Imunai

Imunai (, iš  'ne' +  'statyti įtvirtinimus, iš  'sienos') – specializuoti Senovės Romos kariuomenės kareiviai. Imunai turėdavo specializuotų įgūdžių, leisdavusių atlikti užduotis, netipiškas Romos kareiviams. Dėl savo specialiųjų gebėjimų imunai būdavo atleidžiami nuo paprastų ir nekvalifikuotų darbų, tokių kaip įtvirtinimų griovių kasimas, stovyklų ribų patruliavimas ir pan.

Tapimas imunu 
Prieš tapdamas imunu kareivis turėdavo atitarnauti militu (militai kitaip dar buvo vadinami ) – paprastu nespecializuotu kareiviu, kurie sudarydavo didžiąją dalį legionierių ir kurie atlikdavo didžiąją dalį būtinų darbų (eidavo sargybą, statydavo lauko įtvirtinimus ir kt.). Tik kareiviai, kelerius metus atitarnavę militais galėjo pretenduoti tapti imunais.

Kareivius, galinčius tapti imunais, atrinkdavo, dažnai kaip paskatinimą. Jei atrinktas legionierius neturėdavo reikiamų įgūdžių, bet norėdavo tapti imunu, jis būdavo apmokomas. Apmokymo metu būsimi imunai vadinosi discentai (). Discentai gaudavo tą pačią algą ir tokį patį aprūpinimą kaip militai, kol gaudavo imuno statusą.

Tipiškos pareigos 
Imunai buvo kariuomenei reikalingi inžinieriai (statydavo įtvirtinimus, tiltus, apgulties mašinas), mūrininkai, račiai, kalviai, dažytojai, artileristai, muzikantai, rikiuotės ir ginklų instruktoriai, karo policininkai, dailidės, ginklininkai, strėlininkai, mėsininkai, medžiotojai, veterinarai ir medikai, pranašautojai, žyniai.

Imunai gaudavo didesnę algą nei paprasti Romos kareiviai.

Nuorodos 

Romėnų karinės pareigos