Polietileno tereftalatas

Polietileno tereftalatas, PET, PETE, PETP () – plačiai paplitęs plastikas iš poliesterio šeimos. Iš jo daromi gaiviųjų gėrimų buteliai, skaidrios plėvelės, tekstilinis pluoštas (ir audiniai) ir kt.

Privalumai 
Polietileno tereftalatas tarp kitų plastikų svarbus tuo, kad
 jis yra atsparus ir gana stiprus,
 galima pagaminti skaidrų bespalvį arba spalvotą (aukšto tankio polietileną sunku padaryti visiškai skaidrų),
 sunkiai praleidžia dujas,
 pakankamai pigiai gaminamas,
 jį įmanoma visiškai perdirbti pakartotiniam naudojimui, nes jo polimerinės grandinės nesuyra jas perdirbant.

Gamyba 
Gaunamas polikondensuojant tereftalio rūgšties molekules arba jungiant tereftalio rūgšties dimetileterio eterio molekules su etilenglikoliu. Pagal techninius – ekonominius rodiklius priimtinesnis yra antrasis būdas. Tereftalio rūgšties eterifikacija etilenglikoliu vykdoma 240–270 °C temperatūros ir 0,1–0,2 MPa slėgio aplinkoje.

PET saugumas sveikatai 
PET junginiai yra biologiškai inertiški, nesukelia neigiamo poveikio nei kontaktuojant su oda, nei prarijus. Toksiško poveikio bandymuose su gyvūnais neužfiksuota. Tyrimai neparodė genotoksiškumo. Tiriant atskirus monomerus ir PET tarpinius junginius nustatyta, kad jie netoksiški ir iš principo nekelia pavojaus žmogaus sveikatai. Buvo kilę abejonių dėl stibio trioksido, kuri naudojamas PET gamyboje, tačiau tyrimai su gyvūnais taikant iki 20 g/kg dietą neparodė toksiško ar genotoksiško poveikio (kai ES nustatytas stibio migracijos limitas iš pakuotės yra 0,04 mg./kg maisto). Taip pat nenustatyta, kad PET galėtų sukelti žmogaus endokrininės sistemos veiklos sutrikimų. Daugelis tyrimų parodė, kad PET pakuotė yra saugi naudoti maistui.

Rizika sveikatai 
PET gamybos metu bei jam vėliau yrant susidaro kenksmingi junginiai. Būtinos specialios priemonės, kad jų kiekiai neviršytų leistinų normų.

Stibis 
Stibio junginiai naudojami PET gamyboje kaip katalizatoriai. Jie nėra itin nuodingi, tačiau kenksmingi. Nuo naujų PET gaminių stibio junginiai nuplaunami, todėl butelio išoriniame ar vidiniame paviršiuje iš pradžių jų nebūna. Tačiau pilant verdantį vandenį ar šildant mikrobangėje į butelio turinį patenka PET vidinėje struktūroje užsilikę stibio junginiai. Priklausomai nuo bandymo sąlygų, stibio junginių koncetracija po to gali ir viršyti rekomenduojamus saugius kiekius. Nustatyta, jog saugi temperatūra yra ne daugiau 60 °C, jei šildoma trumpą laiką.

Stibio kiekiai gali viršyti leistinus ir per ilgai (daugiau nei metus) laikant.

Daug (daugiau nei būtų leidžiama geriamajame vandenyje) stibio buvo rasta PET taroje išpilstytose sultyse
Teisingai pagamintame, ne per ilgai saugotame geriamojo vandens PET butelyje randama maždaug vienas procentas leistinos stibio junginių dienos dozės.

Ftalatai 
2010 m. žurnale „Environmental Health Perspectives“ pasirodė straipsnis, teigiantis, jog PET buteliuose gali susikaupti nemažai endokrininei sistemai kenksmingų ftalatų , kurių ten buvo rasta apie 12 kartų daugiau nei stikliniuose buteliuose, tiesa, nebuvo nustatyta, ar jie atsirado būtent dėl PET pakuotės.

Pavadinimai 
TSRS polietileno tereftalatas ir iš jo gaunamas pluoštas turėjo pavadinimą lavsanas. Žodis  dirbtinis, jis yra trumpinys iš  'Mokslų akademijos stambiamolekulinių junginių laboratorija'.

PET pluoštai kitose šalyse dažnai irgi turi savus pavadinimus: terylene (D. Britanija), dacron (JAV), tergal (Prancūzija), trevira (Vokietija), tetoron (Japonija), poliesteris, melinex, mylar, Tecapet, Tecadur (Vokietija) ir kt.

Šaltiniai 

Plastikai