Miškinis spyglainis

Miškinis spyglainis (Polystichum aculeatum) – papartinių (Dryopteridaceae) šeimos augalas. Daugiametis, sporinis, žolinis hemikriptofitas. Auga jūrinio klimato srityse. Įrašytas į Lietuvos raudonąją knygą, priskirtas kritiškai grėsmingos būklės kategorijai (CR).

Morfologija 
Šakniastiebis 40–50 cm aukščio, padengtas rudais žvyneliais ir nunykusių lapkočių sumedėjusiomis dalimis. Pridėtinės šaknys 20–50 cm ilgio.

Augimo pradžioje lapai sraigiškai susisukę. Lapalakščiai vieną arba du kartus plunksniškai šakoti, tamsiai žali, odiški. Lapalakščio rachis (pagrindinė ašis) su gausiais gelsvais žvyneliais ir šviesiais plaukeliais. Lapkotis padengtas rudais žvyneliais. Manoma, kad senuose lapuose esančios medžiagos panaudojamos naujų lapų augimui.

Sporangės susitelkusios į sorus apatinėje lapų pusėje. Sporangių sienelė vienasluoksnė, su skiautere. Sorus dengia induzijos.

Gyvenimo ciklas 
Vyksta dviejų kartų kaita: vyraujančio, diploidinio sporofito ir haploidinio gametofito (polaiškio). Sporofitas daugiametis, jo lapų apatinėje pusėje yra sporangės, kuriose formuojasi haploidinės izosporos. Sporifikuoja rugpjūčio–rugsėjo mėn. Iš sporų išdygsta mažas, redukuotas polaiškis. Ant polaiškio gali susiformuoti anteridžiai su spermatozoidais ir archegonės, kuriuose formuojasi kiaušialąstės. Gametofito vystymąsi įtakoja anteridiogenas, kuris nulemia ankstesnį anteridžių susiformavimą. Miškinio spyglainio gametofitas gali reaguoti ir į kitos rūšies (P. setiferum) anteridiogeną. Po apvaisinimo išauga naujas sporofitas. Apvaisinimui reikalingas vanduo.

Paplitimas 
Paplitęs Eurazijos apyvėsio klimato zonoje, Š. Afrikoje, aptinkamas kalnuose ir lygumose. Kalnuose auga ant uolų, nuobirynų. Lietuvoje rastas Jurbarko ir Druskininkų apylinkėse, spygliuočių miške.

Šaltiniai 

Papartiniai