António de Andrade

Antonijus de Andradė (António de Andrade; g. 1580 m. – m. 1634 m. kovo 19 d.) – Portugalijos jėzuitų misionierius, keliautojas, pirmasis europietis, patekęs į Tibetą.

Gimė Oleirušo miestelyje Portugalijoje. 1596 m. įstojo į jėzuitų ordiną. 1600 m. išvyko į portugalų koloniją Indijoje Goa, ten lankė seminariją, buvo įšventintas kunigu. Pradžioje dirbo jėzuitų misijoje Agroje, buvo jos vadovu. Tačiau 1624 m. jis išvyko į Delį, kur su broliu jėzuitu Manueliu Markešu ir grupe hinduistų piligrimų leidosi į kelionę į Badrinatho šventyklą dabartinio Utarakhando šiaurėje.

Andradė tapo pirmuoju europiečiu, pasiekusiu Tibetą. Jis buvo draugiškai priimtas Gugės karalystės sostinėje Caparange, todėl netrukus išvyko atgal į Goa gauti vyskupo leidimo steigti misiją Tibete. 1625 m. gavęs leidimą Andradė su grupe jėzuitų grįžo į Caparangą ir įkūrė misiją. Čia jis atvertė nemažai žmonių į krikščionybę, buvo remiamas vietinio karaliaus. Tačiau 1629 m. Andradei grįžus į Goa, Gugė buvo nusiaubta ladakiečių antpuolio, krikščionys pradėti persekioti, o 1640 m. misija visai uždaryta.

Andradė tapo vyriausiuoju tėvu Goa jėzuitų provincijoje, bet 1634 m. mirė (kaip manoma, buvo nunuodytas vieno inkvizicijos persekiojamo portugalo nurodymu). 1624–1626 m. Antonijaus de Andradės Tibeto aprašymai buvo išspausinti Lisabonoje, netrukus išversti į įvairias Europos kalbas.

Portugalijos keliautojai
Misionieriai