Borų-vitotų kalbos

Borų-vitotų kalbos – spėjama kalbų šeima, į kurią jungiamos smulkios indėnų kalbos, vartojamos vakarų Amazonijoje, apie Kolumbijos, Peru, Ekvadoro ir Brazilijos sienų sandūrą. Daugelis šiai šeimai priskiriamų kalbų negausios, išnykusios arba sparčiai nykstančios.

Kalbos 
Priskiriamos šios kalbos:
 Borų kalbos:
 borų (miranjų, meamujunų) [boa]
 muinanų (borų muinanų) [bmr]
 Vitotų kalbos:
 okainų [oca]
 vitotų: niupodžių [hux], minikų [hto], murujų [huu]
 nonujų [noj]

Kai kurie autoriai prie šių kalbų dar priskiria:
 andokių [ano]
 † andokerų (miranjų) [?]
 † koerunų [?]
 † koihomų [?]

2007 m. Terensas Kaufmanas pasiūlė borų-vitotų kalbas su keletu kitų neskaitlingų šiaurės Andų kalbų jungti į Andų kalbų makrošeimą.

Literatūra 
 Aschmann, Richard P. (1993). Proto Witotoan. Publications in linguistics (No. 114). Arlington, TX: SIL & the University of Texas at Arlington.
 Campbell, Lyle. (1997). American Indian languages: The historical linguistics of Native America. New York: Oxford University Press. .
 Gildea, Spike and Doris Payne. (2007). Is Greenberg’s „Macro-Carib“ viable? Bol. Mus. Para. Emílio Goeldi. Ciencias Humanas, Belém, v. 2, n. 2, p. 19-72, May-Aug. 2007 Online version: http://www.museu-goeldi.br/editora/bh/artigos/chv2n2_2007/Greenbergs(gildea).pdf
 Greenberg, Joseph H. (1987). Language in the Americas. Stanford: Stanford University Press.
 Kaufman, Terrence. (1990). Language history in South America: What we know and how to know more. In D. L. Payne (Ed.), Amazonian linguistics: Studies in lowland South American languages (pp. 13–67). Austin: University of Texas Press. .
 Kaufman, Terrence. (1994). The native languages of South America. In C. Mosley & R. E. Asher (Eds.), Atlas of the world’s languages (pp. 46–76). London: Routledge.

Nuorodos 
 Ethnologue klasifikacija

Indėnų kalbos