Druskininkų senovės gyvenvietė

Ratnyčios senovės gyvenvietė (nacionalinio reikšmingumo lygmens valstybės saugomas kultūros paminklas: unikalus kodas – , senasis registro kodas – A267P, senasis kultūros paminklų sąrašo numeris – AR1415)) – archeologinė gyvenvietė Druskininkų miesto teritorijos rytiniame pakraštyje, į rytus nuo „Eglės“ sanatorijos, 1,2 km į šiaurės rytus nuo Ratnyčios ir 0,8 km į vakarus nuo kelio , Grūtos upelio (Nemuno dešiniojo intako) kairiajame krante, prie Girininkijos tvenkinio.

Vieta 

Senovės gyvenvietė yra miške. Įrengta Grūtos upelio kairiojo kranto kyšulyje, kurį iš pietų, rytų ir šiaurės rytų pusių juosia tvenkinys. Kyšulys pleišto pavidalo, žemėja link rytinio galo. Jo šlaitai vidutinio statumo, iki 5–7 m aukščio. Vakarinė teritorijos dalis gana lygi, nežymiai kylanti į vakarus.

Teritorija apaugusi spygliuočiais medžiais. Vietomis matosi Pirmojo pasaulinio karo apkasų vietos. Pietine dalimi rytų – vakarų kryptimi nutiestas asfaltuotas dviračių takas Druskininkai–Grūto parkas.

Teritorijos plotas – 18188 m².

Tyrimai 
Nuo XX a. pr. gyvenvietės teritorijoje buvo randama įvairių archeologinių radinių. Tarp 1953–1959 m. ją žvalgė Konstantinas Jablonskis, 1978 m. – Mokslinė metodinė kultūros paminklų apsaugos taryba (archeologas Jonas Balčiūnas).

Rasta žalvario amžiaus akmens dirbinių: pradėtas trikampis antgalis, muštukai, keramika su grūsto granito priemaišomis.

Gyvenvietė datuojama XVII–VI a. pr. m. e.

1992 m. registruota Lietuvos Respublikos kultūros vertybių registro archeologinių vietų sąraše, 1998 m. paskelbta kultūros paminklu, 2005 m. pripažinta valstybės saugomu kultūros paveldo objektu, kuris turi archeologinio ir kraštovaizdžio vertingųjų savybių pobūdį.

Šaltiniai

Nuorodos 
 

Druskininkų savivaldybės paveldas
Lietuvos archeologinės gyvenvietės