Roh Moo-hyun

No Mu Hionas (, tariasi [no mu hjʌn]; 1946 m. rugpjūčio 8 d. – 2009 m. gegužės 23 d.) – 16-asis Pietų Korėjos prezidentas, ėjęs pareigas nuo 2003 m. vasario 25 iki 2008 m. vasario 25 d. Prieš tapdamas politiku, buvo žmogaus teisių specialistas.

No nusižudė 2009 m. gegužės 23 d. nušokęs nuo aukšto skardžio, prieš tai palikęs savižudžio raštelį. Jo savižudybę patvirtino policija. Prieš tai, 2009 m., jam buvo pareikšti įtarimai dėl kyšininkavimo.

Užsienio reikalai

JAV 
No buvo laikomas antiamerikietišku iki prezidento rinkimų; tai nebuvo kliūtis prezidentinės kampanijos metu. Vieša antipatija Jungtinėms Valstijoms 2002 m. buvo paplitusi po incidento, kai dvi pietų korėjietės studentės buvo mirtinai partrenktos šarvuoto sunkvežimio, vairuojamo JAV armijos karių, tačiau patys kaltininkai išvengė oficialaus teismo. Prieš laimėdamas prezidento rinkimus No buvo pasakęs, kad antimerikietiškumas turėtų būti leidžiamas. Šis pasisakymas sulaukė palaikymo, nes daugelis žmonių patikėjo, kad tapęs prezidentu No vykdys nepriklausomos linijos politiką Pietų Korėjos santykiuose su JAV.

Tačiau daug No kandidatūrą palaikiusių korėjiečių pasijuto išduoti, naujajam prezidentui ir nacionalinei asamblėjai nusprendus dislokuoti karius Irake, palaikant JAV karinę kampaniją. No karių dislokavimą paaiškino kaip taikos palaikymo misiją.

2006 m. vasarį No Mu Hionas paskelbė, kad Pietų Korėja inicijuos derybas su JAV dėl laisvos rinkos sutarties. Dauguma, įskaitant ir patį prezidento patarėją ekonomikos klausimais, išreiškė susirūpinimą, esą vyriausybė priėmė skubotus sprendimus, o sutarties padariniai bus žalingi kai kuriems valstybinės ekonomikos, pvz., žemės ūkio, sektoriams. Nepaisant to, No ir toliau palaikė savo idėją.

Japonija 

Pietų Korėjos santykiai su Japonija buvo geros būklės No Mu hionas pradėjus eiti prezidento pareigas. Pirmas vizitas į kaimyninę šalį 2003 m. įvyko dieną, besidubliuojančią su Korėjos kritusiųjų karuose atminimui pagerbti diena. Vizito metu Pietų Korėjos prezidentas paskelbė, kad nebesieks daugiau atsiprašymų iš Japonijos dėl praeities kolonialistinės okupacijos. Nors No visa tai paskelbė geranoriškai, kai kurie išreiškė susirūpinimą, esą Japonija tai galėjo suprasti kaip atsakomybės už kolonijinę praeitį nutraukimą.

Santykiai su Japonija ėmė prastėti, ėmus svarstyti klausimus dėl moterų išnaudojimo karo metais, kolonijinės praeities neigimo Japonijos istorijos vadovėliuose ir ginčų dėl Liankūro uolų. Santykius paaštrino buvusio premjero Džiuničiro Koidzumio pakartotini Jasukunio šventyklos aplankymai, po kurių No paskelbė nedarysiąs jokių susitikimų su Koidzumiu, jei šis nesiliaus lankyti šventyklos.

2006 m. balandžio 25 d., kreipimesi į tautą dėl Liankūro uolų ginčo, No vėl patvirtino nesiekiąs dar vieno Japonijos atsiprašymo, tačiau reikalavo Japonijos imtis veiksmų, atsižvelgiant į praeities atsiprašymus. Kalba buvo sutikta plojimais, nepaisant žemų prezidento reitingų. Tuometinis Japonijos ministras pirmininkas Koidzumis kalbą apibūdino kaip skirtą vidaus auditorijai.

Išėjimas į pensiją 

Baigęs eiti prezidento pareigas, No pasitraukė gyventi į gimtąjį Bongha Maeul, taip sulaužydamas nusistovėjusį paprotį kadenciją baigusiems prezidentams apsigyventi akylai apsaugos saugomuose namuose Seule. Bongha kaimelis, kuriame gyvena 121 žmogus, pritraukdavo šiek tiek turistų dėl jame gyvenančio eksprezidento.

Taip pat skaitykite 
 2002 m. Pietų Korėjos prezidento rinkimai
 2007 m. Pietų Korėjos prezidento rinkimai

Išnašos

Nuorodos 
 Oficiali No Mu Hiono svetainė  
 Nosamo: No Mu Hiono fanų klubas  

|-

Pietų Korėjos prezidentai