Didysis barškutis

Didysis barškutis (Rhinanthus serotinus) – džioveklinių (Orobanchaceae) šeimos barškučių (Rhinanthus) genties augalas. Savaime auga Eurazijoje, taip pat ir Lietuvoje.

Ekologija 

Auga pievose, dirvonuose, pamiškėse, miško aikštelėse, pasėliuose. Randamas iki 1300 m aukštyje.

Tai pusiau parazitinis augalas, kuris haustorijomis prikimba prie varpinių žolių, dobilų ir kitų augalų šaknų ir siurbia iš jų maisto medžiagas. Žiedus lanko kamanės, rečiau drugiai.

Biologija 
Tai vienmetis, 20-60 cm žolinis augalas. Stiebas keturbriaunis, status, su raudonai rudais taškeliais, beveik plikas, šakotas arba nešakotas. Lapai lancetiški, karbuotai pjūkliški, priešiniai.

Žiedai susitelkę kekėmis stiebo ir šakų viršūnėse. Apatinės pažiedės tokios pat kaip lapai, šviesiai žalios, viršutinės trikampės, dantytos. Taurelė odiška, iš šonų suplota, išsipūtusiu pagrindu. Vainikėlis suaugtinis, dvilūpis, geltonas, 1,5-1,8 cm ilgio, jo vamzdelis ilgas, išlinkęs. Kuokeliai keturi. Viršutinė lūpa išgaubta kaip šalmas, su dviem ilgesniais violetiniais danteliais, o apatinė nedidelė, triskiautė, prisispaudusi prie viršutinės.

Vieni barškučiai žydi vasarą, kiti – rudenį. Vaisius – plokščia, apskrita dėžutė, skylanti per šonus. Sėklos suplotos, sparnuotos, 3 mm ilgio.

Tai nuodingas augalas, ypač sunokus sėkloms, nes jose daugiausia susikaupia nuodingojo glikozido aukubino.

Nuorodos 
 Didžiojo barškučio mokslinis lotynų kalba pavadinimas ir sinonimai per theplantlist.org (anglų k.)''
 Rhinanthus serotinus – Nature Gate

Literatūra 

 Vasarą žydintys augalai, Ramunėlė Jankevičienė, Vilnius, Mokslas, 1987, 120 p.
 Enciklopedinė miško knyga, Gediminas Isokas, Vilnius, Mintis, 2001, 294 p. ISBN 5-417-00831-1

Džiovekliniai
Parazitiniai augalai
Nuodingieji augalai