Zangger komitetas

Zangger komitetas (), dar vadinamas Branduolinių ginklų eksportuotojų komitetu, buvo įkurtas pagal 1970 m. kovo 5 d. įsigaliojusios Branduolinio ginklo neplatinimo sutarties (NPT) III straipsnio 2 dalį. Pagal III straipsnio 2 dalį branduolinių medžiagų eksportui turi būti taikomos Tarptautinės atominės energijos agentūros (TATENA) apsaugos priemonės.

Istorija 
1971–1974 m. penkiolika branduolinį ginklą tiekiančių valstybių grupė Vienoje surengė keletą neoficialių susitikimų, kuriems pirmininkavo profesorius Klodas Zangeris iš Šveicarijos. Grupės tikslas buvo pasiekti bendrą supratimą dėl: a) "įrangos ar medžiagos, specialiai suprojektuotos ar paruoštos specialiajai dalomajai medžiagai perdirbti, naudoti ar gaminti" apibrėžimo; bei b) sąlygų ir procedūrų, kurios reglamentuotų tokios įrangos ar medžiagų eksportą, kad būtų įvykdyti III straipsnio 2 dalyje nustatyti įsipareigojimai, remiantis sąžininga komercine konkurencija. Grupė, kuri tapo žinoma kaip Zangger komitetas, nusprendė, kad ji bus neoficiali ir jos sprendimai nebus teisiškai privalomi jos nariams.

Komitetas: a) tvarko ir atnaujina įrangos, kuri gali būti eksportuojama tik tuo atveju, jei priimančiam įrenginiui taikomos apsaugos priemonės, sąrašą (vadinamas „Pradiniu sąrašu“ (), nes dėl tokio eksporto pradedamos taikyti apsaugos priemonės); ir b) leidžia nariams koordinuoti branduolinių medžiagų eksporto klausimus. Santykinis Zangger komiteto neformalumas leido jam imtis iniciatyvos sprendžiant tam tikrus neplatinimo klausimus, kuriuos būtų sunkiau išspręsti Branduolinių tiekėjų grupėje.

2000 m. spalio mėn. posėdyje komitetas aptarė 2000 m. NPT peržiūros konferencijos (REVCON) rezultatus. Komitetas susitarė sudaryti dvi neoficialias "Pirmininko draugų" () grupes: 1) apsvarstyti pasirengimą 2005 m. NPT REVCON; ir 2) tęsti svarstymus dėl galimos būsimos politikos, pagal kurią būtų reikalaujama visapusiškų saugumo garantijų kaip tiekimo nebranduolinio ginklo neturinčioms valstybėms sąlygos, priėmimo. JAV pranešė apie galimų papildomų americio ir neptūnio kontrolės priemonių svarstymo statusą. Nariai sutiko, kad šios medžiagos nepatenka į NPT III straipsnio 2 dalies taikymo sritį ir kad jos būtų įtrauktos į „Pradinį sąrašą“. Švedija, pirmininkaujanti darbo grupei, svarstančiai plutonio sodrinimo įrangos įtraukimą į „Pradinį sąrašą“, pranešė, kad kol prie susitarimo neprieita. Pirmininkas pranešė apie pradinį neoficialų susitikimą su TATENA darbuotojais, kuriame buvo aptarta tvarka, kaip informuoti agentūrą apie „Pradinio sąrašo“ pakeitimus ir tokių pakeitimų pagrindimą, nes agentūra naudojasi Zangger komiteto „Pradiniu sąrašu“ kaip informaciniu dokumentu.

Pirmininkai 
Toliau išvardyti asmenys buvo Zangger komiteto pirmininkai:
1971–1989 m.: Claude Zangger (Šveicarija)
1989–1993 m.: Ilkka Mäkipentti (Suomija)
1993–2005 m.: Fritz Schmidt (Austrija)
2006–2010 m.: Pavel Klucký (Čekija)
2010–2015 m.: Shawn Caza (Kanada)
2015 m. – dabar: Louise Fluger Callesen (Danija)

Jungtinės Karalystės misija Jungtinių Tautų atstovybėje Vienoje veikia kaip komiteto sekretoriatas.

Valstybės narės 
Zangger komitetą sudaro 39 valstybės narės:

 Europos Komisija yra nuolatinė stebėtoja.

Šaltiniai 

Branduoliniai ginklai