Australijos nuteistųjų kolonijos

Australijos nuteistųjų kolonijos () – UNESCO paveldo objektas, 2010 m. paskelbtas Australijoje, apimantis 11 buvusių nuteistųjų kolonijų, kurias Britanijos imperija įsteigė derlinguose žemyno pakraščiuose XVIII–XIX a. 

Panašią politiką tolimuose žemės regionuose vykdė ir kitos Europos kolonijinės šalys. Nuteistųjų kolonijos išsidėsčiusios visoje Australijoje: nuo Frimantlo Vakarų Australijoje iki Kingstono ir Artūro slėnio Norfolko saloje rytuose (Ramiajame vandenyne); nuo teritorijų aplink Sidnėjų Naujajame Pietų Velse šiaurėje iki vietų, esančių Tasmanijoje, pietuose. Į Australiją per 80 metų nuo 1787 iki 1868 m. buvo išsiųsta apie 166 000 vyrų, moterų ir vaikų, kuriuos Britanijos teisingumas pasmerkė ištremti į nuteistųjų kolonijas. Kiekviena iš šių vietų turėjo konkrečią paskirtį – tiek baudžiamąjį įkalinimą, tiek reabilitaciją per priverstinį darbą, kuris padėtų sukurti ir išlaikyti koloniją. Kolonijose buvo statomi pastatai, uostai, infrastruktūra, vykdoma gamtos išteklių gavyba ir kt. Į priverstinius darbus buvo įtraukiami tiek sunkūs nusikaltėliai, tiek žmonės, nuteisti už palyginti nedidelius nusikaltimus, taip pat už tam tikrų nuomonių reiškimą ar buvimą politiniais oponentais. Katorga į Australiją taip pat buvo taikoma moterims ir vaikams nuo devynerių metų. 

Australijoje įkurtose kolonijose besikuriančios nuteistųjų gyvenvietės tuo pačiu metu vertė aborigenus gyventojus trauktis į mažiau derlingus pakraščius, kūrė europinės kilmės gyventojų bendruomenes.

Paveldas 

 Kingstono ir Artūro slėnio istorinis rajonas ()
 Paramatos vyriausybės pastatas ()
 Haid parko nuteistųjų gyvenamasis namas (Sidnėjus) ()
 Brikendono ir Vulmerso dvarai ()
 Darlingtono probacijos stotis ()
 Senasis didysis šiaurės kelias ()
 Keskeidso moterų kalėjimas ()
 Port Artūras (Tasmanija) ()
 Tasmanijos anglies šachtos ()
 Kakadu sala ()
 Frimantlo kalėjimas ()

Galerija

Šaltiniai 

Pasaulio paveldo objektai Australijoje
Australijos istorija
Kalėjimų muziejai