Hans Arp

Hansas (Žanas) Arpas (1886 m. rugsėjo 16 d. Strasbūre, Belgija – 1966 m. liepos 7 d. Bazelyje, Šveicarija) – XX a. prancūzų skulptorius, grafikas, koliažų kūrėjas, poetas.

Jis buvo vienas iš dadaizmo judėjimo kūrėjų Ciuriche 1916 m. 1920 m. Hansas Arpas su Maksu Ernstu ir socialiniu aktyvistu Alfredu Griunvaldu įkūrė dadaizmo judėjimo grupę Kelne. 1925 m. jo darbai eksponuoti pirmoje siurrealistų grupės parodoje Paryžiuje.

Biografija 
Žanas (Hansas) Arpas gimė 1886 m. rugsėjo 16 d. Strasbūre Elzase, tuo metu priklausiusiame Vokietijai. Jo tėvas buvo vokietis, o motina prancūzė. Arpas naudojo abu savo vardo variantus: vokišką Hanso () ir prancūzišką Žano (). Jis trumpai mokėsi Strasbūro meno ir amatų mokykloje, 1904 m. išvyko į Paryžių ir pirmą kartą publikavo savo poezijos kūrinius. 1905 − 1907 m. Arpas mokėsi dailės mokykloje Veimare pas akademinį tapytoją Ludwig Hoffmann ir 1908 m. vėl grįžo į Paryžių, mokėsi Žiuljano akademijoje. 1909 m. Arpas persikėlė į Šveicariją paskui šeimą (tėvas buvo cigarečių fabrikantas) ir 1911 m. Vegise įsteigė šveicarų tapytojų draugiją Moderner Bund. Kitais metais susipažino su Roberu ir Sonja Delonė Paryžiuje, bei V. Kandinskiu Miunchene. 1912 m. jo kūriniai pasirodė „Mėlynojo raitelio“ almanache, 1913 m. buvo eksponuoti Der Sturm („Audra“) galerijoje Berlyne.

1914 m. Arpas gyveno Paryžiuje, jo pažįstamais buvo Gijomas Apolineras, Maksas Žakobas, Amedėjas Modiljanis, Pablas Pikasas. 1915 m. Arpas persikėlė į Ciurichą, kur kūrė koliažus ir gobelenų dizainus, dažnai kartu su būsima žmona Sophie Taeuber, kurią vedė 1922 m. „Voltero“ kabarete susikūrė Ciuricho dadaistų grupė, kurią sudarė Arpas, Tristanas Cara, Marselis Janko ir kiti. 1919 m. Arpas persikėlė į Kelną, kur prisijungė prie vietos dadaistų grupės, tarp kurių buvo Maksas Ernstas. 1922 m. Arpas dalyvavo Konstruktyvizmo kongrese Veimare ir tarptautinėje dadaistų parodoje Montenio galerijoje Paryžiuje. Rašė žurnalams Merz, Mécano, De Stijl ir vėliau − La Révolution surréaliste. 1925 m. Arpo kūriniai eksponuoti pirmojoje siurrealistų parodoje Pjero galerijoje Paryžiuje. 1926 m. jis apsigyveno Prancūzijos mieste Medone prie Paryžiaus. 1931 m. asocijavosi su Paryžiaus abstrakcionistų grupe Abstraction-Création.

Arpas nenutraukė poezijos rašymo, publikavo esė iki pat gyvenimo galo. Dėl Antrojo pasaulinio karo pasitraukė į Prancūzijos pietus. 1942 m. persikėlė į Ciurichą Šveicarijoje. 1943 m. mirė jo žmona. 1949 m. Arpas lankėsi JAV personalinės parodos Curt Valentin’s Buchholz galerijoje Niujorke proga. 1954 m. Arpas buvo apdovanotas didžiuoju prizu už skulptūrą Venecijos bienalėje, 1958 m. užsakytas kurti UNESCO pastate Paryžiuje. 1958 m. įvyko Arpo retrospektyvinė paroda Niujorko šiuolaikinio meno muziejuje ir 1962 m. − Paryžiaus nacionaliniame šiuolaikinio meno muziejuje. 1959 m. jis vedė Marguerite Hagenbach. Arpas mirė 1966 m. birželio 7 d. Bazelyje.

Viešų skulptūrų pavyzdžiai

Kūrinių galerijos 

 wikiart.org 
  Niujorko šiuolaikinio meno muziejus
 artnet.com
 Hanso Arpo darbų galerija
 Gugenheimo muziejus 
 artsy.net

Šaltiniai 
 guggenheim.org 
 Edward Lucie-Smith. „Lives of the Great 20th-century Artists“. Thames and Hudson, 1999, p. 137–141
  Encyclopaedia Britannica
 nga.gov

Nuorodos 
 Hanso Arpo fondas 
 Hanso Arpo muziejus Vokietijoje

Prancūzijos skulptoriai
Prancūzijos poetai
Vokietijos skulptoriai
Vokietijos poetai
Dadaistai
Dailininkai siurrealistai