Varluvos–Babtų miškai

Varluvos–Babtų miškai – miškų masyvas vidurio Lietuvoje, Kauno rajono šiaurėje, į pietryčius nuo Babtų. Driekiasi iš šiaurės į pietus 13 km, tarp automagistralės  vakaruose ir kelio  rytuose. Plotas – 46,5 km². 2004 m. čia įsteigtas Babtų-Varluvos miškų biosferos poligonas.

Geografija 

Miškų masyvą sudaro Babtų, Varluvos, Sitkūnų, Muniškių, Gailiušių miškai. Paviršius lygus. Mišku teka Gynios baseino upės – Skraudupis, Daugupis, Alksnupis, Verupis, vakaruose – Nevėžio intakai – Kiaunupis ir Sausinė. Upelių vagos sureguliuotos. Miškai daugiausia nusausinti. Būdingi vėlėniniai glėjiški sujaurėję priemoliai, velėniniai karbonatiniai sujaurėję moliai, vietomis yra jaurinių pelkinių dirvožemių.

Greta miško ar jame esančios gyvenvietės: Babtai, Padaugupis, Sitkūnai, Paparčiai, Sausinė, Žemaitkiemis, Varluva, Eigirgala, Kėkštynė. Šiaurės vakarinį miško pakraštį kerta kelias A8.

Medynai 
  
Miško medynų rūšinė sudėtis:
 beržynai – 35 %
 eglynai – 27 %
 baltalksnynai – 12 %
 juodalksnynai – 9 %
 drebulynai – 7 %
 uosynai – 5 %
 ąžuolynai – 4 %
 skroblynai – 1 %

Sudėtis pagal amžių: jaunuolynai – 12 %, pusamžiai medžiai – 53 %, pribręstantys – 25 %, brandūs medynai – 10 %. Medynų vidutinis amžius – 52 metai.

Gyvūnai 

Varluvos–Babtų miškuose gausu stambiųjų kanopinių gyvūnų – šernų, elnių, stirnų, briedžių. Taip pat yra lapių, kiškių, kiaunių, usūrinių šunų, voverių, ondatrų, bebrų, jerubių, slankų ir kt.

Šaltiniai 

Kauno rajono miškai