Pranciškus I

Pranciškus I (; 1494 m. rugsėjo 12 d. Konjake – 1547 m. kovo 31 d.) – Prancūzijos karalius, nuo 1515 m. iki pat savo mirties.

Biografija 

Kilęs iš Valua dinastijos. Absoliutizmo šalininkas. 1532 m. prijungė Bretanę. Įtvirtino karaliaus tarybos valdžią, apribojo parlamento teises, didino mokesčius. 1516 m. su popiežiumi Leonu X sudarė kompromisinį Bolonijos konkordatą. 1535 ir 1540 m. ediktais įsakė persekioti evangelikus reformatus, 1539 m. Viler Kotrė ediktu uždraustė pameistrių sąjungas ir streikus. 1545 m. valdensų sektos žudynių organizatorius. 1536 ar 1535 m. sudarė sutartį su Osmanų imperija Prancūzijai naudingą sutartį („kapituliacijas“). 1530 m. įsteigė pasaulietišką universitetą – Karališkųjų lektorių kolegiją (nuo XVIII a. Prancūzijos kolegija). Pastatė Šamboro pilį. Persekiojo radikaliųjų minčių reiškėjus.

Santuokos ir vaikai 

 1-ji žmona: (nuo 1514 metų gegužės 18 d.) Klaudija Prancūzė (1499 spalio 13 – 1524 liepos 20), vyresnioji duktė Liudviko XII ir Anos Bretonės vyresnioji duktė. Ji pagimdė jam septynis vaikus:
 Luiza (1515–1518);
 Šarlotė (1516–1524);
 Pranciškus II (1518–1536), Prancūzijos dofinas, Bretanės hercogas;
 Henrikas (1519–1559), Prancūzijos karalius Henrikas II;
 Madlen Prancūzė (1520–1537), ištekėjo už Škotijos karaliaus Jokūbo V;
 Karolis (1522–1545), Orleano hercogas;
 Margarita Prancūzė (1523–1574), ištekėjo už Savojos hercogo Emanuelio Filiberto.
 2-ji žmona: (nuo 1530 metų rugpjūčio 7 d.) Eleonora Austrė (1498 lapkričio 15 – 1558 vasario 18), Burgundijos hercogo Pilypo I ir Kastilijos karalienės Joanos I vyresnioji duktė. Toje santuokoje vaikų nebuvo.

Šaltiniai

Nuorodos 

Prancūzijos karaliai
Bretanės hercogai