Indo-sasanidai

Indo-sasanidai (persų kalba: kušanšah) – Sasanidų imperijos vietininkų dinastija, III–IV a. valdžiusi Indijos subkontinento šiaurės vakarus (ypač dab. Pakistaną). Jie dar vadinami Kušanšachais, t. y. kušanų valdovais. Jų kontroliuojama teritorija Sasanidų imperijoje buvo vadinama Indijos satrapija.

Indo-sasanidams bendralaikės buvo Satavahanų imperija pietuose ir rytuose, taip pat Vakarų satrapai pietuose.

Istorija 
Indo-sasanidų pradžia buvo Ardašyro I užkariavimai rytuose apie 230 m, kuriais prie Sasanidų imperijos buvo prijungta Baktrija ir dalis Indijos subkontinento, atkariauta iš Kušanų imperijos. Vietininkai turėjo dalinę nepriklausomybę, čia buvo persekiojamos visos religijos, išskyrus zoroastrizmą.

Kušanšachų valdžia buvo nutraukta įsiveržus kidaritams ir heftalitams.

Valdovai 
 Ardašyras I, Sasanidų karalius ir Kušanšachas (~230–250)
 Perozas I, Kušanšachas (~250–265)
 Hormizdas I, Kušanšachas (~265–295)
 Hormizdas II, Kušanšachas (~295–300)
 Perozas II, Kušanšachas (~300–325)
 Šapūras II Sasanidų karalius ir Sakanšachas (~325)
 Varhranas I, Varhranas II, Varhranas III Kušanšachai (~325–350;
 Perozas III Kušanšachas (~350–360; Gandharoje)

Sasanidų imperijos satrapijos
Vidurinės Indijos karalystės
Gandharos istorija