Bankso sala

Bankso sala (, ) – penkta pagal dydį Kanados sala, viena iš didžiausių ir labiausiai į vakarus nutolusi Kanados Arktinio salyno salų. Sala užima 70 028 km² plotą (25 pagal dydį pasaulyje). Priklauso Šiaurės Vakarų teritorijai. Nuo didesnės Viktorijos salos skiria Velso Princo sąsiauris, nuo Kanados – Amundseno įlanka. Vakaruose salą skalauja Boforto jūra. Šiaurėje dvi kitos didelės salos: Princo Patriko sala ir Melvilio sala.

Sala mažai apgyvendinta, joje apie 114 gyventojų – eskimų. Vienintelė inuvialuitų gyvenvietė Sač Harboras arba Ikhuak yra pietvakarinėje salos pakrantėje. Aukščiausia salos vieta, Nelsono Galva, siekia 610 m. Čia yra didelės snieginių žąsų kolonijos, gyvena baltosios meškos, avijaučiai. Įkurtas Aulaviko nacionalinis parkas, per jį teka Tomseno upė.

Pirmasis iš europiečių salą atrado britų Arkties tyrinėtojas seras William Edward Parry 1819-20 m. ekspedicijos metu. Jis ją pavadino anglų gamtininko sero Džozefo Bankso vardu.

Kanados Arktinis salynas