Ši Cu

Ši Cu () – iš Kinijos kilusi šunų veislė.

Kilmė 

Italų keliautojas Marko Polo 1295 m. rašė: "Šis liūtiškos išvaizdos šuniukas Rytuose laikomas šventu. Čia tikima, kad Budą supa mažiukai sargybiniai - liūtai, kurie kilus pavojui virsta aršiais žvėrimis." 
Ši-Cu buvo Kinų imperatoriškojo dvaro šunys, tačiau nėra abejonių, kad jie – Tibeto šunų ir dabartinių pekinų protėvių palikuonys.

Europa 

Pirmieji šios veislės šunys Europą (Didžiąją Britaniją) pasiekė XIX a. pabaigoje, o Lietuvą – XXI a. pradžioje. Tarptautinė kinologų federacija (FCI) Ši Cu veislę įregistravo – beveik prieš 40 metų.

Charakteris 

Šie šuniukai visą laiką noriai būna kartu su žmonėmis, tačiau jiems neįkyri. Nebijo svetimų vietų, pasikeitimų. Puikiai sutaria su vaikais ir kitų veislių šunimis.

Išvaizda 

Iš pažiūros Ši-Cu labai panašūs į Lasos apsus, tačiau šie šunys skiriasi ir kilme, ir būdu. Pagal ikirevoliucinės Pekino kinologų draugijos Ši-Cu veislės standartą šuo turi būti „liūto galva, meškos liemeniu, kupranugario kojomis, plunksnų šluotelės uodega, palmių lapų ausimis, ryžių dantimis, perliniu vainiklapio formos liežuviu ir judrus kaip auksinė žuvelė“.

Aplinkui juodą lygią nosytę - ūsai, plaukai nuo nosies auga į viršų, puri, ant nugaros užriesta uodega, ilgi, tankūs akuotai. Didelė spalvų įvairovė.

Kailis 

Ši Cu veislės šunų kailis gali būti įvairių spalvų. Labiausiai vertinami tamsiaplaukiai Ši Cu su baltyme (vadinama chrizantema) ant kaktos ir uodegos. Ši Cu kailis ilgas, todėl jam reikia nuolatinės priežiūros.

Šunų veislės