Salantai

Salantai – miestas šiaurės rytinėje Kretingos rajono savivaldybės dalyje, abipus Salanto upės (Minijos intako), 31 km į šiaurės rytus nuo Kretingos. Salantų seniūnija, yra Imbarės seniūnijos administracinis centras. Stovi Salantų Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų bažnyčia (pastatyta 1911 m.), veikia pašto skyrius (LT-97035), policijos nuovada, pirminės sveiktos priežiūros centras, palaikomojo gydymo ir slaugos ligoninė, gimnazija, vaikų darželis, kultūros centras, Salantų regioninio parko direkcija, 2 vaistinės, 2 degalinės, daugiau kaip 10 parduotuvių, duonos kepykla, šeimyninis restoranas, keletas smulkių individualių įmonių. Įkurtas Salantų miesto parkas.

Etimologija 

1565 m. vietovė minima kaip Skilandžiai, nuo 1638 m. – Salantai. Miesto vardas kilęs nuo pro jį tekančios upės Salanto, taigi, vandenvardinis vietovardis. Pasakojama, kad Erlos slėnyje stovėjo Alko kalnas, ant kurio buvusi žalčių dievo Pilvyčio šventykla, o jam daugiausia buvo aukojami skilandžiai.

Liaudies etimologija pasakoja, kad kai aplink Salantų teritoriją tekėjo upė, du romėnai plaukė valtimi ir vienas sušuko „Sala antai!“ („ten yra sala“). Išlipę į salą jie ir įkūrę vietovę. Kitas padavimas byloja, kad taip sušukęs vienas prašalaitis, plaukdamas pro tvano apsemtą vietovę. Tik nedidelis žemės plotelis ties dabartiniais Salantais likęs neapsemtas. Vanduo vis tiek kilęs ir kilęs. Bet gaidžiui pragydus, tvanas esą aprimęs. Nuo to vietovė neva ir vadinama Salantais. Taip pat pasakojama, kad du kareiviai plaukę valtimi ir vienas žemaitiškai sušukęs „Sala onta“ (t. y. „sala antai“ arba „ten yra sala“). Šitaip atsiradęs žemaitiškas Salantų pavadinimas „Salontã“.

Istorija 

Salantų apylinkėje žmonių gyvenama nuo žalvario amžiaus, t. y., I tūkstantmečio pr. m. e. Nuo 1556 m. minimi Skilandžių dvaras ir miestelis, tuomet Salantai priklausė Platelių seniūnijos Imbarės vaitystei. 1567 m. miestelyje buvo turgavietė, 4 gatvės ir 27 namai, 1630 m. pastatyta pirmoji bažnyčia, o nuo 1638 m. Skilandžiai pradėti vadinti Salantais. Apie 1667 m. įsteigta parapinė mokykla. 1668 m. Salantai vadinami miestu, kuriame gyveno 66 šeimos. 1746 m. miestelis gavo 4 metinių prekymečių privilegiją. 1750 m. buvo 40 katalikų kiemų.

1846 m. miestelyje buvo 186 kiemai. Dauguma jų priklausė prekybininkams žydams ir amatininkams protestantams. Tuo tarpu katalikiški 1821 ir 1843 m. buvo 27, o 1866 m. – 74 kiemai.

1825–1831 m. veikė kanauninko Stanislovas Čerskio įsteigta raižykla, kurioje buvo gaminami vario raižiniai lietuviškų elementorių ir maldaknygių iliustracijoms. Mokytojo Simono Borisevičiaus vadovaujami salantiškiai pirmieji Lietuvoje 1831 m. vasario mėn. sukilo prieš rusų carų priespaudą. 1833 m. miestelyje veikė 28 krautuvės ir 12 karčemų, 1871 m. atidaryta vaistinė, 1880 m. – paštas, 1904 m. – taupomoji kasa. XIX a. Salantai – miestelis Telšių apskrityje.

Nuo 1905 m. Salantuose Aleksandras Bendikas leido kalendorių ūkininkams „Keleivis, išeinąs į Žemaičius ir Lietuvą“. Klebonas, kanauninkas Pranas Urbonavičius 1905 m. įkūrė vartotojų bendrovę „Kaukas“, 1906 m. atidarė lietuvišką „Saulės“ draugijos pradinę mokyklą mergaitėms, 1906–1911 m. pastatė mūrinę bažnyčią (archit. Karlas Eduardas Strandmanas).

Nuo XIX a. pabaigos Salantai buvo valsčiaus ir seniūnijos administracinis centras. 1919–1940 m. jame veikė valsčiaus savivaldybė, lietuvių ir žydų pradinės mokyklos, paštas, katalikų bažnyčia, žydų sinagoga, keletas batų dirbtuvių, vartotojų bendrovės parduotuvė, keletas privačių krautuvių. 1928 m. pastatytas Lietuvos nepriklausomybės dešimtmečio paminklas.

1923 m. Salantuose buvo 221 sodyba. Lietuvos žemės reformos metu prie miestelio prijungta išparceliuoto Salantų dvaro sodyba. 1941 m. nacistai sunaikino Salantų žydų bendruomenę (apie 700 žmonių).

1950 m. suteiktos miesto teisės. Sovietmečiu Salantai gyventojų skaičiumi nedaug atsiliko nuo aplinkinių rajono centrų – Skuodo ir Plungės. Tačiau mieste nebuvo vystoma pramonė, jis nesiplėtė, liko Salantų tarybinio ūkio centrine gyvenviete. 1993 m. ties buvusiu vandens malūnu atstatyta užtvanka, įrengtas apie 5 ha dydžio tvenkinys. 1995 m. Salantai neteko miesto teisių, liko Salantų ir Imbarės seniūnijų centras. 1996 m. miestas atšventė 440-ąsias įkūrimo metines. Šventės proga liepos 2 d. patvirtinti miesto vėliava ir Salantų herbas, o prie seniūnijos atidengta skulptūra (autorius Liudas Ruginis).

2021 m. pradėta griauti Salantų užtvanka.

|}

Gyventojai

Tautinė sudėtis 

Salantai – etniškai homogeniškiausias Lietuvos miestas – 2011 metų surašymo duomenimis čia gyveno 1615 gyventojų, iš kurių lietuvių tautybę nurodė 1602 gyventojai – 99,2%.

Žymūs žmonės 

Gimė:
 rabinas Zundel Salant (1786–1866 m.)
 žydų rašytojas ir vertėjas Mordechajus Aronas Gincburgas (1795–1846 m.)
 rabinas Naftali Amsterdam (1832–1916 m.)
 matematikas Yom Tov Lipman Lipkin (1846–1876 m.)
 JAV lietuvių kultūros veikėjas, literatas Jonas Barkus (1885–1973 m.)
 Lietuvos žydų kilmės JAV žurnalistas William Leonard Laurence (1888–1977 m.)
 kalbininkas Vytautas Pranciškus Būda (g. 1928-2007 m.)
 tautodailininkas, medžio skulptorius Anicetas Puškorius (1911–1994 m.)
 dainininkė Stanislava Rapalienė (g. 1922 m.)
 Lietuvos biologas ornitologas, biomedicinos mokslų daktaras Pranas Mierauskas (g. 1957 m.)

Gyveno:
 rabinas Izraelis Salanteris (1823–1842 m.)
 knygnešys, lietuviškų kalendorių leidėjas Aleksandras Bendikas (1867–1939 m.)
 1831 m. sukilėlių kapitonas, pedagogas Simonas Borisevičius (iki 1831 m.)
 dailininkas grafikas, švietėjas, kunigas Stanislovas Čerskis (1807–1811, 1825–1831 m.)
 kultūros veikėjas, kraštotyrininkas Aleksas Gapanavičius (1950–1998 m.)
 tautodailininkas Petras Kalenda (1939–1986 m.)
 1831 m. sukilėlių kariuomenės kapelionas kunigas Tadas Lukoševičius (iki 1831 m.)
 pedagogas, muzikantas, Rietavo orkestro vadovas Jozefas Mašekas (1909–1927 m.)
 bažnyčios ir visuomenės veikėjas, pedagogas, prelatas Antanas Simaitis (1941–1959 m.)
 bažnyčios ir visuomenės veikėjas, uždraustos lietuviškos spaudos bendradarbis, knygų leidėjas, prelatas Pranas Urbonavičius (1905–1926, 1940–1941 m.)
 visuomenės veikėjas, ūkininkas, šaulys savanoris, būrio vadas, Vyčio ordino kavalierius Antanas Ereminas (1923–1944)
 Lietuvos fizikas, profesorius,  habilituotas fizinių mokslų daktaras, Lietuvos mokslų akademijos tikrasis narys akademikas Arvaidas Galdikas ([1970-1981)]
Gyvena ir reikšmingus darbus kuria:
 tautodailininkas, medžio drožėjas Liudas Ruginis
 tautodailininkas, medžio drožėjas, Kretingos rajono politikas Alioyzas Pocius
 chorvedžiai Danutė ir Petras Pučkoriai

Gamtos, kultūros paveldo ir lankytini objektai 

Gamtos paminklai
 Miesto parkas
 Salantų kaštonas (kamieno apimtis – 4,8 m)

Kultūros paveldo objektai
 Salantų miesto istorinė dalis (unikalus kodas ), XVII a. II pusė – XX a. II pusė
 Salantų senovės gyvenvietė, XV–XVII a.
 Salantų smuklė, vadinama Amerika, Amerikos vartais, XVIII a. II pusė – XX a. I pusė
 Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų bažnyčia (unikalus kodas ), 1906–1911 m.
 Akmuo su Laumės pėda (unikalus kodas )
 Akmuo, vadinamas Laumės kūliu
 Laivių Laumės kūlis (unikalus kodas )
 Lietuvos nepriklausomybės 10-mečio paminklas, 1928 m.
 Paminklas lietuvių tautos 1941–1952 m. kančioms atminti, 1989 m.
 Lietuvos vardo tūkstantmečio paminklas, 2009 m.
 Palangos Juzės skulptūra, XX a. 7 deš.
 Koplytstulpis Aleksandrui Bendikui atminti, 2006 m.
 Žudynių vieta ir kapas (unikalus kodas ), 1941 m.
 Salantų karių kapinės (unikalus kodas ), 1944–1945 m.
 Paminklas kanauninkui Kazimierui Olšauskui atminti, 1999 m.
 Prelato Prano Urbonavičiaus kapas, 1941 m.
 Kunigo Teodoro Benediktavičiaus kapas, 1944 m.
 Kanauninko Kazimiero Genio kapas, 1952 m.
 Prelato Antano Simaičio kapas, 1959 m.
 Kunigo Prano Šatkaus kapas, 1986 m.
 Kunigo Bruno Bagužo kapas, 2008 m.

Lankytinos vietos
 M. Ivanauskas privatus zoologijos sodas
 Salantų gimnazijos kraštotyros muziejus.

Švietimas ir ugdymas 
 Salantų gimnazija
 Salantų specialioji mokykla
 Salantų meno mokykla (su muzikos ir dailės skyriais)
 vaikų darželis
 Salantų biblioteka  (nuo 1941 m.)

Sportas 

 FK Salantas Salantai (futbolas)

Šaltiniai

Literatūra 
 Salantai: Salantams 450 metų, 1556–2006 (sud. Paulius Vaniuchinas, Audronė Pociutė). – Salantai: Salantų miesto bendruomenė, 2006. – 95 p.: iliustr.

Nuorodos 
 www.salantiškis.lt
 Nuo Skilandžių iki Salantų. Salantai. Gimtojo miesto praeitis
 Apie Salantus 
 Žemėlapiai