Barack Obama

Barakas Huseinas Obama II (, g. 1961 m. rugpjūčio 4 d. Honolulu) – 44-asis Jungtinių Amerikos Valstijų prezidentas. Jis yra pirmasis afroamerikietis, užėmęs šias pareigas. Iki išrenkant prezidentu, nuo 2005 m. sausio iki 2008 m. lapkričio Obama buvo jaunesnysis Jungtinių Valstijų (JAV) Ilinojaus valstijos senatorius.

Skirtingai nuo daugelio afroamerikiečių B. Obama yra ne vergų palikuonis, bet Kenijos studento sūnus. Obama yra Kolumbijos universiteto ir Harvardo teisės mokyklos absolventas. Pastarajame buvo išrinktas teisės žurnalo „Harvard Law Review“ prezidentu. Nuo 1992 m. iki 2004 m. B.Obama dėstė Čikagos teisės mokslų institute konstitucinę teisę, o nuo 1993 m. dirbo pilietinių teisių specializacijos advokatų kontoroje „Miner, Barnhill & Galland". Obama nuo 1997 m. iki 2004 m. atitarnavo tris kadencijas Ilinojaus valstijos senate. Po nesėkmingo bandymo tapti JAV Atstovų Rūmų nariu 2000 m., Obama 2004 m. iškėlė savo kandidatūrą į JAV Senatą, nurungė kitus Demokratų partijos atstovus ir tapo šios partijos kandidatu. Į JAV Senatą buvo išrinktas surinkęs 70 proc. balsų.

Būdamas demokratų mažumos narys 109-ojo šaukimo Kongrese B. Obama dalyvavo kuriant įstatymus dėl įprastinės ginkluotė reguliavimo ir skaidrumo didinimo naudojant valstybės biudžetą. 110-ojo šaukimo Kongrese dalyvavo kuriant įstatymus, susijusius su sukčiavimu rinkimuose, lobizmu, klimato kaita, branduoliniu terorizmu ir JAV karių demobilizacija. Apie savo ketinimus balotiruotis į prezidentus paskelbė 2007 m. vasarį ir buvo oficialiai patvirtintas kandidatu 2008 m. Demokratų nacionaliniame suvažiavime, kartu su kandidatu į viceprezidentus – Delavero senatoriumi Joe Biden.

Per 2008 m. prezidento rinkimus nugalėjo Respublikonų partijos atstovą John McCain, surinkęs 52,8 proc. balsų ir buvo inauguruotas 2009 m. sausio 20 d.

2009 m. spalio 9 d. Obama buvo apdovanotas Nobelio taikos premija. Jis tapo trečiuoju JAV prezidentu, kuriam paskirta Nobelio taikos premija tebeinant pareigas (po Teodoro Ruzvelto ir Vudrou Vilsono).

2012 m. prezidento rinkimuose įveikęs respublikoną Mitt Romney buvo išrinktas antrai kadencijai.

Vaikystė, išsilavinimas, karjeros pradžia 

Barack Obama gimė Honolulu, Havajuose. Jo tėvai susitiko 1960 m. studijuodami Havajų universitete.

Tėvas – Barack Obama Vyresnysis – buvo Kenijos pilietis, auklėtas pagal islamo tradicijas, vėliau tapęs ateistu. Motina – Stanley Ann Dunham iš Kanzaso. Obamos tėvas buvo studentas iš užsienio, gaunantis stipendiją. Pora susituokė 1961 m. vasario 2 d., o Barackas gimė tų metų rugpjūčio 4 d. Tėvai išsiskyrė 1964 m. Obamos tėvas grįžo į Keniją ir savo sūnų pamatė tik dar vieną kartą prieš žūdamas automobilio avarijoje 1982 m.

Po skyrybų S. A. Dunham ištekėjo už studento iš Indonezijos, Lolo Soetoro, kuris lankė koledžą Havajuose. Kai Suharto, karinis Indonezijos vadovas, 1967 m. atėjo į valdžią, visi Indonezijos studentai, besimokantys užsienyje, buvo iškviesti atgal į savo šalį, todėl Obamos šeima persikraustė į Indoneziją. Nuo šešerių iki dešimties metų Obama lankė vietines Džakartos mokyklas.

1971 m. jis grįžo į Honolulu gyventi su savo seneliais Madelyn ir Stanley Armour Dunhamais, ten ir įgijo vidurinį išsilavinimą. Obamos mama į Havajus grįžo 1972 m. ir ten gyveno iki 1977; po to vėl persikėlė į Indoneziją dirbti. S. A. Dunham galiausiai grįžo į Havajus 1994 m. ir gyveno ten vienerius metus, kol mirė nuo kiaušidžių vėžio.

Obama apie savo vaikystę sakė: „Tai, kad mano tėvas neatrodė kaip visi kiti mane supantys žmonės – kad jis buvo juodas kaip derva, o mano motina balta kaip pienas – į atmintį man beveik neįstrigo“. Prisimindamas paauglystę Obama rašė: „Galimybė, kurią siūlė Havajai – pamatyti galybę vienas kitą gerbiančių kultūrų – tapo pamatine mano pasaulėžiūros dalimi ir pagrindu vertybių, kurios man yra brangiausios“. Obama taip pat yra rašęs apie alkoholio, marihuanos ir kokaino vartojimą paauglystės metais sakydamas, jog tai buvo priemonė „išstumti klausimus iš galvos apie tai, kas aš esu“. Vėliau narkotikų vartojimą Obama pavadino savo „didžiausia moraline nesėkme“.

Baigęs vidurinę mokyklą, Obama 1979 m. persikėlė į Los Andželą, kur pradėjo mokslus Vakarų koledže. Po dvejų metų, 1981-aisiais, perkeltas į Kolumbijos universitetą Niujorke, jis gavo politikos mokslų laipsnį su tarptautinių santykių specializacija. 1983 m. baigęs bakalauro studijas metus dirbo Tarptautinėje Verslo Korporacijoje, o po to Niujorko Viešojo intereso tyrimų grupėje.

Po ketverių metų Niujorke Obama persikėlė į Čikagą, kur buvo pasamdytas eiti direktoriaus pareigas Besivystančių bendruomenių projekte, bažnytinėje bendruomenės organizacijoje, susidėjusioje iš aštuonių katalikų parapijų. Ten dirbo bendruomenių organizatoriumi nuo 1985 m. birželio iki 1988 m. gegužės. Per trejus metus, kol buvo projekto direktoriumi, jo komanda išaugo nuo vieno iki trylikos narių, o metinis biudžetas – nuo 70 tūkst. dolerių iki 400 tūkst. dolerių. Jis padėjo įkurti darbų mokymo programą, paruošiamųjų kursų koledžui programą ir nuomininkų teisių apsaugos organizaciją. Obama taip pat dirbo konsultantu ir instruktoriumi Gamalielio fonde, bendruomenių organizavimo institute. 1988 m. viduryje pirmą kartą keliavo į Europą, kur praleido tris savaites, o po to penkioms savaitėms nuvyko į Keniją, kur pirmą kartą sutiko daugybę giminaičių iš tėvo pusės. Į Keniją sugrįžo 2006 m. rugpjūtį, kur lankėsi tėvo gimtinėje, kaimelyje netoli Kisumu, Kenijos vakaruose.

1988 m. Obama pradėjo mokytis Harvardo teisės mokykloje. Pirmųjų mokslo metų pabaigoje buvo išrinktas „Harvard Law Review“ redaktoriumi,  o antraisiais mokslo metais – prezidentu. Vasaromis grįždavo į Čikagą ir padirbėdavo teisės firmose. Baigęs Harvardą labai gerais pažymiais (magna cum laude) ir įgijęs teisės mokslų daktaro laipsnį 1991 m. grįžo į Čikagą. Obamos išrinkimas pirmuoju juodaodžiu „Harvard Law Review“ prezidentu sulaukė nacionalinės žiniasklaidos dėmesio ir tai lėmė, kad buvo sudaryta sutartis parašyti knygą apie rasių santykius, tačiau vėliau ji išaugo į memurarus. Knyga „Mano tėvo svajonės“ (). buvo išleista 1995 m. viduryje.

1992 m. nuo balandžio iki spalio Obama vadovavo Ilinojaus rinkėjų registravimo projektui, kuriame dirbo 10 darbuotojų ir 700 savanorių; projektas pasiekė savo tikslą užregistruoti 150 tūkst. iš 400 tūkst. neužregistruotų afroamerikiečių valstijoje.

Dvylika metų Obama dėstė Čikagos universiteto Teisės mokykloje, kur mokė konstitucinės teisės. Nuo 1992 m. iki 1996 m. dirbo skaitovu, o nuo 1996 m. iki 2004 m. – vyresniuoju skaitovu. Taip pat jis prisijungė prie Davis, Miner, Barnhill & Galland advokatų kontoros, kurios specializacija – civilinė teisė. Ten ėjo paprasto darbuotojo pareigas nuo 1993 m. iki 1996 m., o nuo 1996 iki 2004 m. šioje firmoje dirbo įgijęs partnerio teises.

Obama 1992 m. buvo vienas iš Public Allies direktorių valdybos įkūrėjų. Tai – ne pelno siekianti organizacija, orientuota į jaunimo lyderiavimo plėtotę. Tačiau Obama atsistatydino prieš jo žmonai Michelle 1993 m. tampant pirmąja Public Allies vykdančiąja direktore Čikagoje. Nuo 1994 m. iki 2002 m. buvo Woods Fund of Chicago organizacijos, padedančios kurti daugiau galimybių mažiau jų turintiems žmonėms ir bendruomenėms, direktorių valdybos nariu. Panašias pareigas turėjo ir dar kelete tokio pobūdžio fondų.

Politinė karjera

Valstijos įstatymų leidėjas: 1997–2004 m. 

1996 m. B. Obama buvo išrinktas į Ilinojaus Senatą. Tik išrinktas įgavo abiejų partijų paramą pertvarkyti etikos ir sveikatos apsaugos įstatymus. B. Obama parėmė įstatymą, didinantį mokesčių lengvatas mažai uždirbantiems darbininkams, derėjosi dėl socialinio aprūpinimo reformos ir skatino padidinti vaiko priežiūros subsidijas. Taip pat parėmė respublikonų gubernatoriaus Ryano pasiūlytas būsto paskolos reguliavimo pataisas.

B. Obama 1998 ir 2002 m. buvo perrinktas į Ilinojaus Senatą antrai ir trečiai kadencijai. 2000 m. pralaimėjo Demokratų partijos kandidatų į JAV Atstovų rūmus rinkimus Bobby’ui Rushui, kol kas vieninteliam asmeniui, nugalėjusiam B. Obamą per rinkimus į viešąją tarnybą.

2003 m. sausį B. Obama tapo Ilinojaus Senato Sveikatos ir žmogiškųjų išteklių komiteto pirmininku, kai demokratai, dešimtmetį buvę opozicijos atstovais, Senate atgavo daugumą. Parėmė policijos rasinio profiliavimo reformą, prisidėjo prie to, kad Ilinojus taptų pirmąja valstija, kurioje tardymai dėl žmogžudystės būtų įrašinėjami. B. Obama aktyviai įsitraukė į mirties bausmės įstatymo reformą. Iš Ilinojaus Senato B. Obama atsistatydino 2004 m. lapkritį, kad galėtų dalyvauti rinkimuose į JAV Senatą.

JAV senatorius: 2005–2008 m. 

B. Obama prisaikdintas senatoriumi 2005 m. sausio 4 d. Jis buvo penktasis afroamerikietis senatorius per visą JAV istoriją ir trečiasis, išrinktas žmonių tiesiogiai. Remdamasis visų Senato balsavimų 2005–2007 m. analize, partinis leidinys „CQ Weekly“ B. Obamą apibūdino kaip „ištikimą demokratą“. Remdamasis 2007 m. balsavimų vertinimu kitas politinis leidinys „National Journal“ paskelbė jį liberaliausiu senatoriumi; 2005 m. jis buvo šešioliktasis iš liberaliausių, o 2006 – dešimtasis. 2008 m. interneto svetainėje Congress.org jis užėmė vienuoliktą pagal įtakingumą senatoriaus vietą, o Ilinojuje 72 procentai B. Obamą palaikė kaip visų populiariausią Senato politiką. 2008 m. lapkričio 13 d. B. Obama paskelbė, kad atsistatydina iš senatoriaus pareigų, kad galėtų visą dėmesį sutelkti į pereinamąjį laikotarpį, kol keičiasi prezidentai.

2006 m. Senate B. Obama dirbo Užsienio reikalų, Aplinkosaugos ir viešųjų darbų bei Veteranų reikalų komitetuose. 2007 m. sausį paliko Aplinkosaugos ir viešųjų darbų komitetą, kad galėtų papildomai dirbti Sveikatos, švietimo, darbo ir pensijų, Valstybės apsaugos ir Vyriausybės reikalų komitetuose. Obama taip pat tapo Senato Europos reikalų pakomitečio pirmininku. Būdamas Užsienio reikalų komiteto nariu oficialiais vizitais apsilankė Rytų Europoje, Artimuosiuose Rytuose, Centrinėje Azijoje ir Afrikoje.

Prezidentinės kampanijos

2008 metų prezidentinė kampanija 

2007 m. vasario 10 d. Ilinojaus valstijos sostinėje Springfilde, priešais Senąjį Valstijos Kapitolijaus pastatą, B. Obama paskelbė kandidatuojąs į Jungtinių Valstijų prezidento postą. Pasirinkta paskelbimo vieta – simbolinė, nes ten pat Abraomas Linkolnas 1858 m. pasakė garsiąją „House Divided“ kalbą. Per kampaniją B. Obama pabrėžė būtinybę greitai baigti karą Irake, didinti energetinę nepriklausomybę ir diegti universaliąją sveikatos priežiūros sistemą.

Demokratų partijos priešrinkiminėje kampanijoje varžėsi daugybė kandidatų, tačiau galiausiai liko tik du – B. Obama ir senatorė Hillary Rodham Clinton. Nors kova buvo apylygė, tačiau B. Obama vis pirmavo. Birželio 3 d., suskaičiavus balsus, B. Obama buvo paskelbtas demokratų kandidatu. H. Clinton baigė savo kampaniją ir išreiškė paramą Obamai.

B. Obama tęsė rinkimų kampaniją į prezidentus prieš senatorių Johną McCainą, Respublikonų partijos kandidatą. 2008 m. rugpjūčio 23 d. B. Obama paskelbė, kad renkasi Delavero senatorių Joe Bideną rinkimų partneriu į viceprezidento postą.

Per priešrinkiminį ir rinkimų laikotarpį B. Obamos kampanija pasiekė ne vieną lėšų rinkimo rekordą, ypač renkant mažas aukas. B. Obama tapo pirmuoju didelės partijos kandidatu į prezidentus, atsisakiusiu valstybinio finansavimo visuotinių rinkimų kampanijai.

Po to, kai McCainas buvo paskelbtas respublikonų kandidatu, buvo surengti treji prezidentų debatai tarp dviejų pagrindinių varžovų. Lapkritį B. Obama laimėjo rinkimus, gavęs 52,9 procentus visų balsų (McCainas surinko 47,7 procentus) ir 365 rinkėjų balsus, o McCainas buvo surinkęs 173 balsus,  tad B. Obama tapo pirmuoju afroamerikiečiu ir Havajuose gimusiu prezidentu. Savo pergalės kalboje priešais tūkstančius rėmėjų Didžiajame Čikagos parke B. Obama paskelbė, kad „į Ameriką atėjo pokyčiai“.

2012 metų rinkimų į prezidentus kampanija 
2011 m. balandžio 4 d. B. Obama trumpame vaizdo reportaže „Tai prasideda nuo mūsų“ () paskelbė kandidatuosiąs antrajai kadencijai. Prezidentas B. Obama demokratų partijos rinkimų kampanijoje beveik neturėjo priešininkų ir 2012 m. balandžio 3 d. demokratų partijos suvažiavime jis buvo oficialiai išrinktas demokratų partijos kandidatu į prezidentus.

Nacionaliniame demokratų partijos suvažiavime Šarlotėje buvęs JAV prezidentas Bilas Klintonas paskelbė Baraką Obamą ir Džo Baideną demokratų kandidatais į prezidento ir viceprezidento postus. Jų varžovai buvo Masačiusetso gubernatorius Mitas Romnis ir Viskonsinui atstovaujantis Atstovų rūmų narys Polas Rajanas. 2012 m. lapkričio 6 d. B. Obama buvo išrinktas antrajai kadencijai.

Prezidentavimas 

2009 m. sausio 20 d. Barack Obama inauguruotas 44-uoju Jungtinių Valstijų prezidentu, o Joe Biden viceprezidentu. Jau pirmomis tarnybos dienomis Obama išleido vykdomųjų įsakymų, atšaukiančių prezidento G. W. Busho draudimą finansuoti užsienio įstaigas, leidžiančias abortus, taip pat keičiančių slaptos informacijos paviešinimo tvarką,  nurodė JAV armijai vystyti pajėgų atitraukimo iš Irako planą,  ir sumažino slaptumo lygį, suteiktą prezidento protokolui. Jis taip pat įsakė kuo greičiau uždaryti Gvantanamo kalėjimą, vėliausia galima uždarymo data nurodydamas 2010 m. sausį.

B. Obamos prezidentavimo šimtadienis pažymėtas 2009 m. vasario 17 d. pasirašytu 787 milijardų JAV dolerių ekonomikos gaivinimo paketu.

Šeima ir asmeninis gyvenimas 

Interviu, duotame 2006 m., Obama savo giminę apibūdino kaip „mažąsias Jungtines Tautas“, taip pat sakė, kad turi „artimųjų, kurie atrodo kaip Bernie Mac, ir artimųjų, kurie atrodo kaip Margaret Thatcher“. Obama turi šešis netikrus brolius ir vieną netikrą seserį iš tėvo pusės, vienas iš jų žuvęs motociklo avarijoje; taip pat netikrą seserį iš motinos pusės Maya Soetoro-Ng, su kuria užaugo. Obamos motiną pergyveno jos pačios mama Madelyn Dunham. Ji mirė 2008 m. lapkričio 2 d., likus dviem dienom iki Obamą išrenkant prezidentu. Jaunystėje Obama buvo žinomas kaip „Barry“, tačiau koledžo metais prašydavo į jį kreiptis tikruoju vardu. Be gimtosios anglų, Obama taip pat šneka indoneziečių kalba, kurios išmoko per ketverius Džakartoje praleistus metus vaikystėje. Obama žaidė mokyklos krepšinio komandoje ir iki šiol mėgsta šį žaidimą.

1989 m. birželį, kai buvo Čikagos teisės firmos darbuotojas, Obama sutiko Michelle Robinson, kuri šioje firmoje trims mėnesiams buvo paskirta dirbti Obamos patarėja. Iš pradžių ji atsisakė eiti su Obama į pasimatymą, tačiau vėliau tą pačią vasarą jie pradėjo susitikinėti, o 1991 m. susižadėjo. Susituokė 1992 m. spalio 3 d. Pirmoji poros duktė Malia Ann gimė 1998,  o antroji dukra Natasha („Sasha“) – 2001.

Obama yra krikščionis, jo religinės pažiūros susiformavo suaugus. Jis pats rašė, kad „nebuvo užaugintas religinguose namuose“. Jis apibūdino savo motiną, užaugintą nereligingų tėvų, kaip nutolusią nuo religijos, bet drauge „daugeliu atžvilgių labiausiai dvasiškai nubudusį žmogų, kokį esu pažinojęs“. Apie savo tėvą Obama rašė, kad jis, nors ir augintas kaip musulmonas, buvo ateistas tuo metu, kai sutiko jo motiną. Apie patėvį Obama sakė, kad tai buvo „žmogus, kuris laikė religiją ne itin naudinga“. Obama paaiškino, kad, dirbdamas juodaodžių bažnyčiose bendruomenių organizatoriumi, jis suprato „afroamerikiečių religinės tradicijos galią spartinant visuomenės pokyčius“. 1988 m. jis buvo pakrikštytas vienoje iš protestantų bendruomenių „Jungtinė Kristaus bažnyčia“ (ang. United Church of Christ), Trejybės maldos namuose Čikagoje, kur vyrauja juodaodžiai (8,5 tūkst. narių). Obama buvo aktyvus savo bažnyčios bendruomenės narys du dešimtmečius. Iš jos veiklos pasitraukė per prezidento rinkimų kampaniją, kai buvo paviešinti prieštaringi pastoriaus Jeremiah Wright pareiškimai. Iki tol Obama jį dažnai nurodydavo kaip savo įkvėpėją.

B. Obama keletą kartų nesėkmingai bandė mesti rūkyti, tačiau teigė, kad nerūkys Baltuosiuose Rūmuose.

Kultūrinis ir politinis įvaizdis 

B. Obamos šeimos istorija, jaunystė ir auklėjimas, Ivy Lygos išsilavinimas labai skiriasi nuo tų afroamerikiečių politikų, kurie savo karjeras pradėjo septintajame dešimtmetyje per pilietinių teisių judėjimą. Išreikšdamas sumišimą dėl klausimų, ar jis yra „pakankamai juodas“, Obama 2007 m. rugpjūtį Nacionalinės juodaodžių žurnalistų asociacijos susitikime sakė, kad „mes vis dar užstrigę prie supratimo, kad, jeigu tu patinki baltaodžiams, tuomet su tavimi turi būti kažkas negerai“.

B. Obama dažnai apibūdinamas kaip išskirtinis oratorius.

Manoma, kad B. Obamos patrauklumą tarptautinėje bendruomenėje lėmė jo įvaizdis. Apklausos rodo didelę kitų šalių gyventojų paramą jam,  ir dar prieš kandidatuodmas į prezidentus jis spėjo susitikti su svarbiais kitų pasaulio šalių lyderiais, pavyzdžiui, su to meto Jungtinės Karalystės ministru pirmininku Tony Blair ar Prancūzijos prezidentu Nicolas Sarkozy.

Obama du kartus laimėjo Grammy apdovanojimą už geriausią sakytinės kalbos albumą, pirmą kartą už įgarsintą knygą „Mano tėvo svajonės“ () 2006 m., antrąjį – 2008 m. už įgarsintą knygą „Vilties ryžtingumas“ (). Obamos Yes We Can kalba, kuriai menininkai priderino muziką, per pirmąjį mėnesį YouTube buvo peržiūrėta 10 milijonų kartų  ir gavo Emmy apdovanojimą. 2008 m. gruodį žurnalas „Time“ B. Obamą paskelbė Metų žmogumi.

Šaltiniai

Literatūra

Nuorodos 
 Curry, Jessica. „Barack Obama: Under the Lights“, Chicago Life, Fall 2004. Retrieved on January 14, 2008.
 Graff, Garrett. „The Legend of Barack Obama“, Washingtonian, November 1, 2006. Retrieved on January 14, 2008.
 Koltun, Dave (2005) „The 2004 Illinois Senate Race: Obama Wins Open Seat and Becomes National Political „Star““ in „The Road to Congress 2004“ Editors: Sunil Ahuja (Youngstown State University) and Robert Dewhirst (Northeast Missouri State University), Nova Publishers|Nova Science Publishers, Haupauge, New York, Binding: Hardcover Pub. Date: 2005, ISBN 1-59454-360-7
 Lizza, Ryan. „Above the Fray “, GQ, September 2007. Retrieved on January 14, 2008.
 MacFarquhar, Larissa. „The Conciliator: Where is Barack Obama Coming From?“, New Yorker, May 7, 2007. Retrieved on January 14, 2008.
 Mundy, Liza. „A Series of Fortunate Events“, The Washington Post Magazine, August 12, 2007. Retrieved on January 14, 2008.
 Wallace-Wells, Ben. „Destiny’s Child “, Rolling Stone, February 7, 2007. Retrieved on January 14, 2008.
 Zutter, Hank De. „What Makes Obama Run? “, Chicago Reader, December 8, 1995. Retrieved on January 14, 2008.

|-

JAV teisininkai
JAV Senato nariai
JAV prezidentai
Nobelio taikos premijos laureatai