Trombocitozė

Trombocitozė – kraujo plokštelių (trombocitų) skaičiaus padidėjimas kraujyje. Viršutinė normos riba yra maždaug 450x109/L. Trombocitozė atsiranda dėl padidėjusios trombocitų gamybos kaulų čiulpuose. Ji gali būti suaktyvėjusi dėl pačių kaulų čiulpų ligos ar pažeidimo arba kaip reakcija į kitą ligą.

Klasifikacija 
Reaktyvios priežastys:
 Fiziologinė trombocitozė: dėl streso, nėštumo, sunkaus fizinio krūvio
 Paraneoplastinė trombocitozė: dėl piktybinių kraujo ligų ar piktybinių navikų
 Lėtinės infekcinės ligos: tuberkuliozė, osteomielitas
 Lėtinės uždegiminės ligos: Krono liga, opinis kolitas, sarkoidozė
 Būklė po blužnies pašalinimo (splenektomijos)
 Potrauminė trombocitozė: po didelių operacijų, sunkių traumų
 Geležies trūkumo anemija
 Esant ūminiam kraujavimui
 Atsistatant kraujo rodikliams po radioterapijos ar chemoterapijos
 Piktybiniai navikai

Kraujo ligų sąlygota trombocitozė gali būti dėl:
 Lėtinių mieloproliferacinių ligų: esencinė trombocitemija, tikroji policitemija, lėtinė mieloleukemija, pirminė mielofibrozė
 Kitų piktybinių kraujo ligų: MDS su izoliuota 5q delecija, refrakterinė anemija su žiediniais sideroblastais ir trombocitoze, ūminė mielogeninė leukemija

Simptomai 
Padidėjęs trombocitų kiekis kraujyje gali padidinti kraujo krešėjimo aktyvumą ir sukelia trombofiliją. Esant labai dideliems skaičiams (daugiau nei 1 000 000x109/L), ypač sergant tikraja policitemija arba esencine trombocitemija, gali paradoksaliai padidėti kraujavimo rizika.

Gydymas 
Trombocitozė pati neturi būti gydoma, reikia gydyti ją sukeliančią ligą.

Šaltiniai 

Kraujo ligos
Trombofilija