Kibiauodegis meškėnas

Kibiauodegis meškėnas, kinkažu (Potos flavus) – meškėninių (Procyonidae) šeimos žinduolis.

Išvaizda 

Kibiauodegio meškėno kūnas 41-57 cm, uodega – 40-55 cm ilgio. Aukštis ties pečiais apie 25 cm, svoris 1,5-2,7 kg. Priekinės letenos trumpesnės už užpaklaines. Galva apskrita, uodega kibi, kuria lengvai kabinasi nuo šakos prie šakos. 

Kailis tankus, aksominis, nugaros pusė rausvai pilka, pilvo – rausvai geltona. Snukis tamsiai rudas arba juodas. Uodega vienspalvė, tamsenė už kūno spalvą.

Paplitimas 
Paplitęs Šiaurės Amerikos pietuose, taip pat Centrinėje ir Pietų Amerikoje į pietus iki Brazilijos. Gyvena drėgnuose tropiniuose miškuose.

Mityba 
Gyvena medžiuose. Dieną slepiasi drevėse, o naktį pavieniui arba poromis medžių šakomis keliauja ieškoti maisto.

Minta daugiausia vaisiais, nektaru, žiedais ir lapais. Retkarčiais ėda vabzdžius, ypač skruzdėles. Manoma, nors nėra tiesiogiai įrodyta, kad gali ėsti varles, driežus, paukščių kiaušinius.

Veisimasis 
Kibiauodegis meškėnas išgyvena iki 23 metų. Tipinę šeimą sudaro patelė, du patinai ir įvairaus amžiaus jaunikliai. Miega kartu, vienas kitą prižiūri ir rūpinasi, bet maitinasi pavieniui. Maždaug po 2,5 metų šeimą palieka patelė. Tada teritorija atitenka patinui ir jaunikliams patinams.

Nėštumas 112-118 d. Patelė pavasarį ar vasarą pagimdo 1, retkarčiais 2 aklus jauniklius. Patinai lytiškai subręsta po 1,5, patelės – po 2,5 metų.

Gamtoje praktiškai priešų neturi. Tačiau Amazonijos miškų kirtimas gali smarkiai sumažinti populiaciją. Lengvai pakenčia nelaisvę, kartais laikomi kaip egzotiniai augintiniai.

Meškėniniai