Avicena

Avicena (Abu ali al Husain ibn Abdalllah ibn Sina, sutrumpintai Ibn Sina;  980 m. netoli Bucharos – m. 1037 m. Persijos Hamadane) – persų kilmės, tačiau daugiausia arabiškai rašęs gydytojas ir filosofas. Taip pat rašė teisės, matematikos, astronomijos, muzikos klausimais. Persiškai kūrė poemas ir lyrinius eilėraščius, arabiškai – apysakas. Avicena laikomas Islamo aukso amžiaus vienu svarbiausiu gydytoju, astronomu, mąstytoju, ankstyvosios modernios medicinos tėvu.

Biografija 
Avicena gimė Afšanos kaime prie Bucharos apie 980 m. Jo motina Sitāra buvo iš Bucharos. Nors Avicenos šeima buvo sunitai  jo tėvas Abdula atsivertė į Izmailizmą.

Užaugo Bucharoje, būdamas 10 metų mintinai mokėjo visą Koraną ir žymiausius arabų klasikus, per kelerius metus išėjo teisės mokslus, taip pat matematiką, astronomiją ir mediciną. Būdamas 16 metų pagarsėjo išgydęs Bucharos valdovą Mansurą II, kurio bibliotekoje jis baigė savo mokslinį pasirengimą. Sulaukęs 18 metų tapo kvalifikuotu gydytoju.

Avicenos veikalai, ypač medicinos srityje tapo viduramžių Europos universitetų vadovėliais. Jis arabų kalba (Europoje išversta ir išleista lotynų kalba) išleido medicinos kanoną, kurį sudarė 5 tomai: Pirmajame – medicinos teorija, anatomija, fiziologija, aprašomos ligų priežastys, simptomai, profilaktika, Antrajame – Paprasti vaistai, augalai, gyvūninės kilmės vaistai, Trečiajame – atskirų kūno dalių, sričių ligos ir jų diagnostika, Ketvirtajame – Chirurgija, Penktajame – aprašomi sudėtingi vaistai, nuodai ir priešnuodžiai.

Prieš mirtį jį apėmė atgaila. Jis išdalino turtus vargšams, išlaisvino vergus, iki mirties skaitė Koraną.

Išnašos 

Medikai
Persijos asmenybės