Etruskų kalba

Etruskų kalba – išnykusi kalba, kuria buvo kalbama Etrūrijoje (dab. Italija) ir  Senovės Romos Imperijoje pirmaisiais amžiais (iki II m. e. amžiaus) ir vartota haruspikų iki V amžiaus. Taip pat manoma, kad ši kalba turėjo įtakos lotynų kalbai.

Istorija 
Etruskų kilmė lieka neaiški. Etruskai buvo sukūrę 12 polių (miestų) tarybą. Savo galybės viršūnėje jie kontroliavo ir teritorijas, kuriose buvo kalbama umbrų ir sabelų kalbomis.

Atitikmenys 
Šiandien yra iššifruota keletas žodžių iš etruskų kalbos :

 ati, ativu - motina;
 clan – sūnus;
 papa, papacs – senelis;
 apa – tėvas;
 ruva – brolis;
 sec, sech – duktė;
 mi – aš;
 θu – pirmas/vienas;
 zal - du;
 ci – trys;
 Huth – keturi (?);
 maχ - penki;
 Ša - šeši (?);
 semφ – septyni;
 sezp – aštuoni;
 nurφ – devyni;
 śar – dešimt;
 Veliiunas – vardai dažnai baigdavosi galūne „–as“.
 Velthurus/Velu – vėlionis(?);
 Marcesic – mirė(?);
 Acale – birželio mėn.;
 tur- – duoti;
 Aesar – vienas iš dievų;
 Leis – leisti;
 Platu/plato – ploti;
 capu – sakalas;
 anθa – erelis;
 Pina/pinau/pinie – pynė/pinti;
 Proco/prokis - prukis/prec – prašau, reikalauju/prašymas;
 am- – būti;
 Sume – mes esame;
 Ant – prieš (priešdelis), viršuje;
 Krove/Krufe – kraujas;
 Oras/vras – oras;
 Sotanas/sutanas – apsiaustas, sutana;

(?) reiškia netikslumą

Nuorodos 
 
 

Izoliuotos kalbos
Mirusios kalbos
Etruskai