Ispanijos Sachara

Ispanijos Sachara (, ) – Ispanijos kolonija šiaurės vakarų Afrikoje, gyvavusi 1884–1976 m. Atitiko dabartinę Vakarų Sacharos teritoriją. Viena paskutinių Ispanijos imperijos, kadaise besidriekusios nuo Amerikos iki Rytų Indijų, kolonizuotų teritorijų.

Istorija 

1884 m. Ispanija paskelbė protektoratą nuo Baltojo (Nuadibu) kyšulio iki Bužadūro kyšulio. 1946–1958 m. prie Ispanijos Sacharos prijungtas į šiaurę esantis Džubio kyšulys ir Ifnis, suformuota nauja kolonija – Ispanijos Vakarų Afrika. 1958 m. Ifnis ir Sachara tapo Ispanijos provincijomis, o Džubio kyšulys perleistas Marokui.

Maroko reikalavimai ir tarptautinis spaudimas (Jungtinių Tautų rezoliucijos dėl dekolonizacijos) skatino Ispaniją atsisakyti pretenzijų į teritoriją. 1957 m. prasidėjo vietinių gyventojų sukilimas prieš kolonijinę valdžią, kuriam nuo 1973 m. vadovavo Polisario frontas. 1975 m. pasitraukus ispanams, Polisario frontas ėmė kovoti su į teritoriją pretenduojančiais Maroku ir Mauritanija. 1956 m. atgavęs nepriklausomybę, Marokas pareiškė pretenzijas į regioną kaip savo istorinės ikikolonijinės teritorijos dalį. Mauritanija daugelį metų turėjo pretenzijų, tačiau 1979 m. visų jų atsisakė.

1975 m. Marokas okupavo didžiąją dalį teritorijos, jau vadinamos Vakarų Sachara. Tačiau Polisario frontas, siekiantis nepriklausomos Sacharos Arabų Demokratinės Respublikos (SADR), 16 metų kovojo partizaniniame kare prieš Maroką. 1991 m. JT susitarė dėl paliaubų ir bandė surengti derybas bei referendumą, kad gyventojai galėtų nuspręsti dėl savo ateities.

Marokas kontroliuoja didžiąją dalį Atlanto vandenyno pakrantės ir daugumą Vakarų Sacharos sausumos, gyventojų ir gamtos išteklių.

Šaltiniai 

Vakarų Sachara
Ispanijos kolonijinė imperija
Kolonijos Afrikoje