Lietuvos didysis maršalka

Lietuvos didysis maršalka – vienas aukščiausių Lietuvos Didžiosios kunigaikštystės ir Abiejų Tautų Respublikos centrinės valdžios pareigūnų.

Pareigybę įsteigė Vladislovas Jogaila apie 1398 m., o 1409 m. jam buvo suteikti tokie pat įgaliojimai, kokius turėjo Karūnos didysis maršalka.

Įgaliojimai 

Iki 1569 m. Krašto maršalka buvo atsakingas už Didžiojo kunigaikščio rūmų ir jų aplinkos viešąją tvarką ir kunigaikščio saugumą:
 valdė Didžiojo kunigaikščio dvarą
 priiminėjo užsienio šalių pasiuntinius
 priiminėjo aukščiausius valstybės pareigūnus
 stebėjo etiketo laikymąsi
 kontroliavo dvaro apsaugą ir valdovo gvardiją
 buvo atsakingas už valdovo ramybę
 skyrė dvaro pareigūnus.

Šiandien pareigas galima lyginti su dabartiniais Vidaus reikalų ministro įgaliojimais.

Jis taip pat iki 1569 m. buvo nuolatinis Ponų tarybos narys, pirmininkavo tarybos posėdžiams, vadovavo Didžiojo kunigaikščio dvaro organizuojamoms iškilmėms. Po Liublino unijos LDK didysis maršalka pagal pareigas buvo ir Abiejų Tautų Respublikos Seimo, ir Senato narys.

Didysis maršalka iki 1564 m. teismų reformos sprendė Didžiojo kunigaikščio pavestas teismo bylas (vadinamasis Maršalkos teismas), susijusias su kunigaikščio ir jo šeimos saugumu. Maršalkos teismo sprendimas būdavo galutinis, net jeigu tai buvo ir mirties bausmė. Mirus Didžiajam kunigaikščiui Maršalkos teismo įgaliojimai apimdavo visą Lietuvos Didžiąją Kunigaikštystę.

Nors formaliai ir Lietuvos didysis kancleris, ir Karūnos didysis kancleris pagal teises buvo lygūs, bet bendroje hierarchijoje buvo už jo.

Lietuvos didieji maršalkos

Kiti straipsniai 
 Abiejų Tautų Respublikos Senato pareigūnai;
 Centrinės valdžios pareigūnai;
 Abiejų Tautų Respublikos žemietijų pareigūnai.

Abiejų Tautų Respublikos pareigūnai