Juodkalnijos karalystė

Juodkalnijos karalystė () − buvusi valstybė pietryčių Europoje. Ji gyvavo nuo 1910 m. rugpjūčio 28 d. iki 1918 m. lapkričio 28 d. 

Karalystės sostine buvo Cetinjės miestas. Vietinė valiuta − perperas.

Istorija 

Juodkalnijos karalystė buvo paskelbta Juodkalnijos kunigaikščio Nikolo I Petrovičiaus 1910 m. rugpjūčio 28 d. Cetinjės mieste. Pats kunigaikštis pasiskelbė Juodkalnijos karaliumi Nikola I.

Nors karalius drąsiai ir aktyviai įsijungė į Pirmąjį Balkanų karą, vykusį 1912−1913 m., vėliau tai tapo Juodkalnijos karalystės žlugimo priežastimi. Juodkalnijos karalystė kariniais veiksmais prisijungė nemažas teritorijas, kurių gyventojai aktyviai priešinosi, o tai sąlygojo tolimesnę krizinę padėtį.

1914 metais Juodkalnijos karalystė įsitraukė į I pasaulinį karą, paskelbdama karą Vokietijai ir Austrijos−Vengrijos imperijai, tačiau netrukus buvo jų okupuota. 

1917 m. liepos 20 d. pagal Korfu deklaraciją, Juodkalnija buvo prijungta prie Serbijos.

Dar prieš karo pabaigą 1918 metais okupacinės pajėgos paskubomis sušaukė lojalią Juodkalnijos nacionalinę asamblėją. Ji nušalino karalių ir balsavo už Juodkalnijos prisijungimą prie Serbijos. 1922 m., nors juodkalniečiai parodė didelį pasipriešinimą, Juodkalnija buvo įjungta į naujai kuriamą Serbų, kroatų ir slovėnų karalystės sudėtį. Tuomet ir baigėsi kelis dešimtmečius trukęs Juodkalnijos nepriklausomybės laikotarpis, nors kai kurių jos šalininkų sukilimas Belgrado buvo numalšintas tiktai 1925 metais. Šioje karalystėje, dar vadinamoje Pirmąja Jugoslavija, Juodkalnija sudarė administracinį vienetą Zetos banoviną. Jai sugrąžintas Kotoro regionas. Karalystėje viepatavo serbai siekę įdiegti didžiaserbiškumo idėjas, kas kėlė kitų valstybės tautų pasipriešinimą.

Nuorodos 
Juodkalnija (anglų k.)
Juodkalnijos karalystės žemėlapis 1918 m.

Juodkalnijos istorija
Tarpukario istorija
Istorinės slavų valstybės