Šahrisabzas

Šahrisabzas ( − „žaliasis miestas“) − miestas pietų Uzbekistane, Kaškadarjos vilajete, Kitabo-Šahrisabzo oazėje, 80 km į pietus nuo Samarkando. Pro miestą eina Termezo−Samarkando plentas.

Medvilnės valymas, konservų, vynuogininkystės gamyklos. Tradiciniai amatai.

Paveldas 

Miestas pasižymi gausiu architektūros paveldu: mongolų valdovo Timūro rūmai (pastatyti 1385 m., išlikusi tik 65 m aukščio įėjimo vartų arka), Dorut Tilavato memorialinis kompleksas, kurį sudaro šeicho Šamsad Dino Kuljalo al Kešio mauzoliejus (jame palaidotas ir Timūro tėvas Amiras Turagajus), Gumbazi Seidano mauzoliejus, Kok Gumbazo mečetė (pastatyta 1437 m. Ulugbego). Į rytus nuo mečetės yra Hazrati Imamo mauzoliejų kompleksas, kur palaidotas vyriausiasis Timūro sūnus Džehangyras. Taip pat rastas požeminis rūsys, kuriame turėjusi būti Timūro kapavietė, tačiau emyras palaidotas Samarkande. Šahrisabze taip pat yra senovinės pirtys, XVIII a. turgus.

2000 m. Šahrisabzas įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą.

Galerija

Istorija 

Senovėje miestas buvo žinomas kaip Kešas ir buvo Sogdo (Achamenidų imperijos provincijos) sostinė. Miestas taip pat siejamas su šaltiniuose minima Nautaka ir galimai yra vienas seniausių Vidurinės Azijos miestų. Būtent Nautakoje Aleksandro Makedoniečio generolas Ptolemėjas sulaikė ir nužudė paskutinį Achamenidų sosto įpėdinį Besą. VII a. miestą užkariavo arabai.

Nuo XIV a. miestas jau vadintas Šahrisabzu. 1336 m. Chodža Ilgaro kaime šalia Šahrisabzo gimė Timūras − Timūridų dinastijos pradininkas. Pradžioje Šahrisabzas buvo jo pagrindinis miestas, bet vėliau sostinė perkelta į Samarkandą. XVI a. miestą nusiaubė Bucharos emyras Abdulachanas II. Miestas ilgą laiką priklausė Bucharai, kol 1870 m. užimtas rusų.

Uzbekijos miestai