Knyga apie žmones ir daiktus

Knyga apie žmones ir daiktus () – latvių filosofės Zentos Mauriņos eseistikos knyga, išleista 1938 m.

Knygoje aprašomos autorės įspūdžiai iš didžiųjų Europos kultūros sostinių: Vienos, Romos, Paryžiaus ir t. t. Taip pat Florencijos ir Kauno. Mauriņa stengiasi pajausti kiekvieno miesto dvasią, ieško dvasingumo ženklų, kuriuos paliko minėtuose miestuose kūrę genijai: Dantė, Čaikovskis, Vagneris ir kt. Apmąstomas jų gyvenimas ir darbai. Taip pat pateikiami žymių moterų portretai.

„Knyga apie žmones ir daiktus“ iškelia žmogų ir gyvybę kaip didžiausias vertybes, perteikia aukštus humanistinius idealus.

Viena knygos esė („Kosmoso garbintojas“) skirta lietuvių menininkui M. K. Čiurlioniui.

Lietuvoje knyga išleista 1998 m. Vertėja – Renata Zajančkauskaitė. Išleido leidykla „Markas“. Lietuviško leidimo pabaigoje spausdinamas Silvestro Gaižiūno straipsnis „Didžiosios latvių autobiografijos puslapiai“.

Turinys 

1. Viena

2. Florencija
 Neįmenama mįslė
 Florencijos menas
 Florencijos kasdienybė
 „Tu mane įkėlei aukso sostan“
 Fatumas (Čaikovskio pėdsakai Florencijoje)
 Rudens lapai
 Kaip aš ilgėjausi tėvynės
3. Roma
 Sielų raktininkė
4. Džiugesio testamentas
 Kalnai ir žmogus
5. Paryžiaus vizija

6. Kosmoso garbintojas

Nuorodos 
 Knygos informacija
 Latviško leidimo priešlapis

Knygos