Karinė administracija Belgijoje ir Šiaurės Prancūzijoje

Karinė administracija Belgijoje ir Šiaurės Prancūzijoje () – laikina okupacinė valdžia, įkurta nacistinės Vokietijos per Antrąjį pasaulinį karą dabartinėje Belgijoje ir Prancūzijos Šiaurės bei Pa de Kalė departamentuose. Administracija taip pat buvo atsakinga už „uždraustosios zonos“ (zone interdite) valdymą – siaurą teritorijos juostą, besitęsiančią palei Prancūzijos šiaurines ir rytines sienas. Ji egzistavo iki 1944 m. liepos mėn. Planus perkelti Belgiją iš karinės administracijos į civilinę skatino SS, o Hitleris buvo pasirengęs tai padaryti iki 1942 m. rudens, kai planus teko atidėti. SS civilinės administracijos reichskomisaru pasiūlė Josefą Terboveną arba Ernstą Kaltenbrunnerį.

Reichskomisariatas
1944 m. liepos 18 d. karinė administracija buvo pakeista civiline. Jai vadovavo gauleiteris Josefas Grohé, kuris buvo pavadintas Belgijos ir Šiaurės Prancūzijos reichskomisariato (Reichskommissariat Belgien und Nordfrankreich) reichskomisaru.

Kolaboracionistų grupių vaidmuo
Nacių administracijai talkino fašistų flamandų, valonų ir prancūzų kolaboracionistai. Dvitautėje Belgijos teritorijoje, daugiausia prancūzų Valonijos regione, kolaboracionistai reksistai teikė pagalbą naciams, o flamandų apgyvendintoje Flandrijoje flamandų nacionalinė sąjunga palaikė nacius.

Šiaurės ir Pa de Kalė departamentai prie Briuselio karinės administracijos iš pradžių buvo priskirti kariniais sumetimais ir, kaip manoma, buvo padaryti ruošiantis planuojamai invazijai į Britaniją. Galiausiai prijungimas buvo pagrįstas Hitlerio ketinimu perkelti Reicho sieną į vakarus, taip pat buvo naudojamas palaikyti spaudimą Viši režimui.

Valdymo struktūra
Karinė administracija sudarė platesnės vadovybės struktūros, kurios leido valdyti okupuotą Belgiją, šerdį:

Taip pat skaityti
 Belgijos mūšis
 Belgija Antrajame pasauliniame kare

Šaltiniai

Belgijos istorija
Prancūzijos istorija
Trečiasis reichas
Antrasis pasaulinis karas