Lukos hercogystė

Lukos hercogystė - istorinė valstybė Šiaurės Italijoje, egzistavusi 1815-1847 m., kurios sostinė buvo Lukos miestas.

Hercogystė 1815 m. sudarė Vienos kongresas iš Lukos kunigaikštystės, kuri 1805 m. buvo sukurta iš Lukos respublikos kaip valda Napoleono seseriai Elizai Bonaparte (Elisa Bonaparte). Lukos hercogystė buvo sukurta kaip kompensacija Parmos Burbonams, kurie prarado Parmos hercogystę, perduotą valdyti Marijai Luizai Austrei, buvusiai Napoleono žmonai.

1817 m. Marija Luiza Ispanė (Maria Luisa Josefa Antonietta Vicentia y Borbón-Parma), buvusi Etrurijos karalienė, ėmė valdyti Lukos hercogystę. Jos sūnus Karolis Liudvikas (Carlo Ludovico di Borbone Parma) buvo Parmos hercogės Marijos Luizos Austrės įpėdinis.

1824 m. Lukos hercogė Marija Luiza mirė, ir Lukos hercogu tapo jos sūnus Karolis Liudvikas. Po Parmos hercogės Marijos Luizos Austrės mirties 1824 m. Lukos hercogas Karolis Liudvikas tapo Parmos hercogu, o Lukos hercogystė liko be hercogo ir buvo prijungta prie Toskanos didžiosios kunigaikštystės.

Italijos istorinės valstybės
Istorinės hercogystės