Trofimas Lysenko

(1898 m. rugsėjo 29 d. – 1976 m. lapkričio 20 d.) – sovietinis agronomas, biologas, pseudomokslininkas.

XX a. ketvirtajame dešimtmetyje vadovavo prieš genetikos atradimų taikymą žemės ūkyje. Ši kampanija, vėliau pavadinta „lysenkizmu“, Sovietų Sąjungoje tęsėsi iki 7-ojo dešimtmečio vidurio.

Biografija 
Kilęs iš Ukrainos valstiečių šeimos, mokėsi Kijevo Žemės ūkio institute.

1927 m., būdamas 29 metų, kai dirbo eksperimentinėje stotyje Azerbaidžane buvo pagirtas tarybiniame laikraštyje „Pravda“ kaip atradęs naują būdą tręšti laukus be trąšų ar mineralų naudojimo ir įrodęs, kad Azerbaidžane galima gauti žiemos žirnių derlių, „paverčiant žiemą tuščius Užkaukazės laukus žaliais, kad galvijai nevargtų dėl prasto šėrimo, o turkų valstietis per žiemą gyventų nesirūpindamas rytoju“. Tiesa, žieminių žirnių derliai kitais metais neišaugo.

Tokį pasisekimą sovietinėje spaudoje turėjo iki 1964 m. – buvo skelbiami stulbinantys (ir neįmanomi) pasiekimai, kuriuos keisdavo pranešimai apie naujas sėkmes, kai paaiškėdavo, kad senosios nepasitvirtino. Svarbiausia spaudai buvo tai, kad T. Lysenka buvo tipiškas „basakojis mokslininkas“ – tikras mitinio sovietų valstiečių genijaus įsikūnijimas.

T. Lysenkos pseudomokslas su tikru mokslu turėjo mažai bendro. Jei jis ir turėjo aiškiai suformuotas teorijas, dažniausiai jos buvo lamarkizmo ir neteisingai interpretuoto darvinizmo mišinys; didžioji dalis T. Lysenkos darbų buvo „praktiniai nurodymai“ žemės ūkiui, pvz., atvėsinti grūdų sėklą prieš sėjant.

Šaltiniai 

Lysenko, Trofimas