Valstybės perversmas

Valstybės perversmas – aukščiausios valstybės valdžios užgrobimas neteisėtais (dažniausiai smurtiniais) veiksmais ir jos pakeitimas kita karine ar civiline valdžia. Dažniausiai valstybinę perversmą surengia politinė grupuotė, sukilėliai, karininkai arba diktatorius. Paprastai valstybinis perversmas laikomas sėkmingu, jei uzurpatorius užima valdžią ir ją išlaiko bent septynias dienas.

Lietuvos istorijoje geriausiai žinomas 1926 m. gruodžio 17 d. perversmas. Nors tarpukariu Lietuvoje rengta ir daugiau perversmų, visi jie būdavo nepasisekę, o dauguma išaiškinti dar planavimo stadijoje.

Skaičiuojama, kad tarp 1950 ir 2010 m. būta 457 mėginimai įvykdyti valstybės perversmą įvairiose pasaulio vietose. Iš jų 227 (49,7%) pavyko, 230 (50,3%) – žlugo. Šiuo laikotarpiu perversmai buvo dažniausi Afrikoje ir Amerikose (atitinkamai 36,5% ir 31,9% perversmų įvykdyti šiuose žemynuose). Azijoje ir Artimuosiuose Rytuose įvykdyta atitinkamai 13,1% ir 15,8% visų perversmų. Europoje mažiausiai mėginimų įvykdyti valstybinį perversmą – 2,6%." Dauguma perversmų minimu laikotarpiu įvykdyti XX a. septintajame dešimtmetyje. Mėginimų nuversti esamą valdžią gausa išsiskiria ir XX a. aštuntasis dešimtmetis bei dešimtojo dešimtmečio pradžia. Perversmai sėkmingesni buvo Afrikoje ir Azijoje, o Lotynų Amerikoje ir Artimuosiuose Rytuose jie dažniausiai baigdavosi perversmo rengėjų nesėkme. Pilietinių karų metu įvykę perversmai paprastai tokius karus sutrumpina. Pastaraisiais dešimtmečiais pavykusių perversmų skaičius linkęs mažėti.

Dabartiniai valstybių lyderiai, atėję į valdžią perversmo būdu

Išnašos