Alfonsas Gailevičius

Alfonsas Gailevičius (1910 m. liepos 28 d. Rygoje, Latvija – 1998 m. vasario 24 d. Vilniuje) – sovietinis administracinis ir saugumo veikėjas, vienas iš aktyviausių stalininių represijų Lietuvoje organizatorių, LSSR AT deputatas, SSRS vidaus tarnybos generolas majoras, LSSR ministras, ministro pavaduotojas.

Biografija 
1928–1929 m. LKJS Biržų parajonio komiteto sekretorius, 1929–1930 m. LKP Biržų parajonio komiteto sekretorius. Nuo 1928 m. dalyvavo antivalstybinėje komjaunimo, nuo 1929 m. Lietuvos komunistų partijos veikloje, už tai 1935–1940 m. buvo kalinamas. 1940 m. sovietams okupavus Lietuvą, iš kalėjimo išleistas. 1940 m. birželio-rugpjūčio mėn. Saugumo departamento Ypatingojo skyriaus viršininkas, vėliau LSSR NKVD-NKGB viršininkas. Aktyviai dalyvavo 1940 m. liepos 11-12 d. ir kitose masinėse Lietuvos gyventojų suėmimo ir trėmimo akcijose. Prasidėjus SSRS-Vokietijos karui, 1941 m. pasitraukė į SSRS. 1943–1944 m. Lietuvoje vadovavo specialiajai žvalgų grupei „Sakalai“.

1944–1948 m. SSRS Religinių kultų reikalų tarybos įgaliotinis Lietuvos SSR. Kontroliavo ir varžė Lietuvos religinių bendruomenių, daugiausia Katalikų bažnyčios, veiklą, rengė dvasininkų represijas. 1948–1953 m. LSSR valstybės saugumo, 1953–1954 m. vidaus reikalų ministro pavaduotojas. 1954–1962 m. LSSR vidaus reikalų, 1962–1968 m. viešosios tvarkos apsaugos ministras. 1957 m. SSRS vidaus tarnybos generolas majoras. Vienas stalininių represijų Lietuvoje organizatorių. 1958 m. jo siūlymui tremti į Lietuvą grįžusius politinius kalinius sovietinė administracija nepritarė.

1954–1970 m. LKP CK narys. 1955–1959 m. ir 1963–1971 m. LSSR AT deputatas.

Šaltiniai 

TSRS generolai
KGB tarnautojai
Lietuvos TSR viceministrai
Lietuvos vidaus reikalų ministrai