Vudstoko festivalis

Vudstoko festivalis (sutr. Vudstokas) – žymus, 1969 m. rugpjūčio 15–18 d. JAV vykęs roko muzikos festivalis.

Vienas žymiausių roko festivalių, palikęs ryškų pėdsaką muzikos istorijoje. Atspindėjo 7-ojo dešimtmečio – hipių epochos nuotaikas. Per lietingą savaitgalį festivalyje pasirodė 32 muzikantai.

Pasiruošimas 
Festivalį sumanė JAV renginių prodiuseriai Michaelis Langas, Artis Laurencas Kornfeldas, verslininkai Joelis Rosenmanas ir Džonas P. Robertsas.

1968 m. M. Langas turėjo truputį festivalių organizavimo patirties, prisidėjo rengiant Majamio dviejų dienų pop festivalį (25 tūkst. klausytojų).

1969 m. pradžioje verslininkai Džonas P.Robersas ir J.Rosenmanas Manhatane statė stambų garso įrašų studijos kompleksą „Media Sound“. Prodiuserių M.Lango ir A.L. Kornfeldo advokatas, tada teikęs teisines paslaugas minimo komplekso statybose, pasiūlė prodiuseriams susisiekti su Džonu P.Robertsu ir J.Rosenmanu dėl panašios, mažesnės studijos pastatymo Vudstoke.
Robertsas ir Rosenmanas sugalvojo surengti festivalį, kuriame dalyvautų menininkai, besilankantys Vudstoko regione (pvz. Bobas Dylanas). Kornfeldas ir Langas sutiko su pasiūlymu. 1969 m. įkurta įmonė „Woodstock Ventures“. Jos biurai įrengti 47-osios Vakarų 57-osios gatvės aukšte Manhatane. Festivalis suplanuotas pelningu, tikėtasi ~50 tūkst. lankytojų.

Festivalis pavadintas Vudstoku, mat planuotas Vudstoko mieste. Miestas neleido surengti renginio, baiminantis, kad apsilankys apie milijoną žmonių. Tada festivalis perkeltas į Volkilo () miestą, šalia siūlomos įrašų studijos, priklausiusios Aleksandrui Tapozui. Vietiniai tam nepritarė, renginio vos neatšaukė. Galop festivalis perkeltas į didelį ūkį, ~65 km pietvakariau Vudstoko.

1969 m. balandį Creedence Clearwater Revival tapo pirmąja festivaliui užsakyta grupe (honoraras – 10 tūkst. dolerių; dabar būtų ~70 tūkst. dolerių).

Išankstinis bilietas kainavo 18$ (dabar būtų ~100$), perkant renginyje – 24$. Bilietai pardavinėti tik įrašų parduotuvėse didesniame Niujorko rajone ir Manhatano centre esančiame „Radio City Station“ pašte. Parduota ~186 tūkst. išankstinių bilietų.

Vėlokai pakeitę vietą, rengėjai prarado daug organizacinio laiko. Likus 3 dienoms iki renginio, organizatorių susitikime Rosenmanas statybos meistrų paprašė pasirinkti: arba užbaigti aptvėrimo ir bilietų būdeles (be kurių Robertsui ir Rosenmanui po festivalio grėsė bankrotas), arba bandyti užbaigti statyti didžiąją sceną. Kitą rytą, trečiadienį, paaiškėjo, kad pirmasis variantas nebetinkamas. Per naktį į festivalio vietą buvo atvykę 50 tūkst. ankstyvųjų lankytojų. Likusį savaitgalį festivalio lankytojai tiesiog plaukė į festivalio teritoriją su bilietais ar be jų, išgriovę apsauginę festivalio teritorijos tvorelę.

Festivalis pranoko lūkesčius, susirinko 500 tūkst. „gėlių vaikų“. Dėl liūčių viskas skendėjo purve, trūko švaros, tualetų, vandens nusiprausti. Bet jautėsi harmonija, lankytoai „užsikrėtė“ Vudstoko dvasia.

Per festivalį Salivano apygarda paskelbė nepaprastąją padėtį. Netoliese renginio teritorijos veikusios „Stewart“ oro pajėgų bazės darbuotojai padėjo užtikrinti tvarką, perkelti atlikėjus į koncerto vietą ir iš jos.

Renginys nebuvo pelningu organizatoriams Robertsui ir Rosenmanui. 1970 m. kovą, išleidus dokumentinį filmą apie festivalį, pelniusį Oskarą, jų finansai pasitaisė.

Eiga

Pirmoji diena 

16.00 val. festivalį turėjo atidaryti Los Andželo grupė Sweetwater. Grupės muzikantai užstrigo kamščiuose, vėlavo. Pirmoji festivalio diena prasidėjo valanda vėliau. Pirmasis scenoje koncertavo amerikiečių gitaristas Ričardas Heivensas. Be savo dainų Heivensas atliko keletą žinomų Bitlų kūrinių, o pasirodymą baigė kompozicija „Freedom”, kurios motyvuose skambėjo afroamerikiečių protestantų dainos „Sometimes I Feel Like a Motherless Child” motyvai.

Prieš grupės „Sweetwater” koncertą, ant scenos išėjo indų guru ir jogas Svami Satčidananda, pasakęs neilgą kalbą. Ji įtraukta į festivalio dokumentinį filmą. Po Timo Hardino koncerto prasidėjo lietus. Ravi Šankaras lietų ignoravo, atliko 3 kūrinius. Grupė The Incredible String Band, turėjusi pakilti į sceną po Ravi Šankaro, dėl nesibaigiančio lietaus, atsisakė groti. Vietoj jos koncertavo folko muzikantė Melani, atlikusi 25 min. trukmės dainą. Dainos motyvuose skambėjo Bobo Dylano dainos „Mr. Tambourine man” versija. Atlikėjai koncertuojant, žmonės ėmė degti žvakeles. Jos įkvėpė solistę parašyti dainą „Lay Down (Candles in the Rain)”, išleistą po metų.

Vokalistė Džoana Baez, prieš užlipdama į didžiąją festivalio sceną, laisvojoje scenoje atliko nedidelį kūrinį. Nors buvo šeštą mėnesį nėščia, bet savo pasirodymu uždarė pirmąją festivalio dieną. Jai dainuojant, į sceną išėjo Džefris Šertlefas ir jie atliko keletą kompozicijų, įskaitant The Byrds dainą „Drug Store Truck Drivin' Man", kurią Šertlefas paskyrė tuometiniam Kalifornijos gubernatoriui Ronaldui Reiganui. Scenoje Džoana Baez viešai papasakojo savo vyro Deivydo Hareso arešto istoriją. Po Džoanos Baez pasirodymo lietus sustiprėjo.

Antroji diena 

Antroji festivalio diena prasidėjo nepopuliarios Bostono grupės Quill koncertu. Jis baigtas daina „Waitin’ for You”, per kurią muzikantai mėtė klausytojams mušamuosius instrumentus.

Amerikiečių psichodelinio roko grupės Country Joe and the Fish dainų autorius ir vokalistas Kantris Joe Makdonaldas sugrojo pusvalandžio akustinį kūrinį. Vėliau muzikantas prisiminė:

 Ten buvo per daug žmonių. Aš buvau išsigandęs. Jie surado gitarą Yamaha FG-150, pririšo prie jos virvelę ir mane išstūmė į sceną.. 

Per paskutinę dainą, Kantris Joe Makdonaldas įtikino žmones jam pritarti, sakydamas: „Aš nežinau, kaip Jūs ketinate kada nors sustabdyti karą, jeigu negalite dainuoti geriau už mane. Jūsų ten daugiau kaip 300 tūkstančių, ir aš noriu, jog Jūs pradėtumėte dainuoti”. Muzikantas nulipo nuo scenos, žmonėms garsiai plojant ir raginant bisui.

Santana ir jo to paties pavadinimo grupė, išleidusi 1969 m. rugpjūčio mėn. debiutinį albumą, buvo mažai žinomi publikai. Scenoje grupė pasirodė taip puikiai, jog jos atlikta daina „Soul Sacrifice” buvo įtraukta į dokumentinį filmą apie Vudstoko festivalį.

Liūčiai įsisiautėjus, nebebuvo galima įjungti elektrinių instrumentų. Tada į sceną užlipo į festivalyje neplanuotos grupės The Lovin’ Spoonful vokalistas Džonas Sebastjanas, kuris su akustine gitara sugrojo 5 dainas, tarp jų ir kompoziciją „Younger Generation”. Ji skirta vaikui, gimusiam per Vudstoko festivalį.

Grupė The Incredible String Band, atsisakiusi penktadienį groti dėl lietaus, šeštadienį ant scenos užlipo ir sugrojo keletą psichodelinio folko kūrinių. Šeštadienį scenoje taip pat pasirodė sunkiojo roko grupė Mountain, iki festivalio koncertavusi vos kelis kartus.
Grateful Dead pasirodymą lydėjo techniniai nesklandumai. Po dainų „Mama Tried” ir „High Time” stojo ilga pauzė, kurią lydėjo žiūrovų riksmai. Creedence Clearwater Revival į sceną pakilo jau po vidurnakčio, kai nemaža dalis žiūrovų miegojo. Apie 3.30 val. scenoje kelias dainas atliko Sly & the Family Stone. The Who niekaip neišsprendę ginčo su festivalio organizatoriais dėl apmokėjimo klausimų, į sceną nelipo iki pat penktos valandos ryto. Viena jų įsimintiniausių atliktų dainų Vudstoko festivalyje – „See Me, Feel Me”, kurią grupė atliko, jau auštant ir kylant saulei. Festivalio metu taip pat skambėjo ir kitos jų žinomos dainos, kaip: „My Generation”, „Naked Eye”.

Jefferson Airplane uždarė antrąją festivalio dieną. Scenoje grupė pasirodė 7.30 val. ryto vietoj to, jog turėjo koncertuoti 10.00 val. šeštadienio vakaro.

Trečioji diena 

Trečiosios dienos koncertai turėjo vykti tik 9 valandas. Bet vėlų sekmadienio vakarą, nusileidus saulei, pasirodymai tęsėsi.

Džou Kokeris buvo pirmasis paskutinės festivalio dienos atlikėjas. 14.00 val. jis užlipo į sceną ir koncertą pradėjo daina „Dear Landlord”, o baigė Bitlų kūriniu „With a Little Help from My Friends”. Su šia daina Kokeris įtrauktas į filmą apie Vudstoką. Po Kokerio pasirodymo, festivalį kelioms valandoms sustabdė liūtis.

Po jos, į sceną užlipo grupės Country Joe and the Fish muzikantai. Po šios grupės scenoje turėjo pasirodyti Ten Years After. Muzikantai perspėti, kad dėl vandens rizikuoja būti gali nutrenkti elektros srove. Grupės lyderis Elvinas Li atsakė, kad tokiu atveju, jie parduos daugiau įrašų. Dėl lietaus grupė kilo problemų su instrumentais, ypač išsiderino gitaros. Teko daryti pauzes, jas derinti. Kilo problemų ir dėl video įrašų, neveikė įrašymo technika. Džonis Vinteris sulaukė vidurnakčio atlikdamas aštuonias dainas. Grupė Crosby, Stills, Nash and Young pradėjo koncertuoti ~3.00 val. nakties. Šiai grupei tai buvo tik antras koncertas. Grupės muzikantai scenoje irgi turėjo bėdų su technika ir instrumentais. Apie šeštą valandą pirmadienio ryto scenoje pasirodė 9 narių Paul Butterfield Blues Band.

Jimi Hendrixas su savo nauja grupe Gypsy Sun and Rainbows turėjo festivalį uždaryti vidurnaktį, tačiau dėl jo vėlavimo į sceną išėjo tik pirmadienį, 9 val. ryto. Klausytojų, kurių festivalio įkarštyje buvo >500 tūkst, prasidėjus Hendrixo pasirodymui sumažėjo iki 35 tūkst. Hendrixas koncertavo su dideliu atsidavimu, spektaklio pabaigoje jis sugrojo JAV himno versiją. Tuo metu buvo pats Vietnamo karo įkarštis, dėl ko muzikantas grodamas kūrinius naudojo karo garsus primenančius efektus. Hendrixo pasirodymas truko dvi valandas, laikomas vienu ilgiausių jo karjeroje. Koncertą sudarė 18 dainų (įskaitant improvizacijas). Pasirodymą Hendrixas baigė hitu „Hey Joe“. Hendrixas tapo vienu fotogeniškiausių ir talentingiausių festivalio atlikėjų, nors grojo prieš beveik tuščią lauką.

Tvarkaraštis

Išnašos

Nuorodos 

 1969-ųjų Vudstoko festivalis ir koncertas
 Vudstoko muziejus
 Iliustruotasis mokslas apie Vudstoko festivalį

1969 muzikoje
Muzikos festivaliai
JAV kultūra