Julio Argentino Roca

Chulijas Archentino Roka (Alejo Julio Argentino Roca Paz;  1843 m. liepos 17 d., Tukumane –  1914 m. spalio 19 d., Buenos Airėse) – Argentinos armijos generolas ir prezidentas (1880–1886 m. ir 1898–1904 m.).

Chulijas Roka gimė Tukumano mieste, čia garsioje šeimoje. Užbaigė valstybinį koledžą Konsepsion del Urugvajaus mieste. Būdamas 15 metų įstojo į Argentinos Konfederacijos armiją. Dar būdamas paaugliu, Roka tapo jaunosios artilerijos karininku ir kariavo Buenos Airių apylinkėse. 1865–1870 m. kariavo Trigubo Aljanso kare prieš Paragvajų. Po generolo José M. Arredondo sukilimo numalšinimo, prezidentas Aveljaneda Rokai suteikė generolo laipsnį. 1877 m. jis tapo karo ministru. Roka susidūrė su indėnų pasipriešinimu Patagonijoje. 1878–1879 m. vykdytų kampanijų prieš indėnus metu, nužudyta apie 1250 vietinių gyventojų ir dar apie 3000 paimta į nelaisvę. Dėl šios sėkmingos kampanijos, prezidentas Aveljaneda Roką pasirinko savo įpėdiniu.

1880 m. spalio 12 d. Roka pradėjo savo, kaip prezidento, darbą. Prezidentas ėmė vykdyti aktyvią federalistinę politiką. Nacionalizuota dalis bažnyčios turto ir perimtos kai kurios jos funkcijos (pvz, gyventojų registravimas, švietimas). Dėl to pašlijo Argentinos ir Vatikano santykiai. Ekonomika perėjo į valstybės kontrolę. Didelė imigracija padėjo išlaikyti aukštą ekonominį lygį. Tačiau buvo labai išsikerojusi korupcija. 1886 m. buvo surengtas pasikėsinimas prieš Chuliją Roką.

Pasibaigus kadencijai, Roka tapo senatoriumi ir vidaus reikalų ministru. 1895 m. prezidentu tapus José Evaristo Uriburu, Roka tapo senato prezidentu. Jis dukart pavadavo ir sergantį prezidentą. 1897 m. Partido Autonomista Nacional partija leido Rokai kandidatuoti į prezidentus antrą kartą. 1898 m. spalio 12 d. jis be konkurencijos vėl tapo Argentinos vadovu. 1901–1902 m. Argentina įsivėlė į sienų konfliktą su Čile. Jo kadencija baigėsi 1904 m.

1912–1914 m. Roka buvo ypatinguoju ambasadoriumi Brazilijoje.

|-

Argentinos prezidentai