Lobezas

Lobezas () – miestas šiaurės vakarų Lenkijoje, Vakarų Pamario vaivadijoje, į šiaurės rytus nuo Ščecino, prie Regos upės. Valsčiaus centras. 10,4 tūkst. gyventojų (2015 m. duomenys). Per miestą eina Gožuvo–Švidvino (DW147, DW148, DW151) kelias ir geležinkelio linija Gdanskas – Ščecino Stargardas (202). Miestas yra 60 km nuo Baltijos jūros.

Istorija 
Vietovės pavadinimas kilęs iš senosios lenkų kalbos žodžio łobuzie, reiškiančio 'krūmus'.
Jau 1295 m. gyvenvietė vadinama „miestu“, kas 1384 m. patvirtinama suteikiant Lobezui Liubeko teisę. XIV amžiuje jame atsiranda burmistras ir miesto taryba. Tuo metu miestas apjuosiamas gynybinėmis sienomis, kurios išliko iki XVIII a. 1460 m. čia pradeda veikti teismas. Borkų šeima pastatė Lobeze pilį, išlikusią iki XVIII a.
1295 m. Pomeranijos dalijimo metu gyvenvietės prie Regos upės, tarp jų ir Lobezas, atiteko Pamario kunigaikščių Volgasto linijai. Nuo 1648 miestas priklausė Brandenburgui, 1701 perėjo Prūsijos karalystėn, kuri savo ruožtu nuo 1871 priklausė Vokietijos imperijai. Nuo 1933 iki 1945 m. miestas priklausė Trečiajam Reichui, o po II pasaulinio karo jis atiduodamas Lenkijai. Vokiečiai iš šių teritorijų buvo iškeldinti.

Istorinė demografija

Merai

Miestų partnerystė 

Miestai, su kuriais Lobezas yra užmezgęs partnerystės ryšius:
  Kėdainiai, Lietuva
  Afingas, Vokietija
  Vikas, Vokietija
  Paikusė, Estija
  Svaliovas, Švedija
  Istra, Rusija
  Guča, Serbija

Sportas 
 MLKS Światowid

Klimatas

Literatūra 
 Zbigniew Harbuz: Kalendarium ziemi i powiatu łobeskiego. Łabuź, Łobez 2007, , S. 1–60. Kalendarium  .
 Z dziejów ziemi łobeskiej – praca zbiorowa pod redakcją Tadeusza Białeckiego'', Instytut Zachodniopomorski, Szczecin 1971.
 Peter Johanek, Franz-Joseph Post (Hrsg.); Thomas Tippach, Roland Lesniak (Bearb.): Städtebuch Hinterpommern. Deutsches Städtebuch, Band 3, 2. Verlag W. Kohlhammer, Stuttgart 2003, ISBN 3-17-018152-1, S. 135–138.

Šaltiniai 

Vakarų Pamario vaivadijos miestai