Tenočtitlano žlugimas

Tenočtitlano žlugimas – actekų imperijos sostinės nukariavimas, įvykęs dėl įvairių ispanų konkistadoro Hernano Korteso manipuliacijų actekais bei kitomis vietinėmis indėnų tautomis, pavergtomis actekų civilizacijos. Po daugybės mūšių tarp actekų ir ispanų armijos bei jų vietinių sąjungininkų, Tenočtitlano užėmimu buvo baigta pirmoji Meksikos užkariavimo dalis ir sužlugdyta savarankiška actekų civilizacija.

Ankstyvieji įvykiai 

1519 m. balandį, buvęs vyriausiasis Santjago Kuboje teisėjas Hernanas Kortesas, su maždaug 450 karių išsilaipino Meksikos pakrantės taške, kurį jis pavadino Verakrusu (Vera Cruz). Korteso kelionę finansavo Kubos gubernatorius Diegas de Velaskesas, jis nurodė Kortesui ištyrinėti Meksiką, kai po keleto ankstesnių ekspedicijų į Jukataną, ji sudomino ispanų kolonizatorius Kuboje. Tačiau dėl tam tikrų aplinkybių, Velaskesas sustabdė Korteso ekspediciją ir pasiuntė Panfilą de Narvaesą jį suimti. Hernanas Kortesas vis dėlto išsisuko ir suspėjo išvykti, tačiau žinodamas, jog pagal Ispanijos teisinę sistemą vos sugrįžęs į ją bus persekiojamas, drąsiai pabėgęs konkistadoras nebeturėjo ko prarasti.

Meksikos gilumoje Hernanas Kortesas susidūrė su daugybe vietinių indėnų genčių, kurios kentėjo nuo actekų priespaudos; Kortesas su keletu jų susikovė, pavyzdžiui, su Totonakais ir Tlaksalanais. Bernalis Diasas del Kastiljas rašė, jog ispanai galbūt nebūtų išgyvenę, jei ne Tlaksalos lyderis Ksikotenkatlas Senasis, panoręs su atvykėliais sukurti sąjungą prieš actekus.

Taip pat skaitykite 

 Meksikos istorija
 Actekų istorija

Mūšiai