Visuomenės gelbėjimo komitetas

Visuomenės gelbėjimo komitetas () – Didžiosios Prancūzijos revoliucijos metu veikęs Prancūzijos ekstraordinarinis valdymo organas (komitetas), įkurtas 1793 m. balandžio 6 d. ir veikęs iki 1795 m. spalio 26 d., kai buvo paleistas Nacionalinis Konventas ir įsigaliojo 1795 m. Prancūzijos Konstitucija.

Jis buvo įkurtas Nacionalinio Konvento sprendimu, ir buvo ypatingasis valdymo organas, kurio nariai turėjo teisę imtis visų priemonių, kurias laikys būtinomis. Jis buvo įkurtas kaip vienas iš Nacionalinio Konvento komitetų. Visuomenė gelbėjimo komitetas turėjo tiek įstatymų leidžiamosios valdžios, tiek vykdomosios valdžios funkcijų.

Buvo trys komiteto egzistavimo stadijos su trimis skirtingomis sudėtimis:

 Dantono komitetas (; 1793 m. balandžio 6 d. – 1793 m. liepos 10 d.)
 „Didysis“ komitetas (; nuo 1793 m. rugsėjo 20 d. iki Termidoro 9-osios perversmo)
 Termidoro komitetas (; nuo Termidoro 9-osios perversmo)

„Didžiojo“ komiteto nariai nuo 1793 m. rugsėjo 20 d. buvo:
 Bertrand Barère
 Georges Couthon
 Lazare Carnot
 Robert Lindet
 Jean Bon Saint-André
 Claude-Antoine Prieur-Duvernois
 Marie-Jean Hérault de Séchelles
 Pierre Louis Prieur
 Jacques Nicolas Billaud-Varenne
 Louis Antoine de Saint-Just
 Maximilien Robespierre
 Jean-Marie Collot d'Herbois

Išnašos 

Didžioji Prancūzijos revoliucija