Eli Wallach

Ilajus Volachas (1915 m. gruodžio 7 d. – 2014 m. birželio 24 d.) buvo amerikiečių kino, teatro ir televizijos aktorius, kurio aktyvi karjera truko daugiau kaip 60 metų. Didžiąją karjeros dalį praleidęs teatre, jis laikomas vienu geriausiu visų laikų „charakteringų personažų“ aktoriumi, 1998 m. įtrauktas į Amerikos teatro Šlovės galeriją. Scenoje jis dažniausia vaidindavo kartu su žmona Anne Jackson, kine sukūrė daugiau kaip 90 vaidmenų ir buvo apdovanotas pagrindiniais kino bei teatro apdovanojimais.

Biografija

Šeima 
Wallach gimė Brukline, žydų imigrantų iš Lenkijos šeimoje ir turėjo brolį bei 2 seseris (visi jie vėliau tapo mokytojais).

1936 m. jis baigė istorijos studijas Teksaso universitete. Čia jis pradėjo vaidinti pirmuose studentų spektakliuose, taip pat išmoko jodinėti, kas vėliau pravertė vaidinant vesternuose. Dar po 2 metų jis baigė menų koledžą Niujorke ir studijavo aktorystės mokykloje pas Sanford Meisner.

Teatras 
1941 m. sausį Eli buvo pašauktas atlikti karinę tarnybą. Tarnavo medikų dalinyje Havajuose, vėliau – karininkų mokykloje Teksase, Kasablankoje ir Prancūzijoje. Vienam iš vyresniųjų karininkų atkreipus dėmesį į jo talentą vaidinti, Eli sulaukė pasiūlymo sukurti vaidinimą pacientams. Pagal Irving Berlin kūrinį „This Is the Army“ jis su kitų personalu sukūrė komediją „Is This the Army?“, kurioje buvo parodijuojami Ašies šalių diktatoriai (pats Wallach vaidino Hitlerį).

Baigęs tarnybą, Eli grįžo į Niujorką, kur toliau gilino aktoriaus talentą „Dramatic Workshop“ mokykloje ir buvo vienas garsios aktorių studijos, kurioje mokė Lee Strasberg, įkūrėjų. Čia jis mokėsi kartu su vėliau įžymiais aktoriais tapusiais Marlon Brando, Sidney Lumet ir susipažino su būsimąja žmona Anne Jackson. Aktorių studijoje jis susitiko su atvykusia čia mokytis jaunąja Marilyn Monroe, kuri susidraugavo su Anne ir vėliau kartais net būdavo jų vaiko aukle.

1945 m. Eli debiutavo Brodvėjaus scenoje, o 1951 m. buvo apdovanotas Tony prizu už vaidmenį pjesėje „The Rose Tattoo“. Tuo laikotarpiu jis su žmona Anne daugiausia koncentravosi darbui teatre ir dažniausiai kūrė vaidmenis pjesėse pagal Tennesse Williams kūrinius. Tuo metu jis paprastai atmesdavo pasiūlymus vaidinti kinuose, teatrą laikydamas aukštesne pakopa: „- Kam man reikalingas kinas? Scena bet kuriuo atveju yra aukštesnis lygis ir didesnį pasitenkinimą teikianti aplinka. Kinas, palyginimui, yra tarsi kalendoriaus iliustracija prieš didžiuosius paveikslus. Iš tiesų tu negali daug nuveikti kine arba televizijoje, tačiau scena yra anarchistiška aplinka“.

Kartu su Anne jis tapo viena žymiausių porų Amerikos teatro scenoje kartu su Alfred Lunt ir Lynn Fontanne bei Jessica Tandy ir Hume Cronyn, ir ne kartą su jomis kartu dirbo. Net ir vėliau, dirbdamas kine ar televizijoje, Eli neatsisakydavo galimybės vaidinti teatre ir dažniausiai tai darydavo kartu su žmona.

Kinas 

Vienas svarbiausių jo karjeros momentų buvo 1953 m. kvietimas vaidinti filme „From Here to Eternity“, kuriame turėjo filmuotis Frank Sinatra ir Harvey Lembeck. Sinatros biografas Kitty Kelly vėliau rašė, kad nors Sinatros testas buvo geras, niekas negalėjo prilygti Wallachui. Režisierius Fres Zinnermann ir prodiuseris Harry Cohn „buvo apakinti“ Wallach vaidybos testo ir norėjo šiam skirti vaidmenį, tačiau pastarasis jau anksčiau buvo sulaukęs pasiūlymo vaidinti pjesėje „Camino Real“ pagal Tennesse Williams kūrinį, todėl pasiūlymo vaidinti kine atsisakė. Juosta laimėjo 8 Oskarus ir atgaivino Sinatros karjerą, tačiau Wallach niekada nesigailėjo savo pasirinkimo: „- Tai buvo puikus kūrinys, parašytas vieno geriausių Amerikos rašytojų ir jį turėjo režisuoti vienas geriausių režisierių. Iš tiesų man nebuvo sunku pasirinkti“.
1956 m. Eli sukūrė pirmąjį vaidmenį kine, kontroversiškai įvertintame filme „Baby Doll“, už kurį buvo apdovanotas BAFTA prizu. Jis netruko būti įvertintas kaip charakteringų personažų kūrėjas, galintis įsikūnyti į bet kokį personažą.

1960 m. jis vaidino banditą Kavalerą filme „Šaunioji septyniukė“.

1961 m. pasirodė filme „Nepritapėliai“ kartu su Marilyn Monroe ir Clark Gable (tai buvo paskutinis šių dviejų aktorių filmas prieš jų mirtį). Pats Eli manė, kad pakviesti jį į šią juostą nusprendė Monroe, o šios tuometinis vyras Arthur Miller vėliau sakė: „- Eli Wallach yra laimingiausias geras aktorius, kurį aš pažinojau. Jis iš tiesų mėgaujasi savo darbu“.

1965 m. jis pasirodė filme „Lord Jim“ su Peter O‘Toole, o po metų – komedijoje „Kaip pavogti milijoną“ su O‘Toole ir Audrey Hepburn. 1966 m. jis nusifilmavo viename žymiausių visų laikų „spegeti“ vesternų – Sergio Leone filme „Geras, blogas ir bjaurus“, kuriame suvaidino plėšiką Tuką („Bjaurų“). 1968 m. Henry Fonda, sulaukęs Leone kvietimo vaidinti filme „Kartą Laukiniuose Vakaruose“, kreipėsi patarimo į Eli, kuris atsakė „- Taip, tau patiks tas iššūkis“. Fonda priėmė pasiūlymą ir vėliau padėkojo Eli už patarimą.

Besifilmuodamas vesterne, Eli susidraugavo su pagrindinio vaidmens atlikėju Clint Eastwood. 2003 m. jis vaidino C. Eastwoodo režisuotame filme „Mystic River“, po kurio pastatymo Eastwoodas negailėjo gražių žodžių kolegai atsiliepdamas apie jį: „- Dirbti su Eli Wallach buvo vienas didžiausių malonumų mano gyvenime“.

Be kino, Wallach taip pat vaidino ir televizijoje, serialuose „Batman“, „Seventh Avenue“. Per savo karjerą jis vaidino pačius įvairiausius personažus: nusikaltėlius, plėšikus, mafijos vadeivas ir istorines asmenybes. Sukūręs daugiau kaip 90 vaidmenų kine ir televizijoje, 1994 m. jis buvo apdovanotas Garbės Oskaru.

Asmeninis gyvenimas 
1948 m. gegužę Eli vedė teatro aktorę Anne Jackson (1926–2016), su kuria išgyveno santuokoje 66 metus ir susilaukė 3 vaikų.

Jis mirė 2014 m. būdamas 98, kūnas buvo kremuotas.

2005 m. pasirodė jo autobiografinė knyga „The Good, The Bad and Me: In My Anecdotage“.

Apdovanojimai 
 Oskaras – už karjeros pasiekimus (2011)
 Auksinis gaublys (nominacija) – geriausias antrojo plano aktorius (1957)
 Emmy – geriausias antrojo plano aktorius (1967)
 Emmy (nominacija) – geriausias dramos aktorius (1968), geriausias antrojo plano aktorius (1987), geriausias kvistinis aktorius (2007, 2010)
 BAFTA – geriausias naujas aktorius (1957)
 Taorminos kino festivalis – Sergio Leone apdovanojimas (2002)

Filmografija

Šaltiniai

Nuorodos 

 IMDb profilis

JAV aktoriai