Manko Kapakas

Manko Kapakas (, ) – pirmasis Kusko karalystės valdovas, valdęs inkus XII a. (manoma 1085–1105 metais).

Turėjo žmoną Mama Oclla (keč. Mamqa Oklja). Apie Manko Kapako kilmę pasakoja kelios legendos.

Inti legenda 

Viename iš mitų pasakojama, jog Manko Kapakas buvo saulės dievo Inti sūnus ir Pacha Kamaq brolis. Pats Manko Kapakas buvo garbinamas kaip saulės ir ugnies dievas. Pasak šios legendos Manko Kapaką su jo broliais ir seserimis į žemę pasiuntė saulės dievas. Pastarieji pasirodė iš Pacaritambo olos, rankose nešdami auksinę lazdą, inkų vadinamą „tapac-yauri“. Požeminiais urvais nukeliavo į Kuską ir ten pastatė šventyklą savo tėvo Inti garbei. Manoma, jog kelionės metu vienas Manko brolis ir viena sesuos buvo paversti akmenimis (huaca). Kitoje tos pačios legendos versijoje pasakojama, jog visi išlindę ne iš olos, o pasirodę iš Titikakos ežero.

Virakoča legenda 

Šioje legendoje pasakojama, jog Manko Kapakas buvo Virakočos sūnus. Jis, jo broliai (Ayar Caca, Ayar Cacho ir Ayar Puti) ir seserys (Mama Ocllo, Mama Huaco, Mama Raua ir Mama Cura) gyveno netoli Kusko. Ši legenda taip pat pasakoja apie auksinę lazdą, kurią Manko Kapakui davė jo tėvas.

Nors yra daug skirtingų pasakojimų, tačiau kai kurios versijos teigia, jog Manko Kapakas pavydžiai išdavė vyresniuosius brolius, juos nužudė ir tapo Kusko valdovu.

Manko Kapako gyvenimas 

Kusko karalystę Manko Kapakas valdė apie 20–40 metų, išleido įstatymų rinkinį ir uždraudė žmonių aukojimą. Vienas iš įstatymų draudė vesti savo seserį, tačiau jis negaliojo kilmingiesiems. Todėl Manko Kapakas vedė savo seserį Mama Ocllo ir susilaukė sūnaus Sinchi Roca, kuris tapo Manko Kapakos įpėdiniu. Manoma, jog Manko Kapakas valdė iki 1130m., tačiau kai kurie istorikai jo mirtį datuoja 1107 m.

Inkų imperatoriai