Kovos užduotis

Kovos užduotis (; ) – vado skirta užduotis kariui ar kariniam vienetui pasiekti tam tikrą tikslą mūšyje ar kitokioje kovinėje situacijoje.

Dažniausi kovos užduočių variantai yra:
 sunaikinti nurodytą taikinį
 užimti ar ginti objektą ar rajoną
 sustabdyti ar sulėtinti priešininko judėjimą
 atlikti žvalgybą
ir kt.

Kovos užduotis priklauso nuo kovos veiksmų būdo, karinio vieneto paskirties, jo sudėties ir struktūros, kovinio pajėgumo ir vietovės sąlygų.

Sudėtinga kovos užduotis gali būti sudalinta į etapus:
 artimoji kovos užduotis (; ) – pirmiausiai vykdoma užduotis (pvz., priešo pajėgų sutriuškinimas tam tikrame rajone ir to rajono užėmimas), kurios įvykdymas sudaro sąlygas paskesnės (galutinės) užduoties įvykdymui (pvz., tolesniam sėkmingam puolimui).
 paskesnioji kovos užduotis (; ) – užduotis, kurią vykdo karinis vienetas, kai įvykdyta artimoji kovos užduotis. Pvz., po sėkmingos atakos užbaigti triuškinti priešą nurodytame rajone, išplėsti puolimą į gilumą ir užimti tam tikrą rajoną (objektą) priešo gynybos gilumoje. Daugelyje kariuomenių paskesniosios kovos užduoties įvykdymas reiškia, kad pasiektas mūšio tikslas.
 galutinė kovos užduotis (; ) – užduotis, kuri vykdoma įvykdžius paskesniąją ar artimąją (kai paskesniosios nėra) kovos užduotį.

Neplaninė kovos užduotis (; ) – netikėtai iškilusi užduotis, kuri nebuvo planuojama iš anksto.

Šaltiniai 
 Enciklopedinis karybos žodynas / Petras Algirdas Čiočys, Jurgis Janukevičius, Edvardas Jasiulionis… [et al.].– Vilnius : Generolo Jono Žemaičio Lietuvos karo akademija, 2008

Karyba