Elektrėnų kompleksas

– pagrindinė ir galingiausia Lietuvos energetikos sistemos elektrinė. Pastatyta Elektrėnuose, kurie iškilo specialiai elektrinei aptarnauti.

Sudaryta iš trijų energetinių blokų: 455 MW (kombinuoto ciklo, Nr. 9) ir 2 × 300 MW (Nr. 7-8, rezerviniai, paleidžiami per 8–12 h.).

Istorija 
1959 m. vasario 16 d. LSSR Ministrų Taryba paskyrė valstybinę komisiją 1200 MW galios naujos šiluminės elektrinės statybos aikštelei parinkti.

Tuo metu Lietuvos pramonė sparčiai plėtojosi – kūrėsi ar plėtėsi naujos pramonės šakos: staklių, prietaisų, elektrotechnikos, radiotechnikos gamyba, laivų statyba ir remontas, numatyta statyti naujas chemijos gamyklas. 1970 m. Lietuvos pramonės produkcijos apimtis >30 kartų viršijo 1940 m. produkcijos apimtį. Elektros suvartojimas kilo po ~20% kasmet. Per 1960–1970 m. 8 kartus padidėjo elektros vartojimas kaime.

Spartus šeštojo dešimtmečio elektros vartojimo didėjimas rodė, kad netrukus energijos poreikių neįstengs patenkinti nei vidutinės šiluminės ir dyzelinės elektrinės, nei pradėjusi veikti Kauno hidroelektrinė. Septintajame dešimtmetyje planuota sparti LSSR pramonės ir žemės ūkio plėtra reikalavo paleisti naują elektrinę.

1960 m. balandžio 18 d. LKP CK ir Ministrų Taryba nutarė statyti Lietuvos VRE. Vadovaujantis ekonominiais skaičiavimais, vieta naujajai elektrinei statyti parinkta pusiaukelėje tarp Vilniaus ir Kauno, Trakų rajono Perkūnkiemio kaime, kurio pavadinimas simboliškai tiko naujos elektrinės statybai.

1960 m. liepą būsimosios elektrinės vietoje iškasamas pirmas kubinis metras žemių.

Pradėtas statyti ir būsimasis energetikų miestas Elektrėnai, 1960 m. gruodį pastatomas pirmasis gyvenamasis namas. Miestas iš karto buvo statomas daugiaaukščiais, aprūpintais tų laikų patogumais – nei vieno laikino statinio, nei vieno mažo ar individualaus namo.

1961 m. liepos 18 d. padėtas kertinis elektrinės akmuo.

Elektrinė statyta pagal „Teploelektroprojekt“ instituto Rygos skyriaus paruoštą projektą. Statė ir montavo „Sevenergostroj" tresto Lietuvos VRE statybos valdyba (viršininkas Jonas Velaniškis) bei Sovietų sąjungos energetikos ir elektrifikacijos ministerijos specializuotos organizacijos.

Įrenginius elektrinei siuntė >200 sovietinių įmonių, pvz., aukštos įtampos pastotės atramas – Baltarusija. Būsimuosius elektrinės darbuotojus mokė Azerbaidžano ir Ukrainos energetikai.

Pavadinimai 
 1960–1990 m. Lietuvos V. I. Lenino valstybinė rajoninė elektrinė / VRE ()
 1990–2016 m. Lietuvos elektrinė
 Nuo 2016 m.

Blokai 

Blokinis įrenginių komponavimas (katilas – turbina – generatorius – transformatorius), blokui tarsi sudarant atskirą elektrinę, buvo naujas visoje Sovietų sąjungoje. Tokiu principu sumontuoti ir veikė visi elektrinės blokai. Tokios elektrinės statyba pigesnė, eksploatavimas patikimesnis.

1-asis blokas buvo pirmasis energetinis įrenginys Lietuvoje, veikiantis aukštais garo parametrais ir galia, sudarančia >30% to meto Lietuvos visos instaliuotosios galios.

5-8 blokų maitinimo siurblių galia – 8 MW, t. y. jų neįstengtų pasukti nei Rėkyvos elektrinė, nei senoji centrinė Vilniaus elektrinė; o turbininio maitinimo siurblio galia prilygsta Vilniaus šiluminės elektrinės (VE-2) turbogeneratoriaus galiai.

Savybės 
1973 m. elektrinė gamino 90% visos Lietuvos elektros. 1962–1972 m. elektrinė pagamino apie 200 mlrd. kWh elektros energijos.

Elektrinė tiek įrenginiais, tiek techniniais-ekonominiais rodikliais buvo moderni. Iki elektrinės paleidimo Lietuvos energetikos sistemoje 1 kWh pagaminti buvo sunaudojama per 500 g. sutartinio kuro, o Lietuvos VRE naudota apie 343 g. Mažesnės buvo ir eksploatacinės išlaidos. 1988 m. elektros energijos savikaina siekė apie 1,1 kp/kWh.

Įranga 
Trijuose papildomuose elektrinės pastatuose įrengta cheminis vandens valymas, elektrolizerinė, kompresorinė, laboratorijos, mechaninės dirbtuvės, administracinės ir buitinės patalpos, valgykla. Cheminio vandens valymo ceche veikia 300 t/h našumo vandens valymo įrenginiai, kurie nudruskina ir nuskaidrina technologinį vandenį.

Svarbiausias elektrinės kuras buvo mazutas, rezervinis – gamtinės dujos. Mazutui sandėliuoti yra keliolika 5000-9300 m³ talpos metalinių ir gelžbetoninių rezervuarų; jam išpilti iš geležinkelio cisternų veikia 3 estakados, kurios leidžia vienu metu iškrauti per 150 cisternų. Mazuto ūkiui priklauso mazuto šildytuvai, dvi siurblinės, daug kitų įrenginių.

Marios 

Elektrinės techninio vandens tiekimo sistema – apyvartinė. Galingos elektrinės kondensatoriams reikia daug vandens.

Statant elektrinę, užtvenkta Strėvos upelis, dėl to trijų ežerų (Anykščio, Jagudžio, Puikino) vandens lygis pakilo 10 metrų ir susidarė reikiamas tvenkinys, pavadintas Elektrėnų mariomis. Jos tapo populiaria Elektrėnų gyventojų poilsio vieta.

Kaminai 
Iš tolo matyti elektrinės kaminai: vienas 150 metrų aukščio, kiti du – po 250 metrų. Didelių gelžbetoninių kaminų statyba buvo sudėtinga. Kaminai reikalingi ne tik traukai, išmetamosioms dujoms išsklaidyti. Jie yra ir elektros tiekimo linijų atramos: ant jų kabo laidai, jungiantys blokų transformatorius su 330 kV skirstykla.

2021 m. išardyti du iš trijų (nenaudojami nuo 2014 m.) elektrinės kaminų.

Perdavimas 
Pirmojo bloko pagaminta elektros energija iš pradžių buvo perduodama 110 kV elektros tiekimo linija Kaunas – Vilnius.

1963 m. sausio 30 d. įjungta nauja 330 kV ETL Lietuvos VRE – Kaunas. Pirmojo bloko pagamintą elektros energiją gavo ne tik Kaunas, Šiauliai, bet ir Latvija.

1964 m. 330 kV ETL prijungtas Vilnius, vėliau Minskas, 1970 m. – Jonava ir Panevėžys.

1973 m. papildoma linija prijungtas Vilnius, 1975 m. – Alytus.

2 × 400 mm² ir 2 × 300 mm² skersmens laido aukštos įtampos linijos leido didžiulę elektros galią perduoti kaimyninių respublikų vartotojams.

Šalia elektrinės išaugo didelė 330 kV atvira skirstykla.

Valdymas 
Elektrinės blokai valdomi iš blokų valdymo pultų. Iš kiekvieno pulto valdomi du blokai.

Visos elektrinės darbas koordinuojamas iš centrinio valdymo pulto, iš kurio valdomi ir elektros tiekimo linijų komutaciniai aparatai.

Sudėtinga elektros tiekimo linijų apsauga ir automatika, jos gausu visuose šiluminiuose technologiniuose procesuose; svarbiausi iš jų (katilų degimo ir maitinimo, perkaitinto garo reguliavimo procesai ir kt.) visiškai automatizuoti. Veikia sudėtinga ir patikima signalizavimo sistema. Pirmą kartą Lietuvoje 300 MW blokai buvo aprūpinti informacine elektronine skaičiavimo mašina IV-500.

Atkūrūs Nepriklausomybę 
Atkūrus Nepriklausomybę, pasikeitė elektrinės darbas. Pagrindiniu pigios elektros energijos tiekėju tapo Ignalinos atominė elektrinė. Rezervinei elektrinei teko svarbus uždavinys – užtikrinti galios rezervą ir patenkinti elektros energijos poreikį regione neplanuotai sustojus IAE blokams ar nutikus kitiems elektros sistemos sutrikimo atvejams.

Po 1990 m. ekonominės blokados Elektrėnuose pabandyta kūrenti orimulsija, kurios dideles atsargas turi Venesuela. 2006 m. orimulsija į Elektrėnus gabenta per Klaipėdos uostą. Venesueloje pasikeitus politinei situacijai orimulsijos tiekimas nutrauktas.

1983 m. pradėjus eksploatuoti Ignalinos AE Elektrėnų elektrinė tapo rezervine.

2011 m. elektrinė buvo antra labiausiai teršianti Lietuvoje (po Vilniaus termofikacinės elektrinės), išmetė 742,477 tonų teršalų.

9 blokas 
Dėl IAE uždarymo 2009 m. reikėjo modernizuoti Lietuvos elektros gamybą.

2009 m. gegužę pradėtas statyti 9-asis, kombinuoto ciklo blokas (galia 455 MW). Generalinis rangovas – Iberdrola Ingenieria y Construccion, S.A.U. (Ispanija). 2009 m. liepą vykdyti paruošiamieji darbai.

Pagrindinė 9-ojo bloko paskirtis – turėti alternatyvą iš užsienio importuojamai elektrai.

2010 m. lapkritį atgabenta >320 tonų svorio dujų turbina, skirta 9-ojo Lietuvos elektrinės bloko statybai. 2010 m. gruodį atgabenti naujo bloko generatorius ir kondensatorius.

2011 m. pastatyti pagrindinis ir pagalbiniai naujo bloko pastatai, bloko sistemos prijungtos prie senosios elektrinės sistemų, sumontuoti katilas, elektros generatorius, transformatorius, įrengta dujų kompresorinė, bloko dujų tiekimo sistema prijungta prie magistralinio dujotiekio.

2012 m. vasarį blokas prijungtas prie Lietuvos elektros perdavimo tinklo.

2012 m. spalio 23 d. kombinuoto ciklo blokas oficialiai atidarytas. Jo statyba kainavo 377 mln. €, pusę reikiamų pinigų projektui skyrė ES fondai.

Jį atidarius elektrinė tapo pagrindiniu šalies elektros energijos gamintoju.

Savybės 
9-asis blokas, gaminantis 20–25% Lietuvos elektros poreikio, pakeitė pasenusius ir neefektyvius 3 ir 4 blokus.

Jame sumontuota antra Baltijos šalyse „General Electric“ dujų turbina 9FB, laikoma viena pažangiausių pasaulyje. Analogiška sumontuota plečiant Rygos antrąją šiluminę elektrinę (didžiausia elektrinė Latvijoje).

Blokas sunaudoja <30% gamtinių dujų už senuosius elektrinės blokus. Įdiegta plačiai naudojama kurą taupanti kombinuoto ciklo technologija. Ji efektyvesnė lyginant su įprastais atviro ciklo įrenginiais, naudojančiais kietą arba skystą kurą. Senųjų blokų gamybinis efektyvumas 25-40% (t. y. ~trečdalis dujų energijos paverčiama elektra), naujojo bloko efektyvumas >58%. Dėl didelio šiluminio efektyvumo tokie įrenginiai nenaudoja papildomo kuro, sumažėja tarša, išauga įrenginio darbo našumas.

Elektros energijos gamyba

Vadovai 
 1960–2010 m. Pranas Noreika
 2010 m. Laimonas Lukočius
 2010 m. Vidas Jocys
 2010–2011 m. Aloyzas Koryzna
 2011–2013 m. Dalius Misiūnas
 2013–2016 m. Juozas Bartlingas
 2016–2019 m. Eglė Čiužaitė
 Nuo 2019 m. Rimgaudas Kalvaitis

Šaltiniai 

Lietuvos šiluminės jėgainės
Elektrėnų jėgainės