Pelkinis gailis

Pelkinis gailis (Rhododendron tomentosum, sin. Ledum palustre) – erikinių (Ericaceae) šeimos augalas.

Tai visžalis daugiametis iki 150 cm aukštas krūmas. Stiebas medėjantis, nuo jo auga plaukuotos šakutės; jauni ūgliai žali, tankiai plaukuoti; lapai lancetiški, odiški, blizgantys. Žiedai balti, susitelkę į kekes; sėklos mažytės, verpstiškos. Auga pelkėse, durpynuose, miškuose. Žydi baltai gegužės–liepos mėnesiais. Vaisiai subręsta liepos–rugpjūčio mėnesiais. Dauginasi sėklomis ir vegetatyviškai.

Auga aukštapelkėse, pelkėtuose pušynuose. Turi stiprų svaigų kvapą. Lietuvoje neretas, kitur Europoje nykstantis. Arealas holarktinis – auga Šiaurės Amerikoje (Kanadoje, Aliaskoje), Grenlandijoje, Sibire, šiaurinėje Europos dalyje, šiaurės Japonijoje.

Vaistinė žaliava – pirmamečiai gailio ūgliai, pjaunami augalui žydint. Vartojami užpilai, milteliai sergant kvėpavimo takų ligomis (sergant bronchitu, plaučių ligomis, rinitu, gripu, lengvina atsikosėjimą), taip pat mažina galvos skausmus. Didesniais kiekiais nuodingas. Jo eteriniai aliejai veikia dirginančiai, gali net paralyžuoti centrinę nervų sistemą. Šio aliejaus yra visose augalo dalyse, išskyrus šaknis. 70 % jo sudaro seskviterpentiniai spiritai (ledolas, paliustrolas, cimolas, geranilacetatas ir kt.). Augalas turi insekticidinių, parfumerinių savybių, medingas. Šiaurės Amerikoje iš pelkinio ir kitų vietinių galių rūšių gaminama tonizuojanti Labradoro arbata.

Šaltiniai 

Erikiniai
Nuodingieji augalai