Liuftvafės lauko divizija

Liuftvafės lauko divizija () – Vokietijos junginiai, kariavę Antrajame pasauliniame kare.

Istorija 
Šios divizijos imtos kurti 1942 m. spalį, po pasiūlymo sustiprinti Vokietijos sausumos kariuomenę perkeliant dalį personalo iš kitų ginkluotųjų pajėgų tarnybų. Liuftvafės vadas H. Geringas pasiūlė alternatyvų sprendimą sukurti liuftvafės pėstininkų divizijas, kurioms vadovautų liuftvafės karininkai. H. Geringas didžiavosi liuftvafės kariškių politiniu pasišventimu ir susipažinimu su nacizmo ideologija, dėl ko Geringas kartais parašiutininkus vadino „politiniais kareiviais“. Armiją jis laikė nacistų standartais pernelyg konservatyvia, linkusia į kaizerio imperijos laikų tradicijas ir idealus.

Geringo planui buvo pritarta, buvo suformuotas divizijos, kurias sudarė 200000–250000 liuftvafės antžeminių tarnybų, paramos dalinių ir kitoks perteklinis personalas.

Lauko divizijos pradžioje turėdavo du jėgerių pulkus, kurių kiekvieną sudarydavo 3 batalionai, vienas artilerijos batalionas ir kiti paramos daliniai. Šios divizijos buvo gerokai mažesnės už atitinkamas armijos (Heer) divizijas. H. Geringo asmeniniu nurodymu lauko divizijas turėjo naudoti ramių fronto sektorių gynyboje.
Daugelis liuftvafės lauko divizijų didžiąją dalį laiko veikė Rytų fronte, pvz., bandyme išlaisvinti apsuptą Didžiųjų Lukų grupuotę, bandyme apginti Vitebską operacijos „Bagrationas“ metu, Kuršo apsuptyje.

Pradžioje liuftvafės lauko divizijoms vadovavo liuftvafės vadovybė, bet 1943 m. gale dar neišformuotos divizijos buvo perduotos sausumos kariuomenei ir reorganizuotos į standartines pėstininkų divizijas su trimis dvibatalioniais pulkais. Divizijų numeracija buvo išlaikyta, o divizijų pavadinime liko žodis liuftvafė, kad atskirti nuo paprastų pėstininkų divizijų su tais pačiais numeriais.

Iki perdavimo sausumos pajėgoms (o neretai ir po to) liuftvafės lauko divizijos vilkėjo standartines liuftvafės feldblau uniformas, tad priešininkai nesunkiai atskirdavo šių divizijų kareivius.
Liuftvafės lauko divizijos kaip kovinės divizijos turėjo prastą reputaciją, nors į liuftvafę patekdavo geriausi naujokai. To priežastis buvo antžeminių kovų taktiką išmanančių treniruotų karininkų ir puskarininkių stygius ir prasta moralė. Teigiama, kad strateginiu požiūriu liuftvafės lauko divizijos buvo nereikšmingos.

Divizijų sąrašas 
 1-oji liuftvafės lauko divizija
 2-oji liuftvafės lauko divizija
 3-oji liuftvafės lauko divizija
 4-oji liuftvafės lauko divizija
 5-oji liuftvafės lauko divizija
 6-oji liuftvafės lauko divizija
 7-oji liuftvafės lauko divizija
 8-oji liuftvafės lauko divizija
 9-oji liuftvafės lauko divizija
 10-oji liuftvafės lauko divizija
 11-oji liuftvafės lauko divizija
 12-oji liuftvafės lauko divizija
 13-oji liuftvafės lauko divizija
 14-oji liuftvafės lauko divizija
 15-oji liuftvafės lauko divizija
 16-oji liuftvafės lauko divizija (vėliau perkelta į Heer (sausumos pajėgas) kaip 16-oji liuftvafės pėstininkų divizija, o dar vėliau tapusi 16-ąja folksgrenadierių divizija)
 17-oji liuftvafės lauko divizija
 18-oji liuftvafės lauko divizija
 19-oji liuftvafės lauko divizija (vėliau tapo 19-ąja liuftvafės šturmo divizija, dar vėliau perkelta į sausumos pajėgas kaip 19-oji grenadierių divizija, po to tapusi 19-ąja folksgrenadierių divizija.)
 20-oji liuftvafės lauko divizija (vėliau tapo 20-ąja liuftvafės šturmo divizija)
 21-oji liuftvafės lauko divizija (anksčiau buvo Meindlo divizija)
 22-oji liuftvafės lauko divizija – nebaigta formuoti, jos daliniai vėliau buvo išskirstyti į kitas divizijas.

Nuorodos 
 Ruffner, Kevin. Luftwaffe Field Divisions, 1941-45, Osprey, 1997, ISBN 1-85532-100-9
Vermachtas
Karinės oro pajėgos
Trečiojo Reicho kariniai vienetai