Varšuvos vaivadija (1919–1939)

Varšuvos vaivadija () – 1919–1939 m. egzistavusi vaivadija II Lenkijos respublikos centrinėje dalyje. Centras – Varšuva. 1921 m. vaivadijos plotas buvo 29 342 km², o 1939 m. – 31 656 km². Šiaurėje vaivadija ribojosi su Rytų Prūsija, rytuose su Balstogės vaivadija, pietryčiuose su Liublino, pietuose su Kelcų vaivadija, vakaruose su Pamario ir Lodzės vaivadijomis.

Istorija 

Vaivadija įkurta 1919 m. kaip II Lenkijos Respublikos administracinis vienetas. Per I pasaulinį karą vaivadijos teritorija priklausė Varšuvos generalgubernijai. 1939 m. rugsėjį vaivadija panaikinta ir prijungta prie Trečiojo Reicho Generalgubernijos, kur iš pietinių vaivadijos žemių buvo įkurtas Varšuvos distriktas. Šiaurinės vaivadijos žemės prijungtos prie Rytų Prūsijos, Cechanuvo srities.

Gyventojai 

Pagal 1921 m. gyventojų surašymo duomenis vaivadijos gyventojų tankumas buvo 72 gyv./km² ir gyveno 2.112.798 gyventojai, kurių tautinė ir religinė sudėtis atrodė taip:

Administracinis suskirstymas 

1938 m. vaivadijos Kutno, Lovičiaus, Mazovijos Ravos ir Skernevicių apskritys prijungtos prie Lodzės vaivadijos. 1939 m. balandžio 1 d. prie vaivadijos iš Balstogės vaivadijos prijungtos Lomžos, Ostrolenkos, Mazovijos Ostruvo apskritys, o iš Liublino vaivadijos prijungtos Palenkės Sokoluvo, Vengruvo ir Garvolino apskritys.

Vaivados 
 Władysław Sołtan 1919 m. lapkričio 19 d. – 1927 m. lapkričio 24 d.
 Stanisław Twardo 1927 m. lapkričio 28 d. – 1934 m. liepos 3 d.
 Bronisław Nakoniecznikow-Klukowski 1934 m. liepos 3 d. – 1938 m. vasario 5 d.
 Jerzy Paciorkowski 1938 m. sausio 22 d.- 1939 m. rugsėjis

Šaltiniai 

Lenkijos vaivadijos 1919-1939
1919