Dykra

Dykra (taip pat tyrai; sen. ) – XIII–XVII a. rečiau gyvenamų arba visai negyvenamų žemių juosta Lietuvos Didžiojoje Kunigaikštystėje, Prūsijos ir Livonijos kraštų pasienio su LDK ruožas. Dykra driekėsi Mažojoje Lietuvoje, Suvalkijoje (Užnemunėje), Žemaitijos vakaruose ir šiaurėje, Aukštaitijos šiaurėje. Istorijos šaltiniuose sąvoka vartojama gūdžioms, neįžengiamoms girioms apibūdinti. Tai miškingi, pelkėti, ežeringi, upingi plotai. Juos minėjo per LDK keliavę kitų šalių pasiuntiniai. Būta apstu šventųjų giraičių. Miškų ir medžių garbinimas buvo vienas kertinių baltų tikėjimo elementų. Tą pastebėjo jau pirmieji istorikai ir dvasininkai, aprašinėję baltus. Naikinant senąjį tikėjimą girių ir medžių „garbinimas“ išliko dar kelis šimtmečius.

Išnašos 

Ekologija