Blériot-SPAD S.510

Blériot-SPAD S.510 arba SPAD 510 – XX a. ketivrtojo dešimtmečio viduryje Prancūzijos įmonių Bleriot ir SPAD sukurtas naikintuvas, Prancūzijos kariuomenės konkurse pasiūlyti modernių naikintuvą konkuravęs su Dewoitine D.500. Šį, jau jau kūrimo metu pasenusios konstrukcijos lėktuvą (1935 m. naikintuvo konkurse tai buvo vienintelis biplanas), dėl puikių manevrinių ir kilimo charakteristikų 1935 m. įsigijo Prancūzijos KOP ir naudojo iki 1940 m.

Konstrukcija 
Orlaivis – metalinės (plieno ir diuraliuminio) konstrukcijos biplanas su fiksuota važiuokle, atvira pilotų kabina, drobe aptrauktais stačiakampiais sparnais, kiekviename kurių buvo montuojami eleronai. Į lėktuvą buvo montuojama naktinio skrydžio įranga ir radijo aparatas.

Tai buvo paskutinis naikintuvas biplanas, naudotas Prancūzijos karinėse oro pajėgose. Pagal konstrukcinius elementus lėktuvas buvo artimesnis Pirmojo pasaulinio karo lėktuvams nei monoplanams, kurie jau buvo gamami jau šio lėktuvo projektavimo metu.

Ginkluotę sudarė keturi 7,5 mm kulkosvaidžiais (taip pat buvo ir galimybė montuoti aviacinę patranką), montuojami gondolose po sparnais arba du iš jų buvo montuojami fiuzeliaže, o kiti du – po sparnais. Tokia ginkluotė užtikrino didesnę ugnies galią, nei turėjo paskutiniai itališki (Fiat CR.42) arba angliški (Gloster Gladiator) biplanai naikintuvai.

Lėktuvas pasižymėjo puikiomis valdymo charakteristikomis ir buvo mėgiamas pilotų.

Istorija 
Prancūzijos KOP 1935 m. rugpjūčio 30 d užsakė pagaminti 61 šio modelio orlaivį. Pirmieji jų buvo pristatyti 1936 m. pradžioje. 1937 m. gegužę vietoje pasenusių Morane-Saulnier M.S.225 jais buvo perginkluota naikintuvų eskadrilė Nr. 1/7 (pranc. Groupe de Chasse 1/7 (GC 1/7)), o liepos mėn. – vietoje Nieuport-Delage NiD 62 ir NiD 629 – naikintuvų eskadrilė Nr. II/7 (pranc. Groupe de Chasse II/7 (GC II/7)). 1937 m. šiais lėktuvais buvo aprūpinta ir demonstracinė Prancūzijos KOP komanda – „Weiser circus“ (vėliau tapusi „Patrouille de France“).

Nuo 1939 m. sausį-vasarį GC I/7 buvo perginkluota Morane-Saulnier M.S.406. Tokius pat lėktuvus metų viduryje gavo ir GC II/7.

1939 m. viduryje rezerve laikyti S.510 buvo perduoti dviems regioninėms naikintuvų eskadrilėms (pranc. Escadrilles Régionales de Chasse (ERC)), kur jie buvo naudojami rezervistų apmokymams. Pirmoji jų – ERC 3/561 buvo įsukūrusi Saint-Inglevert aerodrome, antroji – ERC 4/561 – Villacoublay, netoli Paryžiaus. Spalio mėnesį šias eskadriles pertvarkius į kovines ir apginkalvus naikintuvais Bloch MB.151, pasenę S.510 buvo perduoti kitiems mokymo daliniams, apie dešimt jų buvo išsiųsta į Prancūzijos Šiaurės Afriką, kur jie buvo dislokuoti Orane ir Rabate. 1940 m. gegužės mėn. keletas šių lėktuvų pateko į Šiaurės Afrikoje pradėtą formuoti naują naikintuvų dalinį GC III/5, tačiau netrukus buvo pakeisti modernesniais MS.406.

Egzistuoja abejotino patikimumo nuomonių, jog Ispanijos pilietinio karo metu bent keletas S.510 buvo naudojami Ispanijos Respublikos karinių oro pajėgų. Tokia nuomonė galėjo kilti supainiojus S.510 su jo pirmtaku Blériot-SPAD S.91 arba su Dewoitine D.510, kuriuos iš tiesų naudojo Tarptautinė eskadrilė (isp. Escuadrilla Internacional).

Variantai 

 S.510.01
 Pirmasis prototipas.
 S.510
 Gamybinė versija, varoma 690 AG galios varikliu „Hispano-Suiza 12Xbrs“, ginkluota keturiais 7,5 mm kalibro kulkosvaidžiais MAC 1934 (pagaminta 60 vnt.). Į keletą paskutinių S.510 buvo montuojami varikliai „Hispano-Suiza 12Xcrs“, leidę tarp variklio blokų montuoti 20 mm kalibro aviacinę patranką „Hispano-Suiza 20“.
 S.710
 Vienintelis prototipas su „V“ formos uodega, varomas 860 AG galios varikliu Hispano-Suiza 12Ycrs.

Operatoriai 

 

 Armée de l’Air – Karinės oro pajėgos
 Groupe de Chasse 1/7
 Groupe de Chasse II/7
 Groupe de Chasse III/5

Techniniai duomenys (S.510) 

Duomenys iš: The Complete Book of Fighters

Bendrosios charakteristikos

Įgula: 1 
 Ilgis: 7,46 m
 Sparno mojis: 8,84 m
 Aukštis: 3,72 m
 Sparno plotas: 22,0 m2
 Svoris
 tuščio: 1 250 kg
 Pilnai pakrauto: 1 650 kg
 maksimalus kilimo: 1 830 kg
 Jėgainė: vienas 510 kW (690 AG) galios V-12 formos skysčiu aušinamas vidaus degimo variklis Hispano-Suiza 12Xbrs
 Propeleris: medinis, dvimentis, fiksuoto žingsnio

Skrydžio duomenys 
 Maksimalus greitis: 370 km/h (230 mylios per valandą, 200 mazgų) 5 000 m (16 400 pėdų) aukštyje
 Skrydžio nuotolis: 875 km
 Skrydžio lubos: 10 100 m (33 100 pedų)
 Kilimo laikas: 3 min 22 sek.

Ginkluotė 
 Kulkosvaidžiai: keturi 7,5 mm kalibro po sparnais montuojami kulkosvaidžiai Reibel MAC 1934
 Patrankos: keletas vienetų, varomų „Hispano-Suiza 12Xcrs“, ginkluotų tarp variklio blokų sumontuota 20 mm kalibro aviacine patranka „Hispano-Suiza 20“. šaudančią per propelerį.

Taip pat žiūrėkite 

 Panašios paskirties, konstrukcijos ir laikotarpio lėktuvai

 Arado Ar 68
 Avia B.534
 Dewoitine D.510
 Fiat CR.32
 Gloster Gladiator
 Hawker Fury
 Heinkel He 51

Nuorodos 

 (EN) Breffort, Dominique; Jouineau, André (2004). French Aircraft from 1939 to 1942: Fighters, Bombers, Reconnaissance and Observation Types: Volume 1: From Amiot to Curtiss. Paris: Histoire & Collections. ISBN 2-915239-23-1.
 (EN) 
 (EN) Green, William; Swanborough, Gordon (1994). The Complete Book of Fighters. New York: Smithmark Publishers Inc. ISBN 0-8317-3939-8.
 (FR) 
 (FR) Ledet, Michel; Cortet, Pierre. „Le SPAD 510: dernier chasseur biplan de l’Armée de l’Air“. Avions. No. 126. pp. 15–25.
 (FR) Ledet, Michel. „Le SPAD 510: dernier chasseur biplan de l’Armée de l’Air: En service à la 7e Escadre de Chasse“. Avions. No. 127. pp. 48–57.
 (FR) Ledet, Michel. „Le SPAD 510: dernier chasseur biplan de l’Armée de l’Air: 1939–1940, une seconde carrière“. Avions. No. 128. pp. 5–17.
 (EN)

Išnašos 

Biplanai
Naikintuvai
Blériot orlaiviai
SPAD orlaiviai