Baisi radžja

Baisi radžja (nepali kalba: बाइसे राज्य Baise rajya, „22 karalystės“) – istorinis – geografinis Nepalo regionas, iki XVIII a. pabaigos buvęs nepriklausomas ir turėjęs didelę įtaką Nepalo istorijoje.

Šis regionas užima Nepalo vakarinį ketvirtį ir koncentruojasi ties Karnali upės baseinu. Žiūrint iš Katmandu, ta buvo tolimiausia Nepalo dalis, todėl yra vadinama Nepalo tolimaisiais vakarais. Regiono rytinė geografinė riba buvo kalnuota dab. Rapti zona, kur buvo įsikūrę magarų gentys. Ji skyrė nuo Čaubisi radžja regiono.

Istorija 
Iki XVIII a. pabaigos šis regionas vystėsi visiškai savarankiškai. Viena stipriausių jo valstybių XII a. buvo Doti karalystė, sugebėjusi užkariauti ir Gharvalio bei Kumaono regionus šiaurėje.

Spėjama, kad tais laikais tai buvo dabartinių nepalų protėvių (indoarijų khasi) tėvynė.

Nuo XV a. regionas pradėtas vadinti 22 karalystėm dėl to, kad čia susiformavo tiek smulkių valstybėlių, kurios buvo susijungę į palaidą konfederaciją.

Valstybės buvo šios: Džumla, Doti, Džadžarkotas, Badžura, Musikotas, Gadžuras, Biskotas, Malneta, Thalahara, Dailekhas, Dulu, Durjalis, Dangas, Saljana, Čili, Phalavaghas, Džeharis, Darnaras, Atbis Gotamas, Madžalis, Gurnakotas ir Rukumas. Dauguma jų iš dalies atitinka dabartinių Nepalo rajonų teritorijas ir pavadinimus.

Laikoma, kad tuo metu stipriausia karalystė buvo Džumla, o jos karalius buvo visos konfederacijos vadas.

XVIII a. viduryje Prithvi Narayanas (1743–1775) iš gretimo Čaubisi Radžja regiono pradėjo Nepalo valstybės kūrimą. Ne jis, o jo artimiausi įpėdiniai užkariavo Baisi Radžja karalystes, taip suvienydamas Nepalą iki 1810 m. Kai kurių karalysčių dinastijos liko nominaliai valdyti savo kraštuose.

Nepalo istoriniai regionai