Kuapai

Kuapai (Quapaw, Ugahxpa – „išėjusieji pasroviui“) arba arkanzasai – sijams priklausanti indėnų tauta, gyvenanti Jungtinėse Amerikos Valstijose, Oklahomoje. Populiacija – 160 žmonių (kilmės – apie 3000). Kuapų kalba, priklausanti sijų kalbų šeimai, beveik išnykusi, vartoja anglų kalbą. Tikintieji – krikščionys (katalikai, protestantai), yra Indėnų Bažnyčios narių, prigimtosios tikybos puoselėtojų.

XVI a. vid. kuapai iš Ohajo žemupio srities patraukė žemyn pagal Misisipę. XVII a. pab. dalis kuapų persikėlė į vakarus, prie Baltosios upės žiočių. XVIII a. vid. kuapų populiacija buvo ~1600 žmonių. Su europiečiais susidūrė 1541 m. Nuo 1818 m. kuapai buvo perkelti į rezervaciją prie pietinio Misisipės kranto, bet 1824 m. baltųjų išstumti į Raudonosios upės baseiną, o 1833 m. perkelti į Indėnų teritorijos (dab. Oklahomos) šiaurės rytus.

Tradicinė kuapų kultūra panaši į kitų prerijų indėnų. Vertėsi kapline-lydimine žemdirbyste, raitąja bizonų medžiokle. Gyvenvietes įtvirtindavo gynybiniais grioviais ir molinėmis sienomis, vadų namus statydavo ant pakilų. Ręsdavo ilguosius namus ant medinių grebėstų, dengtus žievėmis ir nendriniais dembliais, vėliau statėsi žemines. Vyrai vilkėdavo strėnraiščius, odinius marškinius, aukštus aulinius, mokasinus; moterys – tiesias palaidines iki kelių, per šalčius – apsiaustus iš bizonų kailių.
 
Gentis skirstėsi į patrilinijines gimines. Vadai, kurių titulas būdavo paveldimas, sudarydavo genties tarybą. Karo metu išrinkdavo karvedį. Karinis elitas palaipsniui išstūmė vadus. Kuapų šeima didžioji, patrilinijinė, patrilokalinė. Būta daugpatystės atvejų.
 
Tradicinei tikybai būdingas šamanizmas, tikėjimas asmeninėmis dvasiomis-globėjomis, derliaus apeigos. Turėjo išplėtotą mitologiją.

Dabartiniai kuapai asimiliuoti, verčiasi samdomais darbais, smulkiuoju verslu. Dabar gyvena daugiausia kuapų rezervacijoje, esančioje pačiuose Oklahomos šiaurės rytuose, Otavos apygardoje.

Šaltiniai 

JAV indėnai
Didžiųjų lygumų indėnai
Sijai