Benediktas VIII

Benediktas VIII (Benedetto VIII, gimimo vardas Teofilatto dei Conti di Tuscolo, gimė Romoje – mirė 1024 m. balandžio 9 d. palaidotas Švento Petro bazilikoje, kapas sunaikintas rekonstrukcijos metu) – popiežius nuo 1012 m. gegužės 18 d. iki mirties.

Biografija 

Tik išrinktas popiežiumi Benediktas VIII turėjo bėgti iš Romos, jam oponavo antipopiežius Grigalius VI (1012 m.). Padedamas imperatoriaus Henriko II susigrąžino Romą ir karūnavo imperatorių 1014 m. vasario 14 dieną. Viso savo pontifikavimo metu palaikė gerus santykius su Šventosios Romos Imperijos valdovu. Valdant Benediktui VIII saracėnai atnaujino savo antpuolius Sardinijoje. Tuo pačiu metu Normanai kėlėsi į Italiją. Popiežius palaikė normanus jų kovoje su saracėnais. Pavijoje surengė sinodą pasmerkdamas simoniją (dvasininkų pareigybių prekyba).

1020 m. keliavo į Vokietiją, kad aptartu su Henriku II grėsmę kylančia iš Bizantijos pietų Italijai. Jis įtikino imperatorių pasiųsti kariuomenę į Italiją numalšinti popiežiaus vasalus, kurie perėjo į graikų pusę.

Nuorodos 
 Sąrašas:Popiežiai

Popiežiai