Ilja Kabakovas

Ilja Josifovičius Kabakovas (,  1933 m. rugsėjo 30 d. – 2023 m. gegužės 27 d.) – rusų ir JAV grafikas, tapytojas konceptualistas, instaliacijų kūrėjas.

Biografija 
1957 m. baigė V. Surikovo dailės institutą Maskvoje. Dirbo knygų, vaikiškų žurnalų iliustratoriumi, nuo aštuntojo dešimtmečio įsitraukė į avangardinį „socarto“ judėjimą, kuriam būdinga sovietinės dailės stereotipinių vaizdinių parodijavimas. 1965 m. jo darbai buvo eksponuoti Italijos komunistų partijos lyderio surengtoje parodoje Akiloje, Abrucai. Bet tada baigėsi ir chruščiovinis „atšilimas“. Jis tapo nepageidaitinas tarybinėje visuomenėje. 1988 m. emigravo iš TSRS, nuo 1992 m. gyvena Niujorke. Nuo devintojo dešimtmečio pradžios daugiausia kuria instaliacijas, jose reprezentuojama sovietinė gyvenimo realybė, gausu autobiografinių nuorodų („Raudonasis paviljonas“, „Įvykis muziejuje, arba Vandens muzika“, abi su V. Tarasovu, 1993 m.). Kūriniams būdinga ironija, yra poparto elementų. Iki 1989 m. dirbo su žmona Emilija. 1992 m. dalyvavo parodoje „Documenta 9“, 1988 ir 1993 m. – Venecijos bienalėje.

Ekspozicijos 
 1994 m. „Auksinio undergraundo upė. Mano gyvenimo laivas. mano motinos albumas“. Nacionalinis šiuolaikinio meno centras, Grenoblis, Prancūzija
 1995 m. „Be vandens“. Austrijos menų muziejus, Viena, nuolatinė ekspozicija
 1995 m. „Kabakovas. Balsų jūra“. Bazelio meno muziejus, Šveicarija, nuolatinė ekspozicija
 1995 m. „C'est ici que nous vivons“, Žoržo Pompidu centras, Paryžius
 1995 m. „The Man Who Flew into Space from His Apartment“. Žoržo Pompidu centras
 1995 m. „Žmogus, kuris niekada nieko neišmeta“. Nacionalinis šiuolaikinio meno muziejus, Oslas, Norvegija

I. Kabakovo darbai „Žuk“ ($5,8 mln., 2008) ir „Nomer liuks“ ($4,1 mln., 2006) – brangiausiai parduoti šiuolaikinio rusų meno kūriniai (abu – „Phillips de Pury“ aukcione, Londonas).

Nuorodos 

 Ilja Kabakovas 
 Iljos ir Emilijos Kabakovų svetainė

Šaltiniai 

Rusijos grafikai
Rusijos tapytojai