Edward Hopper

Edvardas Hoperis (, 1882 m. liepos 22 d. − 1967 m. gegužės 15 d.) − XX a. JAV realistinis tapytojas, iliustratorius, grafikas, akvarelistas.

Biografija 
Edvardas Hoperis gimė 1882 m. liepos 22 d. Naieko kaime prie Hadsono upės netoli Niujorko vidutinės padėties šeimoje, kurioje buvo skatinamas atskleisti meninius talentus. 1899−1900 m. E. Hoperis mokėsi iliustratorių mokykloje Niujorke, 1900−1906 m. − Niujorko dailės mokykloje, vadovaujamas impresionistinio tapytojo William Merritt Chase ir Robert Henri, kuris skatino mokinius tapyti kasdienius urbanistinius subjektus realistine maniera. Baigęs mokslus E. Hoperis dirbo iliustratoriumi. Iki 1910 m. tris kartus lankėsi Paryžiuje ir kitur Europoje. Buvo paveiktas E. Dega ir E. Manė kūrinių. Tuometiniai modernistiniai judėjimai, fovizmas ir kubizmas, jo nesudomino.

1910 m. E. Hoperis eksponavo Nepriklausomųjų dailininkų parodoje Niujorke, 1913 m. − garsioje Arsenalo parodoje. Jo paveikslai nesusilaukė ypatingo dėmesio. E. Hoperis taip pat įvaldė oforto grafikos techniką − šie kūriniai jam buvo komerciškai sėkmingesni. Pirmoji E. Hoperio personalinė paroda įvyko 1920 m. Vitni studijos klube Niujorke, kurioje buvo parodyti 16 dailininko paveikslų, bet nei vienas iš jų nebuvo parduotas. Dailininkas gyveno Niujorko Grinvičo kaimo priemiestyje ir vasaras leisdavo Naujosios Anglijos vietovėse. Kita jo paroda po kelerių metų Frank K. M. Rehn galerijoje Niujorke sulaukė didelės komercinės sėkmės, visi jos paveikslai buvo parduoti. 1923 m. E. Hoperis vedė dailininkę Josephine Verstille Nivison, kuri dažnai jam pozavo paveikslams, padėjo studijoje, skatino dirbti akvarele.

1930 m. E. Hoperio paveikslą „Namas prie geležinkelio“ (1925) įsigijo Niujorko šiuolaikinio meno muziejus. 1933 m. šiame muziejuje įvyko pirmoji dailininko kūrinių retrospektyvinė paroda. Dailininko kūriniai sulaukė palankaus kritikų vertinimo. E. Hoperio kūrybai buvo būdingas aiškių objektų kontūrų ir raiškios šviesos vaizdavimas. Didžiąją jo kūrybos dalį sudarė urbanistiniai vaizdai ir Naujosios Anglijos peizažai. Jis vaizdavo vienišus namus, tiltus, apleistas degalines, geležinkelį, dažniausiai be žmonių. 1930−1950 m. Hoperis su žmona beveik kiekvieną vasarą viešėdavo Keip Kodo pusiasalyje Masačusetse, ypač Trerou mieste, kur pasistatė namą. Menininkas pradėjo daugiau keliauti, automobiliu keliavo į Kaliforniją, keturis kartus lankėsi Meksikoje. Jo paveikslai vaizdavo tradicinės amerikiečių kultūros konfliktą su naujųjų laikų progresyvumu.

1952 m. E. Hoperis atstovavo JAV Venecijos bienalėje. Dailininkas buvo vienu pripažinčiausių JAV tapytojų, kritikai jam priskyrė nacionalinio JAV kūrėjo vardą. Pats dailininkas tikino, kad savo paveiksluose bandė išreikšti asmeninius įspūdžius, o ne ieškojo nacionalinių ypatumų. Tuo metu išpopuliarėjo abstrakčiojo ekspresionizmo dailininkai ir JAV praturtėjimas, optimizmas nesiderino su E. Hoperio paveikslų vienišumo, atskirties nuotaika, tačiau dailininkas neprarado populiarumo. Edvardas Hoperis mirė 1967 m. gegužės 15 d. Niujorke. Jis padarė didelę įtaką kitiems JAV realistiniams tapytojams, popmenininkams, naujojo realizmo kūrėjams.

Kūrinių galerija 
 E. Hoperio kūriniai chronologine tvarka

Šaltiniai 

 Jessica Murphy, 2007. The Metropolitan Museum of Art.
 Encyclopaedia Britannica
 Vašingtono nacionalinė dailės galerija

Hopper, Edward
Hopper, Edward