Juodosios bedugnės informacijos paradoksas

Juodosios bedugnės informacijos paradoksas – paradoksas, kuris pasireiškia apjungiant kvantinę mechaniką ir bendrąją reliatyvumo teoriją. Jis taria, kad fizikinė informacija gali ilgam išnykti juodojoje bedugnėje, leidžiant daugybei kvantinių būsenų vystytis į tą pačią būseną. Tai yra prieštaringa, nes pažeidžia bendrai priimtą principą, jog galutinė informacija apie fizikinę sistemą viename taške ir tuo pačiu laiku turėtų nustatyti jos būseną kitu laiko momentu.

Veikiantys du pagrindiniai principai 
Veikia du pagrindiniai principai:

Kvantinis determinizmas 
 Kvantinis determinizmas reiškia, kad duotai banginei funkcijai, jos ateities kitimai yra unikaliai nustatyti evoliucijos operatoriumi.

Grįžtamumas 
 Grįžtamumas  nurodo faktą, kad evoliucijos operatorius turi atvirkštinį, kuris reiškia, jog praeities banginės funkcijos yra taip pat unikalios.

Šių principų kompinacija reiškia, jog informacija yra visada išlaikoma.

Prasidedant 1970 m., Stivenas Hokingas ir Jacob Bekenstein pasiūlė teoretinius argumentus, paremtus bendrosios reliatyvumo ir kvantinio lauko teorijomis, kas pasirodė esant nesuderinama su informacijos išlaikymu. Hokingo skaičiavimai parodė, kad juodosios bedugnės garavimas dėl Hokingo spinduliavimo neišlaiko informacijos. Šiandien fizikai mano, kad holografinis principas demonstruoja, jog Hokingo išvados buvo neteisingos ir informacija yra išlaikoma.

Taip pat skaitykite 
 Holografinis principas
 Maksvelo demonas

Išnašos 

Juodosios skylės