Lačplėsio karo ordinas

Lačplėsio karo ordinas () – Latvijos karinis apdovanojimas, skirtas apdovanoti už nuopelnus Pirmajame pasauliniame kare ir Latvijos nepriklausomybės kare.

Istorija
Lačplėsio ordinas buvo pirmasis, aukščiausias ir iki 1924 m. vienintelis Latvijos apdovanojimas. Jo įsteigimą inicijavo Latvijos kariuomenės vyriausiasis vadas pulkininkas Janis Balodis. 

Ordino įsteigimo data laikoma 1919 m. lapkričio 11 d., kai Ryga buvo išvaduota nuo Pavelo Bermonto-Avalovo kariuomenės. Tiesa, Latvijos Konstitucinis susirinkimas ordino priėmimo įstatymą ir Ordino statutą priėmė tik 1920 m. rugsėjo 18 d. Kasmet lapkričio 11 d., ordino šventės dieną, vykdavo iškilmingi renginiai ir kavalierių pagerbimas. 

Ordinu apdovanodavo Latvijos kariuomenės kariškius, taip pat buvusius latvių šaulius ir užsieniečius, kurie dalyvavo kovose už nepriklausomybę ar kitais būdais padėjo kurti ir formuoti Latvijos valstybę.

Ordino statutą sukūrė kapitonas Albertas Stalbe, 3-iojo laipsnio Lačplėsio ordino kavalierius.
Nutarimą apie apdovanojimą priimdavo Ordino taryba. Tarybą sudarė pirmininkas (Latvijos prezidentas), 7 Seimo deputatai ir 7 aukščiausio laipsnio Lačplėsio ordino kavalieriai. 

Ordinas buvo trijų laipsnių. Apdovanojama būdavo nuo žemiausio laipsnio didėjančia tvarka. Išimtys buvo galimos apdovanojant užsieniečius. 

Lačplėsio karo ordinu apdovanojami užsieniečiai paprastai būdavo valstybių galvos, premjerai, aukšto lygio karo vadai: Estijos kariuomenės vadas Johanas Laidoneris, Lenkijos maršalai Juzefas Pilsudskis ir Edvardas Rydz-Smiglis, Italijos karalius Viktoras Emanuelis III, Italijos premjeras Benitas Musolinis, Belgijos karalius Albertas I, Prancūzijos maršalas Ferdinandas Fošas, čekų rašytojas generolas Rudolfas Medekas.

Lačplėsio karo ordinu buvo apdovanota ir Verdeno tvirtovė už jos gynėjų didvyriškumą Pirmojo pasaulinio karo metais. 

1928 m. nustota apdovanoti šiuo ordinu. Paskutinė apdovanotoji (po mirties) buvo Elza Žiglevics..

1929 m. lapkričio 11 d., švenčiant Rygos išvadavimo ir Lačplėsio ordino įkūrimo 10-metį, buvo nutarta įkurti Lačplėsio karo ordino kavalierių draugiją. Draugijos įstatai buvo galutinai įforminti 1931 m. lapkričio 19 d. Nuo 1933 m. lapkričio 11 d. kavalierių draugija leido žurnalą „Lačplėsis“. Latviją prijungus prie TSRS kavalierių draugija toliau veikė emigracijoje, Vokietijoje ir JAV. Dabar draugijos veikla nutraukta.

Ordino ženklai 
Ordino ženklas (kryžius) – auksinis keturgalis stilizuotas „ugninis kryžius“ (latviška svastika), padengtas baltu emaliu, apkraštuotas plačiu raudono emalio apvadu. Priekinės pusės centre apvalus balto emalio medalionas su plačiu metaliniu apvadu. Medaliono centre pavaizduotas epinis herojus Lačplėsis, grumtynėse įveikiantis lokį.

Atvirkštinė kryžiaus pusė be emalio. Viršutinėje ir šoninėse kryžiaus šakose ordino devizas: „PAR / LAT– / WIJU“ ('Už Latviją'). Apatinėje šakoje išgraviruotas numeris, kuriuo apdovanotasis įtraukiamass į ordino kavalierių sąrašus. Medaliono antroji pusė irgi be emallio, jo centre ordino įsteigimo data dviejose eilutėse: „11. NOVEMBRIS / 1919“.

Tarp kryžiaus šakų 2 sukryžiuoti kalavijai rankenomis žemyn, susikertantys kryžiaus centre. 

Ženklo matmenys: I laipsnio – 61×57,5 mm; II laipsnio – 48×46 mm; III laipsnio – 41×39 mm.

Ordino žvaigždė (I laipsnio ordinas): šešiolikakampė, sidabrinė. Žvaigždės centre uždėtas ordino ženklas. Žvaigždės skersmuo – 68,5 mm; uždėto ženklo – 25 mm.

Ordino kaspinas– šilkinis muaro, iš 4 baltų (sidabrinių) ir 3 raudonų vienodo pločio juostelių. I laipsnio kaspino plotis – 101 mm.

Ordino ženklų nešiojimo taisyklės 
 I laipsnio ordino kavalieriai ordino kryžių nešiojo ant plačios per dešinį petį nešiojamos juostos, ties šlaunimi. Ordino žvaigždė būdavo segima kairioje krūtinės pusėje.
 II laipsnio ordino kavalieriai ordino kryžių nešiojo ant siauros juostos po kaklu.
 III laipsnio ordino kavalieriai ordino kryžių nešiojo ant siauros juostos kairėje krūtinės pusėje. 
Apdovanotieji vyresniaisiais ordino laipsniais nešiodavo ir žemesniųjų laipsnių ordino ženklus.

Kavalieriai

I laipsnio kavalieriai 
I laipsnio Lačplėsio karo ordinu buvo apdovanoti 11 asmenų:
 Ferdinandas Fošas, Prancūzijos maršalas
 Juzefas Pilsudskis, Lenkijos maršalas
 Albertas I Belgas, Belgijos karalius
 Viktoras Emanuelis III, Italijos karalius
 Johanas Laidoneris, Estijos kariuomenės generolas (visų trijų laipsnių kavalierius)
 Marie-Eugène Debeney, Prancūzijos kariuomenės generolas
 Janis Balodis, Latvijos kariuomenės generolas (visų trijų laipsnių kavalierius)
 Oskaras Kalpakas, Latvijos kariuomenės pulkininkas (po mirties, visų trijų laipsnių kavalierius)
 Fridrichas Briedis, 1-ojo Latvių šaulių pulko kapitonas (po mirties, visų trijų laipsnių kavalierius))
 Krišjanis Berkis, Latvijos kariuomenės generolas ((visų trijų laipsnių kavalierius))
 Benitas Musolinis, Italijos premjeras

II laipsnio kavalieriai 
II laipsnio Lačplėsio karo ordinu buvo apdovanoti 18 latvių ir 43 užsieniečiai:
 Edvardas Rydz-Smiglis, Lenkijos maršalas
 Janas Syrovis (Jan Syrový), Čekoslovakijos kariuomenės generolas
 Stanislavas Čečekas ('Stanislav Čeček'), Čekoslovakijos kariuomenės generolas
 Silvestras Žukauskas, Lietuvos kariuomenės generolas

III laipsnio kavalieriai 
III laipsnio Lačplėsio karo ordinu buvo apdovanoti 1600 Latvijos kariuomenės karių, 202 buvė latvių šauliai ir 270 užsieniečių. Taip pat III laipsnio ordinu buvo apdovanotas Prancūzijos Verdeno tvirtovė.

Galerija

Nuorodos 

Latvijos valstybiniai apdovanojimai