Omahai

Omahai (Omaha, iš U-Mo’n-Ho’n – 'priešsroviui') – indėnų sijų tauta, gyvenanti Jungtinėse Amerikos Valstijose, daugiausia šiaurės rytų Nebraskoje, taip pat vakarų Ajovoje. Populiacija – 365 žmonės (kilmės – apie 6000). Omahų kalba, priklausanti sijų šeimai, vartojama nedaugelio, paplitusi anglų kalba. Tikintieji – daugiausia krikščionys.

Nuo XVI a. omahai traukė iš Ohajo ir Vobašo slėniu link dabartinės Ajovos. XVI–XVII a. etninės žemės siekė Paipstono upę dab. Minesotoje, bet dėl dakotų įtakos buvo priversti atsitraukti į vakarus. XVII a. vid. omahai gyveno prie Bou Kriko upės Nebraskoje, XVIII a. vid. – rytiniame Misūrio krante, aukščiau Didžiosios Sijų upės žiočių. Po 1802 m. prasiautusios raupų epidemijos populiacija sumažėjo iki 300. Omahai persikėlė į dešinįjį Misūrio krantą, priešais dabartinį Su Sičio miestą. 1854 m., nualinti kovų su dakotais, omahai persikėlė į rezervacijas.

Tradicinė kultūra panaši į kitų prerijų indėnų. Vertėsi raitąja bizonų medžiokle, lydimine-kapline žemdirbyste. Dabar dirba ūkiuose, samdomus darbus, verčiasi smulkiuoju verslu.

Omahų gyvenvietę sudarė pusiau žeminės, dengtos velėna, žievėmis, dembliais. Būdingas apskritas velėninis namas, taip pat statyti elipsiški būstai iš žievės su dviem dūmtraukiais. Žygių metu statydavosi tipius.

Omahai dalijosi į 2 brolijas (žemės ir dangaus), kurias sudarė 5 patrilinijinės giminės. Genčiai vadovaudavo 2 vadai (nuo kiekvienos brolijos) ir taryba iš 7 vadų bei 5 šventenybių sergėtojų. Būta slaptųjų vyrų sąjungų. Omahų šeima buvo didžioji, paplitusi daugpatystė (iki 3 žmonų).

Tradicinei tikybai būdingas šamanizmas, karo ir medžioklės apeigos, tikyba dvasiomis-globėjomis, išplėtota mitologija.

Pagal omahus pavadintas Nebraskos miestas Omaha. Dabar omahai gyvena daugiausia Nebraskos Terstono apygardoje (Meisyje, Pendere, Rozali, Volthile).

Šaltiniai 

JAV indėnai
Sijai
Didžiųjų lygumų indėnai