Kuko ankstyvosios žemdirbystės vieta

Kuko ankstyvosios žemdirbystės vieta arba Kuko pelkė () – archeologijos paminklas Papua Naujosios Gvinėjos teritorijoje, kur 7-10 tūkstantmečių laikotarpyje buvo vystomas izoliuotas nuo išorinio pasaulio žemės ūkis. Vietovės archeologiniai kasinėjimai ir tyrimai atliekami nuo 1960-ųjų, jų pradininku buvo Australijos archeologas Jack Golson. 2008 m. Kuko pelkė įtraukta į UNESCO Pasaulio paveldo sąrašą.

Kuko pelkė plyti pietrytinėje Naujosios Gvinėjos salos dalyje, apie 1550 m virš jūros lygio aukštyje, Wahgi kalnų slėnyje. Pelkė susiformavo buvusio ežero baseine, kurį užpildė vandens srautų suneštos aliuvinės nuogulos. Paminklo plotas užima 116 hektarų. Šioje pelkėtoje vietovėje išlikę perėjimo nuo augalų rankiojimo prie ankstyvosios žemdirbystės pėdsakų. Archeologų duomenimis, šis procesas čia vyko maždaug 5–ajame tūkstantmetyje pr. m. e. Šiam laikotarpiui priskiriami šalia šlapiosios zonos ribos aptikti žemės kaupai. Apie 2000 m. pr. m. e. šioje zonoje buvo sukurta drenažo kanalų sistema, sujungta į vieningą tinklą. Jį sudarė kelių tipų grioviai, kurie skyrėsi dydžiu, kryptimi, buvo įrengti sklypų viduje ar driekėsi jų perimetru. Dažniausiai buvo auginami vaisius ir riešutus vedantys medžiai, valgomieji dioskorėjos ir kolokazijos šakniastiebiai, ganyklų kultūros, cukranendrės, žalumynai, lapinės daržovės ir bananai.

Archeologiniai radiniai 

Tiriant drenažo kanalus, buvo rasta medinių žemės kasimo įrankių, akmens trintuvė, kiti smulkesni daiktai. Išvalius kanalus ir atkasus gilesnį žemės klodą, buvo rasti ir tiriami įvairūs molio sluoksniai, naudoti įrengti sausinimo grioviams. Šie sudėti skirtingo grunto sluoksniai liudija žmogaus veiklą.

Šaltiniai 

Papua Naujoji Gvinėja
Archeologinės vietos
Pelkės