Kirišimos-Jaku nacionalinis parkas

Kirišimos-Jaku nacionalinis parkas () – saugoma gamtos teritorija pietų Japonijoje, Kiūšiū salos pietuose bei Jakušimos saloje. Plotas 548 km². Nacionalinis parkas įkurtas 1934 m.

Parko teritorija susideda iš keleto plotų: apima Kiūšiū saloje esantį Kirišimos vulkaninį masyvą, susidedantį iš 23 ugnikalnių (aukščiausias – Karakunidakė, 1700 m), 15 kraterių, 10 kalderų ežerų (Mikės, Ikedos ir kt.), Kagošimos įlankoje esančią vulkaninę salą – Sakuradžimos ugnikalnį, Osumi pusiasalio vakarinį krantą, kitoje įlankos pusėje esantį krantą (tarp Ibusuki ir Jamagavos) ir Jakušimos salos vidurio dalį, kurioje yra biosferos rezervatas (UNESCO pasaulio paveldo objektas, nuo 1993 m.) ir miško ekosistemos rezervatas.

2012 m. kovo 16 d. nacionalinis parkas buvo padalintas dvi dalis: Jakušima buvo atskirta ir sudarė Jakušimos nacionalinį parką (245,66 km²), o Kirišima buvo pavadinta Kirišimos-Kinkovano nacionaliniu parku (365,86 km²).

Kirišima 
 Kirišima
 Ebino plokščiakalnis
 Takačiho senvagės
 Miikės ežeras
 Kurino kalnas
 Karakunio kalnas
 Takačiho kalnas
 Satos kyšulys
 Sakuradžima
 Kaimonodakės kalnas
 Ikedos ežeras

Jakušima 
 Okavos kriokliai
 Okudakės kalnas
 Maedakės kalnas
 Nagatos pakrantė
 Džomon Sugis Japoninės kriptomerijos medis
 Kučinoerabudžima
 Mijanouros kalnas

Šaltiniai 

Japonijos nacionaliniai parkai