Tai nutiko Jemene

Tai nutiko Jemene () – 2011 m. režisieriaus Lasse Hallström sukurta romantinė drama, kurioje pagrindinius vaidmenis atliko aktoriai Ewan McGregor ir Emily Blunt.

Juosta debiutavo Toronto kino festivalyje ir vėliau buvo nominuota 3 Auksiniams gaubliams.

Pagrindiniai aktoriai 
 Aktorius – vaidmuo
 Ewan McGregor – daktaras Alfredas Džounsas
 Emily Blunt – Harietė Četvud–Talbot 
 Kristin Scott Thomas – Patricija Maksvel
 Amr Waked – šeichas Muchamedas
 Tom Mison – kapitonas Robertas Majersas
 Catherine Steadman – Ešlė

Turinys 

Žuvininkystės ekspertas daktaras Alfredas Džounsas gauna paklausimą elektroniniu laišku iš Harietės Četvud–Talbot, kuri atstovauja turtingą  Jemeno šeichą. Pastarasis, būdamas aistringas žvejas, domisi galimybe savo gimtinėje užveisti lašišų. Nors Džounsas atsako, kad tai visiškai neįmanoma, galimu projektu susidomi premjero atstovė Patricija Maksvel, įžvelgdama galimybę pateikti visuomenei pozityvių naujienų iš Artimųjų Rytų, nes visus domina tik nesėkmės Afganistane.

Džounsas per savo vadovybę įpareigojamas tęsti projekto studijas ir susipažįsta su Hariete. Nors yra nusiteikęs skeptiškai, bet matydamas, kad šeichas ketina investuoti 50 milijonų svarų, o klimato sąlygos nėra tokios atšiaurios, kaip jis įsivaizdavo, pradeda vis labiau gilintis į projektą. Tuo metu jo santykiai su žmona vis labiau šąla, o Harietės vaikinas, su kuriuo ji pažįstama keletą mėnesių, išsiunčiamas į Afganistaną, kuriame dingsta be žinios.

Džounso pažintis su šeichu vis labiau jį įtikina, kad sumanymas gali pasisekti, tačiau iškyla nenumatytų kliūčių: nepatenkinti Jemeno teroristai surengia pasikėsinimą į šeichą, o Britanijos žuvininkystės departamentas atsisako pateikti planuotas 10 tūkstančių lašišų. Susipykęs su Patricija, Džounsas atsistatydina, tačiau lieka dirbti su šeichu. Jo žmona, sužinojusi apie mestą darbą ir įtarianti jo simpatijas Harietei, taip pat jį palieka.

Kai procesas atrodo įstrigęs galutinai, Patricija, besistengianti iš istorijos  išpešti kuo daugiau naudos premjero įvaizdžiui pagerinti, pasiūlo išeitį: įžuvinti Jemeno vandens telkinį dirbtinai užaugintomis lašišomis. Džounsas pradžioje abejoja ar šios žuvys prisitaikys prie gamtos sąlygų, bet nusprendžia pamėginti. Į Jemeną atgabenamos žuvys, atvyksta Britanijos užsienio reikalų ministras, taip pat ir Harietės vaikinas Robertas, prieš kelias dienas išlaisvintas Afganistane. Džounsas, vis labiau įsimylintis Harietę ir jos vardu pavadinęs paties sukurtą žvejybai skirtą „muselę“, atrodo sugniuždytas ir apie savo jausmus prisipažįsta Robertui.

Susirinkusiems žurnalistams fiksuojant kaip ministras mėgina žvejoti su išlaisvintu kapitonu Robertu, įvykdoma dar vena diversija: pakeliami užtvankos šliuzai ir upės vagą užlieja vanduo. Šeichas vos nepaskęsta, tačiau vanduo nuslūgsta ir atrodo, kad visas projektas galutinai žlugo. Šeichas kaltina save, kad nesugebėjo paaiškinti žmonėms, jog visas šis sumanymas skirtas ne tik žvejybai, bet siekiant naudos visiems ir nori pradėti viską iš naujo.

Ryte, kai Džounsas skausmingai atsisveikina su Hariete, paaiškėja, kad ir nusekusioje upėje liko žuvų, vadinasi, dar ne viskas prarasta. Šeichas atgauna entuziazmą ir Džounsas sutinka pasilikti padėti jam įgyvendinti sumanymą iš naujo. Harietė, kurios mašinoje jau laukia Robertas, pasisiūlo Džounsui ir toliau būti jo kompanione.

Apdovanojimai 
 Auksinis gaublys – nominacijos geriausiam filmui, geriausiam aktoriui (E. McGregor) ir geriausiai aktorei (E. Blunt)
 Europos kino apdovanojimai – nominacija geriausiam režisieriui (L. Hallström)

2011 filmai
Jungtinės Karalystės filmai
Dramos
Romantiniai filmai