Bartolomé Mitre

Bartolomė Mitrė Martinesas (Bartolomé Mitre Martínez;  1821 m. birželio 26 d. –  1906 m. sausio 19 d.) – Argentinos politikas, karininkas, rašytojas. 1862–1868 m. buvo Argentinos prezidentu.

Mitrė buvo kaudilijaus Juan Manuel de Rosas oponentu, todėl dirbo tremtyje Urugvajuje, Čilėje, Bolivijoje, Peru. Po de Roso nugalėjimo Mitrė grįžo į Buenos Aires ir vadovavo sukilimui prieš Justo José de Urquiza. 1862 m. Mitrė tapo prezidentu, o netrukus vadovavo Aljanso pajėgoms prasidėjusiame Paragvajaus kare.

Mitrė yra vieno didžiausių Pietų Amerikos laikraščių La Nación įkūrėjas. Jis taip pat išvertė Dantės „Dieviškąją komediją“ į ispanų kalbą, parašė keletą veikalų apie Pietų Amerikos nepriklausomybės kovas.

Bibliografija 
 Historia de Belgrano y de la independencia argentina (1857 m.);
 Historia de San Martín y de la emancipatión sud – americana (1869 m.);
 Rimas (1890 m.);
 Ulrich Schmidel, primer historiador del Rio de la Plata (1890 m.).

|-

Argentinos prezidentai
Argentinos rašytojai