Gepardas

istorinis paplitimas
  žemas tankumas
  vidutinis tankumas
  aukštas tankumas

Gepardas (Acinonyx jubatus) – katinių (Felidae) šeimos plėšrus žinduolis.

Pavadinimas 
Gepardo (Acinonyx Jubatus) mokslinio pavadinimo pirmasis lotyniškas žodis Acinonyx yra kilęs iš graikų kalbos ir reiškia pusiau įtraukiamus, nelabai paslankius nagus, o jubatus yra kilęs iš lotynų kalbos ir reiškia karčius.

Paplitimas 
Istoriškai rūšis buvo plačiai paplitusi pietvakarių Azijoje, įskaitant Indijos subkontinentą ir beveik visoje Afrikoje, išskyrus jos atogrąžų klimato juostoje augančių drėgnųjų atogrąžų miškų zoną.

Dabartiniais laikais priskiriami prie pažeidžiamų ar esančių prie išnykimo ribos rūšių ir jų paplitimo arealas labai sumažėjęs, fragmentiškas. Vakarų Azijos dalyje beveik išnykę, išlikę tik Irano centrinėje dalyje. Afrikoje daugiausiai išlikę žemyno pietryčiuose, nors negausios populiacijos išlikusios ir kitose žemyno dalyse.

2016 m. šaltiniais, pasaulyje išlikę ∼7 100 individų.

Indijoje 1952 m. išnykus vietinių azijinių gepardų (Acinonyx jubatus venaticus) porūšio populiacijai ir kadangi azijinių gepardų populiacija ypatingai maža ir ant išnykimo ribos, vietoj jų iš Pietų Afrikos regiono suplanuota introdukuoti Acinonyx jubatus jubatus porūšį, kurių pirmieji individai Indijoje į laisvę turėtų būti išleisti prieš 2022 m. rugpjūčio 13 ar 15 d.

Buveinė 
Gyvena dažniausiai savanose, bet tankių miškų ir kalnų vengia.

Medžioklė ir mityba 
Gepardai yra vizualūs medžiotojai. Kitaip nei kitos didžiosios katės, gepardai yra dieniniai, t. y. jie medžioja anksti ryte ir vėlyvą popietę. Gepardai lipa į „žaidimų medžius“ arba termitų struktūras, kad gautų optimalų stebėjimo vaizdą ir galėtų pastebėti grobį horizonto fone. Medžioklė susideda iš kelių dalių. Ją sudaro grobio aptikimas, prisėlinimas, persekiojimas, šuolis (arba grobio pagavimas) ir nužudymas dusinamuoju įkandimu į gerklę.

Žinduolių rūšys kurias medžioja gepardai, evoliucijos bėgyje išvystė greitį ir kitus būdus, kaip išvengti gepardo ir kitų plėšrūnų nasrų. Gepardai medžioja mažus ir vidutinio dydžio gyvūnus, sveriančius nuo 20 iki 60 kg, bet dažniausiai mažiau nei 40 kg. Pagrindinis jų grobis - nedideli, vidutinio dydžio kanopiniai. Jų grobį dažniausiai sudaro gazelės (Gazella), ypač Tomsono gazelės (Eudorcas thomsonii), impalos (Aepyceros melampus) ir kitos mažos ir vidutinio dydžio antilopės, kiškiai, paukščiai ir graužikai. Gepardai taip pat medžioja didesnių bandų kanopinių gyvūnų jauniklius.

Kaip įprasta, gepardai mieliau medžioja laukinių gyvūnų rūšis ir vengia medžioti naminius gyvūnus, bet šiuo atveju tik išimtis yra sergantiems, sužeistiems, seniems, jauniems ir nepatyrusiems gepardams. Paprastai nuo gepardų grobio nukentėję naminiai gyvuliai taip pat būna ligoti, sužeisti, seni ir žinoma jauni. Bet laikant naminius gyvulius kraluose ir naudojant nemirtinas apsaugos priemones galima labai sumažinti jiems gepardų plėšrumą.

Išvaizda 
Gepardo krūtinė yra gili ir jo juosmuo siauras. Šiurkštus gepardo kailis yra gelsvai rudas su juodais 2-3 cm skersmens taškais. Jis gerai pridengia gyvūną, kai jis medžioja. Baltoje pašonėje nėra taškų, bet uodegoje jie yra, kur susilieja ir sudaro juodus žiedus uodegos gale. Gepardo galva nedidelė. Juodos „ašaros“ eina nuo akių kraštelio, link nosies, iki burnos, kad apsaugotų akis ir kad šviesa netrukdytų medžioti.

Subrendusių gepardų svoris nuo 21 iki 72 kg, bet vidutiniškai 34-56 kg, aukštis pečių lygyje 67–94 cm, kūno ilgis yra nuo 110 iki 150 cm, o uodega yra 84 cm ilgio. Patinai yra truputį didesni nei patelės ir turi truputį didesnę galvą, bet ženklesnių skirtumų tarp lyčių nėra. Palyginus su panašaus dydžio leopardu gepardas paprastai yra trumpesnio kūno, bet turi ilgesnę uodegą ir yra aukštesnis (paprastai 90 cm aukščio) ir atrodo aptakesnis.

Kai kurie gepardai turi retą kailio mutacija, kurio raštas su didesnėmis juodomis, netaisiklingų formų dėmėmis ir per nugarą einančiomis išilgomis trimis linijomis – tokie individai yra žinomi kaip „karališkieji gepardai“. Anksčiau manyta, kad tai kita rūšis, tačiau jis tiesiog yra afrikinio gepardo mutacija. „Karališkieji gepardai“ pasitaiko labai retai.

Porūšiai 
Išskiriami 4 porūšiai ir jų geografinis paplitimas:.
 Acinonyx jubatus jubatus Schreber, 1775 – Pietų ir pietryčių Afrikoje.
 Acinonyx jubatus hecki Hilzheimer, 1913 – Šiaurės vakarų Afrikoje.
 Acinonyx jubatus soemmeringii Fitzinger, 1855 – Centrinėje, šiaurės rytų Afrikoje.
 Acinonyx jubatus venaticus Griffith, 1821 – Azijinis gepardas; azijinis porūšis, išlikęs tik Irano centrinėje dalyje, 2022 m. šaltiniais, yra išlikę tik 12 brandaus amžiaus individų, neįskaitant jauniklių. Nuo kitų afrikinių porūšių skiriasi šviesesnių ir tankesnių kailiu.

Filogenezė 
Kladogramoje pavaizduotas pumų linijos filogenetinis ryšys su kitomis jai artimomis giminingomis katinių šeimos gentimis:

Amžius 
Yra trys gepardų gyvenimo ciklo etapai: jaunikliai – nuo gimimo iki 18 mėnesių, paauglystė – nuo 18 iki 24 mėnesių ir brandus amžius – nuo 24 mėnesio iki gyvenimo pabaigos.

Laisvėje gepardai išgyvena 11-12 metų, nelaisvėje - 17-20 metų.

Faktai 
Gepardai yra patys greičiausi žinduoliai žemėje, anot patikimai išmatuoto greičio, jie gali išvystyti iki 98 km per valandą greitį, tačiau nepajėgia bėgti ilgų nuotolių. Teigiama, kad įsibėgėti iki 100 km/val. jie gali per 3,5 sekundės. Skirtingai nei kitos katinių šeimos rūšys, nėra geri laipiotojai bei skirtingai nei kitos didžiosios katės, neriaumoja.

Senovėje gepardus naudojo kaip medžioklinius žvėris antilopėms medžioti.

Taip pat skaitykite 
 Katinių šeimos rūšys pagal dydį

Šaltiniai

Nuorodos 
 The Cheetahspot
 youtube.com / Cheetah chases wildebeest | The Hunt - BBC One (vaizdo įraše medžiojantis gepardas)
 youtube.com / Cheetahs Takedown a Wildebeest | The Way of the Cheetah (vaizdo įraše gepardai medžiojantys Gnu antilopes (Connochaetes))

Galerija 

Katiniai