Rūšizmas

Rūšizmas – polinkis vertinti elgesį su individu remiantis tik jo priklausymu tam tikrai rūšiai, nekreipiant dėmesio į kitus moraliai reikšmingus kriterijus. Neretai tai susiję su antropocentrizmu – įsitikinimu, kad žmonių rūšis (Homo sapiens sapiens) yra pranašesnė ir vertingesnė už kitas.

Rūšizmo koncepcija daugiausiai naudojama gyvūnų teisių šalininkų, teigiančių, kad žmonės, spręsdami kaip turėtų elgtis su gyvūnais, atsižvelgia ne į jų gebėjimą jausti skausmą ar poreikių turėjimą, bet vien tik į priklausymą tam tikrai rūšiai. Tuo tarpu oponentai, kaip kad filosofijos profesorius Carl Cohen, mano, jog rūšizmas yra priimtinas elgesys, nes gyvūnai negali būti moralinės bendruomenės nariai.

Istorija 
Pats žodis rūšizmas () buvo pirmą kartą paminėtas anglų psichologo Ričardo D. Raiderio 1973 metais bandant apibrėžti įsitikinimą, savo esmine forma artimą rasizmui bei seksizmui. Jis teigė, kad žmonės turi individą matyti kaip atskirą būtybę, o ne kaip tam tikros rūšies, rasės, lyties, amžiaus ar kitokių savybių atstovą. Jis, kaip ir kiti nepritariantys rūšizmui, siūlo gyvūnų jaučiamą skausmą vertinti taip pat, kaip ir žmonių skausmą.

Nors sąvoka „rūšizmas“ yra sąlyginai nauja, ją atitinkančių minčių galima surasti jau nuo XVIII a. pabaigos.

Sukurtą terminą „rūšizmas“ labiausiai išpopuliarino filosofas Peter Singer, ypač 1975 metais pasirodžiusia knyga „Animal liberation“, kurioje rašo:

Šiuo metu terminą rūšizmas vartoja nemažai filosofų ir gyvūnų teisių šalininkų.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Filmas apie rūšizmą The Superior Human?

Gyvūnų teisės
Diskriminacija