Asegajus

Asegajus ( ar assagai) – lengva svaidoma medinė ietis su geležiniu antgaliu.

Žodis asegajus atėjo per sen.  bei sen. , per  iš berberų zaġāya 'ietis'.

Europoje naudoti Pirėnų pusiasalyje, spėjama, dėl berberų iš Šiaurės Afrikos įtakos. Tarp krikščionių asegajai paplito rekonkistos metu ir buvo naudojami iki vėlyvųjų viduramžių. XIV a. asegajai buvo populiarus ir efektyvus katalonų samdinių, vadintų almogaverais, veikusių pietų Europoje ir Levante, ginklas.

Asegajai plačiai naudoti ir visoje Afrikoje, buvo vienas paprasčiausių ir populiariausių ginklų. Puikiu asegajų valdymu garsėjo zulai (zulusai) ir Nguni gentis Pietų Afrikoje. Zulusai modifikavo asegajų ir sukūrė iklvą – sutrumpintą masyvų asegajų, naudotą panašiai kaip romėnų gladijus.

Svaidomosios ietys
Berberai