Geltonnugaris dukeris

Antilope sylvicultrix Afzelius, 1815
 C. punctulatus Gray, 1850
 C. sclateri Jentink, 1901
 C. sylvicultor Thomas, 1892

Geltonnugaris dukeris  (Cephalophus silvicultor) – dykaraginių (Bovidae) šeimos žinduolis, priklausantis kuoduotųjų dukerių (Cephalophus) genčiai. Labiausiai paplitęs iš visų dukerių rūšių. Gyvena Afrikos vakarinėje ir centrinėje dalyje.

Taksonomija 

Pirmą kartą šią rūšį aprašė botanikas Adam Afzelius 1815 m. žurnale Nova Acta Regiæ Societatis Scientiarum Upsaliensis. 1981 m. Colin Groves ir Peter Grubb nustatė tris kuoduotojų dukerių (Cephalophus) pogentes: Cefhalophula, Cephalpia ir Cephalophus. Ši rūšis buvo priskirta Cephalophus pogentei kartu su tanzaniniu dukeriu (C. spadix), juodnugariu dukeriu (C. dorsalis) ir jentinko dukeriu (C. jentinki). Šiai pogentei būdingas minimalus lytinis dimorfizmas ir dėmėtas jauniklių kailis.

Išskiriami keturi pošūšiai:
 C. s. curticeps Grubb and Groves, 2002
 C. s. longiceps Gray, 1865
 C. s. ruficrista Bocage, 1869
 C. s. silvicultor Afzelius, 1815

Apibūdinimas 
Rūšies atstovai turi išgaubtos formos kūną, labai trumpus cilindro formos ragus. Sveria apie 60-80 kg. Turi didelę burną, gerklę ir žandikaulio raumenis. Užaugdami iki 79 cm yra didžiausi iš dukerių atstovų. Patinai yra šiek tiek didesni.

Mityba 
Minta įvairiais augalais, įskaitant vaisius, lapus, ūglius, sėklas, medžio žieves, pumpurus.

Paplitimas 
Laisvėje gyvena apie 160 000 individų. Nelaisvėje išgyvena iki 10 metų.

Šaltiniai 

Dykaraginiai