Edmundas Sapranavičius

Edmundas Sapranavičius  g . (1936 m. sausio 2 d. Kaune) – choro dirigentas ir pedagogas.

Biografija 

Baigęs Kauno 1-osios berniukų gimnazijos devynias klases, 1952–1955 choro dirigavimo mokėsi Kauno J. Gruodžio muzikos mokykloje (dėst. D. Vaitkutė). Dar besimokydamas pradėjo vadovauti Kauno 2-ųjų vaikų namų chorui, kurį parengė 1955 respublikinei dainų šventei. 1955–1960 choro dirigavimą studijavo Lietuvos valstybinėje konservatorijoje (dėst. J. Motiekaičio klasė). Studijuodamas vadovavo Vilniaus universiteto ir Vilniaus pedagoginio instituto studentų vokaliniams ansambliams, Vilniaus žemės ūkio (1956–1959) ir prekybos (1959–1961) technikumų merginų chorams. Prekybos technikumo 80 merginų chorą parengė 1960 respublikinei dainų šventei ir konkurse pelnė antrąją vietą.

Nuo 1959 Vilniaus J. Tallat-Kelpšos aukštesniosios muzikos mokyklos (konservatorijos) choro dirigavimo ir kitų disciplinų dėstytojas, nuo 1995 vyr. dėstytojas. 1964 suorganizavo pirmą Lietuvoje jaunųjų dirigentų konkursą. 1967–1974 vadovavo mokyklos neakivaizdinio skyriaus choro studijai – 1973 choras dalyvavo televizijos laidoje. 1971–1978 merginų choro studijos, o 1978–1979 mišriojo choro studijos vadovas.

Nuo 1993 konservatorijos choro dirigavimo specialybės vadovas. Išugdė arti 100 jaunųjų choro dirigentų.

1961–1963 E. Sapranavičius Vilniaus miesto vyrų choro vadovas, koncertų surengė Vilniuje ir Kaune. 1964–1965 ir 1975–1977 vyrų choro „Varpas“ chormeisteris – dirigentas. 1965–1967 Vilniaus skaičiavimo mašinų gamyklos vyrų choro „Elektronika“ (1966) meno vadovas ir dirigentas. Gamykloje įkūrė choro studiją, organizavo susitikimus ir diskusijas su kompozitoriais ir atlikėjais, koncertavo Baltarusijoje, Estijoje, o 1967 Lenkijoje ir Čekoslovakijoje. Tų metų respublikiniame meno mėgėjų festivalyje – konkurse „Elektronika“ pelnė laureato vardą ir I laipsnio diplomą. 1978–1988 Vilniaus gamybinės dųjofikacijos valdybos moterų ir vyrų vokalinių ansamblių vadovas. 1965–1968 ir 1979–1982 Vilniaus miesto medicinos darbuotojų klubo moterų vokalinio ansamblio „Svaja" vadovas. Vadovavo ir kitiems Vilniaus miesto mokymo įstaigų bei organizacijų vokaliniams kolektyvams. 1980 jam suteikta pirma dirigento kategorija.

E. Sapranavičius – daugelio Vilniaus miesto ir respublikinių meno mėgėjų apžiūrų bei konkursų žiuri narys ir pirmininkas. Parašė mokymo priemonę „Manualinės dirigavimo technikos pagalbiniai pratimai“ (1987), muzikos žurnalas „Gama“ išspausdino (1995) probleminį straipsnį „Apie manualinės dirigavimo technikos vertinimo kriterijus“. 1998 išleido mokymo priemonę „Manualinės dirigavimo technikos programa". Chorvedys aranžavo kūrinių chorams ir vokaliniams ansambliams.

Šaltiniai 

 Boleslovas Zubrickas. Pasaulio lietuvių chorvedžiai: enciklopedinis žinynas. Vilnius, 1999. 

Lietuvos chorvedžiai
Lietuvos pedagogai