Franz Ferdinand (grupė)

„Franz Ferdinand“ – britų roko grupė, susikūrusi 2002 m. Glazge, Škotijoje. Franz Ferdinand yra viena populiariausių post-punk atgaivinimo grupių; daugiau negu 20 pastarosios kūrinių tapo hitais ir pasiekė Jungtinės Karalystės geriausių kūrinių top 20. Grupė buvo nominuota keliems Grammy apdovanojimams ir yra gavusi 2 Brit apdovanojimus (vieną iš jų – už geriausią Jungtinės Karalystės roko grupę). Taip pat jų kolekcijoje yra vienas NME apdovanojimas. Pagrindinis ir ilgametis grupės garso režisierius yra Michael Parker.

Pirmi du grupės singlai „Darts of Pleasure“ ir „Take Me Out“ (išleisti 2004 m.) pateko į Jungtinės Karalystės top 50 singlų sąrašą. Tuo pat metu „Take Me Out" išpopuliarėjo visame pasaulyje, pasiekė ne vienos šalies aukščiausių reitingų viršūnes. Dėl to grupė gavo pirmąją savo Grammy nominaciją už „Geriausią dueto ar grupės roko pasirodymą“. 2004 m. vasario 9 dieną Franz Ferdinand išleido savo debiutinį albumą „Franz Ferdinand“, kurį kritikai įvertino teigiamai – grupė laimėjo 2004 m. Mercury apdovanojimą (teikiamą britų arba airių atlikėjui už geriausią metų albumą) bei Grammy nominaciją už „Geriausią alternatyviosios muzikos albumą“.

2005 m. Franz Ferdinand išleido antrąjį savo studijinį albumą „You Could Have It So Much Better“ (prodiusavo Rich Costey; kuris anksčiau buvo dirbęs su tokiomis grupėmis kaip „Muse“ arba „Rage Against The Machine“). Šis albumas, taip pat, kaip ir pirmas, susilaukė kritikų liaupsių, todėl buvo plačiai perkamas ir klausomas – pateko į daugumos Europos šalių top 10. Tų metų Grammy apdovanojimų ceremonijoje Franz Ferdinand gavo dvi nominacijas: vieną už „Geriausią alternatyvios muzikos albumą“, o kitą – už „Geriausią vokalinį dueto ar grupės roko pasirodymą“.

Trečiasis grupės studijinis albumas „Tonight: Franz Ferdinand“ buvo išleistas 2009 m. sausį. Jis daug aptarinėjamas buvo dėl to, nes fanai jautė, kaip grupė pakeitė savo muzikinę kryptį – ji atsisakė savo originalaus post-punk garso ir ėmė koncentruotis į šokių muziką. Vis dėlto kritikų nuomonės dėl to nepakito ir albumas vėl susilaukė teigiamų įvertinimų. 2009 m. liepą buvo išleistas remixų albumas (pavadinimu „Blood“).

Praėjus ketveriems metams (2013 m. rugpjūtį) grupė išleido naują albumą „Right Thoughts, Right Words, Right Action“. 2015 m. „Franz Ferdinand“ susijungė su amerikiečių roko grupe „Sparks“, subūrė supergrupę ir išleido albumą „FFS“ (toks pats buvo ir supergrupės pavadinimas). 2016 m. grupę dėl asmeninių priežasčių paliko gitaristas Nick McCarthy, o į jo vietą 2017 m. atėjo Julian Corrie ir Dino Bardot. 2018 m. buvo išleistas naujausias albumas, pavadinimu „Always Ascending“.

Istorija

Ankstyvieji metai ir „Darts of Pleasure“ (2002–03 m.) 
Prieš susiformuojant „Franz Ferdinand“, būsimieji nariai grojo įvairiose kitose grupėse (pvz., „The Karella“, „Yummy Fur“, „10p Invaders“ bei „Embryo“). Alex Kapranos ir Paul Thomson susipažino vakarėlyje ir netrukus užsimezgė artima jų draugystė – jiedu netgi priklausė grupei „Yummy Fur“ (kuri gyvavo kintančia sudėtimi iki 1999 m.). Maždaug tuo pačiu metu Kapranos išmokė artimą savo draugą Bob Hardy groti bosine gitara, kai pastarasis gavo ją iš Mick Cooke (grupės Belle & Sebastian nario). Jiedu repetuodavo restorane, kuriame kartu ir dirbo. Galiausiai Kapranos susipažino su gitaristu Nick McCarthy, kai jis grįžo į Škotiją po džiazo studijų Vokietijoje. Kapranos ir McCarthy repetuodavo pastarojo namuose, tačiau tuo metu McCarthy grojo būgnais. Vėliau Kapranos suvedė visus pažįstamus ir Thomson perėmė būgnus, palikdamas McCarthy gitarą.

2003 m. „Franz Ferdinand“ pasirašė sutartį su Laurence Bell nepriklausoma įrašų studija „Domino Recording Company“. Tais pačiais metais grupė įrašė EP, kurį planavo išleisti patys, be įrašų studijos pakalbos. Vis dėlto jį išleido „Domino“, kartu su singlu „Darts of Pleasure“. 2004 m. NME apdovanojimų ceremonijoje „Franz Ferdinand“ laimėjo „Phillip Hall Radar“ apdovanojimą (teikiamą perspektyvioms naujoms grupėms).

„Franz Ferdinand“ ir tarptautinis pripažinimas (2004–05 m.) 

2003 m. gale grupė persikraustė į „Gula“ studijas Malmėje, Švedijoje. Ten jie pradėjo įrašinėti savo debiutinį albumą su prodiuseriu Tore Johansson (geriausiai žinomu dėl prodiusavimo švedų grupei „The Cardigans“). 2004 m. sausį Franz Ferdinand singlas „Take Me Out“ pasiekė 3 vietą Jungtinės Karalystės topuose. 2004 m. pradžioje grupė išleido savo debiutą ir pavadino jį savo vardu – „Franz Ferdinand“. Tų pačių metų vasarį albumas pasiekė 3 vietą Jungtinėje Karalystėje, o balandį – 12 vietą Australijoje. Taip pat, Franz Ferdinand pasiekė 5 vietą Heatseeker reitinguose tarp debiutuojančių indie roko grupių, o po kelių koncertų Šiaurės Amerikoje – ir 32 vietą Billboard 200 reitinguose. 2004 metų gale grupė buvo pardavusi daugiau nei milijoną albumo kopijų vien JAV. Patį albumą „Franz Ferdinand“ kritikai įvertino teigiamai – pavyzdžiui, NME jam davė 9/10.

2004 m. Alex Kapranos, duodamas interviu VH1, apibūdino garsą, kurio grupė siekė: „Tokiose dainose, kaip „Come on Home“, mes norėjome skambėti it sumaišyta Donna Summer su Link Wray, bet mūsų muzika visiškai taip neskamba! Galvojom, kad galim skambėti kaip Prince, bet iš tiesų mes stengėmės perimti kitų grupių požiūrius ir juos sujungti savaip .“

2004 m. rugsėjo 7 d. „Franz Ferdinand“ gavo Mercury apdovanojimą, o albumo singlas „Take Me Out“ užėmė pirmą vietą Australijos „Triple J Hottest 100“ reitinge, surinkęs du kartus daugiau balsų nei daina, likusi antroje vietoje (Missy Higgins „Scar“). Tame tope albumo dainos „This Fire“ ir „The Dark of the Matinee“ atitinkamai užėmė 24 ir 50 vietas. 2004 m. Franz Ferdinand laimėjo Ivor Novello apdovanojimą (teikiamą už puikų dainų rašymą), o 2005 m. gavo du Brit apdovanojimus; vieną už geriausią metų grupę, o kitą – už geriausią roko aktą (iš viso jie buvo nominuoti 5 apdovanojimams ir tai buvo tų metų rekordas). Avangardinis dainos „Take Me Out“ klipas laimėjo MTV apdovanojimą už „Geriausią naujos grupės klipą“, o NME „Franz Ferdinand“ titulavo geriausiu 2004 m. albumu ir suteikė grupei 38 vietą savo Top 100 Geriausių pasaulio albumų sąraše. 47-oje Grammy apdovanojimų ceremonijoje „Franz Ferdinand“ atliko savo dainą „Take Me Out“ dainų mišinyje kartu su „Los Lonely Boys“, „Maroon 5“, „The Black Eyed Peas“ ir Gwen Stefani (tuose apdovanojimuose daina „Take Me Out“ buvo nominuota „Geriausiam dueto ar grupės roko pasirodymui“, o albumas „Franz Ferdinand“ gavo „Geriausio alternatyvios muzikos albumo“ nominaciją). „Take Me Out“ buvo įtraukta į tokių žaidimų, kaip „NHL 2005“, „Madden NFL 2005“ bei „Guitar Hero 2005“, garso takelius. Albumas yra pardavęs per 3,6 milijonus kopijų visame pasaulyje.

„You Could Have It So Much Better“ (2005–07 m.) 

Didžiąją 2005 m. dalį grupė praleido savo įrašų studijoje Glazge, įrašinėdami savo antrąjį albumą. Pastarasis buvo pavadintas „You Could Have It So Much Better“ ir išleistas 2005 m. spalio 3 d. „Franz Ferdinand“ planavo albumo pavadinimą palikti tokį patį, koks buvo ir pirmo, tačiau galiausiai persigalvojo ir nusprendė pavadinti jį „You Could Have It So Much Better… With Franz Ferdinand“. Vis dėlto galutinis produktas liko kiek paprastesnis (atsisakyta antrosios sakinio dalies). Albumo viršelis buvo sumodeliuotas remiantis rusų menininko Aleksandro Rodčenkos 1924 m. nutapytu Liljos Brik portretu. Albumas sulaukė plataus pripažinimo žiniasklaidoje ir visuomenėje – dauguma portalų teigė, kad pastarasis yra toks pat geras arba net geresnis negu grupės debiutas. Jis pasiekė 1 vietą Jungtinėje Karalystėje bei 8 vietą JAV. Galiausiai albumas pardavė daugiau negu 2 milijonus kopijų visame pasaulyje. Albumą sudarė 4 singlai, o vienas iš jų – „Do You Want To“ – užėmė 4 vietą Jungtinės Karalystės reitinguose, o žurnalas „Q“ paskelbė jį geriausiu 2005 m. singlu. Kiti du albumo singlai – „Walk Away“ ir „The Fallen“ pateko į Jungtinės Karalystės reitingų top 15. Ketvirtasis ir paskutinis albumo singlas „Eleanor Put Your Boots On“ buvo pasiekęs tik 30 reitingo vietą. „You Could Have It So Much Better“ atnešė „Franz Ferdinand“ vieną nominaciją 48-oje Grammy apdovanojimų ceremonijoje už „Geriausią alternatyvios muzikos albumą“, o singlas „Do You Want To“ buvo nominuotas „Geriausioje dueto arba grupės roko pasirodymo“ kategorijoje.

„Tonight: Franz Ferdinand“ (2007–09 m.) 

2009 m. sausio 26 d. grupė išleido trečią savo studijinį albumą, pavadinimu „Tonight: Franz Ferdinand“. Pastarąjį jie kūrė Glazge nuo pat 2007 m. vidurio. Didžiąją dalį kūrybos proceso grupės nariai praleido apleistame Glazgo pastate, kuris anksčiau buvo miesto rotušė. Šį albumą sumiksavo Kanados garso inžinierius Mike Fraser (dar žinomas dėl prodiusavimo tokioms grupėms, kaip „Metallica“ bei „Aerosmith“). Daina „Ulysses“ tapo pagrindiniu albumo singlu ir buvo išleista sausio 19 d. Pirmąkart (t. y., 2008 m. lapkričio 17 d.) radijo eteryje ją pagrojo Zane Lowe. Netrukus ji buvo išplatinta ir YouTube platformoje. Pastaroji daug pripažinimo gimtinėje nesusilaukė – Jungtinės Karalystės tope užėmė tik 20 vietą, tačiau Ispanijoje ir Japonijoje atitinkamai užėmė 2 ir 3 vietas. „Ulysses“ taip pat buvo patekusi ir į JAV Modernaus roko reitingų Top 20. „Tonight: Franz Ferdinand“, vos tik išleistas, užėmė 2 vietą Jungtinėje Karalystėje bei 9 vietą JAV Billboard 200 reitinge. Antrasis albumo singlas „No You Girls“ susilaukė teigiamų įvertinimų ir reitinguose, ir radijuje dar prieš savo išleidimą, o galiausiai pasiekė 7 vietą JAV modernaus roko reitinguose. „Franz Ferdinand“ dainą atliko 2009 m. „Comic Relief“ kampanijoje. Trečiasis singlas „Can’t Stop Feeling“ buvo išleistas liepos 7 d., o ketvirtasis singlas „What She Came For“ buvo išleistas rugpjūčio 28 d. ir jį grupė atliko laidos „The Tonight Show with Conan O’Brien“ eteryje rugpjūčio 26 d.

„Franz Ferdinand“ pasirodė BBC Radio 1 ir atliko albumo singlą „No You Girls“ bei perdainavo Britney Spears singlą „Womanizer“. 2009 m. vasarį Glastonberio festivalis „Franz Ferdinand“ paskelbė kaip pasaulinio garso grupę, grosiančią tų metų festivalyje. Grupė pavasarį taip pat darė 19-os datų turą po JAV. Į jį buvo įtrauktas ir koncertas Koačelos festivalyje. Taip pat „Franz Ferdinand“ buvo viena garsiausių grupių, pasirodžiusių BBC Radio 1 Didžiojo savaitgalio pagrindinėje scenoje, Svindone. 2009 m. gegužę jie paskelbė, kad bus trečioji grupė, pasirodanti „Green Day“ pasauliniame ture „21st Century Breakdown“. Jie grojo nuo rugpjūčio 8 iki 26 d. po „Kaiser Chiefs“ ir „The Bravery“.

2009 m. liepos 1 d. buvo išleistas dainų rinkinys „Blood“, į kurį grupė sudėjo dub žanro dainų versijas iš albumo „Tonight: Franz Ferdinand“. Rinkinio išleidimo data sutapo su „Kompaktinių diskų pardavimo diena“ – kasmetine švente, kurią švenčia kone kiekviena nepriklausoma įrašų kompanija visame pasaulyje. Ta pačia proga įrašų kompanija „Domino“ balandžio 11 d. išleido rinkinį „Covers E.P.“, kuriame buvo surinktos įvairiausių grupių dainos. Rinkinyje buvo galima rasti ir „Tonight: Franz Ferdinand“ dainas, kurias atliko „Peaches“. Rinkinys pirmąkart buvo išleistas vinilo formate, tačiau 2011 m. gegužę jį galima buvo įsigyti ir diske.

„Right Thoughts, Right Words, Right Action“ (2010–14 m.) 
2010 m. vasarį grupė pranešė, kad nariai pradėjo dirbti ties naujuoju savo albumu. „Franz Ferdinand“ lyderis Kapranos pranešė, kad „grupė pažadėjo sau per daug neviešinti savo kūrybinio proceso, nes būtent to jie gailėjosi, kuriant ankstesnįjį albumą“. 2012 m. gegužę grupė vėl pradėjo groti koncertuose bei festivaliuose – įskaitant ir festivalį Londono Viktorijos parke. Taip pat jie pasirodė ir Barselonos Primavera Sound, Monrealio Osheaga Music, Čikagos Lollapalooza Music, Belgijos Dour, Portugalijos Marés Vivas bei San Fransisko Outside Lands festivaliuose.

Savo 2012 m. turo metu, grupė pamažu pristatė naująsias savo dainas, tuo pačiu į repertuarą įtraukdama ir perdirbtą „Can’t Stop Feeling“ versiją, sujungtą su Donnos Summer „I Feel Love". 2013 m. kovo mėnesį grupė atliko naujuosius singlus „Evil Eye“ ir „Love Illumination“. 2013 m. rugpjūčio 26 d. „Franz Ferdinand“ išleido naująjį savo albumą, pavadinimu „Right Thoughts, Right Words, Right Action“. Jį jie išleido koncerto metu Londono klube „Electric Brixton“. Žurnalo „FMV“ žurnalistas Dan Jenko gyrė pasirodymą sakydamas: „Nėra jokios priežasties, kodėl šis albumas negali tapti paskutiniu [pavėlavusiu] vasaros garso takeliu“.

„FFS“ su „Sparks“ (2014–15 m.) 
2015 m. kovą buvo pranešta, kad „Franz Ferdinand“ susijungė su amerikiečių grupe „Sparks“ ir suformavo supergrupę, pavadinimu „FFS“. Junginys planavo išleisti bendrą studijinį albumą bei padaryti turą po Europą. John Congleton prodiusuojamas albumas, pavadinimu „FFS“, buvo oficialiai paskelbtas 2015 m. balančio 1 d. Iš viso buvo išleisti 3 singlai: „Johnny Delusional“ (balandžio 13 d,), „Call Girl“ (gegužės 28 d.) ir „Police Encounters“ (spalio 31 d.).

Sudėties pasikeitimas ir „Always Ascending“ (2016–dabar) 
2016 m. liepą buvo paskelbta, kad grupės gitaristas Nick McCarthy palieka grupę, kad galėtų daugiau dėmesio skirti savo šeimai bei koncentruotis kitose muzikos srityse. Vis dėlto grupė pabrėžė ir tai, kad pastarasis galėtų sugrįžti po kažkiek laiko. 2016 m. spalio 14 d. Franz Ferdinand išleido dainą „Demagogue“ – satyrišką protestą prieš Donaldo Trumpo laimėjimą JAV prezidentiniuose rinkimuose 2016 m. Daina buvo išleista rinkiniui „30 Days, 50 Songs“, kuriame iš viso buvo 50 dainų, verbaliai nukreiptų prieš Trumpą ir jo kandidatūrą.

2017 m. gegužės 19 d., likus dviem dienoms iki Šiaurės Amerikos turo, grupė paskelbė naują sandarą iš 5 narių – prie originaliųjų narių prisijungė gitaristas Dino Bardot (kuris anksčiau buvo Yumy Fur narys kartu su Thomson ir Kapranos) bei klavišininkas, gitaristas Julian Currie. Currie dalyvavo ir albumo kūrime, o Bardot prisijungė tik tuomet, kai šis jau buvo baigtas. Spalio 25 d. „Franz Ferdinand“ išleido pagrindinį singlą „Always Ascending“, kurio pavadinimas sutapo su išleisimo albumo. Netrukus buvo paskelbta ir albumo išleidimo data – 2018 m. vasario 9 d. – bei pasaulinio turo datos bei vietos. Į turą buvo įtraukta ir Lietuva – „Franz Ferdinand“ į Vilnių atvyko liepos 17 d. ir sugrojo vieną koncertą VU Botanikos sode Kairėnuose.

Bendradarbiavimas su kitomis grupėmis 
„Franz Ferdinand“ perdainavo „LCD Soundsystem“ dainą „All My Friends“, kuri buvo išleista to singlo B-pusėje. Taip pat jie yra perdainavę „Air“ dainą „Sexy Boy“, „The Beatles“ „It Won’t Be Long“, „Pulp“ „Mis-Shapes“, Gwen Stefani „What You Waiting For?“, „Blondie“ „Call Me“, Britney Spears „Womanizer“ ir David Bowie „Sound and Vision“. Dar grupė buvo įrašiusi „The Fire Engines“ „Get Up and Use Me“, o pastarieji perdainavę „Franz Ferdinand“ dainą „Jacqueline“. Grupė panašiai darė ir su olandų grupe „De Kift“; „Franz Ferdinand“ atliko „Heisa-Ho“, o „De Kift“ įrašė „Love and Destroy“ su pakeistais žodžiais į olandų kalbą (dėl to daina buvo pervadinta į „Liefde En Puin“). Paminėtina ir tai, kad daug „Franz Ferdinand“ dainų buvo remixuotos tokių elektronikos muzikantų, kaip „Daft Punk“, „Hot Chip“, „Justice“, „The Avalanches“, „Microfilm“ ir Erol Alkan.

2008 m. balandžio 22 d. grupės vokalistas Kapranos paskelbė, kad netrukus jis pradės bendradarbiauti su nežinomu Kanados atlikėju, taip pat pareikšdamas ir tai, jog grupė dirba su „Xenomania“ ties naujuoju jų albumu – mat Alex buvo jų gerbėjas dėl darbo su „Girls Aloud“. „Franz Ferdinand“ taip pat turėjo koncertų bei įrašų su Jane Birkin – jie perdainavo Serge Gainsbourg dainą „Sorry Angel“ 2005 m. albumui „Monsieur Gainsbourg Revisited“ (t. y. dainų rinkiniui, išleistam Gainsbourg pagerbti). Dar grupė iš naujo įrašė dainą „Brown Onions“ David Shrigley dainų rinkiniui „Worried Noodles“. „Franz Ferdinand“ instrumentų partijų nepakeitė, tačiau žodžius dainavo parašytus Shrigley – vis kartodami žodį „No“ ir kartais frazę „No brains, no teeth, no legs, no eyes…“. „Hot Chip“ (grupė, kuri, kaip skelbta, labai patiko „Franz Ferdinand“) taip pat padarė savo versiją dainos „No“ tam pačiam dainų rinkiniui.

Grupė „susipažino“ su „Gorillaz“ 2005 m. „Observer Music Monthly“ renginyje ir turėjo interviu, kur uždavinėjo viena kitai klausimus. 2009 m. NME apdovanojimuose „Franz Ferdinand“ perdainavo „Blondie“ dainą „Call Me“, kur Elly Jackson (iš grupės „La Roux“) dainavo kartu su jais. Kai 2009 m. balandžio 6 d. grupė lankėsi BBC Radio 1, kad pristatytų savo singlą „No You Girls“, jie perdainavo Britney Spears dainą „Womanizer“. „Franz Ferdinand“ taip pat yra dirbę su Marion Cotillard 2010 m. „Lady Dior“ kampanijoje. Grupė parašė žodžius ir grojo muziką dainai „The Eyes of Mars“, o aktorė dainavo. Kapranos teigė, kad buvo labai smagu su ja dirbti, nes „jai buvo labai linksma dainuoti dainą daugybę kartų“. Dar 2010 m. „Franz Ferdinand“ prisidėjo prie filmo „Alisa stebuklų šalyje“ garso takelio, kai jie atliko dainą „The Lobster Quadrille“. Tų pačių metų gale Kapranos ir McCarthy kartu parašė dainą „Do It Again“ – ją Edwyn Collins įtraukė į savo albumą „Losing Sleep“.

2016 m. Alex Kapranos dalyvavo dokumentinio filmo apie Glazgo muzikantus bei „Chemikal Underground Records“ filmavime, pavadinimu „Lost in France“. Filmą režisavo Niall McCann, kuris atvežė Kapranos (kartu su nariais iš „The Delgados“, „Mogwai“ ir kt.) į Mauroną, kur jie atkūrė koncertą, kurio dalyvis buvo Kapranos, dar prieš suburdamas „Franz Ferdinand“. Filme galima matyti gyvai grojantį Kapranos su Stuart Braithwaite iš Mogwai ir kitais muzikantais; pavyzdžiui, Emma Pollockand, RM Hubbert bei Holy Mountain. Dar filme yra interviu su Kapranos bei senais jo kolegomis iš įrašų studijos. „Lost in France“ premjera įvyko Edinburgo tarptautiniame filmų festivalyje. Filmas sulaukė pozityvių įvertinimų; Škotijos meno žurnalas „The Skinny“ jį vadino „juokingu, gyvybiškai svarbiu ir be galo blaiviu“.

Pavadinimas 

Tokį grupės pavadinimą pirmiausiai įkvėpė lenktyninis žirgas, vardu Erchercogas Ferdinandas. Grupės nariams stebint 2001 m. Northumberland Plate varžybas, užvirė diskusija apie potencialų jų kolektyvo pavadinimą – jie manė, kad paties Austrijos-Vengrijos erchercogo Pranciškaus Ferdinando gyvenimas ir pastarojo mirties padariniai būtų puiki analogija grupės muzikai (jo nužudymas 1914 m. birželį vėliau tapo Pirmo pasaulinio karo pretekstu) .

Hardy, duodamas interviu Škotijos žurnalui „is this music?“, sakė: „Mums tiesiog labai patiko tai, kaip pavadinimas skambėjo. Mums patiko aliteracija“. Kapranos pridėjo, kad „Ferdinandas taip pat buvo neįtikėtina asmenybė; jo gyvenimas, arba bent jau jo pabaiga, buvo kritinis taškas, pakeitęs visų pasaulio gyventojų kasdienybę. Norime, kad ir mūsų muzika būtų tokia. Bet aš nenoriu to pavadinimo padaryti perdėtai inteligentiško. Pavadinimas turi skambėti gerai… kaip muzika“. Thomson pritarė: „Man patinka ta idėja, kad, jei mes išpopuliarėsime, žmonėms žodžiai „Pranciškus Ferdinandas“ galės asocijuotis su mūsų grupe, o ne istorine asmenybe“.

Garsioji „Franz Ferdinand“ daina iš debiutinio albumo „Take Me Out“ buvo antrasis grupės singlas, kurį jų studija išleido su B-puse. Ten buvo daina, pavadinimu „All for You, Sophia“ – joje grupė dainavo apie Erchercogo Pranciškaus Ferdinando bei jo žmonos nužudymą 1918 m. birželio 28 d. (įdomu tai, kad žmonos vardas buvo ne Sofija, o Sofi; grupė suteikė jai kitokį vardą, kad šis geriau skambėtų dainuojant). Taip pat 2004 m. „Franz Ferdinand“ turėjo keletą „slaptų“ koncertų, kur jie grojo pasivadinę „The Black Hands“ (liet. Juodoji Ranka) – taip apsimesdami slaptąja grupuote, kuri buvo atsakinga už Austrijos-Vengrijos erchercogo nužudymą.

Muzika ir stilistika 
Dažniausiai grupė yra laikoma indie roko, post-punk revival, dance-punk, dance-roko bei art-roko atstove.

Grupė yra žinoma dėl savo dažno rusiško avangardo naudojimo singlų ir albumų viršeliuose. Pavyzdžiui, albumo „You Could Have It So Much Better“ viršelis primena Aleksandro Rodčenkos 1924 m. nutapytą rašytojos Lilya Brik portretą. Dainos „Take Me Out“ viršelis taip pat turi analogijų su nebyliuoju Aleksandro Rodčenkos filmu „Šeštadalis pasaulio“. „This Fire“ primena propagandinį El Lisickio plakatą „Mušk baltuosius su raudonu pleištu“, o „Michael“ primena El Lisickio „Proun“. „Franz Ferdinand“ dainą „Love and Destroy“ įkvėpė Michailo Bulgakovo filmo „Meistras ir Margarita“ veikėja Margarita.

Taip pat, dainoje „Outsiders“ yra žodžiai „po septyniolikos metų tu vis dar būsi Camille, Lee Miller, Gala arba dar kažkas“. Tai yra sąsaja su tokiais menininkais, kaip Ogiustas Rodenas, Manas Rėjus ir Salvadoras Dali – dainoje minimos pavardės buvo pastarųjų mylimosios.

Video klipai 
Dauguma grupės video klipų yra įkvėpti rusiško avangardo. Štai video dainai „Take Me Out“, kurį režisavo Jonas Odell, buvo įkvėptas dadaizmo (o ypač Max Ernst knygos „Une Semaine de Bonté“), Busby Berkeley filmų choreografijos bei rusų kontruktyvizmo. Alex Kapranos paaiškino tokias įdomias sąsajas singlui „Take Me Out“: „tai yra dviejų-trijų dimensijų stilius, jei suprantate, ką turiu omeny. Tai įvairių vaizdų – mūsų, nuotraukų ar daiktų, išimtų iš kitų vietų ir sudėtų keistu, abstrakčiu būdu – montažas. Tai suteikia mūsų klipui tokį keistą, trūkčiojantį jausmą“.

Dainos „Do You Want“ žodžiai susisieja su įvairiais vakarėliais Glazgo dailės galerijose; tos dainos klipe galima matyti daugybę šiuolaikinės performanso artistės Vanessa Beecroft darbų.

Diskografija

Studijiniai albumai 

 Franz Ferdinand (2004)
 You Could Have It So Much Better  (2005)
 Tonight: Franz Ferdinand (2009)
 Right Thoughts, Right Words, Right Action (2013)
 FFS (2015) (su grupe „Sparks“)
 Always Ascending (2018)

Nariai

Dabartiniai nariai 

 Alexa Kapranos (vokalas, pagrindinė gitara) (2002–dabar)
 Bob Hardy (bosinė gitara) (2002–dabar)
 Paul Thomson (būgnai, perkusija, pritariantis vokalas) (2002–dabar)
 Julian Corrie (klavišiniai, ritminė gitara, pritariantis vokalas) (2017–dabar)
 Dino Bardot (ritminė gitara, pritariantis vokalas) (2017–dabar)

Buvę nariai 

 Nicholas McCarthy (ritminė gitara, klavišiniai, pritariantis vokalas) (2002–2016)

Laimėjimai ir apdovanojimai 
Sąrašas apdovanojimų, kuriuos yra laimėjusi grupė Franz Ferdinand.

Nuorodos 

 Oficiali Franz Ferdinand svetainė

Franz Ferdinand (grupė)
Indie rock atlikėjai