Boksininkų sukilimas

Boksininkų sukilimas arba Ichetuanų judėjimas (, ) – Kinijoje kilęs nacionalistinis judėjimas, 1898–1901 m. peraugęs į sukilimą prieš vakarietišką imperializmą ir krikščionių misijas. Sukilimas pasireiškė kaip atsakas užsienio įtakos paveiktose Kinijos visuomenės sferose nuo opiumo prekeivių nepasitenkinimų, politinio kišimosi, ekonominės manipuliacijos iki misionierių evangelizmo propagavimo. 

Pralaimėjusi pirmąjį ir antrąjį opijaus karus, Čingų dinastijos valdoma Kinija buvo priversta pasirašyti jai itin nepalankias prekybos sutartis su vakarų šalimis, kas sukėlė didžiulį visuomenės pasipiktinimą. Išaugo susirūpinimas, kad misionieriai ir kinų krikščionys galėtų pasinaudoti šiuo nuosmukiu savo naudai, pasisavindami bažnyčiai nenusiteikusių aukoti kinų valstiečių žemes bei kitą nuosavybę. Toks požiūris iššaukė smurtinius pasikėsinimus į užsieniečius.

Sukilimą organizavo slapta organizacija, susikūrusi Šandongo provincijoje ir pasivadinusi Yìhétuán arba „Teisingos harmonijos kumščio“ (kitaip dar „Kumščiu vardan taikos ir teisingumo“) pavadinimu. Tai buvo kovotojų grupė, užsiiminėjusi kovos menais ir įvairiais ritualais, todėl vakariečių buvo praminta boksininkais. Prie jų daugiausia prisidėdavo dėl potvynių ir prasto derliaus nuskurdę valstiečiai ir darbininkai. Pagrindinis organizacijos tikslas buvo nuversti Čingų dinastiją ir atkurti Mingų dinastiją.

1900 m. birželį Pekine boksininkai ėmė grasinti užsieniečiams ir privertė juos ieškotis prieglobsčio diplomatinėje atstovybėje. Į tai reaguodama pradžioje nesiryžusi imtis veiksmų Imperatorienė Cisi ėmė remti sukilėlius ir paskelbė karą užsienio valstybėms. Diplomatinėje atstovybėje prisiglaudę diplomatai, civiliai bei kariai iš užsienio ir kinų krikščionys imperatoriškųjų pajėgų laikyti apgultyje 55 dienas. Kilo daug susirėmimų tarp susiskaldžiusios Kinijos valdžios. Vieni ėmė palaikyti karą, kiti siekė susitaikymo, kuriam vėliau vadovavo Princas Čingas. Apgultis baigėsi, kai Aštuonių valstybių aljansas į Kiniją pasiuntė 20 000 karių, kurie įveikė imperatoriškasias pajėgas ir užėmė Pekiną. 1901 m. lapkričio 7 d. pasirašyta boksininkų taikos sutartis galutinai užbaigė sukilimą. Kinijai buvo pareikšta sumokėti 67 mln. svarų sterlingų (450 mln. sidabro taelių), daugiau nei metinės vyriausybės biudžeto pajamos, reparaciją per 39 metų laikotarpį karą laimėjusioms aštuonioms valstybėms.

Šaltiniai 

Sukilimai
Čingų dinastija