Hetairai

Hetairai (), kompanionai – elitinė senovės Makedonijos kavalerija, žinoma nuo Pilypо II laikų, labiausiai pagarsėjusi Aleksandro Didžiojo laikais. Ji buvo laikoma geriausia tų laikų kavalerija. Rinktiniai hetairai tapdavo somatofilaksais (karaliaus asmens sargybiniais).

Etimologija 
Žodis hetairoi reiškia 'esantys greta karaliaus'. Hetairais galėdavo tapti Makedonijos aristokratai ar bet kurie graikų kilmės eiliniai vyrai, kuriais pasitikėjo Makedonijos valdovas.
Buvo švenčiama Hetairidėja – šventė, susijusi su švento ryšio tarp karaliaus ir jo kompanionų sudarymu.. Pvz., Makedonijos karalius Archelajas I Euripidą, garsų Atėnų dramaturgą, buvo paskelbęs savo hetairu. Titulus filas ('karaliaus draugas') ir basilikoi hetairoi ('karaliaus kompanionas') suteikdavo visam gyvenimui.

Hetairų daliniai

Įranga 

Hetairai būdavo aprūpinti geriausiais žirgais bei geriausiais ginklais. Aleksandro laikais hetairai buvo ginkluoti ietimis ksistonais, vilkėdavo bronzines raumenines kirasas arba linines kirasas, pečius dengdavo antpečiai. Skydų hetairai nenaudodavo. Artimoms kautynėms naudodavo jataganiškai lenktus kopius ar tiesiageležčius ksifus.

Organizacija 
Hetairus sudarė daugiausia aukštųjų socialinių sluoksnių atstovai, kurie pajėgė įsigyti reikiamus šarvus, ginklus bei žirgus.

Pilypo II ir Aleksandro Didžiojo laikais hetairai sudarė 8 teritorinius eskadronus ilai. Kiekvieną ile sudarydavo 200–300 raitelių, kuriems vadovaudavo du vadai, kadangi, Arianas aiškino, Aleksandras „norėjo, kad niekas, net artimiausi jo draugai, nebūtų dėmesio centre“. Sūzuose gavęs pastiprinimus Aleksandras kiekviename eskadrone sukūrė po dvi kuopas. Jas vadino pagal teritoriją, kurioje buvo užverbuoti jų kariai arba pagal kuopos kapitono vardą.

Karališkajai ile vadovavo pats Aleksandras, o joje buvo dukart daugiau karių (apie 400), nei kitose. Hetairų eskadronai kartais buvo sujungiami po 2, 3 ar 4 ir taip sudarydavo dalinius hiparchijas, kuriems vadovavo hiparchai. Visoms hetairų pajėgoms vadovavo pats Aleksandras.

Aleksandro Balkanų kampanijų aprašymuose minima, kad hetairai buvo iš aukštutinės Makedonijos, vidurio Makedonijos lygumos ir Amfipolio. Žygyje link Graniko (Granicus) eskadronui vadovavo Sokratas Makedonietis iš Apolonijos prie Bolbės ežero (dabar Volvio ežeras). Aprašydamas Iso mūšį Arianas mini Antemo ile (Antemas buvo miestas pietvakarių Migdonijoje) bei ile iš Leuge (iki šiol neidentifikuotas miestas, galbūt buvo kažkur Pierijoje).

Teopompas (Theopompus) rašė (galbūt IV a. pr.m.e. viduryje), kad „hetairų yra ne daugiau kaip 800“ ir jie užverbuoti „dalis iš Makedonijos, dalis iš Tesalijos, kiti iš likusios Graikijos“. Rašoma, kad 338 m. pr. m. e. Aleksandras turėjo apie 2600 hetairų. Aleksandro pajėgoms artėjant link Indijos hetairų tarpe vis didesnę dalį sudarė barbarai. Gali būti, kad tai buvo viena iš makedoniečių maišto ties Opiu priežasčių. Vienu metu buvo 4 hiparchijos, suformuotos vien iš rytinių Makedoniečio žemių gyventojų, o viena – mišri, sudaryta tiek iš makedoniečių, tiek iš rytiečių.

Nuorodos 

Kavalerija
Makedonijos karalystė