Imperatorius Karolis VI

Karolis VI (, ), 1685 m. – 1740 m. spalio 20 d.) – Šventosios Romos imperijos imperatorius (1711–1740), paskutinis Habsburgų dinastijos valdovas iš vyriškosios linijos.

Valdymas 
Po Vienos taikos 1735 m. Karolis atidavė Ispanijos Burbonams Siciliją ir Neapolį, už tai gavo Parmą ir Pjančenzą. Jo žentas Pranciškus įsitvirtino Toskanoje, vietoje Prancūzijos karaliaus Liudviko XV uošviui Stanislovui Leščinskiui atiduotos Lotaringijos. Neturėdamas sūnų ir norėdamas išsaugoti nesuskaidytą valstybę, Karolis paskelbė vadinamąją Pragmatinę sankciją, kuria sosto įpėdine ir vienintele Habsburgų žemių paveldėtoja buvo pripažinta Marija Teresė. 1720–1723 m. sankciją pripažino Austrijos luomai ir užsienio valstybės, bet Karoliui VI mirus dėl jos kilo Austrijos įpėdinystės karas.

Santuoka ir vaikai 
1708 metų balandžio 23 d. vedė princesę Elžbietą Kristiną Braunšveig (1691–1750), hercogo Liudviko Rudolfo dukterį. Jie susilaukė keturių vaikų:

 Leopoldas Jonas (1716 m. balandžio 13 d. – 1716 m. lapkričio 4 d.)
 Marija Teresė (1717 m. gegužės 13 d. – 1780 m. lapkričio 29 d.)
 Marija Ona (1718 m. rugsėjo 14 d. – 1744 m. gruodžio 16 d.)
 Marija Amalija (1724 m. balandžio 5 d. – 1730 m. balandžio 19 d.)

Heraldika 

|-

|-

|-

|-

Šv. Romos imperijos imperatoriai
Austrijos erchercogai
Aragono karaliai
Neapolio karaliai
Liuksemburgo valdovai
Flandrijos grafai