Alavitų valstybė

Alavitų valstybė (; ), Latakijos sandžakas - buvusi Prancūzijos mandatinė teritorija dabartinės Sirijos pakrantėje, sukurta po Pirmojo pasaulinio karo ir pavadinta pagal tose žemėse paplitusią šiitų alavitų sektą.

Istorija 
Pirmojo pasaulinio karo pabaigoje žlugus Osmanų imperijai nugalėtojos perėmė dalį yrančios imperijos provincijų. 
 1918 m. Prancūzija okupavo Siriją. 
 1920 m. rugsėjo 2 d. Tautų Sąjungos mandatu gavo ir Alavitų teritoriją, kuri pradžioje buvo Prancūzijos valdoma autonomiška teritorija.
 1922 m. liepos 1 d. buvo įjungta į Prancūzijos Sirijos sudėtį. 
 1923 m. rugsėjo 29 d. Alavitų teritorija buvo paskelbta valstybe, kurios sostinė yra Latakijos uostas. 
 1925 m. sausio 1 d. teritorija buvo oficialiai pavadinta Alavitų valstybe. 
 1930 m. rugsėjo 22 d. Alavitų valstybė buvo pervadinta į Latakijos sandžaką. Valstybė tada turėjo 278 tūkst, gyventojų.
 1936 m. gruodžio 5 d. Latakijos sandžakas buvo inkorporuotas į Sirijos sudėtį.

Prancūzai gubernatoriai 
 1920 m. rugsėjo 2 d. – 192? m. - Niéger 
 192? - 1922 m. liepos 1 d. – Gaston Henri Gustave Billotte (b. 1875 - d. 1940) 
 1925 m. sausio 1 d. – 1925 m. - Léon Henri Charles Cayla (b. 1881 - d. 1965) 
 1925 m. - 1936 m. gruodžio 5 d. – H. Schoeffler

Nuorodos 

Prancūzijos Sirijos mandatas
Artimųjų Rytų istorinės valstybės