Karinė apygarda

Karinė apygarda – karinis administracinis vienetas, vienas iš kelių ar keliolikos, į kuriuos padalinta valstybės teritorija. Apygardos vadovybė atsakinga už administracinį apygardos teritorijoje esančios kariuomenės palaikymą, aprūpinimą, šauktinių apmokymą ir šaukimą į tarnybą, atsargos kareivių ir karininkų administravimą ir t. t. Dažnai apygardos vadovybė vadovauja ir dalinių mokymams ir kovinei parengčiai.

Kai kuriose šalyse egzistavo ar egzistuoja karinės jūrų apygardos (pvz., JAV naval districts), į kurias dalinama JAV pakrantė ir gretimi vandenys.

Vokietija

Dabartinė Vokietija 
Dabar Vokietija turi 4 karines apygardas (Wehrbereichskommando, WBK), kurių štabai yra:
 Kilyje (Kiel) – WBK I
 Maince (Mainz) – WBK II
 Erfurte (Erfurt) – WBK III
 Miunchene (Munich) – WBK IV

Vokietija per Antrąjį pasaulinį karą 
Vokietijoje kiekvienas pėstininkų korpusas turėjo savo teritoriją (savo karinę apygardą Wehrkreis), kurios karinius reikalus ir tvarkė. Prasidėjus karui apygardoms ėmė vadovauti korpusų vadų pavaduotojai.

Prieš karą buvo ir keturi motorizuoti korpusai (tiksliau – korpusų štabai, užsiėmę tankų dalinių formavimu ir mokymu), kurie savo karinių apygardų neturėjo. Juos aptarnavo (tiekė šauktinius, išteklius) tos apygardos, kurių teritorijoje buvo įsikūrę štabai ar štabams pavaldžių dalinių įgulos. Tai buvo:
 XIV motorizuotasis armijos korpusas (XIV. Armeekorps (mot.))
 XV motorizuotasis armijos korpusas (XV. Armeekorps (mot.))
 XVI motorizuotasis armijos korpusas (XVI. Armeekorps (mot.))
 XIX motorizuotasis armijos korpusas (XIX. Armeekorps)

Karinių apygardų buvo 19 (karo pradžioje – tik 15):
 I – Kenigsbergas – Rytų Prūsija, Klaipėdos kraštas, Baltstogė
 II – Štetinas – Meklenburgas ir Pomeranija
 III – Berlynas – Brandenburgas ir dalis Neumark’o
 IV – Drezdenas – Saksonija, Tiuringija, šiaurinė Čekija (Bohemija)
 V – Štutgartas – Viurtembergas, dalis Badeno, Elzasas
 VI – Miunsteris – Vestfalija, Reino žemė, Belgijos Eupen-Malmedy rajonas
 VII – Miunchenas – Pietų Bavarija
 VIII – Breslau – Silezija, Sudetų kraštas, pietvakarių Lenkija
 IX – Kaselis – Hesė, Kaselis, Veimaras
 X – Hamburgas – Šlėzvigas-Holšteinas, dalis Hanoverio, Danijos Šlėzvigas (Pietų Jutlandija)
 XI – Hanoveris – Braunšveigas, Anhaltas ir Magdeburgas
 XII – Visbadenas – Eifelis, Koblencas, Manheimas, Mecas, Palatinatas, Saaras, Lotaringija, Nansi, Liuksemburgas
 XIII – Niurnbergas – Šiaurės Bavarija, vakarų Bohemija, Regensburgas, Egeras
 XVII – Viena – Austrija, pietų Bohemija, pietų Moravija.
 XVIII – Zalcburgas – Štirija, Karintija, pietų Slovėnija

XX ir XXI apygardos buvo įkurtos Lenkijoje ir apėmė Gdanską ir Poznanę, kurie iki Pirmojo pasaulinio karo priklausė Vokietijai.
 XX – Dancigas – Dancigas, Lenkijos koridorius, Torunė, Bydgoščius, Marienverderis, Graudencas ir kt.
 XXI – Poznanė – Leszno (Lissa), Inowrocław (Hohensalza), Włocławek (Leslau), Kališas (Kalisz), Lodzė (Litzmannstadt)

Lenkija 
Dabartinės apygardos:
 Pomeranijos karinė apygarda (Pomorski Okręg Wojskowy) – štabas Bydgoščiuje
 Silezijos karinė apygarda (Śląski Okręg Wojskowy) – štabas Vroclave

Ankstesnės karinės apygardos:
 Poznanės karinė apygarda (Poznański Okręg Wojskowy) – štabas Poznanėje
 Krokuvos karinė apygarda (Krakowski Okręg Wojskowy) – štabas Krokuvoje
 Lodzės karinė apygarda (Łódzki Okręg Wojskowy) – štabas Lodzėje
 Varšuvos karinė apygarda (Warszawski Okręg Wojskowy) – štabas Varšuvoje
 Liublino karinė apygarda (Lubelski Okręg Wojskowy) – štabas Liubline

Rusija

Carinė Rusija 
Pirmą kartą karinės apygardos buvo įkurtos 1862–1864 m. 1892 m. buvo 13 karinių apygardų ir viena sritis su karinės apygardos teisėmis:
 Sankt-Peterburgo karinė apygarda – Sankt-Peterburgo, Oloneco, Archangelsko, Novgorodo, Pskovo, Estliandijos gubernijos ir 4 Lifliandijos ujezdai
 Suomijos karinė apygarda – visos 8 Suomijos gubernijos
 Vilniaus karinė apygarda – Vilniaus, Gardino, Kauno, Kurliandijos (Kuršo), Lifliandijos (be aukščiau minėtų 4 ujezdų), Vitebsko, Mogiliovo, Minsko ir Suvalkų (be Ščiučinsko ujezdo) gubernijos.
 Varšuvos karinė apygarda – Varšuvos, Plocko, Kališo, Petrokovo (Piotrków Trybunalski), Kelcų, Radomo, Liublino, Sedleco, Lomžos gubernijos ir Suvalkų gubernijos Ščiučino ujezdas.
 Kijevo karinė apygarda – Kijevo, Podolsko, Volynės, Černigovo, Poltavos, Charkovo ir Kursko gubernijos
 Odesos karinė apygarda – Besarabijos, Chersono, Jekaterinoslavo, Tauridės (vėliau Simferopolio) gubernijos
 Maskvos karinė apygarda – Maskvos, Smolensko, Tverės, Jaroslavlio, Kostromos, Vologdos, Vladimiro, Nižnij-Novgorodo, Kalugos, Tulos, Riazanės, Oriolo, Tambovo ir Voronežo gubernijos
 Kazanės karinė apygarda – Kazanės, Viatkos, Permės, Ufos, Simbirsko, Samaros, Penzos, Saratovo, Astrachanės gubernijos. Į apygardą įėjo ir Astrachanės, Uralo ir Orenburgo kazokų kariuomenės.
 Kaukazo karinė apygarda – Stavropolio gubernija, Kaukazas ir Užkaukazė, įskaitant Kubanės ir Tereko kazokų kariuomenes/
 Turkestano karinė apygarda – Rusijos Turkestanas, įskaitant Samarkandą ir Ferganą.
 Omsko karinė apygarda – Tobolsko, Tomsko gubernijos Akmolinsko, Semipalatinsko ir Semirečensko sritys
 Irkutsko karinė apygarda – Irkutsko ir Jeniseisko (vėliau – Krasnojarsko) gubernijos ir Jakutsko sritis
 Amūro karinė apygarda – Užbaikalės sritis, Paamūrė (su Amūro kazokų kariuomene), Ramiojo vandenyno pakrantė, Sachalinas
 Užkaspijės sritis turėjo atskiros karinės apygardos teises.

Karinės apygardos vadas vadinosi karinės apygardos kariuomenės vadu (Sankt-Peterburgo karinės apygardos kariuomenei vadovavo caras), jam buvo pavaldūs visi apygardos kariuomenės daliniai, karinės institucijos ir visi apygardoje esantys kariškiai.

Dono karinėje apygardoje kariuomenės vadu ir generalgubernatoriumi būdavo skirtinis atamanas. Karinės apygardos štabu buvo Dono kazokų kariuomenės štabas ir administracija.

Prieš Pirmąjį pasaulinį karą buvo 12 karinių apygardų – Dvinsko, Irkutsko, Kaukazo, Kazanės, Kijevo, Minsko, Maskvos, Odesos, Omsko, Petrogrado, Amūro, Turkestano.

TSRS karinės apygardos

Dabartinės Rusijos karinės apygardos 
Iki 2010 m. spalio 20 d. Rusijoje buvo šešios karinės apygardos:
 Maskvos karinė apygarda
 Leningrado karinė apygarda
 Šiaurės Kaukazo karinė apygarda
 Pavolgio ir Uralo karinė apygarda
 Sibiro karinė apygarda
 Tolimųjų Rytų karinė apygarda

Nuo 2010 m. spalio 20 d. Rusijoje yra keturios karinės apygardos:
 Vakarų karinė apygarda;
 Centro karinė apygarda;
 Pietų karinė apygarda;
 Rytų karinė apygarda.

Nuorodos 
 Территориальный состав военных округов  (TSRS, prieš Antrąjį pasaulinį karą)
 Vilniaus karinė apygarda 

Karyba