Darijus I

Darijus I (sen. persų k. Darayavus vert. „Tas, kuris laiko gėrį“, 549 – 486 m. pr. m. e. spalio mėn.) – Hystapo sūnus, Persijos valdovas, 521 m. pr. m. e. perėmęs valdžią po savo tolimo giminaičio Kambizo mirties.

Biografija 
Darijus I tapo Persijos valdovu nuvertęs Bardiją, (graikų vadinamą Smerdžiu), Kyro Didžiojo jaunesnį sūnų. Tapęs valdovu jis teigė, kad tikrajį Bardiją nužudė brolis Kambizas II. Kadangi tai buvo paslaptis po Kambizo mirties medų magas Gaumata apsimetė Bardija ir tapo karalių karaliumi.

Po karūnacijos Pasargaduose Darijus išvyko į Ekbataną. Iškart paaiškėjo, kad parama Bardijai buvo stipri ir teko malšinti prieš jį sukilusius Elamą ir Babiloną. Elamo sukilimas baigėsi nužudžius sukilėlių vadą Aschiną Sūzuose. Po pusantrų metų trukusios apgulties užėmė Babiloną, sugriovė jo sienas ir išžudė didžiąją dalį gynėjų. Apgulčiai užtrukus, prieš Darijų sukilo Persija, Medija, Asirija, Armėnija, Partija, Margiana, tačiau Darijui I-jam pavyko sukilimus numalšinti, o jų vadovai buvo nukankinti. 512 m. pr. m. e. antrą kartą užėmęs Babiloną, nuslopino visus sukilimus. Susitvarkęs valstybės viduje, Darijus I bandė ją išplėsti. Suruošė nesėkmingą žygį į skitų kraštą (p. Europoje, tarp Dunojaus ir Dono). Grįžtant jo kariuomenė užėmė Makedoniją. Iškart po to prasidėjo karas su Graikija, tačiau 490 m. pr. m. e. Darijus I buvo sumuštas Maratono mūšyje. Karą tęsė sūnus ir įpėdinis Kserksas I.

Tuo tarpu Darijus I užsiėmė administracine valstybės reforma – perdalino ją į 21 satrapiją, kurios savo plotu neatitiko senųjų, persų užkariautų valstybių plotų. Tuo būdu jis suvienijo skirtingas politines tendencijas turinčias valstybės dalis, sutvarkė satrapijų valdymą ir mokesčių surinkimą.

Biblija 
Darijus I minimas Agėjo, Zacharijo ir Ezros knygose.

Išnašos

Nuorodos 
 Darijus Didysis
Achemenidų karaliai
Egipto faraonai