Lietuvos ir Naujosios Zelandijos santykiai

Lietuvos–Naujosios Zelandijos santykiai – dvišaliai tarptautiniai santykiai tarp Lietuvos ir Naujosios Zelandijos.

Diplomatiniai santykiai atkurti 1992 m. sausio 10 d. Tarpukariu diplomatiniai santykiai buvo užmegzti po 1928 metų.

Veikia Naujosios Zelandijos lietuvių bendruomenė (įkurta 1951 m.) Lietuvių skaičius pastaruosius šešiasdešimt metų Naujojoje Zelandijoje išlieka panašus – nors buvo sumažėjęs iki 111 2001 metais, 2013 m. vėl išaugo iki 258, 2019 m. šiek tiek sumažėjo iki 219. Tuo tarpu 1956 m. Naujojoje Zelandijoje gyveno 207 lietuviai. Lietuvoje 2022 m. pradžioje gyveno 15 Naujosios Zelandijos piliečių.

Abi šalys yra Jungtinių Tautų, EBPO, kitų tarptautinių organizacijų narės.
Lietuvai atstovauja nepaprastasis ir įgaliotasis ambasadorius, reziduojantis Tokijuje (iki 2021 m. juo buvo Gediminas Varvuolis), o Naujajai Zelandijai atstovauja nepaprastoji ir įgaliotoji ambasadorė, reziduojanti Varšuvoje. Oklende veikia Lietuvos garbės konsulatas.

Santykių istorija

Ankstyvieji kontaktai 
Pirmieji lietuviai į Naująją Zelandiją atvyko 1888 m. Į Naująją Zelandiją migravo tiek etniniai lietuviai, tiek litvakai, tačiau išeivių iš Lietuvos bendruomenės iki pat Antrojo pasaulinio karo pabaigos būta nedidelės.

Santykiai Lietuvos okupacijos metais 
Lietuvą okupavus SSRS Naujoji Zelandija kurį laiką išliko vienintelė iš dviejų valstybių Okeanijoje (su Australija), palaikiusių ryšius su Lietuvos diplomatinėmis atstovybėmis ir vykdžiusių tyliąją nepripažinimo politiką. Vis dėlto Naujoji Zelandija 1974 m. pripažino sovietinę inkorporaciją de jure.

Lietuvių skaičius Naujojoje Zelandijoje reikšmingai išaugo po Antrojo pasaulinio karo, nes keliems šimtams lietuvių buvo leista į Naująją Zelandiją persikelti iš Vokietijos pabėgėlių stovyklos. 1949–1950 m. čia įsikūrė apie 400 lietuvių, kurių didžioji dalis vėliau išvyko į Jungtines Amerikos Valstijas, Kanadą, Australiją. Tarp garsesnių Naujosios Zelandijos lietuvių, perkeltų į Naująją Zelandiją, – menininkas Rudolf Gopas. 1949 metais lietuviai įkūrė Lietuvių draugiją, o 1951 m. kovo mėnesį ją pervadino į Naujosios Zelandijos lietuvių bendruomenę. Draugija 1950–1958 metais leido laikraštį „Naujosios Zelandijos lietuvis“. 1952 m. įsteigta sekmadieninė lietuvių mokykla (veikė iki 1960 m.) 1956 metais Naujosios Zelandijos lietuvių bendruomenė Didžiosios Britanijos ministrui pirmininkui Antoniui Idenui nusiuntė telegramą su prašymu per susitikimą su SSRS vadovybe nepamiršti okupuotos Lietuvos problemos, o 1961 metais įteikė protesto laišką Brazilijos vyriausybei, uždariusiai tenykštę Lietuvos ambasadą.

Santykių dinamika tarp išeivių lietuvių ir Naujosios Zelandijos smarkiai pasikeitė 1974 metais, Naujosios Zelandijos vyriausybei pripažinus Baltijos šalių, įskaitant Lietuvos, aneksiją teisėta. Iškart po to Naujosios Zelandijos lietuvių bendruomenė nusiuntė protesto laišką šalies ministrui pirmininkui, vyriausybės kitiems nariams, opozicijos lyderiams, Naujosios Zelandijos visuomenę informavo apie Lietuvoje vykstančias represijas. Tais pačiais metais ir Australija ėmėsi tokio paties žingsnio, tačiau Naujoji Zelandija, skirtingai nuo Australijos, tokio sprendimo niekada neatšaukė.

Atgimimo Lietuvoje laikotarpiu (1988–1990 m.) Naujosios Zelandijos lietuviai šalies dienraščiuose skelbė straipsnius apie lietuvių tautos siekį atkurti nepriklausomą valstybę.

Santykiai po 1991 m. 
1991 m. rugpjūčio 28 d. Naujoji Zelandija tapo antrąja Okeanijos valstybe po Australijos, pripažinusia Lietuvos nepriklausomybę.

2004 m. rugsėjo 14-15 dienomis Lietuvoje lankėsi Naujosios Zelandijos užsienio reikalų ministras Honas Filas Gofas, kur susitiko su Lietuvos prezidentu Valdu Adamkumi. Tai buvo pirmasis aukšto rango Naujosios Zelandijos pareigūno vizitas Lietuvoje.

2015 m. kovo mėn. Lietuvos užsienio reikalų ministras Linas Linkevičius išvyko pirmojo oficialaus vizito į Naująją Zelandiją, kur susitiko su šalies parlamento pirmininku Deividu Karteriu, užsienio reikalų ministru Miurėju Makkiuli ir opozicijos pranešėju užsienio reikalams Deividu Šyreriu. 2015 m. spalio 1 d. Niujorke tarp šalių pasirašytas susitarimas dėl darbo atostogaujant programos, skirtos 18-30 metų amžiaus Lietuvos ir Naujosios Zelandijos piliečiams. 2016 m. įstatymas ratifikuotas.

2016 m. birželį Lietuvoje lankėsi Naujosios Zelandijos užsienio reikalų ministras Miurėjus Makkiulis ir susitiko su Lietuvos užsienio reikalų ministru Linu Linkevičiumi.

2017 m. Vilniuje lankėsi Naujosios Zelandijos žemės ūkio ministras Nathan Guy, kur susitiko su Lietuvos žemės ūkio ministru Broniumi Markausku ir su socialiniais partneriais bei Seimo Kaimo ir Europos reikalų komitetų pirmininkais.

Švietimo, mokslo, sporto ir technologiniai mainai ir kultūrinis bendradarbiavimas 
Į lietuvių kalbą išversta Barbaros Yving, Vičio Tamės Ihimaeros, Katrinos Mansfild, Antiono Makkarteno, Brigid Lauri kūrinių.

Lietuvos ir Naujosios Zelandijos vyrų futbolo rinktinės iki 2021 m. gruodžio yra tarpusavyje sužaidusios vienerias draugiškas rungtynes Lietuvoje, kurias laimėjo Lietuvos rinktinė.

2021 m. liepos 18 d. vietinės lietuvių bendruomenės iniciatyva Oklande surengtas pirmasis lietuviškų filmų festivalis.

Ekonominiai santykiai 
2020 m. duomenimis, prekybos apyvarta tarp Lietuvos ir Naujosios Zelandijos siekė 21,2 mln. eurų, o Naujoji Zelandija buvo 76-a pagal prekybos apimtis Lietuvos prekybos partnerė.

Prekybos balanse vyrauja eksportas iš Lietuvos į Naująją Zelandiją.

 Eksportas sudaro 13,5 mln. eurų; Naujoji Zelandija yra 72-a pagal prekybos apimtis eksporto partnerė.
 Importas sudaro 7,7 mln. eurų; Naujoji Zelandija yra 63-a pagal prekybos apimtis importo partnerė. Daugiausiai importuojama nekaršta ir nešukuota vilna (79%) bei cheminė (natroninė arba sulfatinė) medienos plaušiena (14%).

2021 m. Naujosios Zelandijos tiesioginių užsienio investicijų dydis Lietuvoje buvo neigiamas. Tuo tarpu Lietuva tiesioginių investicijų Naujojoje Zelandijoje 2020 m. neturėjo.

Pilietiniai mainai

Santykiai su laisvoje sąjungoje su Naująja Zelandija esančiomis teritorijomis
Lietuva yra užmezgusi prekybinius ryšius su dviem teritorijomis, esančiomis laisvoje sąjungoje su Naująja Zelandija, Kuko Salomis ir Niuje.

Kuko Salos
2018 m. duomenimis, prekybos apyvarta tarp Lietuvos ir Kuko Salų siekė 2,4 tūkst. eurų.

Prekybos balanse dominuoja importas iš Kuko Salų į Lietuvą.

 Eksportas sudaro 300 eurų.
 Importas sudaro 2,1 tūkst. eurų.

Niujė
2018 m. duomenimis, prekybos apyvarta tarp Lietuvos ir Niujės siekė 36,9 tūkst. eurų, o į Niuję eksportuotų prekių nebuvo.

Pasiuntinių ir ambasadorių sąrašas

Pasiuntiniai Lietuvai 
Sąrašas nėra baigtinis
 1992–1994 – Gerald McGhie, pirmasis Naujosios Zelandijos ambasadorius Lietuvai (rezidavo Rusijoje)
 1994-1995 m. – Ričardas Edvardas Vudsas, antrasis ambasadorius Lietuvai
 nuo 2000 m. - Džonas Batleris
 2006-2008 m. – Filipas Grifitsas, šeštasis ambasadorius Lietuvai (rezidavo Varšuvoje)
 2008-2011 m. – Penelopė Džein Raidings, septintoji ambasadorė Lietuvai (rezidavo Varšuvoje)
 2011-2014 m. (?) – Piteris Hovardas Raidingas (rezidavo Berlyne)
 2015-2021 m. – Mary Patricia Thurston (rezidavo Varšuvoje)
 nuo 2022 m. – Alana Rouz Hadson (reziduoja Varšuvoje)

Pasiuntiniai Naujajai Zelandijai 
 2008–2011 m. – Dainius Kamaitis (rezidavo Tokijuje)
 2011–2012 m. – Albertas Algirdas Dambrauskas, įgaliotasis ministras (rezidavo Tokijuje)
 2012–2017 m. – Egidijus Meilūnas (rezidavo Tokijuje)
 2018–2021 m. – Gediminas Varvuolis (rezidavo Tokijuje)

Šaltiniai

Literatūra

Nuorodos 
 Naujoji Zelandija | Dvišaliai ekonominiai ryšiai su užsienio šalimis | Prekybiniai ekonominiai santykiai | Ekonominė diplomatija | Lietuvos Respublikos užsienio reikalų ministerija (urm.lt) 
 Naujoji Zelandija | Dvišalis bendradarbiavimas | Lietuva regione ir pasaulyje | Užsienio politika | Lietuvos Respublikos užsienio reikalų ministerija (urm.lt) 

Lietuvos diplomatiniai santykiai
Naujoji Zelandija