Beržoras (Plungė)

Beržoras – kaimas Plungės rajono savivaldybėje, 2 km į pietus nuo Platelių miestelio. Urbanistikos paminklas. Seniūnaitijos centras. Išlikęs medinių sakralinių pastatų ansamblis. Kaimo kapinėse stovi medinė Beržoro Šv. vyskupo Stanislovo bažnyčia, pastatyta 1746 m. iš tašytų eglinių rąstų, 1850 m. rekonstruota. XVIII a.–XIX a. varpinė ir koplyčia. Beržore atstatomos 1759 m. pastatytos ir sovietmečiu sugriautos Kalvarijų koplyčios. Yra girininkija, keletas kaimo turizmo sodybų.

Beržoras išsidėstęs Žemaitijos nac. parko teritorijoje, pietvakariniame Platelių ežero krante, į pietus nuo kaimo telkšo Beržoras.

Etimologija 

Kaimo vardas tikriausiai vandenvardinis vietovardis, kilęs nuo Beržoro ežero. Tačiau liaudies etimologija byloja, jog kadaise beržo viršūnėje piemuo pamatė Marijos paveikslą ir pranešė apie tai artimiausiam kunigui. Šis parvežė paveikslą į Platelių bažnyčią, tačiau netrukus jis dingo ir vėl atsirado to paties beržo viršūnėje. Žmonės tą beržą nukirto, o toje vietoje pastatė koplyčią, kurioje pakabino stebuklingąjį Marijos paveikslą. Vėliau šalia koplyčios pastatyta Beržoro bažnyčia, apie kurią besikurianti gyvenvietė ir pavadinta Beržoru. Sakoma, kad po didžiuoju bažnyčios altoriumi ir dabar tebėra nepaprasto beržo kelmas, o kiti tiki, kad jis leidžia atžalas.

Istorija 

Beržoro dvaras minimas nuo XV a.

Gyventojai

Žymūs žmonės 
 Beržoro kapinėse palaidotas liaudies meistras, medžio drožėjas Stanislovas Riauba (1904–1982 m.). Ant kapo pastatytas paminklas (autorius – liaudies menininkas V. Ulevičius).
 Jonas Sakas (1912–1987) – pirmasis Panevėžio dramos teatro direktorius, Beržore gyvenęs, miręs ir palaidotas.
 Juozas Mickevičius (1900–1984), istorikas, muziejininkas. Palaidotas Beržoro kapinėse.

Šaltiniai 

 

Plungės rajono savivaldybės gyvenvietės
Lietuvos urbanistikos paminklai