Karalienė (Įsrutis)

Karalienė (, nuo 1918 m. balandžio 1 d. , , nuo 1938 m. birželio 6 d. Luisenberg, 1945–1946 m. , nuo 1946 m. rugsėjo 7 d. Zelionyj Boras, ) – Mažosios Lietuvos gyvenvietė Kaliningrado srities centrinėje dalyje, Černiachovsko rajone, 11 km į rytus nuo Įsruties, Pisos upės dešiniajame krante, nuo 2008 m. birželio 30 d. Svobodos kaimo gyvenvietės kaimas.

Etimologija 

Prūsijos karalienės Luizės, skyrusios lėšų Karalienės mokytojų seminarijai įsteigti, garbei Aukštųjų Kumečių kaimą 1811 m. lietuvininkai pavadino Karaliene. Taip įvyko dėl to, kad XIX a. pradžioje gyventojai kreipėsi į karalienę Luizę prašydami steigti lietuvišką mokyklą. Karalienė skyrė lėšų ir po jos mirties nupirktas sklypas ir pastatai mokyklai. Taigi, kaimo pavadinimas lietuviškos kilmės. Šis vardas prigijo ir tarp vokiečių.

Istorija 

1736–1818 m. Prūsijos karalystės Lietuvos departamento, 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Gumbinės apygardos Įsruties apskrities kaimas. 1917 m. prie jo buvo prijungtas Tarpupio kaimas (Tarpupp, 1905 m. jame buvo 5 gyventojai, 1910 m., įkūrus durpių fabriką, Torfstreufabrik Tarpup-Moor – 197 gyventojai). 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Istenburgo rajono (Инстербургский район), vėliau Černiachovsko rajono kaimas, 1947 m. birželio 17 d. – 2008 m. birželio 30 d. Krasnopolianskojės apylinkės kaimas.

|}

Seminarija įsteigta 1811 m. rugpjūčio 5 d. – pirmoji Mažosios Lietuvos mokytojų seminarija, vienintelė speciali vidurinė mokykla, rengusi pedagogus lietuviškoms mokykloms. Iki 1926 m. ją baigė 2 385 absolventai. Nuo 1882 m. mokytojus dar rengė Ragainės mokytojų seminarija. Seminarija turėjo bažnyčią, pastatytą 1812 m., kurioje seminaristams ir gretimų kaimų gyventojams pamaldos vyko ir lietuvių kalba. 1812–1817 m. Karalienėje kunigu dirbo Kristijonas Unverdorberis, 1860–1868 m. m. – A. Rudaitis, nuo 1886 m. – J. Romeikis, nuo 1901 m. – Valteris Tomušaitis. Karalienės parapija gyvavo iki Pirmojo pasaulinio karo. Seminarijos pastatuose, kurių dalis sunaikinta, po Antrojo pasaulinio karo įsikūrė TSRS karinis dalinys.

Gyventojai

Šaltiniai 

 Губин А.Б. Топонимика Калининграда. Реки и водоемы // Калининградские архивы. – Калининград, 2007. – Вып. 7. – С. 197–228.
 Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
 Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.

Nuorodos 
 Zelionyj Boras bankgorodov.ru

Černiachovsko rajono gyvenvietės