Pseudobatialė

Pseudobatialė () – pasaulinio vandenyno dugninė ekologinė zona šelfo depresijoje, vidutiniame gylyje (nuo 250–400 m iki 600–1200 m). Tai palyginti nedidelė lokali įduba šelfe, atskirta nuo žemyno šlaito palyginti seklia zona.

Pseudobatialės sąvoką ir terminą rusų ichtiologas Anatolijus Andrijaševas (Анатолий Петрович Андрияшев) įvedė 1974 ir 1979 m. savo darbuose apie jūrų dugninės faunos, ypač žuvų, vertikalųjį zoniškumą.

Pseudobatialė yra kontinentiniame šelfe giliau sublitoralės, gyliuose analogiškuose batialei. Tikroji batialė būna už šelfo ribų žemyno šlaite. Pseudobatialė nuo pseudoabisalės skiriasi mažesniu gyliu.

Pseudobatialė nuo batialės žymiai skiriasi dugninių ir padugnės pelaginių žuvų bei bentosinių hidrobiontų rūšine sudėtimi. Pseudobatialės fauna būna pakrantinės (neritinės) kilmės, prasiskverbusi į pseudobatialės zoną ir prisitaikiusi ten gyventi gerokai didesniame gylyje.

Pseudobatialinių biotopų pavyzdžiai yra Antarktidos ir Arkties vandenyno, Baltosios ir Baltijos jūrų, pietų Aliaskos vidušelfinės įdubos, taip pat izoliuotos Norvegijos fiordų ir Magelano sąsiaurio įdubos.

Nuorodos 

 Кафанов А. И., Кудряшов В. А. (2000): Морская биогеография. Учебное пособие.  М.: Наука. 176 с. Проверено 15 июля 2013 г.
 Жирков И. А. (2010): Жизнь на дне. Био-экология и био-география бентоса.  М.: Т-во научных изданий КМК. 453 с. Проверено 15 июля 2013 г.

Ekosistema
Okeanografija