Laskas (Valažinas)

Lãskas  (, ) – kaimas Baltarusijoje, Valažino rajone, 14 km į pietryčius nuo Krevo, 7 km į šiaurę nuo Beržūnos upės. Veikia pradinė mokykla, kultūros namai, biblioteka, paštas.

Istorija 

Manoma, Laskas nuo seno priklausė lietuvių etninių žemių arealui. Lasko teritorijoje gyventa jau XI a. – XIII a., o XIV a. – XVIII a. čia buvusi medinė Lasko pilis su mūrine Krėvos pilimi priklausė išoriniam Vilniaus gynybos žiedui. XV a. pirmoje pusėje Laskas priklausė kunigaikščiams Kaributaičiams, nuo XV a. vid. – didikui Jonui Petrui Mantigirdaičiui, XVI a. – XVII a. – didikų Kiškų giminei, XVII a. – XIX a. – Vilniaus vyskupijos kapitulai, 1480 m. pastatyta bažnyčia. 1574 m. Jonas Kiška Lasko pilyje įsteigė spaustuvę, joje buvo išleista apie 20 knygų, tarp jų į lenkų kalbą išverstas Naujasis testamentas. XIX a. buvo miestelis Ašmenos apskrities Harodzkų valsčiuje.

1856 m. pastatyta stačiatikių cerkvė. Po 1863 m. sukilimo Rusijos imperijos valdžia Laską iš Vilniaus kapitulos atėmė. Katalikų bažnyčia 1866 m. uždaryta, 1874 m. sudeginta, XX a. pradžioje buvo pastatyta nauja Švč. Jėzaus širdies bažnyčia. Pagal 1920 m. Lietuvos-Rusijos taikos sutartį Laskas atiteko Lietuvai. 1921–1939 m. jį valdė Lenkija. Nuo 1939 m. Laskas priklauso Baltarusijai.

Šaltiniai

Literatūra 
 Беларуская энцыклапедыя: У 18 т. Т.9: Кулібін – Малаіта / Рэдкал.: Г. П. Пашкоў і інш. – Мн.: БелЭн., 1999. – 560 с.: іл. ISBN 985-11-0155-9 (т. 9), ISBN 985-11-0035-8.
 Вялікае княства Літоўскае: Энцыклапедыя. У 2 т. / рэд. Г. П. Пашкоў і інш.Т.2: Кадэцкі корпус – Яцкевіч. – Мінск: Беларуская Энцыклапедыя, 2005. – 788 с.: іл. ISBN 985-11-0378-0

Valažino rajono gyvenvietės