Kalikstas III

Kalikstas III (1378 m. gruodžio 31 d. – 1458 m. rugpjūčio 6 d.), tikrasis vardas Alfonso de Borja,  popiežius nuo 1455 m. balandžio 8 d. iki jo mirties 1458 m.

Biografija 
Alfonso de Borja gimė La Torrettos vietovėje tuomet Aragono karalystėje (dabar – Ispanijos teritorijoje), smulkaus žemvaldžio šeimoje. Didžiosios vakarų schizmos metu jis palaikė antipopiežių Benediktą XIII. 1429 m. palaikė popiežių Martyną V prieš antipopiežių Klemensą VIII. Jaunasis Alfonso de Borja dėstė teisę Lleida universitete, buvo Aragono karalystės diplomatas. Po popiežiaus Eugenijaus IV ir Aragono karaliaus Alfonso V tapo kardinolu.

Buvo išrinktas popiežiumi 1455 m. kaip „kompromisinis kandidatas” tų metų konklavos metu. Nors ir būdamas senyvo amžiaus, iš karto bandė organizuoti kryžiaus žygį prieš turkus, 1453 m. užėmusius Konstantinopolį. 

Kalikstas III paskyrė du savo sūnėnus kardinolais. Vienas iš jų, Rodrigo de Borja, vėliau tapo popiežiumi Aleksandru VI, liūdnai pagarsėjusiu korupcija ir amoralumu.

1456 m. birželio 29 d. Kalikstas įsakė, kad bažnyčios varpai skambėtų kiekvieną vidurdienį, šitaip kviesdami melstis, siekiant nutraukti Osmanų imperijos kariuomenės vykdytą Belgrado apgultį. Vengrijos karalystės kariuomenei laimėjus mūšį su turkais, Kalikstas III, norėdamas įamžinti šią dieną, liepė kiekvienų metų rugpjūčio 6 d. minėti Kristaus atsimainymą.

Popiežius Kalikstas III 1456 m. įsakė antrą kartą, jau po mirties, teisti Žaną d'Ark. Teismo sprendimu ji buvo pripažinta nekalta. Tais pačiais metais jis atnaujino pirmtakų pamirštą draudimą, uždrausdamas krikščionių ir žydų socialinius kontaktus.

Kaliksto III herbe vaizduojamas besiganantis jautis.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Sąrašas:Popiežiai

Popiežiai