Heliotropas (mineralas)

Heliotropas () – mineralas chalcedono (o šis yra kriptokristalinis kvarco ir moganito mišinys) atmaina. Klasikinis heliotropas yra neperšviečiamas žalias chalcedonas su raudonomis geležies oksido ar raudono jaspio inkliuzijomis. Heliotropo versija su geltonomis inkliuzijomis vadinamos plasma.

Pavadinimai 
Pavadinimas „heliotrope“ kilęs iš graikiško žodžio ήλιος, helios 'saulė' + τρέπειν, trepein 'sukti'. Toks pavadinimas aiškinamas dar senoviniais aprašymais, kaip mineralas atspindi šviesą. Tai aprašyta, pvz., Plinijaus Vyresniojo „Gamtos istorijoje“ (Nat. Hist.; 37.165).

Raudonos inkliuzijos lyg primena kraują, todėl heliotropai dar vadinami 'kraujo akmenys' (). Panašiai vadinamas ir hematitas, tad šiuos du mineralus pagal panašius pavadinimus galima supainioti.

Vakarų Europoje heliotropas anksčiau kartais vadintas Stepono akmeniu ar šv. Stepono akmeniu. Kai kuriuose istoriniuose šaltiniuose dar vadintas rytų jaspiu.

Savybės
Spalva neatspari šviesai. Druskos rūgštyje netirpsta. Neturi magnetinių savybių, nepasižymi pleochroizmu ar iridizacija. 

Savo fizikinėmis ir cheminėmis savybėmis panašus į chrizoprazą.

Panaudojimas
Vertingas juvelyrinis ir smulkių dirbinių akmuo. Šlifuoti plokštelės ar kabošono pavidalu heliotropai naudojami vyriškų žiedų akims. Naudojamas kamėjoms gaminti. Vertinami kolekcininkų.

Viduramžiais manyta, kad heliotropas turi mistinių savybių, raudonos jo dėmelės laikytos Kristaus krauju. Heliotropus naudojo bažnytinių reikmenų ir dvasininkų  aprangos puošyboje.

Radavietės 
Pagrindinis heliotropų šaltinis yra Indija. Jie taip pat randami Brazilijoje, Kinijoje, Australijoje, JAV. Heliotropas taip pat aptinkamas Ramo saloje (Škotija).

Literatūra 
 Hall, Candy A. (1994). Gem Stones. DK Publishing. ISBN 1-56458-498-4.

Šaltiniai 

Oksidų klasė
Brangakmeniai
Chalcedonai