Liepgiriai

Liepgiriai – kaimas vakariniame Plungės rajono savivaldybės pakraštyje, 7 km į pietvakarius nuo Šateikių. Įsikūręs dešiniajame Minijos upės krante, į šiaurę nuo Aleksandravo. Šiaurine ir vakarine dalimi praeina kelias .

Etimologija 

Pavadinimas liudija, kad kaimas įsikūrė liepų girioje.

Istorija 

Liepagirys pirmąkart paminėtas 1511 m. spalio 2 d. Žygimanto Senojo rašte dėl dovanotų žemių patvirtinimo Platelių seniūnui Stanislovui Kęsgailai. Priklausė Platelių, vėliau – Šateikių dvarui.
 
Seniau kaimas plytėjo abipus Minijos upės, o XIX a. jo žemės pietinėje dalyje buvo įkurtas Aleksandravas. 1849 m. kaime gyveno 51 baudžiauninkas, prie senojo Plungės–Kretingos kelio iki XX a. viduriu stovėjo smuklė. Panaikinus baudžiavą, 1870 m. Šateikių grafui Pliateriui išperkamuosius žemės mokesčius mokėjo 25 valstiečiai. 1915 m. prie Liepgirių besitraukiančios Rusijos kariniai daliniai kelis mėnesius priešinosi Vokietijos kariuomenės puolimui.

1923 m. buvo 20 ūkių. Iš jų garsėjo malūnininkas Kazimieras Šleinius, kuris valdė 85 ha žemės, prie Minijos pastatė vandens malūną, lentpjūvę, elektros stotį, salę visuomenės renginiams (šaulių namus), rėmė neturtingus kaimynus. Antrojo pasaulinio karo pabaigoje Liepgiriuose buvo įsitvirtinę vokiečių tankai, saugoję per Minijos tiltą atsitraukiančią kariuomenę. Pokariu kaimas buvo Aleksandravo kolūkio dalimi.

|}

Gyventojai

Žymūs žmonės 
Kaime gimė:
 Jonas Domarkas (1934–2020) – kompozitorius, pedagogas.

Šaltiniai 

Plungės rajono savivaldybės gyvenvietės