Saulės kalendorius

Saulės kalendorius – kalendorius, kurio laiko skaičiavimas remiasi Saulės judėjimu dangaus sfera, neatsižvelgiant į mėnulį. Pagrindinis vienetas yra atogrąžiniai metai.

Paprastai turi 12 mėnesių, susijusių su Zodiaku, kurie kilę iš egiptiečių kalendoriaus, turėjusio 12 periodų po 30 dienų. Mėnesio sąvoka yra senesnio mėnulio kalendoriaus, kuriame metai susidėjo iš 12 mėnulio periodų.

Saulės kalendoriaus pranašumas prieš mėnulio kalendorių yra tame, kad pirmasis koreliuoja su metų laikais.

Kadangi atogrąžiniai metai turi ne lygų dienų skaičių, bet apie 365¼ dienos, saulės kalendoriuje visi metai negali turėti vienodo skaičiaus dienų.

Istorija 
Prie saulės kalendoriaus kūrimo daugiausiai prisidėjo žymiausi astronomai. Chronologijos laiko skaičiavimu pradininku yra laikomas Eratostenas (276–194 m. pr. m. e.). Apskaičiavo Žemės spindulį (6311 km). Timocharis ir Aristilis (II a. pr. m. e.) pirmieji sudarė pirmąjį žvaigždžių katalogą. Jie atliko Saulės, Mėnulio bei planetų matavimus. Išrado Saulės laikrodį ir galiausiai sutvarkė kalendorių. Tychas Brahė (1546–1601 m.) stebėjo ir matavo Saulę, Marsą, Mėnulį, Jupiterį bei Saturną. Galiausiai buvo patikslintos kalendorinės sistemos. Saulės kalendoriaus išradimas yra priskiriamas Egiptui.

Europos Saulės kalendorių prototipu laikomas vienas iš senovės Egipto kalendorių, sudarytas, datuojant pagal kai kuriuos duomenis, IV tūkst. pr. m. e. Pagal šį kalendorių, metai prasideda, kai pati ryškiausia dangaus žvaigždė Sirijus pirmą kartą pasirodo prieš saulėtekį horizonte po 2 mėnesių nematomumo periodo (maždaug po 70 parų). Kadangi Egipto gyventojai daugiausiai gyveno prie Nilo upės, nuo kurios priklausė šalies ūkinė veikla, šis kalendorius turėjo labai didelę reikšmę.

Tropiniai saulės kalendoriai 
Tropiniai saulės kalendoriai skirstomi į:

 Grigaliaus kalendorius
 Julijaus kalendorius
 Bahajų kalendorius
 Koptų kalendorius
 Iraniečių kalendorius
 Tamilų kalendorius

Kalendoriai