Karašaras

Karašaras arba Karašahras () taip pat Janči () – miestas Kinijoje, Sindziange, Bajangolo mongolų autonominėje prefektūroje, į šiaurės rytus nuo Korlos (su ja jungiasi per Geležinių vartų perėją). Pro miestą teka Kaidu upė, už 24 km į rytus telkšo Bagraškiolio ežeras. Janči hujų autonominės apskrities centras. Karašas įsikūręs prie Karakorumo plento ir Turfano–Kašgaro geležinkelio. Yra mečetė.

Maždaug po lygiai mieste gyvena hanių ir hujų.

Istorija 

Miesto pavadinimas uigūrų kalba reiškia „juodas miestas“. Pavadinimas Janči greičiausiai kilo iš tiurkų žodžio yanghi, reiškiančio ugnį. Tokios pat reikšmės buvo ir sanskritiškas miesto pavadinimas Agnideša ( – „ugnies kraštas“).

Miestas išaugo prie šilko kelio. Senovėje čia gyvavo budistinė karalystė, kurią valdė Šiongnu. II a. pr. m. e. pateko Han dinastijos įtakon, kai ši puolė Dajuaną. Han dinastijos knygoje „Hanšu“ rašoma, kad čia gyveno 52 tūkst. žmonių, 30 li spinduliu miestą supo vandenys, o kelias iš čia į Kučą vedė per pavojingas perėjas. Po sukilimo 94 m. į Karašarą atvyko Han generolo Ban Čao baudžiamoji ekspedicija ir nubaudė mirtimi miesto valdovą. Miestas ir jo budistiniai papročiai aprašomi „Žou knygoje“. Tarp 644 ir 648 m. vyko mūšiai tarp Tangų dinastijos ir Karašaro, remiamo Vakarų tiurkų kaganato. Tangai užėmė miestą, įkūrė savo tvirtovę, paskyrė savo valdininkus ir praktiškai sunaikino tocharų palikuonių įtaką Rytų Turkestane.

XVII a. miestą aplankė jėzuitų misionierius Bento de Góis, miestą vadinęs Cialis. 1887 m. čia lankęsis Francis Younghusband Karašarą aprašė turintį miesto sieną, du pagodas menančius bokštus, sienos apsuptyje – keli jamenai ir gyvenamieji namai, likę namai ir parduotuvės buvo už sienos.

Sindziango miestai