Klodzkas

Klodzkas () – miestas pačioje pietų-pietvakarių Lenkijoje, Žemutinės Silezijos vaivadijoje, Čekijos apsuptyje, į pietus nuo Vroclavo, Sudetų kalnuose, prie Klodzko Nisos upės. Apskrities (pavieto) centras. Geležinkeliai ir plentai į Vroclavą, Valbžychą, Hradec Kralovę, Nysą, Olomoucą. Elektros mašinų, metalo dirbinių gamyba, elektronikos, baldų gamybos, maisto, statybinių medžiagų, popieriaus, siuvimo, tekstilės ir trikotažo pramonė. Svarbus turistinis centras (architektūros paveldas, požemiai, žiemos sportas). Veikia Vroclavo universiteto, Žemutinės Silezijos aukštosios politechnikos mokyklos, Vroclavo administravimo ir finansų aukštosios mokyklos filialai, pranciškonų aukštoji dvasinė seminarija. Yra krašto muziejus, meno galerijos. Vyksta vargonų ir kamerinės muzikos tarptautiniai renginiai.

Paveldas 

Klodzkas žymus savo architektūros paveldu, todėl dar vadinamas „Mažąja Praha“.
 1390 m. gotikinis akmenų tiltas su vėlyvojo baroko (XVIII a.) skulptūromis,
 1478 m. gotikinė-barokinė Kristaus Karaliaus bažnyčia ir 1662–1700 m. koplyčia,
 1660–1670 m. vėlyvosios gotikos Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į Dangų bažnyčia (perstatyta baroko stiliumi pagal architekto C. Lurago projektą, skulptūrinis dekoras G. Fatchone),
 1655–1690 m. barokinis jėzuitų kolegijos pastatas (architektas C. Lurago),
 Pranciškonų vienuolyno ansamblis:
 1631 m. Dievo Motinos Rožinio bažnyčia (perstatyta 1711 m.),
 1678–1731 m. vienuolyno pastatas,
 1744 m. valgykla su barokiniu polichrominiu dekoru (dailininkas F. A. Schaeffler),
 1738 m. barokinė Šv. Kryžiaus koplyčia,
 1720–1730 m. Pilaiti pilis ir 1742–1770 m. gynybinė tvirtovė su 1680–1702 m. požeminių kazematų sistema (architektas J. Carove),
 XIX a. pab. neorenesansinė rotušė su 1622 m. renesansiniu bokštu,
 Įvairūs XVI-XVIII a. mūriniai pastatai (dauguma jų XIX-XX a. perstatyti).

Galerija

Istorija 

Klodzkas yra vienas seniausių Silezijos miestų. Vietovė gyvenama bent nuo I a. pr. m. e., kuomet čia ėjo gintaro kelias į Romos imperiją. X a. čia buvo čekų tvirtovė ir prekyvietė, pirmą kartą paminėta 981 m. (kaip Cladzco). Miesto teisės suteiktos 1233 m. Viduramžiais Klodzkas buvo svarbus amatų ir prekybinis centras, XVI a. nutiestas vandentiekis. XIV a. reguliariųjų kanauninkų vienuolyne sukurtas vienas seniausių lenkų literatūros šaltinių – Florijono psalmynas (Psałterz floriański). XVI a. pr. įsteigta spaustuvė, vėliau įkurta jėzuitų kolegija (nuo 1742 m. gimnazija).

Nuo XVI a. pirmos pusės Klodzke ėmė skleistis reformacinis judėjimas. 1560 m. miestas (tada vadintas Glatz) perėjo Habsburgų žinion. Po Trisdešimties metų karo (1618–1648 m.) miesto reikšmė sumenko. 1680–1702 m. austrai čia pastatė įtvirtinimus. Nuo 1742 m. buvo valdomas Prūsijos, iki 1877 m. buvo viena svarbiausių Prūsijos tvirtovių. Nuo XIX a. pab. imta plėtoti pramonė. Antrojo pasaulinio karo metais veikė priverstinio darbo stovyklos, karo kalėjimas (kalinti Prancūzijos, Italijos, Belgijos, TSRS belaisviai). Nuo 1945 m. Klodzkas priklauso Lenkijai, 1945–1975 m. ir nuo 1999 m. yra apskrities centras.

Šaltiniai 

Žemutinės Silezijos vaivadijos miestai