Sukarnas

Sukarnas (, ; gimė kaip Koesno Sosrodihardjo; 1901 m. birželio 6 d. Surabajoje – 1970 m. birželio 21 d. Džakartoje) – Indonezijos nepriklausomybės judėjimo lyderis, politikas, revioliucionierius, šalies prezidentas 1945–1967 m. Parlamentinę sistemą pakreipė link autoritarinės ir buvo nuverstas Suharto.

Biografija 

1925 m. baigė Bandungo technologijos institutą. 1927 m. įkūrė Indonezijos nacionalinę partiją ir tapo pirmuoju jos vadovu. 1929–1942 m. Nyderlandų kolonistų buvo kelis kartus kalintas, 1942–1945 m. bendradarbiavo su Japonijos okupacine valdžia siekdamas Indonezijos nepriklausomybės. Japonijai pralaimint karą, 1945 m. rugpjūčio 17 d. paskelbė Indonezijos nepriklausomybę ir buvo išrinktas pirmuoju jos prezidentu, organizavo pasipriešinimo Nyderlandų kolonijinei valdžiai kovą. 1948 m. gruodį pateko į nelaisvę, spaudžiant JTO ir JAV buvo 1949 m. paleistas. 1965–1967 m. nuverstas nuo valdžios, po nuvertimo iki mirties buvo laikomas namų arešte. Mirties ceremonijose dalyvavo apie 0,5 mln. žmonių, tarp jų beveik visas sostinės Džakartos elitas.

Susilaukė 12 vaikų, iš kurių vyriausia buvo dukra Megawati Sukarnoputri, Indonezijos prezidentė 2001–2004 m.

Politika 

Politika pasižymėjo Afrikos-Azijos nacionalizmu. Politinė filosofija rėmėsi nacionalizmu, komunizmu ir religija (vadinamoji vadovaujamoji demokratija), jo valdžia – kariuomene, Indonezijos komunistų partija (joje vyravo kinai) ir islamą išpažįstančiomis grupėmis. Kovojo su separatistiniais regionais. Siekė paversti Indoneziją galingiausia regiono valstybe, bendradarbiavo su komunistinėmis valstybėmis, reiškė teritorines pretenzijas Malaizijai, 1963 m. sankcionavo Naujosios Gvinėjos salos vakarinės dalies aneksiją.

Šaltiniai 

Indonezijos prezidentai