Srebrenikas

Srebrenikas (, серебряник) – pirmoji sidabro moneta, kaldinta Kijevo Rusioje X a. pab. – XI a. pr.

Manoma, kad sidabro monetas ėmė kaldinti, nes:
 X a. antroje pusėje Rusios apyvartoje ėmė stigti sidabrinių monetų, kurių srautas iš užsienio sumažėjo (mažiau ėmė atkeliauti arabiškų dirhamų).
 taip buvo patvirtintas Kijevo Rusios suverenitetas, monetos turėjo veikti kaip savotiška valstybės reklama.

Srebrenikus kaldino iš arabiškų monetų sidabro. Juos leido Vladimiras Sviatoslavovičius (978–1015 m.) Kijeve ir Sviatopolkas apie 1015 m. bei Jaroslavas iki 1015 m. Novgorode.

Pagal kompoziciją srebrenikai buvo kelių tipų. Pirmųjų laidų srebrenikai buvo daugiausia nukopijuoti iš Bizantijos monetų (averse – kunigaikščio atvaizdas, reverse – Kristaus atvaizdas). XI a. Kristaus atvaizdas buvo pakeistas didelių Riurikaičių giminės ženklu, naudotu vietoj valstybės herbo. Apie kunigaikščio portretą būdavo užrašas „Vladimiras soste, o tai jo sidabras“ arba „Sviatopolkas soste, o tai jo sidabras“.

Jaroslavo Išmintingojo srebrenikai atrodė kitaip. Vienoje pusėje vietoj Kristaus buvo šv. Georgijaus (Jaroslavo krikščioniškas globėjas) atvaizdas, o kitoje – Riurikaičių giminės ženklas ir užrašas Ярославле серебро 'Jaroslavo sidabras'. Žodžio „soste“ nebuvo, todėl reikėtų manyti, kad jas kaldino Jaroslavui kunigaikščiaujant Novgorode, kai Vladimiras Sviatoslavovičius dar buvo gyvas.

Jaroslavo srebrenikai buvo unikalūs XI a. Europoje savo techniniu monetos štampų pagaminimo tobulumu.

Visai kitaip atrodo Tmutarakanės srebrenikai. Vienoje pusėje atvaizduotas archangelas Michailas, o kitoje – užrašas Господи, помози Михаилу 'Viešpatie, padėk Michailui'.

Srebrenikų ruošinius ne iškirsdavo iš plokštelės, kaip darydavo gamindami Bizantijos ir arabų monetas, o liedavo. Srebrenikus leido nedideliais kiekiais ir neilgai, todėl jie neturėjo didelės įtakos Kijevo Rusios pinigų apyvartoje.

Monetos

Kijevo Rusia
Rusijos istoriniai pinigai