Etruskinis lokys

Etruskinis lokys (Ursus etruscus) – išnykusi lokių šeimos (Ursidae) rūšis, gyvenusi Europoje, Azijoje ir Šiaurės Amerikoje pliocene, pleistocene iki 11 tūkst. m. pr. m. e. (t. y., nuo 5,3 mln. metų iki 10 000 m. pr. m. e.).

Manoma kad Ursus etruscus kilo iš Ursus minimus, o iš paties U. etruscus kilo rudasis lokys (Ursus arctos) ir dabar jau išnykęs urvinis lokys (Ursus spelaeus). Etruskinio lokio arealas, atrodo, buvo daugiausia žemyninėje Europos dalyje. Dalis liekanų aptiktos Eurazijos stepių juostoje. Paskutinės etruskinio lokio iškasenos aptiktos Izraelyje, Kroatijoje ir Toskanoje (datuojamos nuo 1,8 mln. m. iki 11 000 m. pr. m. e.).

Kai kurie mokslininkai teigia, kad ankstyva etruskinių lokių grupė iš vidurinės Vilafrankos eros laikų išliko kaip šiuolaikinis himalajinis lokys (Ursus thibetanus).

Sandara 
Etruskiniai lokiai buvo gana panašūs į dabartinius ruduosius lokius, bet jie turėjo visą prieškrūminių dantų komplektą (tai bruožas, paveldėtas iš Ursavus genties.

Fosilijos 
Radinių vietos ir amžius:
 Vassiloudi, Makedonija (Graikija) ~ 5,3–1,8 mln.m.
 Obigarm, Tadžikistanas ~5,3–1,8 mln.m.
 Ahl al Oughlam, Marokas ~3,6–1,8 mln.m.
 Pardines, Overnė, Prancūzija ~2.5–1.8 mln.m.
 Dmanisi, Gruzija ~1,8 mln.m.–800 000 m. pr. m. e.
 Mestas de Con, Cangas de Onis, Astūrija (Ispanija) ~1,8–100,000 mln. metų.
 Strmica, Kroatija ~1,8 mln.m.–11,000 years ago.

Nuorodos 

 Tracking the origins of the cave bear (Ursus spelaeus) by mitochondrial DNA sequencing 

Meškos
Priešistoriniai žinduoliai