Skiemuo

Skiemuo – trumpiausias garsinės kalbos vienetas, vienu kartu ištariama garsinė žodžio dalis, kurios pagrindą sudaro balsis arba dvibalsis (grynasis dvibalsis, mišrusis dvibalsis). Skiemuo susideda iš vieno arba kelių garsų.

Kiek žodyje yra balsių ir grynųjų dvibalsių arba mišriųjų dvigarsių, tiek jame yra skiemenų. Priebalsiai patys vieni negali sudaryti skiemens. Jie į skiemenį įeina tik šliedamiesi prie balsio: a - kis, na - mas, duo - na, lau - kas, kal - nas.

Lietuvių kalbos skiemens centrą (pagrindą) sudaro balsiai ir dvibalsiai.

Skirstymas

Skiemenų skirstymas pagal skiemens pagrindą sudarančius garsus 
 Ilgieji skiemenys – pagrindą sudaro ilgieji balsiai, grynieji dvibalsiai ar mišrieji dvigarsiai (ą - žuo - las, so - das, snie - gas, kal - nas, Vil - nius)
 Trumpieji skiemenys – pagrindą sudaro trumpieji balsiai (aš, tu, ge - ri, ta - da)

Skiemenų skirstymas pagal kirčiavimą 
 Kirčiuoti skiemenys
 Nekirčiuoti skiemenysPvz., žodyje traukinys kirčiuotas yra žodžio galo skiemuo, o kiti skiemenys nekirčiuoti (trau - ki - nys).

Skiemenų skirstymas pagal skiemens gale esančio garso kokybę 
 Atvirieji skiemenys – baigiasi balsiu arba dvibalsiu
 Uždarieji skiemenys – baigiasi priebalsiu

Žodžių skirstymas pagal skiemenų skaičių 
 Vienskiemeniai žodžiai (po, jis, ten)
 Dviskiemeniai žodžiai (ne - šė, ve - dė, bro - lis, kė - dė)
 Daugiaskiemeniai žodžiai – žodžiai sudaryti iš trijų, keturių, penkių ar daugiau skiemenų (pa - sa - kė, pa - si - siū - lė, ap - si - džiaug - da - vo, pa - si - va - ži - nė - da - mas).

Fonetika