Inta

Inta () – miestas Rusijoje, Komijoje, apie 50 km į pietus nuo Šiaurės poliaračio, Didžiosios Intos kairiajame krante (Pečioros baseinas). Rajono centras. Geležinkelio stotis prie linijos į Vorkutą.

Demografija 
1989 m. mieste gyveno daugiau nei 60 tūkst. gyventojų. Žlugus komunizmo sistemai, miestas neteko savo reikšmės ir pradėjo nykti. 2010 m. būta 33,8 tūkst. gyventojų, bet to masiško anglių šachtų uždarymo, pagal 2021 m. oficialius duomenis gyveno 20,2 tūkst. gyventojų, o realybėje jų buvo gerokai mažiau.

Tautinė sudėtis (pagal 2010 m. duomenis): rusai – 72,6 %, komiai – 11,4 %, ukrainiečiai – 7,6 %, totoriai – 1,8 %, baltarusiai – 1,4 %, mariai – 0,6 %, čiuvašai – 0,6 %, lietuviai – 0,5 %.

Istorija 
1939 m. Intos gyvenvietės vietoje ir apylinkėse įkurta lagerių, gyvenvietė įkurta 1940 m. Miestą pastatė tremtiniai ir kaliniai, dirbantys Pečioros baseino akmens anglių kasyklose. Miesto teisės nuo 1954 m. 1941–1948 m. Inta buvo TSRS Intos lagerių grupės (Intalag), 1948–1957 m. Mikunės ir Intos lagerių grupės (Minlag) centras, Intoje buvo jų valdybos. 1948 m. čia kalinta apie 22 000 kalinių, apie pusę – politiniai, kiti – kriminaliniai, buvo 12 ar 13 pavienių lagerių.

Lietuviai 
Nuo 1945 m. Intalage ir Minlage nuolat buvo politinių kalinių (vyrų ir moterų) iš TSRS okupuotos Lietuvos, 1948–1953 m. jie buvo treti pagal kalinių skaičių. Tarp lietuvių buvo daug jaunimo, inteligentų, kariškių – daugiausia partizanai, jų rėmėjai, ryšininkai. Kaliniai dirbo šachtose, mašinų remonto dirbtuvėse, statybose, plytinėje, tiesė kelius. Žmonės badavo, daug jų mirė, žuvo ar buvo sužaloti šachtose, sirgo plaučių ligomis, kurias sukeldavo uolienų dulkėmis užterštas oras. Atlikus bausmes lageriuose nemažai kalinių Intoje buvo paliekama tremčiai. Po J. Stalino mirties 1953 m. režimui sušvelnėjus įsikūrė slaptas lietuvių kalinių savišalpos fondas, įvairių būrelių – kalbų, matematikos, istorijos, literatūros, muzikos. Lietuviai perrašinėjo ir studijavo A. Maceinos kūrinius, 1954–1955 m. parengė rankraštinius poezijos rinkinius „Benamiai“, „Saulėtekio link“, „Veidu į Tėvynę“. 1989 m. Vilniuje išėjo Intos kalinių poezijos antologija „Benamiai“. Grįžę į Lietuvą už lietuvišką veiklą lageriuose kai kurie politiniai kaliniai buvo vėl suimti ir nuteisti.

Apie 1956 m. dauguma lagerių buvo panaikinta, barakai nugriauti, kalinių kapinės beveik sunaikintos, jų vietoje įrengtas autodromas, pastatyta gyvenamųjų namų. Dauguma politinių kalinių grįžo į Lietuvą. 1956 m. Intos miesto kapinėse buvo pastatytas paminklas Intoje žuvusiems latviams, 1990 m. – lietuviams (autoriai Jonas Juodišius ir G. Trakimas), I punkto kapinėse ant 1956 m. pastatyto metalinio kryžiaus pritvirtinta atminimo lenta. 1989–1991 m. lietuvių tremtinių palaikų parvežta į Lietuvą.

Intos lageriuose kalėjo ar gimė
 Aleksandras Bendinskas, pasipriešinimo okupaciniam režimui veikėjas, Seimo narys
 Jadvyga Bieliauskienė, pasipriešinimo okupaciniam režimui veikėja
 Gerdas Binkis, mąstytojas
 Jonas Boruta (1915), pasipriešinimo okupaciniam režimui veikėjas
 Klemensas Brunius, pasipriešinimo okupaciniam režimui veikėjas
 Algirdas Mykolas Dobrovolskis (tėvas Stanislovas), kunigas
 Ona Galdikaitė, vienuolė, poetė
 Vladas Kalvaitis, poetas, prozininkas, satyrikas
 Kazimieras Vytautas Kryževičius, Seimo narys
 Vidmantas Macevičius, politinis bei visuomenės veikėjas, Mažeikių meras.
 Leonardas Matuzevičius, poetas
 Kęstutis Mazgelis, politinis bei visuomenės veikėjas
 Birutė Nedzinskienė, Lietuvos Nepriklausomos valstybės atkūrimo akto signatarė
 Antanas Padleckis, muzikos mokytojas ir chorvedys
 Pranas Paškevičius, politinis bei visuomenės veikėjas
 Petras Paulaitis, pasipriešinimo okupaciniam režimui veikėjas
 Viktoras Petkus, pasipriešinimo okupaciniam režimui veikėjas
 Pranciškus Ramanauskas, vyskupas
 Vincas Seliokas, pasipriešinimo okupaciniam režimui veikėjas
 Kęstutis Staliūnas, fizikas, Katalonijos politechnikos universiteto profesorius
 Antanas Suraučius, poetas, Lenkijos lietuvių visuomenės veikėjas
 Jonas Šarakauskas, mokytojas, pasipriešinimo okupaciniam režimui veikėjas
 Povilas Šilas, pasipriešinimo okupaciniam režimui veikėjas
 Alfonsas Svarinskas, kunigas
 Benediktas Trakimas, pasipriešinimo okupaciniam režimui veikėjas
 Kazimieras Vasiliauskas, kunigas
 Juozas Mečinskas , poetas, mokytojas

Nuorodos 

 Biržiečių suolas

Šaltiniai 

Lietuvių tremties vietos
Komijos miestai