Milogrado kultūra

Milogrado kultūra – geležies amžiaus archeologinė kultūra, VII – III a. pr. m. e. gyvavusi Pietų ir Vidurio Baltarusijos ir Šiaurės Ukrainos teritorijoje. Pavadinta pagal 1951 m. tirtą piliakalnį prie Milogrado kaimo (Rečycos rajonas, Gomelio sritis, Baltarusija).

Charakteristika 
Milogrado kultūros žmonių verslai – gyvulininkystė (galvijai, arkliai), žemdirbystė (kviečiai, miežiai, soros). Gyveno didelėse neįtvirtintose gyvenvietėse ir piliakalniuose. Piliakalniai dažniausiai įkurti pelkių apjuostų smėlėtų kalvų viršūnėse, apsaugoti pylimais ir grioviais. Vyrauja keturkampio plano, 4 x 4 m dydžio stulpinės, rečiau – rentinės konstrukcijos, truputį įleisti į žemę pastatai.

Milogrado kultūros gyventojai intesyviai vertėsi geležies gavyba ir kalvyste, gamino ginklus (strėlių antgaliai), darbo įrankius (peiliai, pjautuvai, ylos), iš bronzos – papuošalus (žiedai, auskarai, apyrankės, smeigtukai, kabučiai, spiralinės įvijos), iš molio – darbo įrankius (svareliai, pasvarai, verpstukai). Lipdė apvalių formų pūstašonius, daugiausia neornamentuotus indus profiliuotu pakraščiu ir plokščiu dugnu. Mirusiuosius laidojo degintus arba nedegintus. Įkapės negausios.

Milogrado kultūros gyventojus vieni tyrinėtojai priskiria prie Dniepro baltų, kiti – prie slavų. Manoma, III – II a. pr. m. e. Milogrado kultūrą pakeitė Zarubincų kultūra.

Šaltiniai 

Europos geležies amžiaus kultūros
Baltarusijos archeologinės kultūros
Ukrainos archeologinės kultūros