Irako–Kuveito karas

Irako invazija į Kuveitą arba Irako–Kuveito karas  – konfliktas tarp Kuveito ir Irako, kuris sukėlė 7 mėnesių Kuveito okupaciją ir karinį JAV vadovaujamų pajėgų įsikišimą.

1990 m. Irakas apkaltino Kuveitą vagiant naftą per nuožulnų gręžimą, bet kai kurie Irako šaltiniai teigia, kad Sadamas Huseinas nusprendė įsiveržti į Kuveitą likus tik keliems mėnesiams iki karo pradžios ir nurodo, kad režimas jautė griežtą laiko limitą.

Eiga 
Karas prasidėjo 1990 m. rugpjūčio 2 d., kai Irako armija kirto Kuveito sieną ir pradėjo Kuveito miestų užėmimą. Paskelbta valstybės aneksija, jos valdžia pasislėpė Saudo Arabijoje. Irakiečių armija sunaikino Kuveito laivyną ir raketų paleidimo vietas. 1990 m. rugpjūčio 8 d. Irako parlamentas paskelbė Kuveitą savo provincija. 

Irako vadovas Sadamas Huseinas pasiteisino tuo, kad Kuveitas iš pasienio vagia Irako naftą. JTO saugumo taryba uždėjo embargą prekybai su Iraku, drausdama iš Irako importuoti naftą ir paskelbė agresiją neteisėta.

Vadovaujama JAV atsirado valstybių koalicija, kuri pagal JTO Saugumo Tarybos sprendimą pradėjo ruoštis operacijai „Audra dykumoje“, kurios metu buvo bandoma išlaisvinti Kuveitą. 1991 m. sausio 15 d. Irakui buvo nurodytas terminas iš Kuveito išvesti kariuomenę. Nevykdant ultimatumo sąlygų, JAV pradėjo ginkluotus veiksmus, kurie tęsėsi nuo sausio 17 d. iki vasario 28 d. ir baigėsi Irakui priėmus JTO rezoliuciją. Antskrydžiai prasidėjo vasario 24 d.

Išnašos 

Azijos karai