Pogarenda

Pogarenda () – buvęs kaimas Varėnos rajone, Marcinkonių seniūnijos pietuose, šalia Lietuvos ir Baltarusijos valstybinės sienos, 15 km į pietus nuo Marcinkonių. Tai viena labiausiai į pietus nutolusių Lietuvos vietų. Kaimą iš visų pusių supa Gudų giria, pietiniu pakraščiu prateka Katra. Toliau į šiaurės rytus prasideda Čepkelių raistas, o kaimas įeina į rezervato teritoriją. Pogarenda pasiekiama miško keliuku iš Musteikos, kuri nutolusi 7,5 km į šiaurės vakarus.

2 km nuo Pogarendos, Kodzių Brade yra taip vadinamas „Karaliaus šulinys“. Pasak legendos (kuri sueiliuota Pogarendos girininko Antano Dzevočkos) iš šio šulinio gėręs karalius Vladislovas IV Vaza. XX a. pab. šulinys atkurtas naujoje vietoje.

Istorija 

Pasak vietos gyventojų pasakojimų, Pogarendą įkūrę 3 broliai, po nesėkmingo 1863 m. sukilimo pabėgę iš Pelaunios kaimo.

XIX a. Pogarenda buvo apyrubė Gardino apskrities Beržtų valsčiuje. Pogarendoje dažnai mėgdavo lankytis gamtininkas Tadas Ivanauskas. 1936 m. jis kartu su Stanislovu Uškevičiumi čia įveisė obelyną.

Tarpukariu šalia Pogarendos buvo nutiestas siaurasis geležinkelis („Prancūzkelis“) miško medienai išvežti, jungęs Marcinkonis su dabartine Baltarusijos teritorija.

Kaime veikė Katros girininkija. Apylinkėse plytėjo karinis poligonas, besidriekęs link Gardino. Nuošalias vietoves aplink Pogarendos kaimą pamėgę vilkai. Kaimui sunykus, vilkų gaujų pėdsakus žiemą galima aptikti pačioje kaimavietėje. Sausumos sąsmauka, ant kurios stovėjo Pogarenda, vilkai gali judėti tarp Čepkelių raisto ir Musteikos miškų.

1986 m. Pogarendos gyventojai iškeldinti dėl plečiamo karinio poligono (dalis persikėlė į Lietuvą, dalis – į Baltarusiją). 1992 m. Pogarenda įtraukta į Čepkelių rezervatą.

2017 m. Pogarendos kaimas oficialiai panaikintas, jo žemes prijungiant prie Musteikos.

Gyventojai 

Pagal lenkų valdžios 1921 m. atliktą surašymą kaime gyveno 41 žmonės, iš kurių 39 buvo užrašyti lenkais, 1 baltarusiu ir 1 lietuviu.

Šaltiniai 

Panaikintos Varėnos rajono savivaldybės gyvenvietės