Ziri ibn Atija

Ziri ibn Atija (Ziri ibn 'Atiyya ibn Abd Allah ibn Tabādalt ibn Muhammad ibn Khazar az-Zanātī al-Maghrāwī al-Khazarī, m. 1001 m.) – pirmasis Magravų dinastijos Maroko sultonas, valdęs nuo 987 m. iki mirties 1001 m.

Istorija 
Žlugus Idrisidų dinastijai, Marokas atiteko Kordobos Omejadų kalifatui. 987 m. kalifas Hišamas II (Hisham II) Fesui, Tlemsenui vadovauti paskyrė berberų genties Zenata karalių Ziri ibn Atiją. 991 m. jis užkariavo visą Magrebą ir buvo nuvykęs į Kordobą, kur jam suteikė vizirio titulą, bet grįžęs namo jis save vadino emyru. 994 m. sostinę iš Feso jis perkėlė į naujai pastatytą miestą Udždą. 996 m. Ziri sukilo prieš Omejadus ir visi jų valdininkai buvo išvyti į Ispaniją. Kitais metais ispanų armija persikėlė į Afriką ir prie Tanžero po dviejų pralaimėtų mūšių Ziri teko bėgti. Feso gyventojai uždarę vartus jo neįsileido, bet 998 m. spalio 13 d. įsileido ispanus. Ziri ibn Atija pabėgo į Sacharą, ten subūrė Zenata berberų gentis, užėmė Tiaretą ir norėjo užkariauti visą vakarų Alžyrą, priklausantį Fatimidams. Bet 1001 m. Ziri mūšyje buvo sužeistas ir mirė.

Nuorodos 
 Musulmonų vadovai

Magravai