Palėvenė

Palėvenė – miestelis Kupiškio rajono savivaldybėje, dešiniajame Lėvens krante. Parapijos ir seniūnaitijos centras. Stovi Palėvenės Šv. Domininko bažnyčia (pastatyta 1676 m.), išlikęs buvęs dominikonų vienuolynas (pastatytas 1779 m.). Tai vienas iš pačių mažiausių Lietuvos miestelių, garsėjęs Šv. Dominyko ir Šv. Jono atlaidais. Nuo 2000 m. Palėvenėje kasmet buvo rengiamas sakralinės muzikos ir teatrų šventė “Sielos ilgesys”.

Etimologija 

Palėvenė yra priešdėlinės darybos (pa-) vandenvardinis vietovardis, kilęs nuo čia tekančios Lėvens upės.

Geografija 

Šalia yra Vaisgiūnų šaltinis, Vaideginės miškas. Prie Palėvenės prigludusiame Buivėnų kaime šniokščia ąžuolas – gamtos paminklas. Šio milžino aukštis – 24 m, skersmuo – 2,2 m. Manoma, kad jis turi per 700 metų. Netoliese, prie Pauliankos kaimo, buvo Palėvenės dvaras. Šalia yra Palėvenės piliakalnis.

500 m į šiaurės vakarus yra Smėlio kalnelis – plynas su įdubusiu viduriu, gelstančia žole. Sakoma, čia ponai baudžiauninkus plakdavę. Šių ašaros taip gausiai tekėję, kad apačioje susidarė ežerėlis, iš kurio ištekėjo Ašarų upelis. Šiais laikais upeliukas jau išdžiūvęs, tačiau jo vagoje neželia žolė.

Istorija 

Pirmą kartą rašytiniuose šaltiniuose Palėvenės dvaras paminėtas 1586 m. Miestelyje Mykolas Laurynas Odlianskis-Počobutas su žmona Marijona iš Siesickių giminės įsteigė dominikonų vienuolyną, kurio reikmėms dovanojo Palėvenės ir Lamokų palivarką. 1676 m. pastatyta barokinė bažnyčia ir įsteigtas dominikonų vienuolynas, kurio fundatoriumi buvo Vilkmergės seniūnas L. M. Počobutas su žmona.

Apie bažnyčios ir vienuolyno pastatymą yra išlikęs toks padavimas: karo su švedais metu Počobutas, po nesėkmingo mūšio, pasislėpė miško koplyčioje. Matydamas savo beviltišką būklę, pasižadėjo, kad jei liks gyvas, pastatys bažnyčią. Švedai koplyčioje Počobuto nepastebėjo ir šis pažadą ištesėjo: pasikvietė dominikonus, kuriems pastatė bažnyčią ir vienuolyną.

XIX a. Palėvenėje prasidėjo Lietuvos blaivybės ir lietuvybės išsaugojimo sąjūdis. 1858 m. vyskupas Motiejus Valančius į blaivininkų broliją įrašė pirmuosius narius. „Testamentinėje gromatoje“ jis rašė:

Tačiau vienuolynas blaivystę suprato kiek kitaip – įsteigė didelę smuklę, o mažesnę padarė degtinės sandėliu, nors tuo metu Palėvenėje nebuvo net mokyklos – taip 1859 m. M. Valančiui rašė Utenos dekanas kunigas Stulginskis. Vyskupas įsakė smukles naikinti ir steigti parapinę mokyklą. 1865 m. vienuolynas uždarytas. XIX a. Palėvenė minima kaip dvaras, palivarkas ir miestelis Vilkmergės apskrityje, Subačiaus valsčiuje.

Sovietmečiu miestelis buvo Byčių kolūkio gyvenvietė.

|}

Gyventojai

Žymūs žmonės 

 Palėvenės bažnyčioje krikštytas ir 1765–1767 m. mokėsi architektas Laurynas Stuoka-Gucevičius (1753–1798).
 Palėvenėje gimė literatas, žurnalistas ir visuomenininkas Stasius Michelsonas (iki 1911 m. Michalkevičius, 1881–1973.
 Iš Palėvenės apylinkių, Terpeikių kaimo, yra kilęs elementoriaus ir dainų knygelės autorius, lietuviško feljetono pradininkas Kajetonas Aleknavičius (1804–1874).
 Palėvenės parapijoje po 1918 m. darbavosi liaudies menininkas Laurynas Masiliauskas (1884–1956).
 Palėvenėje mirė leksikografas Domininkas Sutkevičius (1782–1849).
 Palėvenės kapinėse ilsisi aktorė Unė Babickaitė (1897–1961), kurios kapas yra mitologinis, istorinis ir memorialinis kultūros paveldo objektas.

Šaltiniai

Literatūra 
 Palėvenės link: fotoalbumas. – Utena: Utenos Indra, 2005. – 76 p.: iliustr. – ISBN 9986-711-99-1

Nuorodos 
 
 Atspindžiai. Paveldo kolekcija. Palėvenėje – didikų Komarų tėvonija ir rūmai su mistiškais bokštais