Mituva

Mituva – upė vakarų Lietuvoje, Raseinių rajono ir Jurbarko rajono savivaldybių teritorijoje, Karšuvos žemumoje, dešinysis Nemuno intakas.

Geografija 

Prasideda ties Didžiuliais, 9 km į šiaurės vakarus nuo Ariogalos. Teka į pietvakarius, prieš Gausantės žiotis pasuka į vakarus, o nuo Vidaujos žiočių – į pietryčius, įteka į Nemuną 124 km nuo jo žiočių, ties Jurbarku. Slėnis 200–400 m pločio, jo šlaitai 5–10 m aukščio. Aukštupio vaga reguliuota, plotis 5–10 m, gylis 1,7–2 m, natūralios vagos plotis 5–12 m, gylis 0,3–1 m. Vidutinis nuolydis 0,94 m/km. Srovės greitis 0,2–0,3 m/s. Vandens debitas Žindaičiuose, 29 km nuo žiočių: vidutinis 2,95 m³/s, didžiausias 104 m³/s. Debitas žiotyse m³/s. Vandens lygio svyravimo per metus amplitudė: vidutinė 3,9 m, didžiausia 4,5 m. Ties Jurbarkais, Girdžiais ir Rupeikiais įrengti tvenkiniai. Slėnio ruožas nuo Stakių iki Paulių priklauso Mituvos hidrografiniam draustiniui.

Baseinas 
Baseinas ištįsęs rytų – vakarų kryptimi lygiagrečiai Nemunui. Mituvos baseinas išsiskiria tankiausiu Lietuvoje upių tinklu – 1,52 km/ km², o Gausantės (kairiojo Mituvos intako) baseine – net 2,05 km/ km² (vidutinis upių tinklo tankis Lietuvoje yra 0,99 km/ km²). Didesnis santykinis vandeningumas būdingas dešiniesiems intakams, drenuojantiems smėlingesnes teritorijas. Ežerų Mituvos baseine nėra.

Intakai 
Kairieji
 Paupys,
 Gausantė,
 Snietala,
 Antvardė,
 Račintakis,
 Imsrė.

Dešinieji
 Akmena,
 Alsa,
 Tidikas,
 Vidauja,
 Globys,
 Kamė,
 Smukausis.

Etimologija 

Upėvardžio šaknis mit- gretinama su žodžiais mit-rus („vikrus, lankstus“), mit-rs („drėgnas“). Pirminė šių žodžių reikšmė galėjusi būti „suspaustas, sumintas, susuktas“.

Šaltiniai 

Jurbarko rajono upės
Raseinių rajono upės
Nemuno intakai