Plėšrieji grybai

Plėšrieji grybai () – grybai, kurie dalį ar didelę dalį maisto medžiagų gauna iš pagautų ir virškinamų mikroskopinių gyvūnėlių. Dabar aprašyta apie 200 rūšių tokių grybų, kurie priklauso grupėms Ascomycota, Mucoromycotina ir Basidiomycota. Tai paprastai dirvožemio grybeliai. Daugelis jų spąstais gaudo ar apsvaigina nematodus (nematofaginiai grybai), o dalis minta amebomis ar kolembolomis.

Nematofaginiai grybai naudoja du nematodų gaudymo būdus:
 santraukiąsias kilpas (aktyvūs spąstai)
 lipnieji dariniai (pasyvieji spąstai).
Ribosominės DNR sekvenavimas parodė, kad šie du spąstų tipai aptinkami skirtingose grybelių linijose, tad spąstų nematodams atsiradimas yra konvergencinės evoliucijos pavyzdys.

Grybeliai, augantys ant gyvų gyvūnų odos epidermio, plaukų, nagų, žvynų ar plunksnų yra ne plėšrūs, o parazitai ar komensalai. Tuo tarpu vabzdžių patogeninius grybus, kurie pradžioje parazituoja vabzdžiuose, po to juos užmuša, o tada jau ardo žuvusio vabzdžio kūną, kartais irgi vadina plėšriais. Remiamasi tuo, kad jie veikia kaip plėšrūnai – užmuša auką, o po to ja maitinasi. Vieni tokių grybų auga daugiausia vabzdžio lavone (pvz., Ophiocordyceps unilateralis), kiti – jo kūno paviršiuje (pvz., Laboulbeniales).

Nuorodos 

Grybai
Mitybos grandinė