Liudvikas (Burgundijos kunigaikštis)

Liudvikas, Burgundijos kunigaikštis (), arba Liudvikas Prancūzas (, 1682 m. rugpjūčio 6 d. – 1712 m. vasario 18 d.), žinomas kaip Mažasis Dofinas () – vyriausias Liudviko Prancūzo (vadinamojo „Didžiojo Dofino“) ir dofinos Marijos Onos Viktorijos Bavarės sūnus ir Liudviko XIV vaikaitis. Po tėvo mirties 1711 m. Liudvikas tapo Prancūzijos dofinu, bet niekada neįžengė į sostą. 1715 m. mirus Liudvikui XIV Burgundijos kunigaikščio Liudviko jauniausias sūnus Liudvikas XV tapo Prancūzijos karaliumi.

Biografija 

Burgundijos kunigaikštis Liudvikas gimė Versalio rūmuose, kartu su broliais 1687 m. sausio 18 d. pakrikštytas rūmų koplyčioje. Liudvikui gimus karalius Liudvikas XIV jam įteikė Šventosios Dvasios ordino juostą, vėliau kartu su Anžu kunigaikščiu jis priimtas į ordino kavalierius.

Liudviką auklėjo Fransua Fenelonas, 1694 m. jam sukūręs auklėjamąjį romaną „Telemacho nuotykai“. 1705 m. išleistas Burgundijos kunigaikščio matematikos mokytojo Nikola de Malezjė vadovėlis Éléments de géométrie („Matematikos elementai“), apie kurį palankiai atsiliepė Leibnicas.

1698 m. gegužę karalius Liudvikui patikėjo pulką netoli Kompjeno. Ispanijos įpėdinystės karo metu jis paskirtas armijos Vokietijoje generolu (1701 m.) ir armijos Flandrijoje generalisimu (1702 m.). 1703 m. vadovavo gausiai armijai Elzase. 1711 m. mirus „Didžiajam Dofinui“ tapo dofinu, numatomu Prancūzijos karalystės sosto įpėdiniu.

Santuoka 
1697 m. 11–14 d. Versalio rūmų Veidrodžių galerijoje surengta puota dofino vedyboms atšvęsti. Penkiolikmetis Liudvikas vedė dvylikametę Marija Adelaidę Savojietę, vyriausią Viktoro Amadėjaus II dukterį. Gruodžio 7 d. karališkojoje koplyčioje įvyko vestuvių ceremonija, pažymėjusi taiką tarp Prancūzijos ir Savojos. Tačiau Ispanijos įpėdinystės karo metu (1703 m.) Savoja vėl atsidūrė konflikte prieš Prancūziją.

Mirtis 

1712 m. Liudvikas ir jo žmona Marija Adelaidė susirgo tymais. Netrukus karališkąją šeimą ištiko mirčių virtinė: niekada nevaldęs ir vos vienerius metus turėjęs dofino titulą Burgundijos kunigaikštis Liudvikas, praėjus šešioms dienoms po žmonos mirties, Marli rūmuose mirė 1712 m. vasario 18 d. Po mėnesio mirė ir jų antrasis sūnus. Tik jauniausias, Anžu kunigaikštis Liudvikas, išgyveno ir 1715 m. tapo Prancūzijos karaliumi Liudviku XV.

Šeima ir vaikai 
1697 m. gruodžio 7 d. vedė Marija Adelaidę Savojietę, Viktoro Amadėjaus II dukterį. Jie kartu susilaukė trijų vaikų:

 Bretanės kunigaikštis (vardas nesuteiktas, 1704 m. birželio 25 d. – 1705 m. balandžio 13 d.)
 Liudvikas, Bretanės kunigaikštis (1707 m. sausio 8 d. – 1712 m. kovo 8 d.)
 Liudvikas, Anžu kunigaikštis (vėliau Liudvikas XV, 1710 m. vasario 15 d. – 1774 m. gegužės 10 d.)

Titulatūra 
 1682–1711: Jo Karališkoji Aukštenybė Liudvikas Prancūzas, Burgundijos kunigaikštis, Prancūzijos sūnus (Son Altesse royale, Louis de France, duc de Bourgogne, fils de France).
 1711–1712: Monsinjoras dofinas (Monseigneur le Dauphin).

Įamžinimas 
Dėl vilčių, jog jis būsiąs geras karalius ir jo ankstyvos mirties Burgundijos kunigaikštis Liudvikas po mirties garbintas poezijoje. Jis taip pat aprašytas Voltero „Henriadoje“ (1723 m.):

Galerija

Išnašos 

Prancūzijos dofinai
Burgundijos kunigaikščiai
Prancūzijos Burbonai