Trans Naujosios Gvinėjos kalbos

Trans Naujosios Gvinėjos kalbos arba transnaujagvinėjinės kalbos – išplėstinė papuasų kalbų šeima (arba superšeima), kurios kalbomis yra šnekama Naujojoje Gvinėjoje ir kaimyninėse salose. Šeimai priskiriamos 482 kalbos ir Ethnologue skaičiavimais tai yra trečia pagal kalbų skaičių šeima po Nigerio-Kongo ir austroneziečių kalbų šeimų. Nors šių kalbų šeimos egzistavimas ir pagrindinių kalbų priklausomumas nėra ginčijamas, vis dar nesutariama dėl kai kurių kalbų narystės ir galutinio kalbų skaičiaus. Trans Naujosios Gvinėjos kalbomis šneka apie 3 mln. gyventojų. Kalbos paprastai klasifikuojamos remiantis viena iš trijų pastarųjų metų metodologijų – Roso klasifikacija, Polio ir Hamarstriomo klasifikacija arba Ušerio klasifikacija.

Istorija 
Nors papuasų kalbos visumoje lieka menkai dokumentuotos, pirmieji bandymai jas klasifikuoti siekia daugiau nei šimtmetį. S. Rėjus 1907 m. pasiūlė dalį kalbų klasifikuoti kaip elemų kalbas, 1918 m. S. Rėjus ir Dž. Murėjus išskyrė marindų kalbas, o 1919 m. S. Rėjus dar išskyrė Rai pakrantės kalbas. Dabar priimta visas šias kalbų grupes klasifikuoti kaip Trans Naujosios Gvinėjos kalbas.

Iki Trans Naujosios Gvinėjų kalbos šeimos aprašymo giminingos papuasų kalbos buvo jungiamos į mažesnes kalbų šeimas. 1960 m. Stivenas Vurmas pasiūlė dalį kalbų priskirti Rytų Naujosios Gvinėjos aukštumų kalbų šeimai ir parengė Trans Naujosios Gvinėjos kalbų šeimos klasifikavimo pagrindus. Ši klasifikacija egzistavo iki 2005 m., kol kalbotyrininkas Malkolmas Rosas daugelį papuasų kalbų apjungė į Trans Naujosios Gvinėjos kalbų šeimą ir atliko kitokių modifikacijų. Papuasų kalbų klasifikaciją apsunkina tai, kad papuasų kalbų gramatikai neretai įtaką būdavo padariusi austroneziečių kaimynystė, ir atvirkščiai, taip pat nemažos dalies kalbų išnykimas ir ribotas dokumentavimas.

Viljamas A. Folis atmetė ankstesnius Vurmo ir kai kuriuos kitų mokslininkų klasifikacijos rezultatus, o savo klasifikacijoje Trans Naujosios Gvinėjos kalbas suskirstė į kelioliką mažų, bet užtikrintai giminingų šeimų, ir keletą izoliuotų kalbų.

2005 m. naują klasifikaciją pateikė Malkolmas Rosas. Jis siūlė sumažinti šią kalbų šeimą, šiam tipui (phylum) priskiriant tik kalbas, kuriose sutinkama panašumų leksikoje. Taip klasifikacijoje liko 85% ankstesnėje A. Folio klasifikacijoje priskirtų kalbų, nors dalis jų priskirta preliminariai. Kita vertus, dėl bendru adveju labai prasto papuasų kalbų dokumentavimo, vietoje morfologinių paradigmų daugiausiai remtasi įvardžių lyginimu. Tokia metodologija yra sulaukusi kritikos papuasų tautų kalbotyrininkų bendruomenėje, nes išskirstymas į smulkesnius kladus (kalbų grupes) tampa vargiai įmanomas. Pats Rosas taip pat pripažino šį klasifikavimo trūkumą ir teisinosi šaltinių stoka.

Kalbos 

Daugumos Trans Naujosios Gvinėjos kalbų bruožas – vos kelis tūkstančiai šnekančiųjų. Kita vertus, septynios kalbos ((melpų, kumanų, engų, hulių, vakarų danių kalba, makasajų ir ekarių) turi daugiau nei 100 000 šnekančiųjų. Tarp jų už Naujosios Gvinėjos ribų plačiausiai vartojama makasajų kalba – ja šnekama rytinėje Rytų Timoro dalyje. Tuo tarpu engų kalba turi gausiausią šnekančiųjų ja skaičių (apie 230 000).
Didžiausia kalbinė įvairovė sutinkama toliau nuo pakrančių esančiose Papua Naujosios Gvinėjos aukštumose. Tikėtina, kad Trans Naujosios Gvinėjos prokalbės ištakos yra būtent šiose vietovėse, iš pietų į rytus besitęsiančioje kalnų grandinėje. Tuo tarpu Indonezijoje esančioje Papua provincijoje ir Papua pusiasalyje (dar vadinamoje „paukščio uodega“) vyrauja mažesnė kalbų įvairovė ir Trans Naujosios Gvinėjos šeimos kalbos pasiskirsčiusios gerokai didesniame plote, taigi šias teritorijas kalbantieji šiomis kalbomis apgyvendinti galėjo jau prokalbei skilus į atskiras kalbas.

Rosas svarstė, kad Trans Naujosios Gvinėjos šeimos kalbos galėjo išplisti iš regiono, kur pradėta auginti taro kultūra ir kuris tapo tankiai apgyvendintas. Tautos galėjo keltis į aukštutinius slėnius išilgai kalnų grandinės ir ten sparčiai plėstis, skverbtis į maliarijos kamuojamas žemumas daug lėčiau, o į kitas vietoves, tokias kaip Sepiko upės slėnis, vengė keltis, nes ten jau buvo auginamos dioskorėjos ir slėnis buvo tankiai apgyvendintas. Rosas yra apskaičiavęs, kad Trans Naujosios Gvinėjos kalbos prie šalia Timoro esančių salų galėjo priartėti prieš 4-4,5 tūkstančių metų, t. y., dar prieš austroneziečių išplitimą šiose žemėse.

Rodžeris Blenčas iškėlė hipotezę, kad Trans Naujosios Gvinėjos kalbos paplito iš regiono, kur pradėtas auginti bananas.

Klasifikacija

Klasifikacija pagal Vurmą 
Žemiau pateikiama šiek tiek modifikuota pirmoji Trans Naujosios Gvinėjos kalbų klasifikacija, kurią atliko kalbotyrininkas Vurmas.
Vurmas savo klasifikacijoje naudojama šiuos kladus: grupės (germanų kalbų grupės analogija), šeimas (indoeuropiečių kalbų šeimos analogija) ir tipą (phylum) (hipotetinių nostratinių kalbų tipo analogija). Pastarasis, stambiausias, kladas taikomas Trans Naujosios Gvinėjos kalbų šeimai. Jokiai grupei nepriskiriama kalba jo schemoje klasifikuojama kaip izoliuota kalba. Kalbų grupės lygio taksonominiai vienetai paryškinti.

 Oksapminų izoliuota kalba
 Morvapų (Elsengo) izoliuota kalba
 Molofų izoliuota kalba
 Usku izoliuota kalba
 Tofamna izoliuota kalba
 Elemų šeima
 Purarių izoliuota kalba
 Kaki Ae (Tate) izoliuota kalba
 Rytų elemų grupė: toaripių, tairuma
 Vakarų elemų grupė: opao, orokolo, keuru)
 Vidaus įlankos grupė
 Ipiko kalba
 Minanibajo šaka: minanibajų, tao, mubamių, karamių, mahigių
 Kaurių šeima
 Kaporių izoliuota kalba
 Kaurių grupė: kaurių, kosadlių, narau
 Kopolomų grupė: kimamų (kimaghanų), riantanų, ndomų
 Nimboranų grupė: gresių, mlapų, kemtuikų, mekvėjų, nimboranų
 Mekų grupė
 Vakarų šaka: ketengbanų, sirkajų, kinomių
 Rytų šaka: unų (Goliato), eipomekų, Kosarek Jeilio, korupunų, dagių, sisibnų, deibulų, selų, nalcų, nipsų
 Šiaurės Trans Naujosios Gvinėjos kalbų potipis
 Pakraščio šeima
 Varisų grupė: varisų, manemų, sengių, pundų-umedų, vainų, daondų, auvių (Simogo), amanabų
 Taikatų grupė: avjų, taikatų
 Bevanių grupė: ainbajų, Umedos, kilmerių, ningerų, pagių
 Torų šeima
 sausių izoliuota kalba (priskirta preliminariai)
 mavesių izoliuota kalba
 orjų izoliuota kalba
 Torų grupė: berikių, bonerifų, dabių, manderų, itikų, kederų, kvestenų, maremgių, varesų
 Pauvasių šeima
 Rytų pauvasių grupė: jafių, emumu
 Vakarų pauvasių grupė: dubu, tovėjų
 Senagių grupė: angorų, derų
 Pietų Paukščio Galvos šeima (turbūt gimingiausia Timoro-Aloro-Pantaro šeimos kalboms)
 Pietų Paukščio Galvos grupė: barau, veriagarų (Kemberano), arandajų, kokodų (Tarofo), kaisų (Kampong Baru), puragių, kaburių, kasuverių
 Inanvatų grupė: duriankerių, suabo (inanvatų)
 Kondų-jahadžių grupė: kondų, jahadžių
 Timoro-Aloro-Pantaro šeima (turbūt gimingiausia Pietų Paukščio Galvos šeimos kalboms)
 Adabių izoliuota kalba
 Bunakų izoliuota kalba
 Fataluku izoliuota kalba
 Kolanų izoliuota kalba
 Oiratų izoliuota kalba
 Maku’a izoliuota kalba
 Tanglapujų grupė: savilų, kulų
 Aloro-Pantaro (kalbų grupės lygio kladas(?))
 Makasai izoliuota kalba
 Aloro šaka: kamangų (voisika), abujų, adangų, hamapų, kabolų, kafoa, kujų, kelonų,
 Pantaro šaka: blagarų, Tevos, lama, nedebangų, retų, terevengų)
 Trans-Murėjaus ežero superšeima
 Pavajų izoliuota kalba
 Teberų grupė: dadibių, folopų (Podopa)
 Rytų kutubų grupė: fivagų, fojų
 Turamos-kikorių šeima
 rumu (kairių) izoliuota kalba
 Turama-Omatų grupė: omačių, ikobių, mena)
 Trans-Flajaus-Bulako-upių pošeimė
 Bulakos upės grupė: jelmekų, mekliu
 Trans-Flajaus grupė
 Moraorių izoliuota kalba
 Kivajų grupė: šiaurės rytų kivajų, arigibių, pietų kivajų, bamu, morigių, kerevo, vabodų
 Tirio grupė: Tirio (Makajam, Aturu), biturų (Mutum), baramu, verių
 Rytų Trans-Flajaus grupė: binių, vipijų (Gidra), gizrų, meriamų (vartojamos Toreso sąsiauryje Australijoje)
 Pahoturių grupė: agiobų (Dabu), idžių, vajų
 Mourhedo ir Aukštutinio Maro upių grupė:
 Jejų kalba
 Nambu šaka: namo (Doro), nambu (Nambo), nemių, namatų, namų, nenų
 Tondos šaka: lafių (Tonda), remų, guntajų, kundžų, arambų, vara, Ngkalmpv kanumų, Bėdi kanumų, Sotos kanumų, Smėrkio kanumų
 Madango-Adelberto kalnyno potipis
 Madango superšeima
 Rajo pakrantės šeima Evapių grupė: asasų, dumpu, kesavajų, sausiš, sinsauru
 Mindžimo grupė: andžamų (Bom), bongu, meilių, samų (Songum)
 Kabenau grupė: aravumų, kolomų, sirojų, lemių, pulabu
 Jaganono grupė: jabongų, ganglau, dumunų, saepų
 Peka grupė: sopų (Usino), sumau, uriginų, danaru
 Nuru grupė: ujų (Usu), ogėjų (Erima), duduelų, kvato, rerau, džilimų, jangulamų
 Mabuso šeima
 Karių izoliuota kalba
 Kokono grupė: giravų, munitų, keinų (Bemal)
 Gumo grupė: amelių, bau, gumalu, isebių, panimų, sihanų
 Hansemanų grupė: baimakų, bagupių, gal, nobonobų, garusų, mavanų, matepių, mosimo, murupių, nakių, rempių, raptingų, sarugų, samosų, utu, vamasų, silopių, joidikų, vagių (Kamba)
 Adelberto kalnyno superšeima
 Pihomo-Isumrudo-Mugilo
 Bargamų (Mugil) izoliuota kalba
 Pihomo šeima
 Amaimonų izoliuota kalba
 Vasembo izoliuota kalba
 Kaukombarano grupė: mala, mianių (Tani), majų (Pila, Saki)
 Kumilano grupė: bepūrų, mauvakių (ulingų), moerių
 Numagenano grupė: bilakurų, paravenų, ukurigumų, usanų (vanumų), jabenų, jaravatų
 Omosano grupė: palų (Abasakuro), Kobolų (Kogumano)
 Tiborano grupė: kovakių, mavakų, musarų, pamosu (Hinihono), vanambrių
 Isumrudo šeima
 Dimirų izoliuota kalba
 Kovano grupė: korakų, vaskių
 Mabuano grupė: malaso, bremo (Bunabun)
 Jozefstalio-Vanango
 Jozefstalio šeima
 osumų (Utarmbung) izoliuota kalba
 Vadaginamų izoliuota kalba
 Sikano grupė: mum (katiačių), sileibių
 Pomoikano grupė: anamų (Pondoma), anamgurų (Ikundun), moresadų
 Vanango šeima
 Painamaro izoliuota kalba
 Atų grupė: atemblių, nendų (Angaua)
 Emuano grupė: apalių (Emerum), musakų
 Brahmano grupė: bijomų, faitų, isabių, taujų
 Pagrindinė skirtis:
 Rytinis potipis
 Binanderių šeima
 Guhu-semanių izoliuota kalba
 Binanderių grupė: ambasių, aekų, binanderių, barugų, doghoro, evagių (Notu), gainų, hundžarų, korafių, mavajės, orokaivų, suenų, jegų, jekorų, zia
 Koralų jūros pakrantės šeima
 Dagano grupė: dagų, ginumanų, dimų (džimadžima), mapenų, maivų, ondžobų, kanasių (Sona), turakų, umanakainų (gvedenų)
 Goilalano grupė: fujugų, tauadžių, biangajų-kunimaipų-verių
 Kojarų grupė
 Kojarių šaka: pievų kojarių, kalnų kojarių, koitabu
 Barajų šaka: barajų, esių (managalasių), namiajų, omijų
 Kvalių grupė: humenių, uarių (kvalių), mulahų
 Manubarų grupė: doromu, marių
 Mailuano grupė: bauvakių, binaharių, domu, laua, mailu (magių), moravų
 Jarebų grupė: anemių vakių (abių), baridžių, moikodžių (doririų), Navaru (Sirio), jarebų
 Piavių grupė: hagahajų (pinajų), haruajų (vaibukų)
 Pietų ir Vakarų kalbų potipis
 Demų izoliuota kalba
 Morų izoliuota kalba
 Gogodalų-sukių šeima
 Sukių izoliuota kalba
 Gogodalų grupė: gogodalų, arių, varunų
 Kadžagarų grupė: atohvaimų (kaugatų), kajagarų (kaigirų), tamagario
 Mairasių-tanamerajų šeima
 Tanamerajų izoliuota kalba
 Mairasi grupė: semimių, merų, mairasių, šiaurės rytų mairasių
 Vakarų bomberajų šeima
 Karaso izoliuota kalba
 Vakarų bomberajų grupė: bahamų, ihų
 Sentanių grupė: demtų, Sentanių tikrinė: sentanių, nafrių, tablų (Tana Mera2)
 Viselio ežero-Kemandogos šeima
 damalų (uhundunių) izoliuota kalba
 Ekagių grupė: volanių, monių, ekarių, aujų, dao
 Marindų šeima
 Boazių grupė: kunių-boazių, zimakanių
 Marindų grupė: bian marindų, marindų
 Jakajų grupė: varkajų-bipimų, jakajų
 Angų grupė:
 Angatihos kalba
 Angų tikrinė: simbarių, barujų, safejokų, susuamių, tainajų (ivorių), hamtajų, kavačių, kamasų, menjų, akojų (lohikių), jagvojų
 Danių-kverbų šeima
 Žemumų (šiaurės; kverbų-masepų)
 isiravų (saberių) izoliuota kalba
 masepų izoliuota kalba
 samarokenų izoliuota kalba
 Kverbų grupė: airorų, bagusų, kverbų (sasavų), Trimurio, kauverų, kverbų mamberamų
 Aukštumų (pietūs; danių-ngalikų)
 vanų izoliuota kalba
 Danių grupė: huplų, nggemų, valakų,  Aukštutinio didžiojo slėnio danių, Žemutinio didžiojo slėnio danių, Vidurio didžiojo slėnio danių, vakarų danių
 Ngalikų grupė: ndugų, silimo, ninių jalių, Perėjos slėnio ninių, Angguruko ninių
 Finisterės-Huono šeima 
 Huono
 Kovajų
 Rytų huonų: dedua, kubių, Kačių, borongų (kosorongų), mapių, migabakų, momarių, senių
 Vakarų huonų: burumų (mindikų), kinalaknų, kombų, kumokio, mesių, nabakų, nomu, ono, sialumų, selepetų, timbių, tobo
 Finisterės
 abagų
 Erapų: finongų, gusanų, mamaa, munkipų, nakamų, nimių, nukų, nekų, numanggangų, saukų, urių
 Gusapo-Moto: Madžių (girų), ijų (nahu), neko, nekginių, ngaingų, ravų, ufimų
 Uruvų: nuknų (komutu), sakamų, somų, velikių, jau
 Vantoatų: avarų, Tuma-Irumu, vantoatų (Jagavako, Bamo)
 Varupų: asaro’o (morafų), bulgebių, degenų, forakų, gujų (Gujarako), gvahatikių (dahatingų), muratajakų (Asato), jagomių
 Jupnų: bonkimų, domungų, gabutamonų, ma (mebu), nankinų, jopnų
 Rytų Naujosios Gvinėjos aukštumų šeima
 Viru izoliuota kalba
 Kenačių izoliuota kalba
 Kalamų grupė: gants, kalamų-kobonų, tajų
 Rytų (Kainantu) grupė
 Ovenių kalba
 Kambairų kalba
 Tairoros šaka: binumarių, pietų tairojų, šiaurės tairojų, vafų
 Gapsupo šaka: agarabių, avijanų, Avos, gadsupų, kosenų, ontenu, usarufų
 Centrinė grupė
 Čimbu šaka: čiuavių, domų, golinų, Kuman, nomanių, Solto jui, sinasinų
 Hageno šaka
 Melpų (medlpų) kalba
 Kaugelo kalbos: imbongu, mbo-ung, umbu-ungu
 Džimio šaka: maringų, narakų, kandavų
 Vagio šakų: nii, vagių, šiaurės vakių
 Rytų-centro (Gorokos) grupė
 Gendžių kalba
 Forio šaka: forio, gimių
 Gahuku šaka: dano (Žemutinio Asaro), benabenų, Alekano (Gahuku), Tokano (Žemutinė Asaro)
 Sianių šaka: sianių, javejuhų
 Kamonų-jagarių šaka: kamonų, Inokės-Jeito, kaničių, kejaganų, jagarių
 Vakarų-centro grupė
 Hulių kalba
 Engų šaka: engų, Nečių, ipilių, lembenų, bisorių
 Angalo-Kevos šaka: kjakų, angalų, angal henengų (Katinja), angalų enenų, samberigių (Sau), vakarų kevų, rytų kevų, eravių
 Centro ir pietų Naujosios Gvinėjos-kutubų superšeima
 Fasu izoliuota kalba
 Centro ir pietų Naujosios Gvinėjos šeima (Vidurio aukštumų ir Arafuros pakrantės)
 Komjandaretų kalba (neklasifikuota)
 Asmatų-kamorų grupė: Kasuarinos pakrantės asmatų, Jaosakoro asmatų, centrinė asmatų, šiaurės asmatų, buruvajų (Asienara), citakų, Tamnimo citakų, diuvių, kamberau (Iria), kamoro, sempų
 Avino-Pa grupė: Aekjovmų (Avino), kamulų, parių (Pa)
 Avju-dumutų grupė:
 savių (Savui) kalba
 Avju šaka: aghu-cakvambo (Kotoguto), pietų avju (Siaghų), centrinė avju, Džairo avju, Ederos avju, Asujės avju (Pisa), šiaurės avju
 Dumuto šaka: Ataso mandobų (kaečių), Bava mandobų, kombajų, vambonų, vanggomų
 neklasifikuojama: korovajų, Šiaurės korovajų, ketumų
 Bosavių grupė: aimelių (kvarių), kalulių, beamių, dibijasų (bainapių), edolų, kasua, onobasulu, sonios
 Dunų-bogajų grupė: bogajų, dunų
 Rytų Striklando grupė: fembių (agalų), gobasių (klajoklių), kubo, odoodee (tomu), konajų, samo
 Mombumų grupė: konerau, mombum
 Momunų grupė: mominų, momunų (somahajų)
 Ok grupė
 Tangko kalba
 Vakarų šaka: burumakokų, kverų, kopkakų
 Žemumų šaka: ivurų, šiaurinė muju (šiaurės kačių), pietų muju (pietų kačių), ninggerumų, jonggomų
 Kalnų šaka: biminų, faivolų, kauvolų, mianų, nakajų, setamų, sugangų, ngalumų, tifalų, telefolų, urapminų

 Folio klasifikacija 
2003 m. Viljamas A. Folis savo klasifikacijoje perėmė Trans Naujosios Gvinėjos kalbų klasifikavimo pagrindą. Jis svarstė, kad yra ryšys tarp Finisterės-Huono, Rytų Aukštumų (kainantu-gorokanų) ir Irijos aukštumų (Danio-Paniai ežerų) šeimų ir kad „labai tikėtina“, kad Madango šeima šiai superšeimai taip pat priklauso. Taip pat manė, nors neįrodė, kad tikėtina, jog engų, čimbu, binanderių, angų, ok, avju, asmatų, mekų, sentanių ir septynios mažos Papua Naujosios Gvinėjos kraštinėse teritorijose vartojamos kalbos (kojarių, goilalų ir kt.), kurių tarpusavo giminingumas, nėra įrodytas, galėtų priklausyti išplėstinei Trans Naujosios Gvinėjos kalbų šeimai.

 Roso klasifikacija 

2005 m. Rosas pasiūlė apjungti giminingas papuasų kalbas į vieną didelę šeimą. Jo klasifikacija didžiąja dalimi remiasi 1975 m. kalbotyrininko Vurmo klasifikavimu. Rosas iš Vurmo sąrašo pašalino 100 kalbų, tačiau pridėjo vieną naują, poromių, kuri iki šiol paprastai laikoma izoliuota kalba. Roso klasifikacija daugiausiai remiasi įvardžių, ypač pirmojo ir antrojo asmens, palyginimu, tad turi trūkumų.Irian Džaja, iš vakarų į rytusPapua Naujosios Gvinėjos aukštumos, iš vakarų į rytusPietinė Papua Naujoji Gvinėja, iš rytų į vakarus  * Morų, tana mera, demų, uhundunių, oksapminų, viru, pavajų, kamulų, moraorių, mombumų

Rosas, skirtingai nei Vurmas, savo klasifikacijoje nenaudoja kompleksinės kladų sistemos – išskiria tik kalbų šeimas, dėl kurių klasifikacijos mokslininkai sutaria. Šios tekste paryškintos, o izoliuotos kalbos užrašytos pasviruoju šriftu. Rosas neturėjo pakankamai duomenų, kad galėtų klasifikuoti visas papuasų kalbų grupes. Klasifikacija remiasi vieninteliu požymiu – įvardžių pirmojo ir antrojo asmens formomis. Dėl to tokia klasifikacija turi trūkumų.

Neklasifikuotos Vurmo priskirtos kalbos
Nors Rosas savo klasifikacijoje rėmėsi panašumais tarp įvardžių, daug Naujosios Gvinėjos kalbų nebuvo pakankamai dokumentuotos net tiek, kad būtų galima pritaikyti šią metodologiją. Todėl atliko keletas izoliuotų kalbų, į kalbų šeimą priskirtų Vurmo, tačiu nepatvirtintų pritaikius Roso metodologiją. Kai kurios jų vėliau buvo priskirtos prie esamų Trans Naujosios Gvinėjos kalbų šeimos atšakų, tačiau kitos (pvz., masepų ir momunų) lieka išsamiaus nesuklasifikuotos,

 Kenčių (→ Kainantu?)
 Komjandaretų (→ Didesniosios avju)
 Masepų izoliuota kalba
 Molofų izoliuota kalba
 Momunų šeima (2)
 Samarokenų (→ Kverbų)
 Tofamnų izoliuota kalba
 Usku izoliuota kalba

Perklasifikuotos Vurmio kalbos
Rosas pašalino 95 kalbas iš išplėstinės Trans Naujosios Gvinėjos kalbų šeimos. Kai kurios mažos kalbų grupės neturi bendrų įvardžių su Trans Naujosios Gvinėjos kalbų, tačiau joms būdinga panaši tipologija. To vienas iš paaiškinimų galėtų būti ilgalaikiai kontaktai su Trans Naujosios Gvinėjos kalbomis.

 Pakraščio ir Morvapo (Elsengo), klasifikuojamos kaip atskira Pakraščio kalbų šeima (priklauso 15 kalbų)
 Isiravų (Saberių), klasifikuojama kaip izoliuota kalba (kita vertus, tra klasifikuojančių kaip kverbų kalbą)
 Lygumų ežerų, klasifikuojama kaip atskira [Lygumų ežerų kalbų šeima (19 kalbų)
 Mairasių, klasifikuojama kaip atskira mairasių kalbų šeima (4 kalbos)
 Nimborų, klasifikuojama kaip atskira nimborų kalbų šeima (5 kalbos)
 Piavių, klasifikuojama kaip atskira piavių kalbų šeima (2 kalbos)
 Senagių, klasifikuojama kaip atskira senagių kalbų šeima (2 kalbos)
 Keturios sentanių kalbos išskiriamos į Rytinės Paukščio Galvos–sentanių kalbos šeimą
 Torų ir kverbų, išskiriamos į torų-kverbų kalbų šeimą (17 kalbų)
 Trans-Flajaus-Bulako-upių kalbos skirstomos į penkias grupes: iš jų trys (kivajų, moraorių, tirio) preliminariai priskiriamos Trans Naujosios Gvinėjos kalboms, kitos dvi – Pietų centro papuasų ir Rytų Trans Flajaus kalbų šeimoms (atitinkamai 22 ir 4 kalbos).

Trans Naujosios Gvinėjos kalbų tipas, remiantis Roso klasifikacija:
 Vakarų Trans–Naujosios Gvinėjos
 Vakarų Bomberajo– Timoro–Aloro–Pantaro
 Timoro–Aloro–Pantaro šeimos (22)
 Vakarų Bomberajo šeima (2)
 Paniai ežerų (Viselio ežerų) šeima (5)
 Danių šeima (13)
 Pietų Paukščio Galvos (Pietų Doberajo) šeima (12)
 Tana Mera (Sumerių) izoliuota kalba
 Morų izoliuota kalba
 Demų izoliuota kalba
 Uhundunių (Damalo, Amungmės) izoliuota kalba
 Mekų šeima (13)
 ? Kaurių–Kaporių (4) [Priskyrimas šiai išplėstinei šeimai preliminarus. Šaltinių trūkumas neleidžia rekonstruoti įvardžių]
 Kaporių izoliuota kalba
 Kaurių šeima (3)
 ? Pauvasių šeima (4) [Priskyrimas šiai išplėstinei šeimai preliminarus. Šaltinių trūkumas neleidžia rekonstruoti įvardžių. Po to sieta su karkar kalba, kuri yra pakankamai išsamiai aprašyta ir nepriklauso Trans Naujosios Gvinėjos kalboms]
 Kajagarų šeima (3)
 Kolopomų šeima (3)
 Moraorių izoliuota kalba
 ? Kivajų–poromių (8) [Abejotina, ar yra informacijos apie įvardžius]
 Kivajų šeima (7)
 Poromių (Kibirių) izoliuota kalba
 Marindų šeima (6)
 Centrinės ir pietų Naujosios Gvinėjos kalbos? (49, skaičius sumažintas).
 Asmato–Kamoro šeima (11)
 Avju–Dumuto šeima (8–16)
 Mombumų šeima (2)
 Ok šeima (20)
 Oksapminų izoliuota kalba [now linked to the Ok šeima]
 Gogodalų–Sukių šeima (4)
 Tirio šeima (4)
 Elemų šeima (7)
 Vidinės įlankos šeima (6)
 Turamos–kikorių šeima (4)
 ? Teberų šeima [priskirta preliminariai] (2)
 ? Pavajų izoliuota kalba [nors turi iš Trans Naujosios Gvinėjos prokalbės kilusių žodžių, priskyrimas preliminarus]
 Angų šeima (12)
 ? Fasu (Vakarų kutubų) šeima (1–3) [nors turi iš Trans Naujosios Gvinėjos prokalbės kilusių žodžių, priskyrimas preliminarus]
 ? Rytų kutubų šeima (2) [nors turi iš Trans Naujosios Gvinėjos prokalbės kilusių žodžių, priskyrimas preliminarus]
 Dunų–Pogajų šeima (2)
 Avino–Pa šeima (2)
 Rytų Striklando šeima (6)
 Bosavių šeima (8)
 Kamulų izoliuota kalba
 Engų šeima (9)
 Viru izoliuota kalba (leksiškai panaši su engų kalbomis)
 Čimbu–Vagių šeima (17)
 Kainantu–Gorokų (22)
 Goroka šeima (14)
 Kainantu šeima (8)
 Madango (103)
 Pietų Adalberto kalnyno–Kovų
 Kovų šeima (2)
 Pietų Adalberto kalnyno
 Josefstalio (7)
 Osumų  izoliuota kalba
 Vadaginamų izoliuota kalba
 Sikanų šeima (2)
 Pomoikų šeima (3)
 Vanango (5)
 Painamarų izoliuota kalba
 Atų šeima (2)
 Emų šeima (2)
 Faitų izoliuota kalba
 Rajo pakrantės–Kalamo
 Rajo pakrantės šeima (31)
 Kalamo šeima (4)
 Kruasilio
 Dimiro-Malaso (2)
 Kaukombarų (4)
 Kumilų (5)
 Tiboro-Omosos (6)
 Amaimų izoliuota kalba
 Numugeno-Mabuso
 Numugeno šeima (6)
 Mabuso šeima (29)
 Finisterės-Huono (62) [Priklauso šeimai pagal pradinę klasifikaciją. Veiksmažodžiams būdingas supletyvizmas, priklausomai nuo asmens ir skaičiaus]
 Finisterės šeima (41)
 Huono šeima (21)
 ? Goilalų šeima (6) [preliminariai priskirta Trans Naujosios Gvinėjos kalboms]
 Pietryčių papuasų (Paukščio Uodegos) [nėra įrodyta apie šių šeimų giminingumą]
 Kojarių šeima (7)
 Kvalių šeima (3)
 Manubarų šeima (2)
 Jarebų šeima (5)
 Mailų šeima (6)
 Dagų šeima (9)
 Binanderių (16)
 Guhu-Samanių izoliuota kalba
 Binanderių šeima (15)

 Polio ir Hamarstriomo klasifikacija 

Kalbotyrininkai Andrėjus Polis ir Haraldas Hamarstriomas savo klasifikavime į Trans Naujosios Gvinėjos šeimą įtraukia 35 pošeimes.

Trans Naujosios Gvinėjos kalbų pošeimiai (akivaizdus ryšys) 35 grupės, 431 kalbos
 Madango (107)
 Finisterės-Huono (62)
 Kainantu-Goroka (29)
 Ok-Oksapminų (20)
 Animų (17)
 Čimbu-Vagio (17)
 Didesniosios Avju (17)
 Engų-Kevų-Hulių (14)
 Angų (13)
 Danių (13)
 Didesniosios Binanderų (13)
 Asmato-Kamoro (11)
 Dagų (9)
 Mailų (8)
 Bosavių (7)
 Kojarių (7)
 Mekų (7)

 Rytų Striklando (6)
 Kivajų (6)
 Goilalų (5)
 Paniai ežerų (5)
 Jarebų (5)
 Gogodalų-Sukių (4)
 Turamos-Kikorių (4)
 Kajagarių (3)
 Kolopomų (3)
 Kutubu (3)
 Kvalių (3)
 Vakarų Bomberajų (3)
 Avino-Pa (2)
 Dunų-Bogajų (2)
 Manubarų (2)
 Somahajų (2)
 Marorių (izoliuota kalba)
 Viru (izoliuota kalba)

Taip pat išskirtos izoliuotų kalbų grupės, kurių narystę Trans Naujosios Gvinėjos kalbų šeimoje Polis ir Hamarstriomas laiko ginčytina ar turinčią nepakankamai įrodymų.
 Bajono-Aubono (2)
 Komolomų (Mombumų) (2)
 Mairasių (3)
 Pauvasių (5)
 Pavajų (izoliuota kalba)
 Sentanių (4)
 Pietų Paukščio Galvos (12)
 Tana Mera (izoliuota kalba)
 Teberų (2)
 Timoro-Aloro-Pantaro (20+)
 Uhundunių (Damalų) (izoliuota kalba)

Šios kalbos neretai priskiriamos Trans Naujosios Gvinėjos kalboms, tačiau jų narystę šioje kalbų šeimoje ginčija Polis ir Hamarstriomas:
 Demų (izoliuota kalba)
 Elemų (5)
 Kakių Ae (izoliuota kalba)
 Kamulų (izoliuota kalba)
 Kaurių-Narau (2)
 Morų (izoliuota kalba)
 Poromių (izoliuota kalba)
 Purarių (izoliuota kalba)

 Ušerio klasifikacija 
Kalbotyrininkas Timotiejus Ušeris perklasifikavo kalbas, pagal galimybes atsižvelgdamas į pokyčius fonetikoje. Daugelyje atveju Ušeris pervadino žemesnius kladus (pošeimes ir grupes) tam, kad šie atlieptų jų geografinį paplitimą. Ši klasifikacija, kuri kol kas naujausia (2020 metų) yra didele dalimi priimta mažąsias kalbas kategorizuojančios duomenų bazės Glottolog. Timotiejus Ušeris tikisi surinkęs daugiau duomenų apie žodžių rekonstrukciją šią kalbų šeimą praplėsti.

 Berau įlankos
 Morų Šiaurės Berau įlankos (= Pietų Paukščio Galvos)
 Jabino
 Pietų Paukščio Galvos (=Pietų Paukščio Galvos kalbų branduolys ir inanvatų kalbos)
 Vakarų Bomberajo (priskiriamos ir Timoro–Aloro–Pantaro kalbos)
 Sumurių
 Vakarų papuasų aukštumų (= Irijos aukštumos)
 Amungų–Demų
 Amungų (Uhundunių)
 Demų
 Balimo slėnio (= Danių)
 Paniai ežerų
 Asmato – Mulio įlankos
 Asmato – Kamrau įlankos (= Asmato–Kamoro)
 Mulio įlankos (= Mombumų)
 Kuko upės – Kolopomo
 Kuko upės (= Kajagarų)
 Kolopomų (įskaitant moraorių)
 Oksapų (Oksapminų)
 Centrinės Vakarų Naujosios Gvinėjos
 Digulo upės – Ok
 Digulo upės (= Didesniosios avju, taip pat Bajono-Aubono kalba)
 Kamulos – Elevalos upių (= Avino–Pa ir kamulų)
 Ok
 Momunų–mekų
 Mekų
 Momunų
 Papuan lygumos (= Bosavių ir dibijaso kalba)
 Duna–Bogajų
 Abomų
 Flajaus upės (Animo)
 Vidaus įlankos
 Murėjaus ežero (= Boazių)
 Žemutinės Flajaus upės (= Tirio)
 Marindų–jachajų (= Marindų)
 Morobių – rytų aukštumų
 Rytų aukštumų (= Kainantu–Gorokos)
 Finisterės-Huono
 Kratkės kalnyno (= Angų)
 Papua pusiasalio (Pietryčių papuasų)
 Meneao kalnyno (= Dagų)
 Oven Stenlio kalnyno
 Kojarių – Managalaso plynaukštės (= Kojarių)
 Humenių–uarių (= Kvalių)
 Brauno kalno (= Manubarų)
 Debesuotos įlankos – Musos upės
 Bauvakių''
 Debesuotos įlankos (= Mailų)
 Musos upės (= Jarebų)

Išnašos

Literatūra

Nuorodos 
 TransNewGuinea.org – Naujosios Gvinėjos kalbų duomenų bazė (sudaryta Simono Grinhilo, anglų k.)
 T. Ušerio Newguineaworld svetainė 

Kalbų šeimos
Papuasų kalbos