Senovės Graikijos regionai

Senovės Graikijos regionai – kultūriniai-istoriniai regionai, egzistavę Senovės Graikijoje. Jie apėmė žemyninę Graikiją (Balkanų pietinė dalis), vakarų Anatoliją (dab. Turkija), bei daug gretimų salų.

Raida 

Regionai buvo dažnai apibrėžiami geografinių ribų, kalnų, upių (pvz., Lakonija, Arkadija, Argolidė ir pan.). Kiti regionai tapatinosi su gentinėmis grupėmis (Bojotija, Fokidė, Doridė ir pan.)

Atrodo, kad regionai susiformavo Mikėnų kultūroje ir išliko per Tamsiuosius amžius, nepaisant to, kad Balkanuose tuo metu stipriai keitėsi etninė sudėtis. Archajiniu laikotarpiu dauguma jų susiformavo kaip politiniai vienetai su vienu stipriausiu miestu (pvz., Atika, Korintija ir pan.). Kai kuriuose jų (pvz., Arkadijoje) susikūrė daug smulkių polių (miestų valstybių).

Daug regionų išliko svarbūs ir Bizantijos bei Osmanų valdymo laikotarpiu. Jais remiantis neretai buvo formuojami administraciniai vienetai. Dabartinės Graikijos administracinis suskirstymas (Graikijos periferijos, nomai) irgi neretai turi senovinių regionų pavadinimus.

Sąrašas 
Regionus galima klasifikuoti pagal nuo archainio laikotarpio juose paplitusius dialektus, kurių išskiriamos 4 rūšys:
 Arkadijos-Kipro dialektas – laikomas senųjų (Mikėnų laikotarpio) Graikijos gyventojų (achajų) kalba. Archajiniu laikotarpiu jis išliko tik Kipro saloje ir Arkadijoje.
 eoliečiai – jam priklausė regionai Tesalija, Eolija, Bojotija ir Lesbas.
 jonėnai – jam priklausė regionai Atika ir Jonija, taip pat Egėjo jūros salos: Euboja, Lemnas, Skyrosas ir pan.
 dorėnai – jam priklausė dauguma regionų: Megara, Korintija, Argolidė, Lakonija, Mesenija, Elidė, Akarnanija, Achaja, Fokidė, Lokridė, Malidė, Etolija, Ftiotidė, Doridė, Epyras, taip pat Jonijos jūros bei kitos salos: Kreta, Kerkyra, Paksis, Lefkada, Itakė, Kefalonija, Zakintas ir t. t.
 Šiauriau Epyro ir Tesalijos buvo regionai, nepriskiriami graikams: Makedonija, Ilyrija, Trakija ir Pajonija.