Danišmendai

Danišmendai (, ) – tiurkų kilmės valstybė, valdžiusi dalį Mažosios Azijos. Vienas iš ankstyvųjų Anatolijos beilikų.

Istorija 

Valstybės įkūrėju laikomas Danišmendas Gazis, žinios apie kurį yra daugiau legendinės, o jo (bei jo įpėdinių) žygdarbiai aprašomi vėlesniame literatūriniame kūrinyje Danishmendname. Dėl jo kilmės nesutarė netgi jo amžininkai, kurie laikė jį Aršakidų, armėnų ar Seldžiukidų kilmės. Pats žodis danishmand persų kalba reiškia "išminčių".
Plečiantis Seldžiukų imperijai ir Bizantijos imperijai 1071 m. pralaimėjus Manzikerto mūšį, Danišmendas Gazis įsitvirtino Sivaso miesto regione ir netrukus tapo nepriklausomas nuo Seldžiukidų kontrolės.

Jo sūnus Gazi Giumiuštiginas dalyvavo kovose su kryžeiviais. Jam pavyko paimti į nelaisvę Bohemondą I ir atremti keletą smulkesnių išpuolių. Vėliau šio sūnus Emyras Gazi vykdė kovą su Kilikijos Armėnija. Už savo žygdarbius Abasidų kalifo jis gavo titulą melik ("karalius"). 

1134 m. jam mirus, sostą paveldėjo Mehmedas Gazi, kuris įkūrė Kaiserio miestą. Po jo mirties 1142 m. valstybė buvo padalinta. Viena giminės dalis valdė iš Sivaso (titulavosi melikais), o kita - iš Malatijos (titulavosi emyrais). Sustiprėjęs Rumo sultonatas 1175 ir 1178 m. nukariavo abi šias valstybėles, ir prisijungė prie savo valdų, taip pabaigdamas Danišmendų valdžią Kapadokijoje.

Valdovai

Išnašos 

Turkijos istorinės valstybės
Istorinės tiurkų valstybės