Vilkaviškis

Vilkaviškis – miestas pietvakarių Lietuvoje, Marijampolės apskrityje, 23 km į šiaurės vakarus nuo Marijampolės. Vilkaviškio rajono savivaldybės centras, Vilkaviškio miesto seniūnija, yra apylinkių seniūnijos, vadinamos Šeimenos seniūnija, centras. Mieste yra Vilkaviškio Švč. Mergelės Marijos Apsilankymo katedra (pastatyta 1881 m. prie vietos, kur Šeimenon įteka Vilkauja), Vilkaviškio Šv. Kryžiaus bažnyčia, Vilkaviškio krašto muziejus, kultūros centras, paštas (LT-70001), savivaldybė, rajono ligoninė, Marijampolės miškų urėdijos Vilkaviškio girininkijos būstinė.

Etimologija 

Kalbininkas Aleksandras Vanagas manė, kad „miesto vardas yra priesagos -iškis vedinys iš upės, prie kurios įsikūręs miestas, vardo Vilkauja. Pirmesnė miesto vardo lytis buvo Vilkaujiškis, vėliau virtusi patogesniu ištarti variantu Vilkaviškis“.

Liaudies etimologija mena legendą, kad pati upė Vilkauja vardą gavusi nuo pelkėto miško, kadaise augusio jos krantuose – tame miškė veisęsi daug vilkų.

Geografija 

Vilkaviškis įsikūręs tarp Šeimenos ir Vilkaujos upių santakos. Vakaruose už miesto telkšo Paežerių ežeras. Yra dvi stotys:
 Vilkaviškio geležinkelio stotis – Didžiųjų Šelvių kaimas;
 Autobusų stotis – Vytauto g. 103, Vilkaviškis

Vilkaviškio pagrindiniai keliai:
 Magistralinis kelias piečiau miesto:
 /
 Krašto keliai:
  į šiaurės rytus
  į šiaurės vakarus
  į pietvakarius
 Rajoniniai keliai:
 
  į pietus
  į pietus
  į rytus
  į šiaurės rytus

Atstumai nuo kitų Lietuvos miestų keliais į Vilkaviškį: Alytus – 84 km, Kaunas – 73 km, Klaipėda – 224 km, Marijampolė – 23 km, Mažeikiai – 259 km, Palanga – 240 km, Panevėžys – 178 km, Šiauliai – 190 km, Tauragė – 114 km, Telšiai – 211 km, Utena – 209 km, Vilnius – 161 km.

Istorija 

Iki viduramžių pabaigos miesto apylinkės įėjo į jotvingių genties gyvenamos teritorijos ribas. Gyvenvietė kaip Prienų (Birštono) girios kaimelis XVI a. pradžioje įsikūrė prie Kauno-Prūsijos kelio. 1545 m. karalienė Bona Sforza skyrė stataus miško dalį žydų sinagogai statyti, o 1561 m. karalienė viename rašte, minėdama Paširvinčio (Alvito) parapijos ribas, kalba ir apie Vilkaviškį. Prienų seniūnas Steponas Pacas 1620 m. jame pastatydino pirmąją Vilkaviškio bažnyčią. 1660 m. Jonas Kazimieras suteikė Magdeburgo teises. 1623 m. balandžio 20 d. Zigmanto III Vazos konfirmacinėje privilegijoje sakoma, kad Vilkaviškio bažnyčią pastatė LDK raštininkas, Prienų ir Birštono valdytojas, Birštono girios administratorius Steponas Pacas su žmona Ona Rudaminaite netoli Prūsijos sienos prie kaimelio, vardu Vilkaviškis, kad plistų katalikų tikėjimas, nes ten dar buvo laikomasi pagoniškų papročių. Bažnyčios išlaikymui valdovas paskyrė Šelmų (Szelmy) kaimą su 10 valakų žemės, taip pat Mekšrinio ežerą, patvirtino sklypus bažnyčiai ir klebonijai, taip pat kasmet po 6 grašius iš kiekvienos sodybos. 1791 m. gruodžio 9 d. Stanislovas Augustas atnaujino miesto teises ir patvirtino herbą. 1812 m. birželio 21 d. Vilkaviškį užėmė Napoleono armija, birželio 21 d. Napoleonas Vilkaviškyje paskelbė atsišaukimą, kuriame pirmą kartą Rusiją pavadino priešu, t. y. faktiškai paskelbė karą (B. Dundulis).

Seniūnijos perleidimas 

1633 m. birželio 18 d. Vladislovas IV leido Steponui Pacui perleisti Vilkaviškio seniūniją sūnui Kristupui (nors tada jis buvo 12 metų). 1655 m. spalio 13 d. Vilkaviškio girininkiją iš Magnuso de la Gardie visam laikui gavo Jonas Mieženskis (Mierzenski), Jonušo ir Boguslavo Radvilų šalininkas.

Kristupas Pacas buvo Jono Kazimiero šalininkas. 1656 m. rugpjūčio 16 d. tapo pakancleriu, 1658 m. kovo 2 d. kancleriu, buvo vienas iš taikos traktato, Olivoje pasirašyto su švedais 1660 m. gegužės 3 d., kūrėjų. Galimas daiktas, kad pasibaigus karui su švedais, norėdamas greičiau atkurti po karo sunykusį miestelį, Kristupas Pacas 1660 m. iš valdovo Jono Kazimiero išrūpino Magdeburgo teisių privilegiją.

1674 m. Vilkaviškio administratoriumi tapo Steponas Pranciškus Medekša. 1680 m. spalio 14 d. S. P. Medekša buvo įvestas į 4 namus Vilkaviškyje, pirktus iš įvairių asmenų. 1684 m. sausio 17 d. Vilkaviškio magistratas sutiko nesikišti į S. P. Medekšos sklypą Virbalio gatvėje. 1685 m. sausio 11 d. Jonas III Sobieskis, tarpininkaujant Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės kancleriui ir Vilkaviškio seniūnui Kristupui Pacui, patvirtino 4 namus su sklypais Kauno žemės teismo pateisėjui S. P. Medekšai ir juos išlaisvino nuo kariuomenės apsistojimo. Juose jam buvo leista laikyti neapmokestinamas smukles ir bravorus, statyboms ir kurui naudotis Vilkaviškio giria.

Tą pačią dieną tuometinio Vilkaviškio seniūnijos administratoriaus ir valdovo stalo dvaro Alytaus viceekonomo S. P. Medekšos buvo surašyti ir valsčiaus nuostatai, kuriuos jau po seniūno K. Paco mirties, 1685 m. vasario 14 d. patvirtino Jonas III Sobieskis. Deja, patys nuostatai į Lietuvos Metriką neįrašyti, yra tik tų nuostatų patvirtinimas. S. P. Medekšai buvo išduoti 4 išrašai, kurie netrukus, 1686 m. sausio 22 d., buvo įrašyti į Kauno žemės teismo knygas.

Žydai 

1679 m. balandžio 7 d. Jonas III Sobieskis, Ponų Tarybai tarpininkaujant ir Vilkaviškio žydų vardu prašant atstovams Markui Hercikovičiui ir Bernotui Jakubovičiui, žydams išdavė privilegiją, kurioje sakoma, kad naujai apgyvendinamame (vadinasi, Vilkaviškiui neseniai buvo suteiktos miesto teisės) Kauno pavieto Vilkaviškio mieste, įkurtame Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės kanclerio Kristupo Paco jo tuo metu valdomoje Vilkaviškio seniūnijoje, yra apsigyvenę nemažai žydų, kurie vadovaujasi 1645 m. gruodžio 31 d. Vladislovo IV privilegija visiems LDK žydams bei Jono Kazimiero 1648 m. vasario 17 d. karūnavimo seime patvirtinta privilegija.

XIX–XX a. 

XIX a. – XX a. miesto turgaus aikštė buvo apstatyta gausiausio Vilkaviškio miesto gyventojų sluoksnio – žydų (prekybininkų, amatininkų, bankininkų, pačių veikliausių miestiečių) – gyvenamaisiais namais, parduotuvėmis, šventyklomis, netoli aikštės stovėjo viena seniausių ir gražiausių Lietuvoje medinių sinagogų, statyta daugiau kaip prieš 400 metų. 1861 m. nutiestas geležinkelis Kaunas–Virbalis. XIX a. Vilkaviškyje kasmet vykdavo 5 dideli prekymečiai. Tuo metu miestas buvo apskrities centras Suvalkų gubernijoje.

1932 m. Vilkaviškiui suteiktos II eilės, 1935 m. – I eilės miesto teisės.

1940 m. birželio 15 d. okupavę Lietuvą rusai Vilkaviškyje nacionalizavo privačias ligonines, fabrikėlius, dirbtuves, knygynus ir kitas įmones. Uždarytas Vilkaviškio dvaras. Vilkaviškis, kaip pasienio miestas, buvo prikimštas rusų kariuomenės. 1941 m. birželio 13–15 d. gyvuliniuose vagonuose iš Vilkaviškio apskrities į Sibirą buvo išvežta 569 žmonės.

1941 m. birželio 22 d. 7 valandą ryte vokiečių kariuomenės lėktuvai bombardavo miestą. Apie 11 val. mieste pasirodė pirmieji vokiečių kariai. Jie užėmė įstaigas, į nelaisvę paėmė visus uniformuotus tarnautojus. 1944 m., traukiantis vokiečiams, Vilkaviškyje vyko nuožmūs mūšiai. Liepos 31 d. į miestą ėmė veržtis tarybiniai tankai. Miestas keletą kartų ėjo iš rankų į rankas, galiausiai rugpjūčio 2 d. į Vilkaviškį įžengė 3-ojo Baltarusijos fronto kariuomenė.

Karas kraupiai nusiaubė Vilkaviškį, miestas buvo virtęs griuvėsiais. Iki karo mieste buvo 800 namų, o 1944 metais buvo likę tik 48 nenukentėję pastatai. Po karo iš apskrities (vėliau – rajono) į tremtį buvo išvežta: 1948 m. – 1205, 1949 m. – 613, 1951 m. – 463 gyventojai.

1946 m. rugpjūčio 3 d. Vilkaviškis tapo apskrities pavaldumo miestu. Sovietmečiu pastatyti siuvimo, konservų fabrikai, „Pasagos“ metalo dirbinių gamykla.

1996 m. patvirtintas dabartinis Vilkaviškio herbas.

|}

Architektūra ir kultūra 

 Paminklas Jonui Basanavičiui pastatytas centrinėje Vilkaviškio aikštėje 1996 m. Skulptorius – Antanas Žukauskas, architektas – Vytautas Balčiūnas. Dailės kritikų paminklas įvertintas kaip vienas labiausiai pavykusių šio dešimtmečio paminklinių darbų mūsų šalyje. 
 Vilkaviškio Švč. Mergelės Marijos Apsilankymo katedra;
 Vilkaviškio Šv. Kryžiaus Išaukštinimo bažnyčia;
 V. Kudirkos paminklas pastatytas S.Nėries gatvėje šalia savivaldybės. Pastatytas 1998 m. Skulptorius tas pats, kaip ir Basanavičiaus paminklo – A. Žukauskas. Paminklas buvo pastatytas V.Kudirkos 100-tosioms mirties metinėms paminėti.

Viešbučiai ir kempingai 
 „Širvintos“ viešbutis – J. Basanavičiaus a. 5, Vilkaviškis
 „Pušelė“, kempingas – Žirgėnų k., Vištyčio sen.
 „Viktorija“, kempingas – Čižiškių k., Vištyčio sen.

Kavinės ir restoranai 
 Kavinė „Pegasas“
 Kavinė „Du gaideliai“
 Kavinė „Kapčius“
 Kavinė „Aukso Ragas“
 Kavinė „Luna Rossa"
 Kavinė-baras viešbutyje „Širvinta“

Pramogos 
 Boulingas, biliardas – UAB „Gintrėja“, „Topolio boulingas“

Kolektyvai 
 Folkloro ansamblis „Sudūviai“
 Folkloro ansamblis „Lankupa“
 Liaudiška kapela „Vingis”
 Moterų vokalinis ansamblis „Svaja“
 Lengvosios muzikos ansamblis „Gama“
 Popgrupė „Karklinukės“
 Mišrus kamerinis choras „Uosija”
 Satyros ir humoro grupė „Dagys”
 Satyros ir humoro grupė „Dagiukai”
 Suaugusiųjų sportinių šokių kolektyvas „Juventa”
 Liaudiškų šokių kolektyvas „Lelija”
 VJC popchoras „Abėcėlė“
 Vilkaviškio moksleivių orkestras
 Liaudiškų dainų ir šokių ansamblis „Siaustinis“

Gyventojai

Tautinė sudėtis

Švietimo ir ugdymo įstaigos 
 Vilkaviškio „Aušros“ gimnazija – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Vilkaviškyje, Vienybės g. 52, pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas.
 Vilkaviškio Salomėjos Nėries pagrindinė mokykla – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Vilkaviškyje, Vienybės g. 1, vykdanti pradinio, pagrindinio, vidurinio ir papildomo ugdymo programas.
Vilkaviškio Ąžuolo progimnazija – dieninė, savarankiško mokymosi bendrojo lavinimo mokykla Vilkaviškio raj. Vilkaviškyje, J. Basanavičiaus g. 17, vykdanti priešmokyklinio, pradinio, pagrindinio ir papildomo ugdymo programas lietuvių kalba.
 Vilkaviškio pradinė mokykla
 Marijampolės profesinio rengimo centro Vilkaviškio skyrius

 Yra 3 vaikų lopšeliai, darželiai.
 3 neformaliojo vaikų švietimo mokyklos
 Vilkaviškio muzikos mokykla
 Vilkaviškio rajono sporto mokykla
 Vilkaviškio vaikų ir jaunimo centras
 Vilkaviškio rajono viešoji biblioteka

2001 m. gyventojų surašymo duomenimis tik 5,9 proc. Vilkaviškio r. savivaldybės gyventojų turėjo aukštąjį išsilavinimą. Tai yra mažiau nei vidutiniškai Marijampolės apskrityje (7,4 proc.) ir 2,3 karto mažiau nei vidutiniškai Lietuvoje (13,3 proc.). Didelė savivaldybės gyventojų dalis (28,1 proc.) turi tik pradinį išsilavinimą, tai gerokai daugiau nei vidutiniškai apskrityje (25,9 proc.) ar Lietuvoje (21,9 proc.).

Sportas 

Sporto klubai:
 Dviračių sportas „Aira“ – Vilkaviškio miesto dviračių sporto klubas.
 Ritinys „Atžala“ – Vilkaviškio miesto vaikų sporto klubas
 Futbolas, lengvoji atletika, krepšinis „Aušra“ – Vilkaviškio „Aušros“ vidurinės mokyklos sporto klubas
 Lengvoji atletika Vilkaviškio miesto lengvosios atletikos sporto klubas
 Laisvosios imtynės „Ravyras“ – Vilkaviškio miesto dvikovinių sporto šakų klubas
 Stalo tenisas „Sūdavija“ – Vilkaviškio miesto futbolo ir stalo teniso klubas
 Futbolas, lengvoji atletika, krepšinis „Sūduva“ – Vilkaviškio S. Nėries vidurinės mokyklos sporto klubas
 Šachmatai „Širvinta“ – Vilkaviškio miesto šachmatų klubas
 Vilkaviškio miesto tinklinio klubas
 Automobilių sportas „Vilkaviškio greitis“ – automobilių sporto klubas
 Ritinys „Žiedas“ – Vilkaviškio miesto ritinio sporto klubas
 Sportinė žūklė Vilkaviškio sportinės žūklės klubas

Futbolas 
 VSK Atžala Vilkaviškis
 FSTK Sūdavija Vilkaviškis
 FK Šešupė
 FK Širvinta Vilkaviškis
 FK Vilkaviškis
 FK Bruklinas

Miestų partnerystė 
  Marli, Prancūzija
  Suchovolė, Lenkija
  Oleckas, Lenkija
  Lėcius, Lenkija
  Ruciane-Nida, Lenkija
 Kowale Oleckie, Lenkija
  Ahausas, Vokietija

Žymūs žmonės 
 Miriam Markel-Mosessohn (1839–1920) – žurnalistė, vertėja.
 Vincas Pietaris (1850–1902) – gydytojas, rašytojas, draudžiamosios lietuvių publicistikos bendraautoris, pirmojo lietuviško istorinio romano „Algimantas“ autorius.
 Jonas Basanavičius  (1851–1927) – lietuvių visuomenės veikėjas, pirmasis laikraščio „Aušra“ redaktorius, vienas svarbiausių nepriklausomybės siekėjų, mokslininkas, gydytojas, laisvamanis.
 Vincas Kudirka (1858–1899) – gydytojas; lietuvių prozininkas, poetas, publicistas, kritikas, vertėjas, varpininkas, laikraščio „Varpas" redaktorius, vienas iš lietuvių tautinio sąjūdžio ideologų.
 Petras Bancevičius (1873–1948) – Didžiosios Britanijos lietuvių visuomenės veikėjas, spaudos darbuotojas.
 Jerzy Lalewicz (1875–1951) – lenkų pianistas, mokytojas.
 Marian Lalewicz (1876–1944) – lenkų architektas.
 Kazys Gencevičius (1882–?) – Lietuvos politinis bei visuomenės veikėjas.
 Viktoras Budzinskis (1888–1976) – Lietuvos seimo narys 1923–1927 m.
 Jenny Gusyk (1897–1944) – žydų kilmės feministė, pirmoji užsienietė moteris priimta mokytis į Kelno universiteto ekonomikos ir socialinių mokslų fakultetą.
 Petras Lukoševičius (1897–1943) – Lietuvos kariuomenės karininkas, dimisijos jaunesnysis leitenantas.
 Elena Bindokaitė-Kernauskienė (1899–1990) – aktorė.
 Robert Soblen (1900–1962) – žydų kilmės sovietų šnipas.
 Jack Soble (1903–1967) – žydų kilmės sovietų šnipas.
 Sonia Gaskell (1904–1974) – žydų kilmės olandų šokėja, choreografė, šokių mokytoja.
 Aleksandras Kleinas (1904–1971) – SSRS baleto artistas, RTFSR nusipelnęs artistas.
 Salomėja Nėris (1904–1945) – lietuvių poetė, mokėsi Vilkaviškio gimnazijoje.
 Antanas Vaičiulaitis (1906–1992) – Lietuvos diplomatas, rašytojas, vertėjas.
 Kazys Bradūnas (1917–2009) – poetas.
 Kostas Kubilinskas (1923–1962) – poetas.
 Zita Žemaitytė (1923–2009) – menotyrininkė, dailėtyrininkė, dailės istorikė, Lietuvos nacionalinės kultūros ir meno premijos laureatė, Lietuvos dailininkų sąjungos narė.
 Vladas Karatajus (1925–2014) – Lietuvos tapytojas.
 Liuda Mažeikienė (g. 1926 m.)– Lietuvos architektė.
 Ona Danutė Dambrauskaitė (1928–2020) – Lietuvos teisininkė, teismo ekspertė, socialinių mokslų daktarė.
 Jonas Kaupaitis (1929–1977) – futbolo žaidėjas ir treneris.
 Vitalis Morkūnas (1929–2014) – Lietuvos etnologas, humanitarinių mokslų daktaras.
 Antanas Grina  (g. 1931 m.) – JAV ir Lietuvos ekonomistas.
 Zenonas Kamaitis (g. 1933 m.) – Lietuvos statybos inžinierius, pedagogas, habilituotas technologijos mokslų daktaras.
 Algimantas Bražinskas (1937–2020) – Lietuvos kompozitorius.
 Halina Šurepova (g. 1939 m.) – pirmoji moteris nardytoja SSRS jūrų laivyne, delfinų trenerė.
 Valentina Čeplevičiūtė (g. 1954 m.) – Lietuvos žurnalistė, redaktorė.
 Algimantas Sakalauskas (g. 1958 m.) – tautodailininkas, medžio skulptorius.
 Valdas Klimavičius (1959–2021) – Lietuvos architektas.
 Valdas Kiveris (g. 1961 m.) – karinis veikėjas, pulkininkas, inžinierius.
 Marius Zibolis (1974–2023) – Lietuvos golbolo rinktinės narys, paraolimpinių žaidynių sidabro ir bronzos medalių laimėtojas.
 Alvydas Tenys (g. 1975 m.) – krepšininkas.
 Dainius Radzevičius (g. 1976 m.) – Lietuvos žurnalistas, redaktorius.
 Mindaugas Grigalevičius (g. 1981 m.) – Lietuvos futbolininkas.
 Kęstutis Žeimys (g. 1988 m.) – lietuvių stalo tenisininkas, Lietuvos čempionas.

Šaltiniai

Nuorodos 
 
 Vilkaviškio rajono savivaldybės svetainė 
 Istorija iki XIX a. vidurio
 Vilkaviškio kultūros centras
 Vilkaviškio senoji istorija (angl.)