Andrius Bendžius

Andrius Bendžius (1917 m. rugsėjo 13 d. Rėžgaliuose, Kidulių valsčiuje – 1994 m. rugpjūčio 11 d. Vilniuje) – Lietuvos istorikas, pedagogas, habilituotas humanitarinių mokslų daktaras.

Biografija 
Nuo 1939 m. tarnavo Lietuvos kariuomenėje, 1940–1946 m. Raudonojoje armijoje, nuo 1942 m. 16-oje lietuviškojoje divizijoje. Vykdydamas sovietinės valdžios užduotį 1946 m. Varėnos apskrityje pateko į Lietuvos partizanų pasalą, buvo sužeistas ir tapo neįgalus. 1948–1989 m. SSKP narys. 1950 m. baigė Respublikinę partinę mokyklą, 1953 m. Vilniaus pedagoginį institutą.

1956–1991 m. dėstė Vilniaus universitete, 1957–1961 m. neakivaizdinio mokymo skyriaus prorektorius, 1961–1966 m. Istorijos ir filologijos fakulteto dekanas, 1960–1967 m. ir 1969–1985 m. SSRS istorijos katedros vedėjas. 1972 m. istorijos mokslų daktaras. 1961–1980 m. tęstinio leidinio „Istorija“ atsakingasis redaktorius. Nuo 1976 m. profesorius. Nuo 1989 m. savarankiškos LKP narys.

Bibliografija 
 Liaudies švietimas Tarybų Lietuvoje: medžiaga lektoriui. – Vilnius, 1967. – 15 p.
 Bendrojo lavinimo ir aukštoji mokykla Tarybų Lietuvoje (1940–1970 m.). – Kaunas, 1973. – 336 p.
 Развитие высшего образования в Литовской ССР за последние 30 лет / Andrius Bendžius, Jonas Kubilius. – Vilnius: VU, 1975. – 31 p.
 Vilniaus universiteto istorija, t. 3, 1979 m.

Įvertinimas 
 1977 m. LTSR nusipelnęs kultūros veikėjas
 1981 m. LSSR valstybinė premija

Šaltiniai 

LTSR valstybinės premijos laureatai
Lietuvos istorikai
Lietuvos redaktoriai
Vilniaus universiteto dėstytojai