Austėja

Austėja lietuvių mitologijoje – spėjama bičių deivė, šeimos gausintoja, ištekančių ir nėščių moterų globėja. Ši numanoma deivė minima tik vieninteliame šaltinyje – abejotiname J. Lasickio žemaičių dievų sąraše. Jos neliudija ir tautosaka.

Šaltiniai 
Vienintelį kartą Austėją XVI a. paminėjo Jonas Lasickis žemaičių dievų sąraše De diis samagitarum (1580 m.). Jis Austėją vadino bičių deive (apum est dea), kurios šaukdavęsi ypatingai bičių spiečiaus metu.

Vardo etimologija 
Austėjos vardas siejasi su žodžiais „austi“, „ausyti“, t. y. greitai skraidyti, šen bei ten bėgioti, audinėti, rinkti medų, austi korius, į kuriuos bitės krauna medų ir augina perus.

Manoma, kad pirminė žodžio „audėja“, „audimas“ reikšmė sietina ne su audeklo audimu, o su bičių korių audimu. Kaip bitės audžia korius, taip vorai – voratinklius. Vienoje mįslėje sakoma: „Sėdi panaitė tamsioj seklyčioj, audžia be staklių ir nyčių“ (bitė korį lipdo).

Pagal A. J. Greimą Austėja ir Bubilas yra opozinė pora, kurioje Austėja – kultūrinis aspektas, o Bubilas – griaunantis ir jai trukdantis.

Vardas 
Austėja (Austė, Austinėja) – moteriškas lietuviškas vardas, kilęs iš aust- (austi, austas) + -ėja (audėja).

Vardadieniai: gegužės 9.

Nuorodos 
 Dainius Razauskas, Iš baltų mitinio vaizdyno juodraščių: AUSTĖJA. Liaudies kultūra, 2009, Nr. 2 (125), p. 16–21.

Literatūra 

Bitininkystė Lietuvoje
Lietuvių dievai
Lietuviški vardai