Indo-partų karalystė

Indo-partų dinastija arba Gondofaridų dinastija – efemeriška valstybė, Gandharos karalystės dinastija, gyvavusi 20 – 80 m. e. m. Indijos subkontinento šiaurės vakaruose (ypač dab. Pakistane) ir Afganistane. Jos politinis ir kultūrinis centras buvo Gandharos regionas. Sostinė buvo Taksila.

Indo-partų karalystei bendralaikės buvo Vakarų satrapai, Kanvų dinastijos Magadha rytuose ir Satavahanų imperija pietuose.

Istorija 

Karalystę 12 m. pr. m. e. įkūrė Partų imperijos vietininkas Sakastane Gondofaras, kuris paskelbė nepriklausomybę nuo Partų. 20 m. jis nukariavo indo-skitų pagrindinę sritį – Gandharą. Valstybė buvo labai trumpalaikė. Iš karto po Gondofaro I mirties ji suskilo į keletą valdų, valdomų atskirų įpėdinių. 60 m. valstybė prarado Gandharą, kuri atiteko Kušanams. Paskutinis karalius Pakoras dar kurį laiką valdė Seistaną dabartiniame Afganistane, kurį taip pat po kelių dešimtmečių užėmė kušanai. Tiksli karalystės žlugimo data nėra žinoma.

Daugiatautėje valstybėje klestėjo įvairios kultūros ir religijos: zoroastrizmas, budizmas, hinduizmas. Čia buvo naudojamos aramėjų, graikų, pali (kharošti rašto) kalbos.

Valdovai 

 Gondofaras I – visa teritorija
 Gondofaras II Sarpedonas – Sindhas, Pandžabas, Arachosija
 Abdagasas I – Pandžabas, Sakastanas
 Gondofaras III Gadana – Sakastanas ir Arachosija
 Gondofaras IV Sasas – Pandžabas, Sakastanas
 Pakoras – Sakastanas ir Arachosija

Vidurinės Indijos karalystės
Gandharos istorija