Saksonijos didžioji hercogystė

Saksonijos-Veimaro-Eizenacho didžioji hercogystė () – istorinė kunigaikštystė, egzistavusi 1813–1918 m. vakarinėje Vokietijoje, istoriniame Saksonijos regione.

Istorija 

Hercogystės šaknys siekia 1741 m., kai buvo įkurtos Saksonijos-Eizenacho hercogystė ir Saksonijos-Veimaro hercogystė. 1809 m. šios dvi hercogystės buvo sujungtos į vieną Saksonijos-Veimaro-Eizenacho hercogystę, kuri 1815 m. per Vienos kongresą tapo didžiąja hercogyste. 1867 m. ji prisijungė prie Šiaurės Vokietijos sąjungos, 1871 m. – prie Vokietijos imperijos. 1903 m. pavadinta Saksonijos didžiąja hercogyste.

1910 m. provincija užėmė 25,3 tūkst. km² plotą, joje buvo 3,09 mln. gyventojų.

Šaltiniai

Vokietijos imperijos administraciniai vienetai