Vandalai

Šis straipsnis - apie senovės germanų etnosą. Apie tautelę Kamerūne ir Nigerijoje, žiūrėkite straipsnį Mandarai

Vandalai () – gimininga gotams rytų germanų gentis, V a. per Didįjį Tautų kraustymąsi įsiveržusi į Romos imperiją ir sukūrusi valstybę Šiaurės Afrikoje. 455 m. vandalai, vadovaujami Tenzericho, užpuolė ir užėmė Romą. 468 m. sutriuškino gausų prieš juos siųstą Bizantijos laivyną.

Kilmė 
Vandalai tapatinti su Pževorsko kultūra (gyvavusia pietų Lenkijos ir rytų Slovakijos teritorijoje) (žr. Andrzej Kokowski. Die Vandalen in Mitteleuropa). Prieštaringai vertinami galimi vandalų ryšiai su kita, kaip spėjama, germanų gentimi lugiais (lygiais). Gali būti, kad lugiai buvo ankstesnis vandalų pavadinimas arba vandalai priklausė lugių sąjungai.

Vietovardžiai 
Žymiausia vietovė, išlaikiusi vandalų pavadinimą, yra Ispanijos sritis Andalūzija, pradžioje vadinta Vandalūzija, o vėliau arabų – al-Andalus.

Reikšmė 
Pavadinimas daugelyje kalbų tapo bendriniu ir apibūdina kultūros ir materialinių vertybių niokotoją, gadintoją.

Nuorodos 
 Sąrašas:Vandalų karaliai