Izabelė I

Izabelė I (; 1451 m. balandžio 22 d., Madrigalis, Kastilija ir Leonas, Ispanija – 1504 m. lapkričio 26 d., Medina del Kampas, ten pat) – ilgametė Kastilijos ir faktiškai visos Ispanijos valdančioji karalienė, valdžiusi kartu su savo vyru Ferdinandu II. Suvienijo ispanų žemes, įtvirtino katalikybę, įsteigė inkviziciją, išvijo iš šalies žydus ir maurus.

Astūrijos princesė nuo 1468 m. liepos 5 d. iki 1474 m. gruodžio 11 d. Kastilijos ir Leono valdančioji karalienė, valdė nuo 1474 m. gruodžio 11 d. iki mirties. Sicilijos karalienė nuo 1469 m. spalio 19 d. iki mirties. Aragono, Majorkos ir Valensijos karalienė, Barselonos grafienė nuo 1479 m. sausio 20 d. iki mirties. Neapolio karalienė nuo 1503 m. gruodžio 29 d. iki mirties.

Vaikai 
 Izabelė (1470 spalio 2 – 1498 rugpjūčio 24), pirma santuoka buvo su Alfonso Portugalu, antroji su jo dėde Emanueliu I Avisu, sekančiu sosto paveldėtoju.
 Chuanas  (1478 birželio 30 – 1497 spalio 4), vedė Margaritą Austrę.
 Joana (1479 lapkričio 6 – 1555 birželio 12), Kastilijos karalienė, ištekėjo už Kastilijos karaliaus Filipo I .
 Marija Aragonietė (1482 birželio 29 – 1517 kovo 7) – po sesers Izabelės mirties tapo antroji Emanuelio I Aviso žmona.
 Katerina Aragonietė (1485 gruodžio 16 –  1536 sausio 7) – Velso princo Arturo žmona, po to jo brolio – Henriko VIII.

Nuorodos

Galerija 

|-

Trastamaros
Ispanijos karaliai
Astūrijos princai