Paprastoji lūšis

Paprastoji lūšis arba tradiciškai lūšis (Lynx lynx) – katinių (Felidae) šeimos, mažųjų kačių (Felinae) pošeimio plėšrus žinduolis.

Paplitimas pasaulyje 
Paprastosios lūšys savaime paplitusios Eurazijos šiaurinėje dalyje nuo Atlanto vandenyno pakrančių Skandinavijoje iki Ramiojo vandenyno Kamčiatkoje, Primorėje ir Šiaurės Korėjoje, pietinis arealas Himalajų kalnuose. Praeityje buvo paplitusios beveik visoje Europoje, išskyrus Iberijos pusiasalį, tačiau XX amžiaus viduryje vakarinėje ir vidurinėje Europos dalyje išnyko. Vėliau pradėtos reintrodukuoti ir tai sėkmingai vykdoma. Apie 90 % paprastųjų lūšių populiacijos gyvena Sibire.

Paprastųjų lūšių skaičius pagal šalis:
 Norvegijoje: 600
 Švedijoje: 1000–1400
 Suomijoje: 2700–2900
 Estijoje: 1000 . Čia gyvena tankiausia lūšių populiacija. 
 Latvijoje: 700
 Lietuvoje: 90–100
 Lenkijoje: 180
 Gudijoje: 400–450
 Ukrainoje (dauguma Karpatų kalnuose): 350–400
 Vokietijoje: 100–160 
 Šveicarijoje: 130
 Slovakijoje (ypač Karpatų kalnuose): 450
 Rumunijoje (ypač Karpatų kalnuose): 1500
 Bosnijoje ir Hercegovinoje: 1200
 Albanijoje: ne daugiau kaip 20 
 Makedonijoje: 100
 Bulgarijoje: 700

Paplitimas Lietuvoje 
Lietuvoje gyvena paprastosios lūšies, šiaurinių paprastųjų lūšių (Lynx lynx lynx) porūšis. Tai labai retas, įrašytas į Lietuvos raudonosios knygos 1(E) kategorijos sąrašus plėšrus žinduolis. XX a. pradžioje Tadas Ivanauskas rašė, kad jų liko tik menki likučiai. Kurį laiką jos medžiotos, bet 1979 m. medžioklė uždrausta. 2008 m. Lietuvoje gyveno kelios dešimtys šiaurinių paprastųjų lūšių. Šiek tiek žvėrių užklysta iš Latvijos, Baltarusijos, Lenkijos.
1965 m. Lietuvoje gyveno 40 lūšių (14 iš jų buvo sumedžiotos), 1970 m. – 140 (13 sumedžiota), 1975 m. – 200 (17 sumedžiota), 1980 m. – 120 lūšių, 1985 m. – 200, 1988 m. – 215, 1990 m. – 170, 1995 m. – 100, 2000 m. – 87, 2015 m. – 97 paprastosios lūšys.

Gyvenama aplinka 
Pavieniai individai laikosi didesniuose, brandžiuose miškuose. Mėgsta ramius, mišrius su stambiais medžiais miškus su tankiu pomiškiu plotus. Medžioja miško pakraščiuose, laukymėse, atželiančiose kirtavietėse.

Mityba ir elgsena 
Neskaitant patelių su jaunikliais, suaugę individai didžiąją metų dalį laikosi pavieniui. Jeigu paprastųjų lūšių gyvenamoje teritorijoje jų medžiojamųjų gyvūnų apstu, užima gana nedidelę, nuo 20 km² teritoriją, bet jeigu medžiojamųjų gyvūnų nėra daug, jų užimamos teritorijos gali siekti ir virš 400 km². Patinų teritorijos, kuriose medžiojama, paprastai būna didesnės nei patelių. Per naktį paprastosios lūšys nukeliauja apie 20 km atstumus, nors dažniausiai įveikia pusę šio atstumo. Saugodami savo teritorijas, jas pažymi šlapimu, išmatomis ar kūnu besitrindami į medį. Aktyvios naktimis ir sutemomis, dieną pasislėpusios tankmėje ilsisi. Jeigu junta maisto trūkumą, gali medžioti ir dieną. Minta pelėmis, pelėnais, paukščiais, kiškiais, stirnomis, Ovis nivicola, elniais, įskaitant šiauriniais, tauriaisiais ir dėmėtaisiais. Dažniausiai puola silpnesnius, paliegusius žvėrelius. Lyginant su kitais katiniais, paprastoji lūšis labai stiprus plėšrūnas, galintys nugalabyti keturis kartus už save stambesnę auką. Paprastoji lūšis stipresnė už šunį (pvz., vokiečių aviganį). Anot rusų gamtininko Michailo Arsenjevičiaus Krečmaro (), „paprastosios lūšies patinas lengvai susidoroja su už save dvigubai stambesniu ir treniruotu vokiečių aviganiu. Žudo lapes, kiaunes, bet jų neėda“. Žmogaus užpuolimo atvejų nėra užregistruota, nors jo beveik nevengia, bado metu gali užklysti ir į gyvenvietes.

Priešai 
Paprastųjų lūšių natūralūs priešai yra žmonės, tigrai, leopardai, pilkieji vilkai. Teritorijose kur yra padidėjęs pilkųjų vilkų skaičius, yra tendencija, kad paprastųjų lūšių skaičius sumažėja. Taip pat tokiose teritorijose, palyginus su vilkų grobiu, lūšys pasitenkina smulkesniu grobiu. Yra pasitaikiusių atvejų, kada lūšiai gelbėjantis nuo vilko, nespėjus jai įsiropšti į medį, jį vilkas suėsdavo. Erniai dažnai pasisavina lūšies grobį, konfrontuoja, lūšis nors jų ir vengia, bet savo mažylius gina.

Dauginimasis 
Ruja trunka nuo sausio iki kovo mėnesių. Nėštumas – 50-70 dienų. Patelė dažniausiai veda 2-3 (kartais iki 5) aklus jauniklius, jie praregi po 10-11 dienų. Jauniklius patelė prižiūri 1-2 metus. Lytiškai subręsta antraisiais gyvenimo metais.

Išvaizda 
Tai didžiausi katinių šeimos gyvūnai Lietuvoje, stambiausi lūšių (Lynx) gentyje, aštunta pagal stambumą tarp kitų katinių šeimos rūšis. Kūno ilgis 80–120 cm, didžiausias – 130 cm, aukštis pečių lygyje 65–75 cm. Uodega trumpa, apie 25 cm, juodu galu. Sveria 15–29 kg, maksimaliai iki 38 kg. Lūšies liemuo stambus, trumpas, kojos ilgos ir storos, letenos didelės.

Kailis tankus ir švelnus, šviesiai rusvas su juosvomis ar rusvomis dėmėmis. Ausys su ilgais juodų plaukų šepetėliais viršūnėse. Jaunikliai balti, vėliau spalva darosi rusvai pilka, išryškėja tamsiai rudos dėmės.

Porūšiai 
Tarp paprastųjų lūšių tyrinėtojų nėra vieningos nusistovėjusios nuomonės dėl porūšių skaičiaus ir, įvairiais šaltiniais, išskiriama nuo 4 iki 14 porūšių.

Gyvuojantys porūšiai 
Šioje klasifikacijoje išskiriami 9 porūšiai:
 Lynx lynx carpathicus Heptner and Sludskii, 1972; Karpatų kalnuose, Vidurio Europoje. Antras pagal stambumą paprastųjų lūšių porūšis.
 Lynx lynx dinniki Satunin,  1915; Kaukaze.
 Lynx lynx isabellinus (Blyth, 1847); Vidurinėje Azijoje.
 Lynx lynx kozlovi Fetisov, 1950; Sajanuose.
 Lynx lynx lynx (Linnaeus, 1758) - Šiaurinė paprastoji lūšis; nominuotas porūšis. Porūšio paplitimo regionai: Skandinavija, Suomija su Karelija, Baltijos šalys įskaitant Lietuvą, šiaurinė ir vidurio Lenkija (įskaitant Belovežo ir Kampinosko girias), Baltarusija, europinės Rusijos vidurio, šiaurinė, vakarinė ir rytinė dalys, Uralo kalnai, Vakarų Sibiras iki Jenisiejaus upės.
 Lynx lynx martinoi sin. Lynx lynx balcanicus Bureš, 1941; aptinkamas nedidelėje Balkanų dalyje - daugiausia Albanijoje, taip pat Kosove, pietryčių Juodkalnijoje, vakarinėje Makedonijoje ir šiaurinėje Graikijoje.
 Lynx lynx stroganovi Heptner, 1969; Tolimųjų Rytų Amūro upės regione.
 Lynx lynx wardi (Lydekker, 1904); paplitusi Altajaus kalnuose.
 Lynx lynx wrangeli Ognev, 1928; Rytų Sibire ir Rusijos Tolimuosiuose Rytuose. Stambiausias paprastųjų lūšių porūšis. Patinų kūno svoris iki 38 kg, yra pasitaikiusių iki 45 kg.

Išnykę porūšiai 
 † Lynx lynx sardiniae Mola, 1908; Išnykęs Sardinijos saloje.

Taip pat skaityti 
 Šiaurinė paprastoji lūšis
 Lietuvos žinduolių vietinės rūšys

Šaltiniai

Nuorodos 
 youtube.com / EURASIAN LYNX — a leopard-sized deer hunter! Lynx vs wolf, fox, goat and hare!
 youtube.com / Link with the Lynx – The Secrets of Nature Anglų k.
 ec.europa.eu / History, status, and conservation perspectives of the Eurasian lynx | 2016
 wildcatconservation.org / Eurasian Lynx Anglų k.
 felineconservation.org / Eurasian Lynx  Anglų k.
 lynx.uio.no / Eurasian lynx  Anglų k.
 arkive.org / Eurasian lynx  Anglų k.
 animaldiversity.org / Lynx lynx Eurasian lynx Anglų k.
 wwf.panda.org / Eurasian lynx  Anglų k.
 earthtouchnews.com / What happens when a lynx meets a wolf in the snowy Polish wilderness? By Kelly Starzak, April 15 2016; Anglų k.
 big-cats.de / Der Eurasische Luchs  Vokiečių k.
 sch714-wildcat.narod.ru / Обыкновенная рысь, Lynx lynx Rusų k.

Katiniai