Vaclovas Vingras

Vaclovas Vingras (g. 1944 m. kovo 20 d. Šiauliuose) – inžinierius statybininkas, Šiaulių miesto politinis ir visuomenės veikėjas.

Biografija

Darbinė veikla 

1961 m. baigė Šiaulių Juliaus Janonio vidurinę mokyklą, 1963 m. įstojo į Kauno A. Sniečkaus politechnikos instituto (KPI) Statybos fakultetą, 1971 m. baigė KPI Šiaulių vakarinį fakultetą, įgijo pramoninės ir civilinės statybos inžinieriaus kvalifikaciją.

1961 m. ir 1966–1971 m. dirbo Šiaulių statybinėse organizacijose. 1971–1991 m. Lietuvos mokslinės techninės informacijos ir techninės ekonominės analizės mokslinio tyrimo instituto Šiaulių filialo vedėjas, 1978–1991 m. ir Šiaulių miesto inžinierių namų direktorius. 1992–1993 m. – UAB „Šiaulių birža“ direktorius, 1993–2000 m. – individualios įmonės „Kontraktas“ savininkas ir direktorius. 2000–2002 m. Šiaulių miesto savivaldybės mero pavaduotojas. Nuo 2002 m. UAB „Rūdė“ ekonomikos direktorius, Šiaulių universiteto asistentas antraeilininkas. 2007–2011 m. Šiaulių miesto savivaldybės tarybos sekretorius, 2011 – 2013 m. administracijos direktoriaus pavaduotojas, 2013 – 2015 m. mero patarėjas.

Politinė veikla 
1975–1989 m. LKP narys, 1988 m. Lietuvos Persitvarkymo Sąjūdžio Šiaulių iniciatyvinės grupės, 1988–1990 m. Sąjūdžio seimo narys. 1993 – 2003 m. Lietuvos centro sąjungos narys, 2001–2003 m. – Šiaulių skyriaus pirmininkas, 2003 – 2014 m. Liberalų ir centro sąjungos narys.

1990–1995 m. Šiaulių miesto liaudies deputatų tarybos deputatas, 1997–2000 m., 2000 – 2003 m., 2003–2007 m., 2007–2011 m. ir 2011 m. naujos kadencijos Šiaulių miesto savivaldybės tarybos narys (2011 m. atsistatydino).

Visuomeninė veikla 
1987– 1990 m. – Lietuvos kultūros fondo Šiaulių skyriaus pirmininkas, 1991–2005 m. – Lietuvos kultūros fondo Šiaulių krašto tarybos prof. Stasio Šalkauskio premijos skyrimo komisijos pirmininkas, antkapinio paminklo prof. Stasiu Šalkauskiui (skulptoriai Aloyzas Toleikis ir Donatas Lukoševičius, architektas Aleksandras Petrikauskas) statybos (2001 m.) iniciatorius. Nuo 1998 m. – Šiaulių UNESCO klubo narys, 1998–2000 m. klubo prezidentas. Nuo 1999 m. – Šiaulių trečiojo amžiaus universiteto rektorato narys, nuo 2008 m. prorektorius. 2001 – 2012 m. Šiaulių universiteto tarybos narys. 2015 – 2018 m. – Maltos Ordino Pagalbos Tarnybos Šiaulių grupės vadovas. Nuo 2019 m. – Lietuvių kalbos draugijos narys.

2000 m. apdovanotas Lietuvos nepriklausomybės medaliu, 2002 m. – Atminimo ženklu už asmeninį indėlį plėtojant Lietuvos transatlantinius ryšius bei Lietuvos Respublikos pakvietimo į NATO proga, 2022 m. Lietuvos Respublikos Seimo Gabrielės Petkevičaitės-Bitės atminimo medaliu „Tarnaukite Lietuvai" už parlamentarizmo tradicijų puoselėjimą, pilietiškumo ir demokratijos skatinimą. 2006 m. Šaulių miesto kultūros ir meno premijos laureatas.

Žmona Gražina, vaikai Saulius, Rimantas, Audronė, Gabrielė.

Šaltiniai 

Šiaulių politikai
Lietuvos inžinieriai