Ad-Ali Abli sultonatas

Ad-Ali Abli sultonatas arba Tadžuros sultonatas (Tagórri) – istorinė musulmonų afarų valstybė Afarų įduboje, dab. Džibučio šiaurinėje pusėje. Jos centras buvo Tadžuros miestas į šiaurę nuo Tadžuros įlankos. Šiaurėje jis ribojosi su Rahaita, vakaruose – su Ausa.

Istorija 

Žlugus Adalio sultonatui, apie XVI a. susikūrė Ad-Ali Abli sultonatas, kurio valdovai titulavosi derder. Jis buvo vienas iš penkių afarų sultonatų, pripažinęs Ausos viršenybę. Tadžura buvo vienas iš pakrantės sultonatų, įgalinusių prekybą tarp Ausos (ir Ševos) krašto gilumoje ir užsienio. Vakariausias šio prekybinio kelio taškas buvo Aliju Amba miestas. Tadžurą pasiekdavo karavanai iš Etiopijos, ir jis parduodavo tokias prekes, kaip kviečiai, auksas, medus, stručio plunksnos, civetonas ir kt. Taip pat čia buvo didelis vergų turgus, kuris lėmė miesto ir sultonato klestėjimą XVIII-XIX a.

Nuo XVI a. sultonatas priklausė Osmanų imperijos Habešo provincijai, vėliau perduotas Egipto chedivatui. XIX a. viduryje sultonatu domėjosi prancūzai, kurie sudarė su sultonu draugystės sutartį. 1862 m. prancūzai nupirko iš sultono rytines teritorijas, kur įkūrė Oboko miestą ir pradėjo kolonizaciją. 1896 m. sujungę savo teritorijas regione, prancūzai įkūrė Prancūzijos Somalilandą. Sultonate išlaikyta vietinė dinastija.

Derderai 
 apie 1620 Burhan bin Muhammad
 apie 1630 Dini bin Muhammad
 apie 1655 Kamil bin Burhan
 apie 1655 Hamad bin Dini
 apie 1680 Musa bin Kamil
 apie 1680 Dini bin Hamad (or Nasser bin Hamad)
 apie 1705 Hamad bin Musa
 apie 1705 Muhammad bin Dini
 apie 1740 Muhammad bin Hamad
 apie 1770 Hamad bin Naser
 apie 1770 Hummad bin Muhammad
 1800–1820 Mandaytu bin Hamad
 1821–1859 Ad’allom Muhammad bin Hummad
 1860–1862 Muhammad bin Mandaytu
 1863–1879 Hummad bin Ad’allom Muhammad
 1880–1912 Hummad bin Muhammad
 1913–1927 Muhammad bin Arbahim
 1928–1962 Hummad bin Muhammad bin Arbahim
 1964–1984 Habib bin Hummad bin Muhammad
 Nuo 1985 Abd’ul Kadir bin Hummad

Afarų valstybės
Džibučio istorija