Pavel Trost

Pavelas Trostas (, 1907 m. spalio 3 d. Šternberkas, Austrija-Vengrija – 1987 m. sausio 6 d. Praha, Čekoslovakija) – čekų kalbininkas, literatūrologas, lyginamosios kalbotyros profesorius, indoeuropeistas ir baltistas.

Biografija 
Brno baigė Masaryko universiteto filosofijos fakultetą, jo dėstytojai buvo profesoriai Oldržichas Hujeris, Antoninas Beras, Hertvikas Jarnikas. Prahoje pas F. Slotą studijavo kalbotyrą ir 1933 m. apgynė doktorantūrą. 1937–1938 m. Vytauto Didžiojo universitete studijavo lituanistiką. Buvo Prahos kalbotyros būrelio narys. Kadangi P. Trostas turėjo žydiško kraujo, karo pabaigoje nacių buvo įkalintas Postoloprtų mieste. Vėliau dirbo Brno universiteto bibliotekoje. 1948–1956 m. Palacko universitete Olomouce dėstė filosofijos fakultete, šiame universitete 1949 m. išėjo habilitaciją, 1951 m. įgijo docento laipsnį. 1956 m. buvo pakviestas dirbti į Prahos Karolio universiteto filosofijos fakultetą, 1961 m. tapo indoeuropiečių lyginamosios kalbotyros ir baltistikos profesoriumi. Buvo Getingeno akademijos narys.

P. Trostas paskelbė apie 300 straipsnių iš bendrosios ir lyginamosios kalbotyros, germanistikos, slavistikos ir baltistikos. Tyrė baltų ir slavų kalbų sintaksę. 1938 m. publikavo straipsnį Apie lietuvių liaudies dainos esmę, su P. Joniku – apie N. Trubeckojų. Parašė straipsnių apie lietuvių kalbos predikatyvą, lietuvių kalbos fonologijos, toponimikos, poetikos klausimais. Pripažino baltų ir slavų kalbų bendrumo teoriją, domėjosi K. Donelaičio kūryba. Parengė lietuvių rašytojų apsakymų rinktinę (Litevské povidky, 1956 m.). 1995 m. išleista jo straipsnių rinktinė Straipsniai apie kalbas ir literatūrą (Studie o jazycích a literatuře).

Išnašos 

Čekijos kalbininkai
Baltistai