Timakavas

Timakavas () – kaimas rytinėje Druskininkų savivaldybės dalyje, 4 km į pietus nuo Randamonių, Dainavos girios glūdumoje. Šalia kaimo teka Cimokinės upelis. Vakaruose plyti Cimakavo ornitologinis draustinis (372 ha).

Etimologija 

Timakavo kaimas vietinių gyventojų vadinamas Cimakavu. Tai rodo kaimo vardą esant slaviškos kilmės priesagos -avas vediniu iš asmenvardžio Cimakas, kuris mūsų dienų nepasiekė. Buvus tokį asmenvardį rodo Lietuvių pavardžių žodyne (V., 1985. T. 1. P. 392) fiksuota pavardė Cimakauskas (užrašyta Lazdijuose); buvus tokį asmenvardį paliudija ir Lietuvių kalbos instituto Vardyno skyriaus asmenvardžių, užrašytų iš istorinių šaltinių, kartotekos duomenys: Eva Cimachowska, 1785 m. (išrašas iš Alytaus parapijos Alytaus krikšto knygos, l. 22). Lenkų vardyne taip pat funkcionuoja pavardė Cimach bei vardas Cimoch.

Pasak legendos, kadaise Basalykų giminės protėvis Cimas (Timas) atėjo į dabartinio Cimakavo vietą. Patikusioje vietovėje Basalykas apsigyveno, vėliau susilaukė 6-7 vaikų, kurie susilaukė savo atžalų. Taip atsirado Cimakavas, kurio pavadinimas kilęs nuo kaimo įkūrėjo Cimo vardo.

Tarpukariu kalbininkai pradėjo norminti vietovardžių pavadinimus, t. y. iš tarminių tarimų dėsningai transponuoti į bendrinę kalbą. Taip Cimakavas virto Timakavu bendrinėje kalboje.

Istorija 

Manoma, jog Cimakavo kaimas įkurtas XVIII a. pabaigoje ar XIX a. pradžioje kaip miško kirtėjų gyvenvietė.

Kaimo pavadinimas minimas XIX a. Ratnyčios katalikų bažnyčios civilinės būklės aktų knygose (Cymakowie 1828 m., Simachowa 1839 m., Cimachowa 1843 m., Cimachovo 1895 m.). Pirmieji minimi kaimo gyventojai Basalykų ir Svioklų šeimynos. Pagal 1843 m. Ratnyčios bažnyčios tikinčiųjų sąrašą Cimakave buvo tik 2 sodybos, kur gyveno Basalykų, Svioklų, Sinkevičių, Trainavičių, Krušų šeimos. Kaimas tuo metu priklausė Gardino gubernijos Gardino pavietui.

Po Pirmojo pasaulinio karo Cimakavo kaimas tapo Lenkijos Balstogės vaivadijos dalimi. 1940 m. rugpjūčio 3 d. gyvenvietė su kitomis Marcinkonių-Druskininkų krašto gyvenvietėmis buvo perduoti Lietuvai ir 1941 m. sausio 15 d. prijungti prie Alytaus apskrities. Pasibaigus Antrajam pasauliniam karui kaimo gyventojai stipriai rėmė Lietuvos partizanų kovą. Už tai dalis kaimo gyventojų buvo ištremti.

Sovietinės okupacijos pradžioje kaimo gyventojai vis dar vertėsi miško darbais. Aplink plytintys miškai priklausė miškų ūkio Druskininkų miškų urėdijai. Pamažu gyventojai išsikėlė į didesnes gyvenvietes, daugiausia į Druskininkus. Paskutinioji gyventoja kaimą paliko 1982 m.

Pažymėtina, jog Cimakavas buvo vienas iš nedaugelio Lietuvos kaimų, kuris nebuvo elektrifikuotas.

Gyventojai

Literatūra 
 Cimakavas: atsiminimai (sud. Alfreda Pigagienė). – V.: Petro ofsetas, 2008. – 108 p.: iliustr. – ISBN 978-9955-815-09-9

Šaltiniai 

Druskininkų savivaldybės gyvenvietės