Lvovo sritis

Lvovo sritis ( arba Львівщина) – vakaruose esanti Ukrainos sritis. Šiaurėje ribojasi su Voluinės, šiaurės rytuose – su Rivnės, rytuose – su Ternopilio, pietuose – su Ivano Frankivsko, pietvakariuose – su Užkarpatės sritimis, vakaruose – su Lenkija. Administracinis centras – Lvovas.

Geografija

Plotas 
Srities plotas 21865 km², kas sudaro 3,61 % Ukrainos teritorijos.

Vandens telkiniai 
Per sritį tekančios upės priklauso Baltijos ir Juodosios jūrų baseinams. Didžiausios upės – Vakarinis Bugas, Dniestras.

Klimatas 
Klimatas vidutinių platumų; kontinentinis. Žiemos švelnios, vasaros šiltos. Vidutinė sausio temperatūra lygumuose −4,1 °C, kalnuose – −6,1 °C, birželio – 18,3 °C bei 12,8 . Per metus iškrenta 750–100 mm kritulių.

Istorija 

Lvovo srities administracinis centras Lvovas yra istorinės Ukrainos valstybės Galicijos sostinė. Lvivo sritį XIV amžiuje užkariavo Ldk Algirdas. Tačiau 1569 metais LDK ir Lenkijai pasirašius Liublino uniją Lvovo sritis su Voluine ir kitomis derlingomis dabartinės Ukrainos žemėmis atiteko Lenkijai. Po III Abiejų Tautų Respublikos padalijimo jis atiteko Austro-Vengrų imperijai. Priešingai negu Voluinėje, Lvovo srityje buvo gerbiama ir tausojama ukrainiečių kalba. Pasibaigus pirmajam pasauliniam karui dabartinėse Lvovo ir aplinkinių sričių teritorijose buvo suformuota Vakarų Ukrainos Liaudies Respublika su sostine Lvove. Po Molotovo-Ribentropo pakto Lvovo sritį užgrobė Tarybų Sąjunga.

Gyventojai 

2008-aisias m. srityje gyveno 2 559 800 gyventojų ir tai sudarė beveik 2,49 % visų Ukrainos gyventojų. Tarp jų:
 miesto gyventojų – 59,3 %
 kaimo gyventojų − 40,7 %

Pagal tautybę gyventojai pasiskirsto:
 ukrainiečiai – 94,8 %
 rusai – 3,6 %
 lenkai – 0,7 %
 kiti (baltarusiai, žydai) – 0,3 %

Srities vidutinis gyventojų tankumas – 119.54 žm./km².

Administracinis suskirstymas 

Sritis padalintą į:
 20 rajonų;
 9 srities pavaldumo miestus;
 35 rajono pavaldumo miestus.

Ekonomika 

Lvovo srities ekonominėje zonoje išskiriami trys rajonai:
 Prieškarpatės – mašinų gamyba, medžio apdirbimas, lengvoji bei maisto pramonė; naftos gavyba, sieros gamyba.
 Šiaurinį – akmens anglies kasimas (Voluinės-Lvovo anglių baseinas), cheminė bei lengvoji pramonė, energetika(Dobrotviro šiluminė elektrinė).
 Lvovo – mašinų gamyba, maisto bei lengvoji pramonė.

Lvovo mieste yra stambi viešojo transporto gamykla – LAZ. Srityje auginami javai (miežiai, kviečiai), cukriniai runkeliai, linai, bulvės, galvijai, kiaulės, avys, arkliai. 2008 m. Lvovo srityje buvo pagaminta 5 % Ukrainos žemės ūkio produkcijos/.

Lvovo srityje 2003 metais pagaminta: 97,7 % elektros lempučių, 88,3 % – autokrovėjų, 55,5 % – sieros, 34,4 % – popieriaus, 16,6 % – autobusų, 22,6 % – kartono, 13,2 % – margarino, 12,7 % – dažų, 9,5 % – avalynės, 9,3 % – baldų, 9,3 % cemento nuo visų šalyje gaminamų produktų..

Ekonomikos rodikliai 

Pagal Ukrainos statistikos komiteto duomenis.

Susisiekimas 
 
Lvove ir Stryjuje yra svarbūs geležinkelių mazgai. Lvove taip pat yra stambus tarptautinis oro uostas

Kelių rodyklė 
 Bendras automobilių kelių ilgis – 8000 km
 Iš jų su tvirta danga – 7400 km
 Bendras geleležinkelių ilgis – 1309 km

Švietimas ir kultūra 

Lvovo srities Pagrindinio statistikos valdymo duomenimis 2008 m. pagal teatrų skaičių sritis užėmė trečią vietą tarp Ukrainos regionų (po Kijevo miesto ir Dniepropetrovsko srities); ketvirtą vietą pagal aukštųjų mokyklų skaičių (po Kijevo miesto, Donecko ir Charkovo sričių) bei ketvirtąją vieta pagal studentų skaičių 10-čiai tūkstančių gyventojų (po Kijevo miesto, Charkovo srities bei Sevastopolio miesto).

Iš kultūros įstaigų 2008-ųjų duomenimis srityje buvo:
 17 muziejų
 11 teatrų
 1374 bibliotekų
 1397 klubo tipo įstaigų
 13 koncertinių organizacijų.

Iš švietimo įstaigų 2008-ųjų duomenimis srityje veikė:
 53 aukštosios mokyklos;
 1469 bendrojo lavinimo švietimo įstaigos;
 62 profesinės mokyklos;
 487 ikimokyklinės įstaigos.

Turizmas 

Srityje yra 3934 istorijos, archeologijos, architektūros paminklai.

Svarbiausi jų:
 Lvovo senamiestis, įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldą;
 valstybinis istorijos-kultūros draustinis „Turstanė“ (IX–XIV a. tvirtovės griuvėsiai; Skolės rajone);
 valstybinis istorijos-kultūros draustinis „Nahujevyčiai“ (Ivano Franko gimtinė; Drohobyčiaus rajone);
 Žovkvos senamiestis;
 vienuolynas Krechive (Žovkvos rajone);
 senosios slavų gyvenvietės (X–XIII a.; Pustomytų rajone);
 Ukrainos auksinė pasaga: Olesko (XIII–XVII a.) Zoločivo, Pidhircių, Svirzkio pilys.

Išnašos

Nuorodos 
 Oficiali Lvovo miesto svetainė (ukrainiečių ir anglų kalbomis) 
 Lvovo srities draustiniai (rusų kalba)