Būdviečiai (Geldapė)

Būdvaičiai arba Būdviečiai () – kaimas Lenkijos šiaurės rytuose: Varmijos Mozūrų vaivadijos Geldapės apskrities Dubininkų valsčiuje.

Geografija 
Būdviečiai pasiekiami vaivadijos keliu Nr. . Susisiekiemo geležinkeliu nebeliko, kai linija Galdapė–Žydkiemis su artimiausia stotele Meškerupiuose () pokaryje buvo uždaryta. Kaimas išsidėstęs keli kilometrai piečiau nuo tarpvalstybinės Lenkijos–Rusijos sienos, tarp jos ir Būdviečių plyti Romintos giria. Ryčiau yra pokaryje išsistatęs Bočkų kaimas. Į Girią veda senas miško takas, kuris prieš pat sieną pasiekia 218 m aukščio Karališkąjį kalną (, }. Iki Antrojo pasaulinio karo pabaigos tuo taku eidami tolyn miško gyventojai pasiekdavo Didžiąją Romintą. XX a. pr. ant kalvos buvo pastatytas apžvalgos bokštas, dabar objekto lankymas ribojamas dėl pasienio režimo.

Artimiausiame Romintos girios plote dunkso penki rieduliai ir keli paminkliniai akmenys. Ryčiausiai gulintis (jo aukštis 1,7 m; o apimtis 8 m) yra vadinamas „Jotvingiu“; pasak legendos, ant jo jotvingiai dėdavo aukas savo dievams. Einant senuoju taku Karališkojo kalno link, kairėje pusėje galima aplankyti kelių šimtamečių senumo eglyną (vieno iš medžių, dabar vadinamu „Bogdanu“, amžius siekia 300 metų). Miško aikštelėse išlikę keli akmenys su iškaltais užrašais primena, kad Vokietijos imperatorius Vilhelmas II tose vietose nušaudavo įspūdingų dydžių elnius. Dar vienas akmuo su užrašu Dora (1913–1926) skirtas anksti mirusiai eigulio dukrai. Per Girią nutiestas 95 km ilgio vingiuotas dviračių takas „Romintos elnių pėdsakais“, eina jis ir per Būdviečių apylinkes.

Istorija 
Vokiečių šaltiniuose kaimo vardas žinomas nuo XVIII a.: 1734 m. , iki 1785 m. , o iki 1938 m. vadinamas , pridedant prie pavadinimo  (). 1938 m. pervadintas į , o pokaryje įgavo dabartinį pavadinimą. Atkuriant pirminį lietuvišką vardą lituanistas Algis Uzdila siūlė jį vadinti Būdviečiais (Vietos, kur buvo Būdos). Mažosios Lietuvos enciklopedija teiktinu variantu įvardijo Būdvaičius.

Būdviečiai visą laiką priklausė Geldapės apskričiai ir nuo 1874 m. iki 1945 m. įėjo į Rogainių valsčių, vėliau – į Dubininkų valsčių. Iki Antrojo pasaulinio karo pabaigos tikintieji evangelikai liuteronai priklausė Dubininkų parapijai, o katalikai – bažnyčiai Geldapėje. Pokaryje kaimo gyventojų daugumą sudarantys katalikai priskirti Dubininkų bažnyčiai, o evangelikai liuteronai – Geldapės bažnyčiai. Išliko dvejos evangelikų liuteronų kapinės. 1910 m. surašymo duomenimis kaime gyveno 298 žmonės, 1933 m. suskaičiuoti 324 gyventojai. Prieš prasidedant Antrajam pasauliniam karui buvo likę 279 kaimiečiai.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Padėtis šiuolaikiniame žemėlapyje

Geldapės apskrities gyvenvietės
Jotvingiai