Nikaragvos revoliucija

Nikaragvos revoliucija arba sandinistinė revoliucija () − įvykių grandinė vykusi Nikaragvoje nuo 1962 m. iki 1979 m. liepos mėnesio ir pasibaigusi Anastasio Somozos režimo nuvertimu.

Labiausiai žinomu šios revoliucijos lyderiu buvo Danielis Ortega. Pagrindinė revoliucijos jėga buvo Nikaragvos sandinistų nacionalinis išvadavimo frontas (FSLN).

Istorija 
Iki sandinistų revoliucijos Nikaragva atitiko esminius priklausomybės santykių su JAV bruožus, kurie buvo būdingi tuometinei Lotynų Amerikai. Ištisinės karinės JAV intervencijos − sausumos pajėgų ar netgi nereguliariųjų pajėgų − išreiškė regioninę JAV hegemoniją. Visiškos priklausomybės santykiai su JAV atitiko Centrinės Amerikos, kaip ir Karibų jūros baseino, valstybių santykius su šia regionine galybe nuo pat šių valstybių nepriklausomybės išsikovojimo.

Nikaragvos sandinistų nacionalinis išsivadavimo frontas susiformavo 1961 m., kurio tikslas buvo nuversti Somozų šeimos, kuri Nikaragvą valdė nuo 1934 m., režimą. FSLN susikūrimas buvo pakurstytas Kubos revoliucijos, o šio revoliucinio judėjimo lyderiai deklaravo draugystę su Kubos diktatoriumi Fideliu Kastru. Aukštas Somozų režimo korupcijos laipsnis, blogas užsienio pagalbos tvarkymas, neskaidri politinė veikla ir galiausiai tiesioginė atsakomybė už nuosaikių pažiūrų opozicijos lyderio Pedro Joaquin Chamorro nužudymą sukėlė visuomenės nepasitenkinimą 45 metus trūkusiu vienos šeimos valdymu ir visuotinius maištus 1979 m. Nikaragvos miestuose. Sandinistų revoliucija pasiekė kulminaciją, kai 1979 m. buvo nuverstas Somozos režimas.

Šaltiniai

Nuorodos 
Sandinistinės revoliucijos chronologija (rusų k.)
Sandinistinė revoliucija  (prancūzų k.)

Nikaragvos istorija
Revoliucijos