Paprastasis granatmedis

Paprastasis granatmedis (Punica granatum) – raudoklinių (Lythraceae) šeimos krūmas arba medis. Kilęs iš Irano, Afganistano ir Pakistano, tačiau dabar plačiai auginamas Artimuosiuose Rytuose, Indijoje, Pietryčių Azijoje, Viduržemio regione, Kalifornijoje.

Augalo aukštis 5-8 m. Lapai priešiniai, 3-7 cm, blizgūs, padengti kutikula. Žiedai ryškiai raudoni, 3 cm skersmens, su 5 vainiklapiais (tačiau kultūriniuose grantamedžiuose gali būti ir daugiau). Vaisius (granatas) 5-12 cm skersmens, kieta raudona luobele. Viduje ~600 sėklų, apgaubtų raudonu sultingu sluoksniu (arillus). Šis sluoksnis valgomas, naudojamas kulinarijoje, jame gausu vitaminų ir mineralų (vitaminas C, vitaminas B6, vitaminas B5, kalcis, geležis, folio rūgštis, tiaminas). Paprastasis granatmedis pakenčia sausras ir šalnas iki -10 °C.

Simbolinės granato reikšmės 

Biblijoje Dievas paliepia izraelitams atausti Vyriausiojo kunigo efodą „granatmedžio obuoliais“ (Iš 28:33). Jie minimi ir kaip Saliamono šventyklos stulpų papuošimas (1 Kar 7:18). Judaizme granato simbolika susijusi su Tora: tikima, kad granato vaisius turi 613 grūdelių – plg. 613 Toros priesakų. Tai vienas iš motyvų žydų papročiui per Roš Hašaną suvalgyti granatą. Kai kurie rabinai laikėsi nuomonės, kad Adomas ir Ieva nuo Pažinimo medžio skynė ir valgė ne obuolį, bet granato vaisių.

Graikų mitologijoje pasakojama, kad Hado pagrobta Persefonė, motinai Demetrai mėginant ją susigrąžinti iš požemių pasaulio, nebegali suardyti savo ryšio su juo, nes Hado karalystėje suvalgė kelis granato grūdelius.

Raudokliniai
Vaisiai ir uogos