Kerelių piliakalnis

Kerẽlių piliakalnis – piliakalnis (A532K1P) ir gyvenvietė (A532K2P) Kupiškio rajono savivaldybės teritorijoje, į šiaurę nuo Kerelių (Skapiškio seniūnija) kaimo, Kupos kairiajame krante.

Piliakalnis 
Piliakalnis įrengtas Kupos kairiajame krante esančioje pelkėmis apjuostoje atskiroje kalvoje. Datuojamas I tūkst. pr. m. e. antrąja puse – II tūkst. pradžia. Aikštelė keturkampė, pailga šiaurės vakarų – pietryčių kryptimi, 30x19 m dydžio. Šiaurės vakaruose papėdėje 1,2 ha plote yra papėdės gyvenvietė, kurioje rasta grublėtos keramikos, 2 žalvarinės apyrankės.

1955 m. stipriai apardytas kasant smėliui. 1984 m. Vytautas Daugudis piliakalnio aikštelėje ištyrė 4 bendro 1 m² ploto šurfus, aptiko 45 – 70 cm storio kultūrinį sluoksnį. 1984–1985 m. Elena Grigalavičienė ištyrė visą piliakalnio aikštelę – iš viso 568 m², rado iki 2 m storio kultūrinį sluoksnį. Jį sudaro 3 horizontai. Apatiniame horizonte aikštelė buvo apjuosta 2 m pločio, 0,5 m gylio grioviu, kuriame iš 30 cm skersmens sukastų stulpų įrengta medinė užtvara, ties pagrindu sustiprinta akmenų krovinėliais. Vėliau griovys buvo užpiltas, o aikštelės kraštuose pastatyti stulpinės konstrukcijos pastatai. Čia rasti akmeninių kirvių su skyle kotui fragmentai, svareliai, kaulinės ylos, grandukai, adikliai, strėlės, ietigaliai, smeigtukai, žalvarinis kabutis ir sagtelė, molinės liejimo formos, brūkšniuota ir lygi keramika.                    

Apatinis sluoksnio horizontas datuojamas I tūkst. pr. m. e. antrąja puse – pirmaisiais amžiais po Kr. Sudegus statiniams ir užtvarai, aikštelėje supiltas žvyro – smėlio sluoksnis ir pastatyti nauji pastatai, aikštelės viduryje – geležies lydymo krosnelė. Pastatų vietose rasta geležinių smeigtukų, sagčių, adatų, peilių-pjautuvėlių, vedega (įnagis naudojamas vientisam medžiui skobti), skiltuvas, žalvarinė apyrankė, molinis verpstukas, svorelis, brūkšniuota, lygi ir grublėta keramika. Šis sluoksnis datuojamas III–V a.

Vėliau piliakalnis įtvirtintas pylimais, jame įvairiose vietose vėl pastatyti pastatai. Šiame sluoksnyje rasti geležiniai peiliai, pentinis siauraašmenis kirvis, pjautuvėliai, ylos, geležinis įtveriamasis ietigalis, žalvariniai kabučiai, įvijos, grublėta, lygi ir gludinta keramika. Radiniai datuojami VI a.

Archeologiniai tyrimai 
Piliakalnio žvalgomuosius archeologinius tyrimus 1984–1986 m. atliko Lietuvos istorijos institutas, tyrimų vadovai Vytautas Daugudis, Elena Grigalavičienė.

Piliakalnio aikštelėje ištyrus 568 m² plotą rastas iki 2 m storio kultūrinis sluoksnis su 3 horizontais. Jame rasta akmeninių grindinių, medinių gynybinių įtvirtinimų, stačiakampių ir apskrito plano gyvenamųjų ir ūkinių pastatų liekanų, židinių, lipdytos brūkšniuotu, lygiu, grublėtu ir gludintu paviršiumi keramikos, akmeninių pentinių kirvių su skyle kotui fragmentų, kirvių apvalia pentimi, kaulinių ylų, grandukų, adiklių, strėlių antgalių, ietigalių, smeigtukų, žalvariniai kabutis, sagtelė, apyrankė, lankinė segė, kryžiaus pavidalo dirbinys ir geležinių lenktų ir tiesių peilių, smeigtukų, ylų, apkalų, adatų, smaigalių, vedegų, kirvių, pjautuvėlių, ietigalių. Rasta geležies lydymo krosnelė, molinių tiglių, suanglėjusių grūdų ir stiklinių papuošalų. Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus.

Piliakalnio apsauga 
1997 m. įtrauktas į Kultūros vertybių registrą (u. k. 23825) , 1998 m. paskelbtas kultūros paminklu, 2005 m. pripažintas valstybės saugomu. 2018 m. įtrauktas į Kupiškio rajono lankytinų vietų sąrašą.

Nuotraukos

Literatūra 
 Grigalavičienė E. Kerelių piliakalnis. Lietuvos archeologija. Vilnius, 1986 m. P. 94.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Kerelių piliakalnis
 Kupiškėnų mintys – „SENOVĘ MENANTYS PROTĖVIŲ ŽENKLAI“
 Kupiškėnų mintys – „KERELIŲ PILIAKALNIS, ATSKLEIDĘS DAUGIAUSIA PASLAPČIŲ“
 Kupiškėnų mintys – „ĮMINTOS KERELIŲ PILIAKALNIO MĮSLĖS“
 

Piliakalniai Kupiškio rajone