Klumpės

Klumpės – apavas mediniais padais ir odos viršumi. Klumpėms dirbti medis imamas lengvas, minkštas, neskylantis (epušė, beržas, liepa). Ąžuolas, uosis ar obelis dėl savo sunkumo netinka. Klumpėms dirbti vartoti šie įrankiai: varstotas, kirvis, peilis, skaptas, kurpalis. Jei būdavo užkulniai, jie išlenkiami iš gluosnio ar drebulės skiedros ir aptraukiami plona oda.

Labiausiai klumpės išplito XIX a. ir XX a. pradžioje (minimos jau ir XVIII a.). Tačiau tai nebuvo vienintelis to meto valstiečių apavas – be klumpių dėvėta ir naginėmis, vyžomis bei batais. Klumpėmis daugiausia avėta kasdien, prie namų. Lyginant su kitomis kasdienio apavo rūšimis, klumpės turėjo svarbų pranašumą – nepraleido drėgmės. Tačiau, ilgesnį laiką avint klumpes, jos kiek deformuodavo koją – kai kuriose vietose viršuje susidarydavo gumbai. Žvejai prie klumpių prisitaisydavo ilgus aukščiau kelių aulus ir žiemą jomis apsiavę žvejodavo – taip būdavo šilčiau kojoms. Labiausiai klumpės buvo paplitusios Žemaitijoje.

Su klumpėmis šokamas klumpakojis.

Avalynė
Lietuviška apranga
Nacionalinė apranga