Jurgis Bielinis-Bieliakas

Jurgis Algirdas Bielinis Bieliakas (1933 m. liepos 8 d. Narsiečiuose – 2020 m. balandžio 21 d.) – inžinierius, kraštotyrininkas, Lietuvos politinis veikėjas. Jurgio Bielinio vaikaitis.

Biografija 

Mokėsi Kauno politechnikume, jį baigęs studijavo Kauno politechnikos institute, čia įgijo inžinieriaus elektriko specialybę. Ilgą laiką dirbo „Azote“, taip pat įmonėje „Medtechnika“, Kauno radijo gamykloje.

Gyveno Jonavoje, po to Raudondvaryje, aktyviai dalyvavo visuomeniniame gyvenime. Vykdė kraštotyrinę veiklą, buvo blaivybės propaguotojas, Kauno knygnešių draugijos pirmininkas. Prisidėjo atkuriant Socialdemokratų partiją. Tarp SSRS kariškių platino Sąjūdžio laikraščius, juos gabeno Maskvon. Per 1991 metų sausio įvykius J. A. Bielinis-Bieliakas prisidėjo Maskvoje rengiant Lietuvai palaikyti skirtą daugiatūkstantinį mitingą.

Daug dėmesio skyrė senelio Jurgio Bielinio atminimui išsaugoti: Bielinių sodyboje (Purviškių kaime prie Suosto) rūpinosi išsaugoti Bielinio akmenį, o 1989 m. Jurgio Bielinio-Bieliako ir aktyvių biržiečių iniciatyva pastatytas vienas pirmųjų sovietmečio koplytstulpių (autorius Leonas Juozonis). Jis skirtas įamžinti knygnešio Jurgio Bielinio, jo žmonos Onos bei brolio Andriaus atminimui. 1990 m. J. A. Bielinis-Bieliakas drauge su biržiečiais Jonu Dagiliu, Valentinu Dagiu ir kitais aptiko Mitkų kaimo kryžių (po šiuo kryžiumi prieš mirtį buvo sukniubęs J. Bielinis). Taip pat rūpinosi dėdės Kipro Bielinio raštų leidimu. 2001 m. išėjo į pensiją, tačiau visuomeniniame politiniame gyvenime ir toliau dalyvavo: ėjo Kauno knygnešių draugijos pirmininko pareigas, rėmė blaivybės draugijas.

Nuo 1989 m. Lietuvos socialdemokratų partijos narys, 1989–1991 m. Jonavos rajono skyriaus pirmininkas, LSDP tarybos narys. Nuo 1992 m. Lietuvos tautininkų sąjungos narys.

1990–1995 m. Jonavos rajono tarybos narys.

Išnašos 

Lietuvos politikai
Lietuvos kraštotyrininkai