Atminties įrenginys

Atminties įrenginys (atmintis, , ) – funkcinis vienetas, į kurį duomenys gali būti įrašomi, saugomi ir iš kurio gali būti (paimami atgal) skaitomi. Atminties įrenginiu galima vadinti tiek adresuojamą kompiuterio atmintį, tiek ir kurį nors kitą duomenų saugojimo įrenginį. Tai viena iš pagrindinių šiuolaikinių kompiuterių komponenčių, kuri glaudžiai susijusi su duomenų apdorojimo moduliu (, ) ir yra naudojama kompiuteriuose nuo 1940 m.

Atminties įrenginių skirstymas 

Atminties įrenginių skirstymų gali būti įvairių. Tačiau labiausiai paplitęs atminties įrenginių skirstymas yra pagal duomenų apdorojimo modulio (procesoriaus) ir atminties įrenginio bendravimo būdą.

 vidinės atminties įrenginys – atminties įrenginys, kuris procesoriui prieinamas be įvesties ir išvesties kanalų.
 išorinės atminties įrenginys – atminties įrenginys, kuris procesoriui prieinamas tik per įvesties ir išvesties kanalus.

Vidinės atminties įrenginiai 

Vidiniai atminties įrenginiai yra tiesiogiai pasiekiami duomenų apdorojimo modulio ir juose esančių procesorių. Procesoriai nenutrūkstamai skaito ir vykdo instrukcijas, esančias šiuose įrenginiuose.

Svarbiausias iš visų vidinės atminties įrenginių yra pagrindinė atmintis dar kartais vadinama tiesiogiai adresuojama atmintimi arba keičiamąja atmintimi (, žr. atmintis). Šiame įrenginyje saugomus duomenis procesorius pasiekia greitai. Paprastai šio pagrindinės atminties įrenginio talpa nėra didelė, lyginant su išorinių atminties įrenginių talpomis. Ji yra neišliekančioji atmintis, todėl nėra skirta pastoviam informacijos saugojimui, nes išjungus maitinimą šios atminties turinys prarandamas.

Be pagrindinės atminties prie vidinės atminties įrenginių yra priskiriami šiuolaikinių kompiuterių duomenų apdorojimo moduliuose montuojami neišliekančiosios atminties įrenginiai: registrai bei greitoji atmintis ().

Pagrindinė atmintis su duomenų apdorojimo moduliu yra jungiami atminties magistrale.

Taip pat prie vidinės atminties įrenginių yra priskiriama skaitomoji atmintis (), kuri yra išliekančioji atmintis, t. y. išjungus maitinimą šiame įrenginyje įrašyta informacija išlieka.

Išorinės atminties įrenginiai 

Išorinius atminties įrenginius duomenų apdorojimo modulis ir juose esantys procesoriai pasiekia tiktai per įvesties ir išvesties kanalus. Išorinės atminties įrenginiai dažniau yra vadinami duomenų saugojimo įrenginiais, nes naudoja išliekamąją atmintį ir saugo duomenis įvairiose duomenų laikmenose.

Išoriniams atminties įrenginiams priskiriami:
 operatyvieji atminties įrenginiai, tokie kaip diskai, kurie yra nuolat duomenų apdorojimo modulio pasiekiami;
 neoperatyvieji atminties įrenginiai (išimamų duomenų laikmenų įrenginiai);
 duomenų bibliotekos, kurios dar vadinamos duomenų saugyklomis.

Prie duomenų bibliotekų galima būtų priskirti ir šiuolaikines internetines duomenų saugyklas.

Atminties įrenginių charakteristikos

Stabilumas 

 išliekančioji atmintis – atminties įrenginys, kurio turinys, išjungus elektros energijos tiekimą, išlieka;
 neišliekančioji atmintis – atminties įrenginys, kurio turinys, išjungus elektros energijos tiekimą, dingsta.

Diferenciacija 

 dinaminė atmintis – atminties įrenginys, kurio turinį reikia nuolat atnaujinti;

 statinė atmintis – atminties įrenginys, kurio turinio nereikia nuolat atnaujinti.

Keičiamumas 

 Keičiamoji atmintis – atminties įrenginys, į kurį duomenys gali būti rašomi ir iš jo skaitomi.
 Skaitomoji atmintis – atminties įrenginys, iš kurio duomenys normaliomis sąlygomis gali būti tik skaitomi. Tokiems įrenginiams galima priskirti, pvz., CD-ROM, CD-R.
 Lėto įrašymo, greito skaitymo atminties įrenginiai. pvz., CD-RW.

Prieinamumas 

 Tiesioginė kreiptis
 Ciklinė kreiptis
 Nuoseklioji kreiptis

Talpa 

 Talpa – duomenų įrašomų į duomenų laikmeną kiekis, paprastai matuojamas bitais arba baitais.
 Tankis – duomenų įrašymo į duomenų laikmeną tankis.

Atminties įrenginiuose naudojamos technologijos

Puslaidininkiai

Magnetiniai

Optiniai

Popieriniai

Kiti

Nuorodos 

Techninė įranga