Keto

Keto (gr. Κητος, „jūros pabaisa“) graikų mitologijoje – paslaptinga vandens pabaisa, grėsmės, keistų padarų ir siaubo jūroje personifikacija. Ji – Gajos ir Ponto dukra. Galiausiai žodis „keto“ tapo santrumpa apybūdinančia bet kokią jūros pabaisą, net ir dabar naudojamas. Jos vyras – Forkinas, su kuriuo jie susilaukė daug vaikų bendrai vadinamų Forkidais (Forkinais).

Graikų mene Keta buvo piešiama kaip gyvatiška žuvis. Pagal Keto taip pat yra pavadintas Banginio žvaigždynas.

Vaikai:
 Su Forkinu
 Echidna
 Gorgonės
 Eurialė
 Medūza
 Steno
 Grajos
 Deino
 Enio
 Pemfredo
 Hesperidės
 Aiglė
 Aretusa
 Eritėja
 Hesperija
 Ladonas
 Scilė
 Sirenos
 Toosa

Nimfa 
Keto – Okeano duktė, okeanidė najadė, dievo Helijo mylimoji. Su Helijumi susilaukė žvaigždės nimfos Astridės, upės dievo Hidaspo žmonos.

Išnašos

Literatūra 
 „Nonnos, Dionysiaca“ – graikų epas (5 a.)

Graikų dievai
Nimfos