Rusijos rublis

Rusijos rublis (rus. рубль) – Rusijos federacijos valiuta.
Tarptautinis kodas RUB.

Smulkesnis Rusijos piniginis vienetas – kapeika ().
Šimtas kapeikų sudaro rublį.

Istorija 
Dabartinių pinigų prototipai buvo sidabro liejinio juostelės. Jų vertė buvo nurodoma įkertant tam tikrą kiekį įkirtų. Žodis rublis (nuo slaviško рубить – „kirsti, kapoti“) atsirado XIII amžiuje Novgorode ir reiškė pusę grivinos, tai yra, apie 200 gramų sidabro. 1704 m. Petras I įvedė kaldintas rublio monetas ir nustatė nuolatinę jos vertę – 28 g. sidabro. 1769 m. pradėtos naudoti rublio asignacijos – popierinis vekselis su ranka įrašyta paskolos verte rubliais. 1849 m. asignacijos pradėtos spausdinti iš karto nurodant jų vertę sidabru. Nuo 1897 m. pagrindine Rusijos valiuta tapo auksinis rublis.

Nuo 1919 m. tarybinis rublis buvo leidžiamas tik kaip popierinis kredito bilietas. 1961 m. į TSRS vidaus apyvartą buvo išleisti aukso atsargomis dengti TSRS valstybinio banko bilietai (nuo 25 rublių nominalo), kuriuos keitimui priimdavo ir užsienio bankai. Kartu išleista ir vario, alavo ir nikelio lydinio rublio moneta. Vėliau pasirodė ir jubiliejinės metalinės rublio monetos.

Rusijos federacija 1991 m. pradėjo leisti įvairaus nominalo banko bilietus ir kalti metalines rublio monetas. Tačiau vidaus apyvartoje plačiau buvo naudojamas vadinamasis „sąlyginis vienetas“ – dolerio atitikmuo. 2006 m. gegužės 24 d. Rusijos Valstybės Dūma priėmė įstatymą, draudžiantį vidaus apyvartoje ir įmonių bei biudžetinėje buhalterijoje naudoti kitas valiutas. Valdininkui, žiniasklaidoje pavartojusiam sąlyginio vieneto sąvoką, gresia nuo 40 iki 50 MPOT bauda. (MPOT = 100 rublių).

Rublio šimtosios dalies pavadinimas kapeika kilęs iš ilgą laiką ant šių monetų vaizduoto kario su ietimi ().

Galerija

Šaltiniai

Nuorodos
Rusijos Federacijos Centrinis bankas
Rusijos Federacijos banknotų spausdintojas 
Maskvos monetų rūmai

Valiuta
Rusijos pinigai