Viktorijos ežeras

Viktorijos ežeras ( arba Victoria Nyanza, lug. Nalubaale) – didžiausias Afrikos ežeras, antrasis pagal plotą pasaulyje gėlavandenis ežeras. Plotas 69,4 tūkst. km², ilgis 410 km, plotis 250 km, gylis 84 m. Plyti vidurio-rytų Afrikoje, prie Ugandos, Tanzanijos ir Kenijos sienos. Tradiciškai Viktorijos ežeras laikomas Nilo ištakomis.

Ežeras telkšo negilioje įduboje, jo šiaurinę ežero dalį kerta pusiaujas. Krantai netaisyklingos formos, daug smulkių salelių. Įteka daug upių (didžiausia – Kagera, tačiau gausiausiai ežerą papildo lietaus vanduo (daugiau negu visi intakai). Išteka Baltasis Nilas). Prie Oveno krioklio (Owen Falls) esančioje užtvankoje yra vandens jėgainė ir išgaunama elektros energija.

Ežero baseinas gana tankiai apgyvendintas, intensyviai dirbamos žemės, daug žuvies (nors nuo 1980 m. žuvų ištekliai sumažėjo dėl intensyvios žvejybos ir Nilo ešerio įveisimo). Reguliarus vandens transportas (iš Entebės, Mvanzos, Bukobos, Kisumu).

Istorija 
Pirmasis europietis, išvydęs Viktorijos ežerą (vietinių vadintą Ukerewe), buvo anglų keliautojas Džonas Spikas (John Speke), aplankęs ežerą 1858 m. 1875 m. regioną intensyviai tyrinėjo Henris Stenlis.

Šaltiniai 

Ugandos ežerai
Tanzanijos ežerai
Kenijos ežerai