San Agustino kultūra

San Agustino kultūra – ikikolumbinė kultūra Pietų Amerikoje, dabartinės Kolumbijos pietuose. Pavadinta pagal San Agustino miestelį, kurio apylinkėse rasta daug archeologinių paminklų. Gyvavo Anduose, Kolumbijos masyve, tarp Kaukos, Magdalenos ir Kaketos aukštupių. Regione būdingos paramų pievos, gilūs upių kanjonai, kriokliai, apvalainos kalvos. Vietovė buvo apgyvendinta IV tūkstantmetyje pr. m. e., o pradėjo ženkliau vystytis VII a. pr. m. e.

San Agustino kultūra žymi savo gausiu archeologiniu palikimu: skulptūromis, megalitais, kapavietėmis, akmens raižiniais. Panašaus pobūdžio dirbinių rasta Amazonijoje prie Kaketos upės. Neatmetama, kad paminklų gali būti rasta ir daugiau, nes dideli džiunglėmis apaugę Kolumbijos plotai dar menkai tyrinėti. Tyrimai rodo, kad San Agustino kultūros gyventojai vertėsi kukurūzų, žemės riešutų, slyvenių, manijokų auginimu, žvejyba, medžiokle. Namus statė iš neilgalaikių medžiagų, todėl jų liekanų neišliko. Gyvenviečių centruose buvo įkurtas ritualinis kompleksas su paminklais ir laidojimo vietomis. Kultūros klestėjimo laikotarpis buvo maždaug tarp 300 ir 800 mūsų eros metų. Tada pastatytas nekropolis, daugelis paminklų. Jų iš viso žinoma ~300. Statyboms naudoti lavos andenizitai, daug skulptūrų pastatyta iš tų pačių skaldyklų uolienų. Naudotų luitų dydis iki 4 m, svėrė kelias tonas. Skulptūrose vaizduotos dievybės, mitiniai gyvūnai, ornamentai. Tokie pat motyvai randami ir ant keramikos liekanų.

San Agstino kultūra galutinai žlugo XVI a. regioną užkariavus ispanų kolonizatoriams.
 
Archeologinės kultūros
Ikikolumbinė Kolumbija