Gėluvos dvaras

Gėluvos dvaras – buvusi dvaro sodyba Gėluvoje, Raseinių rajone, apie 4 km į pietryčius nuo Ariogalos, už 3 km nuo kelio .

Gėluvos dvaro sodyba įregistruota Kultūros vertybių registre 1995 m. (unik. kodas ).

Dvarvietėje išlikę rūmai, keli ūkio pastatai, pavieniai parko medžiai, teritorijoje yra ne dvaro laikotarpio svetimkūnių pastatų.

Istorija 

Dvaras minimas nuo 1578 m. Žinoma, kad 1611 m. Gėluvą valdė Kens­tarai. Sebas­tijono Kens­taro našlė, vyk­dy­dama vyro prašymą, tais metais čia pa­statė evan­gelikų bažnyčią ir mokyklą. 

1699 m. Gėluvą nupirko Vitebsko vaivadijos pastalininkas, katalikas B. Chlevinskis. Tuo metu Gėluva buvo gana didelis dvaras. Be mūrinių rūmų, jo teritorijoje stovėjo kelios arklidės, ant upelio kranto - bravoras ir du malūnai. Dvaro savininkas S. Chlevinskis 1738 m. gavo teisę rengti čia kasmetinius turgus. XIX a. I ketv. Gėluva priklausė Mykolui Chlevinskiui (1793-1831). Tai buvo Žemaitijos šviesuolis, švietimo ir kultūros mecenatas, Vilniaus universiteto garbės narys. Tuos laikus mena akmuo su įrašu dvaro sodybos teritorijoje, genealoginiai Chlevinskių kilmės dokumentai.

XIX a. pab. Gėluvos Chlevinskių palikuonė Teodora Burbienė savo šeimininkavimo metu perstatė senuosius dvaro rūmus, sutvarkė parką. Vėliau dvarą paveldėjo iš Austrijos-Vengrijos atvykęs tolimas giminaitis Mykolas Stanislovas Puzina. 

1922 m. dvaras buvo išparceliuotas. 1925 m. dvaro centrą nusipirko Elena Baltrušaitienė, vėliau pardavusi jį Vilkijos miestiečiui Aronui Aranauskui. Dvare jis pastatė lentpjūvę, karšyklą, suremontavo seną malūną. 

Pokario metais Gėluva tapo Ariogalos valstybinio sodininkystės ūkio centru. Teritorijoje iškilo nauji pastatai, nugriauta senoji rūmų dalis.

Šaltiniai

Nuorodos 

 Sąrašas:Lietuvos dvarai
 Apie Gėluvos dvarą Lietuvos dvarų duomenų bazėje 
 Apie Gėluvos dvarą Mažojoje Ariogalos enciklopedijoje
 Raseinių rajono kultūros paveldas 

Raseinių rajono dvarai