Ignas Šlapelis

Ignas Šlapelis (1881 m. sausio 31 d. Bugailiškiai, Šimonių valsčius – 1955 m. birželio 3 d. Čikaga) – Lietuvos dailėtyrininkas, meno istorikas, dailininkas.

Biografija 
Mokėsi Liepojos gimnazijoje, 1899–1904 m. Žemaičių kunigų seminarijoje Kaune. 1904–1905 m. Krokuvoje, Paryžiuje, 1907 m. Florencijoje ir 1908 m. Romoje studijavo meną.

1910 m. iš studijų Vakarų Europoje grįžo į Lietuvą, bet netrukus buvo mobilizuotas Rusijos imperijos kariuomenėn, tarnavo Sevastopolyje, Kryme. Grįžęs į Lietuvą dalyvavo Lietuvių dailės parodose. 1914 m. kaip atsargos karininkas mobilizuotas ir išsiųstas į frontą, sužeistas. Grįžęs nuo 1921 m. mokytojavo Kauno Saulės mokytojų seminarijoje ir Aukštesniuosiuose piešimo kursuose. Nuo 1922 m. Kauno meno mokyklos mokytojas, čia dėstė meno istoriją, kultūros istoriją ir meno filosofiją. 1929–1940 m. Kauno meno mokyklos direktorius.

1944 m. pasitraukė į Vokietiją, 1948 m. apsigyveno Čikagoje.

Studijuodamas Krokuvos dailės akademijoje, priklausė „Rūtos“ draugijai. 1926 m. buvo Lietuvos dailės draugijos meno turtų globėjas. Iš viso nutapė daugiau nei 200 paveikslų. Nuo 1925 m. dalyvaudavo lietuvių dailės parodose. Nuo 1935 m. Lietuvos dailininkų draugijos narys.

Bendradarbiavo leidiniuose „Aušrinė“, „Švietimo darbas“, „Lietuva“, „Lietuvaitė“, „Lietuva ir lietuviai“, „Logos“, „Židinys“, „Iliustruotoji Lietuva“, „Bangos“, „Literatūros naujienos“, „Muzikos menas“, „Pradai ir žygiai“, „XX amžius“ ir kt. 

Išvertė M. Montesori „Mokslinės pedagogikos metodas, pritaikytas vaikų aklėjimui „vaiko namuose““ (1927 m.). Paruošė „Dvylika M. K. Čiurlionio paveikslų – Zodijako ženklai“ (1927 m.), kartu su P. Galaune – „M. K. Čiurlionio kūrinių katalogą“ (1927 m.).

Bibliografija 
 Meno istorijos matmenys, 1930 m.
 Rymo Katalikų Bažnyčios meno istorija, 1935 m.
 Apie Lietuvos meną, 1935 m.
 Juozas Pautienius, 1955 m.

Šaltiniai 

Lietuvos dailininkai
Lietuvos menotyrininkai