Krescencijus Stoškus

Krescencijus Antanas Stoškus (1938 m. rugsėjo 18 d. Vadžgiryje) – Lietuvos filosofas, humanitarinių mokslų daktaras.

Biografija 
1946–1949 m. mokėsi Vadžgirio ir Bliūdžių pradžios mokyklose, 1949–1956 m. Vadžgirio vidurinėje mokykloje. 1956–1961 m. studijavo Vilniaus universiteto (VU) Istorijos ir filologijos fakultete, 1965–1968 m. Filosofijos katedros aspirantūroje. 1972 m. apgynė humanitarinių mokslų daktaro laipsnį. 

1961–1963 m. Krikštonių vidurinės mokyklos mokytojas. 1963–1964 m. Laurų (Vilniaus rajonas) sanatorijos vaikų namų auklėtojas. 1964–1965 m. VU Istorijos ir filologijos fakulteto Filosofijos katedros dėstytojas, 1968–1971 m. asistentas, 1971–1975 m. vyr. dėstytojas, 1975–1977 m. einantis docento pareigas, 1977–1981 m. docentas. 1981–1983 m. VU vyr. mokslinis darbuotojas, nuo 1983 m. VU Filosofijos katedros docentas. 1984–1997 m. valstybės konsultantas kultūrai. 1995 m. LPA docentas, vėliau – Vilniaus pedagoginio universiteto Etikos katedros docentas.

Lietuvos bioetikos komiteto narys, Lietuvos kultūros kongreso tarybos pirmininkas, žurnalo „Liaudies kultūra“ redakcinės kolegijos narys.

Vedęs; Žmona Gražina, vaikai Liutauras, Argaudas.

Veikla 
 2004 m. konferencijų ciklo, vykusio Klaipėdoje, Kaune, Panevėžyje, Šiauliuose, Rokiškyje ir Vilniuje, „Kad Lietuva neišsivaikščiotų“ mokslinis vadovas.

 2007 m. Vilniaus apskrities metų žmogaus apdovanojimuose apdovanotas „už daugelio Lietuvos visuomenės moralinio ir dvasinio atgimimo renginių inicijavimą ir organizavimą, jautrumą socialinės neteisybės apraiškoms“.

Diskusijų, forumų ir renginių temos:
 „Ar reikalinga Lietuvai tautinė mokykla?“ 2009. 12. 03
 „Kas liudija valstybės interesų išdavystę?“ 2009. 07. 01
 „Lietuvoje universitetą galima baigti visai nestudijavus“. 2010. 02. 16
 „Tausojimo politika ir išėjimo iš krizės perspektyvos“. 2010. 03. 03
 „Lietuvos kultūros politika: šalies kultūros poveikis visuomenės gerovei“. 2010. 06. 09
 „Mokslo, kultūros, smulkiojo ir vidutinio verslo integruota plėtra visiškam užimtumui pasiekti ir skurdui įveikti“. 2010. 07. 02
 „Vilniaus „mažieji“ muziejai šiandien: būti ar?..“. 2010 m. rugsėjis
 Kodėl mūsų šalyje patriotiškos idėjos nuvertinamos, o patys jų nešėjai marginalizuojami? 2010-10-30

Pasisakė Lietuvos Rericho draugijos kartu su Vydūno draugija, Lietuvos kultūros fondu bei Lietuvos etine kultūros draugija „Ethos“ organizuotuose Etikos forumuose:
 1-as. Doroviniai politikos aspektai. 2000-05-04
 2-tas. Teisingumas kaip valstybės kūrimo principas. 2000-09-21
 4-tas. Ar pasaulis pasikeitė po rugsėjo 11-osios? 2001-11-08
 6-tas. Ar verta sugrįžti prie Vydūno? 50-čiai metų po Vydūno mirties praėjus. 2003-02-20
 11-tas. Verslo Etika: sąlyga harmoningai visuomenės raidai. 2006-11-30
 12-tas. Ar taps Kultūra prioritetu valstybės gyvenime? 2007-04-13
 14-tas. Kultūra po aukštaitijos dangumi. 2008-04-14

Mokslinių interesų sritys 
Etika, estetika, kultūros filosofija, politinė filosofija, semiotika, komunikacijos teorija.

Bibliografija 

 Etiketas ir žmonių bendravimas. – Vilnius: Mintis, 1981 m.
 Metodologiniai marksistinės filosofijos bruožai, 1981 m. (bendraaut.)
 Nuo daikto iki asmenybės. – Vilnius, 1991 m.
 Žmogaus savikūra. – Vilnius: Lietuvos etinės kultūros draugija „Ethos“, 1992 m.
 Bendravimas ir žmonių doriniai tipai. – Vilnius: Lietuvos etinės kultūros draugija „Ethos“, 1994 m.
 Eristika arba mokėjimas ginčytis ir diskutuoti. – Vilnius: VPU, 1996 m.
 Pasaulėžiūrų konfliktas ir dorovės ugdymas. – Vilnius: Vilniaus pedagoginis universitetas, 1996 m.
 Asmuo: jo personažai, kaukės, vaidmenys. – Vilnius: Vilniaus pedagoginis universitetas, 1998 m.
 Rezignacija, arba mirties filosofijos iššūkis modernybei.- Vilnius, Leidykla Edukologija, 2011, 604p.ISBN 978-9955-20-640-8

Šaltiniai 

Lietuvos filosofai
Lietuvos pedagogai