Heseno landgrafystė

Heseno landgrafystė () – landgrafystė Šventojoje Romos imperijoje, egzistavusi 1264–1567 m. Po to ji buvo padalinta tarp Heseno landgrafo Filipo I sūnų.

Ankstyvaisiais viduramžiais Hesė buvo Tiuringijos landgrafystės dalis. Po Tiuringijos įpėdinystės karo ją paveldėjo Brabanto hercogo Henriko II jaunesnysis sūnus. Heseno landgrafas Henrikas I, dar vadintas Henrikas Vaikas, 1246 m. tapo pirmuoju Heseno landgrafu.
1458–1500 m. Heseno landgrafystė buvo padalinta į Aukštutinį Heseną ir Žemutinį Heseną.

Landgrafystės svarba padidėjo valdant landgrafui Filipui I Kilniaširdžiui (Philipp I, der Großmütige), kuris 1524 m. priėmė protestantizmą, todėl ėmėsi žygių sukurti protestantų kunigaikščių ir protestantų valdų sąjungą.

1567 m. Filipas I mirė, ir landgrafystė buvo padalinta jo sūnums iš pirmosios santuokos:
 Heseno-Kaselio landgrafystė – Vilhelmui IV Išmintingajam (Wilhelm IV. von Hessen-Kassel, der Weise). Vėliau iš šios landgrafystės (1567–1806 m. ir 1813–66 m.) sudarytas Hesės elektoratas, įjungtas į Prūsijos karalystę.
 Heseno-Marburgo landgrafystė – Liudvikui IV (Ludwig IV. von Hessen-Marburg). Egzistavo 1567–1650 m., vėliau įjungta į Heseno-Kaselio ir Heseno-Darmštato landgrafystes.
 Heseno-Reinfelso langrafystė – Filipui II (Philipp II. von Hessen-Rheinfels; Philipp der Jüngere). Egzistavo 1567–1583 m. Vėliau įjungta į Heseno-Kaselio landgrafystę.
 Heseno-Darmštato landgrafystė – Georgui I (Georg I. von Hessen-Darmstadt). Egzistavo 1567–1806 m. 1806–1918 m. buvo Heseno ir Reino didžioji hercogystė, vėliau tapo Heseno liaudies valstybė, kuri buvo įjungta į Veimaro respubliką.

Hesenas
Valstybės Šventojoje Romos imperijoje
Reino Frankonija