Nysos kunigaikštystė

Nysos kunigaikštystė () ar Neisės hercogystė () – buvusi kunigaikštystė Silezijoje. Tai buvo viena iš ekleziastinių kunigaikštysčių, kurią valdė katalikų vyskupas (antra tokia kunigaikštystė Silezijoje buvo Sevežo kunigaikštystė).

1198 m. Jaroslavas Opolskis, Vroclavo vyskupas, iš savo tėvo Boleslavo I Aukštojo gavo žemių prie Nysos. 1201 m. Jaroslavui mirus Silezijos kunigaikštis Henrikas I Barzdotasis nutarė palikti Nysą ir Otmuchyvo kaštelioniją Vroclavo vyskupo valdžioje. 1290 m. Henrikas IV Teisingasis vyskupų žemėms prie Nisos suteikė autonomiją, kas tapo teisiniu pagrindu Nysos kunigaikštystei įsikurti. Vroclavo vyskupas (1302–1319) Henrikas iš Viežbnos buvo pirmasis, naudojęs Nysos kunigaikščio titulą.

1335 m. kunigaikštystė perėjo Čekijos karūnai.

Kunigaikštystę vyskupai apleido Silezijos karų metu, ir jos didžiąją dalį 1742 m. aneksavo Prūsijos karalystė. 1810 m. ji buvo Prūsijos sekuliarizuota ir įjungta į Prūsijos administracinę sistemą. Nedidelė buvusios kunigaikštystės dalis, likusi Austrijai, buvo sekuliarizuota 1850 m.

Silezijos kunigaikštystės
Čekijos karūnos žemės