Bengalų raštas

Bengalų raštas () – rašto sistema, priklausanti brahminių raštų šeimai. Naudojama daugiausia užrašyti bengalų kalbai (tiek Indijoje, tiek Bangladeše). Taip pat šiuo raštu (su mažais pakeitimais) užrašomos asamų, manipuri, bišnuprija manipuri kalbos (Vakarų Bengalija, Asamas, Manipuras). Bengalijoje dar naudotas ir sanskrito užrašymui.

Bengalų raštas susidarė iš sidhamo rašto, Indijoje (ypač Palos imperijoje) naudoto VII–XIII a. Šiuolaikinį standartizuotą raštą sukūrė XIX a. Išvaras Čandra Vidjasagaras.

Raštas 
Bengalų raštas pagrįstas tuo pačiu principu, kaip ir kiti indiški raštai: grafemos pagrindą sudaro priebalsis su prijungtu balsiu (tačiau ne a, bet o), jis keičiamas kitais balsiais pridedant diakritinius ženklus, o priebalsių samplaikos sudaromos ligatūromis.

Priebalsiai

Balsiai 

Balsių ženklai paprastai pasitaiko tik žodžio pradžioje, kitur kaip diakritikai jungiami prie priebalsio.

Skaičiai

Kiti ženklai 

 ‍্য (džofola) – ženklas, pakeičiantis matrą sudarančią o į a;
 ঁ (condrobindu) – žymi nosinį balsį;
 ং (onuššor) – žymi praleistą nosinį priebalsį;
 ঃ (bišorgo) – žymi iškvėpimo garsą (paprastai sanskrito kilmės žodžiuose), taip pat santrumpos ženklas;
 ্ (hošonto) – panaikina pridėtą balsį o.

Brahmi raštai