Iljušin Il-12

Il-12 (, pagal NATO kodifikaciją Coach) – tarybinis keleivinis (transportinis) trumpų ir vidutinių nuotolių lėktuvas: metalinis, dviejų stūmoklinių žiedinių variklių varomas žemasparnis monoplanas trirate važiuokle ir priekiniu vairaračiu, sukurtas Iljušin konstruktorių biure, skirtas pervežti 18 iki 32 keleivius. Lėktuvas SSRS oro linijose pakeitė pasenusius Li-2 ir DC-3. Pirmasis lėktuvo skrydis įvyko 1945 m. rugpjūčio 15 d. (vadovas-lakūnas bandytojas Vladimiras Kokkinakis. Šio lėktuvo bazėje vėliau buvo sukurtas Il-14.

Eksploatacija 
Viešai lėktuvų Il-12 grupė pirmą kartą demonstruota 1947 m. gegužės 1 d. parade Raudonojoje aikštėje Maskvoje. Birželio mėn. "Aeroflot" pradėjo lėktuvą reguliariai naudoti keleiviams skraidinti.

1948 m. Il-12 skrido pirmuoju tarptautiniu maršrutu Maskva-Sofija. Vėliau prasidėjo reguliarūs skrydžiai į Berlyną, Belgradą, Budapeštą, Bukareštą, Varšuvą, Vieną, Kabulą, Prahą, Teheraną, Stokholmą, Helsinkį, Ulan Batorą, nuo 1954 m. – į Paryžių.

Tolimiausias Il-12 maršrutas buvo iš Maskvos į Chabarovską (7000 km), truko 28 val., turėjo penkis tarpinius nutūpimus.

Nuo 1956 m. Il-12 naudotas Antarktidoje. Aeroflotas kai kuriuose padaliniuose lėktuvą eksploatavo iki 1970 m. (Kinijoje- iki 1993 m.).

Šį lėktuvą įsigijo ir naudojo Lenkija, Čekoslovakija, Rumunija ir Kinija. Pagaminti 663 tokie lėktuvai. Dėl nedidelio keleivių skaičiaus lėktuvo eksploatacija buvo nuostolinga.

Techninės charakteristikos 

Iljušin oro laineriai
Žemasparniai
Siaurafiuzeliažiai lėktuvai