Mainas (Jemenas)

Mainas (senovės pietų arabų kalba: MʿN, ,  Ma’in) – istorinis Senovės Jemeno regionas ir valstybė, buvęs dabartinio Jemeno šiaurėje, su kultūriniu politiniu centru vadi Madhab. Pietuose jis susisiekė su Saabos regionu, o šiaurėje – su Hidžazu.

Maino tauta buvo vadinama minėjais, kurie kalbėjo minėjų kalba.

Geografija 
Maino kultūrinis ir politinis centras buvo kalnuotose vietovėse ties vadi Madhab, kur koncentravosi pagrindiniai miestai. Mainas neturėjo priėjimo prie jūros, tačiau jis kontroliavo sausumos karavanų kelius, einančius į šiaurę, Hidžazo regionu.

Istorija 
Kaip ir kitos Senovės Jemeno tautos, Mainas konsolidavo valdžią tikriausiai I tūkst. pr. m. e. pradžioje. VIII a. pr. m. e. pastatyta sostinė Qarnawu. Tuo metu valstybė jau kontroliavo pelningus smilkalų prekybos kelius ir tapo viena stipriausių Pietų Arabijos valstybių, konkuruojanti su Katabanu, Hadramautu, Saaba.

Nepaisant to, nuo VIII a. pr. m. e. pabaigos Mainas turėjo nusileisti stipresnės Saabos hegemonijai, tapdamas jos nominaliu vasalu. Tik V a. pr. m. e., Saaboje prasidėjus nelaimėms ir badui, išsilaisvinęs Mainas paveržė iš jos kontrolę prekybos keliuose. Tai buvo didžiausias Maino klestėjimas, kuris baigėsi paskutiniaisiais amžiais prieš mūsų erą, kuomet hegemoniją Senovės Jemene paveržė Katabanas.

I a. pr. m. e. Mainas atiteko Himjaro imperijai. Vietinė tauta buvo labai greitai asimiliuota. Paskutinieji įrašai minėjų kalba randami iš I a. Po Pirmosios Himjaro karalystės žlugimo II a. regioną kontroliavo Aksumo imperija.

Valdovai 

Senovės Jemenas