Reliatyvumo teorija

Reliatyvumo teorija – dviejų Alberto Einšteino aprašytų teorijų rinkinys, sudarytas iš:
 Specialiosios reliatyvumo teorijos
 Bendrosios reliatyvumo teorijos

Specialioji reliatyvumo teorija 
Specialiąją reliatyvumo teoriją Albertas Einšteinas aprašė 1905 m. straipsnyje „Apie judančių kūnų Elektrodinamiką“, dirbdamas Šveicarijos patentų biure.

Šios teorijos pagrindinis teiginys – kad kiekvienam stebėtojui šviesos greitis vakuume vienodas, nepriklausomai nuo stebėtojo judėjimo greičio.

Teorijai įrodyti užtenka dviejų sąlygų:
 Šviesos greitis vakuume yra pastovus
 Visiems stebėtojams galioja vienodi fizikos dėsniai

Bendroji reliatyvumo teorija 
Bendroji reliatyvumo teorija sujungia erdvę ir laiką į vieną keturmatį erdvėlaikį, kuris yra masyvių objektų iškreipiamas, taigi šiuo iškreipimu paaiškinama gravitacija.

Nuorodos