Adolfas Driukas

Adolfas Driukas (1928 m. gruodžio 18 d. Tiesiūniškių k., Utenos apskrityje – 2021 m. lapkričio 9 d. Utenoje) – choro ir orkestro dirigentas, pedagogas.

Biografija 

1948 – 1950 m. Panevėžio muzikos mokykloje pas J. Kavaliauską mokėsi griežti violončele ir pas M. Karką chorvedybos, griežė simfoniniame orkestre. 1962 – 1966 m. choro dirigavimo neakivaizdiniu būdu mokėsi Vilniaus J. Tallat-Kelpšos muzikos technikume (dėst. V. Četkauskas).

1950 – 1953 m. tarnaudamas sovietinėje armijoje, altu ir trimitu grojo pučiamųjų orkestre ir vadovavo karių chorui, kuris 1952 m. Vilniaus karių chorų konkurse laimėjo antrąją vietą. 1953 – 1955 m. Kupiškio kultūros namų meno vadovas, suorganizavo mišrųjį chorą, pučiamųjų orkestrą, vadovavo suaugusiųjų ir vaikų vokaliniams ansambliams, mišrųjį chorą parengė 1955 m. respublikinei dainų šventei ir konkurse laimėjo prizinę vietą.

1955 m. rudenį apsigyveno Utenoje ir išvarė platų muzikinių darbų barą. Buvo rajoninių kultūros namų meno vadovas ir direktorius, kultūros namų, trikotažo fabriko, medicinos darbuotojų, rajkoopsąjungos, melioracijos statybos valdybos, autotransporto ir statybos valdybos (ten kartu su A. Palskiu vyrų chorą parengė 1965 m. respublikinei dainų šventei), taip pat rajono kaimų chorų vadovas. 1956 – 1964 m. Utenos vaikų namų muzikos mokytojas ir choro vadovas, kurį laiką mokytojavo ir internatinėje mokykloje, vadovavo miesto pučiamųjų orkestrui. 1957 – 1968 m. kultūros namų dainų ir šokių liaudies ansamblio meno vadovas ir dirigentas. Kolektyvą parengė rajoninėms ir respublikinėms dainų šventėms, įvairiuose konkursuose laimėjo prizinių vietų, dalyvavo televizijos laidose, koncertavo Latvijoje, Estijoje ir Baltarusijoje. 1965 – 1972 m. Utenos trikotažo fabriko vyrų vokalinio ir instrumentinio ansamblio „Armonika" vadovas, su juo dalyvavo televizijos laidose. 1967 – 1992 m. Utenos vaikų muzikos mokyklos mokytojas, instrumentinių ansamblių ir pučiamųjų orkestro vadovas.

A. Driukas nuo 1969 m. Utenos kultūros rūmų vyrų choro (50-60 dalyvių) „Aukštaičiai" (1974 m.) meno vadovas ir dirigentas. Choras yra visų respublikinių dainų švenčių ir chorų sąskrydžių dalyvis, taip pat 1990 m. Lietuvos tautinės dainų šventės, 1994 m. I ir 1998 m. II Pasaulio lietuvių dainų švenčių Kaune ir Vilniuje dalyvis, daugelio įvairių konkursų laureatas ir prizininkas. Choras surengė kelis šimtus koncertų Lietuvos miestuose ir miesteliuose, 1977 m. koncertavo Vokietijoje, 1984 m. Rumunijoje, giedojo Utenos, Molėtų, Zarasų, Alantos, Antalieptės ir Vilniaus bažnyčiose. Choro repertuare apie 500 įvairių kūrinių: lietuvių kompozitorių kūriniai ir liaudies dainos, Vakarų Europos klasikų stambūs kūriniai, giesmės ir mišios.

Nuo 1989 m. Utenos politinių kalinių ir tremtinių mišriojo choro vadovas. Sovietų blokados ir pučo dienomis choras su daina lūpose saugojo Televizijos bokštą ir Parlamento rūmus, o 1991 m. koncertavo Seimo nariams. Choras dalyvavo 1991 m., 1993 m., 1995 m. ir 1997 m. Kaune, Vilniuje, Panevėžyje ir Klaipėdoje vykusiose politinių kalinių ir tremtinių chorų šventėse, 1998 m. II Pasaulio lietuvių dainų šventėje Vilniuje. 1996 m. subūrė Utenos apskrities teritorinės gynybos rinktinės pučiamųjų orkestrą, yra jo meno vadovas ir dirigentas. Taip pat mokytojauja Utenos specialiojoje internatinėje mokykloje ir vadovauja vokaliniams bei instrumentiniams ansambliams ir pučiamųjų orkestrui.

A. Driukas nuo 1965 m. Utenos rajono dainų švenčių organizatorius ir vyr. dirigentas, nuo 1991 m. Politinių kalinių ir tremtinių chorų švenčių dirigentas. 1978 m. jis apdovanotas Kultūros žymūno ženklu, o 1987 m. Liaudies švietimo pirmūno ženkleliu. Yra Lietuvos chorų sąjungos narys.

Išnašos

Šaltiniai 

Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999. 

Driukas, Adolfas
Driukas, Adolfas