Denys Arcand

Denis Arkanas (, g. 1941 m. birželio 25 d. Kvebeke, Kanada) – kanadiečių režisierius, prodiuseris ir scenaristas.

Biografija 
Denis Arkanas gimė religingoje šeimoje, nedidelėje Deschambault gyvenvietėje, 58 km į pietvakarius nuo Kvebeko. Devynerius metus mokėsi jėzuitų gimnazijoje, buvo aktyvus žurnalistikoje ir politikoje. Monrealio universitete studijavo istoriją.

Baigęs mokslus įstojo į Nacionalinę Kanados filmų asociaciją ir pradėjo kurti trumpus dokumentinius filmus apie prancūziškąją Kvebeko provinciją: „Šamplenas“ 1963 m. (), „Monrealiečiai“ 1964 m. (), „Monrealis, vasaros diena“ () ir „Atlanto parkas“ 1967 m. ().

1970 m. D. Arkanas sukūrė pirmąjį pilnametražį dokumentinį filmą „Su medvilne sunku“ (), pasakojanti apie tekstilės pramonės darbininkų išnaudojimą Kanadoje. Filmas išprovokavo nuomonių skirtumus ir buvo platinamas pogrindyje, o ekranuose pasirodė tik 1976 m.

1971 m. pasirodė istorinis filmas „Kvebekas: Diuplesi ir po to…“ () pasakojantis apie Kanados Kvebeko provincijos premjerą Mauricijų Diuplesį.

1972 m. D. Arkanas debiutavo vaidybiniame kine su kriminaliniu filmu „Prakeikti pinigai“ () pasakojančiu apie pinigų valdžią ir jų išprovokuotą prievartą. Filmo buvo sėkmingai parodytas Kanų kino festivalyje, o D. Arkanas tapo žinomu režisieriumi. Paskui daugelis jo sukurtų filmų buvo demonstruojami šiame festivalyje. Naujieji jo filmai tapo dar griežtesni – dramoje „Režane Padovani“ (1973 m.) () pasakojama, kaip pramonininkas nužudo neištikimą žmoną, kad neprarastų pelningo užsakymo greitkelio statyboje, o dramoje „Džina“ (1975 m.) () stipriai parodijuojamas amerikiečių mėgstamas vesternas.

1981 m. D. Arkanas sukūrė eilinę skandalingą juostą „Komfortas ir abejingumas“ (), pasakojanti apie 1980 m. referendumo šalininkų pralaimėjimą, dėl Kvebeko nepriklausomybės.

Pirmuoju tarptautiniu režisieriaus triumfu tapo, tuo metu drąsiu pavadinimu, filmas – „Amerikietiškos imperijos saulėlydis“ (). Juokingas ir graudus filmas buvo nominuotas Oskarui ir nubrėžė Kvebeko intelektualų tarpe savotišką vakarų civilizacijos pusiausvyrą, tarp jų religinių vertybių ir seksualinių moralės normų.

1989 m. pasirodė D. Arkano režisuotas filmas „Jėzus iš Monrealio“ (), kuriame evangelija pernešama į realų teatro pasaulį. Aktorius, įkūnijantis Dievo Sūnų, tampa šiuolaikinio žiauraus ir abejingo pasaulio auka – tai atrodo kaip mažai aktuali alegorija, bet šis filmas buvo įvertintas Kanų kino festivalio pagrindiniu prizu.

1993 m. pasirodė pirmasis D. Arkano filmas „Meilė ir žmonių palaikai“ () anglų kalba.

Tapęs įžymiausiu Kanados režisieriumi, D. Arkanas tęsė savo jautrius puolimus ant valdžios institutų ir bažnyčios 1996 m. filme „Džiaugsmingos kančios“ ().

2003 m. D. Arkano režisuotas filmas Barbarų įsiveržimai () surinko visus įmanomus Europos kino festivalių apdovanojimus ir pelnė Oskarą geriausio užsienio filmo kategorijoje.

Pats režisierius savo kūrybą vadina folkloru ir save vadina „nusivylusiu etnografu“, kuris dar turi jėgų ir gali tęsti savo juokingą bei liūdną misiją.

D. Arkanas buvo kelių filmų prodiuseriu, filmavosi keliuose filmuose kaip aktorius.

Filmografija 
 Seul ou avec d'autres (1962 m.)
 Champlain (1963 m.)
 les Montréalistes (1964 m.)
 Volleyball (1967 m.)
 Parcs atlantiques (1967 m.)
 Entre la mer et l'eau douce (1967 m.), scenarijus
 Montréal, un jour d'été (1967 m.)
 Québec : Duplessis et après… (1972 m.)
 La Maudite Galette (1972 m.)
 Réjeanne Padovani (1973 m.) ir scenarijus
 Gina (1975 m.)
 La Lutte des travailleurs d'hôpitaux (1975 m.)
 On est au coton (1970 m.)
 Le Confort et l'indifférence (1982 m.)
 Le Crime d'Ovide Plouffe (1984 m.) ir scenarijus
 Le Déclin de l'empire américain (1986 m.) ir scenarijus
 Jésus de Montréal (1989 m.) ir scenarijus
 Montréal vu par… (1991 m.)
 De l'amour et des restes humains (1993 m.)
 Joyeux Calvaire (1996 m.)
 Stardom (2000 m.)
 Barbarų įsiveržimai (2003 m.) ir scenarijus
 L' Âge des ténèbres (2007 m.) ir scenarijus

Išnašos

Nuorodos 
 
 Apdovanojimai ir nominacijos
 Denis Aranas  Kanados kino enciklopedijoje

Arcand Denys