Šnipiškių žydų kapinės

Šnipiškių žydų kapinės – likviduotos žydų kapinės Vilniuje, veikusios nuo XV a. pab.–XVI a. iki XX a. vidurio Šnipiškėse. Įrašytos į Kultūros vertybių registrą, unikalus kodas . Taip pat vadinamos Piromonto žydų kapinėmis.

Istorija 
Kapinės šioje vietoje veikė nuo XV a. pabaigos ar XVI a. Jų teritorija plėtėsi žydams įsigyjant bei prijungiant aplinkinius žemės sklypus. Kapinių sklypai sujungti į vieną ir didžiausią plotą – 4,3 ha – pasiekė XVIII ir XIX a. sandūroje. Visa kapinių teritorija priklausė valstybei – Vilniaus pilies ir eiguvos jurisdikcijai.

1817 m. Carinės Rusijos administracija nusprendė kapines uždaryti. Motyvuojant vietos trūkumu, šis sprendimas buvo įgyvendintas 1831 m., pradėta tvirtovės statyba kapinių teritorijoje. Tvirtovė užėmė ketvirtį kapinių žemės, likusi teritorija rezervuota apšaudymo laukui. Carinė valdžia išmokėjo kompensacijas nusavintos tvirtovės statybai žemės ir pastatų savininkams nepaisant to, ar savininkai buvo privatūs, ar valstybė. 1935 m. Vilnių valdžiusi Lenkijos administracija pranešė kapinių vietoje statysianti sporto stadioną, tačiau tam pasipriešino Vilniaus rabinas Chaimas Oizeris Grodzenskis, nepriėmęs jokių kompromisų. Lenkų valdžia kapines paskelbė muziejine vertybe. Po Antrojo pasaulinio karo tarybinė valdžia kapines galutinai likvidavo. Kapinių bei aplinkinėje teritorijoje buvo pastatyti Vilniaus sporto rūmai bei plaukiojimo baseinas. Dalis tvirtovės, sporto rūmų statybas bei komunikacijų tiesimą išgyvenusių palaidojimų yra išlikę.

Kapai 
 Menahem Mannes Chajes (m. 1636 m.), vienas pirmųjų Vilniaus vyriausiųjų rabinų;
 Abraomas Danzigas (1748—1820 m.), rabinas, teisininkas;
 Moshe Rivkes (m. 1671 m.), rabinas;
 Elijas Ben Saliamonas Zalmanas (1720–1797 m.), rabinas;
 Šlomo Zalmanas (m. 1788 m.), jaunesnysis Chaimo iš Valažino brolis, Vilniaus Gaono mokinys.

Šaltiniai 

Vilniaus kapinės
Žydų kapinės Lietuvoje