Lielupė

Liẽlupė () – antra pagal baseino plotą Latvijos upė (po Dauguvõs).

Nuo Jel̃gavos iki Rygõs laivuojama. Prie Jū́rmalos upė naudojama vandens sportui.

Etimologija 
Upėvardis kildinamas iš  („didelis“); taigi, Lielupė – „didžioji upė“.

Tėkmė 
Lielupė prasideda už Baũskės, kur susilieja iš Lietuvos atitekančios Nemunė̃lis ir Mūšà. Teka į šiaurės vakarus Vidurio Latvijos žemuma pro Je­l̃gavą, žemupyje – Pajūrio žemuma. Pačiame žemupyje priartėjusi prie pajūrio kopų gūbrio pasuka į šiaurės rytus ir 30 km vingiuoja palei Rygos įlankos krantą. Į pietus nuo Jūrmalos Lielupė šakojasi į dvi šakas: viena įteka į Rygos įlanką, kita (Bùliupė) – į Daũguvą. Senovėje Lielupė įtekėdavo į Daũguvą, bet 1697 m., susikimšus ledams, ji per kopas prasiveržė į jūrą prie Bolderajos. 1755 m. susiformavo dabartinis įtekėjimas į jūrą.

Hidrologija 

Lielupė yra 119 km ilgio. Vagos plotis iki Jelgavos 75–120 m, nuo Jel̃gavos iki žiočių 120–190 m, gylis atitinkamai 0,7–4 m. ir 2–7 m. Vidutinis nuolydis 0,06 m/km. Srovės greitis 0,1–0,2 m/s. Vidutinis debitas 106 m³/s, didžiausias – 1380 m³/s, minimalus – 10,6 m³/s. Debitas žemiau Bauskės: vidutinis 57,3, didžiausias 2430 m³/s. Vidutinis debitas žiotyse 114 m³/s. Vandens lygio svyravimo per metus amplitudė: žemiau Bauskės vidutinė 3,6, didžiausia 6,1; ties Jel̃gava vidutinė 2,9, didžiausia 4,5 m; ties Jūrmala vidutinė 1,8, didžiausia 2,9 m. Metinis vandens nuotėkis 3,54 km³.

Upės nuolydis labai mažas, vaga plati. Pavasario poplūdžio metu smarkiai ištvinsta, taip pat patvinsta ir po vasaros liūčių.

Intakai ir gyvenvietės 
Turi 250 intakų, didžiausi: Garuoza, Iecava, Babytės ežero protaka Spuniupė (dešinieji); Kaucytė, Yslykis, Švitinys, Šešėvė, Virčiuvis, Platonis, Švėtė, Džūkstė (kairieji).

Pagrindinės gyvenvietės prie Lielupės: Bauskė, Mežuotnė, Emburgas, Anė, Jelgava, Valgundė, Kalnciemas, Gatciemas, Jūrmala.

Šaltiniai

Nuorodos 
 Lielupės aprašymas

Latvijos upės