Plimuto kolonija

Plimuto kolonija buvo anglų Šiaurės Amerikos kolonija, egzistavusi nuo 1620 iki 1691 metų. Pirmoji gyvenvietė kolonijoje buvo Naujojo Plimuto miestas. Kolonijos vietovę anksčiau ištyrė ir pavadinimą jai davė kapitonas Džonas Smitas. Gyvenvietė, kuri anksčiau buvo Plimuto kolonijos sostinė, yra dabartinis Plimuto miestas, Masačiūsetso valstijoje. Savo egistencijos viršūnėje, Plimuto kolonija užėmė didžiąją dalį dabartinės pietryčių Masačiūsetso valstijos žemių. 

Koloniją įkūrė grupė separatistų, kurie vėliau tapo žinomi Piligrimų vardu. Plimutas, kaip ir Virdžinijos kolonija, buvo viena iš anksčiausiai Šiaurės Amerikoje įkurtų anglų kolonijų ir pirmoji didelė nuolatinė anglų kolonija Naujoje Anglijoje. Sutartys, sudarytos su vietinėmis indėnų gentimis, leido kolonijai užsitikrinti sėkmę. Kolonija suvaidino pagrindinį vaidmenį anksčiausiame ir kruviniausiame karo su indėnais etape. Galiausiai, 1691 metais Plimuto kolonija buvo okupuota Masačiūsetso įlankos kolonijos. 

Plimuto kolonijoje atsirado Padėkos dienos tradicija.

Britų Amerika