Émile Durkheim

Emilis Diurkheimas (; 1858 m. balandžio 15 d. Epinalis, Prancūzija – 1917 m. lapkričio 15 d. Paryžius) – žydų kilmės prancūzų sociologas ir antropologas, laikomas vienu sociologijos ir socialinės antropologijos mokslo pradininkų.

Prancūzų sociologijos mokykla dažnai vadinama Durkheimo mokykla. Žymiausias jo mokinys – Marcel Mauss.

Darbo pasidalijimas visuomenėje 
Savo disertaciniame darbe „Darbo pasidalijimas visuomenėje“ Durkheimas iškėlė socialinio solidarumo paradigmą, plėtotą per visą vėlesnę karjerą. Jo teigimu sociumo vienybė nėra prievartinės, išorinės jėgos priežastis. Žmones kartu laiko vidiniai saitai. Šiame darbe jis nagrinėjo vidinės socialinio gyvenimo normas, kuriomis kuriamas solidarumas. Durkheimo teigimu, darbinė specializacija yra didesnio solidarumo priežastis. Darbo pasidalijimo nulemtą solidarumą jis pavadino organiniu solidarumu, o nepasiskirsčiusioje visuomenėje, kurioje saitai tarp individų apsiriboja giminystės ryšiais, dominuojantį – „mechaniniu solidarumu“.

Elementariosios religinio gyvenimo formos 
Šiame antropologiniame veikale išanalizavo Australijos aborigenų ir Šiaurės Amerikos indėnų giminystės sistemas, toteminius tikėjimus ir ritualus. Tai jam padėjo prieiti išvados, kad žmonės suvokia pasaulį per socialiai išmoktas (ir sukurtas) klasifikacines sistemas. Visos klasifikacijos yra binarinės.

Bibliografija 
 La contribution de Montesquieu à la constitution de la science sociale
 Darbo pasidalinimas visuomenėje (De la division du travail social, 1893 m.)
 Sociologijos metodo taisyklės (Les règles de la méthode sociologique, 1894 m., liet. 2001 m.)
 Savižudybė (Le suicide, 1897 m., liet. 2002 m.)
 Elementarios religinio gyvenimo formos (Les Formes élémentaires de la vie religieuse, 1912 m., liet. 1999 m.)
 Qui a voulu la guerre (su Ernest Denis)
 L’Allemagne au – dessus de tout

Prancūzijos antropologai
Prancūzijos sociologai