Bernadette Soubirous

Bernadetė Subiru (; 1844 m. sausio 7 d. – 1879 m. balandžio 16 d.) – prancūzė piemenaitė, kuri 1858 metų vasario – birželio mėnesiais, gimtajame Lurdo mieste, pranešė apie 18 Švč. Marijos pasirodymų.

Nors pradžioje Katalikų Bažnyčios atstovai į pasirodymus žiūrėjo skeptiškai, po kanonizacijos tyrimo pasirodymai buvo pripažinti tikrais. Šis fenomenas kiekvienais metais pritraukia į miestą milijonus katalikų piligrimų. 1933 m. Bernadette Soubirous paskelbta katalikų šventąja.

Vaikystė 

Bernadetos tėvai, François Soubirous (1807–1871) ir Louise Castérot (1825–1866), iki 1854 m. turėjo malūną Boly vietovėje, kur Bernadeta ir gimė. Šeimoje gimė devyni vaikai, penki iš jų mirė kūdikystėje. Bernadeta buvo pirmas vaikas šeimoje, krikšto data sutapo su tėvų santuokos metinėmis. Santuoka buvo iš meilės, šeimoje vyravo vienas kito palaikymas ir sutarimas, ir tai padėjo įveikti nepriteklių ir sunkumus.

1854 m. žlugus šeimos verslui, išsikeliama gyventi į Lourdą. Bernadeta apgyvendinama pas savo krikštamotę, mamos seserį Bernarde Castérot (1823–1907), kur dirba namų tarnaite. Šeima nuomavo buvusio kalėjimo kamerą, kur šešiese gyveno plote 3,77 x 4,40 m. 1857 m. Bernadetos tėvas apkaltinamas (spėjama, kad klaidingai) dviejų miltų maišų vagyste ir kurį laiką sėdėjo kalėjime. Šeimai tai buvo ypač sunkus metas.

Bernadetai jau vaikystėje išryškėjo astmos liga, silpna sveikata sąlygojo išsilavinimo spragas. Tarp bendraamžių išryškėjo atsilikimas skaitymo ir rašymo gebėjimuose, katekizmo žiniose. Yra dažnai cituojami jos žodžiai: „Švenčiausioji Mergelė išsirinko mane todėl, kad buvau labiausiai neišmananti.“

Regėjimai 

 1. 1858 m. vasario 11, ketvirtadienis. Bernadeta su savo seserimi Marija (1846–1892) ir sesers drauge Žana Abadie išeina pririnkti šakų. Pakeliui reikia perbristi Gave upę. Sesuo ir jos draugė perbrenda į kitą krantą, Bernadeta bijodama persišaldyti lieka šalia Masabjelės grotos ant upės kranto. Pajaučia vėjo gūsį ir atsisuka į grotos pusę. Jos liudijimu „Išvydau baltai apsirengusią ponią: ji buvo su balta suknia, baltu gobtuvu, žydra juosmens juosta ir ant kiekvienos kojos po geltoną rožę“. Bernadeta sukalba maldą, ponia išnyksta.
 2. 1858 m. vasario 14, sekmadienis. Tėvai uždraudžia Bernadetai sugrįžti prie grotos. Jai prašant nusileidžia. Atėjusi į vietą kalba rožinį ir vėl išvysta ponią. Pabando apšlakstyti ją švęstu vandeniu. Ponia tik nusišypso, palinguoja galva ir išnyksta.
 3. 1858 m. vasario 18, ketvirtadienis. Bernadeta, reikalaujant vienai miesto gyventojai, paprašo ponios užrašyti savo vardą. Ši jai atsako „Tai nėra būtina“. Po to dar pasako „Nepažadu tau laimės šiame gyvenime, bet tik kitame. Ar galėtumei suteikti man malonę ateidama čia penkiolika dienų?“
 4. 1858 m. vasario 19, penktadienis. Bernadeta ateina į grotą nešina šventinta žvake (tai taps įpročiu). Ponia pasirodo trumpam.
 5. 1858 m. vasario 20, šeštadienis. Ponia išmoko Bernadetą asmeninės maldos. Pasibaigus regėjimui Bernadeta yra apimta gilaus liūdesio.
 6. 1858 m. vasario 21, sekmadienis. Bernadetą į grotą atlydi apie šimtas žmonių. Ponia pasirodo tik Bernadetai. Policijos komisaras Jacomet apklausia Bernadetą, ką ši mačiusi. Bernadeta atsakydama kartoja „aquerò“ (tai).
 7. 1858 m. vasario 23, antradienis
 8. 1858 m. vasario 24, trečiadienis
 9. 1858 m. vasario 25, ketvirtadienis
 10. 1858 m. vasario 27, šeštadienis
 11. 1858 m. vasario 28, sekmadienis
 12. 1858 m. kovo 1, pirmadienis
 13. 1858 m. kovo 2, antradienis
 14. 1858 m. kovo 3, trečiadienis
 15. 1858 m. kovo 4, ketvirtadienis
 16. 1858 m. kovo 25, ketvirtadienis
 17. 1858 m. balandžio 7, trečiadienis
 18. 1858 m. birželio 16, ketvirtadienis
Katalikų šventieji