Marta Kubišová

Marta Kubišova (; g. 1942 m. lapkričio 1 d. Česke Budejovicuose) – Čekijos dainininkė, triskart laimėjusi prestižinį žurnalo Mladý svět skaitytojų apklausos prizą Zlatý slavík ('Auksinė lakštingala').

Biografija 
Tėvas buvo kardiologas, mama iš pradžių buvo namų šeimininkė, vėliau pardavinėjo gramofono plokšteles Celetnos gatvėje Prahoje. 1952 m. šeima persikelė į Podiebradus. Baigusi gimnaziją negalėjo įstoti į universitetą, todėl pradėjo dirbti Podiebradų stiklo fabrike Sklárny Bohemia.

Dainininkės karjerą pradėjo rajono centre Nimburke su šokių grupę jaunimui. 1962 m. laimėjo konkursą „Ieškome naujus talentų“. 1962 m. prarado darbą stiklo fabrike ir perėjo į Pardubicių teatrą „Stop“. 1963 m. perėjo į Pilzeno teatrą „Alfa“ (inscenizacija „Ukradený měsíc“ ('Pavogtas mėnulis', pagal Liudviko Aškenazio „Juodas sapnas“). 1964 m. perėjo į Prahos teatrą „Rokoko“.

1965 m. gruodį pradėjo bendradarbiauti su Čekijos dainininkais Vaclavu Neckaržu (Václav Neckář) ir Helena Vondračkova (Helena Vondráčková).
1967 m. pirmą kartą laimėjo prestižinį Zlatý slavík ('Auksinė lakštingala'). Jos daina „Modlitba pro Martu“ ('Malda Martai') 1968 m. po Prahos pavasario nuslopinimo (Varšuvos sutarties šalių ir TSRS okupacija) tapo tautos rezistencijos simboliu.
1968 m. lapkričio 1 d. įsteigtas populiarus trio Golden Kids (Marta Kubišova, Vaclavas Neckaržas, Helena Vondračkova). 1969 m. antrą kartą laimėjo Zlatý slavík ('Auksinė lakštingala') bei ištekėjo už režiseriaus Jano Nemeco (Jan Němec). 1970 m. vėl laimėjo Zlatý slavík ('Auksinė lakštingala'), bet prizą dėl vykusios „normalizacijos“ tegalėjo atsiimti žurnalo jaunimui „Mlady Svet“ redakcijoje.

Nuo 1970 m. vasario jai uždrausta užsiimti kultūrine menine veikla. Pretekstu tapo tariama M. Kubišovos pornografinė veikla (įrodinėta trijų nuotraukų fotomontažu). Vėliau teismo procesą prieš šmeižiką laimėjo, bet nežiūrint tai leidimo meninei veiklai turėjo laukti 20 m. iki aksominės revoliucijos.
1971 m. patyrė persileidimą (8 mėn. neštumo), komplikuotą klinikine mirtimi. Po sutuoktinio emigracijos į JAV antrą kartą ištekėjo. Pasirašius Chartiją 77 persekiojimas iš StB (to meto Čekoslovakijos saugumo tarnyba) pusės tik dar smarkiau sustiprėjo.

1979 m. jai gimė dukra Kateržina ().

Diskografija 
 Songy a balady (1969, 1970, 1987, 1990, 1996);
 Lampa (1990);
 Někdy si zpívám (Kartais sau dainuoju) (1991);
 Songy a nálady (Songai ir nuotaikos) (1993);
 Řeka vůní (Kvapų upė) (1995);
 Bůh ví… (Dievas žino) (1996);
 Singly 1 (1996);
 Nechte zvony znít (Leiskite varpams gausti) (Singly 2) (1997);
 Dejte mi kousek louky (Duokite man mažą plotėli pievos) (Singly 3) (1998);
 Modlitba (Malda) (Singly 4) (1999);
 Tajga blues (Singly 5) (2000);
 Příběh - To nejlepší (Apysaka – Geriausia) (22.3.2004) – kompilacija įskaitant naują dainos "Řekni, kde ty kytky jsou" (Sakyk, kur tos gėlės 2000 m.) įrašą;
 Vítej, lásko (Sveika atvykusi, meile!)(2005);
 In my world (2005);
 Příběh (DVD, 2008).

Nuorodos 
 Oficialūs puslapiai, bio, diskografija, foto;
 Video - Nechte zvony znít (Leiskite varpams gausti);
 Video - Modlitba pro Martu (Malda Martai);
 Video "Ne" (1969);
 Video "Tajga blues";
 Video "Mamá".

Čekijos dainininkai
Disidentai
Čekijos disidentai
Chartijos 77 signatarai