Šiizmas

Šiizmas ( – ‘pasekėjai’) – šiitų islamo kryptis. Šios religinės krypties pasekėjai – šiitai, laikantys kalifo Ali palikuonis teisėtais musulmonų dvasios vadovais. Tai antra pagal dydį islamo šaka, kuriai priklauso apie 15 % musulmonų. Irane – 89 %, Azerbaidžane – 85 %, Bahreine 70 % ir Irake – 62 % sudaro daugumą. Didžiausia Libano religinė grupė taip pat yra šiitai (36 %). Didelę dalį gyventojų šiitai sudaro Jemene (49 %), Kuveite (30 %), Pakistane (15 %-20 %), Sirijoje (15 %-20 %), Jungtiniuose Arabų Emyratuose (16 %), Saudo Arabijoje (10 %-15 %), Afganistane (13 %), Tadžikijoje (5 %), Omane ir Brunėjuje. Mažesnės šiitų grupės gyvena kitose Persijos įlankos regiono šalyse, Arabijos pusiasalyje ir Afrikos šalyse.

Pagrindinės kryptys – dvylikos imamų, ismailitai, zeiditai. Mažesnės, labiau nutolusios nuo tradicinio islamo – alavitai, aleviai, drūzai. Alavitų denominacija turi valstybinį statusą Sirijoje, zeiditai vyrauja Jemene.

Dvylika imamų 
Didžioji dauguma šiitų tiki, kad po pranašo Mahometo valdė dvylika jo teisėtų įpėdinių imamų.

Šiitų politinio aktyvumo šimtmetis 
 1918–1921 m. Irako šiitai suvaidino pagrindinį vaidmenį sukilime prieš britų okupaciją.
 1968 m. pasaulietinė Baath partija paėmė valdžią Irake ir šiitų aktyvistai buvo priversti pasitraukti į pogrindį.
 1979 m. Irano revoliucija šiitų musulmonų dvasininkus paskyrė į atsakingus postus. Naujasis režimas įpareigojo paremti islamistų judėjimą kitur.
 1982 m. Libane, remiant Iranui ir Sirijai, buvo sukurta politiškai galinga Hezbollah (Dievo partija), siekianti valdyti Libaną.
 1991 m. Šiitai siekė valdžios Irake, bet diktatoriaus Sadamo Huseino armija žiauriai susidorojo, nužudė tūkstančius žmonių.
 2005 m. rinkimuose į Irako parlamentą (Nacionalinę asamblėją) šiitai gavo daugumą balsų, o sunitai boikotavo šiuos rinkimus.

Taip pat skaitykite 
 Sunizmas
 Ibadizmas
 Asasinai – karinga šiitų sekta.