Skaistgirys

Skaistgirys – miestelis Joniškio rajono savivaldybėje, prie kelio . Seniūnijos ir seniūnaitijos centras. Stovi molinė Skaistgirio Šv. Jurgio bažnyčia (nuo 1827 m.), yra parkas, vasaros estrada, kurioje vyksta seniūnijos šventės. Veikia Skaistgirio gimnazija, vaistinė, paštas (LT-84025), poliklinika, kultūros namai, parkas, viešoji biblioteka, vaikų darželis. Įrengtas Skaistgirio parkas.

Etimologija 

Miestelio vardas kilęs nuo žodžių skaisti („šviesi, graži, ryški“) + giria („didelis miškas“). Skaistgirio pavadinimas vieniems siejasi su buvusia pagonių šventviete, kitiems, ypač vietos gyventojams, reiškia senovėje čia buvusi skaistų (gražų) mišką. Pasakojama, kad vardas kilęs nuo gražaus pušyno, augusio dabartinės bažnyčios vietoje ir vadinto Skaisčia giria. Iki 1930 m. oficiali forma buvo Skaisgirys, vėliau – Skaisgiris , o XX a. 2-ojoje pusėje nusistovėjo Skaistgirys.

Geografija 

Vakariniame miestelio pakraštyje teka Vilkijos upelis. Yra Vilkijos hidrografinis draustinis.

Skaistgiryje 1963 m. įkurtas pirmasis Lietuvoje 10 ha miestelio parkas, jame amfiteatras – vasaros estrada. Parkas vadinamas jo įkūrėjo buvusio kolūkio pirmininko Jono Viliūno vardu. Gilios aplinkos grožio puoselėjimo tradicijos; 1965 m. skaistgiriečiai pirmieji Respublikoje apdovanoti už tvarkingą ir gražią aplinką.

Miestelis garsėja dolomitais (yra dolomito telkinys, Skaistgirio dolomito karjeras), Uolyno kalnu, švaraus vandens karjeru.

Istorija 

Minimas nuo 1426 m. Livonijos-LDK sienos sutartyje, liko Ordino pusėje iki 1473 m. Pirmoji Skaistgirio bažnyčia pastatyta apie 1714 m. Miestelis garsėjo Šv. Jurgio ir Šv. Martyno atlaidais. XIX a. miestelis buvo Šiaulių apskrities Žagarės valsčiuje.

Sovietmečiu buvo „Pergalės“ kolūkio centrinė gyvenvietė. Tai buvo pirmoji kaimo tipo gyvenvietė Lietuvoje, tvarkyta pagal rajoninio išplanavimo schemą. 1965 m. jai suteiktas geriausiai tvarkomos gyvenvietės titulas (konkursą surengė „Tiesos“ dienraštis). Pastatyti kolūkio kultūros namai, įrengtas visuomeninis muziejus.

2005 m. patvirtintas Skaistgirio herbas.

|}

Gyventojai 

Apie Skaistgirį yra įdomi vakarų aukštaičių šiauliškių šnekta, kurioje sumišę priebalsiai š, ž, č, dž ir s, z, c, dz. Didžiojoje šnektos dalyje visai nėra š, ž, č, dž. Taip, tariama ązuols („ąžuolas“), pradze („pradžia“), bet krūmš („krūmas“), lažda („lazda“).

Šaltiniai

Literatūra 
 Skaistgirys (sud. Vytautas Didžpetris). – Kaunas: Žiemgalos leidykla, 2009. – 400 p.: iliustr. – ISBN 978-9955-434-26-9