Žvynuotasis dantūnis

Žvynuotasis dantūnis () – šalmabudinių (Mycenaceae) šeimos, dantūnių (Lentinus) genties grybų rūšis.

 Augimo vieta
Ant negyvų, rečiau gyvų spygliuočių medžių.
 Augimo laikas
Vasara, ruduo.
 Pagrindiniai požymiai
Lakštelių pakraštėliai dantyti, sporos neamiloidinės, didelės.

Vaisiakūniai dideli. Kepurėlė 5–23 cm skersmens, paplokščia, nežymiai įdubusi, žvynuota, suskeldėjusi, suaižėjusi, balta, kieta. Lakšteliai tankūs, platūs (iki 2 cm), kreminiai, pakraštėliai dantyti, pusiau nuaugtiniai. Kotas centrinis, kartais šoninis, sumedėjęs, baltas, su žiedo liekanomis, 5–8×2–6 cm. Trama balta, kieta, stangri, sumedėjusi, iki 2 cm storio, malonaus kvapo, nekarti. Sporos 10–15×3–5 μm.

Būdingi požymiai: balti, dideli, sumedėję vaisiakūniai. Kepurėlės paviršius suaižėjęs.

Auga pavieniui, ant medinių konstrukcijų, dažnai sutinkamas ant geležinkelio pabėgių arba kitų statinių pamatų. Nevalgomas. Gana aktyvus medienos saprotrofas.

Literatūra 
Lietuvos grybų atlasas, Vincentas Urbonas, Kaunas, Lututė, 2007, ISBN 978-9955-692-59-1, 194 psl.

Agarikiečiai
Nevalgomi grybai