Kiautai

Kiautai arba Smirnovas (, nuo 1938 m. liepos 17 d. Zellmühle, 1945–1946 m. , nuo 1946 m. ) – Mažosios Lietuvos gyvenvietė prie kelio Gumbinė – Alecka, dab. Kaliningrado srities pietinėje dalyje, Oziorsko rajone, nuo 2008 m. birželio 30 d. Gavrilovo kaimo gyvenvietės kaimas  prie Romintos upės ir jos kairiojo intako Kiautės santakos bei Kiautės ežero, Romintos girios pakraštyje, apie 10 km į pietvakarius nuo Tolminkiemio.

Istorija 
Nadruvos žemės kaimo pavadinimas Keutōs prūsiškos kilmės. 1525–1736 m. Prūsijos kunigaikštystės, 1736–1818 m. Lietuvos departamento Įsruties apskrities, 1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Gumbinės apygardos Geldapės apskrities kaimas. 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Darkiemio rajono (), vėliau Oziorsko rajono, 1947–1993 m. Gavrilovo apylinkės kaimas.

Apie 1 km į rytus nuo Kiautų, Romintos dešiniajame krante, yra nadruvių Degesų piliakalnis. XVI a. – XIX a. Kiautuose veikė geležies liejykla, metalas buvo išgaunamas iš balų rūdos. Iki 1709–1711 m. maro ir bado bei didžiosios vokiečių kolonizacijos gyvenvietėje ir valsčiuje gyveno beveik tik lietuvninkai, vėliau, iki 1736 m. apsigyveno 435 zalcburgiečiai. Kiautų valsčius tapo vienu labiausiai kolonizuotų Mažojoje Lietuvoje. Tarp valstybinių (karališkųjų domenų) valstiečių, turinčių ūkius, lietuvininkų buvo 123 šeimos (39 %), kolonistų – 192, jie gyveno atitinkamai 32 ir 30 kaimų.

XVIII a. pirmojoje pusėje Kiautuose įkurta pradžios mokykla. 1734 m. upių santakoje pastatytas vienas pirmųjų Rytų Prūsijoje vandens malūnas – fabrikas gaminti įvairių rūšių popieriui, kurį eksportuodavo ir į Lietuvos Didžiosios Kunigaikštijos miestus Gardiną, Vilnių. XIX a. vandens jėgą fabrike pakeitė garo mašinos, dirbo iki 200 darbininkų. 0,5 km žemiau buvo pastatytas kitas malūnas.

Po Antrojo pasaulinio karo malūnai, Kiautų dvaras, plytinė ir gyvenvietė nugriauti.

Gyventojai

Šaltiniai 

 Губин А.Б. Топонимика Калининграда. Реки и водоемы // Калининградские архивы. – Калининград, 2007. – Вып. 7. – С. 197–228.
 Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
 Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.

Nuorodos 
 Smirnovas bankgorodov.ru

Geldapės apskrities gyvenvietės