Laivo komisaras

Laivo komisaras (, iš  'įgaliotinis, patikėtinis') – pareigūnas Rusijos kariniame laive, visiškai atsakingas už maisto produktų, mundiruotės, pinigų algoms gavimą, saugojimą ir teisingą paskirstymą.

Vieta rangų lentelėje 
Laivo komisaro pareigos pirmą kartą paminėtos 1720 m. Jūrų statute. 1722 m. Rangų lentelėje laivo komisaras buvo XIV klasėje, buvo prilygintas armijos fendrikui ar praporščikui arba II rango škiperiui laivyne.

Laivyno ekipažų, pusekipažių ir atskirųjų kuopų laivo komisarai buvo aukštesnio rango – jie buvo priskirti IX klasei.

Pavaldumas 
Laivo komisaras būdavo pavaldus tiesiogiai laivo vadui ir intendantui (krygskomisarui), taip pat – admiraliteto kolegijai.
Laivo komisarui buvo pavaldūs jaunesnieji ūkiniai etatai – bataleriai, unterbataleriai, kuporai ir unterkuporai.

Pareigos 
Laivui atvykus į uostą laivo komisaras turėdavo atsiskaityti, kiek ko buvo sunaudota ir kiek dar liko. Laivo komisaras turėjo ūkinėje knygoje kruopščiai registruoti visą sunaudojamą ir gaunamą turtą, ir kiekvieną savaitę šią knygą turėdavo pateikti kapitonui patikrinti ir patvirtinti parašu. Krygskomisarui irgi kiekvieną savaitę turėdavo perduoti žiniaraštį apie maisto produktų, pinigų ir mundiruotės sunaudojimą ir likučius.

1804 m. birželio 15 d. laivyne buvo įvestos revizorių pareigos. Nuo tos datos laivo komisarai nebebuvo aukščiausi laivo turto tvarkytojai, šias pareigas perėmė revizoriai. 1853 m. Jūros statute buvo nurodyta, kad laivo komisaras yra pavaldus revizoriui. Dabar laivo komisaro pareigos buvo sekti, kiek laivo komandai reikia skirti maisto, aprangos ir kitų reikmenų, užtikrinti, kad ūkinėse knygose būtų surašytos visos sąnaudos.
Pagal vėlesnius (1870, 1885, 1899, 1910 ir 1914 m.) Jūrų statuto leidimus laivo komisaro pareigos beveik nekito. Jis turėdavo registruoti visas pinigines operacijas laive.

Mūšio metu laivo komisaras būdavo pavaldus laivo gydytojui.

Laivo komisaro kaip ūkinio laivo pareigūno pareigos buvo panaikintos 1918 m.

Karinės pareigos