Rasytė

Rasytė arba Rybačis (, nuo 1946 m. ) – gyvenvietė Rusijoje, Kaliningrado srities vakarinėje dalyje, Zelenogradsko rajone, nuo 2005 m. Kuršių Nerijos kaimo gyvenvietės kaimas.

Istorija 

Sembos žemės kaimo pavadinimas Rusītē sembiškos prūsiškos kilmės. Šioje vietovėje buvo kuršių žvejų gyvenvietė, kuri dėl slenkančio smėlio ne kartą buvo perkelta į kitą vietą. 1372 m. minima Vokiečių ordino pilis Russiten. 1507 m. pilis apleista, vėliau sunyko.

1818–1871 m. Prūsijos karalystės Rytų Prūsijos provincijos, 1871–1918 m. Vokietijos imperijos, 1918–1933 m. Veimaro respublikos, 1933–1945 m. Trečiojo reicho Karaliaučiaus apygardos Žuvininkų apskrities, nuo 1939 m. kovo 27 d. Sembos apskrities kaimas. 1946 m. balandžio 7 d. – rugsėjo 6 d. Kranco rajono (), vėliau Zelenogradsko rajono kaimas, 1947 m. birželio 17 d. – 2005 m. birželio 30 d. Rybačio apylinkės centras. 2006 m. prarado miesto tipo gyvenvietės statusą.

Po Antrojo pasaulinio karo kaip Kaliningrado srities dalis atiteko Rusijos TFSR. Vėliau į jį pretendavo Lietuvos TSR pagal pasiūlymą, kuriuo visa tuometinio Kuršių nerijos nacionalinio parko teritorija būtų buvusi prijungta prie Lietuvos TSR, nes taip neva nacionalinį parką būtų buvę lengviau administruoti. TSRS valdžia pasiūlymo nepatenkino. Tačiau įsteigus Neringos savivaldybę jos herbe, susidedančiame iš šešių Kuršių nerijos gyvenviečių vėtrungių, buvo pavaizduota ir Rasytės vėtrungė (greta Nidos, Juodkrantės, Nidos Purvynės, Preilos ir Pervalkos vėtrungių). Lietuvai paskelbus nepriklausomybę, Rasytės vėtrungė Nidos herbe buvo pakeista į baltą tuščią vėtrungę, kuri simbolizuoja užpustytą Karvaičių kaimą ir kartu visus kitus smėlio kopų užverstus Kuršių nerijos kaimus.

Gyventojai

Turizmas 

Po Antrojo pasaulinio karo miestelio gyventojai užsiiminėjo žvejyba. Miestelyje, Kuršių marių pusėje yra žvejybinių laivų prieplauka. Paskutiniais metais vis didesnę reikšmę miestelio ekonomikoje užima turizmas (turistų maitinimas, prekyba suvenyrais), nes beveik visi turistiniai maršrutai Kuršių Nerijos Rusijos dalyje eina per Rybačį.

Nerijoje veikia Kuršių nerijos nacionalinis parkas. Rybačyje įsikūrusi parko administracija. Yra biologinė stotis, kurioje atliekami ornitologiniai tyrimai. Ją dar 1901 m. įkūrė teologas ir ornitologas Johanas Tinemanas (Johannes Thienemann) – tai pirmoji pasaulyje ornitologinė stotis (Rasytės paukščių stebykla), kurioje buvo žieduojami paukščiai.

Rasytės apylinkėse yra vienintelis Nerijoje didesnis gėlo vandens ežeras, mėgstamas vandens paukščių.

Miestelyje yra labai senos kapinės, kur palaidoti Johanas Tinemanas (1863–1938) bei legendinis kopų inspektorius Vilhelmas Francas Efa (Wilhelm Franz Epha, 1828–1904), kurio pasiūlyti apželdinimo metodai išgelbėjo nuo užpustymo daug kaimų. Šeši vokiečių miestai turi šio miestelio vardu pavadintą gatvę ().

Sklandymo mokykla 

Prieš Antrąjį pasaulinį karą Rasytėje buvo Vokietijos sklandytojų mokykla. Į ją 1931 m. Lietuvos aeroklubas pasiuntė karo lakūną G. Heidrikį. Gregorius Radvenis (Heidrikis) (1903) išmoko sklandyti, 1931 m. spalio 21 d. įvykdė C kategorijos piloto reikalavimus ir gavo ženkliuką. Vėliau Heidrikis dirbo sklandymo instruktoriumi Lietuvoje. Rybačio mokyklos pavyzdžiu Lietuvos sklandytojų mokykla buvo perkelta į Nidą. Nidos sklandymo mokykla

Vokietijoje egzistavo sklandytuvų gamybos kompanija Rhön-Rossiten Gesellschaft, konstravusi ir gaminusi pasaulinio lygio sklandytuvus. Žodis Rossiten jos pavadinime – tai senasis Rybačio pavadinimas.

1938 m. gruodžio 9-11 d. vokiečių sklandytojai Boedecker ir Zander Rasytėje dviviečiu sklandytuvu DFS Kranich pasiekė pasaulio rekordą – nenusileisdami jie sklandė 50 val. 15 min.

Galerija

Literatūra 
 Grasilda Blažiene: Hydronymia Europaea, Sonderband II, Die baltischen Ortsnamen. Wolfgang Schmid Hrsg., Steiner Verlag Stuttgart 2000.
 G. Gerullis: Die altpreußischen Ortsnamen. Berlin, Leipzig 1922.
 Губин А.Б. Топонимика Калининграда. Реки и водоемы // Калининградские архивы. – Калининград, 2007. – Вып. 7. – С. 197–228.
 Населенные пункты Калининградской области: краткий спр. / Ред. В.П. Ассоров, В.В. Гаврилова, Н.Е. Макаренко, Э.М. Медведева, Н.Н. Семушина. – Калининград: Калинингр. кн. изд-во, 1976.
 Населенные пункты Калининградской области и их прежние названия = Ortsnamenverzeichnis Gebiet Kaliningrad (nordliches Ostpreussen) / Сост. Е. Вебер. – Калининград: Нахтигаль, 1993.

Išnašos

Nuorodos 
 Rybačis bankgorodov.ru

Zelenogradsko rajono gyvenvietės
Kuršių nerija