Ambrozija

Ambrozija graikų mitologijoje - dievų maistas, suteikiantis nemirtingumą ir amžiną jaunystę. Tapatinamas su nektaru, nors Iliadoje dievai geria nektarą, o ambrozija - dievų aliejus (ambrozijos aliejus), kartais įvardijama kaip dieviškų žirgų ėdalas. Minima, kad Dzeusui ambroziją atnešantys balandžiai. Tačiau kai Homeras naudoja abu žodžius nektarą ir ambroziją, nektaras reiškia gėrimą, o ambrozija bendresnę sąvoką. Homeras mini, kad Afroditė naudoja ambrozijos aliejų kaip kvepalus, kurie „dieviškai saldūs ir saikingai aromatingi“.  

Kai kurių autorių teigimu šį pavadinimą galima išvesti iš semitų MBR (gintaras), o gintarui Rytų tautose buvo priskiriamos stebuklingos galios. Indų mitologijoje taip pat žinomas dievų gėrimas amrita. Kai kurie šiuolaikiniai tyrinėtojai mano, kad ambrozija galėjo būti haliucinogeninis grybas – musmirė.

Mituose 
Minima, kad Tetidė maudo Achilą ambrozijoje, palikdama tik kulną nesuteptą ir pažeidžiamą.
Apolonas nuplauna juodą kraują nuo Sarpedono kūno ir šį ištepa ambrozija, kad jis būtų išsaugotas ir galėtų būti nugabentas į Likiją kaip kad Sarpedonas norėjo. Analogiškai ambroziją naudoja ir Tetidė ištepdama Patroklo kūną abrozija, siekdama ji kuo ilgiau išsaugoti.
Odisėjoje minima, kad Kalipso apklojo stalą ambrozija, kurios parūpino Hermis, bei rožių raudonumo nektaru.
Kirkė mini Odisėjui, kad Dzeusui ambroziją atnešantys balandžiai
Viena iš Tantalo niekšybių, kad pavogęs nektaro ir ambrozijos, kuriais vaišino savo svečius (pan. kaip kad Promėtėjas pavogęs ugnį).

Nimfa 
Ambrozija – viena iš nimfų hajadžių Atlanto ir Plejonės dukterų. Ji Didonėje maitinusi Dionisą, vėliau minima kaip nimfa, dalyvaujanti Dioniso svitoje

Graikų mitologija
Nimfos