Mažųjų laukininkų susivienijimas

Mažųjų laukininkų susivienijimas – Klaipėdos krašto lietuvių ūkininkų organizacija, veikusi 1922–1934 m.

Veikla 
Mažųjų laukininkų susivienijimas įkurtas Šilutėje. Svarbiausias organizatorius ir pirmasis pirmininkas – Kristupas Lekšas. Iš pradžių buvo liberalios krypties. Per Mažųjų laukininkų susivienijimą Lietuvos valdžia siekė atkovoti iš vokiečių dvarininkų įtakos Klaipėdos krašto vidutinius ir mažažemius valstiečius, kurių buvo apie 16 000. Susivienijimo skyriai įsteigti kiekvienoje Klaipėdos krašto parapijoje, didesnėse gyvenvietėse rengti ūkininkų susirinkimai. Juose raginta į Klaipėdos krašto seimelį ir apskričių seimelius rinkti susivienijimo atstovus, nes vokiečių dvarininkai ir Klaipėdos krašto seimelio daugumą sudarantys vokiečiai labai skriaudžią lietuvių ūkininkus valstiečius. 1925–1932 m. pirmame - ketvirtame Klaipėdos krašto seimeliuose susivienijimas turėjo po vieną atstovą, apskričių seimeliuose (savivaldybėse) – nuo 6 iki 17.

Mažųjų laukininkų susivienijimas kritikavo Klaipėdos krašto Direktorijos numatytą palūkanų ir rentų įkainojimą, padidintus mokesčius, ragino mažinti valdininkų algas ir skirti pašalpas javų sėklai įsigyti. Siūlė kurti kooperatinius bankus, imti mažesnes palūkanas, mažinti eksportuojamų į Vokietiją žemės ūkio produktų ir ūkininkų reikmėms importuojamų prekių ir įrenginių muitus. Susivienijimas buvo surinkęs daugiau kaip 1000 parašų, kad Pagėgių apskritis būtų įtraukta į mažąją (lengvatinę) pasienio susisiekimo zoną.

1923–1924 m. susivienijimas leido laikraštį „Laukininkas“. Per jį ir kitą lietuvišką spaudą susivienijimo centro valdyba atsakydavo į ūkininkų laiškus, klausimus – per metus gauta daugiau kaip 700 atsakymų. 1934 m. Mažųjų laukininkų susivienijimas susijungė su Ūkinės autonomijos partija ir sudarė Klaipėdos krašto laukininkų centrą.

Šaltiniai 

Klaipėdos kraštas
Lietuvos politinės organizacijos