Elfriede Jelinek

Elfriede Jelinek (g. 1946 m. spalio 20 d.) – Austrijos dramaturgė ir rašytoja. Ji buvo apdovanota Nobelio literatūros premija 2004 m. už „muzikinę balsų ir priešingų balsų tėkmę romanuose ir pjesėse, kurios su ypatingu kalbiniu stropumu atskleidžia visuomenės klišių absurdą ir jų pavergiančią galią“.

Biografija 
Ji gimė Miurcušlage, Štirijoje. Ją Vienoje užaugino Rumunijos vokietė mama ir Čekijos žydas tėvas (jo pavardė Jelinek čekiškai reiškia „mažasis elnias“). Jos tėvas chemikas išvengė persekiojimo per Antrąjį pasaulinį karą, nes dirbo strategiškai svarbioje gamykloje. Tačiau daugelis jo šeimos narių tapo holokausto aukomis. Jos motina, su kuria Elfriede Jelinek gyveno net suaugusi ir turėjo sudėtingus santykius, buvo kilusi iš klestinčios Vienos šeimos. Vėliau ji skundėsi, kad vaikystėje kentėjo nuo perdėto Vienos katalikiško vienuolyno mokyklos griežtumo. Motina tikėjosi, kad Elfriede pasieks muzikos vunderkindės karjerą. Elfriede mokėsi groti pianinu, vargonais, smuiku, violančele, gitara nuo vaikystės. Ji baigė Vienos koncervatoriją ir gavo vargonininkės diplomą. Ji taip pat studijavo meno istoriją ir dramą Vienos universitete, tačiau turėjo nutraukti studijas dėl nerimo sutrikimo.

Jelinek nuo jaunystės rašė poeziją. Jos debiutas buvo rinkinys Lisas Schatten 1967 m.

Ji ištekėjo už Gottfried Hüngsberg 1974 m. birželio 12 d. Ji neturi vaikų.

Elfriede Jelinek feminizmas ir narystė komunistų partijoje (1974–1991 m.) turėjo didelės įtakos jos kūrybai.

Ji aktyviai dalyvavo politikoje, dešiniosios vyriausybės buvo viešai kaltinama išdavyste. Ji aktyviai rėmė Johann Unterweger, kalėjusio dėl prostitutės nužudymo, paleidimą, po kurio jis nužudė 11 moterų ir pagautas pasikorė.

Šaltiniai 

Austrijos rašytojai
Nobelio literatūros premijos laureatai