KGB

KGB (rus. КГБ, Комитет Государственной Безопасности,  (prie SSRS Ministrų Tarybos) – Sovietų Sąjungos specialioji tarnyba, įkurta 1954 m. kovo 13 d. dekretu, pagal kurį perėmė atitinkamas Vidaus reikalų ministerijos tarnybas.

Paskirtis, struktūra 
KGB paskirtis buvo saugoti Sovietų Sąjungos valstybinę sieną, vykdyti totalinį gyventojų sekimą, šnipinėti užsienyje (žvalgyba, kontržvalgyba), neutralizuoti, kontroliuoti, persekioti ir prireikus vykdyti represijas prieš SSRS režimo priešininkus bei jų veiklą, saugoti komunistų partijos vadovybę ir politizuoti SSRS piliečius.

KGB turėjo pavaldžias jėgos struktūras – OSNAZ dalinius (SPECNAZ analogas).

Vadovybė 
Pirmuoju KGB pirmininku buvo paskirtas Ivanas Serovas. Jis vadovavo NKVD (, Народный комиссариат внутренних дел) baudžiamajam būriui, kuris sušaudė maršalą Michailą Tuchačevskį, vykdė masines deportacijas Josifo Stalino laikais.

Nušalinus I. Serovą, 1958 m. gruodžio mėnesį jo vietą perėmė buvęs Stalino numylėtinis Aleksandras Šelepinas, kurį diktatorius 1952 m. buvo paskyręs komjaunimo CK pirmuoju sekretoriumi.

1961 m. A. Šelepiną perkėlus dirbti į SSKP CK sekretoriatą, KGB vadovu tapo ukrainietis Vladimiras Semičiastnas. Nors jis buvo laikomas patikimu Nikitos Chruščiovo žmogumi, tačiau dalyvavo 1964 m. spalio 13 d. sąmoksle jį nuverčiant.

1967 m. KGB pirmininku tapo Jurijus Andropovas, kuris šiai institucijai vadovavo 15 metų.

1982 m. KGB pirmininku buvo paskirtas Vitalijus Fedorčiukas, nuo 1970 m. vadovavęs saugumo komiteto Ukrainos filialui ir pagarsėjęs kaip negailestingas vietinių disidentų persekiotojas.

1982 m. gruodžio 17 d. KGB pirmininku tapo patikimas Andropovo žmogus Viktoras Čebrikovas, nuo 1967 m. ėjęs KGB vicepirmininko pareigas.

1988 m. KGB vadovu tapo 64 metų armijos generolas Vladimiras Kriučkovas.

Formaliai KGB buvo pavaldus SSRS Ministrų Tarybai, tačiau faktiškai saugumo komitetą kontroliavo tik SSKP CK Politinis biuras. Be Politbiuro leidimo KGB negalėjo vykdyti jokių svarbesnių operacijų.

KGB valdybos 

SSRS KGB skirstėsi į valdybas:

 KGB pirmoji valdyba atsakinga už šnipinėjimą užsienyje.
 KGB antroji valdyba atsakinga už SSRS piliečių ir SSRS turistų šnipinėjimą. 
 KGB trečioji valdyba atsakinga už šnipinėjimą ir priežiūrą sovietų armijoje.
 KGB ketvirtoji valdyba atsakinga už SSRS transporto saugumą.
 KGB penktoji valdyba atsakinga už SSRS disidentų, religijos ir cenzūros priežiūrą.
 KGB šeštoji valdyba atsakinga už SSRS ekonomiką.
 KGB septintoji valdyba atsakinga už šnipinėjimo techniką.
 KGB aštuntoji valdyba atsakinga už pokalbių pasiklausymus.
 KGB devintoji valdyba atsakinga už SSRS politikų ir jų šeimų apsaugą.

Operacijos 

Viena pirmųjų naujai įkurto KGB akcijų buvo Kinguro (Centrinė Azija) kalinių sukilimo numalšinimas 1954 m. gegužės 17 d. Tuomet žuvo mažiausiai 76 latvių ir ukrainiečių kilmės kalinės.

KGB organizuoja Vengrijos revoliuciją su tikslu įvesti Vengrijoje komunizmą. 1959 m. pradžioje KGB daliniai brutaliai numalšino Voronežo Telmano gamyklos darbininkų streiką, o 1960 m. susidorojo su Temir Tau (Karagandos sritis, Kazachstanas) streiko dalyviais. 1962 m. birželio mėn. prasidėjus darbininkų neramumams Novočerkaske, KGB kariniai daliniai prisidėjo malšinant neramumus. Žuvo keli šimtai demonstrantų, tarp jų – moterų, senelių ir vaikų.

1968 m. balandžio mėn. KGB daliniai išvaikė Krymo totorių demonstraciją Čirčike (Uzbekistanas). Buvo panaudotos svaiginamosios dujos, daugelis demonstrantų žiauriai sumušti. Vėl prasidėjo masiniai areštai. 1968 m. KGB tampa Čekoslovakijos kruvinos Prahos pavasario revoliucijos organizatorė. 1979 m. vadovaujant J. Andropovui KGB organizuoja sovietų armijos intervenciją į Afganistaną.

KGB aktyviai veikė ne tik šalies viduje, bet ir užsienyje. KGB operacijomis užsienyje siekta susilpninti kitų šalių gynybinę galią, vykdyti provokacinę veiklą, diversijas, diskredituoti opozicijos veikėjus ir jų šalininkus užsienio valstybėse (Marek Ciesielczyk „KGB“, 1991).

Nuorodos 

 KGB veikla Lietuvoje
 Apie KGB agentura.ru  
 KGB 
 KGB istorija ir dokumentai