Jacopo Pirona

Jakopas Pirona (, 1789 m. lapkričio 22 d. Dinjanas, Friulis – 1870 m. sausio 4 d. Udinė, Friulis) – friulų abatas, rašytojas ir kalbininkas. Jis yra pirmojo friulų kalbos žodyno, kuriame vartojama suvienodinta rašyba, autorius.

Biografija 
Gimė kilmingoje friulų šeimoje, žinios apie šią šeimą siekia 1400 m. Po studijų Udinės seminarijoje tapo abatu. Jis buvo svarbiausia friulų kultūros figūra nuo XIX a. antrojo dešimtmečio iki šeštojo dešimtmečio pabaigos, ėjo įvairias pareigas: buvo Udinės ir vietos muziejų, gimnazijos (kurioje dėstė) direktorius, Udinės skaitymo kabineto draugijoje buvo provincijos spaudinių cenzorius ir Udinės akademijos prezidentas. Be to, jo vaidmuo buvo lemiamas kuriant ir plėtojant Udinės miesto biblioteką, kurios bibliotekininku jis dirbo 1866–1868 m.

Jis ne tik gilinosi į lotynų kalbą ir buvo friulistas (tyrė friulų kalbą, kultūrą, tautosaką), bet ir rašė italų ir lotynų kalbomis. Žinomiausias jo darbas yra „Friulų kalbos žodynas“, dažnai laikomas pirmuoju friulų kalbos žodynu, jis parašytas bendradarbiaujant su sūnėnu Džuliju Andrėja (Giulio Andrea) ir išleistas po mirties, 1871 m., Venecijoje. Tas pats sūnėnas kartu su Erkole Karlečiu ir Džovaniu Batista Kornjaliu išleido „Il nuovo Pirona“ (Udine, A. Bosetti, 1935); abu žodynus kelis kartus iš naujo leido Friulų filologijos draugija.

Palaidotas monumentaliose Udinės kapinėse kartu su kitais garsiais Friulio žmonėmis.

Išnašos

Bibliografija 
 J. Pironos bibliografija

Italijos kalbininkai
Italijos rašytojai