Tupolev Tu-141

Tupolev Tu-141 Striž („Čiurlys“; ) – XX a. aštuntame dešimtmetyje SSRS sukurtas žvalgybinis bepilotis orlaivis, sovietų armijoje eksploatuotas aštuntojo ir devintojo dešimtmečio pabaigoje, o nuo 2014 m. – Ukrainos ginkluotosiose pajėgose.

Konstrukcija 

Bepilotis Tu-141 buvo ankstesnio ir mažesnio Tu-123 tolimesnė plėtra: didesnis vidutinio nuotolio žvalgybinis bepilotis orlaivis. Reaktyviniu varikliu varomas, transgarsiniu greičiu galintis skristi orlaivis skirtas atlikti žvalgybos misijas 1000 kilometrų spinduliu. Lėktuvas gali gabenti įvairius naudingus krovinius, įskaitant optines ir infraraudonųjų spindulių filmavimo kameras, kitą elektroninės žvalgybos įrangą.

Kaip ir ankstesni Tupolevo bepiločių lėktuvų modeliai, Tu-141 yra žemasparnis monoplanas su delta tipo sparnais, nedideliais „anties“ tipo priekiniais sparnais, varomas virš fiuzeliažo sumontuotu turboreaktyviniu varikliu KR-17A. Maksimalus fiuzeliažo skersmuo – 950 mm.

Orlaivis startuoja nuo startinės ir transportinės platformos. Lėktuvo antžeminė techninė priežiūra ir paleidimas atliekami naudojant antžemines mobiliąsias transporto priemones SPU-141, TZM141, MT-141, KPK-141 ir PID-3. Transportavimo metu dalis sparnų konsolių sulankstomos į vertikalią padėtį, todėl sumažėja lėktuvo matmenys.

Startui naudojamas kieto kuro raketinis greitintuvas. Tu-141 neturi važiuoklės ir leidžiasi galinėje planerio dalyje, virš turbokompresoriaus antgalio, kaip ir „Tu-143“ sumontuotos stabdymo ir tūpimo parašiuto sistemos pagalba.

Eksploatacija ir incidentai 

Tu-141 buvo gaminamas Charkivo aviaicjos gamykloje. Pirmasis Tu-141 skrydis įvyko 1974 metų gruodį. Pirmieji eksperimentiniai lėktuvai Tu-141 buvo varomi eksperimentiniais varikliais KR-17A. Serijinė Tu-141 gamyba pradėta 1979 m. iki serijos pabaigos 1989 m. gamykla pagamino 152 egzempliorius. Pirmoji mokomoji nepilotuojamų orlaivių partija – maždaug 10 vnt. buvo pagaminti su R9A-300 tipo varikliais (lėktuve MiG-190 naudotas RD-9B variantas).

Sovietų KOP jį eksploatavo 1979–1989 m., daugiausiai prie vakarinių Sovietų Sąjungos sienų. Šių orlaivių eksploatacija buvo nutraukta 1989 m., vėliau dalį jų tiek Rusijos, tiek ir Ukrainos KOP naudojo kaip oro taikinius.

Karo Donbase metu Ukrainos karinės oro pajėgos suremontavo nežinomą kiekį šių orlaivių ir juos naudojo kaip žvalgybinius bei kaip sparnuotąsias raketas. 2017 m. buvo suformuota 321-oji atskiroji bepiločių žvalgybos orlaivių eskadrilė, kurios bazė – Odesos srities Berezovsko rajono Rauchovos kaimas.

2022 m. Rusijos invazija į Ukrainą 
2022 m. kovo 8 d. Ukrainoje sudužo žvalgybinę misiją vykdęs Tu-141.

2022 m. kovo 10 d. apie vidurnaktį Tu-141 nukrito netoli nuo Zagerbo universiteto studentų miestelio, už daugiau nei 550 km nuo Ukrainos. Prieš suduždamas lėktuvas perskrido Rumuniją ir Vengriją. Incidento metu aukų nebuvo. Ukrainos KOP teigė, kad dronas jiems nepriklauso. Rusijos ambasada Zagrebe pareiškė, kad Rusijos pajėgos tokių bepiločių orlaivių arsenale neturi nuo Sovietų Sąjungos žlugimo 1991 m. Kroatijos prezidentas Zoranas Milanovičius teigė, jog incidento tyrėjai išaiškino, kad dronas atskriejo iš Ukrainos pusės ir įskrido į Kroatiją po skrydžio virš Vengrijos. Kovo 15 d. Kroatijos naujienų žurnale „Nacional “ buvo cituojamas anoniminis šaltinis, artimas Kroatijos gynybos ministerijai, teigęs, kad tyrimas nustatė, jog sudužęs dronas priklausė Ukrainos ginkluotosioms pajėgoms ir jame buvo sprogmenys, skirti atakuoti Rusijos pozicijas, tačiau bepilotis orlaivis nukrypo nuo kurso ir nukrito pasibaigus kurui.

2022 m. liepos 3 d. Kursko srities gubernatorius „Telegram“ tinklė paskelbė, kad „mūsų oro gynyba numušė du Ukrainos bepiločius orlaivius „Striž“.

2022 m. gruodžio 5 d. žiniasklaidoje ir socialiniuose tinkluose pasirodė pranešimai apie sprogimus dviejose Rusijos karinėse aviabazėse: „Engels-2“ buvo apgadinti du strateginiai bombonešiai Tu-95, Djagilevo karinėje oro bazėje netoli Riazanės buvo sunaikintas benzovežis, apgadintas Tu-22M3, žuvo trys Rusijos kareiviai, penki buvo sužeisti. Rusijos gynybos ministerija pranešė, kad Ukraina smogė į šias bazes sovietų gamybos reaktyviniais bepiločiais orlaiviais, kurie artėdami prie aviabazių, buvo numušti nedideliame aukštyje. Ukrainos gynybos ministerija šių teiginių nekomentavo.

Techniniai duomenys 
 Įgula: nėra
 Ilgis: 14,33 m
 Sparno mojis: 3,88 m
 Aukštis: 2,44 m
 Sparno plotas: 10,0 m2
 Maksimalus svoris: 6 215 kg
 Variklis: 1 × 19,6 kN traukos Tumansky KR-17A turboreaktyvinis variklis

Skrydžio duomenys

 Maksimalus greitis: 1 100 km/h
 Kreiserinis greitis: 1 000 km/h
 Skrydžio nuotolis: 1 000 km
 Skrydžio lubos: 6 000 m

Literatūra 
 (EN) Gordon, Yefim; Rigmant, Vladimir . OKB Tupolev: A History of the Design Bureau and its Aircraft. Hinkley, UK: Midland Publishing, 2005. ISBN 978-1-85780-214-6
 (EN) Munson, Kenneth. „Unmanned Aerial Vehicles Directory: Part 2“. Air International, August 1997, Vol 53 No 2. pp. 100–108.

Išnašos 

Tupolev orlaiviai
Bepiločiai orlaiviai
Žvalgybiniai lėktuvai
Žemasparniai