Elektrolitas

Elektrolitas (elektro… +  'ištirpęs') – cheminis junginys (druska, bazė, rūgštis), kuris ištirpintas poliniame tirpiklyje (pvz., vandenyje) ar išlydytas, disocijuoja (jonizuojasi) į jonus ir praleidžia elektros srovę. Elektros srovės tekėjimas elektrolite yra susijęs su medžiagos pernešimu ir cheminiais kitimais ant elektrodų.

Elektrolitai skirstomi į stipriuosius, kurie visiškai disocijuoja (jonizuojasi) į jonus ir silpnuosius, kurie disocijuoja menkai. Medžiagos, kurios nei tirpaluose, nei lydaluose nesudaro jonų, vadinamos neelektrolitais.

Fiziologinė reikšmė 
Fiziologijoje pagrindiniai elektrolitai yra natris (Na+), kalis (K+), kalcis (Ca2+), magnis (Mg2+), chloras  (Cl−), vandenilio fosfatas (HPO42−) ir vandenilio karbonatas  (HCO3−).  Šie elektrolitai reguliuoja nervų ir raumenų funkcijas, organizmo hidrataciją, kraujo pH, kraujo spaudimą, padeda atstatyti pažeistus audinius.

Literatūra 
 Elektrolitų tirpalai, Enciklopedinis žinynas, Henrikas Cesiulis, Vytautas Skučas, Vilniaus universiteto leidykla, 2000.
 http://sveika.lt/elektrolitai/

Išnašos 

Fizika
Chemija
Elektrotechnika
Elektrochemija