Madžūras

Madžūras (, ) – atolas Ramiojo vandenyno vakaruose, Maršalo Salų rytuose, Ratako salų grandinėje. Atolą sudaro 64 salelės, išsidėsčiusios elipsės formos 40 km ilgio rife (Madžuro arba Ilgoji, Delapo, Uligos, Džarito, Rongrongo, Enilio ir kt.). Viso atolo sausuma užima 10 km² plotą, lagūnos plotas 295 km². Į rytus nuo Madžūro yra Arno atolas, toliau šiaurėje Auras, pietuose – Milis.

Čia įsikūrusi to paties pavadinimo Maršalo Salų sostinė. 25,4 tūkst. gyventojų (2004 m.).

Madžūras yra didžiausias atolas Maršalo Salose pagal gyventojų skaičių. Pagrindinė atolo gyvenvietė išsidėsčiusi trijose salelėse rytiniame atolo pakraštyje, kurios yra sujungtos – Delapas, Uliga ir Džaritas (iš pietų į šiaurę). Kitos didesnės gyvenvietės yra Laura, Rairokas, Adželtakė. Atole yra jūrų uosto įrengimai, Maršalo Salų tarptautinis oro uostas, nuo Lauros iki Džarito nutiestas kelias. Veikia Jungtinė Kristaus bažnyčia, katalikų katedra, mečetė. Veikia Maršalo Salų kolegija, Pietų Ramiojo vandenyno universiteto padalinys, vidurinė, pradinė mokyklos, ligoninė, teatras, prekybos centras.

Kopros apdirbimo pramonė, spaudžiamas kokosų aliejus. Šis aliejus naudojamas vietoj dyzelio automobilių, laivų, elektrinių varymui. Verčiamasi žvejyba.

Klimatas 

Atole vyrauja tropinis klimatas. Ištisus metus būna drėgna ir karšta (visų mėnesių vidutinė temperatūra yra apie 27 °C). Per metus iškrenta virš 3000 mm kritulių. Kartais nukenčia nuo aplinkiniuose vandenyse besiformuojančių taifūnų.

Istorija 

Madžūras gyvenamas bent 2000 metų. 1884 m. užimtas vokiečių, tapo jų prekybine kolonija. 1920 m. atiteko Japonijai (Pietų Ramiojo Vandenyno Mandatas), veikė karinės bazės. 1944 m. Madžūras buvo okupuotas amerikiečių. 1986 m. Maršalo Saloms paskelbus nepriklausomybę, Madžūras tapo šalies sostine.

Galerija

Šaltiniai 

Sostinės
Maršalo Salų salos