Vėliava

Vėliava – įvairių formų ir spalvų audeklo gabalas (skiautė), naudojamas kaip simbolis, ženklas ar signalas. Vėliavos naudojamos kaip valstybių, organizacijų, miestų, įvairių administracinių vienetų, karinių dalinių simboliai. Mokslas apie vėliavas – veksilologija.

Istorija 
Atsirado kaip karinių būrių simboliai. Senovės Egipto, Asirijos, vėliau kaip Graikijos, Romos kariuomenės naudojo vėliavas kaip kariuomenės ar atskirų jos dalinių skiriamąjį ženklą. Europoje labiausiai paplito viduramžiais. Vėliau pradėjo naudoti valstybės, laivynai, giminės, organizacijos.

Žodžio kilmė 
Algirdas Julius Greimas sieja žodį „vėliava“ su „vėlių būriu, vėlių visuma“: „Turint galvoje, kad vėlių valdovas yra tuo pačiu ir karo dievas, visai suprantama, kad kiekviena lietuvių gentis žygiuoja į karą su savo vėliava, su visais savo mirusiais, semdamasi iš jų jėgų ir drąsos“.

Etimologas Ernstas Frenkelis žodį vėliava gretina su vė́lankė, vė́langė ('vėjarodis'),  ('vėjarodis, vėtrungė') ir kildina iš  'pūsti, vėti' (iš jos kilęs ir žodis vėjas).

Šaltiniai

Nuorodos 

 Lietuvos vėliava
 Valstybinių vėliavų galerija

 
Vėliava