Umbrų kalba

Umbrų kalba – išnykusi italikų kalba, vartota umbrų tautos, gyvenusios Apeninų pusiasalio vidurinėje srityje, Umbrijoje. Žinomas šios kalbos vartojimo laikotarpis tęsėsi nuo VII iki I a. pr. m. e. Umbrų kalba gimininga oskų kalbai, jos priskiriamos bendrai umbrų–oskų atšakai, kuriai priklauso dar keletas smulkesnių mirusių pietų Italijos kalbų.

Yra išlikę ~30 rašytinių šaltinių umbrų kalba, iš kurių svarbiausias – Iguvijaus lentelės, rastos dab. Gubijuje (Umbrija). Šiose 9 bronzinėse lentelėse (2 dingusios) aprašytos umbrų religinės apeigos, žynių rangai. Taip pat rasta įrašų Todyje, Asyžiuje, Spolete.

Umbrų kalba dažniausiai būna užrašyta umbrų raštu, kilusiu iš etruskų rašto, bet yra ir lotynišku raštu užrašytų įrašų.

Pavyzdys 

Umbrų kalbos pavyzdys iš Iguvijaus lentelių:
este persklum aves anzeriates enetupernaies pusnaes preveres treplanes
iuve krapuvi tre buf fetu arvia ustentuvatuva ferine feitu heris vinu heri puni
''ukriper fisiu tutaper ikuvina feitu sevum

Vertimas:
Pradėk šią apeigą stebėdamas paukščiusIš priekio ir iš užnugario, priešais Trebulaus vartus
Paaukok tris jaučius Jupiteriui Grabovijui, dovanok grūdų aukąPatiek šonkaulius ant ližės, aukok su vynu ar midumi
''Fizijaus kalnui ir Iguvijaus valstybei.

Nuorodos 
 Oskų-umbrų gramatika

Italikų kalbos