Gebas

Gebas (Geb, Gib) (graik. Kepheus) egiptiečių mitologijoje – žemės dievas arba fizinio pasaulio archetipinis pagrindas. Chtoniška dievybė, viena iš Heliopolio eneados monada. 

Gebas senovės egiptiečių kosmogoniniuose ir kosmologiniuose vaizdiniuose yra mitinis žąsinas, kurio patelė padeda kosminį Saulės kiaušinį. Ikonografijoje tai vyras su Aukštutinio ar Žemutinio Egipto karūna ant galvos. Vaizduojamas kaip virš deivės Nut figūros, kurios vidumi plaukia Saulės laivas, išsitiesęs gulintis pasyvus vyras.

Kultas 
Gebas dievų Šu ir Tefnut sūnus. Jam su jo seserimi ir žmona Nut gimė Ozyris ir Izidė, Setas ir Neftidė. 

Jis yra geranoriškas dievas. Yra susijęs su požemio viešpatija: vienas iš mirusiųjų teismo narių. Saugo gyvuosius ir mirusiuosius nuo gyvatės įgėlimo, aprūpina žmones viskuo, kas būtiniausia.

Iš dieviškojo Gebo išteka žemiškasis Nilas.

Mitai 
Gebas aktyviai veikia valdovo bei Ozyrio mitų cikle.

Viename iš senovės egiptiečių kosmogoninių mitų variantų pasakojama apie Gebo vaidą su Nut dėl to, kad ji kasdien praryja savo vaikus – dangaus šviesulius. Todėl Šu atskyrė sutuoktinius vieną nuo kito, palikdamas Gebą apačioje, o Nut pakeldamas į viršų.

Sakmėje „Horo ginčas su Setu“ Gebas vadovauja dievų sueigai, kurioje pripažįstama Horo teisė į Egipto valdovo sostą, iki Ozyrio priklausiusį pačiam Gebui. Horas karalius yra „Gebo įpėdinis valstybėje“.

Graikų mitologijoje tapatinamas su Kronu.

Egiptiečių dievai

ca:Llista de personatges de la mitologia egípcia#G