Biokibernetika

Biokibernetika – mokslas, besiremiantis valdymo teorija bei valdymo mechanizmais organizmuose ir ekosistemose.

Biokibernetiką domina tokie procesai kaip kūno temperatūros reguliavimas (termoreguliacija), osmosinis slėgis, rūgščių pusiausvyra, medžiagų apykaitos procesai, jų reguliavimas hormonų pagalba bei jų pusiausvyra.

Pagrindinės biokibernetinės taisyklės (pagal Frederiką Vesterį) 
 Neigiamas grįžtamasis ryšys turi dominuoti teigiamo grįžtamojo ryšio atžvilgiu.
 Sistemos funkcija turi būti nepriklausoma nuo kiekybinio augimo.
 Sistema turi būti orientuota į funkcionavimą, o ne į produkciją (gamybą).
 Esamų jėgų, resursų naudojimas pagal Džiu - džitsu (Jiu-Jitsu) principą vietoj kovos pagal Bokserio metodą.
 Daugkartinis produktų, funkcijų ir organizacijos struktūrų (iš)naudojimas.
 Apytakos principas (Recycling): būtinas apytakos procesų įvedimas (pavyzdžiui, komunaliniame ūkyje – panaudojant nuotėkas ir šiukšles).
 Simbiozė: abipusis simbiozės narių naudojimasis įvairove mainų ir ryšių pagalba.
 Kuriamas biologinis produktų, procesų ir organizacijos formų dizainas, kartu sukuriamas ar įvedamas ir grįžtamasis ryšys.

Atstovai 
 Valentinas Braitenbergas
 Erichas von Holstas
 Frederikas Vesteris
 Bernardas Hasensteinas
 Horstas Mitelstedtas
 Žozefas J. DiStefano III

Nuorodos 
 Kibernetika
 Neurobiologija
 Instinktų teorija
 Juodoji dėžė

Mokslo grupės (VFR) 
 Biologinė kibernetika / Teorinė biologija, Bylefeldo u.
 Biokibernetika, Frydricho-Aleksandro u., Niurnbergas 
 MPI kompleksinių techninių sistemų dinamika, Magdeburgas
 Makso Planko institutas, biologinė kibernetika, Tiūbingenas
 AI, Vienos u. 
 Virtualioji botanika: kibernetika (Hamburgo u.), vokiečių k. 

Biologija
Informatika
Kibernetika
Sistemų teorija