Kalnaberžės piliakalnis

Kalnaberžės piliakalnis su gyvenviete, Piličkalnis – piliakalnis ir gyvenvietė Kėdainių rajono savivaldybės teritorijoje, į rytus nuo Kalnaberžės, Surviliškio seniūnijoje. Pasiekiamas plentu , Kalnaberžėje pravažiavus kanalą, prieš tvenkinį pasukus į dešinę rytų kryptimi, už 900 m, kirtus 2 kanalus ir upelį, pro sodybą pasukus į dešinę pietų kryptimi ir pavažiavus 450 m – yra lauko smaigalyje.

Piliakalnis 
Piliakalnis įrengtas Kruosto kairiajame krante esančiame aukštumos kyšulyje. Pamažu nuolaidėjanti į pietus aikštelė – keturkampė, pailga šiaurės – pietų kryptimi, 65x10 m dydžio. Jos šiaurinėje pusėje supiltas 0,8 m aukščio, 16 m pločio pylimas, kurio išorinis 1,5 m aukščio šlaitas leidžiasi į 4 m pločio, 0,3 m gylio griovį. Šlaitai statūs, iki 9­-10 m aukščio.

Piliakalnį apardė arimai, pylimą – XX a. pradžioje jį kasinėję valstiečiai (liko duobė). Aikštelė ir rytinis šlaitas dirvonuoja, vakarinis šlaitas apaugęs lapuočiais.

Į šiaurę nuo piliakalnio 1,5 ha plote yra papėdės gyvenvietė.

Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu – II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 34 000 m².

Tyrimai 
1903 m. piliakalnį žvalgė Liudvikas Kšivickis, 1968 m. – Istorijos institutas.

Šaltiniai 

 Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V.,1973, p.131.
 Valstybės archeologijos komisijos medžiaga. KPC A. F.1. Ap.1. B.24. P.169-179.
 Krzywicki L. Żmudz starożytna. Dawni Żmudzini i ich warownie. Warszawa, 1906. P.58.
 Liudvikas Kšivickis. Žemaičių senovė. Kaunas, Marijampolė, 1928. P.59.
 Petras Tarasenka. Lietuvos archeologijos medžiaga. Kaunas, 1928. 149.

Nuorodos 
 Lietuvos piliakalniai. Kalnaberžė

Piliakalniai Kėdainių rajone