Septintasis antspaudas

Septintasis antspaudas – 1957 m. Ingmaro Bergmano sukurtas filmas, laimėjęs specialųjį žiuri prizą Kanų kino festivalyje. Filmo veiksmas vyksta XIV a. Švedijoje. Vienas pagrindinių filmo personažų, vaidinamas Maxo von Sydowo, žaidžia šachmatais su Mirtimi.

Siužetas 

Riteris Antonijus Blokas grįžta į Švediją su savo kompanjonu Jonsu iš kryžiaus žygių. Šalyje siaučia maras. Blokas pamato jo atėjusią Mirtį. Kad užtemptų laiką, pasiūlo Mirčiai sužaisti šachmatais: kol vyks žaidimas, Blokas bus gyvas. Taip jis spėja pasiekti namus ir susitikti su žmona, su kuria nesimatė dešimt metų. Karas sujaukė riterio tikėjimą – tai yra viena svarbiausių filmo temų. Svarbi scena bažnyčioje, kur riteris per išpažintį kunigui pasisako abejojąs, ar Dievas egzistuoja. Jis papasakoja, kad metė Mirčiai iššūkį ir atskleidžia savo strategiją. Tuomet pasirodo, kad „kunigas“ buvo Mirtis. Kitoje scenoje, prieš sudeginant raganą, riterio bendražygis jo paklausia, ką tas matąs raganos akyse: Dievą ar tuštumą. Riteris negali pripažinti raganos ir iš dalies savo paties tuštumos, nors ir abejoja Dievu. Riteris supranta, kad jau geriau nuolat kentėti abejones, negu pripažinti, kad gyvenimas yra beprasmis.

Keliaudami į Bloko pilį, riteris su Jonsu mato viduramžių visuomenės gyvenimą: flagelantus, raganos deginimą, keliaujančius aktorius. Bergmanas kritikuoja dvasininkus, kurie pelnosi iš maro keliamo siaubo. Kaip kontrastą riterio abejonėms Bergmanas iškelia paprastą akrobato Jofo ir jo žmonos Mijos tikėjimą.

Galiausiai riteris leidžia pasprukti jaunajai aktorių šeimai, ir tai suteikia jo gyvenimui prasmę. Aktoriai tęsia keliones po šalį, o riterį ir jo draugus šokdama nusiveda Mirtis.

1957 filmai
Dramos