Agamemnonas

Agamemnonas (gr. Αγαμέμνων; „labai ryžtingas“) graikų mitologijoje – didvyris, karaliaus Atrėjo iš Mikėnų (arba Argo) ir karalienės Aeropės sūnus, Menelajo brolis. Pagal kitą versiją jis yra Pleisteno (Atrėjo sūnus arba tėvas) sūnus, kuris, kaip teigiama, buvęs pirmasis Aeropės vyras.

Jaunystė 
Agamemnono tėvą Atrėją nužudė Aegistas, kuris užėmė Mikėnų sostą ir drauge su tėvu Tiestu valdė. Tuo periodu Agamemnonas ir Menelajus pasitraukė pas Tindarėjų, Spartos karalių. Jie atitinkamai vedė Tindarėjo dukteris Klitemnestrą ir Helenę. Jis ir Klitemnestra turėjo keturis vaikus: Ifigeneją, Elektrą, Chrisotemiją ir Orestą.

Menelajus paveldėjo Spartą iš Tindarėjo, o Agamemnonas, su savo brolio pagalba, išvijo Aegistą ir Tiestą bei atsikovojo savo tėvo karalystę. Agamemnonas išplėtė savo valdas užkariavimais ir tapo pačiu galingiausiu karaliumi Graikijoje.

Agamemnono šeimos istorija siekia legendinio karaliaus Pelopso laikus, kurio valdymo metu, esą buvo paplitę tokie nusikaltimai, kaip išprievartavimai, žmogžudystės ir išdavystės. Graikai tikėjo, kad tie žiaurumai atnešė nelaimes Atrėjo namams.

Trojos karas 

Agamemnonas surinko graikų pajėgas ir išplaukė į Troją. Ruošdamiesi išvykti iš Aulio, Bojotijos uosto, Agamemnono armija užsitraukė Artemidės pyktį, užmušė jos šventą gyvūną. Pykdama Artemidė sukėlė marą bei vėjo trūkumą, kad armija negalėtų plaukti; galiausiai pranašas Kalchas pranešė, kad deivės rūstybė gali būti numalšina tik paaukojus Ifigeneją (Agamemnono dukterį). Agamemnonas ryžosi paaukoti savo dukterį. Jos mirtis nuramino Artemidę ir graikų laivynas iškeliavo į Troją. 

Yra keletas šios istorijos alternatyvių versijų. Kiti šaltiniai tvirtina, kad Agamemnonas buvo pasiryžęs paaukoti savo dukterį, bet Artemidė priėmusi elnią vietoje Ifigenejos. Nuplukdė ją į Taurą, Krimėjoje. Hesiodas pasakoja, kad ji tapusi deive Hekate.  
 
Agamemnonas buvo graikų vyriausias kariuomenės vadas Trojos kare. Kovodamas Agamemnonas užmušė Antipą. Agamemnono varovas, Helaesas, vėliau kovojo su Enėjumi Italijoje.

Iliadoje pasakojama istorija apie kivirčą tarp Agamemnono ir Achilo penktais karo metais. Agamemnonas pasiėmė patrauklią vergę Briseidę iš Achilo. Achilas pasitraukė iš mūšio, keršydamas Agamemnonui, ir tai vos nekainavo graikams pergalės.

Nors Agamemnonas neprilygsta Achilui savo drąsa, bet vertas pagarbos kaip vadovas. Kaip vyriausias kariuomenės vadas jis iškviečia princus į tarybą ir veda armiją į mūšį. Jis pats kovoja mūšio lauke ir atlieka daug didvyriškų žygdarbių, iki tol kol yra sužeidžiamas ir priverstas atsitraukti į savo palapinę. Jo, kaip vado, trūkumas yra per didelis išdidumas, dėl jo jis įžeidžia Chrisą ir Achilą, taip nepagelbėdamas graikams. 
 
Po to, kai graikai užėmė Troją, Kasandra, pražūties pranašė, Priamo duktė, atiteko jam kaip karo trofėjus.

Grįžimas į Graikiją 

Po audringos kelionės Agamemnonas atkeliavo į Argolį arba buvo nublokštas į Egisto valdomą šalį. Kai Agamemnonas buvo kare, Klitemnestra, jo žmona, buvo jam neištikima su Egistu. Grįžus vyrui ir Kasandrai namo į Mikėnus, Klitemnestra paprašė juos pereiti per purpurinį kilimą. Agamemnonas iš pradžių atsisakęs, bet galiausiai perėjęs per kilimą, nes girdėjęs Kasandros perspėjimus. Klimenestra ir Egistas nužudė Agamemnoną, vėliau ir Kasandrą. Pagal kai kuriuos šaltinius teigiama, kad Agamemnonas ir Kasandra turėję dvynius berniukus Teledamą ir Pelopsą. Viena iš jo žmonos nusikaltimo priežasčių yra ta, kad Agamemnonas paaukojo savo dukterį Ifigeneją. Orestas atkeršijo už Agamemnoną, savo tėvą, ir užmušė Klimenestrą bei jos meilužį

Trojos karas
Graikų mitologijos mirtingieji