Bžego kunigaikštystė

Bžego kunigaikštystė (, arba Brygo hercogystė, ) – viena iš buvusių Silezijos kunigaikštysčių, kurios sostinė buvo Bžegas.

Kunigaikštystė atsirado 1311 m., kai suskilo Legnicos kunigaikštystė, ją valdė Silezijos Piastai. 1329 m. kunigaikštystė tapo Bohemijos vasale ir Šventosios Romos imperijos dalimi. Vėl susijungė su Legnicos kunigaikštyste 1419 m., po to vėl atskilo ir vėl susijungė su Legnicos kunigaikštyste 1669 m.

1526 m. Bohemiją paveldėjo Habsburgų monarchija, ir Bžego kunigaikštystė tapo jiems pavaldi, nors ją dar valdė Piastai. Kunigaikštystė tuo metu dar buvo paskutinės autonominės Silezijos kunigaikštystės – Legnicos-Bžego ir Voluvo kunigaikštystės – dalimi. 1675 m. mirė Ježis IV Vilhelmas (, ), ir kunigaikštystę ėmė tiesiogiai valdyti Habsburgai, buvę Bohemijos karaliai.
 
1537 m. hercogas Frederikas II buvo sudaręs sutartį su elektoriumi Joachimu II Brandenburgiečiu, kad išnykus Silezijos Piastams hercogystę paveldės Brandenburgo Hohencolernai. 1675 m. mirus kunigaikščiui Ježiui Vilhelmui Austrija atsisakė vykdyti anksčiau pasirašytą sutartį ir prisijungė hercogystę patys. Prūsijos karalius Frydrichas II ta sutartimi pateisino savo įsiveržimą į Sileziją Austrijos įpėdinystės karo metu 1740 m.

Silezijos kunigaikštystės
Čekijos karūnos žemės