Šerpai

Šerpai ( Sharpa – „rytų žmonės“) – etninė grupė, daugiausia gyvenanti Nepalo šiaurėje, Aukštuosiuose Himalajuose. Jų tradicinės gyvenamosios vietos yra Khumbu slėnis netoli Everesto, Helambu slėnis ir Aruno slėnis viduriniame ir rytiniame Nepale.

Kalba keliomis kalbomis, kurios yra giminingos tibetiečių kalbai ir kartais laikomos jos dialektais.

Istorija ir kultūra 

Šerpai į Aukštuosius Himalajus atsikėlė palyginus vėlai, XVI–XVII a., bėgdami nuo religinių persekiojimų Tibete. Pirmoji jų gyvenvietė buvo Pangbočė Khumbu slėnyje. Iš esmės šerpais yra laikomos kelios giminingos grupės, kalbančios skirtingomis kalbomis: Khumbu slėnio šerpai (šerpų kalba), Helambu šerpai (helambu šerpų kalba) ir naapai (ar nava šerpai).

Jie išsaugojo savo tradicinę kultūrą, kuri paremta Njingmapa sektos Tibeto budizmu. Iki šiol dauguma šerpų yra budistai, lamos vaidina svarbų vaidmenį jų gyvenime, jie stato tradicinius vienuolynus (gompa). Taip pat yra išlaikę pirmykščius tikėjimus, kurie paremti kalnų garbinimu (kaip dievybės garbinami Everestas, Makalu kalnas), visuomenėje taip pat egzistuoja šamanai (lhawa), žiniuonės (phem).

Buitimi beveik nesiskiria nuo kitų aukštikalnių bhotijų, tibetiečių. Jie dėvi šiltus drabužius, aukštus batus, padedančius apsisaugoti nuo kalnų šalčio.

Alpinizmas ir turizmas 

Nuo pakankamai senų laikų šerpai buvo svarbūs vedliai Aukštuosiuose Himalajuose, dažnai dalyvaudavę mokslinėse ir karinėse ekspedicijose. Jie turi savotišką elgesio kodeksą ir garsėja kaip ypač lojalūs ir drąsūs vedliai, ne kartą išgelbėję gyvybes. Dėl įgimto atsparumo aukštikalnių klimatui, tarp šerpų yra daug žymių alpinistų. Pirmieji žmonės, 1953 m. įkopę į Everestą buvo E. Hilary ir šerpas Tendzingas Norgajus.

Aukštuosiuose Himalajuose vystant turizmą, šerpai, gyvendami prie aukščiausių ir turizme populiariausių kalnų, aktyviai dalyvauja kaip kalnų gidai ir nešikai. Mūsų dienomis žodis šerpas neretai tampa bendriniu žodžiu, reiškiančiu kalnų vedlį, nepriklausomai nuo tautybės.

Nepalo tautos
Bhotijai