Archeopteriksas

Archeopteriksas (Archaeopteryx) – išnykusių senovinių paukščių gentis.

Gyveno prieš 150 mln. metų, Juros periode. Pirmą kartą paukščio liekanos rastos 1860 m. Bavarijoje, Zolenhofeno skalūnuose. Vėliau rasti dar keletas skeletų, kurie aprašyti kaip atskiros rūšys: Archaeopteryx macrura, Archaeopteryx siemesni. Dabar dauguma tyrinėtojų dėl svaresnių duomenų stokos yra linkę pripažinti visus radinius esančius Archaeopteryx lithographica.

Apibūdinimas 
Šis paukštis buvo šarkos didumo, apaugęs plunksnomis, šiltakraujis gyvūnas. Priekinės galūnės virtusios sparnais. Jų keliamąjį paviršių sudarė plasnojamosios plunksnos. Raktikauliai suaugę į šakutę, dubuo, kaip ir dabartinių paukščių, su ilgais atgal pakrypusiais gaktikauliais. Kojų pastaibis iš trijų suglaustų slėnakaulių. Kojos buvo su 4 pirštais, iš kurių 3 pakrypę į priekį, o pirmas išlenktas atgal. Archeopteriksas neturėjo raginio snapo. Jo nedideli dantys buvo viršutiniame ir apatiniame žande. Uodega iš 20 slankstelių. Uodegos vairuojamosios plunksnos išsidėsčiusios šonuose simetriškai. Krūtinkaulis siauras, be keteros. Sparnuose 3 gerai išsivystę laisvi pirštai su aštriais nagais. Dubuo rėmėsi tik į 4–6 slankstelius, tačiau su jais nebuvo suaugęs.

Nors archeopteriksai skraidė prastai, tačiau vikriai laipiojo medžiais, kabindamiesi gerai išsivysčiusiais sparnų pirštais, ir galėjo toli nušokti. Žeme vaikščiojo dviem kojomis, tačiau nevikriai.

Šaltiniai 

Priešistoriniai paukščiai