Džiovanis Marija Bernardonis

Džiovanis Marija Bernardonis (Bernadoni Giovanni Maria, 1541 m. Komas –1605 m. spalio 19 d. Krokuva) – italų kilmės jėzuitų vienuolis architektas,vienas žymiausių ankstyvojo baroko architektūros atstovų, gyvenusių ir dirbusių Abiejų Tautų Respublikoje. Jo veikla net 13 metų buvo itin glaudžiai susijusi su Nesvyžiaus ordinato kunigaikščio Mikalojaus Kristupo Radvilos Našlaitėlio fundacijomis Romos Katalikų bažnyčioms ir vienuolynams.

Biografija 
Architektas gimė Italijoje, Komo apylinkėse. Jaunystėje mokėsi mūrininko amato, o 1564 m., - būdamas 23 metų, Romoje įstojo į jėzuitų ordiną. Vienuolijos pavedimu Dž. M. Bernardonis talkino statant Romos Švč. Jėzaus Vardo bažnyčią. Vėliau, - nuo 1573 m., intensyviai dirbo kitose Italijos vietose - Neapolyje, Abrucuoce, Kaljaryje. Bendraudamas su garsiausiais to meto Europos architektais Dž. M. Bernardonis perprato naujausias architektūros madas. Nuo 1579 m. jis pradėjo savarankiškai projektuoti. 1583 m. jėzuitai architektą pasiuntė į Lenkiją, kur jis trejus metus dirbo jėzuitų vienuolynuose Liubline ir Poznanėje.  Mikalojaus Kristupo Radvilos Našlaitėlio kvietimu 1586 m. Dž. M. Bernardonis atvyko į Nesvyžių, kuriame dirbo iki 1599 m. Atlikęs darbus Nesvyžiuje 1599 m. išvyko į Krokuvą.

Darbai 

1587–1593 m. Nesvyžiaus Dievo Kūno bažnyčia; 

1592-1597 m. Kališo šv. Vaitiekaus ir šv. Stanislovo bažnyčia;

1597-1619 m. Krokuvos šv. apaštalų Petro ir Pauliaus bažnyčia;

1603-1609 m. Zebžydovo Kalvarijos Dievo Motinos bazilika;

Literatūra 
1. L'Architetto Gian Maria Bernardoni sj tra l'Italia e le terre dell'Europa centro-orientale /Fondazione Giorgio Cini ; a cura di Sante Graciotti e Jerzy Kowalczyk. Roma : Calamo, 1999;

2. Paknys, M. Lietuvos Didžiosios Kunigaikštijos dailės ir architektūros istorija: žymiausi menininkai. Vilnius: Vilniaus dailės akademijos leidykla, 2009.

Lietuvos architektai
Baltarusijos architektai
Lietuvos jėzuitai
Italijos vienuoliai