Eduardas VII

Eduardas VII (1841 m. lapkričio 9 d. Londonas – 1910 m. gegužės 6 d. ten pat) – D. Britanijos karalius, Indijos imperatorius (1901–1910 m.).

Biografija 
1861 m. karinėje tarnyboje užmezgus romaną su aktore, karalienė Viktorija jį ilgam nušalino nuo valstybės reikalų. Iki 1892 m. jam drausta skaityti ministrų kabineto posėdžio protokolus. Jo populiarumas Europoje padėjo vyriausybei 1904 m. sudaryti Jungtinės Karalystės ir Prancūzijos Antantės sąjungą (Entente Cordiale). Eduardo parama karo ministro R. Burdono vykdytoms reformoms leido geriau pasirengti Pirmajam pasauliniam karui.

Šeima ir vaikai 

Velso princas vedė 1863 m. kovo 10 d. Danijos princesę Aleksandrą Danę (1844 m. gruodžio 1 d. – 1925 m. lapkričio 20 d.), Rusijos imperatorės Marijos Fiodorovnos seserį). Nuo tos santuokos buvo šeši vaikai:

 Albertas Viktoras Klarensas (1864 m. sausio 8 d. – 1892 m. sausio 14 d.), Klarenso hercogas;
 Jurgis (1865 m. birželio 3 d. – 1936 m. sausio 20 d.), Jungtinės Karalystės karalius Jurgis V;
 Luiza (1867 m. vasario 20 d. – 1931 m. sausio 4 d.), ištekėjo už Aleksandro, Faifo hercogo;
 Viktorija (1868 m. liepos 6 d. – 1935 m. gruodžio 3 d.), netekėjusi;
 Mod (1869 m. lapkričio 26 d. – 1938 m. lapkričio 20 d.), ištekėjo už Norvegijos karaliaus Chokono VII.
 Aleksandras Džonas (1871 m. balandžio 6 d. – 1871 m. balandžio 7 d.).

Šaltiniai

Nuorodos

Galerija 

Jungtinės Karalystės valdovai
Indijos valdovai
Velso princai
Kornvalio hercogai
Raudonojo erelio ordino kavalieriai