Ežeras

Ežeras – natūralus vandens telkinys sausumos paviršiaus įdubime. Pagal vandens sudėtį ežerai būna gėli ir sūrūs. Dauguma Žemės ežerų yra gėli. Daugiausia ežerų susitelkę pleistoceno apledėjimų srityse (~73 % bendro ploto sudaro ežerai, telkšantys į šiaurę nuo 40° š. pl. Ežeringiausias žemynas – Šiaurės Amerika (ežeringumas – 2,2 %).

Ežerų klasifikacijos

Klasifikacija pagal duburio kilmę 

Pagal dubens kilmę ežerai skirstomi į:

 Ledyninius
 Tektoninius
 Upinius
 Jūrinius
 Karstinius
 Vulkaninius
 Meteoritinių kraterių
 Dirbtinius (tvenkinius)

Ledyniniai ežerai 
Dauguma Žemės ežerų – jauni ežerai, susidarę po paskutinio apledėjimo. Jie neabejotinai yra ledyninės kilmės. Pagal detalesnę ledyninių ežerų klasifikaciją šie ežerai skirstomi į:

 ledo luistų guolio
 rininius
 evorsinius
 galinių morenų
 kalvoto moreninio reljefo
 limnoglacialinius
Dažnai neįmanoma atskirti, kokiam potipui priklauso ežeras, nes jo duburys suformuotas kelių procesų.

Tektoniniai ežerai 

Tektoniniai ežerai susidarę anksčiau už ledyninius, skirtingai judant žemės plutai. Tai paprastai gilūs, dažnai sūrūs ežerai. Jiems būdinga linijinė orientacija. Tai susiję su linijine tektoninių lūžių prigimtimi. Geras tokio ežero pavyzdys galėtų būti Baikalas. Kai kurių mokslininkų nuomone, ežerai, esantys riftinėje zonoje, laikui bėgant virsta okeanais.

Upiniai ežerai 

Tai palyginti nedideli ežerai, susidarantys upių slėniuose. Vykstant šoninei upės erozijai, upė formuoja įvairias meandras, kurios laikui bėgant atsiskiria ir tampa senvagėmis, o dar vėliau ir ežerais. Šiems ežerams būdinga pasagos forma.

Jūriniai ežerai 

Jūriniai ežerai paprastai gana dideli. Jų vanduo sūrus. Susidaro dažniausiai dėl tektoninių žemės judesių, atskiriant dalį jūros sausuma. Didžiausi tokio tipo ežerai – Kaspijos jūra, Aralo jūra – kažkada egzistavusio Tetijos vandenyno liekanos. Palaipsniui, esant sausam klimatui tokie ežerai gali visiškai išnykti. Jų vietoje pasilieka tik dideli akmens druskos klodai.

Karstiniai ežerai 

Šio tipo ežerai susidaro aktyvaus karsto rajonuose. Tai paprastai maži ežerai, kuriems būdinga apvali forma.

Vulkaniniai ežerai 

Vulkaniniai ežerai susidaro užgesusių ar laikinai neveikiančių vulkanų krateriuose. Tai palyginti nedideli ežerai. Kai kurių tokio tipo ežerų vanduo ypatingai rūgštus, neretai greičiau primena sieros rūgšties tirpalą nei vandenį. Dažnai ežero vandenis šildo geoterminė energija, todėl vandens temperatūra gali būti labai aukšta.

Meteoritinių kraterių ežerai 

Labai panašūs į vulkaninius ežerus yra meteoritinių kraterių (astroblemų) ežerai. Jų dubuo susidaro nukritus meteoritui.

Dirbtiniai ežerai 

Dirbtiniai ežerai susidaro patvenkus upę ar iškasus dirbtinį duburį. Jie skirti elektros energijos gavybai, vandens tiekimui, taip pat žuvininkystei, įvairioms pramogoms ir kitiems tikslams.

Klasifikacija pagal vandens sudėtį 

Pagal mineralinę vandens sudėtį ežerai skirstomi į:
 Gėlus
 Sūrius

Klasifikacija pagal vandens balansą 

Pagal ežerų vandens balansą:
 Nenuotakiniai (turi daug intakų, neturi ištakų)
 Pratakiniai (turi intakų ir ištakų)
 Nuotakiniai (turi ištakų, neturi intakų)
 Aklinieji (neturi nei intakų, nei ištakų)

Didžiausi pasaulio ežerai 

 Kaspijos jūra
 Aukštutinis ežeras
 Viktorijos ežeras
 Hurono ežeras
 Mičigano ežeras
 Aralo jūra
 Tanganikos
 Baikalas
 Njasa
 Didysis Lokių ežeras
 Čado ežeras
 Erio ežeras
 Vinipego ežeras
 Ontarijo ežeras
 Balchašo ežeras

Taip pat skaitykite 
 Lietuvos ežerai

Nuorodos 

 Ežerų klasifikavimo sistemos

Šaltiniai