Pietų Šetlando salos

Pietų Šetlando salos () – salynas Atlanto vandenyno pietuose, Antarktyje, 150 km į šiaurę nuo Antarktidos pusiasalio. Plotas 3687 km². Sudaro 11 stambių ir keletas mažų salų. Pagrindinės salos: Karaliaus Jurgio, Livingstono, Dramblių, Sniego, Roberto. 80-90 % salų paviršiaus pastoviai dengia ledas. Aukščiausia salyno vieta – Fosterio kalnas (2105 m) Smito saloje. Klimatas vėsus, drėgnas ir vėjuotas. Vasarą vidutinė temperatūra siekia 1,5 °C, žiemą -5 °C. Vulkanizmas.

Į Šetlando salas pretenzijas pareiškusios šios valstybės: Argentina (nuo 1943 m.), Čilė (nuo 1940 m.) ir JK (nuo 1908 m.).

Tyrimų stotys 

Šetlando salose įsikūrę daug mokslinių tyrimų stočių:
  – Chubanio bazė (1953 m.)
  – Šv. Klemento Ohridskio bazė (1988 m.)
  – Komandantės Ferazo bazė (1984 m.)
  – Eduardo Frėjaus bazė (1969 m.)
  – Chulijo Eskudero bazė (1884 m.)
  – Arturo Prato bazė (1947 m.)
  Čilė/JAV – Širefo bazė (1990 m.)
  – Didžiosios Sienos stotis (1985 m.)
  – Pedro Visentės Maldonado bazė (1990 m.)
  – Chuano Karloso I bazė (1988 m.)
  – Gabrielio de Kastilijos bazė (1989 m.)
  – Karaliaus Sedžongo stotis (1988 m.)
  – Maču Pikču tyrimų stotis (1989 m.)
  – Henriko Arktovskio Lenkijos antarktinė stotis (1977 m.)
  – Belinshauzeno stotis (1968 m.)
  – Artigaso bazė (1984 m.)

Žemėlapis 
 L. L. Ivanov. Antarctica: Livingston Island and Greenwich, Robert, Snow and Smith Islands. Scale 1:120000 topographic map. Troyan: Manfred Wörner Foundation, 2009. ISBN 978-954-92032-6-4

Antarktidos salos