Jangšao kultūra

Jangšao kultūra () – neolito archeologinė kultūra, švedų geologo ir archeologo J. G. Andersono pavadinta pagal 1921 m. Jangšao gyvenvietėje surastą tapytą keramiką.

Arealas 
Jangšao kultūra 5000–3000 m. pr. m. e. buvo paplitusi Šiaurės Kinijoje, prie Huanghės upės vidurupio ir aukštupio Henano, Šansi ir Šaansi provincijose. J. G. Andersonas Jangšao kultūrą datavo 3000-1500 m. pr. m. e. ir priskyrė Pietvakarių Azijos archeologinėms kultūroms.

Kultūra 

Jangšao kultūros gyvenvietės kurtos apie aikštę, jos pakraščiuose statyti visuomeninės paskirties pastatai, už jų – maži gyvenamieji namai ir keramikos dirbtuvės; prie gyvenvietės įrengtos kapinės. Žmonės gyveno apskrituose arba kampuotuose namuose su molinėmis sienomis ir mediniais stulpais paremtomis lubomis. Namo viduryje buvo įrengtas židinys. Žmonės vertėsi žemdirbyste ir gyvulininkyste. Naudojo iš gludinto akmens darytus įrankius. Būdinga daugiaspalvė tapyta keramika (dažniausiai lipdyti puodai, vazos ir urnos), puošta spiralės ornamentu ar giliais įspaudais.

Šaltiniai

Literatūra 
 Hermann Müller-Karpe: Neolithische Siedlungen der Yangshao-Kultur in Nordchina, nach den Arbeiten von Shi Xingbang u.a., München Beck, 1982
 Zhongguo kexueyuan Kaogu yanjiusuo, Banpo bowuguan (Archäologisches Institut der Chinesischen Akademie der Wissenschaften und das Banpo-Museum) [Hg.]: Xi’an Banpo (Die Banpo-Siedlung bei Xi’an), Peking: Wenwu chubanshe, 1963
 Yan Wenming: Yangshao wenhua yanjiu (Forschungen zur Yangshao-Kultur), Peking: Wenwu chubanshe, 1989

Archeologinės kultūros
Neolitas
Kinijos archeologija
Azijos archeologija