Bosley Crowther

Boslis Krauteris (, 1905 m. liepos 13 d. Lutervilis, Merilandas, JAV – 1981 m. kovo 7 d. Maunt Kiskas, Niujorko valstija, JAV) – amerikiečių kino kritikas, karo ir pokario metais (1940–1967) vadovavęs įtakingo laikraščio „The New York Times“ kino skilčiai.

Ankstyvieji metai 
Gimė Merilando valstijos Lutervilio mieste, vėliau su šeima išsikėlė į Šiaurės Karolinos miestą Vinstoną-Seilemą. Čia jaunasis Boslis Krauteris prisidėjo prie vietinio laikraščio „The Evening Star“ leidybos.

Po to šeima išvyko gyventi į Vašingtoną, jame 1922 m. B. Krauteris baigė Vakarų vidurinę mokyklą (Western High School). Dvejus metus mokėsi parengiamuosiuose kursuose Orindžo Girios mokykloje (Forest School) Virdžinijoje ir įstojo į Prinstono universitetą, jame studijavo istoriją. Būdamas studentu redagavo „The Daily Princetonian“. 1928 m. nugalėjo laikraščio „New York Times“ surengtame nacionaliniame rašinių konkurse ir laimėjo 500 dolerių vertės vasaros kelionę po Europą.

Už 30 dolerių per savaitę algą jam buvo pasiūlytas reporterio darbas Niujorko laikraštyje, bet jis atsisakė, nes tikėjosi susirasti darbą mažame laikraštyje pietinėse valstijose. Tačiau tokių laikraščių siūlomas atlyginimas buvo menkas, todėl galiausiai sutiko dirbti žurnalistu laikraštyje „New York Times“, kur 1933 m. buvo pakviestas į dramos skyrių. Penkerius metus rašė Brodvėjaus spektaklių recenzijas. Čia jis susipažino su Florens Marks (Florence Marks), 1933 m. sausio 20 d. ją vedė. Juodu susilaukė trijų sūnų: advokato Boslio Krauterio III (Bosley Crowther III), dailininko ir rašytojo Džono M. Krauterio (John M. Crowther), bankininko Džefersono Krauterio (Jefferson Crowther).

Autoritetas 
Nuo XX a. 5–ojo dešimtmečio pradžios iki 7–ojo dešimtmečio pabaigos B. Krauteris vadovavo laikraščio „The New York Times“ kino skilčiai. Jo autoritetas buvo toks didelis, kad nenuginčijamai griežti, emocingi kritiko sprendimai ne kartą tapo komercinės filmo sėkmės ar žlugimo priežastimi. Kritikas buvo pagarsėjęs japoniškų filmų nemėgimu. Jis išpeikė filmą „Voratinklio pilis“ (, 1957), o „Godzilą“ (1954) pavadino apgailėtina. Tačiau jis žavėjosi italų neorealistais (R. Roseliniu, F. Feliniu, V. De Sika) ir I. Bergmanu, tokiu būdu prisidėdamas prie jų populiarumo JAV.

7–ajame dešimtmetyje B. Krauterio pažiūros buvo laikomos tokiomis senamadiškomis, kad, kaip prisimena Dž. Rozenbaumas, tarp „pažangaus“ jaunimo buvo geras tonas iš jo šaipytis. B. Krauteris meninėmis nesėkmėmis vadino tokius modernistinio kino kelrodžius, kaip „Nuotykis“ („L’Avventura“) ir „Psichopatas“, drauge girdamas nesėkmę patyrusį istorinį filmą „Kleopatra“. Neigiama B. Krauterio recenzija filmui „Boni ir Klaidas“ tarp prodiuserių sukėlė paniką, jie nuogąstavo, kad po tokios recenzijos niekas nenorės filmo žiūrėti. Prasidėjus Naujojo Holivudo erai, 1968 m. B. Krauteris išėjo į pensiją.

Išnašos 

JAV kino kritikai
JAV žurnalistai