Mykolas Jeronimas Radvila

Mykolas Jeronimas Radvila (, 1744 m. spalio 10 d. – 1831 m. kovo 28 d. Varšuvoje) – Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės didikas, Abiejų Tautų Respublikos valstybės ir karinis veikėjas.

Biografija 

Kunigaikštis, kilęs iš Radvilų giminės Olykos-Nesvyžiaus linijos Klecko šakos, tėvas Martynas Mikalojus Radvila, motina Marija Trembicka. Broliai Juozapas Mikalojus Radvila, Antanas Mikalojus Radvila, sesuo Antanina Radvilaitė-Masalskienė.

Šeima 

Žmona Helena Pšezdecka (1753−1821),Lietuvos didžiojo pakanclerio Antano Pšezdeckio (1718−1772) ir Katerinos Oginskos duktė. 

Sūnus Liudvikas Mikalojus (Ludwik Mikołaj Radziwiłł, 1773–1830 m.), X Klecko valdytojas, vedė Mariją iš Vodzinskių giminės, Ksavero Valevskio našlę. Jų duktė Helena (1805–1827 m.) ištekėjo už Vilhelmo Radvilos, o sūnus Leonas Radvila (1808–1874 m.), XI Klecko valdytojas, buvo vedęs Sofiją Urusovą, bet vaikų neturėjo.

Dukterys Kristina Magdalena (Krystyna Magdalena Radziwiłł, 1776–1796 m.) ir Rožė Kotryna Radvilaitė (Róża Katarzyna Radziwiłł) mirė netekėjusios. Sūnus Karolis Lukas Radvila (Karol Radziwiłł) mirė kūdikis. Sūnus Andrius Valentinas Radvila (Andrzej Walenty Radziwiłł, 1780–1838 m.) buvo nevedęs. Duktė Anelė Radvilaitė (Aniela Radziwiłł, 1781–1808 m.) ištekėjo už Konstantino Adomo Čartoriskio.

Sūnūs Antanas Henrikas Radvila (Antoni Henryk Radziwiłł) ir Mykolas Gedeonas Jeronimas Radvila (Michał Gedeon Hieronim Radziwiłł) pratęsė giminę.

Asmenybė 

Vaikystėje patyrė tėvo smurtą, psichine liga sirgusiam tėvui atėmus globos teises, nuo ketverių metų jį globojo Jeronimas Florijonas Radvila. Nei psichinių, nei fizinių trūkumų, kaip broliai, iš tėvo nepaveldėjo. Mokėjo kelias Europos kalbas, buvo apsiskaitęs eruditas, geras ekonomistas ir ambicingas politikas.

Vedė Heleną Pšezdziecką, kuri buvo pagarsėjusi romanu su būsimuoju karaliumi Stanislovu Augustu, o ir vėliau neprieštaravo jos artimiems ryšiams su Rusijos ambasadoriumi baronu Otonu Štakelbergu, panaudodamas tai savo tikslams.

Dvarai 

Paveldėjęs praktiškai tik Klecką, nes kiti dvarai buvo praskolinti, savo dvarininko karjerą pradėjo nuo gero ūkininkavimo. Jam sumaniai vadovaujant Ostruvas Vielkopolskis tapo vienu labiausiai klestinčių dvarų ne tik Abiejų Tautų Respublikoje, bet ir Europoje. Jo plotas siekė 700 ha.

Turto plėtrą pradėjo 1773 m. supirkdamas inkasuotas jėzuitų ordino žemes. Nieborove pasistatė naują rezidenciją, kurioje ir apsigyveno su žmona.

Padedant Targovicos konfederacijai atėmė Motiejaus Radvilos iš Šidlavos linijos teisę globoti mažametį Dominyką Jeronimą Radvilą, o tai dar gerokai padidino jo pajamas. Mirus Dominykui, padedant žmonai Peterburge įvykdė didžiausią savo turtinę operaciją, pagal kurią jo sūnui Antanui Henrikui 1814 m. buvo pripažinta teisė valdyti Olyką ir Nesvyžių, t. y. praktiškai jis vėl sujungė visas buvusias Radvilų žemes. 1823 m. netgi neleido atidalyti dalies turtų savo pirmagimiui Liudvikui Mikalojui, nors šiam teisybę teko įrodinėti ir teisme. Tik vaikaitis Leonas vėl buvo tapęs Klecko valdytoju, bet po jo mirties Kleckas vėl buvo prijungtas prie „Radvilų imperijos“.

Valstybės tarnyba 

Anksti įsitraukė į politinę veiklą. Jo parašas yra ant 1773 m. Pirmojo Abiejų Tautų Respublikos padalijimo akto. Mirus Karoliui Stanislovui „Pone mielas“ išsireikalavo jo užimto Vilniaus vaivados posto. Dalyvavo Targovicos konfederacijoje, 1795 m. kartu su kitais didkais ir pareigūnais pasirašė Trečiojo Abiejų Tautų Respublikos padalijimo aktą.

Šaltiniai

Nuorodos 
Trimitų herbo Radvilos  lenkų kalba

|-

Mykolas Jeronimas
Vilniaus vaivados
Vilniaus kaštelionai
Raudonojo erelio ordino kavalieriai
ATR seimo maršalkos
Lietuvos didieji ginklininkai
ATR pasaulietiniai senatoriai