Sklandytuvas

Sklandytuvas – už orą sunkesnis skraidymo aparatas, dažniausiai be variklio. Šiuo metu labiausiai naudojamas sklandymo sporte. Aparato konstrukcija leidžia pakilti ir išsilaikyti ore dėl šiltų oro srovių (termikų) judėjimo. Į reikiamą aukštį sklandytuvas iškeliamas sujungtas virve su specialiu lėktuvu, arba specialaus keltuvo pagalba, kai kuriais atvejais gali būti iškeliamas tempiant automobiliu.

Sklandytuvai su varikliais (motorizuotas sklandytuvas) gali pakilti ir ore išsilaikyti patys.

Priklausomai nuo aparato modelio, vietovės ypatumų, oro sąlygų bei piloto patyrimo, sklandytuvas be variklio ore gali išbūti kelias ir daugiau valandų. Pvz., 1938 m. gruodžio 9-11 d. vokiečių sklandytojai A. Boedecker ir K. H. Zander Kuršių Nerijoje (Rasytėje) dviviečiu sklandytuvu DFS Kranich pasiekė pasaulio rekordą – nenusileisdami jie sklandė 50 val. 15 min.

Keliančios oro masės susidaro šylant žemės paviršiui, kai apačioje sušilęs oras kyla į viršų, taip pat vietose kur vėjas susitinka su kalva, kalnu.

Lietuvoje sklandytuvus gamina UAB Sportinė aviacija Pociūnuose.

Lietuviai sklandytuvų konstruktoriai 
 Jonas Garalevičius. 1911 m. savo dirbtuvėse Kaune su A. Kalvinskiu sukonstravo ir pagamino pirmuosius Lietuvoje sklandytuvus.
 Alfredas Gysas. Aviatorius, sklandytuvų konstruktorius.
 Bronius Oškinis. Sukūrė daugiau nei 15 sklandytuvų modelių
 Balys Karvelis. Sukūrė pirmąjį lietuvišką plastikinį sklandytuvą „BK-7 Lietuva“.
 Gabrielius Miliūnas. Aviatorius, sklandytuvų konstruktorius.
 Antanas Paknys. Aviatorius, sklandytuvų konstruktorius.

Galerija

Nuorodos 
 J. Garalevičiaus ir A. Kulvinskio sklandytuvas
 Mėgėjiška svetainė su sklandytuvų modelių aprašymais (angl.)
 Apie Lietuvos sklandymo federaciją

Išnašos