Plokščiai (Kretinga)

Plokščiai – kaimas šiaurinėje Kretingos rajono savivaldybės dalyje, 12 km į šiaurės rytus nuo Darbėnų, 5 km į šiaurės vakarus nuo Grūšlaukės, prie Darbos ištakų. Seniūnaitijos centras.

Geografija 

Kaimo žemes juosia Taško, Plokščių, Darbalių ir Mančių miškai. Pietvakariuose jos ribojasi su Darbalėmis, o pietryčiuose – su Mančiais. Per kaimą teka Juodupis, centrinėje dalyje išteka dešinysis Šlaveitos intakas Narmanšakė, o vakarinėje dalyje – Darba. Šiaurės vakariniu pakraščiu eina Kretingos–Skuodo geležinkelis, kaimą kerta kelias Darbalės–Mažonai.

Istorija 

Prie Juodupio pirmieji gyventojai pasirodė priešistoriniais laikais. Apie tai liudija netoli Plokščių ąžuolo aptiktas apeiginis akmuo su dubeniu.
 
Išlikusios senosios kapinės liudija, kad XVII–XVIII a. miškingoje Palangos seniūnijos žemėje susiformavo kaimas, kuris XIX a. žemėlapiuose žymimas kaip Pajuodupių bajorkaimis (Ок. Поюдупе). Vėliau jis pavadintas Plokščiais.
Manoma, kad pavadinimas kilo iš asmenvardžio Plokštys daugiskaitinės formos.

1923 m. kaime buvo 13 sodybų.

1945–1952 m. aplinkiniuose miškuose veikė Kardo rinktinės partizanai.

1949–1969 m. Plokščiai buvo Žemaičių žemės kolūkio centrinė gyvenvietė. Joje veikė biblioteka, kultūros namai, parduotuvė, Mančių pradinė mokykla. Ūkį prijungus prie Grūšlaukės kolūkio, Plokščiai tapo pagalbinė gyvenvietė, kurioje švietimo ir kultūros įstaigos netrukus uždarytos.

Nuo 2007 m. Darbėnų seniūnijos, Kretingos miškų urėdijos ir medžiotojų klubo „Lūšis“ iniciatyva gegužės pabaigoje prie senojo ąžuolo rengiama Plokščių kaimo bendruomenės šventė.

Gyventojai

Gamtos ir kultūros paveldas 
 Plokščių (Grūšlaukės) ąžuolas, gamtos paminklas.
 Plokščių senosios kapinės (XVII–XIX a.).
 Apeiginis akmuo su dubeniu.
 Koplytėlė ąžuolo drevėje su Švč. Mergelės Marijos Sopulingosios skulptūra.

Šaltiniai 

Kretingos rajono savivaldybės gyvenvietės