Fonetika

Fonetika (iš  'garsas') – kalbotyros mokslo šaka, nagrinėjanti fizinę žmogaus kalbą (kalbos garsus). Fonetika nepainiotina su fonologija, kuri kalbos garsus nagrinėja kaip kalbos sistemos dalį (aprėpia ir sintaksę, žodyną).

Fonetikos mokslas buvo žinomas jau prieš 2500 m. senovės Indijoje.

Fonetikos skirstymas 

 Artikuliacinė fonetika – nagrinėja žmogaus kalbos aparato veiklą tariant skirtingus garsus.
 Akustinė fonetika – nagrinėja kalbos akustiką: garso harmoniją, dažnį, garso bangų savybes.
 Girdimoji fonetika – nagrinėja kalbos priėmimą ir garso apdirbimo sistemą.
 Kartais išskiriama teisinė fonetika, kuri tiria kalbos garsus teisiniu požiūriu.

Garsai lietuvių kalboje 
 Balsiai (a, ą, o, ū…)
 Trumpieji balsiai (a, e, i, o, u)
 Ilgieji balsiai (a, ą, e, ę, ė, y, į, o, ū, ų)
 Priešakinės eilės (i, į, y, e, ę, ė)
 Užpakalinės eilės (a, ą, o, u, ų, ū)
 Priebalsiai (b, c, g, p…)
 Skardieji priebalsiai (b, d, dz, dž, g, h, z, ž)
 Duslieji priebalsiai (c, č, ch, f, k, p, s, š, t)
 Minkšti (jei stovi prieš i, į, y, e, ę, ė)
 Kieti (jei stovi prieš a, ą, o, u, ų, ū ar stovi gale, pvz.: strypas)
Balsis gali paveikti vieną ar kelis prieš jį einančius priebalsius. Pvz.: pervežti (r ir v minkšti)
 Pusbalsiai (j, l, m, n, r, v)
 Dvigarsiai – du to paties skiemens garsai, kurie tariami sudaro glaudų junginį. Fonetiškai nagrinėjant reikia pažymėti, ar tai yra du garsai, ar vienas garsas.
 Dvibalsiai (ai, au, ei, ui, ie, uo), (uo ir ie yra žymimi kaip vienas garsas, o likusieji, kaip du garsai)
 Mišrieji dvigarsiai (al, am, an, ar, el, em, en, er, il, im, in, ir, ul, um, un, ur), (du garsai)
 Skiemuo – trumpiausias garsinės kalbos vienetas, susidedantis iš vieno arba kelių garsų. Jo pagrindą sudaro balsis arba dvigarsis.