Čavino kultūra

Čavino kultūra () – Peru archeologinė kultūra, viena iš ikiinikinio laikotarpio indėnų kultūrų. Pavadinta nuo senovės miesto Čavin de Uantaro (Chavín de Huantar), kuris buvo svarbus religinis ir politinis centras, 1985 m. paskelbtas Pasaulio paveldo paminklu, griuvėsių.

Arealas 
Čavino kultūra 900-200 m. pr. m. e. laikotarpiu klestėjo Ramiojo vandenyno pakrantėje ir Andų priekalnėse, maždaug nuo Kachamarkos šiaurėje iki Pakačamako pietuose. Savo klestėjimo laikotarpiu Čavino įtakos sfera driekėsi šiaurėje iki dabartinės Ekvadoro sienos, pietuose – iki Naskos. Vienas iš svarbiausių kultūrinių centrų buvo Čavin de Uantaro miestas.

Kultūra 
Išliko terasų, aikščių, akmeninių pastatų (3 aukštų Kastiljo šventykla), akmeninių skulptūrų (kolona su reljefinėmis žvėrių galvomis), raižytų akmeninių plokščių. Svarbiausi pastatai – masyvūs šventovių kompleksai, statyti iš tašytų stačiakampių akmens luitų, sujungti galerijomis, sienos puoštos bareljefais. Skiriamas Čavino menas, jo stiliaus pagrindiniai motyvai – žmonių, gyvūnų ir kiti atvaizdai, susipynę su fantastinėmis būtybėmis. Ankstyvuoju Čavino laikotarpiu įsigalėjo žemdirbystė, vėliau suklestėjo audimas, puodininkystė, akmentašystė, metalų gamyba ir liejimas, susiliejo lokalinės kultūros, susiformavo bendra religija. Rasta gausiai dirbinių su žvėrių atvaizdais, manoma, susijusių su religinėmis apeigomis. Čavino gyventojai gamino kokybiškus tekstilės gaminius, mokėjo lydyti metalus, buvo gabūs keramikai ir statybininkai. Augino lamas, vertėsi žemės ūkiu. Rašto neturėjo. Dauguma Čavino kultūros radinių rasta Uantaro griuvėsiuose. Čavino kultūrai buvo būdingas jaguaro kultas. Žyniai vaidino labai svarbų vaidmenį valstybės gyvenime.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Peru archeologija 
 Čavino kultūra. Peru Cultural 

Bronzos amžius
Centrinių Andų kultūros