1999 m. FIDE pasaulio šachmatų čempionatas

1999 m. FIDE pasaulio šachmatų čempionatas – FIDE organizuotos pasaulio šachmatų čempionato trumpųjų  mačų, žaidžiamų vieno minuso sistema varžybos, kuriose buvo išaiškintas 1999 m. FIDE pasaulio šachmatų čempionas.

Pradžioje FIDE buvo nutarusi pasaulio čempionatą surengti 1998 m. gruodžio mėn. Las Vegase. Vėliau čempionato pradžia buvo keletą kartų nukelta, kol galų gale prasidėjo 1999 m. liepos pabaigoje: 1999 m. liepos 31–rugpjūčio 28 d. Las Vegase. I–V ratuose buvo žaidžiami dviejų partijų mikromačai, VI rate – keturių partijų, o VII rate – šešių, lygiųjų atveju, mačo nugalėtojas išaiškinamas, žaidžiant greitųjų šachmatų partijas. 

Finaliniame šešių partijų mače susitiko Aleksandras Chalifmanas ir Vladimiras Akopianas. Nugalėjo Aleksandras Chalifmanas 3½: 2½ ir tapo FIDE pasaulio čempionu.

Dalyvių atranka 
FIDE Pasaulio čempionate Las Vegase galėjo dalyvauti sekantys žaidėjai:
 
a) FIDE pasaulio čempionas  Anatolijus Karpovas;

b) 1998 m. pasaulio jaunimo čempionato nugalėtojas  Darmenas Sadvakasovas;

c) pasaulio moterų šachmatų čempionė Siuzana Polgar;

d) 60 geriausiai pasirodžiusių dalyvių iš  1998–1999 m.   21 zoninio turnyro :

iš 1.1a Vakarų Europos:  C. Baueris,  Dž. Spilmenas,  A. Mailsas,  J. Dorfmanas,  (F. Nijbojeris ir D Reindermanas),  B. Magemas;

iš 1.2 Centrinės Europos:  I. Sokolovas,  (R. Zelcikas, G. Dizdaras)  V. Korčnojus,  L. Psakhis,  M. Valsas ir  I. Smirinas

iš 1.3 Šiaurės šalių:  H. Stefanssonas,  H. Nilsenas,  R. Akesonas

iš 1.4 Rytų Europos:  L. Nisipeanu,  B. Maciejas,  V. Babulas,  Z. Almašis.

iš 1.5 Rytų Viduržemio – V. Kotronijas,  A. Cela,  (S. Džuričius ir D. Velimirovičius)

iš 1.6 Rusijos :  (A. Morozevičius, K. Sakajevas, S. Šipovas, S. Dolmatovas, M. Kobalija)

iš 1.7 Latvijos, Lietuvos, ir Estijos)  J. Elvestas,  D. Fridmanas,  E. Rozentalis)

iš 1.8:  (A. Fiodorovas, A. Aleksandrovas)

iš 1.9:  (R. Ponomariovas. A. Zubarevas)

iš 2.1 JAV:  (J. Benjaminas, N. De Firmianas, D. Gurevičius, T. Šakedas B. Gulko)

iš 2.2: Kanados:  K. Spragetas

iš 2.3:  Chulio Vefera Rivero, A. Zapata

iš 2.4: Pietų Amerikos:  (G. Milos ir R. Lytu)

iš 2.5: Pietų Amerikos:  Am. Rodrigesas,  (A. Hofmanas, P. Rikardis)
  
iš 3.1 Vakarų Azijos :  A. Hakkis,  A. Bagheris  D. Barua

iš 3.2 Rytų Azijos ir Okeanijos:  R. Antonio,  U. Adianto,

iš 3.3 Kinijos: 2. v.  (Liang Chongas, Piang Ksiaominas)

iš 3.4 Vidurinės Azijos:  R. Kasimdžanovas,  P. Kotsuras

iš 4.1 Vakarų Afrikos  S. Buazizas

iš 4.2 Rytų Afrikos:  E. Mohamedas

iš 4.3 Pietų Afrikos:  V. Kobese.

e) Trūkstami žaidėjai iki 100-to – pagal aukščiausius reitingus.

Turnyre buvo numatyta A. Karpovą įjungti kartu su stipriausiais – nuo 2-o rato. A. Karpovas pradžioje buvo sutikęs, bet po to atsisakėJo netenkino sąlygos, tad čempionate nežaidė.

Nedalyvavusius – A. Morozevičių, A. Karpovą, Z. Polgar ir D. Velimirovičių pakeitė šie žaidėjai:

Aleksejus Drejevas, Vadimas Milovas, Ulfas Andersonas ir Žuelis Lotje.
Aimedas Hakis ir Amirą Bagheri, negavę vizų, neatvyko, todėl jų varžovams buvo įskaitytos pergalės.

Reglamentas

Žaidėjų lengvatos 
1-ajame rate žaidė ne visi dalyviai, o tik 72 šachmatininkai sąraše turėję žemiausius reitingus. 28 žaidėjai turėję aukštesnius reitingus – pradėjo žaisti nuo 2-o rato.
Pasaulio FIDE čempionas Anatolijus Karpovas, FIDE prezidento tarybos sprendimu, taip pat turėjo žaisti nuo 2-o rato.

Varžovų parinkimas 

Visi 1-ojo rato dalyviai gavo starto numerius, kurie atitiko jų turimą reitingą 1999 m. liepos 1 dienai. Žaidėjai turintys vienodą reitingą buvo išdėstomi pagal jų turimą titulą: didmeistris, tarptautinis meistras, moterų didmeistrė, moterų tarptautinė meistrė. Jei ir tai nepadeda, buvo naudojamas ankstesnis reitingo sąrašas, kuriame varžovų reitingai skiriasi.
Jei vis vien reitingai vienodi, buvo atsižvelgiama į ankstesnį 1999 m. sausio 1 d. turėtą reitingą, o jei dar lygu – 1998 m. liepos 1 d. turėtą reitingą ir t. t.

Žaidėjų sąrašas suteikus jiems numerius

Žaidimo sąlygos 
I–V ratuose buvo žaidžiami – dviejų partijų, VI rate – 4-ių partijų, o VII (finaliniame) – šešių klasikinių partijų mačai. Pasibaigus mačui lygiosiomis, nugalėtojo nustatymui sekančią dieną, išskyrus pirmąjį ratą, buvo žaidžiami greitųjų partijų mačai.

Poros pirmajam ratui buvo sudaromos pagal principą: žaidėjas iš viršutinės sąrašo dalies susitinka su žaidėju iš apatinės dalies. Figūrų spalva nustatoma burtais pirmajam 1-o rato sąrašo žaidėjui, o sekančių sąrašo dalyvių žaidėjų figūrų spalvos keičiasi pagal eilę.

Nugalėtojo nustatymas 

Mikromačo nugalėtojas tas, kas surenka 1½ taško, žaidžiant dvi partijas, 2½ – 4-ias, ir 3½ – 6-ias partijas.
Jei kažkurioje dvikovoje – lygu (1 : 1), tai dėl spalvos traukiami burtai ir žaidžiamos dvi papildomos partijos greitaisiais šachmatais (kiekvienam po 25 min. + 10 sek. Jei vėl lygu – dvi tempo partija (po 15 min. + 10 sek.) ir jei dar lygu „staigios mirties“ žaibo partijos, kur baltieji gauna 4 min + 10 sek, o juodieji – 5 min +10 sek

Laiko kontrolė 

Visuose pagrindiniuose mikromačuose laiko kontrolė vienoda: pirmiesiems 40 ėjimų – 100 min., sekantiems 20 – 50 min ir likusiems – 10 min. + 30 sek kiekvienam ėjimui.

Prizinis fondas 
Pasaulio čempionato prizinis fondas – 3 milijonai JAV dolerių paskirstomi taip: pralaimėjusieji 1-ame rate gauna po 6000 JAV dolerių, o turnyro nugalėtojas – 640 tūkst.

Prognozės prieš varžybas 
Be. Karpovo ir V. Anando, kuris derėjosi dėl mačo su G. Kasparovu, aiškaus lyderio nesimatė. Net ir V. Kramnikas, kuris neturėjo tokių mačų žaidimo praktikos, nebuvo laikomas tarp favoritų.

Kai kurios karštos galvos Las Vegase buvo linkusios statyti už G. Kamskį, kuris po trejų metų praktinio žaidimo pertraukos netikėtai nutarė pasirodyti pasaulio čempionato starte.

Tad „iššauti“ galėjo daug kas: A.Širovas, M. Adamsas, V. Ivančiukas, P. Svidleris, V. Topalovas, B. Gelfandas…

Pirmųjų keturių ratų rezultatai 
Didelių ir mažų netikėtumų netrūko Du pastebimiausi įvyko ketvirtfinalyje, kai iš čempionato iškrito V. Kramnikas ir V. Ivančiukas. Vladimiras iki tol lengvai įveikęs S. Tiviakovą, V. Korčnojų ir V. Topalovą suklupo prieš M. Adamsą. Su juo turėdavo sunkumų ir anksčiau, bet čia, po lygiųjų klasikiniais šachmatais (1 : 1), pralaimėjo abi partijas greitaisiais (su laiko kontrole – po 15 min).

V. Ivančiukas, nusiteikęs rinkti „viską“, lengvai įveikė M. Valsą ir S. Šipovą rezultatais 2:0, bet užkliuvo už rumuno L. Nisipianu. Pastarasis iki tol „pašalinęs“ iš distancijos S. Džuričių, R. Azmaparaišvili ir R. Lytų, nebuvo linkęs apsiraminti.

Netikėtai gerai pasirodė S. Movsesianas, įveikęs G. Dizdarą, P. Leko ir A. Fedorovą, ir V. Akopianas, praėjęs M. Čiburdanidzę, R. Antonio, J. Barejevą, K. Georgijevą.

Užtikrintai pateko į ketvirtfinalį ir A. Širovas bei J. Polgar.

Sunkiausiai į viršūnę kopti sekėsi A. Chalifmanui. Pralaimėjęs 1-ą partiją prieš D. Barua, antrojoj Aleksandras sugebėjo atsirevanšuoti, o vėliau palaužti indą, žaidžiant žaibo partijas (3½ : 2½). Pagal tokį pat scenarijų vyko jo susitikimas su G. Kamskiu: klasikiniais šachmatais – pralaimėjimas ir pergalė, o po to, vėl lėmė pergalė greitaisiais šachmatais – 2½ : 1½.

Pirmoji grupė

Antroji grupė

Trečioji grupė

Ketvirtoji grupė

Penktoji grupė

Šeštoji grupė

Septintoji grupė

Aštuntoji grupė

Likusieji ratai 
Penktas ratas įsiminė tuo, kad favoritai (pagal turimus reitingus), kaip susitarę, visi iki vieno, pralaimėjo savo mačus: V. Kramnikas (1-as starto num.) – M. Adamsui (5-as), A. Širovas (2-as) – L. Nisipeanu (46-as), J. Polgar (16-a) – A. Chalifmanui[ (36), o S. Movsesianas (27-as) – V. Akopianui (31-as).

Paskutinis netikėtumas įvyko pusfinalyje, Kai V. Akopianas du kartus šventęs pergales juodaisiais paguldė ant menčių M. Adamsą (2½ : ½). V. Nisipeanu vėl vos nesukūrė eilinio stebūklo: jo varžovas A. Chalifmanas keletą kartų balansavo prie bedugnės krašto, bet sugebėjo susitvardyti ir laimėjo susitikimą 2½ : 1½!

Finalinis mačas 
A. Chalifmanas įtikinamai juodaisiais laimėjo pirmąją partiją. Tą patį jis bandė padaryti ir 2-oje partijoje, bet varžovas atsilaikė. O 3-ioje partijoje V. Akopianas, išvarginęs varžovą (partija tęsėsi vos ne šimtą ėjimų) nugalėjo. Joje Aleksandras praleido dvi tris galimybes „pasprukti“, nors ir V. Akopianas galėjo laimėti dar greičiau. Mačo rezultatas tapo lygus.

Ketvirtojoje partijoje A. Chalifmanas parodė savo geriausias šachmatininko savybes: idealiai sužaisti debiutą, mokėjimą panaudoti inciatyvą ir eleganciją, realizuojant persvarą. Po šios partijos jis vėl mačą persvėrė ir, nežiūrint visų V. Akopiano pastangų, žaidžiant 5-ąją ir 6-ąją partijas, daugiau persvaros nebeišleido. Laimėjęs mačą 3½ : 2½, Aleksandras Chalifmanas tapo FIDE pasaulio čempionu.

Lietuvos šachmatininkų dalyvavimas 
Šiame čempionate dalyvavo ir Lietuvos šachmatininkas, didmeistris Eduardas Rozentalis. Į čempionatą jis pateko kaip vienas iš Baltijos valstybių zoninio turnyro prizininkų. Deja, pirmajame rate susitiko su augančiu armėnų talentu, šešiolikamečiu Levonu Aronianu ir, pralaimėjęs dviejų partijų mačą 0 : 2, iškrito iš tolimesnių varžybų.

Šaltiniai

Nuorodos 
 1999 m. FIDE pasaulio čempionato mačo Akopianas – Chalifmanas partijos
  Šachmatų čempionai