Dobhar-chú

Dobhar-chú ( 'vandens šuo') – airių folkloro būtybė ir kriptidas. Pagal aprašymus primena tiek šunį, tiek ūdrą, nors kartais aprašomas kaip pusiau šuo, pusiau žuvis. Manoma, gyvena vandenyje.

Per daugelį metų užfiksuota daug atvejų, kai žmonės matydavo dobhar-chú. Vienas paskutinių atvejų buvo 2003 m., kai airių menininkas Sean Corcoran ir jo žmona pareiškė, kad matė dobhar-chú Omėjaus saloje (Omey Island) Konamaros vietovėje (Golvėjaus grafystė). Pagal jo aprašymą didelis tamsus gyvūnas rėkė vaiduoklišku balsu, galėjo greitai plaukti ir turėjo oranžines, plaukmenis primenančias kojas.

Teigiama, kad Kinlough akmuo (Kinlough Stone) yra antkapis moteris, kurią XVII a. nužudė dobhar-chú. Ant jo yra senas šio gyvūno piešinys. Manoma, kad moters vardas buvo Gráinne. Moteriai beskalbiant Glenados ežere (Glenade lough) jos vyras išgirdo jos klyksmą ir puolė gelbėti. Atbėgęs jis pamatė, kad ji jau nebegyva, o prie jos kruvino sumaitoto kūno - dobhar-chú. Vyriškis nudobė dobhar-chú dūriu į širdį. Mirdamas žvėris švilpiamai suspiegė, ir iš ežero pasirodė jo partneris. Antrasis dobhar-chú vyrą vijosi, bet po ilgos kovos vyriškis užmušė ir šį žvėrį. 
Ant Glenado akmens (Glenade Stone), esančio Conwall kapinėse Glenade (Leitrimo grafystė) irgi pavaizduotas dobhar-chú, jis susijęs su ta pačia istorija.

Apie žodį dobhar-chú 
Dabartinis žodis  reiškia 'ūdra'. Žodis  reiškia 'vanduo', nors naudojamas retai, nes jį pakeitė  'vanduo'. 'Dobhar' yra žymiai senoviškesnis, jam giminingi žodžiai aptinkami kitose keltų kalbose (pvz.,  'vanduo').
Žodis  reiškia 'šuo'. Dobhar-chú kartais vadinamas dobarcu, o anglų kalboje – doyarchu ar dhuragoo.

Nuorodos 

 Shuker KPN (2003) The beasts that hide from man. Seeking the world's last undiscovered animals 324 p. 

kriptozoologija