Kinų naujieji metai

Pavasario šventė (), Vakaruose populiariai vadinama Kinų naujaisiais metais – didžiausia tradicinė šventė Kinijoje ir kitose kultūrinės Rytų Azijos Sinosferos šalyse: Japonijoje, Vietname, Korėjoje. Taip pat švenčiama kinų diasporose visame pasaulyje.

Ji švenčiama pirmojo mėnesio pirmąją dieną pagal kinų kalendorių. Japonijoje ji švenčiama sausio 1 pagal Grigaliaus kalendorių.

Pavadinimai 

Ši šventė žinoma daugybe skirtingų pavadinimų vietinėmis kalbomis. Neutraliausias jos įvardijimas yra Naujieji metai pagal kinų kalendorių (, , ). Ji dar būna vadinama ir šiais terminais:

 „Pavasario šventė“: , ,  
 „Pirmoji diena“: , , 
 „Pirmoji diena“ (senesnis užrašymas): , , , 
 Vietiniais pavadinimais: Korėjoje ji vadinama Seollal, Vietname gali būti vadinama tiesiog Tết, t. y. „Švente“.

Pirmasis kalendorinis metų mėnuo yra vadinamas „teisinguoju mėnesiu“ (, šiuo terminu neretai įvardijamas ir visas šventinis periodas.

Mitologija 
Pasak legendų, Nianšou arba Nianas (年 Nián; dab. kin. – „metai“) buvo pabaisa žmogėdra, gyvenusi kalnuose ar jūroje ir kas dvylika metų išlįsdavusi medžioti žmonių. Buvo tikima, kad Nianas bijo triukšmo ir raudonos spalvos, tad pabaisa būdavo gąsdinama fejerverkais ir raudonais papuošimais. Kiniškas žodis „švęsti Naujuosius metus“ (过年, trad. 過年; guò nián) pažodžiui reiškia „Niano nuėjimą“.

Papročiai 
Visose Rytų Azijos šalyse Naujųjų metų ciklas prasideda Naujųjų metų išvakarėse, kurios vadinamos „Virsmo vakaru“ () ir baigiasi penkioliktą pirmojo mėnesio dieną, kuri vadinama Žibintų švente ().

Kinijoje 
Per Naujuosius metus kinai lanko gimines ir draugus (tai vadinama 拜年 bàinián). Paprastai pasipuošiama naujais rūbais, visi namai išvalomi, išpuošiami raudonai. Vaikai iš suaugusiųjų gauna vadinamuosius „raudonus vokelius“ su pinigais. Naujųjų metų išvakarėse visa šeima susirenka namuose, valgo šventinę vakarienę, kurios pagrindiniai patiekalai – koldūnai, Naujųjų metų pyragėliai, įvairūs mėsos ir žuvies patiekalai. Kinijos liaudies respublikoje dauguma šeimų žiūri specialią Nacionalinės televizijos programą. Artėjant vidurnakčiui, imama sprogdinti fejerverkus, tačiau didžiuosiuose miestuose stengiamasi tai apriboti.

Japonijoje 
Japonijoje yra paplitę įvairūs Naujametiniai laimės simboliai: tarp tokių amuletų labai populiarios yra lėlės daruma bei savotiškos bambukinės puokštės kumade. Prieš Naujus metus namų įėjimai pasipuošia kompozicijomis iš pušų – kadomatsu, taip pat pastatomi džiovinti ryžių kukulaičiai – moči, turto simbolis.

Naujųjų metų išvakarės omisoka praleidžiamos su šeima, valgant specifinius simbolinius valgius – Oseči-riori, kurių gaminama tiek daug, kad užtektų bent iki sausio 4. Prieš dvyliktą valandą yra tradicija eiti į budistinę šventyklą, kur vienuoliai atlieka metų pabaigos ritualus: gieda mantras ir 108 kartus muša varpą. Taip manoma, kad atsikratoma 108 blogybių (žmogiškų nuodėmių). Ši ceremonija vadinama joya-no-kane.

Dažniausiai tą pat naktį, po dvylikos, arba kaip galima greičiau, atliekama ir hatsumode – pirmasis apsilankymas šintoistinėje šventykloje, kur aukojami pinigai dievams. Perkamas omikudži – lapelis ištraukiamas burtų keliu, kuris nusako, kokie bus ateinantys metai. Vaikai tą rytą gauna otošidama – vokelius su pinigais.

Naujųjų metų ciklas baigiasi sausio 15 dieną, kuomet sudeginami Naujųjų metų papuošimai, ir susmulkinamas bei suvalgomas ryžių kukulaitis moči. Tai – kagami-biraki (veidrodžio sudaužymo) ceremonija.

Data 
Pavasario šventės data nustatoma pagal kalendorių, kuriame susijungia mėnulio ir saulės kalendoriaus tradicijos. Nauji metai prasideda per jaunatį ir baigiasi pilnatimi. Kadangi kinų kalendorius nesutampa su Grigaliaus, Pavasario šventės data pagal visuotinai naudojamą sistemą kasmet išpuola vis kitą dieną, tarp sausio 21 ir vasario 20 dienų. Paprastai tai būna antra (rečiau – trečia) jaunatis po žiemos saulėgrįžos.

Kiekvieni metai kinų kalendoriuje siejami su vienu iš dvylikos zodiako gyvūnų, vadinamosiomis „žemiškosiomis atšakomis“ bei dešimčia „dangiškųjų kamienų“, kurių kiekvienas savo ruožtu susiejamas su vienu iš penkių tradicinių elementų ir In ir Jang kaita. Taip susidaro šešiasdešimties metų ciklas, t. y. vienos „rūšies“ metai (tarkim, Ugninės Jang žiurkės) pasitaiko kas šešiasdešimt metų.

Tradicinės Rytų Azijos šventės

gan:農曆新年
ja:旧正月
zh-yue:農曆新年