Gyvūninės kilmės produktai

Gyvūninės kilmės produktai – produktai, kuriuos pagamina gyvūno organizmas arba kurie gaunami perdirbant gyvūnų kūną ar kūną sudarančias medžiagas.

Produktai gali būti skirstomi ir į augalinės ir gyvūninės sudėties produktus:
 Gyvūninės sudėties produktai chemine sudėtimi atitinka gyvūnų kūną, jie turi cheminių junginių, būdingų būtent gyvūnams.
 Augalinės sudėties produktai sudėtimi atitinka augalų cheminę sudėtį.

Šios sąvokos gali būti svarbios aptarinėjant mitybą ir pasaulėžiūrinius aspektus, apibūdinant vegetarinę, veganišką, košerinę, halal ar žalio maisto dietas.

Gyvūninės kilmės maistas ir maistinės medžiagos 

 Gyvūnų kūno dalys ir audiniai:
 įvairi mėsa (žinduolių, paukščių, roplių, varliagyvių), žuvis, kraujas
 valgomi bestuburiai ir gaminiai iš jų (moliuskai, vėžiagyviai, holoturijos ir kt.)
 Iš gyvūnų audinių bei išskyrų išskirtos ar pagamintos medžiagos: riebalai, želatina, kazeinas, L-cisteinas (iš keratino), šliužo fermentas (gaunamas iš jaunų gyvulių skrandžių, plačiai naudojamas sūrio bei varškės desertų gamyboje)
 Pienas ir pieno produktai
 Kiaušiniai ir jų produktai
 Iš gyvūnų ir jų išskyrų pagaminti maisto priedai: karminas (košenilis), žuvų klijai (naudojami tam tikrų rūšių alaus ir vyno gamyboje)
 Viverinių aliejus (kvapioji medžiaga kaip maisto priedas)
 Medus, bičių duona, bičių rinktos žiedadulkės (gyvūninės kilmės produktai, nors absoliuti dauguma medžiagų yra augalinės).

Medus ir lipčiaus medus yra rinkti ir apdoroti vabzdžių (medus – bičių; lipčiaus medus – amarų ir bičių) bei paprastai yra laikomi gyvūninės kilmės produktais, nors absoliuti dauguma sudedamųjų medaus medžiagų yra augalinės. Medus iš esmės yra bičių surinktas nektaras, kuris patenka į bičių medaus skilvelį susimaišęs su seilėmis, bei regurgitacijos metu perdirbamas į gliukozės ir fruktozės masę, kuri vėliau koriuose pilnai subręsta ir tampa medumi. Nors chemine sudėtimi medus iš esmės nesiskiria nuo augalų nektaro (skiriasi padidėjusia cukrų koncentracija), medus yra galutinis nektaro „suvirškinimo“ (fermentacijos) produktas, ir kadangi šis procesas vyksta bitės organizme, medus yra laikomas gyvūninės kilmės produktu, nors absoliuti dauguma sudedamųjų medaus medžiagų ir yra augalinės.

Sveikatos aspektai 
Gyvūninės kilmės maistas yra svarbi žmogaus mitybos dalis, nors ir nebūtina. Gyvūninės kilmės maistas yra vienas iš pagrindinių šaltinių šių šešių maisto komponentų: vitamino A, vitamino B12, riboflavino, kalcio, geležies ir cinko, kurie yra labai svarbus vaikų vystymuisi ir augimui. Esant šių komponentų trūkumui gali prasidėti anemija, rachitas, vištakumas, nervų ir raumenų deficitas, psichikos sutrikimai, pablogėti rega ir sumažėti darbingumas. Visų jų, išskyrus vitaminą B12 bei vitaminą D, yra ir augalinės kilmės maiste, nors tradiciškai geriausiais šių medžiagų šaltiniais yra laikomi gyvūninės sudėties produktai.

Veganiškoje bei vegetariškoje mityboje gyvūninės kilmės maistas dažnai gali būti lengvai pakeistas augalinėmis alternatyvomis.

Nors tradiciškai mėsa ir kiti gyvūninės kilmės produktai laikomi gerais įvairių naudingų mikroelementų šaltiniais, šiuolaikinė medicina turi nemažai įrodymų, kad mažesnis gyvūninių produktų vartojimas vis tik dažnai susijęs su geresne žmonių sveikata. Valgantys mėsą, kiaušinius ir pieno produktus statistiškai dažniau serga daugeliu šiuo metu dažniausiai pasitaikančių ligų (antro tipo diabetu, osteoporoze, astma, žarnyno, krūties, prostatos vėžiu, širdies, kraujagyslių ir kitomis); mėsėdžių kūno masės indeksas paprastai yra didesnis, kas reiškia didesnę susijusių su viršsvoriu ir nutukimu ligų riziką. Su gyvūninės kilmės maistu gaunami žymiai didesni kiekiai pesticidų ir kitų žemės ūkyje naudojamų cheminių medžiagų, nes gyvūnai, kurie šeriami intensyviai užaugintais pašarais, būdami aukštesniame mitybos grandinės lygmenyje, didesnį šių kenksmingų medžiagų kiekį sukaupia savo organizmuose. Šie chemikalai su motinos pienu gali būti perduodami ir kūdikiams. Atlikti tyrimai parodė, kad kuo mažiau motina valgo gyvūninių produktų, tuo jos piene aptinkama mažiau šių medžiagų. Ypatingai didelė rizika atsiranda valgant žuvį, kuri linkus sukaupti didelius kiekius sunkiųjų metalų ir kitų dėl žmogaus veiklos atsiradusių kenksmingų medžiagų.

Nemaistiniai gyvūninės kilmės produktai 

 Gyvūnų kūno dalys:
 Oda ir kailis
 Ragai, dantys
 Plunksnos, pūkai.
 gyvūnų audiniai ir audinių dariniai:
 Vilna
 Plaukai (pvz., arklių ašutai)
 Kaulai, jų produktai (pvz., kaulų miltai)
 Raginė medžiaga
 dramblio kaulą
 Perlamutras, perlai
 Medžiagos, gaminamos iš perdirbtų gyvūnų kūno dalių, audinių bei jų darinių:
 stalių klijai
 vilnoniai siūlai
 Gyvūnų išskyros:
 Lanolinas
 Muskusas
 Šelakas
 Bičių vaškas
 Šilkas
 Mėšlas
 Kempinės

Išnašos 

Medžiagos
Maisto produktai