Victor Hugo

Viktoras Hugo (Victor-Marie Hugo, 1802 m. vasario 26 d. – 1885 m. gegužės 22 d.) – prancūzų poetas, dramaturgas, romanistas, tapytojas ir dizaineris. Jis laikomas žymiausiu prancūzų romantizmo poetu.

Biografija 

V. Hugo gimė 1802 m. Bezansono mieste (Franš Kontė provincijoje). Tai trečiasis ir paskutinis Napoleono kariuomenės kapitono L. S. Hugo (1773–1828) ir Sophie Trébuchet (1772–1821) šeimos vaikas. Jaunystėje jis buvo rojalistas ir klasicistas, vėliau – liberalas ir romantikas. Po 1848 m. revoliucijos pasisakė esąs respublikonas, išrenkamas Steigiamojo susirinkimo deputatu. Vėliau išvyko iš Prancūzijos ir 18 m. praleido emigracijoje. Šį laikotarpį poetas vadina „savanoriška tremtimi”. Tėvynėn grįžo Prancūzijos – Prūsijos karo metu.

V. Hugo taip pat buvo tapytojas ir dizaineris, jis savo namuose sukūrė išradingą dekorą. Manoma, kad jo tapybos kūriniai ilgą laiką turėjo įtakos impresionizmui ir siurrealizmui.

Iki gilios senatvės V. Hugo aktyviai dalyvavo visuomenės gyvenime, daug rašė. Jam mirus Prancūzijoje paskelbtas nacionalinis gedulas, laidotuvių procesijoje dalyvavo apie milijoną žmonių. Palaidotas Paryžiaus Panteone.

V. Hugo tapo vienu iš trijų pagrindinių šventųjų garbinamų Vietnamo religijoje Cao Dai.

Kūriniai

Kūriniai 
(nepilnas sąrašas)
 (1822 m.) Odės ir kiti eilėraščiai (Odes et Poésies diverses)
 (1823 m.) Odės (Odes)
 (1824 m.) Naujosios odės (Nouvelles Odes)
 (1826 m.) Odės ir baladės (Odes et ballades)
 (1826 m.) Biug Žargalis (Bug-Jargal)
 (1827 m.) Kromvelis (Cromvell)
 (1829 m.) Orientalės (Les Orientalles)
 (1830 m.) Ernani (Hernani)
 (1831 m.) Paryžiaus katedra (Notre-Dame de Paris)
 (1831 m.) Rudens lapai (Les Fueilles d’automne)
 (1832 m.) Karalius linksminasi (Le Roi s’amuse)
 (1833 m.) Marija Tiudor (Marie Tudor)
 (1835 m.) Sutemų giesmės (Les Chants du crepuscule)
 (1837 m.) Vidiniai balsai (Les Voix intérieures)
 (1838 m.) Ruy Blasas (Ruy Blas)
 (1840 m.) Spinduliai ir šešėliai (Les Rayons et les ombres)
 (1859 m.) Amžių legenda (La Légende des siècles, į lietuvių k. išversta 1927-1930 m.)
 (1862) m. Vargdieniai (Les Misérables, į lietuvių k. pradėta versti 1905 m., 5 t. išversti 1935-1936 m. ir 1955-1957 m., 4 t. - 1955 m. ir 2020 m.)
 (1866 m.) Jūros darbininkai (Les Travailleurs de la mer) 
 (1869 m.) Žmogus, kuris juokiasi (L'Homme qui rit)
 (1873 m.) Devyniasdešimt tretieji metai (Quatrevingt-treize)
 (1874 m.) Mano sūnūs (Mes Fils)

Vertimai į lietuvių kalbą 
Viktoro Hugo kūryba į lietuvių kalbą pradėta versti iškart po autoriaus mirties, dar 1886 m.

XIX a. pab. periodinėje spaudoje paskelbta eilėraštis Patremptoji, romano Vargdieniai, pamfleto Napoleonas Mažasis ištraukų. 1907 m. išleistas knygos Popiežius fragmentas „Vaišės Jėzaus Kristaus pas popiežių Pijų IX“.

Šaltiniai

Nuorodos 

(anglų kalba)
 V. Hugo kūrinių kritika, aprašymai, biografija
 Biografija ir 1851-ųjų kalba 

(lietuvių kalba)
 V. Hugo biografija
 V. Hugo 

Prancūzijos rašytojai
Prancūzijos dramaturgai