Jurgis Keras

Jurgis Keras-Bijūnas (1903 m. rugsėjo 17 d. Užpelkių k., Kretingos r – 1948 m. gegužės 26 d. Akmenaičių k.) – vienas pirmųjų nepriklausomos Lietuvos karininkų, buvęs Kuršėnų policijos vadas, Lietuvos rezistentas, partizanas, rinktinės vadas.

Biografija 
Jurgis Keras gimė 1903 m. rugsėjo 17 d. Kretingos aps. Palangos vls. Užpelkių k. Baigė keturias progimnazijos klases. Nuo 1923 m. rugpjūčio 10 d. buvo Lietuvos šaulių sąjungos XV Kretingos rinktinės narys. 1929 metais baigė 1-osios kariūnų-aspirantų laidos Lietuvos Karo mokyklos kursus. 1932 m. sausio 17 d. pirmajame Lietuvos policijos tarnautojų surašyme nurodoma, kad Šiaulių aps. Žagarės nuovados viršininkas Jurgis Keras yra vedęs, baigė bendrąjį vidurinį ir aukštesnįjį specialųjį (policijos) mokslą, tarnavo Lietuvos kariuomenėje, turi jaunesniojo leitenanto laipsnį, moka rusų ir latvių kalbas, yra apdovanotas Lietuvos nepriklausomybės medaliu. 1937 m. sausio 17 d. antrajame Lietuvos policijos tarnautojų surašyme nurodoma, kad Jurgis Keras yra Šiaulių aps. Kuršėnų nuovados viršininkas. 1941 m., pirmosios sovietų okupacijos metu, repatrijavo į Vokietiją, nes žmona buvo vokietė. 1942 m. grįžo į Lietuvą ir vadovavo Kuršėnų policijai. 

Jurgis Keras savo pareigas ėjo iki 1944 m. rudens. Po karo, antrą kartą sovietams okupavus kraštą, pasitraukė į mišką. Nuo 1946 m. spalio mėn. ėjo Žemaičių apygardos Vytenio rinktinės, veikusios Šiaulių aps. Kuršėnų, Šaukėnų, Tryškių ir Užvenčio teritorijose, vado pareigas. Priklausė Žemaičių legiono Vytenio rinktinei, turėjo slapyvardį – Bijūnas. 

1948 metais gegužės 26 d. netoli Akmenaičių kaimo Jurgis Keras kartu su kitu partizanu lankydamas vieną iš to krašto partizanų būrį patenka į MGB agentų ir stribų pasalą. Bandant pabėgti iš apsupties Jurgis Keras-Bijūnas sunkiai sužeidžiamas, kartu su juo buvęs partizanas dar bando jį išnešti, bet ir jis yra sužeidžiamas. Abu sužeistieji patenka į stribų rankas, šie nusitempia aukas grandinėmis, pririša prie mašinos už kojų ir visu greičiu pasileidžia per duobes ir akmenis lauko keliuku Kuršėnų link. Miestelį jau pasiekia neatpažįstamai sudaužyti, be jokių gyvybės ženklų partizanų kūnai. Jurgio Kero kūnas paguldomas atpažinimui Kuršėnų miesto turgaus aikšteje, pasityčiojant jam uždėti iš vielos sulankstyti akiniai (Jurgis Keras nešiojo akinius). Daugelis liudininkų Jurgį Kerą prisimena buvus kaip sąžiningą, išsilavinusį, apsišvietusį ir didelį Lietuvos patriotą.

Įvertinimai 
 Buvo apdovanotas Lietuvos nepriklausomybės medaliu (1928);
 Taip pat ugniagesių garbės ženklu „Artimui pagalbon“ 3 laipsnio kryžiumi (1935).

Šaltiniai 

 Partizanai.org
 Lietuvos Gyventojų Genocido ir Rezistencijos tyrimo centras;
 Laikraštis „Aušros alėja“, Nr.87 (1994m.);
 Laikraštis “Kardas”, Nr. 34 (1926m.).
 Lietuvos kariuomenės karininkai 1918 – 1953, t. 3.