Michailas Tomskis

Michailas Tomskis (,  1880 m. spalio 31 d. Kolpine, Peterburgo gubernijoje – 1936 m. rugpjūčio 22 d.) – komunistinio ir profsąjungų judėjimo dalyvis, buvęs Rusijos KP(b) Politinio biuro narys.

Biografija
Tikroji pavardė Jefremovas (Ефремов). 1892 m. baigė pradinę mokyklą. Komunistų partijoje nuo 1904 m. Veikė pogrindyje, dukart kalintas ir ištremtas. 1917 m. tapo RKP(b) Peterburgo komiteto nariu, redagavo žurnalą „Metalistas“, vadovavo Maskvos profsąjungų tarybai.
1918-1921 m. ir 1922-1929 m. vadovavo tarybinėms profsąjungoms. 1921 m. buvo Visos Rusijos centro vykdomojo komiteto Turkestano komisijos pirmininkas.

M. Tomskio politinis oponentas Levas Trockis jį vadino „ryškiausiu darbininku, kurį iškėlė partija, o gal ir visa revoliucija. Būdamas katorgoje jis išsiugdė didžiulę fizinio ir moralinio pasipriešinimo jėgą. Jis suprato liaudies mases ir kalbėjo su jomis suprantama kalba“.

Nuo 1929 m. vadovavo Visasąjunginiam chemijos pramonės susivienijimui, buvo TSRS Aukščiausiosios Liaudies ūkio tarybos pirmininko pavaduotojas. Pasisakė prieš NEPo užbaigimą, dėl ko Stalinas apkaltino jį „dešiniuoju nukrypimu“ ir pašalino iš aukščiausių partinių postų.

1932-1936 m. vadovavo Valstybinių knygų ir žurnalų leidyklų susivienijimui.

1919-1934 m. buvo VKP(b) CK narys (nuo 1934 m. – kandidatas į CK narius), 1922–1930 m. – Politinio biuro narys.

Prasidėjus stalininėms represijoms, vykstant Zinovjevo-Kamenevo procesui, buvo paminėtas jų parodymuose. Apie tai paskelbus Pravdoje, nusišovė.

Šaltiniai 

TSRS politikai
TSRS profsąjungų veikėjai