Timūras Šachas Duranis

Timūras Šachas Duranis (apie ‎1748 m. – 1793 m. gegužės 18 d.) – XVIII a. Afganistano šachas (karalius), valdęs 1772−1793 m.

Biografija 

Timūras buvo vienas iš dvidešimt trijų afganų vado Achmado, kuris tapo Afganistano valstybės įkūrėju, vaikų. Tikima jį gimus apie 1748 m. ir jis buvo mylimiausias Achmado sūnus. Jam tebesant tik devynerių metų amžiaus Achmadas jį paskyrė Pandžabo valdytoju ir suorganizavo vedybas su Mogolų imperatoriaus dukterimi. Po pralaimėjimo Marathų imperijai 1758 m. Timūras turėjo pasitraukti iš Pešavaro. 1772 m. mirus Achmadui, Timūras buvo likęs vyriausiuoju iš šešių gyvų jo sūnų ir valdė Heratą. Jis paveldėjo tėvo šacho (karaliaus) titulą, tačiau jo valdžia buvo labai netvirta. Jį įvairių genčių ir klanų vadai pripažino tik nominaliai ir didesniąją dalį savo valdymo metų Timūras praleido kovose su maištininkais, daugiausiai nelabai sėkmingose.

Visų pirma Timūras įveikė brolio Suliamono Mirzos, kuris valdė Kandaharą, pasipriešinimą. Norėdamas sustiprinti savo valdžią jis pertvarkė valdymo aparatą ir 1776 m. perkėlė valstybės sostinę į Kabulą. Dėl kovų šalies viduje jis neturėjo laiko ir pajėgų rūpintis valstybės periferijomis, prarado Pandžabo miestų, Sindho, dalies Baktrijos kontrolę ir negalėjo sustabdyti Sikhų imperijos stiprėjimo. Ieškodamas paramos Timūras suteikė privilegijų ir pareigybių postų galingos Barakzajų genties nariams, kas dar labiau atstūmė nuo jo kitų klanų vadus. Jis mirė 1793 m. gegužės 18 d. Kabule besiruošdamas naujam vidaus karui. Apie Timūrą atsiliepiama kaip apie prastą valdovą, tačiau jis bent išlaikė Achmado valstybę nesubyrėjusią. Jis nebuvo paskyręs įpėdinio ir po to dėl sosto prasidėjo kova tarp jo sūnų

Šaltiniai 
 Afghanistan at War: From the 18th-Century Durrani Dynasty to the 21st Century. 2017, p. 150
 Enciklopedija Iranica

Afganistano karaliai