ATR 42

ATR 42 (orlaivio tipo kodas: IATA: AT43, AT45, AT46, ICAO: AT4, AT5, ATR, AT6) – bendros Prancūzijos ir Italijos įmonės ATR (, ) 1984 m. pradėtas gaminti keleivinis dvimotoris siaurafiuzeliažis turbosraigtinis lėktuvas, skirtas trumpo nuotolio (regioniniams) maršrutams. ATR 42 tapo pagrindu prailgintai modifikacijai ATR 72, pradėtai gaminti 1989 m. XXI a. antrojo dešimtmečio viduryje įmonė kūrė planus dėl dar ilgesnio – 90 vietų orlaivio kūrimo ATR 42 pagrindu.

Konstrukcija ir gamyba 
ATR 42 yra dvimotoris aukštasparnis monoplanas su nulinio strėliškumo (statmenais) sparnais (proilgis - 11,1), „T“ formos uodega, įtraukiama trirate važiuokle, hermietizuojamu fiuzeliažu. Lėktuvas pritaikytas skrydžiams apledėjimo sąlygomis. ATR neturi pagalbinio energijos generatoriaus (angl. Auxiliary Power Unit (APU)), tačiau šią funkciją gali atlikti įjungus propelerio stabdį dirbantis kairysis variklis. Tradicinė keleivių salono komponuotė – 2+2, maksimali talpa – 48 keleiviai, standartinė – 42 keleiviai.

Išskirtinis konstrukcinis šio lėktuvo elementas – krovinių skyrius tarp keleivių salono ir pilotų kabinos.

Lėktuvas yra varomas dviem turbininiais Pratt & Whitney Canada PW120 serijos varikliais.

Galutinis orlaivio surinkimas vyksta Tulūzoje įsikūrusiose Airbus gamykloje.

Istorija 

1981 m. lapkričio 4 d. Prancūzijos įmonė „Aérospatiale“ (vėliau tapusi „Airbus“) ir Italijos įmonė „Aeritalia“ (vėliau tapusi „Leonardo S.p.A.“) susitarė įkurti bendrą įmonę regioninių turbosraigtinių lėktuvų gamybai. Pirmasis projektas buvo sukurti regioniniams skrydžiams tinkamą lėktuvą, dydžiu panašų į šioje nišoje tuo metu dominavusius 50 vietų Fokker F 27 ir British Aerospace HS.748, tačiau kontroliniame 200 jūrmylių sektoriuje sunaudojantį beveik per pusę mažiau kuro (430 kg vietoje 790 kg). Šiam tikslui buvo panaudoti abejų kompanijų atskirai vystyti panašūs projektai „AS 35“ („Aerospatiale“) ir „AIT 230“ („Aeritalia“).

Pirmasis ATR 42 modelis (ATR 42-300) į orą pakilo 1984 m. rugpjūčio 16 d. Tipo sertifikatą orlaivis gavo 1985 m. Pirmasis klientas – Prancūzijos aviakompanija „Air Litoral“ – pirmąjį komercinį skrydį šiuo lėktuvu atliko 1985 m. gruodžio 23 d.

1988 m. buvo užsakytas 100-asis ATR 42, 1989 m. rugsėjį – jau 400-asis.

Geri operatorių atsiliepimai paskatino ATR jau 1986 m. vasarį paskelbti apie didesnio varianto – 72 vietų ATR 72 gamybos planus. Abu modeliai gaminami naudojant daugumą tokių pačių komponentų. Modelio sėkmę rodo ir tai, kad jau 2015 m. ATR 42 buvo vienintelis gaminamas 50 vietų regioninis turbosraigtinis lėktuvas. 2010 m., pradėjus gaminti modelį ATR 42-600, jo paklausa buvo tokia didelė, kad ATR įsigijo antrą angarą jo gamybai.

Variantai 

Nuo 1984 m. ATR 42 buvo keletą kartų modernizuotas: liekant nepakitusiems orlaivio pagrindiniams fiziniams parametrams, naujesnėse versijose buvo montuojami ekonomiškesni ir ekologiškesni varikliai, tobulesnė elektronika.

 ATR 42-200 – bazinis variantas, naudotas bandymams. Pagaminti tik keli vienetai.
 ATR 42-300 – bazinis serijinis variantas, gamintas iki 1996 m.
 ATR 42-320 – 1996 m. gamintas modernizuotas variantas, varomas galingesnių Pratt & Whitney Canada PW121 variklių
 ATR 42-300QC – greitai konvertuojamas keleivinis-krovininis variantas, gamintas -300 modelio pagrindu.
 ATR 42-400 – modernizuota ATR 42-300 versija su Pratt & Whitney Canada PW121 varikliais ir šešių menčių propeleriais.
 ATR 42-400 Surveyor – jūrinis patrulinis lėktuvas, ATR 42-400 modifikacija. 
 ATR 42-500 – 1995 m. sertifikuotas modernizuotas variantas, varomas Pratt & Whitney Canada PW127 varikliais, sukančiais naujos šešių menčių sraigtus, pasižymintis didesnes keliamąja galia, modernizuotu keleivių salonu, 2000 m. sertifikuotas pagal 120 min. ETOPS reiklavimus.
 ATR 42-500 – VIP modifikacija, korporatyvinis orlaivis.
 ATR 42-600 – 2012 m. klientams pradėtas tiekti modernizuotas variantas, varomas Pratt & Whitney Canada PW127M varikliais, pasižymintis mažesniu kuro suvartojimu, didesniu patikimumu, su stikline pilotų prietaisų lenta.
 ATR 42-600S STOL – trumpiems pakilimo takams (iki 800 m. ilgio, vietoje ATR 42 reikalingo 1100 m.) ir stačioms glisadoms pritaikyta modifikacija su didesniais vairuojamais paviršiais, kuri buvo pristatyta 2019 m. Paryžiaus aviacijos parodoje. Sertifikavimas buvo numatytas 2023 m.
 ATR 42 Bulk Freighter – senesnių ATR 42 modelių konversija į krovininius lėktuvus, skirta vežti palaidus krovinius. Ši konversija, apimanti 9 G atlaikančius išilginius tinklus, sustiprintas grindis, naujus langus, vykdoma ir ATR 72 modelio lėktuvams.
 ATR 42 ULD Freighter – senesnių ATR 42 modelių konversija į krovininius lėktuvus, skirta vežti LD3 konteinerius. Konversija apima 9 G atlaikančius išilginius tinklus, sustiprintas grindis, naujus langus, vykdoma ir ATR 72 modelio lėktuvams.

Eksploatacijos istorija 

Didžiausią ATR 42 užsakymą 1990 m. rugpjūčio 21 d. pateikė JAV aviakompanija „American Eagle“, užsakiusi 41 vnt. ATR 42 ir 59 vnt. ATR 72. Daugiausiai užsakymų per metus – 113 – buvo sulaukta 2007 m. 2013 m. ATR 42/72 tipo orlaiviai užėmė 48% pasaulio 50-90 vietų regioninių turbosraigtinių lėktuvų rinkos.

2000 m. buvo įvykdytas 10-milijonasis skrydis ATR 42 šeimos lėktuvu. Skaičiuojama, kad iki to laikotarpio šio tipo lėktuvai nuskrido 4 mlrd. kilometrų, pervežė 450 mln. keleivių.

2017 m. liepos mėnesio duomenimis, pasauyje buvo eksploatuojami 232 vnt. ATR 42. Įmonė gamintoja turėjo 10 neįvykdytų užsakymų. Iš jų 106 vnt. buvo eksploatuojami Amerikos žemyne, 67 vnt. – Europoje, 38 vnt. Azijos, Ramiojo vandenyno ir Artimųjų Rytų regionuose, 21 vnt. – Afrikoje.

Kariniai operatoriai 

 Kolumbijos laivynas: 1
 Nigerijos karinės oro pajėgos: 2 MPA
 Mianmaro karinės oro pajėgos: 3 orlaiviai specialiosioms misijoms
 Senegalo karinės oro pajėgos: 1

Valstybinės agentūros 

 Prancūzijos aplinkos apsaugos tarnyba (pranc. Service des avions français instrumentés pour la recherche en environnement): ATR42-320, pritaikytas moksliniams tyrimams (F-HMTO)
 Italijos uostų kapitonų tarnyba ir pakrančių apsuagos tarnyba: 3 vnt.
 Italijos mokesčių inspekcija (it. Guardia di Finanza): 5 vnt.

Aviakatastrofos 

Iki 2022 m. pabaigos ATR 42 tipo lėktuvams buvo įvykę 47 incidentai ir avarijos, iš kurių 34 pasibaigė lėktuvo nurašymu. Šie incidentai nusinešė 276  žmonių gyvybes.

Aukų pareikalavusios ATR 42 avarijos:

Lietuvoje 

Lietuvoje ATR 42 tipo orlaivius nuo 1997 m. iki bankroto 2005 m. eksploatavo Kaune įsikūrusi ir iš Kauno bei Palangos oro uostų skraidžiusi aviakompanija „Air Lithuania“. Visi trys šie orlaiviai buvo bazinio modelio – ATR 42-300.

2004 m. gruodžio menesį vienas šių lėktuvų, vykdydamas aviakompanijos „Lietuvos avialinijos“ skrydį Vilnius-Kijevas, vežęs 33 keleivius, leisdamasis Kijevo Boryspilio oro uoste kliudė medžių viršūnes, tačiau sugebėjo sėkmingai nusileisti.

2022 m. pabaigos duomenimis Lietuvos civilinių orlaivių registre buvo registruotas vienas 1994 m. pagamintas ATR 42-500 (reg. Nr. LY-DAT, s.n. 445), priklausantis Danijos aviakompanijai „Danish Air Transport“. 2010–2012, 2016 m. Lietuvos orlaivių registre kelis kartus trumpam buvo užregistruotas tai pačiai įmonei priklausantis, buvęs „Air Lithuania“ ATR 42-300 (Nr. LY-ARI, s.n. 012A).

Techniniai duomenys

Literatūra 

 (EN) ATR 42, Friday 12 November 1999, Flight Safety Network
 (EN) „ATR42 promises low-cost operations“. Flight International. 19 December 1981.
 (FR) Bénichou, Michel; Roux, Robert J. (January 1986). „Fanactualites: 1er vols“. Le Fana de l’Aviation, No. 194. p. 52.
 (EN) "Company milestones. " ATR
 (LT) Lietuvos Respublikos civilinių orlaivių registras , Transporto kompetencijų agentūra
 (EN) Harro Ranter (21 February 2008). „ASN Aircraft accident ATR-42-300 YV1449 Mrida-A Carnevalli Airport (MRD) “, Aviation Safety Network

Išnašos 

ATR orlaiviai
Oro laineriai
Aukštasparniai
Monoplanai
Siaurafiuzeliažiai lėktuvai