Paleogenas

Paleogenas – kainozojaus eros Žemės vystymosi periodas, prasidėjęs prieš 65,5 mln. m. ir baigęsis prieš 23,05 mln. m. Po paleogeno eina neogenas. Tarptautinis žymėjimas Pg. Paleogeną 1866 m. išskyrė vokiečių geologas K. Naumanas.

Paleogenas prasidėjo masiniu gyvybės išmirimu, kurio priežastis, kaip mano daugelis mokslininkų, meteorito nukritimas Jukatano pusiasalyje. Šią hipotezę patvirtina faktas, kad paleogeno ir kreidos sandūroje esančiuose sluoksniuose ypač gausu iridžio – elemento, kuris paprastai neaptinkamas didelėmis koncentracijomis, išskyrus meteoritinę medžiagą. Masinio gyvybės išmirimo metu išmirė didieji dinozaurai ir paleogeno pradžioje ėmė sparčiai vystytis paukščiai. Per šiuos 42 mln. metų labiausiai išsiskiria žinduolių klasės evoliucija nuo paprastų formų į daug sudėtingesnes. Kreidos periode buvusios nedidelės žinduolių rūšys išsivystė į dominuojančius sausumoje gyvūnus. Paleogeno pabaigoje didžiausiais sausumos žinduoliais tapo straubliniai.

Paleogeną sudaro trys epochos:
 Paleocenas,
 Eocenas,
 Oligocenas.

Anksčiau paleogenas laikytas senesniąja terciaro dalimi.

Paleogeografija 

Geografinės sąlygos paleogene palaipsniui darėsi panašios į šiuolaikines. Reljefas buvo mažai kontrastingas, vyko aktyvūs denudaciniai kontinentų procesai. Šį teiginį patvirtina didelės dūlėjimo plutos, randamos platformuose. Klimatas paleogene buvo šiltas dėl palyginti žemo reljefo ir didelių jūros transgresijų. Šios dvi sąlygos leido šiltoms ir drėgnoms oro masėms pasiekti didelius ir nutolusius nuo okeanų sausumos plotus. Paleogene išskiriamos šios klimatinės zonos:
 ekvatorinė,
 tropinė,
 subtropinė,
 vidutinė,
 vidutinė – šaltoji.

Oligoceno laikotarpyje stebimas klimato pašaltėjimas. Šioje epochoje prasidėjo Antarktidos ledyno augimas.

Šaltiniai

Nuorodos 

 Paleogeno fosilijų nuotraukos
Kainozojus