Kauno siaurasis geležinkelis

Kauno siaurukas – siaurasis geležinkelis (600 mm), gyvavęs Kaune nuo 1919 m. balandžio mėn. iki 1935 m. rugpjūčio 1 d. Jungė Aukštąją Panemunę su Senamiesčiu. Ilgis 6,4 km, vasarą veikė 3,5 km atšaka į Panemunės šilą.

1919 m. buvo stotelės: Panemunė, Stačiatikių kapinės, Šančių rinka, Šmidto fabrikas, Geležinkelių dirbtuvės, Čiurlionio g. kampas – Geležinis tiltas, Karmelitų bažnyčia, Nemuno kranto aikštė, Bazaro gatvė, galas Didžiosios Totorių gatvės, Aleksoto tiltas.

Istorija 

Traukinukas, žmonių dar vadintas „Kukuška“, pradėjo važinėti 1919 m. pavasarį. Siauruko trasa ėjo nuo Aleksoto tilto pro Karmelitų bažnyčią, Žemuosius Šančius, Panemunės tiltą. Tai nebuvo seniausias siaurasis geležinkelis mieste: pirmasis siaurukas atsirado dar caro valdymo metais kaip Kauno tvirtovės geležinkelis. Be to, I pasaulinio karo metais kaizerinė vokiečių kariauna fronto reikalams nutiesė 600 mm vėžės pločio geležinkelį Aleksotas–Aukštoji Panemunė. 1919–1929 m. Kaune, greta siaurojo geležinkelio, veikė dar viena bėginio viešojo transporto rūšis – Kauno arklinis tramvajus.

Po 1920 m. geležinkelio trasa dar praplėsta – nuo depo ties Kauno geležinkelio tiltu ji nutiesta palei Nemuną pro Jiesios gyvenvietę, Linksmės kalno papėdę iki Panemunės tilto, kur buvo prijungta prie jau buvusios linijos. Per Aleksoto tiltą ėję bėgiai iki siaurojo geležinkelio depo buvo išardyti. 1923 m. nuo Panemunės tilto nutiesa ~3,5 km ilgio siaurojo geležinkelio atkarpa į Aukštosios Panemunės šilą – linijos pabaiga buvo ties Nemuno pakrante priešais Pažaislį.

Siauruką aptarnavo ~80 žmonių. Nepaisant to, kad buvo pelningas, siaurųjų geležinkelių valdybai buvo per brangus rekonstruoti, todėl 1935 m. rugpjūčio 1 d. uždarytas.

Per 16 siauruko gyvavimo metų pervežta apie 35 mln. keleivių.
 1927 m. – 1 560 056
 1928 m. – 1 871 460
 1929 m. – 1 892 912
 1930 m. – 2 278 388
 1931 m. – 2 271 962
 1932 m. – 2 143 963

Šaltiniai 

Lietuvos siaurieji geležinkeliai
Geležinkelių transportas Kaune