Veimutinė pušis

Veimutinė pušis (Pinus strobus) – pušūnų (Pinophyta) skyriaus, pušinių (Pinaceae) šeimos, pušų (Pinus) genties medžių rūšis.

Paplitimas 
Savaime paplitusi Šiaurės Amerikos žemyno rytuose: vakaruose – Minesotos didesnioji rytų dalis ir Ajovos šiaurės rytai, šiaurėje jos arealas tęsiasi pietryčių Manitoboje ir pietinėse Ontarijo ir Kvebeko provincijų dalyse, šiaurės rytuose arealas siekia Niufaundlandą, rytuose išplitusios per visas Naujosios Anglijos valstijas, Niujorką, Pensilvaniją, šiaurinį Naująjį Džersį, pietuose nutoldamos nuo Atlanto vandenyno ir per Apalačų kalnus siekia Džordžiją.

Auga iki 1500 m aukštyje.

Introdukuota daugelio Europos šalių parkuose, želdynuose.

Lietuvoje 
Ši svetimžemė rūšis yra introdukuota Lietuvoje, gana gerai prisitaikiusi prie vietinio klimato. Ji buvo veista Lietuvos miškuose, bet pastaruoju metu dėl Cronartium ribicola daromos žalos šią pušį šalies miškuose nustota platinti. Anot L. Januškevičiaus (2006), veimutinė pušis auga Vilniaus rajone Vyžulionių miške (0,2 ha), kur buvo pasodinta 1910 m., Nemenčinės miškų urėdijos Magūnų (buv. Žaliašilio) girininkijos miškuose prie Nemenčinės, Radviliškio girininkijos Bebrujų miške (0,13 ha medynas), Jurbarko miškų urėdijos Kalvelių girininkijos Viešvilės miške (0,4 ha medynas)..

Kelios pušys yra saugomi gamtos paveldo objektai:
 Baltpamūšio veimutinė pušis (Pasvalio raj.)
 Padysnio veimutinė pušis (Ignalinos raj.)
 Pajiešmenių parko veimutinė pušis (Pasvalio raj.)
 Žagarės miško veimutinė pušis (Joniškio raj.)

Aukščiausia Lietuvoje užfiksuota veimutinė pušis siekia 42 metrus.

Matmenys 
Tai aukščiausia rytinėje Šiaurės Amerikos žemyno dalyje auganti vietinių medžių rūšis. Jų aukštis iki 30–67 m, kamieno skersmuo – 100–180 cm. 2003 m. duomenimis, Didžiųjų Dulsvųjų kalnų nacionaliniame parke šiuo metu auganti Bugermano pušis (Boogerman Pine) yra aukščiausia – jos aukštis 56,54 m. Šiuo metu masyviausia – 185 cm kamieno skersmens ir 40,2 m aukščio pušis auga JAV Meino valstijos nedideliame Morilo (Morrill) miestelyje. Istoriškai yra užregistruota masyvesnių: viena tokių, Ričo kalnų pušis, augusi Tenesio valstijoje, nupjauta, kai buvo 186 cm kamieno skersmens ir 51,2 m aukščio, su nulūžusia viršūne.

Išvaizda 
Laja kūgiška, vėliau tampa plokščia, netaisyklinga. Žievė tampa pilkai ruda, giliai sueižėjusi į plačias netaisyklingas plokšteles. Spygliai 6–10 cm ilgio, 0,7–1 mm storio, susitelkę po 5. Kankorėžiai cilindriški, pilkšvai rudi, 8–20 cm ilgio, 2–3 cm ilgio žvyneliais. Sėklos 5–6 mm ilgio, su 1,8–2,5 cm ilgio skristuku.

Amžius ir atsparumas 
Gali išgyventi iki 350–400 metų. Veimutinė pušis mėgsta vėsų, drėgną klimatą, gerai vėdinamą dirvą. Atsparumas šalčiui iki -34,4 – -39,9 °C.

Panaudojimas 
XVII–XVIII a. veimutinės pušies mediena plačiai naudota Karališkojo laivyno laivų statybai, taip pat baldų gamybai, namų statybai. Dėl intensyvaus kirtimo rytinėje arealo dalyje beveik išnaikinta.

Pavadinimas ir sinonimai 
Amerikos žemyno anglų k. turi šiuos pavadinimus: eastern white pine, northern white pine, white pine, northern pine, britų anglų kalba – Weymouth pine. Prancūziškai – Pin blanc, Pin du Lord arba Pin de Weymouth.

Veimutinės pušies lotyniški sinonimai:

 Leucopitys strobus (L.) Nieuwl.
 Pinus nivea Booth ex Carrière
 Pinus strobus var. brevifolia Carrière
 Pinus strobus f. brevifolia (Carrière) Rehder
 Pinus strobus subsp. cumberlandensis Silba
 Pinus strobus var. fastigiata Beissn.
 Pinus strobus f. fastigiata (Beissn.) Beissn.
 Pinus strobus f. glauca (Beissn.) Voss
 Pinus strobus f. prostrata (Beissn.) Fernald & Weath.
 Pinus strobus f. strobus
 Pinus strobus var. umbraculifera Carrière
 Pinus strobus f. umbraculifera (Carrière) Beissn.
 Pinus tenuifolia Salisb. – neteisėtas sinonimas
 Pinus umbraculifera K.Koch – negaliojantis sinonimas
 Strobus strobus (L.) Small – negaliojantis sinonimas
 Strobus weymouthiana Opiz

Irokėzų genčių konfederacija veimutinę pušį pavadino „Taikos medžiu“. Jungtinėje Karalystėje veimutinė pušis žinoma „Weymouth pine“ pavadinimu pagal Britų karališkojo jūrų laivyno kapitono Džordžo Veimuto (George Weymouth) pavardę, kuris iš Šiaurės Amerikos kolonijų, arba dabartinės Meino valstijos, 1605 m. į Angliją pargabeno šios pušies sėklytes.

Čiapasinė pušis 
Nepaisant to, kad Čiapasinių pušų populiacijos savaiminis paplitimo arealas yra gana toli nuo veimutinių pušų (Pinus strobus) – pietinė Meksika ir Gvatemala, Čiapinės pušys auga skirtingoje klimatinėje zonoje – atogrąžose, ir turi morfologinių, nors ir nedidelių, skirtumų – skiriasi spygliai, kankorėžių žvyneliai, dalis botanikų ją traktuoja kaip veimutinės pušies varietetą – Pinus strobus var. chiapensis.

Bet atlikta genetinė analizė rodo, kad nepaisant nedidelių morfologinių skirtumų, Čiapasinių pušų ir veimutinių pušų (Pinus strobus) populiacijos yra genetiškai labai skirtingos. Taksone abi populiacijos grupuojamos skirtingose kladose, tad laikytinos atskiromis pušų (Pinus) genties rūšimis – Čiapasinė pušis (Pinus chiapensis) ir veimutinė pušis (Pinus strobus)

Taip pat skaityti 
 Šiaurės Amerikos žemyno aukščiausių medžių rūšys

Šaltiniai

Nuorodos 
 plantsoftheworldonline.org / Pinus strobus L.
 missouribotanicalgarden.org / Pinus strobus
 srs.fs.usda.gov / Eastern White Pine
 fs.fed.us / Pinus strobus
 plants.usda.gov / https://plants.usda.gov/core/profile?symbol=PIST Pinus strobus L. eastern white pine]
 euforgen.org / Pinus strobus White pine
 youtube.com / Eastern White Pine- the Tree Rooted in American History | 17 Jan 2020

Galerija 

Pušiniai
Medžiai ir krūmai