Andų muzika

Andų muzika – terminas, apimantis tradicinės indėnų muzikos, atliekamos Andų kalnuose, buvusios Inkų imperijos srityje (Peru, Bolivija, Ekvadoras, Čilė, Argentina, Kolumbija) įvairovę.

Nuo pat inkų laikų pagrindiniai Andų muzikos instrumentai yra pučiamieji ir mušamieji. XVI a. į regioną atvykus ispanams pradėti naudoti ir styginiai (į liutnią panašus charango). Nuo senųjų indėnų civilizacijų į Andų muzika neįsivaizduojama be vietinės Pano fleitos, vadinamos siku arba zampoña. Taip pat dažnas tradicinis instrumentas – kena (fleita), gaminama iš bambuko stiebo. Pritarimui naudojami būgnai.

XX a. vid. prasidėjus indėnų tautiniams judėjimams, tradicinė Andų muzika pradėta transliuoti per radiją, pradėjo kurtis nauji kolektyvai. 1965 m. susikūrė grupė Las Jairas, kuri tradicinę indėnų muziką maišė su ispaniška muzika. Vėliau Čilėje susibūrė kolektyvai Inti-Illimani, Los Curacas – tradicinė Andų muzika pradėjo plisti po pasaulį, jos melodijomis pradėtos kurti vakarietiškos dainos (Simon and Garfunkel, If I could).

Žymios Andų muzikos grupės 

 Alborada
 Illapu
 Quilapayún
 Inti-Illimani
 Bolivia Manta
 Inkuyo
 Los Incas
 Savia Andina
 Los Kjarkas
 Sukay
 Tupay
 Kalamarca
 Llajtaymanta
 Rumillajta
 Pucaramanta
 Chimizapagua
 Génesis de Colombia

Populiarios Andų muzikos melodijos 
 El cóndor pasa („Kondoras skrenda“) Klausyti
 Mama luna („Motina mėnulis“)
 Sicuriadas
 Danza de Sicuri