Kusai (Pilkalnio apskritis)

Kusai arba Vesnovas, (, nuo 1928 m. Kussen, 1945–1946 m. , nuo 1946 m. ) – gyvenvietė Kaliningrado srities šiaurės rytinėje dalyje, 11 km į vakarus nuo Pilkalnio, prie Kusupės, Krasnoznamensko rajone, nuo 2008 m. Vesnovo kaimo gyvenvietės centras.

Istorija 

Minimi nuo 1540 m. Cussey, Cussunkiem, Cussen, vėliau Kussen pavadinimais. Vietovardis pavardinės kilmės (liet. Kusa, Kusas, Kusys, prūs. Kusse) arba pagal vandenvardį (Kusupė). Gyvenvietė ėmė plėstis įsteigus valstybės dvarą. 1580 m. atidaryta pradžios mokykla. 1586 m. pastatyta evangelikų liuteronų bažnyčia. 1736 m. Kusų kaime gyveno 1 zalcburgiečių, 17 vokiečių ir 3 lietuvių šeimos, dvare – 2 zalcburgiečių ir 3 vokiečių šeimos. 1785 m. Kusai buvo bažnytkaimis ir palivarkas su 2 vėjo malūnais ir 54 ugniakurais (gyvenamaisiais pastatais), 1822 m. – bažnytkaimis ir palivarkas su 2 vėjo malūnais ir 412 gyventojų. 1854 m. Kusų bažnytkaimyje ir dvare buvo 69 gyvenamieji pastatai ir 500 gyventojų. 

1879 m. Kusų dvaras valdė 232 ha žemės, iš jų 191 ha ariamos, 32 ha pievų ir ganyklų, 1 ha miško. 1723–1818 m. priklausė Įsruties apskričiai, buvo Kusų domenų valsčiaus centras, 1818–1945 m. – Pilkalnio apskričiai, buvo 1874 m. įsteigto Kusų valsčiaus centras. Valsčiaus sudėtyje be kitų savivaldybių buvo ir Kusų kaimo bendruomenė bei dvaro apygarda; 1928 m. dvaro apygarda prijungta prie kaimo bendruomenės. XX a. pr. Kusuose veikė pradžios mokykla, paštas, 2 vėjo malūnai, pieninė, svečių namai. Kusai garsėjo dideliais medžiais: prie bažnyčios augo 4 m apimties kamieno klevas, dvaro ir klebonijos soduose – ąžuolas ir liepos.

Prie miestelio sovietinė valdžia įsteigė Dobrovolsko konclagerį, kuriame kalinta apie 3300 senųjų krašto gyventojų. XX a. antroje pusėje bažnytkaimis ir dvaras suniokoti, prie Kusų buvęs nadruvių pilkapynas suardytas.

Gyventojai 

1539 m. kaime, pasak dokumento, gyveno 9 činšininkai, 1 kampininkas, 2 tarnai ir 2 samdiniai. Iki XVIII a. pradžios didžiosios vokiečių kolonizacijos beveik visi Kusų ir apylinkių gyventojai buvo lietuvininkai. Po jos, 1736 m. dešimtyje iš 15 Pilkalnio apskrities Kusų valsčiaus kaimų apsigyveno 64 kolonistų šeimos, lietuvininkų buvo 81 šeima (55,9 %). 1878 m. iš 5519 parapijiečių trečdalis (apie 1840 žmonių) save laikė lietuviais, 1902 m. jų liko 5,1 % (300 žm.). Dar 1921 m. pamaldos lietuvių kalba vykdavo 5 kartus per metus, nors konfirmacija lietuvių kalba nutraukta 1880 m.

Žymūs žmonės 
Kusuose dirbo arba gimė lietuvių raštijai nusipelnę dvasininkai:
 1585–1595 m. kunigavo Mykolas Sapūnas, 1589 m. čia gimė jo sūnus Kristupas Sapūnas
 1716–1751 m. kunigavo J. F. Pušys (Pusch)

Apylinkė 

Iki 2008 m. Vesnovo apylinkės (Весновский cовет) centras; apylinkės teritorijoje buvo šios gyvenvietės:

Bažnyčia ir parapija 

1565 m. pastatyta medinė fachverkinė bažnyčia su bokštu. 1743 m. bažnyčia perstatyta iš plytų ir lauko akmenų; bokštas liko medinis. 1790 m. rekonstruota: padidintas plotas (38 m ilgio, 12,5 m pločio), pietinės sienos vidury pristatytas prieangis, sutvirtintas bokštas. Bokšto smaigalį puošė vėtrungė su bažnyčios perstatymo iniciatoriaus Frydricho Didžiojo inicialais „FR” ir data „1742”. Bažnyčios šoninės sienos turėjo po 7 langus, galinėje sienoje abipus altoriaus buvo dar po langą. Interjeras su plokščiomis lubomis ir galerijomis abejuose šonuose; abi galerijas ramstė po 7 kolonas. Turėjo vargonus (pagaminti XVIII a. pr. vargonų meistro Johano Džošua Mozengelio (Johann Josua Mosengel) ir du varpus.

Sovietmečiu paversta sandėliu, sunyko. XX a. pab. ar XXI a. pr. įgriuvo stogas, XXI a. pr. – frontoninė siena. 

Kusų parapija įkurta XVI a., 1818 m. buvo viena iš septynių parapijų, sudariusių naujai įkurtą Pilkalnio apskritį. 1939 m. Kusų parapijai priklausė kaimai ir dvarai:

Šaltiniai 

Pilkalnio apskrities gyvenvietės