Miroslavas

Miroslavas – kaimas Alytaus rajono savivaldybėje, Sūduvos aukštumoje, 2 km į vakarus nuo kelio . Seniūnijos ir seniūnaitijos centras. Išlikusi senoji trikampė miestelio aikštė, kurioje vykdavo turgūs ir prekymečiai. Stovi Miroslavo Švč. Trejybės bažnyčia (pastatyta 1847 m.), veikia Miroslavo gimnazija, ikimokyklinio ugdymo skyrius, paštas (LT-64025), vaikų darželis, senelių globos namai, kultūros namai, biblioteka (įsteigta 1941 m.). Ant Olakalnio išliko karų ir okupacijų nesunaikinta XX a. koplyčia (ji pavaizduota gyvenvietės herbe). Veikia Miroslavo Šv. Vincento Pauliečio seserų-meilės tarnaičių kongregacijos vienuolynas, įsikūręs 2008 m.

Kaimas įsikūręs Sūduvos aukštumoje. Apylinkėse stūkso kalva Olakalnis.

Etimologija 

Vietovė Slabados vardu minima nuo XVII a. pabaigos. Tai galėjo reikšti laisvę nuo mokesčių, kuria naudojosi senovėje čia įsikūrę naujakuriai ( – „laisvė“). 1744 m. gyvenvietė pavadinta Miroslavu pagal savininkų Miroslavskių pavardę (dvarininkinis vietovardis). Tai be darybos priemonių sudarytas vietovardis iš lenkiško asmenvardžio Mirosław, Mirosława, Mirosławski.

Liaudies etimologija mena, kad gretimame Bendrių dvare gyveno žiaurus dvarponis Sloboda ir turėjo sūnų vardu Miroslavas; jo vardu ir miestelį pavadinęs. Ši versija neatmestina, kadangi dvarininkų pavardė galėjusi kilti nuo gyvenvietės vardo, o ne atvirkščiai.

Istorija 

Vietovė minima nuo XVII a. pabaigos. Priklausė Alytaus karaliaus stalo ekonomijos Bendrių dvarui. 1710 m. gavo turgų ir kelių prekymečių privilegiją. 1719 m. pastatyta medinė Miroslavo bažnyčia ir įkurta parapija. Miestelis neturėjo savivaldos, bet gyventojai buvo laisvi nuo lažo. 1744 m. pastatyta nauja bažnyčia, 1763 m. perstatyta, 1847 m. pastatyta mūrinė ir įkurtas marijonų vienuolynas. Vienuoliai čia įsikūrė 1781 m. ir buvo iki 1864 m.

Per 1863 m. sukilimą marijonai sakė patriotinius pamokslus, todėl 1864 m. Rusijos valdžia vienuolyną uždarė. XIX a. Miroslavas – kaimas, Seinų apskrities Miroslavo valsčiaus centras. 1906 m. įkurtas „Žiburio“ draugijos skyrius, 1907 m. surengtas pirmasis lietuviškas vakaras.

1923 m. buvo 93 namai, 15 parduotuvių, 13 jų – žydų. XX a. trečiame-ketvirtame dešimtmetyje veikė kooperatyvas „Artojas“, pieninė, javų valymo punktas. Per SSRS-Vokietijos karą 1941 m. birželio mėn. pražygiuojanti Vokietijos kariuomenė nužudė 42 valsčiaus gyventojus. 1941 m. rugpjūčio 8 d. nacių okupacinės valdžios įsakymu Alytuje nužudyti Miroslavo žydai. 1944 m. per SSRS ir Vokietijos kariuomenių kovas miestelis apgriautas. 1945 m. vasario 12 d. Kušlio lietuvių partizanų grupė užėmė Miroslavą ir aikštėje prieš bažnyčią sušaudė 17 vietos stribų ir aktyvistų, vėliau pastatytas paminklinis akmuo jų atminimui.

1940–1941 m. ir 1944–1953 m. sovietinė valdžia ištrėmė 29 Miroslavo gyventojus. 1950–1971 m. buvo Miroslavo, 1971–1992 m. „Obelijos“ kolūkio centrinė gyvenvietė. XX a. septintame-aštuntame dešimtmetyje įkurtas parkas „Dainavos legenda“ su L. Užkurnio skulptūromis.

2004 m. patvirtintas Miroslavo herbas.

|}

Gyventojai

Sportas 

Kaime žaidžia FK Miroslavas futbolo komanda.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Žemėlapiai 
 Antanas Rinkevičius. Miroslavas
 Just. Strimaitis. Slabados revoliucija // Savivaldybė, 1930 m., Nr. 2. – 8-14 psl.