Net ir angelai valgo pupas

Net ir angelai valgo pupas () – 1973 m. sukurta veiksmo komedija, kurioje pagrindinį vaidmenį sukūrė Badas Spenceris.

Juosta laimėjo „Golden Screen“ apdovanojimą 1974 m.

Pagrindiniai aktoriai 
 Aktorius – vaidmuo
 Bud Spencer – Čarlis Smitas / Mistikas
 Giuliano Gemma – Sonis
 Robert Middleton – Andželas
 Víctor Israel – Gvidas
 Bill Vanders – inspektorius Makintošas
 George Rigaud – senatorius O‘Riordanas
 Riccardo Pizzuti – „Kobra“
 Mario Brega – ginklininkas

Turinys 

1920-ieji. Imtynininkas Čarlis, pravarde Mistikas, nepaklūsta mafijos boso Andželo nurodymui pralaimėti iš anksto sutartą kovą ir dabar priverstas slapstytis nuo jo žmonių. Jį gelbsti tai, kad ringe Mistikas visada kovoja su kauke ir nusikaltėliai nėra matę jo veido.

Avantiūristas Sonis, matęs Mistiką persirengimo kambaryje ir žinantis kaip jis atrodo, pasiūlo jam būdą užsidirbti pinigų: eiti tarnauti gangsteriais pas Andželą. Pamatę šio žmones jiedu sukelia muštynes su policininkais ir taip atkreipia į save dėmesį. Išlaikę Andželo išbandymus, Čarlis su Soniu priimami į tarnybą, tačiau čia jiems nesiseka: pasiusti į kazino išspręsti kilusių problemų sumuša ten apsilankiusį senatorių O‘Riordaną, o gavę užduotį surinkti duoklę italų kvartale nieko nepeša ir dar patys duoda pinigų vargstantiems.

Galiausiai Sonis su Čarliu, bijodami Andželo, susiruošia apiplėšti banką, tačiau ir čia jiems nepasiseka: bankas tik ką atsidarė po bankroto ir prieš juos įsiveržę nusikaltėliai pagrobia kasoje buvusius 3 dolerius.

Po tokių nesėkmių draugai nutaria atimti pinigus iš duoklę kitam mafijos bosui renkančių reketininkų, tačiau, patys to nežinodami, pradeda gaujų karą, į kurį įsitraukia ir policija.

1973 filmai
Italijos filmai
Prancūzijos filmai
Ispanijos filmai
Komedijos