Stačioji briedgaurė

Stačioji briedgaurė (Nardus stricta) – miglinių (Poaceae) šeimos, briedgaurių (Nardus) genties augalas.

Daugiametis, 10-30 cm aukščio žolinis augalas, sudarantis labai tankius (kaip briedžio kailis), į vieną pusę nuaugusius kerus. Šakniastiebis trumpas, šliaužiantis. Šaknys storos, virviškos. Stiebas ilgesnis už lapus, tik apatinė dalis lapuota, viršutinė plika, šiurkšti. Lapai pilkšvai žali, vėliau pasidaro balzgani, šeriški, šiurkštūs, susitelkę kuokštais. Lapkočio pamatas sustorėjęs, lenktas, gelsvas. Lapai stačiu kampu atsilošę nuo makšties. Žiedynas - paprasta, laiba, vienašalė, reta, iki 10 cm ilgio varpa. Žiedyno ašis tribriaunė, ant jos iš vieno šono išaugusios vienažiedės, be varpažvynių, yliškos, melsvai arba violetiniai pilkšvo atspalvio varputės. Prieš žydėjimą jos būna prigludusios prie žiedyno ašies, o peržydėjusios atsilošusios. Apatinis žiedažvynis skiauterėtas, su akuotu, viršutinis be akuoto. Grūdas tribriaunis, apie 5 mm ilgio.

Žydėti pradeda gegužės mėn. Dažna visoje Lietuvoje.

Literatūra 
Pavasarį žydintys augalai, Živilė Lazdauskaitė, Vilnius, Mokslas, 1985, 130 psl.

Migliniai
Piktžolės