Bokerono departamentas

Bokerono departamentas () – departamentas vakarų Paragvajuje, Argentinos ir Bolivijos pasienyje. Administracinis centras – Filadelfija.

Istorija 

Departamentas sudarytas po Čiako karo, 1945 m. Pradžioje užėmė kur kas mažesnę teritoriją. 1992 m. prie Bokerono prijungtas Nueva Asunsjono departamentas.

Geografija 

Bokerono departamentas yra išsidėstęs Gran Čiako gamtiniame regione. Pietuose ribojasi su Argentina, vakaruose – su Bolivija, šiaurėje – su Aukštutinio Paragvajaus departamentu, o rytuose – su Prezidento Hajeso departamentu. Būdingos sausos kalvotos lygumos su laukų ir miškų plotais. Šiaurės vakaruose reljefas žemesnis, ten yra smėlio kopų plotai. Centrinėje dalyje būdingas lygus paviršius su plačiais laukais, pavienėmis pelkėmis bei dygių medžių ir krūmų sąžalynais. Departamente ryškių reljefo pakilimų nėra, aukščiausia vieta yra Siera Leono aukštumoje.

Pietiniu departamento pakraščiu teka Pilkomajo upė. Į ją suteka keletas nelaivuojamų intakų, tačiau svarbių laukų drėkinimui. Daugelis kitų upokšnių didžiąją metų dalį būna sausi, prisipildo tik po liūčių. Yra druskingų dubumų ir ežerėlių. Bokeronas – vienas sausiausių šalies departamentų. Per metus iškrenta vidutiniškai 594 mm kritulių, rugpjūčio ir rugsėjo mėnesiais praktiškai nelyja. Vidutinė temperatūra 25-33 °C. Augalija skurdi, auga tik kaktusai, dygliuoti krūmai ir nedideli medžiai (baltasis kvebrachas, siauralapis raudonmedis, puošnusis kapokmedis, paragvajinis tvaras ir kt.). Yra įsteigtas Teniente Enkiso nacionalinis parkas.

Gyventojai 

Bokerone 2002 m. gyveno 41,1 tūkst. gyventojų, tai sudaro tik 0,6 % šalies gyventojų. Vidutinis gyventojų tankumas 0,5 žm./km². Tankiau gyvenama pietrytinė dalis, o šiauriniai, šiaurės vakarų rajonai praktiškai negyvenami. Apie 60 % gyventojų gyvena kaimiškose vietovėse. Vyrų yra šiek tiek daugiau nei moterų. Bokerono departamente gyvena daugiausia indėnų palyginti su kitais departamentais. Jie sudaro 43,7 % teritorijos gyventojų. Vyraujančios gentys: čulupiai, čorotai, angaitai, ajorėjai, tapietai, maskojai. Yra vokiečių menonitų kolonijų. Raštingumas – tik 20 % (mažiausias šalyje). Vienai gyvenamajai vietai vidutiniškai tenka 5 gyventojai.

Ekonomika 

Verčiamasi daugiausia kukurūzų (2002 m. 427 t) ir medvilnės (670 t) auginimu. Taip pat išvystyta gyvulininkystė: ožkos (19,1 tūkst. vnt.), galvijai (1033,4 tūkst.), avys (14,7 tūkst.).

Administracinis suskirstymas 

Nuo 1944 m. departamentas turėjo tik vieną apygardą – Mariskal Estigaribijos. 2006 m. pridėtos Filadelfijos, Pedro Penjos ir Euchenijaus Garajaus apygardos.

Svarbesnės gyvenvietės:
 Filadelfija
 Mariskal Estigaribija
 Noilandas
 Loma Plata
 Jalve Sanga
 Doktor Pedro P. Penija
 Cheneral Euchenijo A. Garajus

Šaltiniai 
 2002 m. Paragvajaus surašymo duomenys

Paragvajaus departamentai