Aldona Ličkutė-Jusionienė

Aldona Ličkutė-Jusionienė (1928 m. vasario 13 d. Kaunas – 2007 m. rugpjūčio 9 d. Vilnius) – Lietuvos dailininkė keramikė.

Biografija 
Tėvas, Lietuvos kariuomenės generalinio štabo karininkas, Lietuvos aktyvistų 1941 m. sukilimo Lietuvai išlaisvinti dalyvis, baigiantis karui emigravo į Vakarus, šeima pasiliko Lietuvoje. Mokėsi gimnazijoje Kaune. 1952 m. baigė Lietuvos dailės institutą. 1952-1990 m. Lietuvos dailės instituto dėstytoja, nuo 1965 m. docentė, nuo 1985 m. profesorė. 

Vyras dailininkas Stasys Jusionis, sūnūs tapytojai Algimantas Jusionis ir Vidmantas Jusionis.

Kūryba 
Nuo 1952 m. dalyvavo simpoziumuose, parodose Lietuvoje ir užsienyje (Praha, Faenca), devynios individualios parodos surengtos Vilniuje (1971 m., 1979 m., 1989 m., 1995 m., 1998, kt.), Maskvoje (1974 m., su J. Balčikoniu). 

Sukūrė dekoratyvinės keramikos (lėkščių ciklai „Lietuvių liaudies dainos ir šokiai“ 1959 m., „Pilių motyvai“ 1965 m.) tautodailės motyvais. Nuo 1970 m. kūrė skulptūrinę ir abstrakčią keramiką (horeljefai, bareljefai): plokštes ir jų ciklus („Metai“ 1974 m., „Agresija“, „Nemigo naktys visos“ 1978 m., „Kylantys ritmai“ 1992 m.), pano visuomeniniams interjerams (Valkininkų vaikų sanatorijoje „Pušelė“ 1970 m.). Kūriniams būdinga ekspresyvi plastika, kompozicijos ritmika, abstrakti forma, simboliškumas, šviesokaitos kontrastai. Nuo devintojo dešimtmečio kūrė erdvines kompozicijas („Kryžma“ 2003 m.) ir balto šamotinio molio tonuotą figūrinę keramiką. 

Jos kūrinių turi Lietuvos dailės muziejus, Nacionalinis Čiurlionio dailės muziejus, Lietuvos nacionalinis muziejus, užsienio šalių muziejai.

Įvertinimas 
 1975 m. LTSR valstybinė premija 
 1978 m. suteiktas Lietuvos nusipelnusios meno veikėjos vardas

Šaltiniai 

Lietuvos dailininkai
Lietuvos keramikai
LTSR valstybinės premijos laureatai