1968 m. Kandidatų mačai

1968 m. Kandidatų mačai – tai pasaulio šachmatų čempionato finalinis etapas, kuriame atrinktiems pagal nuostatus dalyviams, žaidžiant mačus vieno minuso sistema, buvo atrinktas šachmatininkas, 1969 m. žaisiantis mačą dėl pasaulio šachmatų čempiono vardo su Tigranu Petrosianu. Juo tapo Borisas Spaskis.

Mačai

Dalyviai 
1968 m. Kandidatų mačuose dalyvauja 8 žaidėjai: Borisas Spaskis ir Michailas Talis (praėjusio kandidatų mačų finalininkai). Taip pat, ir šeši 1967 m. tarpzoninio turnyro Suse prizininkai : Jefimas Geleris, Svetozaras Gligoričius, Viktoras Korčnojus, Bentas Larsenas, Lajošas Portišas ir Samuelis Reševskis. Didžioji jų dalis: B. Spaskis, M. Talis, B. Larsenas, L. Portišas ir J. Geleris prieš trejus metus taip pat dalyvavo kandidatų mačuose.

Varžybų eiga 
Pasaulio čempionato Kandidatų mačai 1968 m., ketvirtfinaliai-finalas.

Ketvirtfinaliai

Porečas 

Dešimties partijų mačas vyko Poreče 1968 m. gegužės 5 – gegužės 24 d. Žaidimas nuo pat pradžios buvo nervingas ir su netikslumais. Partija baigėsi, esant įvairialaukiams rikiams, lygiosiomis. Antroje partijoje Portišas bandė  pagerinti savo padėtį optimistine, bet rizikinga pėstininko auka (28...f4). Pozicija tapo aštri ir B. Larsenas pabaigoje už valdovę  turėjo bokštą ir dvi lengvąsias figūras. Netrukus juodieji, sužaidę netiksliai (40... Ve1?), po 41 Žg6 + pasidavė. 

Portišas bandė atsilošti trečiojoje partijoje, kurią žaidė baltosiomis figūromis, pabandęs Nimcovičiaus gynyboje  ėjimą 11.a4. B. Larsenas išvystė figūras ir laimėjo pėstininką, o vėliau ir partiją.

Po 3-ių partijų Bentas Larsenas  pirmavo dviem taškais, tačiau jo varžovas, laimėjęs 4-ą ir 7-ą partijas, išlygino rezultatą. Po to sekė dvejos lygiosios ir, atrodė, kad mačas galėtų baigtis lygiosiomis, bet Bentas Larsenas paskutinę, 10-ą partiją, laimėjo ir mačas baigėsi jo naudai.

Suchumis 

Dešimties partijų mačas Suchumyje, tarp Jefimo Gelerio ir Boriso Spaskio, vyko 1968 m. balandžio 1 – balandžio 20 d. Nuo antros partijos viso mačo metu pirmavo Borisas Spaskis, kuris vis didino persvarą. Jo varžovas nelaimėjo nei vienos partijos. Po 8-os partijos mačas baigėsi Boriso Spaskio, surinkusio 5,5 taško, pergale, nes J. Geleris  nebegalėjo jo aplenkti.

Belgradas 

Dešimties partijų ketvirtfinalio mačas, tarp Michailo Talio ir Svetozaro Gligoričiaus, vyko Belgrade 1968 m. balandžio 20 – gegužės 15 d. Nors po pergalės 1-e partijoje pusę mačo pirmavo Svetozaras Gligoričius, bet Michailas Talis, laimėjęs 6-ą partiją, išlygino mačo rezultatą. Ir toliau M. Talis žaidė rezultatyviai: laimėjęs dar 7-ą bei 9-ą partijas, tapo nebepavejamas.

Amsterdamas 

Dešimties partijų ketvirtfinalio mačas, tarp Viktoro Korčnojaus ir Samuelio Reševskio, vyko Amsterdame 1968 m. gegužės 8 – 20 d. Korčnojaus treneriu buvo DM S, Furmanas, kuris patarė  , kad žaidžiant su S. Reševskiu verta pereiti į uždaras padėtis. Įsiklausęs patarimo, V. Korčnojus vertė varžovą žaisti jam nepatinkančias padėtis bei trukdė pereiti į atviras, kombinacijoms palankesnes pozicijas. Nors abu varžovai gebėjo žaisti kombinacinį žaidimą, bet V. Korčnojus uždarosiose padėtyse buvo pranašesnis. Viktoras Korčnojus anksčiau laiko, po 8 partijų, laimėjo mačą rezultatu  5½ : 2½ (+3 -0 =5). Nepralaimėjo nei vienos, o tris, laimėtas partijas, žaidė juodaisiais.

Pusfinaliai

Malmė 
Dešimties partijų pusfinalio mačas vyko Malmėje 1968 m. liepos 5 – liepos 20 d. ir baigėsi nesunkia Boriso Spaskio pergale: laimėjęs pirmąsias tris partijas iš eilės, pergalės mače nebeišleido.

Maskva 

Kitas dešimties partijų pusfinalio mačas vyko Maskvoje 1968 m. birželio 26 – liepos 15 d. Mačas pradžioje buvo ramus: pirmąsias tris partijas važovai sužaidė lygiosiomis. Pirmasis suaktyvėjo Viktoras Korčnojus, laimėjęs dvi partijas iš eilės. Michailas Talis sušvelnino atsilikimą, laimėjęs 5-ąją partiją. Tačiau tai buvo viskas, ką jam pavyko pasiekti: sekančios keturios partijos baigėsi lygiosiomis ir po 10 partijų mačo rezultatas - 5½:4½, o tai – Viktoro Korčnojaus pergalė. Jis pateko į kandidatųfinalinį mačą.

Finalas 
Finalinis dvylikos partijų mačas vyko Kijeve 1968 m. rugsėjo 6 – rugsėjo 26 d. Borisas Spaskis nuo antrosios partijos pirmavo, be to, laimėjęs 4-ąją partiją dar sustiprino savo padėtį. Viktoras Korčnojus bandė vytis – laimėjo 6-ąją partiją ir skirtumas sumažėjo iki minimumo. Tačiau pavyti nepavyko, nes Spaskis, laimėjęs iš eilės dvi partijas nesunkiai, anksčiau laiko, laimėjo mačą. Borisas Spaskis antrą kartą iškovojo teisę dar kartą žaisti pasaulio čempionato mačą su Tigranu Petrosianu.

Mačas dėl trečios vietos 

Mačą dėl trečiosios vietos, suteikiančios teisę žaisti sekančio ciklo kandidatų mačuose žaidė Bentas Larsenas ir Michailas Talis. Mačas vyko Erselyje 1969 m. kovo 12 – kovo 22 d. 

Sąlygos: mačo nugalėtojas patenka į sekančio ciklo tarpzoninį turnyrą, o pralaimėjęs mačą žaidėjas sekantį pasaulio čempionato ciklą turi pradėti nuo zoninio turnyro. Aštuonių partijų mačas. Jei lygu (4:4) skiriamos papildomos partijos iki pirmos pergalės. Jei rezultatas tampa 6: 6, nugalėtojas išaiškinamas burtais. 

Mačas vyko su Bento Larseno persvara: po dviejų lygiųjų mačo pradžioje, laimėjęs dvi partijas iš eilės, dviem taškais išsiveržė į priekį, nors M. Talis laimėjo 5-ąją partiją, bet 6-oje B. Larsenas vėl atstatė dviejų taškų pranašumą, o 8-oje partijoje, įsirašęs savo sąskaiton dar vieną pergalę, tapo nebepavejamu. Bentas Larsenas kandidatų mačuose antrą kartą užėmė 3–ią vietą ir pateko į Maljorkos Palmos tarpzoninį turnyrą.

Šaltiniai 

Kandidatų atrankos varžybos