Vokietijos ekonomika

Vokietijos ekonomika yra didžiausia Europoje ir ketvirta pagal nominalųjį BVP pasaulyje. Pastaruoju metu Vokietijos ekonomika dinamiškumu nepasižymi, yra priklausoma nuo galimų išorės sukrėtimų ir vidinių struktūrinių problemų. 2008 m. BVP sudarė 2 918 mlrd. eurų.

Ekonomikos struktūra 

Kaip ir daugelyje industrializuotų šalių pagrindinis Vokietijos ekonomikos sektorius yra paslaugos, kurios apima turizmą, prekybą, bankus, draudimą, žiniasklaidą ir sukuria apie 72% BVP.

Itin išplėtota pramonė. Ji sukuria 27.2% bendrojo vidaus produkto, svarbiausios pramonės šakos - chemijos pramonė, metalurgija, mašinų ir automobilių gamyba (sudaro daugiau nei penktąją dalį eksporto), elektronikos prekių gamyba. Garsūs yra vokiški tekstilės gaminiai, vaistai. Centrinio Rūro anglių baseine iškasama daug rudųjų anglių, arba lignito, kuris vartojamas kaip kuras gamyklose, taip pat išgaunamos gamtinės dujos. Iš 500 didžiausią apyvartą pasaulyje turinčių kompanijų 37 yra įsikūrusios Vokietijoje. Tarp jų didžiausios įmonės yra Volkswagen, Daimler, Allianz, E.ON, Siemens, Metro, BASF, Deutsche Telekom, BMW ir Munich Re Group. Pagal darbuotojų skaičių didžiausios įmonės yra Deutsche Post, Siemens ir Volkswagen. Pasaulinės reikšmės prekių ženklai yra Mercedes-Benz, SAP AG, BMW, Adidas, Puma, Audi, Porsche, Volkswagen, Infineon, Henkel ir Nivea.

Žemės ūkis turi mažesnę reikšmę, išskyrus gyvulininkystę ir bulvių bei javų auginimą. Žemės ūkyje sukuriamos 0.9% BVP.

Didžiausios kasmetinės, tarptautinės prekybos mugės ir kongresai vyksta keliuose Vokietijos miestuose tokiuose kaip Hanoveryje, Frankfurte prie Maino ir Berlyne.

Turizmas 

Turizmas yra svarbi ūkio sritis Vokietijoje.
Nuo 2009 iki 2014 metų nakvynių skaičius kasmet augo. 2014 metais jis augo 3 procentais ir siekė 424 mln. (iš jų 348,5 mln. Vokietijos gyventojų, 75,5 mln. – užsienio turistų). 2015 metais tikimasi augimo 2 procentais.

Žemės ūkis 

Žemės ūkyje naudojama daug šiuolaikinių mašinų ir technikos, nes klimatas ir dirvos žemės ūkiui nėra labai palankios. Daug teritorijų, ypač rytinės pakrantės yra smėlėtos ir pelkėtos. Drelingos žemės yra upių slėniuose ir kalvų papėdėse, tačiau čia didelę dalį teritorijos užima pramonė, kelių ir geležinkelių infrastruktūra. Auginama daug bulvių, cukrinių runkelių ir apynių (naudojamų alaus gamyboje), taip pat techninės kultūros - rapsai ir saulėgrąžos. Kitos auginamos kultūros yra javai, šalčio nebijančios daržovės - kopūstai, kalafiorai, svogūnai, morkos. Svarbi gyvulininkystė - auginama 26 mln. kiaulių ir 14 mln. galvijų (ypač Bavarijos Alpių regione), iš kurių mėsos gaminamos daugiau nei 400 rūšių dešros ir dešrelės, taip pat melžiamas pienas, mušamas sviestas ir daromas sūris. Kalvose ir kalnuose augantys miškai teikia žaliavą popieriaus pramonei, nors miškai yra stipriai nukentėję nuo rūgštaus lietaus.

Istorija 
Nuo 1948 m. pinigų reformos iki 8-to dešimtmečio pradžios Vakarų Vokietijos ekonomika nuolat augo, tačiau BVP augimas lėtėjo ir nuo 8-to dešimtmečio vidurio net sumažėjo iki 9-to dešimtmečio recesijos pabaigos. 

Po Vokietijos susijungimo (1990 m.) kilo nemažai ekonominių problemų dėl didelio Rytinės Vokietijos dalies atsilikimo. Iš vakarų rytams kasmet pervedamos didžiulės pinigų sumos (iki 100 mlrd. JAV dolerių), siekiant atgaivinti Rytų Vokietijos ekonomiką. Dauguma tarptautinių kompanijų yra įsikūrusios Vakarų Vokietijoje ir tik nedaugelis jų įkurta Rytinėje dalyje.

2014 metais Vokietijos ekonomika išaugo 1,5 %.

Ekonominė situacija 

Fiksuojamas 12 mlrd. eurų (arba 0,4  % BVP) nacionalinio biudžeto pajamų perviršis (2014 m.). Didėja Vokietijos pramonės gaminių paklausa užsienyje, augantis vartojimas, eksportas ir algos, smunkančios naftos ir degalų kainos veikia kaip milijardinė konjunktūros paramos programa (dėl to, kaip manoma, BVP 2015 metais augs 0,2 %). Dėl finansinės krizės pinigai nebenuteka į užsienį, o investuojami vietoje. Šios investicijos skatina vidaus vartojimą ir sukuria naujų darbo vietų. Eksportas klesti: 2015 metais prognozuojamas 5,2 % augimas.  2015 metais Vokietijos gyventojo perkamoji galia augs 1,3 %, o vartojimui vidutinis vokietis išleis papildomai 572 eurus (t. y. 2,7 % daugiau nei 2014 m.).

Darbo rinka 

2014 m. gruodžio mėn. Vokietijoje buvo 2,764 mln. bedarbių. Bedarbystė siekia 6,4 % (2015 m. sausis). Žymiai didesnė bedarbystė išlieka rytinėje Vokietijos dalyje.  Daugiausia dirbančiųjų žmonių Vokietijoje (72,3 %) dirba paslaugų sektoriuje. Svarbiausi sektoriai yra transporto, viešbučių, socialinis ir sveikatos. Gamybos sektoriuje dirba 25,5 % dirbančiųjų, žuvininkystės, žemės ūkio ir miškininkystės sektoriuose 2,2 % (pagal 2006 duomenis).

Įmonės 

Dešimties, pagal apyvarta didžiausių, įmonių su būstinėmis Vokietijoje sąrašas: lentelėje pateiktos būstinės, apyvarta, pelnas ir darbuotojų skaičius. Apyvarta yra pateikta eurais ir remiamasi 2011 metais.

Be numerių pažymėti: didžiausia draudimo bendrovė ir didžiausias bankas.

Išnašos

Literatūra 
 Stefan Empter; Robert B. Vehrkamp: Wirtschaftsstandort Deutschland, VS Verlag, Wiesbaden 2006, ISBN 978-3-531-14754-3. (zu | schriften. zwischen Wirtschaft, Kultur und Politik)
 Stefan Müller; Martin Kornmeier: Internationale Wettbewerbsfähigkeit: Irrungen und Wirrungen der Standort-Diskussion, München 2000, ISBN 3-8006-2570-9.
 André Steiner: Von Plan zu Plan. Eine Wirtschaftsgeschichte der DDR. München 2004, ISBN 978-3-421-05590-3.