Lucijus Emilijus Paulas Makedonikas

Lucijus Emilijus Paulas Makedonikas (; 229–160 m. pr. m. e.) – žymus romėnų karvedys ir valstybės veikėjas.

Lucijaus Emilijaus Paulo sūnus.

Karo tribūnas. 193 m. pr. m. e. išrinktas kuruliniu edilu, 191 m. pr. m. e. – pretoriumi. 191–189 m. pr. m. e. Ispanijoje kariavo su luzitanais. 182 m. pr. m. e. pirmą kartą išrinktas konsulu kartu su Gnėjumi Bebijumi Tamfilu, antrąkart – 168 m. pr. m. e. senato pavedimu užbaigti karą su makedonais. Paulas nugalėjo didesnę makedonų armiją Pidnos mūšyje ir paėmė į nelaisvę jų vadą, paskutinį Antigonidų dinastijos, valdžiusios Makedoniją nuo Aleksandro Didžiojo mirties, karalių Persėjų. Norėdamas galutinai prijungti Makedoniją prie Romos, įsakė išžudyti 500 žymiausių romėnų priešininkų, daugelį kitų ištrėmė į Italiją ir konfiskavo jų turtą. Pakeliui į Romą apiplėšė Epyro miestus ir išsivedė į vergiją 150 tūkst. gyventojų. Grįžęs atšventė vieną įspūdingiausių triumfų Romos istorijoje. Senato nutarimu gavo Makedoniko prievardį. 164 m. išrinktas cenzoriumi.

Buvo vedęs du kartus. Iš pirmosios santuokos su konsulo Gajaus Papirijaus Mazono dukra Papirija turėjo keturis vaikus. Dukros Emilija Paula Prima ištekėjo už Marko Porcijaus Katono sūnaus, Emilija Paula Sekunda – už filosofo Kvinto Elijaus Tuberono. Biologinis Publijaus Kornelijaus Scipiono Emiliano Afrikiečio Jaunesniojo ir Kvinto Fabijaus Maksimo Emiliano, Fabijaus Maksimo Kunktatoriaus įvaikio, tėvas. Du sūnūs iš antrosios santuokos mirė nesulaukę brandaus amžiaus.

Plutarcho „Paralelinėse biografijose“ Paulas lyginamas su Timoleonu.

Senovės Romos karvedžiai
Romos konsulai II a. pr. m. e.
Senovės Romos cenzoriai