Tereko Tarybų Respublika

Tereko Tarybų Respublika () – respublika Tarybų Rusijos sudėtyje, buvusios Tereko srities (Rusijos imperija) teritorijoje, egzistavusi 1918 m. kovo – 1919 m. vasario mėnesiais. Sostinė buvo Piatigorskas, vėliau – Vladikaukazas. Nuo 1918 m. liepos – Šiaurės Kaukazo Tarybų Respublikos sudedamoji dalis.

Tereko Tarybų respublika buvo paskelbta Piatigorske vykusiame 2-ajame Tereko tautų suvažiavime (567 delegatai). Kovo 4 d. suvažiavimas pripažino Tarybų Rusijos valdžią. Kovo 5 d. buvo išrinkta Tereko Liaudies taryba, kurios pirmininkas buvo J. Bogdanovas. Vėliau buvo suformuota vyriausybė – Liaudies Komisarų taryba (LKT), kurią sudarė bolševikai, menševikai ir kairieji eserai.

LKT pirmininkas buvo bolševikas S. Buačidzė (С. Г. Буачидзе), o po jo žuvimo 1918 m. birželio 20 d. – eseras J. Paškovskis (Ю. Г. Пашковский), kuris žuvo 1918 m. rugpjūtį, ir tada jį pakeitė bolševikas F. Bulė (Ф. X. Булле).

Respublikos vyriausybė vykdė Tarybų Rusijos politiką – nacionalizavo pramonės įmones (pirmoje eilėje – naftos pramonės Grozne), atšaukė privačią žemės, miško ir žemės gelmių nuosavybę. Balkarams, čečėnams ir osetinams buvo išdalinta 150 tūkst. dešimtinių žemės.
Vladikaukaze buvo įsteigta pirma aukštoji mokykla regione – Vladikaukazo politechnikos institutas.

Didelė dalis gyventojų palaikė baltagvardiečius, su kuriais kovojo Tereko Tarybų respublikos kariuomenė:
 1-asis Vladikaukazo pulkas (vadas Mitiajevas)
 2-asis Vladikaukazo pulkas (vadas Freitagas)
 1-oji smogiamoji šariato kolona
 A. Gegečkorio (А. А. Гегечкори) gruzinų būrys
 ingušų būriai
 Grozno darbininkų būriai – apie 300 žmonių; vadas M. Levandovskis
 kinų revoliucinis būrys, vadas Pau Tisanas
 ir kt.

1919 m. visą Tereko Tarybų respublikos teritoriją užėmė baltagvardiečių Savanorių armija.

Nuorodos 
 Терская советская республика

Rusijos istorinės valstybės
Tarybų Sąjungos respublikos
Šiaurės Kaukazo istorija