Intifada

Intifada ( intifāḍah) – maištas ar sukilimas, pasipriešinimo judėjimas. Tai pagrindinė šiuolaikinės arabų kalbos sąvoka, apibūdinanti teisėtą sukilimą prieš priespaudą.

Etimologija 

„Intifada“ pažodžiui reiškia daiktavardį „drebulys“, kuris kildinamas iš arabiško termino „nafada“, reiškiančio „purtyti“, „nusikratyti“ (kaip sušlapęs šuo nusipurto vandenį ar žmogus nukrato purvą nuo batų).

Istorija 

Intifados sąvoka pirmą kartą buvo pavartota 1952 m. Irako karalystėje, kai socialistų ir komunistų grupuotės, įkvėptos 1952 m. Egipto revoliucijos, išėjo į gatves protestuoti prieš Hašemitų monarchijos režimą.

Ši koncepcija buvo priimta šiuolaikinės Vakarų Sacharos teritorijoje per Zemlos intifadą 1970-aisiais, palaipsniui išstumiant Ispanijos pajėgas. Vakarų Sacharos konfliktas buvo siejamas su pirmąja ir antrąja sahravių intifadomis – sahravių aktyvistų protestais dėl nepriklausomybės Maroko kontroliuojamuose rajonuose Vakarų Sacharoje 1999–2004 m., galiausiai – protestais Gdeim Izik vietovėje 2011 m.

Palestinos kontekste šis žodis reiškė bandymus „nusikratyti“ Izraelio okupacijos Gazos Ruože ir Vakarų Krante per Pirmąją ir Antrąją intifadas. Iš pradžių tai buvo siejama su „agresyvaus nesmurtinio pasipriešinimo“ terminu, kurį rinkosi palestiniečių studentai 1980–ųjų kovose kaip nesmurtinį, mažiau konfrontuojantį su ankstesne karine retorika.

Šaltiniai

Nuorodos 

 

Sukilimai
Protesto akcijos