Viktoras Tarcizijus Garbukas

Viktoras Garbukas (1906 m. spalio 6 d. Vilkaviškis – 1992 m. kovo 5 d. Jeruzalė, Izraelis)  – kunigas, pranciškonas, misionierius Vokietijoje, Izraelyje.

Biografija 
Gimė 1906 m. spalio 6 d. Vilkaviškyje, pakrikštytas Viktoro vardu. Mokėsi Kretingos pranciškonų gimnazijoje, buvo I-osios abiturientų laidos auklėtinis. Mokėsi geradarių aukotojų lėšomis. 1932 m. rugpjūčio 1 d. įstojo į Kretingos pranciškonų vienuolyną. 1933 m. rugpjūčio 5 d. davė paprastuosius įžadus ir pasirinko vienuolinį Tarzicijaus (ministrantų globėjo) vardą. 1936 m. rugpjūčio 5 d. davė amžinuosius įžadus.

Studijavo Švaco (Austrija) pranciškonų seminarijoje. 1938 m. teologijos ir filosofijos studijas tęsė Florencijos šv. Bonaventūros provincijoje, kovo 12 d. įšventintas subdiakonu, studijas baigė ir kunigu įšventintas Pešoje birželio 11 d.

Grįžęs į Kretingą, 1938 m. rudenį paskirtas Šv. Antano kolegijos prefektu. 1939 m. pranciškonų Provincijos kapituloje išrinktas provincijolo patarėju, Kretingos vienuolyno gvardijonu (1939–1940 m.) ir Kretingos bažnyčios klebonu (klebono pareigas ėjo 4 mėn.: gegužę-rugsėjį).

Misijos Vokietijoje 
1940 m. Lietuvos pranciškonų generalinis delegatas tėv. Kazimieras Čepulis brolius Tarcizijų Garbuką ir Jurgį Gailiušį su klierikų būriais slapta išleido į Vokietiją. T. Garbukas dirbo vokiečių parapijose, globojo lietuvių karo pabėgėlius. Jis ilgiausiai iš brolių pranciškonų darbavosi tremtyje. Prašė sovietų leidimo grįžti į Lietuvą, tačiau negavo. Buvo kapelionu Berlyne, Drezdene, Stetine ir Miunchene.

Misijos Kanadoje 
Persikėlęs į Ameriką, dirbo Kenebunkporto (JAV) ir Toronto (Kanada) pranciškonų vienuolynuose.

1959 m. lapkričio 23 d. Kanadoje buvo švenčiama kariuomenės diena, kurios metu pamaldas laikė kun. Tarcizijus Garbukas OFM, ir pasakė tai dienai pritaikytą pamokslą. Kun. T. Garbukas buvo nesenai atvykęs į St. Catharines iš Italijos, „kupinas europietiškos dvasios ir malonus lietuviškai sielai dvasios vadovas, už ką jam ramovėnai išreiškė pagarbą“. 1962 m. Kristaus Karaliaus šventės proga vadovavo 40-ies valandų atlaidams Toronto Aušros vartų parapijoje.

1965 m. lapkričio 9 d. iš Toronto vyko į Vinipegą (Kanada) palaidoti mirusios savo sesers Onos Lenio.

1966 m. birželio mėn. kelias savaites buvo išvykęs į JAV.

Misijos Šventojoje žemėje 
1969 m. išvyko į Palestiną, apaštalavo pranciškonų Šventosios Žemės Kustodijoje, tarnavo Taboro, Nazareto, Betliejaus, Getsemanės ir Kristaus kapo vienuolynuose, priiminėjo piligrimus. Keletą metų dirbo kaip Kristaus Kapo ir Alyvų kalno šventovių lankytojų vadovas, daug pasitarnavo savo tautiečiams, atvykstantiems lankyti Šv. Žemės.

1975 m. rugpjūčio-rugsėjo mėn., po šešerių darbo metų, kun. T. Garbukas buvo atvykęs į Kanadą. Per du atostogų mėnesius aplankė savo gimines JAV bei kai kuriuos pranciškonų vienuolynus. Toronte aplankė Anapilį, „Tėviškės Žiburių“ redakciją ir kitas lietuvių institucijas. Monrealyje buvo pakviestas paskaitai apie Šv. Žemę. Iš Monrealio lėktuvu sugrįžo į Šventąją žemę.

Ilgą laiką gyveno Tabghoje, tarnavo Šv. Petro Pirmumo bažnyčioje. Broliai pranciškonai ir parapijiečiai ir dabar jį dar prisimena kaip nepaprastai šiltą ir komunikabilų žmogų.

Veikla spaudoje 
Tėv. Tarcizijus Garbukas parašė nemažai vertingų straipsnių, išvertė į lietuvių kalbą ir „Šv. Pranciškaus varpelyje“ publikavo „Šv. Pranciškaus žiedelius“ (Fioretti), išvertė šv. Pranciškaus laišką visiems tikintiesiems, kuriame yra visi III-jo ordino pirmosios regulos pagrindai.

1939 m. buvo leidinio „Kretingos R. K. parapija“ redaktoriumi. Į lietuvių kalbą išvertė knygelę „Palaimintoji Marija Juozapa Rossello: pranciškonė tretininkė: mūsų gailestingosios ponios dukterų įkūrėja“, kuri buvo išleista 1939 m. Kretingoje.

Paskutiniais metais, gyvendamas Šventojoje Žemėje, aprašė pranciškonų globojamas šventąsias vietas.

Mirė 1992 m. kovo 5 d., palaidotas Jeruzalėje Siono kalno Pranciškonų Kolumbariume katalikų kapinėse (antkapinė plokštė pažymėta 89 numeriu).

Bibliografija 
 A. A. Ona Lenio. Tėviškės Žiburiai, 1965, gruodžio 2, p. 4.
 Aušros vartų parapijos žinios. Nepriklausoma Lietuva, 1962, spalio 24, p. 8.
 BYTAUTAS Saulius. Lietuvių pranciškonų (OFM) identiteto raiška pastoracinėje veikloje 1940–1990 metais. Vytauto didžiojo universitetas, daktaro disertacija, Kaunas, 2011.
 Fr. Viktoras OFM. Lietuvos pranciškonų jėgos didėja. Pranciškonų pasaulis, 1938, Nr. 5, p. 143.
 GIDŽIŪNAS, Viktoras. Trečiasis šv. Pranciškaus ordinas. Brooklyn, N. Y. 1971.
 KANARSKAS, Julius. T. Tarzicijus Viktoras Garbukas OFM. Kretingos pranciškonų bažnyčiai 400. Mažesniųjų brolių ordino Lietuvos šv. Kazimiero provincija, 2017, p. 265.
 Kandoj kariuomenė šventė. Draugas, 1959, gruodžio 4, p. 4.
 Nauja Lietuvos pranciškonų Šv. Kazimiero provincijos vadovybė. Pranciškonų pasaulis, 1939, Nr. 9, p. 241.
 Pranciškonai susilaukia naujų jėgų. Pranciškonų pasaulis, 1938, Nr. 9, p. 263.
 RAIŠUPIS, Matas. Dabarties kankiniai. Krikščionis Gyvenime, 1972.
 Šv. Antano kolegijos metinės. Pranciškonų pasaulis, 1938, Nr. 11, p. 326.
 Toronto Prisikėlimo parapijos žinios. Tėviškės žiburiai, 1966, birželio 30, p. 8.
 Toronto, Ontario. Tėviškės žiburiai, 1975, rugsėjo 18, p. 8.
 Trys nauji tėvai pranciškonai. Pranciškonų pasaulis, 1938, Nr. 9, p. 249–250.

Nuorodos 
 Pranciškonų kunigas tėvas Tarcizijus Garbukas 
 Visuotinė lietuvių enciklopedija
 Bernardinai.lt
 Viktoro Garbuko giminės medis

Išnašos 

Lietuvos kunigai
Lietuvos pranciškonai
Lietuvos misionieriai
Kanados lietuviai
Izraelio lietuviai