Grafinė planšetė

Grafinė planšetė – kompiuterinio tipo įvesties įrenginys, leidžiantis naudotojui piešti, braižyti ar rašyti panašiu būdu, kaip tai daroma pieštuku ant popieriaus lapo. Tai plokščias įrenginys su lietimui, temperatūrai arba šviesai jautriu paviršiumi, ant kurio vaizdai piešiami šviesplunksne, specialiu rašikliu, vadinamu stiliumi, arba ranka (priklausomai nuo įrenginio tipo). Piešinys paprastai nėra matomas ant planšetės paviršiaus, o skaitmenine forma perkeliamas į kompiuterį ir matomas jo ekrane. Įrenginiu taip pat galima nuskaityti dokumentą ar paveikslėlį (priglaudus juos prie paviršiaus), arba ranka rašytą parašą.

Grafinė planšetė naudojama kartu su projektavimo ir piešimo programine įranga. Kai kuriais atvejais planšetė naudojama kaip kompiuterinės pelės pakaitalas dirbant su stacionariu kompiuteriu.

Istorija 
Pirmąją elektroninę planšetę (telautografą), ant kurios buvo galima piešti ranka, 1888 m. užpatentavo inžinierius Eliša Grėjus.

Pirmoji šiuolaikines primenanti grafinė planšetė, ant kurios pieštus vaizdus buvo galima matyti kompiuterio ekrane, buvo 1957 m. pristatyta Stylator. Tačiau žymesnė buvo 1964 m. išleista RAND Tablet planšetė. Planšetėje buvo įmontuotas lietimui jautrus paviršius, po kuriuo tinklelio pagrindu buvo išdėstyti laidai. Paviršius gebėjo užfiksuoti horizontalius ir vertikalius lietimo koordinačių taškus, skleidžiančius nežymų magnetinį signalą. Rašiklis gebėjo priimti magnetinį signalą, kuris buvo paverčiamas į koordinačių informaciją.

Taip pat skaitykite 
 Jutiklinis ekranas

Šaltiniai 

Kompiuterių įvesties įrenginiai