Cadillac Eldorado

Cadillac Eldorado buvo didelės klasės prabangus automobilis, kurį gamino Cadillac nuo 1953 iki 2002 metų. Jo pagrindiniai konkurentai buvo Lincoln Mark Serija ir nebrangus Buick Riviera. Eldorado pavadinimas kilęs iš ispaniškų žodžių „el dorado“, kuris reiškia „paauksuotasis“. Pavadinimas gali priminti legendinį prarastą aukso miestą Pietų Amerikoje.

Pirma Karta (1953-1954) 

Pirmasis Eldorado buvo pradėtas gaminti 1953 metais, jų buvo pagaminta labai mažai (532 automobiliai). Tai buvo produkcinis modelis 1952 metų El Dorado konceptinio automobilio. Eldorado buvo parduodamas keturių spalvų (raudonos, baltos, mėlynos ir ochros spalvos), kabrioletų stogai buvo juodos arba baltos spalvos. Automobilis buvo gaminamas ant Cadillac Series 62 kabrioleto, taip pat naudojo jo variklį, bet buvo beveik dvigubai brangesnis. Eldorado kainavo $7 750.

Antra Karta (1955-1958) 

1955 metais automobilis buvo atnaujintas. Eldorado gavo naujus siaurus galinius sparnus, kurie atrodė daug geriau nei senieji platūs. 1956 metais atsirado 2-jų durų kupė versija su kietu stogu, kuri vadinosi Eldorado Seville. 1957 metai pasižymėjo tuo, kad General Motors pristatė Cadillac Eldorado Brougham versiją. Tai buvo 4-ų durų automobilis, su į galą atsidarančiomis galinėmis durimis. Brougham buvo ypač prabangus ir jo kaina siekė daugiau nei $13 000, tai buvo daugiau nei tų pačių metų Rolls-Royce Silver Cloud automobilis. Jis turėjo nerūdyjančio plieno stogą, orinius amortizatorius, elektrines sėdynes ir viską ką tik General Motors galėjo sugalvoti. Automobilis buvo gaminamas dvejus metus ir buvo parduota tik 704 automobiliai. Buvo įvertinta, kad GM prarasdavo po $10 000 nuo kiekvieno automobilio, bet šitie automobiliai yra vieni rečiausių ir labiausiai kolekcionuojamų iš visų Amerikos pokario automobilių.

Trečia Karta (1959-1966) 

Visiškai kitoks Eldorado Brougham buvo pardavinėjamas tarp 1959 ir 1960 metų. Automobilis nebeturėjo tokio ekstravagantiško stiliaus. Jis kainavo $13 075, $1 daugiau už savo senesnį modelį. Dizainas buvo 100 % Cadillac, bet kompanija turėjo kontraktą su Pininfarina, su kuria palaikė ilgus, gerus santykius, tad Eldorado buvo iš esmės gaminamas rankomis Italijoje. Automobilio siauri galiniai žibintai puikiai integravosi į nuosaikius galinius sparnus, taip primindami raketą. Galiniai žibintai ir masyvūs sparnai skyrėsi nuo standartinių 1959 Cadillac'ų ir parodė, kur vystysis Cadillac dizainas ateinančius kelerius metus. Kaip bebūtų kokybė nebuvo panaši į Detroito rankų darbo 1957-1958 metų modelius, 1959-1960 metų Brougham'ai buvo mažiau pageidaujami.

Paskutinis Eldorado Seville buvo pagamintas 1960 metais. Po to Eldorado kabrioletai tapo iš esmės papuošta standartinio Cadillac kabrioleto versija. Italijoje pagamintų Eldorado importas baigėsi 1960 metais.

Ketvirta Karta (1967-1970) 

1967 metais Eldorado buvo visiškai atnaujintas. Automobilis buvo gaminamas ant GM E platformos, kuria dalinosi su Buick Riviera ir Oldsmobile Toronado, kurie naudojo platformą nuo 1966 metų. Automobilis buvo varomas priekiniais ratais. Kaip ir Toronado, Eldorado naudojo standartinį Cadillac 429 V8 variklį. Automobilio dizainą kūrė Bill Mitchell. Naujas Eldorado turėjo uždaromus priekinius žibintus bei ilga kapotą. Automobilis nuo 0 iki 96 km/h (60mph) įsibėgėdavo per mažiau nei 9 sekundes, nors būgniniai stabdžiai buvo nepakankami (diskiniai stabdžiai buvo galimi pasirenkant 1967 ir standartiniai 1968 metais). Pardavimai buvo geri nepaisant aukštų kainų. 1968 metais automobilio eksterjeras buvo nežymiai atnaujintas, kad atitiktų naujus saugumo reikalavimus, taip pat automobilis gavo naują 7,7l 472 in³ V8 variklį, kuris pasiekdavo 375 AG. 1969 metais automobilis neteko savo uždaromų žibintų, tačiau gavo naują vinilinį stogą. 1970 metais Eldorado gavo naują 8.2l 500 in³ V8 variklį pasiekiantį 400 AG/550 ft·lb.

Penkta Karta (1971-1978) 
 
General Motors atnaujino savo didelės klasės automobilius 1971 metais, Eldorado taip pat buvo atnaujintas. Automobilis atgavo savo kabrioleto versiją. Kupė versija gavo po naują langiuką abejose automobilio pusėse, ir naują galinį langą, kuris buvo apsuptas vinilu. Tai buvo dar vienas populiarus Eldorado. Penktos kartos Eldorado buvo gaminamas aštuonerius metus, automobilio priekis buvo nežymiai atnaujintas 1975 metais. Eldorado naudojo didžiausią kada nors gamintą variklį serijiniams automobiliams: 8,2 l (500 in³) V8. Tas variklis buvo pristatytas su 1970 metų Eldorado ir buvo unikalus šitam modeliui septynerius metus, kol standartiniai Cadillac'ai buvo gaminami su 7,7 l (472 in³) varikliu pristatytu 1968 metais.

Šešta Karta (1979-1985) 
1979 metais buvo pristatytas naujas, pritaikytas Cadillac'as ir pirmą kartą jis dalinosi šasi su Buick Riviera, kaip ir su Toronado. Mažesni 350 ir 368 in³ (5,7 ir 6,0 l) V8 pakeitė didelius 500 ir 425 in³ (8,2 and 7,0 l) variklius, automobilis tapo ekonomiškesnis. 1979m. automobilio standartinis variklis buvo Oldsmobile 350, 1980 metais jį pakeitė Cadillac 368. Abu Seville ir Eldorado (kurie dalijosi rėmu) 368 varikliai 1980 m. buvo su DEFI, tuo tarpu didesni galiniais ratai varomi Cadillac'ai, kurie naudojo 368 buvo su 4-barelių Quadrjet karbiuratoriumi. Pats pastebimiausias pakeitimas buvo atitrauktas stogas, kuris padarė galinį langą beveik vertikalų. Eldorado Biarritz atgaivino nerūdijančio plieno koncepciją nuo pirmojo Brougham. Nors ir Eldorado buvo sumažinti, jie išliko patogaus dydžio su daug vietos ir galios.

Nesėkmingas epizodas įvyko 1981 metais, kai Cadillac įdiegė nepavykusi V8-6-4 variklį. Šį variklį kontroliavo elektroninė sistema, kuri atjungdavo kai kuriuos cilindrus, kai pilna galia būdavo nereikalinga, taip taupydama kurą. Tačiau variklis neveikė kaip buvo planuojama, kartais jis išvis neveikdavo. Pirkėjai pradėjo skųstis dėl sudėtingos elektronikos. Nepaisant to, Eldorado reputacija nenukentėjo 1984 metais buvo parduota beveik 100 000 automobilių. Tai buvo stulbinantis skaičius, nes Eldorado buvo vienas brangiausių modelių.

Septinta Karta (1986-1991) 

1986 metais Eldorado buvo dar labiau sumažintas, ir gana stipriai. Tiesa sakant, Eldorado buvo tokio paties dydžio kaip prieš kelerius metus būtų atrodęs General Motors kompaktinis automobilis. Taip pat jis buvo daug mažesnis už savo konkurentą Lincoln Mark VII. Pirmą kartą Eldorado apleido savo hardtop'ą ir naudojo sedano rėmus apie savo langus. Naujienų reportažai vėliau parodė, kad General Motors buvo suklaidinta konsultantų, kurie pranašavo, kad benzino kainos kils iki $3 už galoną 1986 metais ir maži automobiliai bus paklausesni. Tiesa sakant, benzino kainos nepasiekė nė pusės tos kainos ir rinka sureagavo su siaubu. Pardavimai nukrito, jie siekė tik apie penktadalį to, kiek buvo prieš porą metų. Nepaisant to, kad ir kaip General Motors bandė tobulinti Eldorado, jau nebesusigrąžino pirkėjų pagarbos. Šitos kartos Eldorado šasi ir varikliai buvo pritaikyti Cadillac Allanté kabrioletui.

Aštunta Karta (1992-2002) 

1992 metais pasirodė nauja Eldorado karta. Naujasis Eldorado tebuvo truputį didesnis už senąjį modelį, bet atrodė daug geriau. Automobilio stiklai vėl buvo be rėmo ir netrukus po Cadillac naujo Northstar V8 variklio pasirodymo, jis buvo galimas ir ant šio modelio. Automobilio dizainas ir padidintos galios kombinacija automobilį darė panašų į senuosius Eldorado. Pardavimai pakilo, nors ir nepasiekė rekordinių aukštumų. Pirkėjai mažiau pirko 2-durų Eldorado, tiesa sakant, 4-durų Cadillac Seville aplenkė jį pardavimų skaičiumi. Automobilis buvo ir toliau gaminamas visą dešimtmetį. Tuo tarpu, Oldsmobile Toronado ir Buick Riviera gamyba buvo sustabdyta. Dešimtmečio pabaigoje jau buvo pradėjo aiškėti, kad Eldorado pabaiga taip pat ne už kalnų. Taip ir buvo, per 49-us Eldorado gamybos metus Cadillac paskelbė, kad 2002 bus paskutiniai automobilio metai.

Pažymint istorinio vardo pabaigą, buvo pagaminta limitinis skaičius raudonų ir baltų automobilių, spalvų, kurias naudojo 1953 metų Eldorado. Gamyba baigėsi 2003 metų balandžio 22 dieną, automobilį pakeitė Cadillac XLR modelis.

Eldorado
Asmeninės prabangos automobiliai