Uodega

Uodega – stuburo tęsinys, susidedantis iš stuburo slankstelių. Skirtingų gyvūnų uodegos skiriasi dydžiu, forma, paskirtimi. Ją turi dauguma stuburinių.

Uodegą turi ne visi gyvūnai. Pavyzdžiui, jos neturi žmogus. Evoliucinė mūsų uodegos liekana yra nedidelis keturių ar penkių susiliejusių slankstelių gumbas stuburo apačioje.

Paskirtis 
Uodegos paskirčių yra be galo daug. Bebrams tai – vairas plaukiant ir perspėjamasis ženklas. Sunerimęs bebras pliaukšteli uodega į vandens paviršių, kad perspėtų kitus bebrus. Uodega gali būti ginklas (pvz., skorpionai), nuotaikos perteikimo ir bendravimo būdas (laimingas šuo vizgina uodegą, nusižeminęs – pabruka (uodegos kalba)), priešų atbaidymo įrankis (Katinis lemūras priešus atbaido smarve), ženklas ieškant partnerio (povas).

Kanopiniai karštą dieną nuo musių, sparvų, gylių ir kitų įkyrių vabzdžių ginasi plakdami šonus uodega. Kitiems ji reikalinga ne tik apsiginti, bet ir pulti (krokodilai, rykliai, varanai)Drambliai, eidami vorele kartais straubliu apkabina priešais einančiojo uodegą. Plėšriųjų žinduolių jaunikliai žaisdami su suaugusiojo uodega mokosi pulti. Kengūroms uodega – atrama stovint. Paukščiai skrisdami (arba žuvys plaukdamos) vairuoja uodega. Daugumai žinduolių uodega padeda išlaikyti pusiausvyrą. Uodeguotosioms beždžionėms patogiau laipioti medžiais turint kabią uodegą. Rudoji lapė turi puikią šiltą antklodę ir regimąjį ženklą kitiems šeimyninės grupės nariams. Voverei skraiduolei plokščia uodega sklendžiant atstoja vairą ir stabdį.

Gyvūnų anatomija