Kurfiurstas

Kurfiurstas ( < Fürst 'kunigaikštis'), arba elektorius ( 'rinkėjas') – Šventosios Romos imperijos feodalas, kurfiurstų kolegijos (nuo XIII a.), rinkusios imperatorių, narys. Šios teisės buvo juridiškai įformintos Karolio IV 1356 m. paskelbtoje Aukso bulėje. Išnyko Napoleono karų metu 1806 m. panaikinus Šventąją Romos imperiją.

Kolegija 

Didžiąją Šventosios Romos imperijos gyvavimo dalį kurfiustų kolegijai priklausė 7, vėliau 9 kurfiurstai.

Iš pradžių kolegijai priklausė:
 3 dvasiniai kurfiurstai (vyskupai kunigaikščiai, ):
 Mainco arkivyskupas
 Kelno arkivyskupas
 Tryro arkivyskupas
 4 pasaulietiniai kurfiurstai:
 Reino pfalcgrafas
 Saksonijos hercogas
 Brandenburgo markgrafas
 Bohemijos (Čekijos) karalius.

Imperatoriškosios pareigybės 
Visi kurfiurstai ėjo tam tikras ceremonines pareigas. Dvasiniai kurfiurstai buvo vyriausieji kancleriai (, ), o pasauliečiai ėjo vyriausiojo taurininko, vietininko, iždininko, maršalo, kamerhero arba vėliavnešio pareigas, jiems suteikusias teisę savo herbe vaizduoti atitinkamą emblemą.

Nuorodos

Išnašos 
Šventoji Romos imperija
Titulai