Pirmojo pasaulinio karo aukos

Bendras kariškių ir civilių aukų skaičius Pirmajame pasauliniame kare siekė daugiau nei 37 milijonus. Yra priskaičiuojama daugiau nei 16 milijonų mirčių ir apie 20 milijonų sužeistų. Tokie dideli aukų skaičiai padaro Pirmąjį pasaulinį karą vienu kruviniausių žmonijos istorijoje.

Bendras mirčių skaičius susideda iš maždaug 10 milijonų kariškių ir 7 milijonų civilių mirčių. Sąjungininkai neteko maždaug 6 milijonų kariškių, o Centrinis blokas maždaug 4 milijonų. Mažiausiai 2 milijonai mirė nuo ligų, 6 milijonai dingo, buvo priimta juos laikyti mirusiais. Šis straipsnis pateikia kariavusių šalių aukų skaičių, remiantis oficialiais šaltiniais (žr. literatūrą). Maždaug du trečdaliai kariškių mirčių įvyko mūšių metu, skirtingai nuo įvairių konfliktų XIX a., kai didžioji dalis mirčių įvykdavo dėl ligų. Nepaisant to, ligos, įskaitant ispaniškąjį gripą bei karo belaisvių mirtis, vis tiek sukėlė maždaug trečdalį kovojusių kariškių mirčių.

Aukos pagal 1914 m. valstybių ribas

Aukos pagal 1924 metų sienas 
Pirmasis pasaulinis karas įtraukė daugybę valstybių ir imperijų. Prancūzija, Didžioji Britanija, Rusija, Austro-Vengrija, Vokietija, visos tuo metu buvo daugiatautės imperijos ir jų armijos buvo sudarytos ir iš tautinių mažumų ir iš kolonijinių gyventojų. Karas stipriai palietė kolonijas, kurios buvo itin išnaudojamos per karą. Priverstinis darbas, dideli mokesčiai, maisto trūkumas buvo dažna ne tik kolonijose, bet ir pačių valstybių šerdyse. Tai privedė prie labai didelių žmogiškųjų nuostolių. 
 Austrija, iš viso žuvo 175000, iš kurių 120000 kareiviai, 30000 mirė belaisvių stovyklose ir 25000 civilių mirė iš bado.
 Kongo Demokratinė Respublika, Kongas karo metu priklausė Belgijai, joje yra manoma jog mirė 155000 civilių dėl bado ir Belgijos griežtos kolonijinės politikos.
 Čekoslovakija, Čekoslovakija karo metu buvo Austro-Vengrijos Imperijos dalis, todėl jie kovėsi Trilypės Sąjungos pusėje, tačiau Čekoslovakų legionas, sudarytas iš emigrantų ir pabėgėlių iš Čekoslovakijos, gyvenantis Vakarų Europoje, JAV arba Rusijoje kovėsi už Antantę. Pagal 1991 metų sienas iš tuometinės Čekoslovakijos per karą žuvo 110000 kareivių, nelaisvių stovyklose mirė dar 45000, o iš bado mirė 30000 civilių. Iš viso per karą 185000 čekoslovakų neteko savo gyvybių.
 Estija, yra manoma jog 100000 estų tarnavo caro armijoje ir iš jų 10000 atidavė savo gyvybes už Rusijos Imperiją.
 Suomija, pagal 1924 Tautų Sąjungos duomenis, kuriuos jai pateikė Suomijos vyriausybė per karą žuvo 26517 suomių.
 Prancūzijos kolonijos:   Karo išvakarėse Prancūzija turėjo milžinišką kolonijinę imperiją besidriekenčią nuo Karibų salų iki Rytų Azijos. Per karą tos kolonijos nematė karo veiksmų, tačiau jų gyventojai buvo išnaudojami metropolijos ir vyko šaukimai į Prancūzijos armiją.   Alžyras - 26000;  Vietnamas - 12000;  Malis - 60000;  Marokas - 8000;  Senegalas - 36000;  Gvinėja - 14500;  Madagaskaras - 2500;   Beninas - 27000;  Burkino Fasas - 17000;  Kongo Respublika - 32000;  Dramblio Kaulo Krantas - 12000;  Tunisas - 2000;  Čadas - 1500;  CAR - 1000;  Nigeris - 1000;  Gabonas - 10500;  Iš viso - 263000.
 Vokietijos kolonijos:  Tanzanija - 50000;  Namibija - 1000;  Ruanda - 15000;  Togas - 2000;  Kamerūnas - 55000;  Iš viso - 123000.
 Vengrija, Vengrija buvo itin skaudžiai paliesta karo, netekusi 270000 kareivių mūšio lauke, 70000 mirė belaisvių stovyklose ir dar 45000 civilių pasiglemžė badas. Iš viso mirė 385000 žmonių.
 Airija, tūkstančiai airių tarnavo Britanijos, Kanados ir Australijos armijose. Nors Airija buvo Didžiosios Britanijos dalis, tačiau dėl didelės diasporos gyvenančios kitose angliakalbėse valstybėse daug airių tarnavo kitų šalių armijose. Kartais airiai emigrarantai gyvenantys ne Airijoje buvo skaičiuojami ne kaip airiai, ypač airiai gyvenantys Anglijoje ar Škotijoje. Maža to airių divizijos dažnai būdavo komplektuojamos ne vien tik iš airių, todėl nustatyti kiek tiksliai airių tautybės žmonių ir airių emigrantų tarnavo ir žuvo įvairių šalių armijose yra labai sunku. Yra manoma, kad žuvo kažkur tarp 30000-35000 airių. 
 Mozambikas, tuomet Portugalijos kolonija ir kai Portugalija įsitraukė į karą 1916 metais Antantės pusėje Mozambiko gyventojai buvo siunčiami į karą Europoje. Iš viso manoma, kad žuvo 52000. 
 Lenkija, kadangi Lenkija nuo trečiojo padalijimo laikų buvo padalinta tarp Austro-Vengrijos, Vokietijos ir Rusijos, lenkai tarnavo visose trijose armijose. Nuo 1915 metų Vokietija okupavo centrinę Lenkiją. Didžiulis skaičius lenkų buvo priverstinai perkeldinti, siunčiami į darbo stovyklas arba tapo pabėgeliais. Iš viso manoma, kad žuvo 1080000 lenkų, iš jų 200000 civiliai.
 Rumunija, Rumunija prisijungė prie Antantės, tačiau Transilvanija tuo metu priklausė Austro-Vengrijai ir rumunų kariai kovojo abiejuose pusėse. Rumunijos civiliai buvo itin skaudžiai paveikti, nes Vokietija labai greitai ją okupavo ir pradėjo resursų eksploitavimą. Badas, karo operacijos, ligos ir darbo stovyklos nusinešė 330000 civilių gyvybių ir dar žuvo 418000 kareivių. 
 Britanijos kolonijė imperija:  Indai, kinai, pietų afrikiečiai, egiptiečiai dirbo vakarų fronte kaip darbininkai siaubingose kondicijose. Iš viso žuvo 44911. Tačiau į šį skaičių neįeina kareiviai kilę iš Britanijos milžiniškos kolonijinės imperijos. Skaičiai pateikti apačioje parodo kiek žuvo kareivių iš Britanijos kolonijų.  Gana - 16200;  Kenija - 32000;  Malavis - 3000;  Nigerija - 85000;  Siera Leonė - 1000;  Uganda - 1500;  Zambia - 2000;  Zimbabvė - 731;  Iš viso - 141431.
 Jugoslavija, pagal 1991 metų sienas Slovėnija, Kroatija ir Bosnija buvo Austro-Vengrijos Imperijoje, o Serbija ir Juodkalnija buvo laisvos valstybės abidvi kovojančios Trilypėje Sąjungoje. Iš viso manoma, kad žuvo 1.9 milijono žmonių. 43% iš jų serbai. 
 Nepalas, 20000 Nepalo 'gurkų' žuvo per karą. Nors Nepalas ir buvo nepriklausoma valstybė, tačiau de-facto ji buvo Britanijos protektoriatas ir kovėsi Antantės pusėje.

Literatūra 
 Urlanis, Boris (1971). Wars and Population. Moscow.
 Gilbert, Martin (1994). Atlas of World War I. Oxford UP.
 Ellis, John (1993). World War I–Databook. Aurum Press.
 Grebler, Leo (1940). The Cost of the World War to Germany and Austria-Hungary. Yale University Press.
 Vincent, C. Paul (1985). The Politics of Hunger: The Allied Blockade of Germany, 1915–1919. Athens (Ohio) and London: Ohio University Press.
 Erlikman, Vadim (2004). Poteri narodonaseleniia v XX veke: spravochnik. Moscow.
 Dumas, Samuel (1923). Losses of Life Caused by War. Oxford.

Pirmasis pasaulinis karas