Baltojo erelio ordinas

Baltojo erelio ordinas () – aukščiausias Lenkijos valstybinis apdovanojimas už civilinius ir karinius nuopelnus.

Seniausias ir garbingiausias Abiejų Tautų Respublikos ir Lenkijos apdovanojimas, suteikiamas už ypatingus nuopelnus, nepriklausomai nuo tautybės ar kilmės. Į klases nedalijamas.

Nešiojamas ant per kairįjį petį permestos žydros juostos prie dešiniojo šono. Ordino žvaigždė segama kairėje krūtinės pusėje. Kasdien gali būti nešiojama ordino juostelė.

Istorija 
1705 m. lapkričio 1 d. ordiną įsteigė Lenkijos ir Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės valdovas Augustas II Tikocine (miestas dabartinėje Lenkijoje, Balstogės apskrityje).

Pirmieji juo buvo apdovanoti didikai, parėmę Frydricho Augusto kandidatūrą karaliaus rinkimuose: Karolis Stanislovas Radvila, Jeronimas Liubomirskis, Mykolas Kazimieras Oginskis, Stanislovas Kostka Potockis, Stanislovas Malachovskis ir atamanas Ivanas Mazepa. Augustas III ir jo ministras Henrikas Briulis ordino vertę sumenkino, pradėję jį dalyti net už labai abejotinus nuopelnus. Vienu iš paskutiniųjų Baltojo erelio ordinų apdovanota Rusijos imperatorė Jekaterina II, kuri po Trečiojo Abiejų Tautų Respublikos padalijimo jį ir panaikino.

Iš naujo ordinas įsteigtas 1807 m., kai susikūrė Varšuvos kunigaikštystė ir atsikūrė Lenkijos karalystė. Tačiau po 1831 m. sukilimo pralaimėjimo ordinas tapo ir jos ordinų hierarchijoje užėmė trečią vietą. Carai juo apdovanojo 1017 asmenų.

1921 m. vasario 4 d. Lenkijos Respublikos Seimas Baltojo erelio ordiną paskelbė aukščiausiu šalies valstybiniu apdovanojimu. Iki 1939 m. juo apdovanoti 24 Lenkijos piliečiai, 187 užsieniečiai, iš jų 33 monarchai ir prezidentai, 10 ministrų pirmininkų, 12 valdančiųjų dinastijų atstovų ir 15 ministrų.

Po Antrojo pasaulinio karo ordinas teikiamas nebuvo, nors nebuvo ir panaikintas. 1944 m. gruodžio 22 d. Lenkijos liaudies išsivadavimo komiteto dekrete dėl valstybinių apdovanojimų jis įrašytas tarp kitų ordinų ir medalių. 1949 m. aukščiausiu valstybės apdovanojimu paskelbtas Liaudies Lenkijos statytojų ordinas. 1960 m. vasario 17 d. ordinų įstatyme Baltojo erelio ordino jau nebebuvo. Emigracijoje šiuo ordinu apdovanoti tik Hermanas Lybermanas, Vladislovas Sikorskis, Tadeušas Tomaševskis ir Eustachijus Sapiega.

1992 m. gruodžio 23] d. Baltojo erelio ordinas vėl tapo aukščiausiu Lenkijos apdovanojimu, kurį teikia prezidentas. Šiuo ordinu taip pat apdovanojamas ir išrinktasis prezidentas. Pirmaisiais šio ordino kavalieriais tapo Lechas Valensa (kaip prezidentas), popiežius Jonas Paulius II (įteiktas tik 1995 m. gegužės 22 d. piligriminės kelionės į Lenkiją metu) ir Švedijos karalius Karolis XVI Gustavas.

Žymesni ordino kavalieriai 

 1705 m. Grigalius Antanas Oginskis
 1705 m. Stanislovas Ernestas Denhofas
 1705 m. Ivanas Mazepa
 1709 m. Pranciškus Maksimilijanas Osolinskis
 1713 m. Aleksandras Povilas Sapiega
 1715 m. Jonas Mikalojus Radvila
 1717 m. Kazimieras Dominykas Oginskis
 1717 m. Juozapas Pranciškus Sapiega
 1718 m. Povilas Karolis Sanguška
 1726 m. Jonas Frederikas Sapiega
 1726 m. carienė Jekaterina I
 1726 m. Janas Klemensas Branickis
 1727 m. Mykolas Kazimieras Radvila (Žuvelė)
 1727 m. Mykolas Juozapas Sapiega
 1728 m. Frydrichas II (Didysis)
 1728 m. caras Petras II
 1734 m. Mykolas Juozapas Rževuskis
 1734 m. Ignotas Zaviša
 1734 m. Mikalojus Faustinas Radvila
 1735 m. Kazimieras Leonas Sapiega
 1736 m. Jonušas Aleksandras Sanguška
 1736 m. Martynas Mykolas Oginskis
 1736 m. Ignotas Oginskis
 1738 m. Karolis Juozapas Sedlnickis
 1738 m. Antonis Miončinskis
 1742 m. Stanislovas Jurgis Oginskis
 1742 m. Tadas Pranciškus Oginskis
 1742 m. Mykolas Juozapas Masalskis
 1743 m. caras Petras III
 1744 m. Antanas Dominykas Tiškevičius
 1744 m. Petras Povilas Sapiega
 1744 m. Mykolas Antanas Sapiega
 1744 m. Karolis Juozapas Sapiega
 1744 m. Mykolas Antanas Sapiega
 1746 m. Juozapas Skuminas Tiškevičius
 1748 m. Jurgis Felicijonas Sapiega
 1748 m. Ignotas Sapiega
 1750 m. Jurgis Radvila
 1751 m. Augustas III
 1753 m. Aleksandras Mykolas Sapiega
 1755 m. Mykolas Kazimieras Oginskis
 1756 m. Stanislovas Augustas Poniatovskis
 1757 m. Stanislovas Radvila
 1757 m. Karolis Stanislovas Radvila II
 1758 m. Mykolas Bžostovskis
 1759 m. Mykolas Ksaveras Sapiega
 1764 m. Nikolajus Repninas
 1767 m. Juozapas Osolinskis
 1771 m. Antanas Tyzenhauzas
 1773 m. Stanislovas Antanas Tiškevičius
 1773 m. Mykolas Jeronimas Radvila
 1773 m. Joachimas Liutauras Chreptavičius
 1774 m. Jonas Mikalojus Chodkevičius
 1775 m. Steponas Jonas Giedraitis
 1776 m. Liudvikas Tiškevičius
 1777 m. Juozapas Mikalojus Radvila
 1777 m. Jeronimas Jonušas Sanguška
 1777 m. Antanas Anupras Gelgaudas
 1777 m. Aleksandras Motiejus Osolinskis
 1779 m. Kazimieras Nestoras Sapiega
 1783 m. Adomas Chmara
 1783 m. Adomas Naruševičius
 1783 m. Vincentas Tiškevičius
 1785 m. Juozapas Zabiela
 1786 m. Benediktas Morikonis
 1787 m. carienė Jekaterina II
 1788 m. Simonas Kosakovskis
 1788 m. Motiejus Radvila
 1789 m. Benjaminas Tomsonas
 1789 m. Mykolas Kleopas Oginskis
 1790 m. Jeronimas Vincentas Radvila
 1791 m. Ignotas Gelgaudas
 1791 m. Antanas Valavičius
 1791 m. Mykolas Jeronimas Bžostovskis
 1792 m. Jonas Nagurskis
 1792 m. Kristupas Giedraitis
 1792 m. Juozapas Petras Pacas
 1792 m. Tadas Kosciuška
 1793 m. Mykolas Bernotavičius
 1793 m. Antanas Henrikas Radvila
 1793 m. Platonas Zubovas
 1796 m. Aleksandras Suvorovas
 1812 m. Tadas Matuševičius
 1815 m. Adomas Jurgis Čartoriskis
 1815 m. caras Aleksandras I
 1815 m. (prieš tai 1793 m.) Antanas Henrikas Radvila
 1818 m. Ioannis Kapodistrias
 1828 m. caras Aleksandras II
 1829 m. Prūsijos karalius Frydrichas Vilhelmas IV
 1921 m. Juzefas Pilsudskis
 1922 m. Viktoras Emanuelis III
 1922 m. Vudrou Vilsonas
 1922 m. Gabrielius Narutavičius
 1923 m. Benito Musolinis
 1936 m. Adomas Steponas Sapiega
 1937 m. Karlas Ulmanis
 1938 m. Johanas Laidoneris
 1943 m. Vladislovas Sikorskis
 1959 m. Eustachijus Sapiega
 1994 m. Česlovas Milošas
 1994 m. Stanislovas Stoma
 1995 m. Aleksandras Kvasnevskis
 1995 m. Zbignevas Bžezinskis
 1999 m. Valdas Adamkus
 2000 m. Vaira Vykė Freiberga
 2001 m. Tarja Halonen
 2005 m. Lešekas Balcerovičius
 2005 m. Kšištofas Pendereckis
 2010 m. Bronislovas Komarovskis
 2010 m. Adamas Michnikas
 2011 m. Andžejus Vajda
 2012 m. Ježis Buzekas
 2019 m. Dalia Grybauskaitė
 2023 m. Volodymyras Zelenskis

Šaltiniai 

Lenkijos valstybiniai apdovanojimai
Abiejų Tautų Respublika