Priekulės geležinkelio stotis

Priekulės geležinkelio stotis – geležinkelio stotis vakarų Lietuvoje, Priekulės mieste, Geležinkelio g. 1, šiaurės vakariniame miesto pakraštyje. Stoja keleiviniai traukiniai Klaipėda–Šilutė.

Stoties kompleksas svarbus kaip specifinio kultūrinio ir technologinio paveldo vertybė (). Jam priklauso stoties pastatas, I ir II geležinkelininkų namai, vandens bokštas, sandėlis, 2 ūkiniai pastatai. Visi senieji pastatai įdomūs savo architektūra kaip regioninės stilistikos ir tuometinės valdinės architektūros pavyzdžiai. Išliko senoji komplekso struktūra, kompleksas išvengė didesnių pokyčių ir liko vienu iš autentiškiausių ir įspūdingiausių objektų Mažosios Lietuvos etnokultūriniame regione.

Istorija 

1871–1873 m. nutiestas Klaipėdos–Tilžės geležinkelis. 1875 m. Gleicho žemėje pastatyta prabangi Priekulės geležinkelio stotis, kurios I aukšte veikė keleivių laukiamoji salė, šalia – bufetas. Priešais geležinkelio stotį dvarininkas Šperberis užsodino mišką, kuriame augo sidabrinės eglės. Prieškariu per Priekulę važiuodavo 4 maršrutiniai traukiniai iš Klaipėdos į Tilžę.

Ieva Simonaitytė šiuo geležinkeliu taip pat yra keliavusi, manoma, kad traukiniu ji išvyko gydytis į Unguros (Angerburgo) ligoninę. Taip pat E. Barauskienės knygoje apie Ievą Simonaitytę „Vyžeikių karalienė“ minima, kad ji iš Šilokarčemos, kurioje buvo susitikusi su mylimuoju Martynu, traukiniu keliavo pas Dūdjonius (mamos sesers šeimą) į Vilkyčius, bet užsisvajojusi juos pravažiavo ir nuvyko į Priekulę.

Šaltiniai 

Priekulė
Klaipėdos rajono savivaldybės geležinkelio stotys
Lietuvos kultūros vertybės: geležinkelio stotys