Košė

Košė – patiekalas iš vandenyje (piene ar sultinyje) virtų kruopų ar grūdų, į kurį gali būti įdėta druskos, cukraus. Taip pat grūdama iš virtų bulvių. Košės gali būti skaninamos riebalais (sviestu, spirgais, grietine), saldžiais priedais (šviežiais ar džiovintais vaisiais, uogienėmis, medumi). Valgoma kaip atskiras patiekalas arba patiekiamas kaip garnyras. Lietuvoje košė valgoma su duona, rūgpieniu, kartais su lašiniais, sviestu, silke, Žemaitijoje – su mirkalu (papilu) iš spirgų, taukų ir kvietinių miltų. Anksčiau košes virdavo molinėse puodynėse krosnyse, dabar – puoduose ant viryklių ar specialiuose induose mikrobangėse krosnelėse.

Būdingas Rytų Europos šalių patiekalas. Košės labai paplitusios rusų virtuvėje. Rusijoje košės žinomos ir kaip kareiviškas patiekalas, kadangi jos kelis šimtus metų yra įprastinis patiekalas armijoje, ypač lauko sąlygomis. Dėl to armijos virėjai dar vadinami „košviriais“ (). Tarp žydų košių valgymas buvo siejamas su skurdu, dėl to ilgainiui išeiviai iš Rytų Europos šalių JAV nustojo jas valgyti arba jas ruošdavo kaip šventinius patiekalus.

Žodis kilęs iš slavų kalbų (, ) – šis kilęs iš slavų prokalbės *kāsi̯ā ('košti'; giminiškas ).

Rūšys 

Košių rūšys:
 bulvių košė
 grikių košė
 manų košė
 avižinė košė
 perlinė košė
 sorų košė
 ryžių košė
 kukurūzų košė
 žirnių košė
ir kt.

Šaltiniai 

 
Grūdų valgiai