Idiotas

Apie F. Dostojevskio romaną žiūrėkite – Idiotas (romanas).

Idiotas – asmuo, kuris dėl sunkaus protinio atsilikimo beveik negeba mąstyti, pasirūpinti savimi, neatpažįsta žmonių, kalbos supratimas ir vartojimas stipriai ribotas − geriausiu atveju gali suprasti paprastus paliepimus ir ko nors primityviai paprašyti, sunkiai suprantamai ištarti keletą žodžių. 

Šis reiškinys bendrąja prasme vadinamas idiotija. Tai yra XIX a. ir XX a. pirmos pusės medicinos ir psichologijos terminas, tuomet reiškęs labai protiškai atsilikusį asmenį, kurio IQ yra iki 20. Pvz., idiotija būdinga daliai žmonių, sergančių kretinizmu.

Asmenys su sunkiu protiniu atsilikimu nesugeba gyventi savarankiškai, neturi savęs aptarnavimo įgūdžių, jiems reikalinga nuolatinė priežiūra ir slauga. Jų emocinis gyvenimas apsiriboja primityviomis malonumo ir nepasitenkinimo reakcijomis. Vienų emocijose vyrauja pykčio ar įniršio priepuoliai, kiti būna vangūs ir apatiški.

Etimologija 
Žodis idiotas kilo iš , idiōtēs − 'asmuo, kuriam trūksta profesinių įgūdžių bei supratimo'.
Žodis 'Privatus pilietis, individas' kilo iš gr. ἴδιος, idios − 'privatus; pats sau'.
Lotynų kalboje žodis idiota reiškęs 'paprastas žmogus' vėliau įgijo reikšmę 'neišsilavinęs, nemąstantis, tamsus žmogus'.
Sen.  irgi reiškė 'neišsilavinęs, nemąstantis, tamsus žmogus; kvailys', iš kurio apie 1300 m. atsirado analogiškas angliškas žodis idiot su tokia pačia reikšme.

Psichiatrija