Nuolatinė taryba

Nuolatinė taryba () – Abiejų Tautų Respublikos aukščiausiasis vykdomosios valdžios organas 1775–1789 m.

Nuolatinė taryba susidėjo 36 renkamų narių (18 senatorių ir 18 atstovų) ir pirmininko – karaliaus. Trečdalis Tarybos narių turėjo atstovauti Lietuvą, o du trečdaliai – Lenkiją. Kiekvienas ordinarinis Seimas turėdavo perrinkti pusę tarybos narių.

Nuolatinė taryba buvo suskirstyta į penkis departamentus:
 Užsienio reikalų departamentas ()
 Iždo departamentas ()
 Teisingumo departamentas ()
 Karo departamentas ()
 Policijos departamentas ()

Nuolatinės tarybos veikla:
 Modernizuota ir padidinta kariuomenė bei apribotos etmonų galios
 Stengtasi reformuoti teisės sistemą ir teismų darbą
 Pertvarkytos vykdomosios valdžios įstaigos
 Pertvarkyti mokesčiai
 Sudarytos palankios tarptautinės prekybos sutartys
 Suvienodintos svorių ir tūrių sistemos

Nuolatinė taryba buvo įkurta spaudžiant Rusijai. Jos įtaka tarybai išliko ir vėliau. Dėl to Nuolatinė taryba kartais buvo vadinama „Nuolatine išdavyste“ ().

Šaltiniai 

Abiejų Tautų Respublikos institucijos