Senosios Įpilties III piliakalnis

Senosios Įpilties III piliakalnis, vadinamas Pilale, Marijos kalneliu (registrinis kultūros paveldo objektas: unikalus kodas - 5245, senas kultūros paminklų sąrašo Nr. AR527) – piliakalnis šiaurės vakariniame Kretingos rajono savivaldybės teritorijos pakraštyje, Senojoje Įpiltyje (Darbėnų seniūnija), Įpilties ir Graistupio upelių santakoje.

Pasiekiamas Senosios Įpilties šiaurinėje dalyje pavažiavus pro buvusias fermas vakarų puse iš kairės į šiaurės vakarus 300 m, yra 30 m į dešinę šiaurės rytuose, už Įpilties upelio.

Piliakalnis 
Įrengtas upelių santakoje esančiame aukštumos kyšulyje. Aikštelė trikampė, orientuota šiaurės rytų – pietvakarių kryptimi, 27 m ilgio, iki 26 m pločio. Šiaurės rytų pakraštyje supiltas tiesus 30 m ilgio, 0,5 m aukščio, 15 m pločio pylimas. Šlaitai statūs, iki 6 m aukščio.

Į šiaurės rytus nuo pylimo 2 ha plote aptinkama papėdės gyvenvietės kultūrinio sluoksnio pėdsakų.

Piliakalnį labai suardė arimai. Teritorija dirvonuoja, pietrytinis šlaitas apaugęs alksniais. 

300 m į pietvakarius yra Senosios Įpilties piliakalnis, 1,5 km į šiaurės vakarus – II piliakalnis, vadinamas Karių, Karo kalnu, o 1 km į rytus – Naujosios Įpilties alkakalnis (Alkos kalnas). Į vakarus nuo piliakalnio priešingame Graistupio šlaite stūkso mitologinis Aukuro akmuo, iš po kurio išteka šaltinis. Už akmens prasideda Senosios Įpilties piliakalnio papėdės gyvenvietė.

Tyrimai  
1960 m. žvalgė Juozas Mickevičius, 1963 m. – LII (ekspedicijos vadovas Adolfas Tautavičius), 1982 m. – MMT (ekspedicijos vadovas Romas Olišauskas), 1992 m. – KPC (ekspedicijos vadovas Vilnius Morkūnas), 1996 m. – Gintautas Zabiela.

Rasta apdegusio molio tinko fragmentų.
 
Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu - XIII a. 

1972 m. paskelbtas respublikinės reikšmės archeologijos paminklu.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Lietuvos piliakalniai
 Kultūros vertybių registras: Piliakalnis III, vad. Marijos kalneliu

Piliakalniai Kretingos rajone