Ašmenėlė (Ašmena)

Ašmenė̃lė  (arba Mūrinė Ašmena; , ) – agromiestelis Baltarusijoje, Gardino srityje, 12 km į šiaurės vakarus nuo Ašmenos ir tiek pat nuo Lietuvos sienos, Ašmenos upės krante.

Istorija 

Nuo XVI a. LDK didikų Dorohostaiskių valda. Mikalojus Dorohostaiskis Ašmenėlėje įkūrė evangelikų reformatų bažnyčią ir, manoma, spaustuvę. Joje (kitais duomenimis, Liubčios spaustuvėje) 1615 m. išspausdinta Kristupo Manvydo Dorohostaiskio (1562–1615 m., Lietuvos didysis maršalka, palaidotas Ašmenėlėje) „Hippica“, A. Salinarijaus „Cenzūra“. Nuo 1694 m. Ašmenėlė priklausė Sapiegoms, nuo 1678 m. iki XX a. pradžios – Važynskiams. 1694 m. pastatyta Švč. Trejybės katalikų bažnyčia, 1790 m. – Švč. Mergelės Marijos, perstatyta 1841 m. ir 1874 m. XIX a. buvo kaimas, seniūnijos centras Palionių valsčiuje.

1920 m. Ašmenėlę užvaldė Lenkija. 1939 m. užimta TSRS, priskirta Baltarusijos SSR. 1942–1944 m. priklausė Lietuvos generalinei sričiai (Ašmenos apskritis). 1944 m. naktį iš gegužės 13 į 14 d. Vietinės rinktinės kuopą puolė Armijos Krajovos partizanų daliniai. Žuvę 22 lietuviai palaidoti Ašmenos katalikų kapinėse.

Lietuviai 

Ašmenėlės apylinkių gyvenviečių pavadinimai daugiausia lietuviškos kilmės, tačiau gyventojai gana anksti pradėjo baltarusėti – XIX a. viduryje lietuviškai kalbėjo apie 30 proc. parapijiečių, daugiausia parapijos pietinėje dalyje.

Šaltiniai

Literatūra 
 Гошкевич И.И. Виленская губерния: Полный список населенных мест со статистическими данными о каждом поселении, составленный по официальным сведениям. Вильна, 1905. С. 219–257.
 Jankowski Cz. Powiat Oszmiański. Materjały do dziejów ziemi i ludzi. Petersburg, 1896. Cz. l. S. 11.
 Жучкевич В.А. Краткий топонимический словарь Белоруссии. Мн., 1974. С. 279.
 Гродзеншчына ў легендах і паданнях. Мн., 1999. С. 53-64.
 Корева А. Материалы для географии и статистики России, собранные офицерами Генерального штаба. Виленская губерния. СПб., 1861. С. 730.

Ašmenos rajono gyvenvietės
Gardino srities agromiesteliai