Ivenčius

Iveñčius  (arba Ivenecas, , ) – miesto tipo gyvenvietė Baltarusijos vidurio vakaruose, Minsko srityje, prie Volmos (Isločės kairysis intakas, Nemuno baseinas), 50 km į vakarus nuo Minsko. Vyrauja maisto pramonė, medžio apdirbimas. Yra dailiosios keramikos fabrikas. Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia ir pranciškonų vienuolynas, statyti 1705 m., Šv. Aleksijaus bažnyčia, statyta 1907 m.

Istorija 

Ivenčiaus gyvenvietė minima nuo XV a. pabaigos. XVI a. pradžioje pradėjo plėstis. 1500 m. pastatyta pirmoji bažnyčia. 1522 m. minimas kaip LDK Minsko apskrities didikų Sologubų miestelis. XVI a. viduryje čia veikė kalvinistų bendruomenė, pastatyta bažnyčia, mokykla ir prieglauda, suteiktos miesto teisės. 1702 m. pastatytas pranciškonų vienuolynas, 1705 m. – Šv. arkangelo Mykolo bažnyčia.

Per 1654–1667 m. Abiejų Tautų Respublikos-Rusijos ir per 1700–1721 m. Šiaurės karus labai nuniokotas. XVIII a. antroje pusėje atsikūrė. Nuo 1793 m. miestelis priklausė Rusijos imperijai, XIX a. buvo miestelis ir palivarkas, Minsko srities Ivenčiaus valsčiaus centras.

1921–1939 m. valdė Lenkija, nuo 1923 m. valsčiaus (gminos) centras. 1934 m. miestelis elektrifikuotas, 1936 m. išgrįstos gatvės, pastatyta nauja mokykla. 1938 m. pastatytas karinis aerodromas. 1939 m. rugsėjo mėn. prasidėjus Antrajam pasauliniam karui užimtas TSRS, priklauso Baltarusijai. 1940–1962 m. Ivenčiaus rajono centras.

Gyventojai

Galerija

Šaltiniai 

Valažino rajono gyvenvietės
Minsko srities miesto tipo gyvenvietės