Kavi raštas

Kavi raštas (javiečių kalba: Aksara kawi), arba senovės javiečių raštas – rašto sistema, vartota viduramžiais (VIII–XVIII a.) induizuotose Malajų salyno valstybėse (Indonezija, Malaizija, Filipinai) užrašyti tekstams įvairiomis kalbomis, bet daugiausia senąja javiečių kalba.

Raida 
Kavi raštas buvo viena iš granta (Palavų) rašto atšakų. Granta raštas buvo atneštas į Malajų salyną iš Pietinės Indijos (Tamilnado) kartu su indų kultūra: religija, filosofija, menu, mokslu. Ilgainiui javiečių tarpe išsivystė savita rašto forma, geriau pritaikyta vietos kalboms rašyti. Vienas seniausių šio rašto paminklų yra Lagunos lentelė (datuojama 900 m.), rasta Filipinuose ir parašyta senąja malajų kalba.

Kavi raštas labiausiai paplito apie XIII–XIV a., javiečių Madžapahito imperijos laikais. Tuo metu jis buvo vienintelė Malajų salyne naudota rašto sistema. Ilgainiui atskiros tautos jo pagrindu išvystė įvairius regioninius variantus, taip sukurdamos daugybę naujų rašto sistemų. Pats kavi raštas nunyko apie XIV a. Jo tiesioginis įpėdinis buvo javiečių raštas.

Struktūra 
Kaip ir kitos Brahmi šeimos rašto sistemos, kavi raštas buvo abugida, t. y. pusiau skiemeninis raštas, kur paprasti ženklai reiškia skiemenis, sudarytus iš priebalsio ir balsio [a]. Tokių pagrindinių skiemenų rašte buvo 23: ka, ga, nga, ca, ja, ňa, tha, dha, ta, da, na, pa, ba, ma, ya, ra, la, wa, sa, sa, sa, ha. Taip pat buvo naudojami 3 balsiniai skiemenys, skirti žodžių pradžiai (a, i, u).

Tam, kad išreikšti skiemenis su kitais balsiais arba visai be balsio (tik priebalsį), prie priebalsinių skiemenų naudoti specifiniai diakritiniai ženklai. Tokių ženklų kavi rašte buvo 10, ir jie buvo skirti išreikšti skiemenų galūnėms -e, -i, -u, -e, -o, -ā, -ai, -ang, -ah ir panaikinti balsį.

Be to, kaip ir granta rašte, buvo naudojamos ligatūros, t. y. ženklų junginiai: parašius du skiemenis vieną virš kito, atsirasdavo tokie skiemenys, kaip kta, mba ir pan.

Nuorodos 
Straipsnis apie kavi raštą

Brahmi raštai
Indonezijos kultūra