C-5 Galaxy

Lockheed C-5 Galaxy – karinis didžiatūris transportinis lėktuvas, sukurtas XX a. septinto dešimtmečio pradžioje JAV karinėms oro pajėgoms ir naudojamas iki šių laikų.

Sukūrimo istorija

Reikalavimai 
Septintojo dešimtmečio pradžioje JAV oro pajėgos užsakė naujoviško strateginio tolimojo veikimo transportinio lėktuvo projektinę studiją. Siekta pakeisti pasenusį Douglas C-133 Cargomaster ir patobulinti esamą, tačiau per mažą Lockheed C-141 Starlifter. Planuota užsakyti iki 200 lėktuvų. Techniniai tuo metu vadinto CX-HLS (Cargo Experimental-Heavy Logistics System) projekto reikalavimai iš pradžių buvo labai aukšti:

 100 t krovinio transportavimo galimybė, kuri dukart viršijo C-141 galimybes
 tarpkontinentinių skrydžių galimybė
 didelė, lengvai prieinama krovinio patalpa
 2 468 m ilgio pakilimo takas pilnai pakrautam lėktuvui

Gamyba 

1965 m. rugpjūtį General Electric kompanijai pasiūlyta sukurti variklius. Kadangi buvo planuotas bendras svoris 350 t ir keturi varikliai, kiekviena turbina turėjo išvystyti tuomet rekordišką 180 kN galią. 1965 m. spalį Lockheed kompanijai, kuri jau buvo sukūrusi C-141, buvo užsakyta pagaminti 115 lėktuvų, kuriuos oro pajėgos pavadino C-5A Galaxy. Konkurse dalyvavo ir Douglas bei Boeing kompanijos, ir nors Boeing pasiūlymas vertinimo komisijos buvo įvertinantas kaip techniškai tobulesnis, Gynybos ministerija, vadovaujama Robert McNamara pasirinko Lockheed pasiūlymą, nes kainos prasme jis buvo geresnis.

Pirmas sėkmingas bandomasis skrydis atliktas 1968 m. birželio 30 d. Dobbins oro pajėgų bazėje Džordžijoje, pirmasis C-5A pagamintas 1969 m. gruodį, o tinkamu naudojimui kariuomenės vadovybės pripažintas 1970 m. rugsėjį.

Pasaulinis rekordininkas 

Savo laiku Galaxy buvo didžiausias pasaulio lėktuvas, kurį tik 1982 m. gruodį pralenkė sovietų Antonov An-124 Ruslan. Pastarasis lėktuvas yra 6 m trumpesnis už C-5, tačiau turi didesnį sparnų ilgį, gali skraidinti daugiau krovinių ir jo startinis svoris yra didesnis. Vėliau, naudojantis An-124 baze, buvo sukurtas didžiausias pasaulyje krovininis lėktuvas Antonov An-225 Mrija.

Problemos 

Nuo pat pradžių projektas susidūrė su savikainos ir techninėmis problemomis. JAV spaudoje buvo teigiama, kad lėktuvo poreikis sukurtas dirbtinai, tam kad aeorokosminei pramonei duoti mokesčių mokėtojų pinigais finansuojamus milijardinius užsakymus, kurie naudingi tik politikams ir kariškiams. Visa tai išsivystė į didžiausią užsakymų JAV karinei pramonei skandalą.

Ambicingų reikalavimų įgyvendinimas pareikalavo tokių aukštų gamybos išlaidų, kad vieno Galaxy vieneto kaina nuolat augo – nuo pasiūlytų 16,5 mln. iki 60 mln. JAV dolerių už vienetą. Dėl to 1969 m. JAV oro pajėgos sumažino užsakymą nuo 115 iki 81 lėktuvo.

Galiausiai pirmųjų lėktuvų bandymai parodė, kad C-5 neatitiko jam keltų reikalavimų – ypač skrydžio atstumo esant pilnam pakrovimui. Paaiškėjo, kad sparno keliamosios struktūros dalys pagamintos per silpnos. Tai drastiškai paveikė pakrovimo ir skrydžio nuotolio charakteristikas bei privertė atlikti ilgą ir brangią modernizavimo programą, kurios metu sparnai buvo sukonstruoti iš naujo ir iki 1987 m. pakeisti visiems 80 C-5A.

Devintojo dešimtmečio pradžioje JAV vyriausybė nusprendė įtraukti į JAV prezidento R. Reigano ginklavimose programą dar 50 naujų lėktuvų. Pagal šį užsakymą Lockheed pradėjo gaminti patobulintą modelį C-5B. Pirmasis naujojo modelio lėktuvo skrydis atliktas 1985 m. rugsėjo 10 d., visas užsakymas atliktas nuo 1986 m. sausio iki 1989 m. balandžio.

Lockheed nuo pat pradžių be karinio bandė ieškoti ir kitų šio lėktuvo panaudojimo sričių, tačiau nesėkmingai.

Dėl šių aplinkybių Galaxy lėktuvams prigijo pravardė FRED, Fantastic Ridiculous Economic Disaster akronimas (lietuviškai verčiant maždaug „fantastiškai juokinga ekonominė katastrofa“). Oro pajėgų kariškiai lėktuvus mieliau vadino Fat Albert („storasis Albertas“).

Technika, dizainas 

Lėktuvo sparnai montuojami ant fiuzeliažo viršaus. Tai suteikia tokių privalumų:
 Krovinio skyrius nėra veikiamas įsiterpiančių sparnų konstrukcijų.
 Variklius galima įprastiniu būdu kabinti po sparnais ir nuo jų iki žemės išlieka pakankamas atstumas. Taip pat pakabinus variklius tokiame aukštyje eksploatuojant lėktuvus prastesnio grunto oro uostuose į variklius patenka mažiau dulkių.

Siekiant palengvinti lėktuvo pakrovimą ir iškrovimą važiuoklės hidraulikos pagalba visą lėktuvą galima nuleisti žemyn. Tam, kad oro uostuose su nesutvirtintu gruntu būtų sumažintas lėktuvo slėgis į žemės paviršių, visas svoris dalinamas į 28 ratus, iš jų 4 priekyje. Pagrindinė važiuoklė remiasi keturiomis atramomis ant kurių 2+4 principu sumontuota po 6 ratus.

Prie krovinio skyriaus galima patekti iš galo ir iš priekio (nosis pakeliama į viršų), dėl to pakrovimą galima vykdyti žymiai greičiau. Krovinio skyrius yra 37 m ilgio, 5,8 m pločio ir 4,1 m aukščio. Dėl to į C-5 galima patalpinti keletą šarvuočių, sraigtasparnių, raketų arba pakrautų sunkvežimių. Be to, pagrindiniame denyje, kuris yra ventiliuojamas, galima sumontuoti sėdimas vietas 270 žmonių. Taip pat viršutiniame denyje, kartu su pilotų kabina yra vietos antrai įgulai bei keleivių skyrius su vietomis 75 kariams. Taigi, iš viso C-5 Galaxy gali pervežti 345 karius (plius įgula), jei naudojamas kaip karių transportavimo priemonė.

Panaudojimas ir perspektyvos 

Iš viso pagamintas 131 C-5 tipo lėktuvas, iš kurių iki šiol 6 sunaikinti per nelaimingus atsitikimus (žr. lentelę žemiau). Jie naudojami Air Mobility Command (AMC), Air National Guard (ANG) ir Air Force Reserve Command (AFRC) misijose.

Nepaisant visų techninių problemų ir didelių išlaidų C-5 Galaxy JAV karinėse oro pajėgose greitai pasidarė nepakeičiamais, nes jais tiek karinė technika, tiek kariai gali būti greitai permesti į bet kurį pasaulio kraštą (papildant kuru ore). Nuo XX a. dešimtojo dešimtmečio pradžios tokiems poreikiams vis daugiau pradėti naudoti McDonnell Douglas (Boeing) C-17 Globemaster III, kurie užėmė nišą tarp C-141 ir C-5 bei daugeliu atvejų gali būti panaudojami efektyviau ir su mažesnėmis išlaidomis. 14 senesniojo A modelio lėktuvų tarp 2003 m. lapkričio ir 2005 m. pabaigos nuskraidinti į AMARC ir nebenaudojami.

Atlikus įrangos modernizavimą ir pastačius naujus variklius Galaxy panaudojimas artimiausiais metais tik išaugs. Rekonstrukcija turi padidinti Galaxy patikimumą ir gyvavimo trukmę, dėl to jie turės svarbų vaidmenį JAV karinių pajėgų strateginio oro transporto sistemoje. Pirmiausia 59 lėktuvams, vykdant Avionics Modernization Program (C-5 AMP) nuo 2004 m. spalio bus pastatyta nauja elektronika. Po to lėktuvai praeis Reliability Enhancement and Re – engining Program (C-5 RERP), kurios metu bus atnaujintos Lockheed Martin lėktuvo elektronikos ir kuro sistemos.

Variantai 
 L-500: pirminis Lockheed pavadinimas projektui ir nerealizuotam Galaxy civiliam variantui.
 C-5A: pirmoji gamybos serija; iki 1973 m. pastatytas 81 lėktuvas.
 C-5B: antroji gamybos serija. Tarp 1986 ir 1989 m. pagaminti 50 lėktuvų. Atlikti struktūriniai sustiprinimai ir pritaikyta šiuolaikinei technikai.
 C-5C: kosmoso tyrimų kroviniams, pvz., palydovams ir Tarptautinės kosminės stoties sudėtinių dalių transportavimui buvo sukurti du C-5A tipo lėktuvai. Buvo pašalintas karių skyrius aukštutiniame denyje ir atlikti kiti pakeitimai, kad krovinių skyriuje tilptų specialūs konteineriai.
 C-5D: Lockheed pasiūlymas naujai Galaxy serijai dešimto dešimtmečio pradžioje. Projektas nebuvo realizuotas.
 C-5M: C-5B su naujais varikliais. Modernizacjos pradžia 2004 m. spalyje.

Nuostoliai 
Šie Galaxy lėktuvai buvo prarasti dėl aviakatastrofų ir nelaimingų atsitikimų:

Techniniai duomenys

Literatūra 
 AERO – Das illustrierte Sammelwerk der Luftfahrt Aerospace Publ. Ltd./Marshall Cavendish International Ltd. 1982–1988, S. 2475–2483
 Rice, Berkely: The C-5A Scandal. Houghton Mifflin Corporation, Boston 1971.
 http://www.globalsecurity.org/military/systems/aircraft/c-5.htm (anglų kalba)

Nuorodos 
 
 USAF-Fotos der C-5

Transportiniai lėktuvai (kariniai)
Lockheed Martin orlaiviai
Aukštasparniai