Walter Vega

Walter Vega – penkių cilindrų, oru aušinamas aviacinis žvaigždinis variklis, XX a. trečiame dešimtmetyje sukurtas Čekoslovakijos įmonėje „Akciová továrna automobilů Josef Walter a spol., Praha – Jinonice“. Šie varikliai buvo montuojami ir į Lietuvoje gamintus pilotų mokymui skirtus lėktuvus Anbo V.

Istorija 
XX a. trečiojo dešimtmečio pradžioje „Walter“ sukurti sportiniams ir mokomiesiems orlaiviams skirti lengvi aviaciniai varikliai NZ-40, NZ-60, NZ-85 ir NZ-120 greitai seno ir trečiajame dešimtetyje buvo pradėtos gaminti jų modernizuotos versijos NZ-45, NZ-70, NZ-95 ir NZ-130.

1929 m. „Walter“ pristatė seriją ženkliai atnaujintų žvaigždinių variklių, pavadintų dangaus kūnų vardais. Tai buvo penkių cilindrų „Walter Vega“, septynių cilindrų „Walter Venus“ ir devynių cilindrų „Walter Mars“. Vėliau, 1932 m., prie jų buvo pridėtas tos pačios šeimos trijų cilindrų variklis „Walter Polaris“.

Visiems šiems varikliams buvo naudojami tie patys 105 mm skersmens cilindrai su 120 mm eigos stūmokliais ir kiti komponentai, jie pasižymėjo tuo pačiu suspaudimo laipsniu ir pasiekdavo tokius pat maksimalius sūkius. Skyrėsi tik cilindrų skaičius. „Tarpinis“ modelis „Walter Vega“ buvo penkių cilindrų radialinis benzininis variklis su „Zenith 50-J“ karbiuratoriumi.

Naujųjų variklių pasaulinė premjera įvyko Londono aviacijos parodoje Olimpijos parodų centre. Kartu su jais buvo eksponuojamas ir analogiškos konstrukcijos modelis Walter Castor, tapęs „žvaigždžių serijos“ įpėdiniu. „Walterio“ stendas buvo įrengtas pagrindinės parodų salės centre. Jame buvo eksponuojami radialiniai varikliai „Walter Vega“, „Walter Venus“ ir „Walter Mars“.

Variklio aprašymas 

„Žvaigždinės“ serijos modeliai struktūriškai buvo panašūs į „NZ" serijos modelius. Lyginant su „NZ“ didžiausi struktūriniai, metalurginiai ir technologiniai pokyčiai buvo variklio cilindrų gavutėse. Naujų tipų galvutės buvo liejamos nebe iš ketaus, o iš aliuminio lydinio. Iš aliuminio lydinio išlietos galvutės buvo prisukamos prie plieninio cilindro korpuso. Galvutes buvo galima nuimti neišimant viso cilindro iš karterio, todėl variklio aptarnavimas buvo žymiai greitesnis ir lengvesnis.

Palyginti su pirmtaku „Walter NZ-60“, „Walter Vega“ pasižymėjo padidintu suspaudimo laipsniu, beveik tuo pačiu svoriu ir didesne galia.

„Zenith 50-J“ karbiuratorius buvo montuojamas lengvai pasiekiamoje vietoje karterio gale. Jis tiekė kuro mišinį į žiedinę kamerą, iš kurios įsiurbimo vamzdžiais mišinys buvo nukreipiamas į atskirus cilindrus. Uždegimo procesas buvo valdomas dviem „Scintilia MN7D“ arba „MN7DA“ magnetais, sumontuotais ant konsolių ir integruotais į galinę variklio dangčio dalį. Tepimo sistema – slėginė su sausu karteriu. Su varikliu komplektuotas naujos konstrukcijos stūmoklinis siurblys su alyvos filtru.

Variklis nebuvo sėkmingas – viso buvo pagaminti tik 28 vnt., jų naudotojai skundėsi nepatikimu veikimu, dažnais gedimais.

Eksploatacija Lietuvoje 

1930 m., pasibaigus per Nepriklausomybės karus sukauptų vokiškų variklių atsargomis, karinė vadovybė leido variklius naujai kuriamam mokymų lėktuvui pirkti užsienyje. Naujam lėktuvui jo kūrėjas plk. ltn. A. Gustaitis pasinaudojo pramintais keliais – variklių gamyklos „Walter A.S.“ paslaugomis. Šioje įmonėje 1927 m. buvo nupirktas variklis „Walter NZ 60“ mokomajam ANBO-II, 1929 m. – vienas „Walter NZ 130“ ANBO-III prototipui, o 1930 m. – 8 vnt. „Walter Mars“ serijiniams ANBO-III.

Penkių cilindrų „Walter Vega“ buvo tokio pat darbinio tūrio (5,19 l), kaip ir „Walter NZ 60", varęs ANBO-II, tačiau suspaudimo laipsnį pakėlus nuo 4,48:1 iki 5,15:1 maksimalūs sūkiai išaugo nuo 1600 aps./min. iki 1800 aps./min., o didžiausia galia – nuo 70 iki 90 AG.

Lietuvos karo aviacijoje naudoti trys „Walter Venus“. Jie buvo sumontuoti į pirmuosius Anbo V (Nr. 43, Nr. 46 ir Nr. 49). Su mokymams naudotais ANBO V buvo skraidoma gana daug – po maždaug 220 valandų į metus. Labai greitai išaiškėjo „Walter“ variklių žemas patikimumas, nepakankama galia – mokymų procesą apsunkinusios prastos kilimo charakteristikos: skrendant „dėžutę“ apie pusė laiko buvo skriama vien pakilimui. Į vėlesnius ANBO V (Nr. 50 ir Nr. 51) A. Gustaitis montavo tos pačios šeimos galingesnius, 81 kW (110 AG) galios „Walter Venus“, tačiau visi šios šeimos varikliai jau 1934–1935 m. buvo pakeisti galingesniais ir patikimesniais „Armstrong Siddeley“ gamybos žvaigždinais 7 cilindrų 160 AG galios variklais „Genet Major IA“.

Naudojimas 

Penkių cilindrų „Walter Vega“ buvo montuojamas į čekoslovakų gamybos „Aero A-34 Kos“ (pagaminti 6 vnt.) ir „Avia BH-11B“ (pagaminti 4 vnt.), taip pat po keletą vienetų buvo eksportuota į Lietuvą (3 vnt. montuoti į ANBO V), Belgiją (Orta-Saint Hubert G.1), Bulgariją (DAR-1, DAR-6), Didžiąją Britaniją (Cunningham-Hall X-90), Jugoslaviją (Fizir AF-2, 1 vnt.), Prancūziją, (Couzinet 22, Couzinet 30), Vokietiją (Junkers A50ba (Junior)), Nyderlandus (Pander EF85), Lenkiją (LKL-2, PWS-8, PWS-51).

 Aero A.34 Kos
 Albert A-60
 ANBO V
 Avia BH-11
 Couzinet 22
 Couzinet 30
 Cunningham-Hall X-90
 DAR-1 Peperuda
 DAR-6
 Fizir AF-2
 Junkers A50ba
 LKL-2
 Orta-Saint Hubert G.1
 Pander E85
 PWS-8
 PWS-51

Techniniai duomenys

Bendrosios characteristikos 

 Tipas: penklų cilindrų radialinis variklis
 Darbinis tūris: 5195 cm³
 Cilndro skersmuo: 105 mm
 Stūmoklio eiga: 120 mm
 Sausas svoris: 102.5 kg

Komponentai 
 Dujų paskirstymo mechanizmas: viršutinis velenas, vienas įsiurbimo ir vienas išmetimo vožtuvas cilindrui
 Kuro sistema: karbiuratorius „Zenith Type 50J“
 Uždegimo sistema: du magnetai „Scintilla PN5D“ arba „PN5D“
 Kuras: benzinas
 Tepimo sistema: slėginis siurblys su gražinimo mechanizmu
 Aušinimo sistema: aušinamas oru
 Reduktorius: tiesioginė pavara

Galios parametrai 

 Galia:
 Nominali: 63 kW (85 AG) esant 1750 aps./min.
 Kilimo: 66,2 kW (90 AG) esant 1850 aps./min.
 Suspaudimo laipsnis: 5.15:1
 Galios ir svorio santykis: 0,61 kW/kg (0,51 AG/kg)
 Sąnaudos:
 Kuro: 225 g*AG/h / 306 g*AG/ (maždaug 22 litrai į valandą)
 Tepalo: 7–10 g*AG/h / 9,5–13,6 g*AG/h

Literatūra 
 (BG) BORISLAVOV, Ivan, RUMEN, Kirilov. (1996).: Letadla Bulharska, první část od Blériota k Messerschmittu, Prima Publishing House, Sofia, ISBN 954-8163-57-8
 (CZ) Bulletin Walter, No. 6. I. vyd. Praha XVII – Jinonice: Akciová továrna automobilů Josef Walter a spol., 15.8.1930.
 (EN) CYNK Jerzy B. (1971).: Polish aircraft 1893–1939. London: Putman & Company, Ltd.. ISBN 0-370-00085-4
 (EN) 
 (CZ) Němeček, Václav (1968). Československá letadla (1918–1945), Praha: Naše vojsko.
 (EN) TAYLOR, Michael J.H. (1989).: Jane’s Encyclopedia of Aviation. London: Studio Editions.
 (CZ) Technická příručka leteckých motorů NZ-70, NZ-95, NZ-130; Vega – Venus – Mars. I. vyd. Praha XVII., Jinonice: Akciová továrna automobilů Josef Walter a spol., 1930.
 (LT) Ramoška, Gytis, Numylėtasis anbukas. Mokomojo lėktuvo ANBO-V sukūrimo ir eksploatacijos istorija Plieno Sparnai Nr. 8, 2006 m.
 (EN) Walter Vega
 (NL) WESSELINK, Theo; POSTMA, Thijs. (1982).: De Nederlandse vliegtuigen. Haarlem: Romem. 62 s. ISBN 90-228-3792-0.
 (EN) Foreign engines at Olympia (Flight 1929, July 25, p. 778)
 (EN) Polish PWS 8 biplane, with Walter „Vega“ engine (Flight 1930, August 8, p. 888)

Išnašos 

Aviaciniai varikliai
ANBO