Lietuvos etnokultūriniai regionai

Lietuvos etnokultūriniai regionai, etnografiniai regionai – istoriškai susiformavę etninės Lietuvos regionai. Dėl to, kad šie regionai apibrėžiami per kultūrinius skirtumus, jų ribos neatitinka administracinių ar valstybinių sienų ir įvairių mokslo sričių atstovų jie suvokiami labai nevienodai,– nesutariama tiek dėl šių regionų ribų, tiek dėl jų skaičiaus. Regionai apibrėžiami pagal kultūrinius požymius – tradicijas, tradicinį gyvenimo būdą, dainas, pasakojimus ir pan. Iš dalies etnografinių regionų ribos atitinka lietuvių kalbos tarmių ribas.

Regionai 
 Aukštaitijos (centras Panevėžys)
 Dzūkijos (centras Alytus)
 Suvalkijos (Sūduvos) (centras Marijampolė)
 Žemaitijos (centras Telšiai)
 Mažosios Lietuvos (centras Klaipėda, Šilutė)

Nė vienas iš šių regionų, išskyrus Žemaitiją, niekada nesudarė vieno administracinio ar politinio vieneto.