Sūryminis sūris

Sūryminis sūris () – sūryme brandinamas (nuo valandų iki savaičių) ir laikomas sūris.

Sūrymas osmosiškai stabdo nepageidaujamų bakterijų, kurios gali suteikti nemalonų skonį, veiklą. Sūrymas taip pat suteikia sūriui sūroką, pikantišką gardį, kuris pageidaujamas daugelyje sūrių rūšių.

Pavyzdžiai yra brinza, feta.

 Šveicarijos sūris Appenzeller, gaminamas iš karvių pieno, mirkomas sūryme, kuris gaminamas su žolelėmis, o dažnai – ir su vynu. Sūrio luitai mirksta šiame sūryme viso brendimo metu. Sūrymas suteikia būdingą Appenzeller sūrio gardį. Gardžio stiprumas priklauso nuo mirkymo trukmės.
 Feta yra populiarus Graikijos sūris iš avių pieno, kuris kelis mėnesius brandinamas sūryme su išrūgomis. Pasibaigus brendimui sūris išimamas ir sparčiai nusausinamas. Tada pabarstomas druska ir laikomas kelias savaites, po ko tinka valgyti.
 Sūris Parmigiano-Reggiano, kitaip dar parmezanas () – tris savaites mirksta sūryme, kuriame yra Viduržemio jūros druskos. Iš sūrymo išimtas sūris išlaikomas vidutiniškai dvejus metus, po ko jis turi šiam garsiam Italijos kietajam sūriui būdingą smėlišką () tekstūrą ir riešutišką gardį.

Nuorodos 
 Brine-cured Cheese

Sūriai

en:Types of cheese#Brined