Bresto vaivadija (1793)

Bresto vaivadija () – buvo trumpalaikis Abiejų Tautų Respublikos, LDK administracinis teritorinis vienetas, egzistavęs nuo 1793 m. iki 1795 m. pradžios, dabartinės Baltarusijos pietvakariuose ir Lenkijos rytuose. Centras – Brestas.

Vaivadija šiaurėje ribojosi su Gardino vaivadija, šiaurės rytuose su Naugarduko vaivadija, rytuose su Rusijos imperija, pietryčiuose su Voluinės vaivadija ir Vladimiro vaivadija, pietuose su Chelmo vaivadija ir vakaruose su Palenkės vaivadija.

Istorija 

Vaivadija buvo įkurta 1793 m. lapkričio 23 d. Gardino seimo nutarimu iš didžiosios dalies Bresto vaivadijos, Bresto apskrities žemių. Lenkijos Karalystės Seime vaivadija turėjo savo atstovus: vaivadą ir kaštelioną bei šešis atstovus renkamus ketveriems metams (po du iš visų trijų apskričių). Po III Abiejų Tautų Respublikos padalijimo į rytus nuo Vakarinio Bugo buvusios teritorijos atiteko Rusijos imperijos, Slanimo gubernijai, o vakarinės žemės Habsburgų monarchijos Vakarų Galicijai.

Administracinis suskirstymas 

Vaivadiją sudarė trys žemės, kurios dar buvo padalintos į parapijas:
 Biarozos žemė,
 Bresto žemė,
 Kobryno žemė.

Šaltiniai 
 Volumina legum t. 10 Konstytucje Sejmu Grodzieńskiego z 1793 roku, Poznań 1952

1793
1793 m. vaivadijos