Leopoldas Petras Andrijauskas

Leopoldas Petras Andrijauskas (, 1868 m. lapkričio 26 d. Kentralių dvaras, Telšių apskr. – 1947 m. spalio 10 d. Telšiai) – Lietuvos tapytojas, visuomenės veikėjas.

Biografija 
Kilęs iš senos žemaičių bajorų Andrijauskių giminės. Tėvas Engelbertas Leopoldas Andrijauskas. 1882 m. įstojo į Mintaujos realinę mokyklą, mokyklos baigimo diplomą Nr. 300 gavo 1888 m. 1889-1890 m. studijavo Sankt Peterburgo dailės akademijoje, 1891-1897 m. – Miunchene. 1891 m. dalyvavo Miuncheno parodoje ir pelnė apdovanojimą. 1897 m. gyveno Paryžiuje, 1898-1906 m. Varšuvoje, grįžęs į Lietuvą – Palangoje, nuo 1907 m. Kentralių, nuo 1910 m. Siraičių dvare prie Telšių.

Domėjosi krašto materialinės ir dvasinės kultūros palikimu, archeologija, etnografija. Rėmė Alkos muziejaus statybą. 1913 m. įstojo į lenkų kraštotyrininkų draugiją (Varšuvoje).

Kūryba 
Tapyboje vyrauja tik du žanrai – peizažas ir portretas. Peizažams turėjo įtakos realistinė peredvižnikų dailė („Masčio ežero pakrantė“), romantinė A. Kuindži tapyba („Naktis Ukrainoje“, „Burlaiviai įlankoje“), kai kurie jų siejasi su impresionizmo raiška ir neoromantikų pasaulėjauta („Peizažas su ąžuolu“, „Peizažas su beržu“). Vieni portretai akademistinės manieros („Tėvo portretas“, „Autoportretas“), kiti – puantilistinės tapysenos („Moters portretas“). Dalyvavo dailės parodose Miunchene, Paryžiuje, Varšuvoje, Telšiuose.

L. Andrijauskas daug tapė, tačiau jo paveikslų nėra gausiai išlikę. Paveikslų nepardavinėjo, dovanojo pažįstamiems, giminėms. Antrojo pasaulinio karo metais Siraičių dvare buvo apsistojusi kariuomenė. Dalis paveikslų galėjo dingti ir tada. Nėra išlikusių jo ankstyvųjų ir paskutiniųjų darbų. Trisdešimt septynis jo kūrinius turi Žemaičių muziejus Alka Telšiuose. Dailininkas išvengė tremties, gyveno Siraičiuose, paskutines dienas praleido vienišas Telšių ligoninėje.

Šaltiniai 

Lietuvos tapytojai
Andrijauskiai