Zapyškis

Zapyškis – miestelis Kauno rajono savivaldybėje, prie kelio , kairiajame Nemuno krante. Miestelyje prie pat Nemuno stovi senoji Senoji Zapyškio Šv. Jono Krikštytojo bažnyčia (pastatyta 1578 m.; nuo XX a. pradžios religinėms reikmėms nebenaudojama; vasarą vyksta Pažaislio muzikos festivalio koncertai). Veikia paštas (LT-53083), biblioteka (nuo 1940 m.), kultūros centras, kelios parduotuvės, senosios kapinės (rytiniame pakraštyje, su Zapyškio senųjų kapinių koplyčia, ir vakariniame pakraštyje), prieplauka, degalinė, duonos kepykla. Zapyškio pagrindinė mokykla yra gretimame Kluoniškių kaime, Zapyškio medelynas (jame yra nedidelis zoologijos sodas) – Dievogaloje. Miestelyje stovi Lietuvos nepriklausomybės dešimtmečio paminklas, su užrašu „Atkovotos Lietuvos sukaktuvėms 1918–1928“. Tai iš lauko akmenų sumūryta piramidė. Paminklo statybą 1929 m. inicijavo Zapyškio šaulių būrio vadas J. Žitinevičius. 1960 m. paminklas nugriautas, 1989 m. atstatytas.

Etimologija 

Gyvenvietė iš pradžių vadinta Panemune, Panemuniais, vėliau Tarpupiu. 1566 m. nuo Sapiegų, valdžiusių miestelį, pavardės kilo ir pamažu įsigalėjo pavadinimai Sapiegų miestelis, Sapiegiškės ir Sapiegiškis ar net Zapiežiškis, o dar vėliau – Zapyškis (dvarininkinis vietovardis).

Geografija 

Miestelis išsidėstęs apačioje prie Nemuno. Pietuose, ant šlaito esanti gyvenvietė yra Dievogala, o pietvakariuose – Kluoniškiai. Abi pastarosios gyvenvietės kartais irgi priskiriamos Zapyškiui (Kluoniškiuose yra Zapyškio bažnyčia, mokykla, seniūnija), tačiau miestelis yra tik žemutinėje terasoje.

Per senąsias Zapyškio kapines, pro koplyčią, tekėjo į Nemuną Dievogalos Švento Jono upelis, kuris vėliau, supylus naują kelio pylimą, – išsiliejo lankose. Tikėta, kad upelio vanduo turi gydomųjų savybių.

Istorija 

Zapyškis minimas XVI a. pradžios, kai Ldk Aleksandras šias žemes padovanojo savo sekretoriui Jonui Sapiegai. Zapyškio dvaras įkurtas XVI a., priklausė Sapiegoms, XVI a. pabaigoje pastatyta žymi ankstyvosios gotikos bažnyčia, išlikusi iki dabar. Pro Zapyškį ėjo svarbus Kauno–Virbalio prekybos ir pašto traktas (neteko reikšmės XIX a.). 1655 m. rugsėjo 1 d. miestelį sudegino rusų kariuomenė. 1677 m. Zapyškyje atidaryta parapijos mokykla.

1795 m. Zapyškis atiteko Prūsijai, 1808 m. buvo Varšuvos kunigaikštystėje (netekęs prekybinių ir ūkinių ryšių su Kaunu ir kitais miestais apnyko – 1800 m. buvo 1 gatvė, 20 amatininkų), nuo 1815 m. priklausė Rusijai. 1825–1847 m. Zapyškis turėjo miesto teises. 1865 m. įkurta valdinė pradžios mokykla. 1870 m. rugpjūčio 28 d. Zapyškis neteko miesto teisių. Draudžiamąją lietuvišką spaudą apylinkėse platino Motiejus Eimaitis. XIX a. Zapyškis buvo kaimas ir palivarkas Marijampolės apskrities Aleksoto valsčiuje.

XX a. iki pastatant Kauno HE miestelis ne kartą kentėjo nuo potvynių – 1934, 1946, 1951, 1958 m. Iš dalies tai lėmė, kad gyvenvietė persikėlė į viršutinę terasą. Tarpukariu Zapyškis buvo valsčiaus centras – veikė lentpjūvė, malūnas, vaistinė, kooperatyvas, lietuvių ir žydų mokyklos, šaulių namai (pastatyti 1935 m.). Pokariu aplink veikė Zapyškio būrio, vėliau Žalgirio rinktinės partizanai.

Sovietmečiu buvo kolūkio (specializacija – bulvės) centras, pastatyti kultūros namai su vandentiekio bokštu (architektas J. Staskevičius). Bokšte (~20 m aukščio) įrengta apžvalgos aikštelė.

2005 m. patvirtintas Zapyškio herbas. 2017 m. vasario 22 d. daliai Zapyškio suteiktas kurortinės teritorijos statusas.

|}

Gyventojai

Žymūs žmonės 
 Andrius Vištelis-Višteliauskas (1837–1912), poetas ir vertėjas. Jam čia pastatytas paminklas.
 Motiejus Eimaitis (1840–1919), knygnešys.
 Vincas Kudirka (1858–1899), rašytojas, mėgęs lankytis Zapyškyje. Miestelyje stūkso taip vadinamas Kudirkos akmuo, prie kurio veda ekologinis takas.

Galerija

Šaltiniai 

 Zapyškis, 1508–2008 (sud. Angelė Buškevičienė). – Kaunas: Judex, 2008. – 448 p.: iliustr. – ISBN 978-9955-748-54-0

Nuorodos 
 Zapyškio bendruomenė 
 Žemėlapiai