Nandžao

Nanzhao, Nandžao (, bajų kalba: ??) – valstybė, klestėjusi Rytų Azijoje, dabartinio Junano provincijoje (Kinija) ir aplinkinėse teritorijose 8-9 a.

Susikūrimas 
VIII a. prie Erhai ežero bajų tauta sukūrė daug smulkių valstybėlių, kiniškai vadinamų zhao. Šaltiniai mini tokias zhao, kaip Mengshe, Mengsui, Langqiong, Dengtan, Shilang ir Yuexi. 728 m. pietinės zhao (Mengshe) valdovas Piluoke užėmė kitas valstybes ir susikūrė Nanzhao (kin. pietinė zhao). Jos sostine tapo Taihe (netoli nuo Dali miesto).

Klestėjimas 

Valstybėje aktyviai dalyvavo tokios tautos, kaip bajai ir i, nors nėra sutariama, kuri iš šių tautų laikė valstybės vairą.

Šalyje klestėjo kiniška kultūra, menas. Čia buvo propaguojamas labai savitas budizmas, daug artimesnis indiškajai vadžrajanai, negu kiniškajai tradicijai. Kadangi jo dvasininkai vadinti azhali (iš skr. acarya), jis įvardijamas azhali budizmu ir rėmėsi ezoteriniais ritualais. Tai buvo vienintelė ankstyvojo budizmo kryptis, kurios dvasininkai galėjo vesti ir perduodavo tradicijas sūnums.

Nanzhao aktyviai kovojo su kaimyniniu Tibetu. IX a. ši valstybė išsiplėtė visame Junane, o 829 m. nusiaubė Kinijos provincijos miestą Čengdu, o 832 m. – pietuose esantį Mianmarą (tuometinė Piu).

Jų užkariavimai pietuose vėliau paskatino giminigą bamarų tautą migruoti į dabartinio Mianmaro teritoriją, kur jie sukūrė Pagano valstybę.

Žlugimas 
IX a II pusėje Nanzhao ėmė silpti. 873 m. jos armijos atsitraukė iš Čengdu. 878 m. valstybė buvo pervardinta Dafengmin (大封民 Dafengmin).

902 m. šalis nugrimzdo į suirutę: iki tol valdžiusi dinastija buvo nuversta, ir į valdžią atėjo Dženg (郑 Zheng) giminė, o valstybė pakeitė pavadinimą į Dačanghe (大长和 Dachanghe). 928 m. įsigalėjus Jang (杨 Yang) giminei, vėl pakeistas pavadinimas, – iš pradžių į Datiansing (大天兴 Datianxing), o nuo 829 m. – į Daining (大义宁 Dayining).

Galiausiai 937 m. į valdžią atėjo nauja, – Duan, – dinastija, ir valstybė pakeitė pavadinimą į Dali. Taip prasidėjo naujas valstybės klestėjimas.

Junano istorija