Korintija

Šis straipsnis – apie istorinį Graikijos regioną. Apie dabartinį administracinį vienetą žiūrėkite Korintijos nomas

Korintija () – istorinė Graikijos sritis Peloponeso pusiasalio šiaurinėje dalyje. Dabar egzistuoja to paties pavadinimo Korintijos nomas, kurio teritorija iš dalies atitinka senąją Korintiją.

Geografija 

Regionas buvo derlingos lygumos, prisiglaudusios prie Korinto įlankos, naudojamos žemdirbystei ir gyvulininkystei. Korintijos rytuose buvo Megaridė (skyrė Geranėjos kalnas), pietuose – Argolidė ir Arkadija, o vakaruose – Achaja.

Istorija 

II tūkstantmetyje pr. m. e. Korintijoje vietoje egzistavo Mikėnų kultūros miestas valstybė. Pasak Homero mito, Korinte Medėja nužudė savo vaikus.

Archajiniu laikotarpiu Korintijos regione neįsigalėjo politinė vienybė, kaip kad atsitiko Atikoje ir Lakonijoje. Čia susiformavo keletas stiprių polių. Didžiausias jų buvo Korintas su pavaldžiais uostais (Lechajus ir Kenchrėjus), tačiau čia taip pat egzistavo tokie poliai, kaip Tenėja, Sikijonas, Stimfalas.

Persų karų laikotarpio pradžioje Korintijos poliai rėmė Atiką, tačiau vėliau jie perėjo į Spartos pusę ir ilgainiui įstojo į Peloponeso sąjungą, o dar vėliau palaikė Tėbus.

Korinto karas nusilpnino Korintijos valstybėles, kol 338 m. pr. m. e. jos visos neteko nepriklausomybės, užkariautos Makedonijos. Nuo tada regionas vaidino ypač svarbų vaidmenį visoje Graikijoje, nes Korintas tapo visos naujai sukurtos Korinto sąjungos sostine.

Vėlesniais laikais Korintijos regionas iš pradžių atiteko Achajos sąjungai, 146 m. pr. m. e. regioną užėmė romėnai, jis ėmė priklausyti Romos Imperijos Achajos provincijai. Dar vėliau čia įsigalėjo Bizantijos imperija, šiai suskilus valdė Achajos kunigaikštystė, nuo XV a. Italijos imperija. 1821 m. Korintija tapo nepriklausomos Graikijos dalimi

Žymūs senovės korintiečiai 
Tarp Korinto gyventojų buvo filosofas kinikas Diogenas, IV a. pr. m. e. skulptorius Eufranoras.

Senovės Graikijos regionai