Ngojo karalystė

Ngojo karalystė (dar: Angoy) – senovinė nedidelė karalystė Vidurinėje Afrikoje, dabartinėje KDR teritorijoje, Kongo upės šiaurinėje pakrantėje. Šiaurėje ribojosi su Kakongo karalyste, pietuose, už Kongo upės, su Sojo karalyste, rytuose su Kongo Imperija. Gyventojai kalbėjo kikongo kalbos voyo dialektu. Karalystėje formavosi bakongų etninė subgrupė bavojo.

Istorija 
Spėjama, kad Ngojo atskira valstybe tapo apie XV a. Pakrantėje augant portugalų Kabindos miestui, šis tapo svarbiu vergų prekybos tašku, todėl Ngojas ilgainiui tapo svarbia valstybe, turėjusia parūpinti vergus.

1783 m. Ngojas susivienijo su Kakongu, siekdamas sunaikinti Kabindos tvirtovę, tačiau tai baigėsi nesėkme. Valstybė sumenko savaime, 1830 m. prasidėjus įpėdinystės krizei. Šią teritoriją XIX a. pabaigoje užėmė Belgija ir prijungė ją prie Kongo Laisvosios Valstybės.

Bakongų valstybės