Ruzvelto sala (Niujorkas)

Ruzvelto sala – siaura sala Rytų upėje, kuri teka pro Niujorko miestą. Išsidėsčiusi tarp vakaruose esančio Manhatano ir rytuose esančio Kvinso rajonų. Salos ilgis siekia apie 3 km, didžiausias plotis yra 240 m, o plotas – 0,59 km². Dalis salos patenka į Manhatano teritoriją. 2000 m. salos gyventojų sk. siekė 9520.

Lenapiai salą vadino Minnehanonck pavadinimu, o naujakuriai iš Nyderlandų – Varkens Eylandt ('kiaulės sala'). Kolonijiniais laikais sala buvo žinoma Blekvelo pavadinimu. Nuo 1921 iki 1973 m. sala buvo žinoma kaip Gerovės sala (Welfare Island).

Istorija 
1637 m. olandų gubernatorius Wouter Van Twiller įsigijo salą iš vietinių indėnų. 1796 m. Džeikobas Blekvelas (Jacob Blackwell) pastatė Blekvelo namą, kuris yra seniausias salos pastatas bei šeštas pagal senumą Niujorke. Tai taip pat vienas iš nedaugelio XVIII a. architektūros pavyzdžių. 1828 m. Niujorko miestas įsigijo salą už 32 tūkst. tuometinių JAV dolerių (dab. 668 994 JAV dol.). 1832 m. saloje buvo pastatytas kalėjimas su ligonine. Kiek vėliau, 1852 m., atidaryti pataisos namai. Keletas pastatų, įskaitant kalėjimo ligoninę ir bepročių namus, sudegė per 1858 m. gaisrą. 1872 m. salos šiaurrytiniame pakraštyje buvo įrengtas Blekvelo švyturys, siekęs 15 m aukštį. 1909 m. atidarytas Kvinsboro tiltas, su kuriuo sala neturi susisiekimo. 1921 m. sala buvo pervadinta į Gerovės salą. 1955 m. nutiestas Gerovės salos tiltas, suteikęs susisiekimą transporto priemonėmis su kita miesto dalimi. 1971 m. sala pervadinta į dabartinį pavadinimą, pagerbiant prezidentą Frankliną Ruzveltą. 1976 m. nutiesta kabančio tramvajaus linija, sujungusi salą su Manhatanu.

Išnašos 

JAV salos
Manhatanas