Bežandžiai

Nėginiai apskritažiomeniai(Cephalaspidomorphi)
 Miksiniai apskritažiomeniai(Pteraspidomorphi)

Bežandžiai (Agnatha) – primityviausi stuburiniai gyvūnai, neturintys žandų aparato ir porinių galūnių. Burna pritaikyta siurbti smulkų maistą arba įsikibti į auką. Iki mūsų dienų išliko tik nedidelė grupė labai pakitusių bežandžių – nėgės ir miksinos, kurios dabar skirstomos į dvi klases:
Nėginiai apskritažiomeniai (Cephalaspidomorphi). Lietuvoje aptinkamos 4 savaiminės jų rūšys:
Ukraininė nėgė (Eudontomyzon mariae)
Upinė nėgė (Lampetra fluviatilis)
Mažoji nėgė (Lampetra planeri) 
Jūrinė nėgė (Petromyzon marinus). Rūšis įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą. Pav.
Miksiniai apskritažiomeniai (Pteraspidomorphi). Lietuvos vandenyse negyvena.
Šių klasių atstovai – priedugnio gyventojai, paplitę jūrose ir gėluose vandenyse, kai kurie plėšrūs, kiti – ektoparazitai. Jų kūnas gyvatiškas, labai gleivėtas (odoje yra daug vienaląsčių gleivinių ląstelių).

Anatomija 
Bežandžių skeletas kremzlinis. Bežandžių nervų sistema primityvi. Nugaros nervų pilvinė ir nugarinė šaknelės, kaip ir bekaukolių, nesusijungia į vieną nervą. Bežandžių žarnynas tiesus, be kilpų.

Šaltiniai

Nuorodos 
 vddb.library.lt / Vilniaus universitetas, Gamtos mokslų fakultetas, Zoologijos katedra. NĖGIŲ VINGILIŲ (PETROMYZONTIDAE) PAPLITIMAS IR BŪKLĖ LIETUVOS UPĖSE, Roberto Staponkaus Zoologijos magistro darbas. Mokslo vadovas: Doc. dr. E. Bukelskis VILNIUS, 2010

Bežandžiai