Damasas I

Šventasis Damasas I (Damazas I, , San Damaso I, apie 305 m. Gimarainsas, Portugalija – 384 m. gruodžio 11 d. Roma) – Romos katalikų bažnyčios popiežius (Romos vyskupas) nuo 366 m. spalio 1 d. iki mirties. Šventasis, šventė – gruodžio 11 d.

Biografija 
Kilęs iš Romos imperijos Luzitanijos provincijos Iberijos pusiasalyje, dab. Portugalija. Tėvas Antonijus, motina Laurencija. Iki išrinkimo popiežiumi vadovavo Panispernos Šv. Lauryno bažnyčiai Romoje.

366 m. rugsėjo 24 d. mirus popiežiui Liberijui Romos kleras pasidalijo į dvi dalis. Vieni savo vyskupu laikę Feliksą II (vėliau antipopiežius Feliksas II), rinko diakoną Ursiną, kiti, nepatenkinti arijonais, susirinkę Laterano bazilikoje, popiežiumi išrinko Damasą I.

Darbai 
Pirmasis Romos bažnyčią pavadino Apaštalų sostu. Priešinosi Konstantinopolio bažnytinio rango iškėlimui. Pradėjo formuoti popiežiaus kanceliariją, buvo rengiamos brevės, dekretalijos ir kiti dokumentai. Sunormino Švč. Trejybės terminiją, dėl to galėjo baigtis ginčas dėl Nikėjos tikėjimo išpažinimo. 380 m. prisidėjo prie krikščionybės paskelbimo valstybine religija Romos imperijoje. Stiprino Šv. Sosto įtaką pasaulietinei valdžiai, apie 382 m. sinode įtvirtino Romos vyskupo pirmumą prieš imperatorių. Smerkė arijonizmą. Pasisakė už šventųjų garbinimą, iškėlė Šv. Petro kultą. Pakrikštijo Šv. Jeronimą, pavedė jam pataisyti liturgijoje vartotus Biblijos lotyniškus tekstus – Naująjį Testamentą ir Psalmyną. Restauravo katakombas, popiežių kriptą, tvarkė kankinių kapus, sukūrė jiems epitafijų.

Šaltiniai 

 Catholic Encyclopedia, Volume IV. New York 1908, Robert Appleton Company. Nihil obstat, 1908. Remy Lafort, S. T.D., Censor. Imprimatur +Cardinale John Murphy Farley, Arcivescovo di New York;
 O. Marucchi, "Il primato di papa Damaso nella storia della sua famiglia", Roma, 1905;
 A. Saba – C. Castiglioni, "Storia dei papi", Torino, 1939;
 C. Marcora, "Storia dei papi", Milano, 1972;
 Ammiano Marcellino, Res gestae, Milano, 1984;

Popiežiai