Daubėnai (Kretinga)

Daubėnai – kaimas Kretingos rajono savivaldybės vakarinėje dalyje, 3 km į pietus nuo Darbėnų. Tai vienintelė Lietuvoje gyvenvietė, kurioje viena greta kitos veikia 2 – privati ir valstybinė geležinkelio pervažos.

Geografija 

Sodybos išsimėtę kalvotoje, miškingoje teritorijoje, kurios centrinėje dalyje yra sodininkų bendrija. Rytinę dalį apima Daubėnų, pietvakarinį pakraštį – Žydiškių miškai. Kadangi gruntinis vanduo yra palyginti arti paviršiaus ir vyrauja nelaidžios pamatinės uolienos, aplinkiniai miškai yra pelkėti. Vyrauja spygliuočių medynai, pelkėtose vietose yra beržynų. Į vakarus stūkso Dimitravo ir Kadagynų miškai. Per kaimą iš dalies nekanalizuota vaga teka Tenžė, eina kelias , Bajorų–Priekulės geležinkelis. Miške į šiaurės rytus nuo Daubėnų įsteigtas Daubėnų pušies apsaugai skirtas genetinis draustinis.

Istorija 

Kaimas susiformavo XVII–XVIII a. Priklausė Darbėnų dvarui ir parapijai. 1846 m. jame buvo 7 dūmai. XIX a. pirmoje pusėje miškingoje žemėje susiformavo užusienis, priklausęs Daubėnų kaimo bendruomenei. Panaikinus baudžiavą, 1870 m. 39 kaimo ir užusienio valstiečiai mokėjo išperkamuosius žemės mokesčius Juozapo Tiškevičiaus Darbėnų dvarui. XVII–XIX a. kaime veikė dvejos kapinaitės, kuriose daugiausia laidoti nuo maro ir kitų užkrečiamų ligų mirę gyventojai.

1915 m. okupacinė vokiečių valdžia per kaimą nutiesė geležinkelį Bajorai–Priekulė (Kuršo sritis), sujungusį Vokietijos ir Rusijos geležinkelius.

1923 m. buvo 21 ūkis.

XX a. 9 dešimtmetyje įkurta Daubėnų sodų bendrija.

Gyventojai

Kultūros paveldas 
 Daubėnų senovės gyvenvietė (I tūkst. II pusė – II tūkst. pr.)
 Daubėnų I senosios kapinės (XVII–XIX a.), vadinamos Markapiais
 Daubėnų II senosios kapinės (XVII–XIX a.), vadinamos Maro kapais

Šaltiniai

Nuorodos 
 Irena Šeškevičienė. Kaimą tarp daubų atgaivino sodininkai. – Pajūrio naujienos – 2009, birželio 12

Kretingos rajono savivaldybės gyvenvietės