Bendrieji talonai

Bendrieji pinigai, bendrieji talonai (šnek. kalba – dažniausiai vagnorkės, retai žvėriukai) – Lietuvos laikinieji pinigai, Lietuvoje naudoti pirmais jos atgautos nepriklausomybės metais ir pakeitę SSRS rublius 1991 m. (įvesti rugpjūčio 5 dieną).

Neoficialus pavadinimas vagnorkės kilo iš tuometinio premjero Gedimino Vagnoriaus (1991 m. sausio 13 d. – 1992 m. liepos 21 d.) pavardės.

Jie buvo įvesti 1991 m. rugpjūčio 5 dieną. Tada ką nors perkant ir mokant SSRS rubliais reikėjo sumokėti tiek pat ir talonų, o nuo 1992 m. spalio 1 d. paskelbti vienintele teisėta mokėjimo priemone Lietuvoje. Tokiu būdu Lietuva išėjo iš rublio zonos. Laikinųjų pinigų – bendrųjų talonų – kūrime dalyvavo dailininkų grupė, kuriai vadovavo Raimondas Miknevičius.

1991 metų laida 
Pirma ant laikinųjų talonų buvo pavaizduoti Lietuvoje gyvenantys gyvūnai (1991 m. laida):
 1 – du driežai
 3 – garniai
 5 – vištvanagis
 10 – kiaunės
 25 – lūšis
 50 – briedis
 100 – stumbras

Buvo išleistos ir talonų dalys – 0,10 ir 0,50 talono. Išleidus antrą laikinųjų pinigų seriją ant jų buvo užrašyta, kad už jų padirbinėjimą bus baudžiama ir įvesta dar viena talono dalis – 0,20 talono.

1992 metų laida 
1992 m. išleisti naujo pavyzdžio pinigai buvo mažesni ir su kitais paveikslėliais:
 1 – pempės
 10 – strazdas lizde
 50 – tetervinas
 100 – dvi ūdros
 200 – elniai
 500 – meška
 

1993 m. buvo išleistos modifikacijos:
 200 – elniai
 500 – du vilkai

Laikinieji pinigai buvo primityviai pagaminti ir buvo mažai apsaugoti nuo klastojimo.

1993 m. birželio 25 d. įvedus litą laikini pinigai buvo keičiami į litus santykiu 100:1. Laikinieji pinigai buvo apyvartoje iki 1993 m. liepos 20 d.

Lietuvos istoriniai pinigai
Laikinieji pinigai