Grigolas Abašidzė

Grigolas Abašidzė (, 1914 m. rugpjūčio 1 d. Čiatura – 1994 m. liepos 29 d. Tbilisis) – gruzinų poetas, rašytojas, vertėjas, visuomenės veikėjas.

Biografija 
1936 m. baigė Tbilisio universitetą. 1967 m. Gruzijos rašytojų sąjungos pirmasis sekretorius. 1979 m. Gruzijos mokslų akademijos narys. 1980–1990 m. TSRS Aukščiausiosios Tarybos deputatas.

Kūryba 
Pirmuosius eilėraščius išspausdino 1934 m. Daugiausiai poezijos parašė Antrojo pasaulinio karo metais, kai išėjo jo eilėraščių rinkiniai „Priešai“ (1941 m.), „Tankų dvikova“ (1941 m.), „Vėliavos“ (1943 m.), poema „Nenugalimasis Kaukazas“ (1943 m.) Poemoje „Georgijus Šeštasis“ (1942 m.) vaizduojama gruzinų tautos kova dėl nepriklausomybės, aukštinamas pilietiškumas, patriotizmas. Patriotinė tema buvo pratęsta ir pokario metais. Už eilėraščių ciklą „Prie pietų sienos“ (1949 m.) ir „Leninas Samgoryje“ (1950 m.) apdovanotas Stalino premija. 1974 m. Socialistinio darbo didvyris.

Parašė istorinius romanus „Lašarela“ (1957 m.), „Ilga naktis“ (1963 m.), „Cotnė“ (1975 m.) apie XIII a. Gruzijos istorines asmenybes. Romane „Kelionė į tris laikus“ (1961 m.) parodytas žmogaus ryšys su gyvenamąja epocha, pabrėžiama jo moralinė pareiga ir atsakomybė.

Vertėjas 
Kartu su R. Margiani 1968 m. į gruzinų kalbą išvertė Kristijono Donelaičio poemą „Metai“. Be to, gruzinų skaitytojus supažindino su tokiais pasaulinio garso rašytojais, kaip Adomas Mickevičius, Šandoras Petefis, Christo Botevas, Pablas Neruda ir kiti.

Šaltiniai 

Abašidzė, Grigolas
Abašidzė, Grigolas