Carl von Clausewitz

Karlas Filipas Gotlybas fon Klauzevicas (, 1780 m. birželio 1 d. Burgas prie Magdeburgo – 1831 m. lapkričio 16 d. Breslau, dab. Lenkija), prūsų karo teoretikas, generolas majoras (1818 m.)

Biografija 

1805 m. baigė Berlyno karo akademiją. 1806 m. ir 1812–1815 m. dalyvavo karuose su Napoleonu I, 1806–1808 m. buvo prancūzų nelaisvėje. Nuo 1809 m. tarnavo Rytų Prūsijos generaliniame štabe. 1810–1812 m. Berlyno karo mokykloje dėstė strategiją ir taktiką, 1818–1830 m. mokyklos direktorius.

Napoleonui I užpuolus Rusijos imperiją tarnavo Rusijai, dalyvavo mūšyje prie Vitebsko, Borodino mūšyje dalyvavo reide į prancūzų kariuomenės flangą. Vėliau, pervestas į Rygą pasiprašė į Vitgenšteino 1-ąjį korpusą. Su Johanu Dybiču vadovavo jos derybų delegacijai, kuri 1812 m. gruodžio 30 d. pasirašė Tauragės susitarimą dėl Prūsijos kariuomenės neutralumo. 1813–1814 m. mišraus prūsų – rusų korpuso štabo viršininkas. Nuo 1814 m. tarnavo Prūsijos kariuomenėje, 1816–1818 m. Žemutinio Reino karinės apygardos štabo viršininkas.

Išanalizavo daugiau, kaip 130 1566–1815 m. laikotarpio žygių ir karų, susistemino to meto kariavimo pokyčius ir išplėtojo karo filosofiją, kuri neprarado reikšmės ir naujausiais laikais. Pagal jį karas nėra savitikslis – tai politikos tąsa kitokiomis priemonėmis. Jis sukūrė totalinio karo sampratą, pagal kurią reikia pulti priešo karines pajėgas, išteklius, civilius gyventojus ir palaužti jo norą kariauti. Svarbiausias uždavinys – sutriuškinti priešą generaliniame mūšyje. Jo idėjomis buvo pagrįsti Prūsijos veiksmai 1866, 1870–1871 m. ir visų kariuomenių strategija per Pirmąjį ir Antrąjį pasaulinį karą. Svarbiausias veikalas – „Apie karą“ (Vom Kriege) išspausdintas rinkinyje „Pomirtiniai kūriniai apie karą ir kariavimą“ (Hinterlassene Werke ūber Krieg und Kriegfūhrung 10 t. Berlynas, 1832–1837 m.).

Šaltiniai 

Vokietijos generolai
Rusijos imperijos generolai