Panevėžio–Pastovių geležinkelis

Panevėžio–Pastovių geležinkelis (arba Švenčionių siaurasis geležinkelis) – buvęs 750 mm vėžės siaurasis geležinkelis, jungęs Panevėžį su Pastovimis (Baltarusija). Šiuo metu pramoginiais tikslais eksploatuojama originalios vėžės atkarpa Panevėžys–Rubikiai, dar žinoma kaip Aukštaitijos siaurasis geležinkelis.

Istorija 

Rusijos imperijai nutiesus plačiųjų geležinkelių tinklą (dabartinę Lietuvos teritoriją kirto Sankt Peterburgo–Varšuvos geležinkelis bei Liepojos–Romnų geležinkelis), imtasi statyti privežamuosius siauruosius geležinkelius. 1894 m. birželio 27 d. Pirmoji Rusijos privažiuojamųjų kelių bendrovė, kuriai vadovavo Saldutiškio dvaro dvarininko A. Jaloveckio sūnus Boleslovas Jaloveckis, gavo caro valdžios leidimą tiesti ir eksploatuoti Panevėžio–Pastovių siaurojo geležinkelio liniją. 1895 m. lapkričio 11 d. atidaryta pirmoji linijos atkarpa Švenčionėliai–Pastovys, su plačiuoju geležinkeliu sujungęs Ašmeną, tuomet svarbų malūnų, popieriaus ir audimo pramonės centrą.

1897 m. pradėta tiesti 144 km ilgio Panevėžio–Švenčionėlių atkarpa, kurioje įrengtos Troškūnų ir Utenos geležinkelio stotys, 5 prasilenkimo keliai. Atkarpoje įrengtos 39 akmeninės pralaidos, pastatyti 99 mediniai tiltai per upes ir kelius, didžiausias iš jų – apie 100 m ilgio Anykščių geležinkelio tiltas. Šalia Švenčionėlių įrengtas viadukas virš Sankt Peterburgo–Varšuvos geležinkelio. Darbinių traukinių eismas atkarpa prasidėjo 1899 m. spalio 28 d., oficialus atidarymas įvyko 1901 m. gegužės 13 d. Tiesimo darbams finansuoti išleistos  emisijos, 100 rublių vertės akcijos-obligacijos, užtikrinančios 5 % kasmetinį pelną. Akcijas-obligacijas be kitų pasirašė ir B. Jaloveckis.

Iš viso Panevėžio–Pastovių geležinkelio ilgis siekė 215 km, buvo įrengtos 22 stotys. Geležinkelio nutiesimas paskatino aplinkinių gyvenviečių urbanizaciją, prekybos vystymąsi. Be keleivių geležinkeliu gabenta mediena, linų pluoštas bei maisto pramonės žaliavos ir produktai.

1920 m. lenkams okupavus Vilniaus kraštą iki Kaltanėnų, paskutinė Lietuvos teritorijoje likusi geležinkelio stotis buvo Kiauneliškyje. Bėgiai tarp Kiauneliškio ir Švenčionėlių nuardyti. 125 km ilgio reisas Panevėžys–Kuktiškės tuo metu kelyje užtrukdavo 4 valandas. 1939 m. Vilniaus kraštą grąžinus Lietuvai, atkarpa Kiauneliškis–Švenčionėliai atstatyta per tris savaites, pastatyti tiltai per Kiauną (45 m ilgio) ir Žeimeną (35 m ilgio), 35 m ilgio viadukas. Traukinių eismas Panevėžio–Švenčionėlių ruože atnaujintas 1939 m. lapkričio 24 d.

1937–1938 m. nutiestas 750 mm vėžės ruožas Panevėžys–Joniškėlis. XX a. pradžioje buvo numatytas ruožas Troškūnai–Ukmergė, tačiau neįgyvendintas. 1940 m. Švenčionėlių stotis turėjo aštuonis siaurajai vėžei pritaikytus garvežius.

1972–1974 m. 50 km ilgio atkarpa Utena–Švenčionėliai buvo perdaryta į 1520 mm vėžę. Pradėtas ir 92,8 km ilgio atkarpos Panevėžys–Utena perdarymas, numatyta sąmatinė projekto vertė – 27 mln. rublių. 1972 m. gruodį iš Švenčionėlių išvyko paskutinis siaurojo geležinkelio traukinys, 1973 m. pradėta ardyti bėgius. Neperdaryta geležinkelio dalis (Švenčionėliai–Pastovys) išardyta kaip nenaudinga, pakeičiant krovinių ir keleivių vežimą autotransportu. Geležinkelio ruožas Utena - Anykščiai buvo išardytas, pradėti plačiojo geležinkelio tiesimo darbai atskiruose ruožuose. Beveik pilnai buvo nutiestas kelių kilometrų ruožas nuo Utenos (plačiojo geležinkelio) stoties su dviem viadukais virš automobilių kelių ir tiltu, pakloti bėgiai, tačiau geležinkelio tiesimo darbai sustojo ir 1992 metais ruožas išardytas.

Iki Nepriklausomybės atkūrimo naudojamas liko Panevėžio–Rubikių originalios vėžės ruožas, naudotas kvarcinio smėlio ir keleivių pervežimui. 1987 m. vasarą ruože Anykščiai–Rubikiai kursavo jaunųjų geležinkelininkų aptarnaujamas traukinys „Nykštukas“, savo veiklą baigęs po kelių vasarų dėl finansavimo stygiaus. 1999 m. nutrauktas krovinių vežimas Panevėžio–Rubikių ruože, 2001 m. kovo 24 d. atšaukti ir reguliarūs šio ruožo keleiviniai reisai. Tų pačių metų kovo 25 d. nutrauktas keleivinių traukinių eismas Utenos–Švenčionėlių atkarpoje.

Stotys 
 Panevėžio–Rubikių atkarpa (išlikusi originali 750 mm vėžė, vyksta pramoginiai reisai):
 Panevėžys, 2014 m. atkurta senoji siaurojo geležinkelio stotis
 Taruškos
 Rekstino miškas
 Bajoriškiai
 Raguvėlė
 Surdegis
 Vašuokėnai
 Troškūnai
 Pagojė
 Anykščiai
 Žažumbris
 Bičionys
 Rubikiai
 Rubikių–Utenos atkarpa (išardyta):
 Rubikiai
 Trumbatiškis
 Stabulankiai
 Utena (priklauso Utenos kraštotyros muziejui, yra išlikęs vandentiekio bokštas)
 Utenos–Švenčionėlių geležinkelio atkarpa (1972–1974 m. perdaryta į 1520 mm vėžę, keleivinis susisiekimas nutrauktas 2001 m.):
 Utena
 Deguliai, pastatyta 1937 m.
 Kuktiškės, sudegusi 1944 m.
 Saldutiškis
 Kiauneliškis
 Kaltanėnai
 Švenčionėliai, siaurojo geležinkelio stotis neišlikusi
 Švenčionėlių–Pastovių atkarpa (išardyta):
 Švenčionėliai
 Kvederiškė
 Drūstėnai
 Ragaučina
 Švenčionys
 Lentupis
 Razlogai
 Adutiškis
 Pastovys

Taip pat skaitykite 
 Švenčionėlių–Lentupio–Naručio siaurasis geležinkelis
 Švenčionėlių–Berezvečės siaurasis geležinkelis

Šaltiniai 

Lietuvos siaurieji geležinkeliai
Baltarusijos geležinkeliai