Ylava (Lenkija)

Ylava, arba (iki 1945 m.) Vokiečių Ylava (, ) – miestas Lenkijos šiaurėje (buv. senprūsių etninės teritorijos pietvakariuose), į pietvakarius nuo Olštyno, 1945-1975 m. ir nuo 1999 m. – Lenkijos Ylavos apskrities (Varmijos Mozūrų vaivadija) administracinis centras. ~32 tūkst. gyventojų. Išplėtota medžio apdirbimo, maisto, statybinių medžiagų ir siuvimo pramonė, automobilių remontas ir automobilių dalių gamyba. Veikia Torūnės universiteto ežerotyros stotis.

Geografija 
Ylava įsikūrusi Ylavos ežeryne, prie Jeziorako ežero ir Dreventos intako Ilavkos; mieste susikerta Varšuvos-Gdansko ir Torunės-Olštyno geležinkeliai bei Olštyno-Grudziondzo plentas.

Pavadinimo kilmė 
Seniausia pavadinimo „Ylava“ forma yra lot. Ylavia. Ši forma pasirodė miesto dokumente 1317 m. Vėlesniuose 1333 ir 1334 m. dokumentuose yra pavadinimas Ylav, o 1338 m. dokumente - Ylau. XV amžiuje atsirado formos Ylow ir Ylow Thethonicalis. 1430 ir 1438 m. dokumentuose kalbama apie Deutschen Ylaw. 1443, 1457 ir 1458 m. miestas buvo vadinimas Ylaw, 1456 m. - Ilau. 1459 m. jis buvo pakeistas į Eylaw. 1457 m. buvo naudojamas pavadinimas Deutze Eylau, o 1468 m. jo kita forma Dwetsch Eylau. XVI-XVII amžiuje sutinkamos formos Teutschen Eylau, Deutscheneylau ir Theuto Ilavia. Nuo XVIII amžiaus iki 1933 m. vartojamas pavadinimas Deutsch Eylau. 1934 m. sausio 1 d. jis buvo pakeistas į Stadt Deutsch Eylau (Stadt - vok. miestas), o nuo 1945 m. lenkiškas miesto pavadinimas yra Iława. Jis oficialiai patvirtintas 1946 m. ​​gegužės 7 d.

Istorija 
Ylava buvo įkurta 1305 m. prūsų pamedėnų gyvenvietės vietoje kaip Vokiečių ordino pilis bei papilio gyvenvietė; tais pačiais metais ši gyvenvietė gavo miesto teises. Iš tų laikų Ylavoje išliko gotikinė Kristaus atsimainymo bažnyčia (statyta 1325 m., perstatyta 1642 m. ir 1904 m.; bažnyčios bokštas pristatytas 1550 m.).

Trylikos metų karo metu Ylava priklausė Prūsijos sąjungai. 1457-1466 m. miestas valdytas Lenkijos, 1466 m. Torūnės taika grąžintas Vokiečių ordinui. 

1525-1618 m. Ylava buvo Prūsijos kunigaikštystės, 1618-1701 m. – jungtinės Brandenburgo ir Prūsijos valstybės, 1701-1871 m. – Prūsijos karalystės, o nuo 1871 m. – O. Bismarko suvienytos Vokietijos valda.

XIX a. Ylavoje imta plėtoti medžio pramonę. 

Per Antrąjį pasaulinį karą sugriauta apie 75 % Ylavos pastatų. 1945 m. miestas atiteko Lenkijai, o jo gyventojai vokiečiai tais pačiais metais pabėgo arba buvo iškeldinti į Vokietiją.

Miesto simboliai 
Ylavos herbe yra Dievo Motinos su Vaikeliu rankose figūra. Marija sėdi soste prie miesto vartų. Ylavos herbas buvo iš dalies pakeistas 1998 m. gegužės 28 d. miesto tarybos nutarimu. Ylavos miesto himnas patvirtintas 1996 m. rugpjūčio 29 d. miesto tarybos nutarimu. Jis grojamas trimitu kasdien 12.00 val. iš rotušės bokšto. 1995 m. himną sukūręs Henryk Majewski - žinomas džiazo muzikantas, vienas iš kasmet rengiamo festivalio „Złota Tarka“ organizatorių. Ylavos vėliava patvirtinta 1997 m. balandžio 24 d. miesto tarybos nutarimu. Joje pavaizduotas Ylavos herbas ir dešimt pakaitomis išdėstytų banguotų juostelių balta ir mėlyna spalva, kurios simbolizuoja Jeziorako ežero bangas.

Kultūra, sportas ir turizmas 
Ylavoje veikia meno galerija, vyksta tarptautiniai džiazo ir jūrininkų muzikos festivaliai. Mieste ir jo apylinkėse išplėtoti vandens turizmas ir vandens sportas, vyksta laivų modelių pasaulio pirmenybės, irklavimo regatos; šiauriau Ylavos veikia Ylavos ežeryno kraštovaizdžio parkas.

Miestai partneriai

Pažintiniai takai

Pėsčiųjų: 

 Geltonasis takas (28,3 km): iš Ylavos į Samborowo palei Jeziorako ežerą
 Mėlynasis takas (26 km): iš Ylavos pro Sarnówek į Siemiany palei Jeziorako ežerą
 Žaliasis takas (41,3 km): iš Ylavos į Kamieniec
 Miško didaktinis takas „Jasne”
 Miško didaktinis takas „Silm”

Dviračių: 

 Raudonasis takas (apie 60 km): iš Ylavos į šiaurės rytus į Jezierzyce ir į vakarus į Kisielice
 Mėlynasis takas (apie 60 km): iš Ylavos į Zalewo palei ežerus Gil Mały, Gil Wielki ir Jeziorak
 Žaliasis takas (apie 137 km): iš Ylavos į Elbingą palei Elbingo kanalą
 Geltonasis takas (131 km): iš Goryń į Elbingą palei Elbingo kanalą

Baidarių maršrutai: 

 im. Jana Pawła II – Ostróda – Miłomłyn – Siemiany – Gizerek – YLAVA
 Stare Jabłonki – Miłomłyn – YLAVA (63,4 km) – Stare Jabłonki – J. Szeląg M. – J. Szeląg W. – J. Pauzeńskie – Ostruda – J. Drwęckie – Elbingo kanalas – Miłomłyn – K. Iławski – J. Jeziorak – Chmielówka – Makowo – Szałkowo – YLAVA
 YLAVA – Stare Jabłonki (73,3 km) – YLAVA – Iławka – Drwęca – J. Drwęckie – Ostruda – J. Pauzeńskie – J. Szeląg W.i M. – S. Jabłonki
 YLAVA – YLAVA (136,7 km) – Rz. Iławka – Rz. Drwęca – J. Drwęckie – Ostruda – J. Szeląg Wielki – J. Szeląg M.- Stare

Jabłonki – K. Elbląski – Miłomłyn – K. Iławski – J. Dauby – J. Jeziorak – YLAVA

 pętla toruńska (483 km) – YLAVA – Iławka – Drwęca – Torunė – Bratian – NML – Kurzętnik – Brodnica – Golub -Dobrzyń – Lubicz – Toruń – Wisła – Elbingas – Chełmno – Świecie – Grudziondzas – Gniew – Biała Góra – Rz. Nogat – Malbork – K. Jagielloński – Elbingas – Elbingo kanalas – Jeziorak – YLAVA

Vietinė žiniasklaida

Vietiniai laikraščiai 

 Kurier Iławski (savaitraštis)
 Gazeta Iławska, dodatek tygodniowy do Gazety Olsztyńskiej (savaitraštis)
 Życie Regionu (savaitraštis)
 Panorama Regionu (mėnraštis)
 Powiat Iławski – Miesięcznik Regionalny
 Uroczysko – laikraštis vaikams

Televizija 

 Iławska Telewizja Internetowa ilawatv.pl

Radijas 

 Radio Eska Iława
 Meloradio

Internetinės svetainės 

 ilawa.pl
 ilawa.wm.pl
 powiatilawski.pl
 ilawa.naszemiasto.pl
 infoilawa.pl
 ilawa.dlawas.info

Ylavos garbės piliečiai 

 Andrzej Drzycimski
 Ralph Demuth
 Henk van der Munnik
 Roman Młyniec
 Mieczysław Hoffman
 Jan Kozłowski
 Henryk Majewski
 Stanisław Achremczyk
 Jacek Protas
 Hans Benner
 Willem Nuis
 Lech Kobyliński
 Bronisław Jastrzębski

Nuotraukų galerija

Išnašos ir nuorodos 

Senovės Prūsijos gyvenvietės
Varmijos Mozūrų vaivadijos miestai
Vokiečių ordino pilys
Lenkijos pilys