Tėrvetė

Tėrvetė () – gyvenvietė pietvakarių Latvijoje, Žiemgaloje, Duobelės savivaldybėje, 31 km į pietvakarius nuo Jelgavos, 16 km į šiaurės rytus nuo Žagarės. 331 gyventojas (2021 m.).

Geografija 
Gyvenvietė išsidėsčiusi kalvotoje vietovėje prie kelio  – P95 Jelgava ir prie Tėrvetės upės.

Istorija 
XIII a. Tėrvetėje vesta Eiliuotoji Livonijos kronika ir Henriko Latvio kronika mini, kad kraštą valdė didžiūnai Viestartas ir Nameisis. Tėrvetės pilis buvo rytų Žiemgalos centras, kurio Livonijos ordinas ilgą laiką nesugebėjo užkariauti. XIII a. pabaigoje Livonijos ordinas kalvoje Svėtės žemėje greta Tėrvetės pilies pasistatė Šventojo kalno pilį, kuri tapo Tėrvetės apylinkių centrine baze. Žiemgaliai ir žemaičiai per 11 dienų trukusį kruviną mūšį bandė užimti pilį. Kai vokiečių nugalėti nepasisekė, žiemgaliai patys sudegino savo pilį ir pasitraukė į Raktę. 1290 m. ir kryžiuočiai paliko savo pilį, kuri atliko savo užduotį. 1335 m. ordinas 2 km nuo Tėrvetės pasistatė medinę pilį (, dab. Kalnamuiža), kurią 1445 m. užėmė ir sugriovė lietuviai. Šiaurės karo metu Švedijos karalius Karolis XII Šventojo kalno pilį užėmė ir nuo kalno apšaudė bei sugriovė Kalnamuižos pilį. Gyvenvietė vadinta Hofzumberge (dvaras prie kalno). Tėrvetės vardas atgaivintas tik XX a. trečiame dešimtmetyje.

Galerija

Šaltiniai 

Duobelės savivaldybės gyvenvietės
Tėrvetės valsčius