atsuktas į rytų pusę. Riedulio aukštis 1,31 m, ilgis – 2,96 m, plotis – 2,66 m, didžiausia horizontali apimtis – 8,27 m.

Teritorijos plotas – 9 m².

Istorija 
Seniau riedulys stūksojo Benaičių kaimo žemių rytų pakraštyje, į vakarus nuo Benaičių alkakalnio, Leiknos lankoje, prie akivaro, vad. Mergos akimi, kuriame, esą, uogaudama nuskendusi samdinė merga. Virš žemės kyšojo 2,8, m ilgio, 1,2 m pločio ir 1 m aukščio akmens dalis su įdubusia viršūne.
 
Pasakojama, kad šalia akmens senovėje plytėjo ežeriukas, vėliau pavirtęs šlapia pieva. Jame mėgo maudytis laumės, kurios ilsėdamos ir miegodamos ant akmens išgulėjusios įdubą, gavusią „Laumės lovos“ vardą.

1959 m. riedulį melioratoriai nustūmė prie skaldymui sustumdytų akmenų netoli Benečių sodybos. 1972 m. paskelbtas respublikinės reikšmės archeologijos paminklu (AR522). Apie 1976 m. buvo velkamas į Darbėnų akmenskaldę, tačiau Auksūdyje traktorius sugedo, todėl akmuo buvo išverstas ir paliktas pakelėje.

Tyrimai 
1959 m. žvalgė Juozas Mickevičius, 2007 m. – Julius Kanarskas.

Šaltiniai 

Lietuvos mitologiniai akmenys
Lietuvos gamtos paveldo objektai
Kretingos rajono paveldas