Lotaringijos kunigaikštystė

Lotaringijos kunigaikštystė (, , ), iš pradžių Aukštutinė Lotaringija – buvusi monarchija Lotaringijos regione šiaurės rytų Prancūzijoje. Kunigaikštystės sostinė buvo Nansi.

Istorija 

Po Verdeno sutarties 843 m. padalijus Karolio Didžiojo imperiją sritis, atitekusi Šventosios Romos imperijos valdovui Lotarui I (Lotaringijos karalystė arba Lotaro karalystė) davė pradžią atskiram Lotaringijos regionui. Lotaringijos kunigaikštystė susiformavo karalystę 959 m. padalijus į Žemutinę ir Aukštutinę Lotaringiją. XII a. žemutinė kunigaikštystė išskaidyta ir Aukštutinę Lotaringiją imta vadinti tiesiog Lotaringija. XVII a. srityje įsigalėjo prancūzų įtaka. Lotaringijos kunigaikštystės valdymas tapo itin svarbus konfliktuose su Habsburgais. XVII a. karų metu ji daugelį kartų buvo užimta Prancūzijos.

1737 m. kunigaikštystė kartu su Baro kunigaikštyste kaip kompensacija už prarastą Abiejų Tautų Respublikos sostą atiduota po ATR įpėdinystės karo nuverstam Lenkijos karaliui ir Lietuvos didžiajam kunigaikščiui Stanislovui Leščinskiui. Taikos sąlygos patvirtintos Vienos sutartimi (1738 m.). Kancleriui Šomonui de la Galezjerui įsakyta kunigaikštystėje įvesti Prancūzijos mokesčių sistemą. Stanislovui Leščinskiui 1766 m. mirus Lotaringija aneksuota Prancūzijos ir pertvarkyta į generalitetą (), valdomą karaliaus intendanto. Nansi Leščinskio lėšomis įrengtoje Karaliaus (dabar – Stanislovo) aikštėje jam 1831 m. pastatytas paminklas. Didžiosios Prancūzijos revoliucijos metu (1790 m.) kraštas suskirtytas į departamentus ().

Išnašos

Taip pat skaitykite 

 Lotaringija
 Lotaringijos karalystė
 Stanislovo aikštė

Buvusios monarchijos Europoje
Prancūzijos istorinės valstybės