Enhydriodon omoensis

Enhydriodon omoensis – kiauninių (Mustelidae) šeimos, ūdrinių (Lutrinae) pošeimio išnykusi rūšis, identifikuota iš fosilijų.

Gyveno dabartinėje Rytų Afrikoje prieš 3,5-2,5 mln. m., nuo plioceno vidurio iki pleistoceno epochos pačios pradžios, kartu su australopitekinais (Australopithecina) - dvikojais hominidais, kurie gyveno prieš 4,2-2 mln. m.

Rūšis aprašyta iš dantų ir šlaunikaulio fosilijų, rastų Etiopijos žemutiniame Žemutiniame Omo slėnyje esančiose Šunguro ir Usno formacijose.

Tai stambiausia kada nors iki šiol iš aprašytų ūdrinių (Lutrinae) pošeimio rūšių, kaip manoma ji buvo dabartinių liūtų (Panthera leo) dydžio, svėrė apie 200 kg.

Tradiciškai Enhydriodon genties ūdros laikomos pusiau vandens gyvūnais, kurios maitindavosi moliuskais, vėžliais, krokodilais ir šamais (Siluridae), paplitusiais Afrikos žemyno gėlo vandens telkiniuose. Bet Enhydriodon omoensis dantyse esantys izotopai rodo, kad ši rūšis negyveno vandenyje, kaip visos šiuolaikinės ūdros, bet skirtingai nei Enhydriodon genties rūšys ir šiuolaikinės ūdros, maitinosi sausumos gyvūnais. Pagal biologinę vertę rūšis buvo panaši į kitus sausumos žinduolius, ypač į didžiąsias kates (Pantherinae) ir hienas (Hyaenidae), iš Omo fosilijų telkinių.

Rūšies išnykimas kartu su kitų stambaus dydžio plėšriųjų gyvūnų išnykimu galėjo būti susijęs su daugeliu geologinių, klimato ir biotinių pokyčių, įvykusių Rytų Afrikos rifte pleistoceno pačioje pradžioje, ir ypač su ankstyvųjų homininų (Hominini) įsibrovimu į plėšriųjų žinduolių terpę.

Rūšį nustatė mokslininkų grupė vadovaujama iš Prancūzijos Puatjė universiteto.

Rūšies pavadinimo etimologija 
Pirmasis žodis - „Enhydriodon“, yra genties pavadinimas, o antrasis žodis - „omoensis“ yra rūšies pavadinimas, kuris kilo nuo Etiopijoje esančio Žemutinio Omo slėnio, kuriame buvo aptiktos rūšies fosilijos.

Šaltiniai 

Kiauniniai
Priešistoriniai žinduoliai