Turkų van katė

Turkų van katė (, ) – natūrali pusiau ilgaplaukių kačių veislė. Pavadintos Vano ežero Turkijoje vardu.

Istorija 

Turkų van katės atsirado be žmogaus įsikišimo Ararato kalno papėdėje, nuošalioje Turkijos vietovėje. Nėra visiškai aišku, kaip šios katės ten atsirado. Spėjama, kad tai gali būti pusiau ilgaplaukių kinų kačių palikuonės, atkeliavusių prie Vano ežero Didžiuoju Šilko keliu.

1955 m. dvi draugės, apsilankiusios prie Vano ežero, liko sužavėtos pusiau ilgaplaukėmis naminėmis katėmis, kurių aplink lakstė gausybė. Vienai merginų pavyko pagauti dvi kates ir parsivežti į Didžiąją Britaniją. Katės patraukė kačių mylėtojų dėmesį. Veislė oficialiai pripažinta 1969 m. Šiandien turkų van katės veisiamos ir JAV.

Charakteris 

Šios katės meilios, labai greitai prisiriša prie žmonių. Visgi turkų van kačių elgesį gana sunku numatyti: jos gali būti labai neramios. Gerai sutaria su kitomis katėmis ir šunimis. Mėgsta medžioti ir žaisti. Nebijo vandens, gali drąsiai nerti ir žvejoti.

Fizinės savybės 

Tai vidutinio didumo, ilgo, raumeningo, tvirto kūno katės. Kojos vidutinio ilgumo, storos uodegos ilgis proporcingas kūnas. Galva buka, trikampio formos. Elipsės formos akys didelės, šiek tiek įkypos. Ausys greta viena kitos.

Turkų van katės kūnas dažniausiai baltas, idealus atvejis – du spalvoti lopai ant galvos. Lopai būna tamsiai rudos arba kreminės spalvos. Daugumos van kačių akys gintarinės.

Šaltiniai 

 Esther J.J.Verhoef-Verhallen. Kačių enciklopedija, vert. Danguolė Žalytė. Vilnius: Aktėja, 2002.

Kačių veislės