Paulius III

Paulius III (tikroji pavardė – Alessandro Farnese, 1468 m. vasario 29 d. Canino miestelyje, Viterbo provincijoje, tuomet – Popiežiaus valstybėje – 1549 m. lapkričio 10 d. Romoje) – Romos katalikų bažnyčios 220-asis popiežius, valdęs nuo 1534 m. spalio 13 d. iki 1549 m. lapkričio 10 d.

Biografija 
Gimė įtakingoje Farnese šeimoje. Mokėsi Pizos universitete. 1493 m. popiežius Aleksandras VI jį paskyrė kardinolu, nors kunigo šventimus gavo tik 1519 m. 1523 m. popiežius Klemensas VII paskyrė Ostijos kardinolu ir kardinolų kolegijos dekanu. Būdamas kardinolu turėjo keturis vaikus, o būdamas popiežiumi tris anūkus paskyrė kardinolais. 1534 m. konklava išrinko jį naujuoju popiežiumi. Viena jo išrinkimo priežasčių buvo geri diplomatiniai gabumai. Tapęs popiežiumi siekė sutaikyti Prancūziją ir Šventąją Romos imperiją. 1537 m. sudarė sąjungą su Venecijos respublika kovai prieš Osmanų imperiją, tačiau jam nepavyko surengti naujo Kryžiaus žygio. Kovoje su Reformacija, 1540 m. rugsėjo 27 d. bule Regimini militantis Ecclesiae – patvirtino Jėzaus Draugiją, 1542 m. pertvarkė inkviziciją, 1543 m. pradėjo sudarinėti Draudžiamųjų knygų sąrašą, 1545 m. sušaukė Tridento susirinkimą.
1537 m. išleido bulę Sublimus Dei, kuria uždraudė Amerikos indėnus imti į vergovę. 1538 m. gruodį antrą kartą ekskomunikavo Anglijos karalių Henriką VIII. 

Rėmė menus, 1546 m. paskyrė Mikelandželą vadovauti Šv. Petro bazilikos perstatymui.

Šaltiniai

Nuorodos 
• Sąrašas:Popiežiai

Popiežiai