Lectio divina

Lectio divina ( – šventasis skaitymas) – įvairūs metodai pamaldžiai skaityti Šventąjį Raštą.

Nuosekli lectio divina sistema aprašyta XII a., kartūzų vienuolio Gvigono II knygoje „Scala Claustralium“. Ten išvardintos keturios pakopos:

 Lectio ( – skaitymas)
 Meditatio ( – apmąstymas)
 Oratio ( – malda)
 Contemplatio ( – kontempliacija)

Kiti autoriai siūlo ir kitokių pakopų, pavyzdžiui, Studio ( – studijavimas), Compassio ( – atjauta), Operatio ( – veikimas).

Išnašos 

Romos katalikų maldos