Francesco Guardi

Frančeskas Gvardis (it. Francesco Guardi, 1712 m. spalio 5 – 1793 m. sausio 1 d.) – italų XVIII a. dailininkas iš Venecijos, vienas geriausiai žinomų Europos vedutistas po Kanaleto.

Skirtingai nuo Kanaleto linijinio ir tikslaus vaizdavimo, Frančesko Gvardžio kūryboje dominuoja smulkių spalvinių potėpių peizažai, dėl ko jo kūryba pradėta vertinti aukštai tik XX a. pradžioje, po impresionistinės dailės įvertinimo.

Biografija 

Frančeskas Gvardis gimė 1712 m. spalio 5 d. Venecijoje, dailininkų šeimoje. Jo tėvas Domenikas (miręs, kai Frančeskui buvo 4 m.), broliai Džan Antonijus ir Nikolas buvo dailininkai, o sesuo ištekėjo už vieno didžiausių XVIII a. dailės meistrų Dž. B. Tjepolo. Manoma, kad pažintis su Tjepolo kūryba greičiausiai lėmė daug gyvesnį ir spalvingesnį Frančesko darbų pobūdį, skirtingai nuo Kanaleto ir šio mokinio Bernardo Beloto.

Maža žinių apie Frančesko jaunyste. Manoma, kad jis dirbo šeimos studijoje, kuriai vadovavo Gian Antonio, padėdamas broliui tapyti įvairias istorines scenas. Pirmasis Frančesko darbas minimas 1738 m. Maždaug nuo 1750-ųjų pabaigos Frančeskas pradėjo tapyti savarankiškai ir kardinaliai pakeitė paveikslų tematiką – tapo vedutistu ir kasdienių Venecijos gyvenimo scenų tapytoju. Pirmieji tokie Frančesko darbai buvo įtakoti Kanaleto, tačiau Gvardis greitai nusikratė šios įtakos ir, skirtingai nuo Kanaleto aiškios linijos, pradėjo teikti pirmenybę mažiems spalviniams potėpiams. 1757 m. dailininkas vedė Maria Mathea Pagani, irgi dailininko dukterį, su kuria susilaukė dviejų sūnų, Vinčenco (1757) ir Džakomo (1764). 1758 m. žinomas ankstyviausias Gvardžio pasirašytas ir datuotas paveikslas. 1761 m. Frančeskas buvo įrašytas į Venecijos dailininkų gildiją ir, spėjama, pradėjo vadovauti šeimos studijai, kai 1760 m. mirė brolis Džan Antonijus.

1763 m. Frančeskas nutapė 12 paveikslų seriją naujojo Venecijos dožo išrinkimo proga. Sekančią dailininko kūrybą sunku datuoti. Frančeskas savo gyvenimo metu nebuvo ypatingai žinomas ir vertinamas. Nuo maždaug 1770-ųjų pradžios Frančeskas galutinai atsisakė Kanaleto tradicijos. Nors būdingi žanrai – vedutos ir kapričai – išliko, tačiau dailininkas nebesistengė vaizduoti peizažų tiksliai. Jo paveiksluose pradėjo dominuoti atmosferiniai efektai, Venecijos įlankoje ir pastatuose atsimušantys debesų šešėliai. 1782 m. Venecijos vyriausybė užsakė Frančeskui paveikslų Rusijos imperijos princo Pauliaus Petrovičiaus ir popiežiaus Pijaus VI apsilankymų progomis. 1784 metais Frančeskas buvo išrinktas į Venecijos dailės akademiją. Dailininkas mirė 1793 m. sausio 1 d. Venecijoje, jo sūnus Džakomas tapo dailininku.

Darbų galerija

Nuorodos 

 Encyclopaedia Britannica tinklalapyje
 treccani.it
 Vašingtono dailės galerijos informacija
 Francesco Guardi WGA tinklalapyje

Guardi, Francesco