Carlos Calvo

Carlos Calvo (1824 m. vasario 26 d. Buenos Airės – 1906 m. gegužės 2 d. Paryžius) – Argentinos diplomatas, istorikas, teisininkas, teisėtyrininkas tarptautininkas.

Biografija 

Savarankiškai studijavo teisę, specializavosi tarptautinėje teisėje.

Nuo 1860 m. pradėjo dirbti diplomatinėje tarnyboje. Tais pačiais metais Vyriausybės siuntimu dirbti Londone (Jungtinėje Karalystėje) ir Paryžiuje (Prancūzijoje). 1862–1969 m. išleido daugiatomį Lotynų Amerikos valstybių sutarčių ir kitų diplomatinių dokumentų rinkinį (Colección completa de los tratados, convenciones, capitulaciones, armisticios y otros actos diplomáticos de todos los estados de la America latina 15 t.), tapusį tarptautinės teisės teorijos ir praktikos šaltiniu, veikalu. 1864–1975 m. leido Lotynų Amerikos revoliucijos istorijos šaltinius (Annales historiques de la révolution de l'Amérique latine 5 t.). Veikale „Tarptautinė teisė Europos ir Amerikos teorijoje ir praktikoje“ (Derecho internacional teórico y práctico de Europa y América, 1868 m.) paskelbtais politiniais principais rėmėsi Lotynų Amerikos valstybės, sudarydamos tarptautines sutartis. Šie principai vadinami Kalvo doktrina.

1873 m. Gente (Belgija) dalyvavo steigiant Tarptautinės teisės institutą ). Jo vardu pavadinta viena iš tarptautinės teisės teorijos doktrinų (vad. Calvo doktrina), kuria remiantis tarp valstybinių ir užsienio kilmės privačių asmenų santykiai daro įtaką valstybių santykiams. Esant privatiniams teisiniams ginčams tarp užsienio valstybių (privačių) asmenų (fizinių, juridinių) taikytina atitinkamos buvimo valstybės jurisdikcija, o diplomatinė intervencija (diplomatinė gynyba) neleistina.

Išnašos 

Publicistai
Istorikai
Argentinos teisininkai
Teisėtyrininkai tarptautininkai
Tarptautinės teisės instituto nariai