Naujieji Skardupėnai

Naujieji Skardupėnai arba Pugačiovas (, nuo 1938 m. birželio 6 d. Grenzwald, 1945–1946 m. , nuo 1946 m. rugsėjo 7 d. ) – gyvenvietė Mažojoje Lietuvoje, Kaliningrado srities šiaurės rytinėje dalyje, Krasnoznamensko rajone, 10 km į šiaurės rytus nuo Lazdynų, 9 km į pietus nuo Smalininkų, Lietuvos pasienyje, Trapėnų-Lubėnų girios rytiniame pakraštyje.

Istorija 

Įkurti 1680 m. šatulinės kolonizacijos metu valstybinio miško (Trapėnų girios) žemėse. Naujakuriai, vokiečių kraštotyrininko Ervino Špėro manymu, galbūt atsikėlė iš Senųjų Skardupėnų. XVIII–XIX a. kaimas taip pat vadintas ir Lušna (Luschnen). 1740 m. mokesčių mokėtojų sąraše minimų ūkininkų pavardės – vien lietuviškos: Christupaities, Szillaities, Weederaitis, Jonuckaitis, Roßillus, Wenßkaities. 1785 m. Naujieji Skardupėnai buvo šatulinių kulmiškių kaimas, pasienio gyvenvietė su 10 ugniakurų (gyvenamųjų pastatų), 1823 m. – šatulinių kulmiškių kaimas su 34 gyventojais. 1854 m. Naujuosiuose Skardupėnuose buvo 14 gyvenamųjų pastatų ir 105 gyventojai.

1714–1723 m. priklausė Ragainės valsčiaus šaltyšiaus administruojamai Lazdynų seniūnijai, 1723–1818 m. – Įsruties apskrities Liepgalio domenų valsčiui, 1818–1945 m. – Pilkalnio apskričiai, buvo 1874 m. įsteigto Juknaičių valsčiaus kaimas. Tikintieji priklausė Lazdynų evangelikų liuteronų parapijai. 1905 m. Naujuosiuose Skardupėnuose buvo 42 sodybos, 232 gyventojai, iš jų – 113 lietuvių (49 %). 1929 m. prie kaimo prijungta Grencvaldo (Grenzwald) girininkijos sodyba (10 gyv. 1905 m.). Kaime veikė mokykla.

Po Antrojo pasaulinio karo pasikeitė gyventojų sudėtis: senieji gyventojai vokiečiai ir suvokietėję lietuviai artėjant frontui pasitraukė į Vokietijos gilumą, vietoj jų atkelta kolonistų iš Sovietų Sąjungos. 1946–2008 m. buvo Chlebnikovo apylinkėje, nuo 2008 m. – Aleksejevkos kaimo gyvenvietėje.

Gyventojai

Šaltiniai 

Pilkalnio apskrities gyvenvietės