Klaipėdos žydų senosios kapinės

Klaipėdos žydų senosios kapinės – žydų kapinės Klaipėdoje, veikusios XIX a. I pusėje – XX a. vid. Plotas siekia 1,3 ha.

Kaip teigiama J. Tatorio knygoje „Senoji Klaipėda. Urbanistinė raida ir architektūra iki 1939 m.”, XIX a. pradžioje žydų kapinėms įrengti skirtas ravelinas, miesto plane pirmąkart pažymėtos 1840 m. Tuo metu kapinės buvo ganėtinai nedidelės, būta gyvatvorės. XIX a. viduryje kapinės apjuostos tvora, pastatytas apeiginės paskirties pastatas. Kapinės išsiplėtė XX a. pirmojoje pusėje. Teritorija buvo padalinta pailgais kvartalais.

Per Antrąjį pasaulinį karą naikinti antkapiai, nugriautas apeiginis pastatas. Tarybiniais laikais kapinių teritorijoje veikė radijo trukdžių stotis su aukštomis metalinėmis antenomis, vietoj ritualinio pastato iškilo administracinis pastatas, sugriauta didžiuma antkapinių paminklų, o kai kurie įmūryti į masyvius betoninius blokus. Lietuvai atgavus nepriklausomybę, 1990 m. radijo stotis likviduota, kapinių teritorija aptverta, apie 1991 m. į atminties sieną, kurios autorius architektas Saulius Manomaitis, įmūryta maždaug 30 antkapinių paminklų fragmentų.

Buvusiame radijo stoties pastate įsikūrė Klaipėdos žydų bendruomenė, veikia sinagoga. Žydus gelbėjusiems Klaipėdos krašto gyventojams atminti pasodinta tujų alėja.

2016 m. kapinės įtrauktos į Kultūros vertybių registrą.

Išnašos 

Žydų kapinės Lietuvoje
Klaipėdos paveldas