Tafta

Tafta () – glotnus tankus audinys iš šilkinių ar cheminių (pvz., vario amoniakinio šilko) daugiagijų siūlų, išaustas drobiniu pynimu. Pasižymi neryškiu ripsiniu bei šanžaniniu efektu.

Žodis tafta  kilęs iš , šis iš sen. , šis iš , iš  'austas, verptas'.

Tafta laikoma aukštos klasės audiniu, tinkamu balinėms ir vestuvinėms suknelėms, interjero apdailai (užuolaidoms ir apmušalams).

Šilkinė tafta yra dviejų tipų:
 dažytų verpalų: Tai gana standi tafta, dažnai naudojama vakarinėms suknelėms.
 gabalinio dažymo: Tai minkšta tafta, dažnai naudojama pamušalams.
Šilkinė spalvakaitė tafta buvo viena labiausiai pageidaujamų bizantinio šilko formų. Spėjama, kad galbūt šis audinys ir buvo anksčiau žinomas pavadinimu purpura.

Gamintojai 
Pradžioje tafta buvo audžiama Italijoje ir Prancūzijoje, ir iki XX a. 6-to dešimtmečio – Japonijoje. Metmenų marginimo  () būdu raštuota rafta (chiné), daugiausia austa Prancūzijoje nuo XVIII a., kartais vadinama Pompadūr tafta () pagal Madame de Pompadour.

Šiandien daugiausia žaliavinio šilko taftos pagaminama Indijoje ir Pakistane. Pradžioje jį ausdavo rankinėmis audimo staklėmis, o nuo maždaug 1990 m. jį gamina mechaninėmis audimo staklėmis Bengalūro regione.
8-10 dešimtmečius Kinijos Dziangsu provincijoje buvo gaminama puiki šilkinė tafta. Tiesa, ši tafta ne tokia lanksti kaip Indijos gamintojų, kurie dabar dominuoja rinkoje. Šilkinę taftą audžia ir kitos Pietryčių Azijos ir Viduriniųjų Rytų šalys, bet jų produkcija dar neprilygsta kokybe ir konkurencingumu Indijos produkcijai.

Prabangiausia tafta vis dar audžiama Prancūzijoje, Italijoje, Rusijoje ir D. Britanijoje.

Kitoks panaudojimas 
1782 m. lapkričio 4 d. Žozefas Mongolfjė pradėjo baliono iš taftos skrydžius. Tai buvo pirmieji brolių Mongolfjė bandymai naudoti oro balionus iš taftos, kurie baigėsi pirmuoju žinomu žmogaus skrydžiu aparatu lengvesniu už orą.

Bandomi kraujagyslių protezai iš dakroninės taftos.

Nuorodos 

 Dictionary of Textiles, Louis Harmuth. New York: Fairchild Publishing Company, 1915, p. 184 (reprinted by Kessinger Publishing, 2010, ISBN 978-1-161-77823-6)
 Google Books edition of „Dictionary of Textiles“

Tekstilės medžiagos