Jonas Palionis

Jonas Palionis (1924 m. birželio 20 d. Mišiškėse, Nemajūnų valsčiuje – 2021 m. gruodžio 14 d. Vilniuje) – lietuvių kalbininkas.

Biografija 
1948 m. baigė Vilniaus universitetą, 1948–1951 m. mokėsi aspirantūroje, 1951–1993 m. Vilniaus universitete dėstė. 1953–1959 m. – Lietuvių kalbos katedros vedėjas, 1957–1961 m. Istorijos ir filologijos fakulteto, 1970–1973 m. – Filologijos fakulteto dekanas. 1968 m. tapo habilituotu mokslų daktaru. Nuo 1970 m. – profesorius. 1984–1988 m. – Lietuvių kalbos komisijos pirmininkas. 1990–1993 m. – žurnalo „Gimtoji kalba“ redakcijos kolegijos pirmininkas.

1949 m. vedė biologę Anelę Tulevičiūtę. 1951 m. susilaukė dukters Laimos, 1955 m. – sūnaus Vytauto.

Palaidotas Nemajūnų kapinėse.

Mokslinė veikla 
Mokslinių interesų sritis – lietuvių bendrinės kalbos susidarymas. Habilitaciniame darbe „Lietuvių literatūrinė kalba XVI–XVII a.“ (1967) išnagrinėta to laikotarpio lietuvių senųjų raštų kalba ir jos raida, rašyba, fonetika, morfologija, sintaksė, leksika. Už šį darbą 1972 m. jam suteikta LTSR valstybinė premija. J. Palionis parašė daug kalbotyros veikalų, recenzijų, straipsnių lietuvių kalbos kultūros klausimais. Pirmasis lietuvių kalba parašė platų kalbotyros įvadą „Kalbos mokslo pradmenys“ (1985).

Bibliografija 
 Įžymus lietuvių kalbininkas Jonas Jablonskis, 1955
 Lietuvių literatūrinės kalbos istorijos įvadas, 1964
 Lietuvių literatūrinė kalba XVI–XVII a., 1967
 Lietuvių literatūrinės kalbos istorija, 1979
 Kalbos mokslo pradmenys, 1985, 1999
 Mikalojaus Daukšos 1959 metų katekizmas (su V. Jakštiene), 1995
 Mikalojaus Daukšos 1599 „Postilė“ ir jos šaltiniai, 2001
 XVII a. antrosios pusės Punios parapijos asmenvardžiai ir vietovardžiai, 2003
 Atsiminimų nuotrupos: Mišiškės–Vilnius, 2000–2012, 2012
 Mano susirašinėjimas su Petru Joniku, Antanu Saliu ir Pranu Skardžiumi, 2013

Išnašos 

Lietuvos kalbininkai
LTSR valstybinės premijos laureatai