Petras Kubiliūnas

Petras Kubiliūnas (1894 m. gegužės 16 d. Totoriškiai, dab. Švedukalnis, Skapiškio valsčius – 1946 m. rugpjūčio 22 d. Maskva) – Lietuvos karinis veikėjas, generolas leitenantas, nacistinės okupacijos metais ėjęs generalinio tarėjo pareigas.

Biografija 
Rygoje baigė realinę mokyklą. 1914 m. baigė Vilniaus karo mokyklą. Per Pirmąjį pasaulinį karą kaip Rusijos imperijos kariuomenės karininkas tarnavo Rygos latvių pulke, dalyvavo kovos veiksmuose.

1919 m. rugpjūčio mobilizuotas į Lietuvos kariuomenę. 1919 m. rugpjūčio-gruodžio mėn. dalyvavo kautynėse su Sovietinės Rusijos kariniais daliniais, 3-ojo pėstininkų pulko bataliono vadas, 4-ojo pėstininkų pulko vado padėjėjas (pavaduotojas). Nuo 1920 m. vasario mėn. 1-ojo pasienio pulko (nuo 1923 m. gegužės mėn. batalionas) vadas. 1924 m. Šarvuočių rinktinės tankų bataliono, vėliau autobataliono vadas.

1925 m. liepos mėn. baigė Aukštuosius karininkų kursus, 1927 m. Prahoje baigė Čekoslovakijos Generalinio štabo akademiją, 1929 m. baigė kursus Paryžiuje. 1927 m. rugpjūčio mėn. – 1929 m. vasario mėn. Lietuvos kariuomenės Generalinio štabo valdybos, 1929 m. vasario 10 d. – 1934 m. birželio 7 d. Vyriausiojo štabo viršininkas, kartu ėjo Vyriausiojo kariuomenės vado pareigas. 1929 m. generolas leitenantas. Daug nuveikė gerindamas kariuomenės mokymą, ginkluotę, rengdamas mobilizacijos ir operatyvinius planus. Jo iniciatyva 1930 m. įrengtas Gaižiūnų poligonas, 1931 m. įsteigta Aukštoji karo mokykla.

Už dalyvavimą 1934 m. birželio 7 d. voldemarininkų puče Karo lauko teismo nuteistas mirties bausme, padavus malonės prašymą bausmė pakeista sunkiųjų darbų kalėjimu iki gyvos galvos, bet 1937 m. iš kalėjimo paleistas.

SSRS okupavus Lietuvą 1940 m. liepos mėn. NKVD suimtas, kalintas, Vokietijos-SSRS karo pradžioje iš kalėjimo išlaisvintas. 1941 m. rugpjūčio mėn. – 1944 m. nacių įkurtos Generalinių tarėjų institucijos vadovas, oficialiai pirmasis generalinis tarėjas. Laviravo tarp griežtos nacių okupacinės politikos ir lietuvių antinacinio pasipriešinimo. 1943 m. balandžio 5 d. dalyvavo Kaune vykusioje „Visos Lietuvos“ konferencijoje kaip „tautos atstovas“, ragino kitus atstovus priimti palankius Vokietijai sprendimus: „reikia sudaryti tiltas, reikia vėl sudaryti ryšiai, kad galima būtų kalbėtis su vokiečių valdžios atstovais ir ginti lietuviškuosius reikalus“. Šioje konferencijoje priimtos vokiečiams palankios rezoliucijos, įpareigojusias lietuvius kolaboruoti su Vokietija jos darbo ir karo tarnybų struktūrose ir spaudžiant Vokietijos administracijai atmestas punktas dėl didesnio Lietuvos savarankiškumo. 1944 m. pabaigoje pasitraukė į Vokietiją. 1945 m. gruodžio mėn. anglų okupacinėje zonoje SSRS kontržvalgybos ir LSSR NKVD operatyvinės Aleksandro Slavino grupės agentų pagrobtas ir atvežtas į Maskvą. 1946 m. liepos mėn. SSRS Aukščiausiojo Teismo karinės kolegijos nuteistas mirti. Sušaudytas.

Įvertinimas 
 1916 m. Šv. Jurgio kryžius su kalavijais
 1922 m. Lačplėsio ordinas Nr. 1405 
 1928 m. Gedimino 2 laipsnio ordinas
 1929 m. Vyčio kryžiaus 5 laipsnio ordinas

Šaltiniai 

Lietuvos generolai
Voldemarininkai