Gelsvoji viksva

Gelsvoji viksva (Carex flava) – viksvuolinių (Cyperaceae) šeimos viksvų (Carex) genties augalas. Savaime paplitęs Šiaurės Amerikoje, Vakarų ir Centrinėje Azijoje, Centrinėje ir Pietvakarių Europoje, taip pat ir Lietuvoje.

Augavietės 

Auga šlapiose pievose, pamiškėse, pelkių pakraščiuose. Mėgsta saulėtas, atviras vietas ar dalinį šešėlį, seklų vandenį. Randama 0-2000 m aukštyje.

Biologija 
Tai daugiametis, 10-75 cm aukščio tankiakeris žolinis augalas. Turi trumpą šakniastiebį be palaipų. Šaknys siekia iki 20 cm gylį. Stiebas status, su trimis aštriomis briaunomis. Lapai plokšti, 4-5 mm pločio, 5-30 cm ilgio, gelsvi.

Žiedynkotis iki 18,5 cm ilgio ir 2-4,5 mm pločio, ilgesnis už žiedyną. Žiedyno viršūninė varputė stati, 9-22 mm ilgio ir 1-3 mm pločio, kuokelinė, žydėjimo metu aptekusi dulkinėmis, vėliau su sausomis pažiedėmis. Po ja yra 2-5 rutuliškos, 8-22 mm ilgio ir iki 12 mm pločio piestelinės varputės, kurių žiedai turi po tris piesteles. Kuokeliniai žiedai turi po tris kuokelius, kurių dulkinės 1-2,1 mm ilgio.

Žydi gegužės-birželio mėnesiais. Piestelinėse varputėse peržydėjus augalui išauga gana dideli, gysloti, 5-7 mm ilgio, geltoni maišeliai su išlinkusiais, 1,3-2,7 mm ilgio snapeliais. Vaisius – iki 2 mm ilgio riešutėlis. Vaisius išnešioja vanduo, tačiau gali būti ir paukščiai ar žinduoliai. Kadangi šakniastiebis trumpas, gali būti, kad dauginasi tik sėklomis.

Augalo chromosomų rinkinys diploidinis, 2n = 60. Dažnai auga su kitų rūšių viksvomis ir sudaro hibridus.

Gelsvoji viksva panaši į dirvoninę viksvą (C. viridula), tačiau skiriasi platesniais lapais, didesniais maišeliais.

Nuorodos 
 Gelsvosios viksvos mokslinis lotynų kalba pavadinimas ir sinonimai per Theplantlist.org  (anglų k.)''
 Gelsvosios viksvos porūšiai, varietetai ir formos per Tropicos.org (anglų k.)
 Carex flava – Flora of North America (anglų k.)
 Carex flava – Minnesota department of natural resources (anglų k.)
 Carex flava – Wilde planten in Nederland en België  (olandų k.)

Literatūra 

 Vasarą žydintys augalai, Ramunėlė Jankevičienė, Vilnius, Mokslas, 1987, 194 p.

Viksvos