Liuteris fon Braunšveigas

Liuteris fon Braunšveigas (, 1275 m. Braunšveigas – 1335 m. balandžio 18 d. Štumas, dab. Pamario vaivadija) – Vokiečių ordino karinis ir valstybės veikėjas, Vokiečių ordino magistras.

Biografija 

Kilęs iš Velfų-D’Este dinastijos. Tėvas Braunšveigo kunigaikštis Albrechtas Didysis, motina Bonifaco iš Monferato duktė Adelaida. Kaip jauniausiam sūnui buvo skirta dvasininko dalia. 1300 m. įstojo į Vokiečių ordiną, tarnavo Kristburge. 1308 m. Golubo komtūras, 1309 m. Kristburgo rūmų komtūras, 1313 m. Marienburgo rūmų komtūras. 1314 m. Kristburgo komtūras, su savo būriu dalyvavo žygiuose į pietų Prūsiją.

Tragiškai žuvus Verneriui fon Orselnui, tebevykstant karui su Lenkija, 1331 m. vasario 17 d. išrinktas Ordino didžiuoju magistru tęsė kovas su Kujavija. Jo įsakymu Ditrichas fon Altenburgas surengė žygį į Didžiąją Lenkiją. Kryžiuočiai nusiaubė žemes net iki Kališo. Plovcų mūšyje, kuriame ir Ordinas, ir Lenkijos kariuomenė neteko po 4000 karių, buvo sužeistas ir Lenkijos karalius Vladislovas Lokietka. 1332 m. buvo užimti Kujavijos Brestas ir Inovroclavas, Kujavijoje įsteigta komtūrija.

Nors ir rengdamas daug žygių, pats didysis magistras vengė juose dalyvauti. Jis vykdė religinio pobūdžio pertvarkymus Ordine, rašė teologinės tematikos knygas. Rekonstravo Marienburgo pilį, kad ji būtų panaši ne į tvirtovę, o į valdžios rezidenciją. Pradėjo statyti Šv. Onos koplyčią su didžiųjų magistrų mauzoliejumi.

Mirė kelionės metu Štume, palaidotas Karaliaučiaus katedroje.

Šaltiniai 

Vokiečių ordino asmenybės