Bažnytkaimis

Apie kaimą žr. Bažnytkaimis (Ignalina).

Bažnytkaimis – kaimas, kuriame yra bažnyčia. Dabartinės lietuvių kalbos žodyne bažnytkaimis apibrėžiamas taip – „kaimas ar miestelis, kur yra bažnyčia“. Tai savitas gyvenvietės tipas, kur sakralinė paskirtis (bažnyčia) atlieka išskirtinį vaidmenį gy­venvietės funkcinėje, kultūrinėje ir urbanistinėje raidoje. Sąvoka nėra oficialiai suformuluota, nėra teisiškai fik­suotas ir kaimo gyvenamosios vietovės klasifika­cinis terminas. Tai tarpinis gyvenvietės tipas, turintis miestelio ir kaimo funkcinių bei urbanis­tinių bruožų.

Istorija 

Nuo XVIII a. pabaigos baž­nytkaimiai funkcionavo greta miestų, miestelių ir kaimų gyvenviečių. Jie neturėjo savivaldos, prekybos privilegijų. 2000 m. buvo patvirtinta Lie­tuvos bažnytkaimių vertinimo programa, kurioje nustatyti Lietuvos bažnytkaimių identifikavi­mo požymiai, išreikštos kraštotvarkinio potencia­lo vertinimo metodinės nuostatos, parengti baž­nytkaimių kraštotvarkinio potencialo pritaikymo tvarkant krašto erdves modeliai.

Šaltiniai 

Lietuvos gyvenvietės pagal statusą