Šventasis Kornelijus

Šventasis Kornelijus – Romos popiežius nuo išrinkimo 251 m. kovo 6 d. ar kovo 13 d. iki mirties 253 m. birželį.

Biografija 
Romos imperatorius Decijus, valdęs 249–251 m. persekiojo krikščionis nesistemingai, bet 250 m. sausį jis įsakė visiems piliečiams atlikti religines aukas pareigūnų akivazdoje. Priešingu atveju grėsė mirtis. Daug krikščionių atsisakė tai padaryti ir buvo nukankintį, įskaitant popiežių Fabijoną, o kiti pakluso, kad išsigelbėtų. Po persekiojimų atsirado dvi minties mokyklos. Romos vyskupystės dvasininkas Novacianas teigė, kad atkritę per persekiojimus krikščionys negali grįžti į Bažnyčią, net jei ir gailisi. Pagal šią filosofiją vienintelis kelias grįžti yra naujas krikštas. Tačiau vyskupas Kiprijonas ir Kornelijus manė, kad antro krikšto nereikia ir užtenka tik nuoširdžios atgailos. Tikėdamasis, kad krikščionybė nunyks, Decijus uždraudė rinkti popiežių, bet jis turėjo išvykti kautis su įsiveržusiais gotais ir tuo metu buvo išrinktas naujas popiežius. Per 14 mėnesių be popiežiaus pagrindinis kandidatas Mozė mirė per persekiojimus. Novacianas manė, kad bus išrinktas popiežiumi, bet juo nenoriai 251 m. kovą buvo išrinktas Kornelijus.

Novacianas buvo piktas ne tik dėl neišrinkimo, bet ir tuo, kad naujasis popiežius netikėjo antru krikštu. Jis pasiskelbė antipopiežiumi, pradėdamas schizmą Bažnyčioje. Jis tapo griežtu savosios filosofijos šalininku, manė kad vyskupams negali būti atleistos didžiausios nuodėmės, o jos bus svarstomos tik per Paskutinį teismą. Kornelijų rėmė vyskupas Kiprijonas, Šventasis Dionyzas, dauguma Afrikos ir Rytų vyskupų, o Novicianą rėmė mažuma Romos kunigų ir pasauliečių. Kornelijus surinko 60 vyskupų sinodą, kad būtų ekskomunikuotas Novicianas ir jo šalininkai. Be to buvo kreiptasi į per persekiojimus atkritusius krikščionis, kad jie gali priimti komuniją po atgailos.

Susirinkimo nuosprendis buvo išsiustas visiems vyskupams, ypač Antiochijos vyskupui, aršiam Noviciano rėmėjui. Kornelijaus išsiųsti laiškai pateikia žinias apie to meto Bažnyčios dydį. Jie taip pat mini, kad Kornelijui buvo pavaldūs 150 dvasininkų ir Bažnyčia išmaitino 1500 žmonių kasdien. Buvo apskaičiuota, kad tuo metu Romoje buvo apie 50 tūkst. krikščionių.

251 m. birželį imperatorius Decijus žuvo kovoje su gotais ir Trebonianas Galas tapo naujuoju imperatoriumi. 252 m. birželį prasidėjo nauji krikščionių persekiojimai. Kornelijus buvo ištremtas į Čivitavekiją, kur po metų mirė. Iš pradžių teigta, kad jis mirė nuo tremties sunkumų, o vėlesni šaltiniai nurodo galvos nukirtimą. Jis buvo palaidotas ne su kitais popiežiaus, o gretimose katakombose. Įrašai ant jo kapo yra lotynų kalba, o ne graikų, kaip jo pirmtako ir įpėdinio. Jo tremties laiškai parašyti šnekamąja lotynų kalba, o ne klasikine, kuria rašė Kiprijonas ar Novacianas. Tad galima manyti, kad jis kilęs ne iš turtingos šeimos ir negavo gero išsilavinimo vaikystėje. Be to, jo laiškuose minima egzorcisto pareigybė pirmąkart Bažnyčios istorijoje. Kanonų teisė iki 1972 m. reikalavo, kad kiekvienoje vyskupijoje būtų egzorcistas.

Išnašos 

Katalikų šventieji
Popiežiai