Rostislavas Andrejevas

Rostislavas Andrejevas (1907 m. sausio 24 d. Kaunas – 1967 m. birželio 5 d. Maskva) – Lietuvos dainininkas (lyrinis tenoras).

Biografija 
Rostislavas gimė ir užaugo Kaune, kilmingoje šeimoje, kurios dinastijos šaknys siekė XVIII a. ir garsėjo menininkais, mokslininkais, šventikais ir kitais kultūros veikėjais (kilę iš Endriejavo, Klaipėdos apskr.). Tėvas buvo juristas, mama dantų gydytoja. Pirmojo pasaulinio karo metu šeima evakuavosi į Maskvą ir buvo globojama Lietuvos ambasadoje ambasadoriaus Jurgio Baltrušaičio. Griždamas namo tėvas Konstantinas Andrejevas pargabeno į Lietuvą pagrobtus šventovių varpus, už ką prezidentas Antanas Smetona apdovanojo jį Lietuvos nepriklausomybės medaliu ir LDK Gedimino ordinu.

Andrejevų namuose burdavosi muzikos elitas, skambėjo tetos, ilgametės Kauno konservatorijos fortepiono klasės pedagogės Elenos Okulič-Kazarinienės grojama muzika, bei dėdės, profesionalaus baritono dainavimas. Teta Elena ir buvo pirmoji švietėja, suteikusi Rostislavui Andrejevui muzikos žinių pradmenis.

1934 m. Rostislavas Andrejevas baigė Vytauto Didžiojo universiteto Teisių fakultetą, tačiau teisės nekada nepraktikavo. Tuo pat metu studijavo ir Kauno konservatorije pas Orestą Marinį bei mokėsi dainuoti privačiai pas Niną Karnavičienę. Orestas Marini tuo metu buvo sutelkęs nemažą būrį būsimūjų operos dainininkų. 1935 m. debiutavo kaip operos dainininkas. Baigęs konservatoriją Rostislavas Andrejevas 1937 m. išvyko į Paryžių, kur tobulino vokalą ir aktoriaus meistriškumą ir –1939 m. baigė aukštają muzikos mokyklą École Normale de Musique. Paryžiuje debiutavo Lenskio (P Čaikovskio "Eugenijus Oneginas") bei Kunigaikščio (A Rubinšteino "Demonas") vaidmenyse. Nežiūrint viliojančių pasiūlymų likti Paryžiuje grįžta į Lietuvą.

1940 m. ateina dirbti į Kauno muzikinį teatrą solistu. Vokiečių okupacijos metu, daugumai meninikų buvo sunku išgyventi, tad kurį laiką dirba "Inkaro" batų fabrike.  Nuo 1951 m. visiškai atsiduoda režisieriaus darbui. 1956–1967 m. paskiriamas teatro vyr. režisieriumi. Dirbti teatre nebuvo lengva, nes sovietų valdžiai ne kartą kliuvo artisto kilmė.

Rostislavas Andrejevas žuvo 1967 m. birželio 5 d. kūrybinės komandiruotės Maskvoje metu, po iš Kremliaus vartų išlėkusio automobilio ratais. Provakarietiškai mąstančio menininko žūties priežatys buvo karštai diskutuojamos inteligentijos rate.

Režisuoti pastatymai ir vaidmenys 
Rostislavas Andrejevas sukūrė apie keturiasdešimt vaidmenų klasikinėse operose ir operetėse. Jo įgimta elegancija derinyje su galingu lyrinio tenoro balsu ypač atsiskleidė Lenskio vaidmenyje Piotro Čaikovskio "Eugenijuje Onegine", bei Franco Leharo, Imrės Kalmano bei Johano Strauso operetėse.

Per režisūrinės veiklos metus pastatyta apie trisdešimt spektaklių. Tame tarpe pirmą kartą 1965 m. Lietuvoje pastatytas spektaklis "Mano puikioji Ledi", kuris laikomas vienu geriausių jo kūrybinio palikimo darbų (Elizos vaidmenį atliko Janina Ragaišytė, Stasė Repečkaitė, Marija Žilionytė, prof. Higinsą – Vytautas Rimkevičius ir Vytautas Blažys, Fredžio - Aloyzas Domeika.. Režisieriaus dėka sceną išvydo ir pirmoji lietuviška operetė-Benjamino Gorbulskio "Meilė ir skarda".

Apdovanojimai  
 1960 m. suteiktas Lietuvos nusipelniusio meno veikėjo vardas

Įamžintas atminimas   
2007 metų sausio 26 dieną Žaliakalnyje ant namo (Seinų g. 17) atidengta memorialinė lenta: „Šiame name 1945–1967 metais gyveno solistas ir režisierius Rostislavas Andrėjevas“ (skulpt. Algimantas Šlapikas; privatus užsakymas).

Nuorodos 
Rostislavo Andrejevo režisuotų spektaklių ir sukurtų vaidmenų sąrašas

Šaltiniai 

Lietuvos operos dainininkai
Lietuvos režisieriai
Tenorai