Taboro šviesa

Taboro šviesa  (;  = „Neapreikštoji šviesa“;  = „Dieviškoji šviesa“) — mistinėje stačiatikių maldos tradicijoje, hesichazme šviesa, kurią regėjo apaštalai Taboro kalne įvykus Jėzaus Kristaus persipavidalinimui (, Mt 17; plg.  Jn 1, 2).

Hesichazme pabrėžiamas dėmesys persipavidalinimui, tapsmui Taboro šviesa (perkeisti žmogų gali tik Viešpats). Anot tradicijos pasekėjų, šventasis, esantis sąjungoje su Dievu, pamato tą pačią Dieviškosios šviesos viziją kaip ir Jėzaus mokiniai ant Tabaro kalno Kristaus persipavidalinimo metu.

Literatūra 
 P. Christou, Partakers of God, Holy Cross Orthodox Press, Brookline Mass 1984.

Išnašos 

Stačiatikybė