Vokietija Eurovizijoje

Vokietija bandė dalyvauti kiekviename Eurovizijos dainų konkurse nuo pat jos pradžios 1956 metais, nors 1996 m. šalies daina neįveikė pirminės atrankos, todėl nebuvo skaitomas kaip vienas iš Vokietijos 66 pasirodymų. Jokia kita šalis nebuvo atstovaujama taip dažnai. Prancūzija ir Jungtinė Karalystė konkurse nedalyvavo tik du kartus. Prieš Vokietijos susivienijimą 1990 metais Vakarų Vokietija (Vokietijos Federacinė Respublika) dalyvavo konkurse. Rytų Vokietija (Vokietijos Demokratinė Respublika) nedalyvavo.

1981 m. Vokietijai atstovavo lietuvių kilmės dainininkė Lena Valaitis ir užėmė 2 vietą.

Vokietija laimėjo du kartus: 1982 ir 2010 m. Nors Vokietijos dalyviai turėjo daugiau sėkmės, palyginti su jų kaimynais, viešasis interesas išlieka aukštas ir konkursas yra vienas iš labiausiai stebimų įvykių kiekvienais metais.

Vokietija, kartu su Jungtine Karalyste, Italija, Prancūzija ir Ispanija, yra viena iš „Didžiojo penketo“ („Big Five“) šalių, kurios automatiškai patenka į finalą (prie jų prisijungia ir šalis, kuri rengia konkursą). Taip yra dėl to, kad šios šalys yra didžiausios konkurso finansuotojos.

Vokietija užėmė vieną iš paskutinių vietų 2008 m. konkurse – 23 vietą iš 25 dalyvių. 2009 metais transliuotojas ARD surengė uždarą atranką – pirmą kartą nuo 1995 metų. Alex Christensen ir Oscar Loya buvo pasirinkti atstovauti Vokietijai 2009 metų konkurse, kur pasirodė ir garsioji Dita von Teese. Tačiau atstovai sugebėjo gauti tik 35 taškus, užėmė 20 vietą iš 25 dalyvaujančių šalių.

2010 metais ARD kreipėsi į buvusį Eurovizijos dalyvį ir dainų autorių Stefan Raab bei privatų tinklą ProSieben dėl bendradarbiavimo ieškant laimėtojo dainos šaliai. Jis pasakė, kad Stefan Raab kreipėsi dėl jo geros dainos konkursui. Raab paskelbė TV šou, pavadinimu „Unser Star für Oslo“ (), kuris buvo transliuojama per ARD ir ProSieben. Nugalėtoja tapo Lena Meyer-Landrut su daina „Satellite“, kuri vėliau laimėjo ir patį Eurovizijos konkursą.

Nedalyvavimas 1996 m. konkurse 
ARD atrinko atlikėją ir dainą atstovauti šaliai 1996 m. Eurovizijos dainų konkurse, kuris vyko Osle, Norvegijoje. Dėl didelio dalyvių skaičiaus buvo nustatyta leisti Eurovizijoje dalyvauti tik 23 iš 32 norinčiųjų. Šeimininkė Norvegija kvalifikaciją automatiškai įveikė, kitos 29 dainos dalyvavo kvalifikaciniame etape, iš jų 22 dalyvavo konkurse. Deja, Vokietijos atstovui Leon su daina „Planet of Blue“ nepavyko surinkti pakankamai taškų, kad galėtų dalyvauti konkurso finale; jis užėmė 24 vietą. ARD ir EBU nebuvo patenkinti su tuo, nes tuo metu Vokietija buvo didžiausia finansininkė. Tai buvo vienintelis kartas, kai Vokietija nedalyvavo konkurso finale.

Vokietija ir „Didysis penketas“ (Big Five) 
Nuo 1998 m. keturios konkrečios šalys automatiškai patenka į „Eurovizijos“ finalą, nepriklausomai nuo užimamų vietų ankstesniais metais (Italija į konkursą grįžo 2011 m., taip tapdama penktąja tokia šalimi). Šios šalys gavo šį statusą, todėl, kad yra penkios didžiausios finansinės rėmėjos (be kurių rengti Eurovizijos konkurso būtų neįmanoma). Šios šalys yra Jungtinė Karalystė, Italija, Prancūzija ir Ispanija ir Vokietija. Dėl jų neliečiamumo statuso konkurse, šios šalys tapo žinomos kaip „Didžiuoju penketu“ („Big Five“).

Dalyvavimas 

PASTABA: pirmojo konkurso 1956 m. rezultatai yra nežinomi, žinomas tik nugalėtojas. Oficialios Eurovizijos svetainės sąraše visos kitos dainos buvo užėmusios antrą vietą.

Balsavimų istorija 1975–2021 m.

Vokietijos taškai

Valstybių taškai Vokietijai

Konkursų rengimas

Congratulations: 50 metų Eurovizijos dainų konkursui 
Apie šį konkursą skaitykite Congratulations (Eurovizija)

Nuorodos 

 Vokietijos Eurovizinis puslapis
 Vokietijos Eurovizijos fanų puslapis

Šalys Eurovizijos dainų konkurse