Carlo Collodi

Karlas Kolodis (, tikroji pavardė ; g. 1826 m. lapkričio 24 d. – m. 1890 m. spalio 26 d.) – italų rašytojas ir žurnalistas, pagarsėjęs pasaka vaikams „Pinokio nuotykiai. Medinuko istorija“. Ši knyga išversta į daugiau nei 300 kalbų visame pasaulyje ir yra labiausiai verčiama ne religinė knyga pasaulyje.

Rašytojas 1856 m. savo pseudonimu padarė žodį Collodi – pavadinimą kaimo, kuriame gimė jo motina Angela Orzali.

Biografija

Karlas Lorencinis gimė 1826 m. lapkričio 24 d. Florencijoje. Karų už Italijos nepriklausomybę metu (1848 ir 1860 m.) tarnavo Toskanos kariuomenėje. Jo aktyvus domėjimasis politiniais klausimais matyti tiek anksčiausiuose jo literatūriniuose kūriniuose, tiek satyrinio laikraščio „Il Lampione“ įkūrime. Šį laikraštį 1849 m. Toskanos didžiojo hercogo įsakymu buvo cenzūruojamas. 1860 m. gegužį jis vėl imtas leisti.

K. Kolodis pagarsėjo 1856 m. išleistu ironišku romanu esė „Romanas garvežyje“ (), nuo tada Karlas ėmė aktyviai publikuotis laikraščiuose.
Kolodis ėmė intensyviai dalyvauti politiniuose laikraščiuose, pvz., „Il Fanfulla“. Tuo pačiu metu jis dirbo Teatro cenzūros komisijoje. Tuo pačiu metu jis kūrė įvairius satyrinius eskizus ir apsakymus, kartais sukomponuotus iš ankstesnių straipsnių. Tokių kūrinių pavyzdžiai buvo „Macchiette“ (1880), „Occhi e nasi“ (1881), „Storie allegre“ (1887).

Žinomiausias K. Kolodžio kūrinys – apysaka „Pinokio nuotykiai. Medinuko istorija“ (), kuris pradžioje (1881 m.) buvo skelbiamas „Vaikų laikraštyje“ () atskiromis dalimis, o 1883 m. išleistas kaip atskira knyga.

Knyga apie Pinokį išversta maždaug į 300 kalbų. Pirmas rusiškas vertimas išėjo 1906 m. O 1936 m. Aleksejus Tolstojus istoriją apie Pinokį perdirbo, taip atsirado pasaka „Buratinas arba auksinis raktelis“. 

K. Kolodis palaidotas Florencijoje, bazilikos Basilica di San Miniato al Monte kapinėse.

Šaltiniai 

Collodi
Collodi