Dvasia

Dvasia ( 'dvelksmas, alsavimas') – įvairialypė sąvoka, plačiai naudojama kasdienėje buityje, religijoje, filosofijoje, mitologijoje ir kitose srityse. Daugelyje kalbų žodis etimologiškai siejasi su kvėpavimu, kurį pelnytai galima laikyti gyvybės pamatu. Dvasia yra tai, kas skiria gyvą kūną nuo negyvo.

Dvasia filosofijoje 
Kaip filosofinė kategorija dvasia tapatinama su sąmone, aukščiausia psichinės veikos forma, būdingai ne vien žmogui. Šiuo požiūriu dvasia naudojama plačiausia prasme ir prilygsta idealybei, kuri priešinama materialybei.

Siauresne prasme dvasia yra subjektyvioji ar objektyvioji kurianti jėga. Pagal tai filosofijoje skiriamas subjektyvusis ir objektyvusis idealizmas. Pirmajame išskiriama subjektyvi dvasia, kaip subjektas, asmenybė ar individas, o antrajame – objektyvi dvasia, kaip sąmonė egzistuojanti atskirai nuo žmogaus, arba sąmonė kaip savarankiška jėga (Dievas).

Dvasia mitologijoje 
Mitologijoje gausu dvasinių – neapčiuopiamų – būtybių, kurios turi pačias fantastiškiausias paskirtis.

Dvasia religijoje 
Dvasia religijoje tapatinama su Dievu, antgamtine esybe, į kurią galima tik tikėti. Dažnai suprantama kaip amžinas, nekintantis sąmoningumas, nors kai kuriose religijose iškeliamas dvasios laikinumas ir nesubstancionalumas (pvz., budizme).

Dvasia krikščionybėje 
Katalikų Bažnyčios katekizme yra parašyta kad „kartais siela ir dvasia laikomos skirtingais dalykais“, o kartais nelaikomos. Katalikų Bažnyčios katekizme teigiama kad „siela yra žmogaus gyvybė“, „siela yra žmogaus asmuo“, „siela yra dvasinis lygmuo“, „siela yra kūno forma“ ir taip toliau.

Šaltiniai 

Religinės sąvokos
Filosofija