Petras Jockus

Petras Jockus (1906 m. liepos 1 d. Notėnuose – 1931 m. liepos 20 d.) – plėšikas, tarpukariu veikęs Žemaitijoje, Šiaurės Lietuvoje.

Biografija 
Teisme P. Jockus tvirtino esąs kilęs Notėnų bažnytkaimio. Augęs be motinos, pas pamotę. Subūrė plėšikų gaują iš 4 žmonių, teigiama, kad savo žiauriais darbais pagarsėjo visoje Žemaitijoje.

Pasakojama, kad P. Jockus buvo labai apsukrus, nors ne kartą įkliuvo, jam vis pavykdavo pasprukti, tyčiojosi iš policijos, ilgą laiką jo niekaip nesisekė sugauti. Anot kraštotyrininko V. Rimgailos, kartą nusikaltėlis iš uniformuoto policininko atėmė revolverį ir liepė šiam pasakyti savo vadui, jog tai padarė P. Jockus. Už P. Jockaus galvą Piliečių apsaugos departamentas buvo pasiūlęs didelę piniginę premiją.

Galiausiai P. Jockus su bendrininkais įkliuvo, baudžiamoji byla 1931 m. balandį buvo nagrinėjama Šiauliuose. Nagrinėjant šią bylą, dalyvavo advokatas M. Markauskas (vėliau bylą aprašė savo prisiminimuose). Petras Jockus ir jo bendrininkai Stepas Kontaras, Lengvinas, Tamašauskas ir Kazys Eirošius buvo apkaltinti 9 plėšimais ir dviem žmogžudystėmis ir nuteisti mirties bausme, kiti – kalėti įvairius terminus.

Mirties bausmė P. Jockui įvykdyta 1931 m. liepos 20 d. Pasakojama, kad prieš ją įvykdant, P. Jockus, stovėdamas prieš egzekucijai pasiruošusių kareivių rikiuotę, paprašė užsirūkyti papiroso ir kad atrištų rankas, taip pat paprašęs taikyti į galvą. Prašymai buvo patenkinti, tačiau rankos neatrištos, nes baimintasi, kad P. Jockus bandys bėgti.

Išnašos 

Lietuvos nusikaltėliai