Dviračių vagys

Dviračių vagys () – režisieriaus Vittorio De Sica sukurta drama, vienas garsiausių italų neorealizmo pavyzdžių, priskiriamas pasaulinei kino klasikai. Juosta priskiriama 100 išsaugotinų Italijos filmų. Laikantis neorealizmo tradicijos, ji nufilmuota nenaudojant jokių studijinių dekoracijų, aktoriai taip pat nebuvo profesionalai.

Interneto svetainėje „Rotten Tomatoes“ filmas vertinamas 99 % teigiamų atsiliepimų.

Turinys 

Pokario Italija. Bedarbis Antonijus Ričis po ilgų paieškų pagaliau randa darbą – klijuoti afišas. Tam būtina turėti dviratį, kurį jis ką tik užstatė lombarde, kad galėtų nupirkti maisto savo šeimai. „Neturi dviračio – neturi darbo“, – sako jam valdininkas.

Kad išpirktų dviratį, Antonijo žmona užstato paskutinį turimą vertingą daiktą – šešias linines paklodes, savo kraitį. Antonijus išvyksta į darbą, tačiau jam klijuojant pirmąją afišą, dviratį pavagia. Jis nesėkmingai vejasi vagį, paskui eina į policiją, kur sulaukia patarimo pačiam ieškoti dviračio.

Kitą dieną Antonijus su savo mažamečiu sūnumi Bruno leidžiasi ieškoti dviračio. Jam pavyksta rasti vagį, tačiau jis negali įrodyti nusikaltimo ir lieka be nieko. Netekęs vilties, jis pats mėgina pavogti dviratį, tačiau yra sugaunamas.

Pagrindiniai aktoriai 
 Aktorius – vaidmuo
 Lamberto Maggiorani – Antonijus Ričis
 Enzo Staiola – Bruno, jo sūnus
 Lianella Carell – Marija, Antonijo žmona

Pagrindiniai apdovanojimai 
 Oskaras – specialus apdovanojimas (1950)
 Oskaras (nominacija) – geriausias scenarijus (1950)
 BAFTA – geriausias filmas (1950)
 Bodil apdovanojimas – geriausias Europos filmas (1951)
 Auksinis gaublys – geriausias užsienio filmas (1950)
 Nastro d'argento – geriausias filmas, geriausias režisierius, geriausia originali istorija, geriausias scenarijus, geriausia kinematografija, geriausia muzika
 Lokarno filmų festivalis – specialus žiuri apdovanojimas

Šaltiniai 

1948 filmai
Italijos filmai
Dramos