Pete Doherty

Peter Doherty (gimė 1979 m. kovo 12 d.) – anglų muzikantas, artistas ir poetas. Šiuo metu jis yra britų grupės „Babyshambles“ dainininkas ir dainų autorius, tačiau karjerą pradėjo ir išgarsėjo punk grupėje „The Libertines“.
2005 m. Doherty ypač išpopuliarėjo po to, kuomet užmezgė romaną su britų super modeliu Kate Moss. Bulvarinėje spaudoje, naujienų žiniasklaidoje ir pop kultūros bloguose jam dėmesio netrūksta ir dėl nuolatinių skandalų bei potraukio narkotikams.

Biografija 
Pete Doherty gimė Heksame, Nortumberlande, Anglijoje. Jis yra Jacqueline Michels, kuri iš tėvo pusės yra žydų kilmės, ir Peter John Doherty, turinčio airių kraujo, sūnus.

Vaikystėje Pete buvo auklėjamas katalikiškai, o augo ir gyveno daugybėje karinių bazių, nes jo tėvas dirbo Britų Armijoje. Paskui tėvo tarnybą nuolat sekdavo visa šaima – motina, dirbusi medicinos sesele ir dvi seserys – Amy Jo ir Emily. Pete buvo antrasis vaikas šeimoje. Mokykloje jam sekėsi puikiai, mokėsi, kaip pirmūnas ir nuolat gaudavo geriausius pažymius. Kuomet jam buvo 16 metų jis laimėjo poezijos konkursą ir išvyko į laimėtą ekskursiją į Rusiją.

Vėliau Doherty persikėlė gyventi pas močiutę į Londoną. Ten įsidarbino duobkasiu kapinėse, tačiau daugiausiai laiko praleisdavo sėdėdamas ant antkapių it skaitydamas bei pats rašydamas ir kurdamas. Netrukus jis įstojo į Londono universitetą studijuoti anglų literatūros, tačiau studijas metė jau po pirmo kurso.

Metęs universitetą Doherty paliko ir močiutės namus, todėl Londone apsigyveno viename bute su geru bičiuliu ir taip pat muzikantu Carlu Baratu, kuris mokėsi vienoje klasėje su vyresniąja Pete sese.

Karjera

The Libertines 
„The Libertines“ įkūrėjai Carl Barât ir Pete Doherty susitiko Carl studijuojant dramą Brunel universitete, Aksbridže. Carl dalinosi butą Ričmonde su Amy-Jo Doherty, vyresniąja Pete seserimi. Carl ir Pete santykiai vystėsi neigiama kryptimi tol, kol duetas suvokė savo kolektyvinio darbo kūrybinį potencialą ir atrado ryšį per bendrą aistrą muzikos kūrimui.

Prasimokęs dvejus metus, Barât metė dramą, Pete išėjo iš savo anglų literatūros kurso Queen Mary koledže po metų studijų, ir jie kartu apsigyveno bute Camden Road gatvėje.

Duetas suformavo grupę kartu su kaimynu Steve Bedlow, paprastai vadinamu Scarborough Steve, ir pasivadino The Strand. Vėliau grupės pavadinimas buvo pakeistas į „The Libertines“ pagal Markizo de Sado knygą „Lust of the Libertines“ (pavadinimas „The Albion“ taip pat buvo svarstytas, tačiau jį atmetė). Dėka Bedlow, Pete ir Carl sutiko John Hassall ir Johnny Borrell, Hassall tapo grupės bosistu. Tuo metu grupė dar neturėjo pastovaus būgnininko, tačiau rengė koncertus, nemažai jų vyko Doherty ir Barât bute.

Per kelias savaites „The Libertines“ išsinuomojo Odessa studiją su tikslu įrašyti tris dainas, padedami Gwyn Mathias (kuris anksčiau dirbo su The Sex Pistols). Grupei nusivylus turėjusiu groti būgnininku, Mathias per trumpą laiką prikalbino Paul Dufour, kuris, būdamas 54-ių metų amžiaus, buvo gerokai vyresnis už kitus narius. Nepaisant amžiaus skirtumų, Dufour grupė paliko pakankamai didelį įspūdį, kad prie jos prisijungtų, ir jie pradėjo įrašinėti bei groti koncertuose kartu. Roger Morton, NME žurnalistas, įvertino The Libertines potencialą jiems grojant Islingtone, ir su draugu pasisiūlė tapti grupės vadybininkais. Nepaisydami kito pasiūlymo, kurį pateikė patyręs muzikos industrijos žaidėjas John Waller, grupės nariai nusprendė naudotis Mortono paslaugomis. Morton darbą metė po šešių nesėkmingų mėnesių.

2000-ųjų kovo mėnesį „The Libertines“ susipažino su Banny Poostchi, Warner Chappel muzikos leidybos įmonės teisininke. Nusprendusi, kad grupė perspektyvi, Banny tapo jų vadybininke. Jie įrašė „Legs 11“, jų geriausių 8-ių dainų rinkinį (kuris vėliau tapo populiariu įrašu tarp fanų). Tačiau iki tų metų gruodžio mėnesio grupė vis dar neturėjo kontrakto, ir Dufour, Hassall bei Pootschi bei „The Libertines“ keliai išsiskyrė . Panašaus stiliaus muziką grojančios grupės The Strokes sėkmė privertė Pootschi permąstyti savo sprendimą. Ji sukūrė planą (pavadintą „Planu A“), pagal kurį grupė turėjo pasirašyti kontraktą su Rough Trade per šešis mėnesius. Tuo laikotarpiu jie įrašė daug dainų, kurios vėliau pasirodė pirmajame albume. Johnny Borrell tapo grupės bosistu, o Gary Powell būgnininku. 2001-ųjų spalio 1-ąją jie surengė pasirodymą Rough Trade atstovui James Endeacott. Jo parama lėmė, kad gruodžio 11-ą dieną The Libertines gavo progą pagroti Rough Trade valdžiai – Geoff Travis ir Jeanette Lee. Grupei buvo pasiūlytas kontraktas, kuris turėjo būti pasirašytas gruodžio 21-ąją.

Iki pilnos sudėties trūko bosisto (Borrell išėjo, kad galėtų formuoti savo grupę Razorlight), tad Hassall galiausiai sugrįžo. Jis buvo įspėtas, kad turės likti antrame plane, nes grupės branduolį sudarys Doherty ir Barât partnerystė. Doherty ir Barât kartu išsinuomojo
naują būtą Teesdale gatvėje ir pavadino jį „The Albion Rooms“ (Albiono Kambariais). Vėliau šios patalpos tapo daugelio nelegalių grupės koncertų vieta.

Up the Bracket (2002–2003) 

Pastovi grupės sudėtis leido The Libertines daugiau groti gyvai, jie „apšildė“ tokias grupes kaip The Strokes ir The Vines. Jų vardas tapo gerai žinomas muzikos spaudoje, ypač jais susidomėjo NME (žurnalas dėmesio grupei negailėjo ir tolimesnės jų karjeros metu).

Pirmasis įrašytas singlas buvo dvigubas, iš What A Waster ir I Get Along sudarytas A-side, prie kurio dirbo buvęs Suede gitaristas Bernard Butler. Jis buvo išleistas birželio 3-ią dieną, bet spauda nerodė didelio entuziazmo, o radijo stotys nenorėjo jo groti dėl didelio kiekio nešvankybių. Cenzūruota versija BBC Radio 1 didžėjų Mark ir Lard buvo išrinkta savaitės singlu. The Libertines savo singlo pasirodymo savaitę atsidūrė ant NME viršelio, įrašas pasiekė 37-ą vietą Didžiosios Britanijos singlų tope.

Pirmąjį albumą įrašė ir prodiusavo Mick Jones, buvęs The Clash narys. Albumas, pavadintas Up the Bracket, buvo įrašytas RAK studijoje, St John’s Wood, o miksavimas atliktas Whitfield studijoje. Tuo metu grupė stengėsi koncertuoti tiek, kiek įmanoma (vien 2002-aisiais virš šimto koncertų), apšildė tokius atlikėjus kaip Sex Pistols ir Morrissey.

Antrasis singlas Up The Bracket buvo išleistas rugsėjo 30-ąją ir topuose pasiekė 29-ą vietą. Neilgai trukus buvo išleistas debiutinis studijinis albumas Up The Bracket (spalio 21-ą dieną), kuris topuose pasiekė 35-ą vietą. „The Libertines“ buvo pripažinti geriausia nauja grupe tų metų NME apdovanojimuose, o Barât išsikėlė iš Albion Rooms.

Babyshambles 
Grupę „Babyshambles“ Doherty įkūrė tuomet, kai iširo „The Libertines“. „Babyshambles“ jau išleido du studijinius albumus. 2005 m. albumą „Down in Albion, o 2007 m. „Shotter‘s Nation“. Grupės koncertinių turų ir pavienių koncertų grafikus ir tvarkaraščius nuolat griauna Pete priklausomybė žalingiems įpročiams – narkotikams ir alkoholiui. Jis nuolat vėluoja į koncertus arba juos išvis atšaukia, dėl neva ligų, staiga kilusių sveikatos problemų. Kartais koncertus nutraukia vidury jų įkarščio, nes vos bepastovi ant kojų arba neįtinka publika.

Dėl sudėtingo charakterio ir gyvenimo būdo grupės lyderio ne kartą keitėsi „Babyshambles“ sudėtis ir nariai.
Iš pradžių dėl Pete nepareigingumo ir narkotikų vartojimo grupę paliko būgnininkas Gemma Clarke. Jis buvo pakeistas Adamu Fičeku. „Babyshambles“ paliko ir grupės gitaristas bei dainų bendraautoris Patrikas Voldenas. Jį pakeitė Mikas Vitnalas.

2006 m. „Babyshambles“ pasirašė sutartį su leidybinę įrašų kompanija „Pralophone“, kurioje išleido mini albumą „The Blinding“, kuris sulaukė labai daug teigiamų įvertinimų.

2007 m. grupė grojo pirmajame arenų ture, kuomet jie koncertavo ne klubuose, o stadionuose ir didžiulėse arenose.

Solo projektai 
Doherty dirba ir prie solinių projektų. Jis įrašinėja akustines dainas ir dažnai gerbėjams nemokamai jas leidžia parsisiųsti internetu. Kaip ir „The Libertines“ laikais, Pete dažnai koncertuoja be grupės ir solines savo dainas groja mažuose klubuose ar netgi butuose. Dažniausiai šie koncertai būna mažai kam žinomi siurprizai ir netgi slapti. Pavyzdžiui, 2005 m. sutikimo naktį jis atliko solo pasirodymą savo bute Šiaurės Londone. Koncertas buvo filmuojamas buitine kamera ir tiesiogiai transliuojamas internetu, todėl vėliau daugelis pasirodymo metu atliktų dainų nutekėjo į interneto piratų rankas.

2009 m. kovo 16 d. buvo išleistas debiutinis jo solo albumas „Grace/Wastelands“. Su albumu pasirodė ir naujausias jo singlas „Last of the English Roses“. Albumą įrašyti Doherty padėjo visi „Babyshambles“ grupės nariai, taip pat BLUR gitaristas Graham Coxonas.

Įkvėpėjai 
Interviu metu Pete dažnai mini, kad jo mėgstamiausios knygos yra Džordžo Orvelo „1984-ieji“, Grahamo Gryno „Brighton Rock“, Žano Ženė „Our Lady of the Flowers“, Charles Baudelaire „Flowers of Evel“ ir beveik visi Oskaro Vaildo kūriniai.

Kaip kūrybinius įkvepėjus Doherty dažnai mini ir Emily Dickinson ir Tony Hancock. Kadaise Pete su tėčiu klub „Tony Hancock Apprecation Society“ nariais.

Narkotikai ir teisinės problemos 
Doherty ne kartą buvo suimtas – dėl piktnaudžiavimo ir priklausomybės narkotikams, taip pat dėl narkotinių medžiagų įtakotų teisinių nusižengimų, pavyzdžiui: vairavimo apsvaigus, automobilio vagystės arba vairavimo neturint (jau praradus) vairuotojo teises.

Doherty buvo nuteistas ir nubaustas dėl nelegalių narkotinių medžiagų laikymo po to, kuomet pas jį buvo rasta heroino, kreko, kanapių ir ketamino.

Jo priklausomybė kvaišalams ne kartą kainavo laisvę – daug kartų buvo pakliuvęs už grotų, dar daugiau kartų į reabilitacijos klinikas.
Problemų dėl priklausomybės narkotikams Pete turi nuo jaunų dienų. Anksčiau jam net yra tekę pardavinėti narkotikus ir tapti jų platintoju – šitaip jis užsidirbdavo savo dozei.

2003 m., kuomet pirmoji Doherty grupė be jo koncertavo Japonijoje, Pete įsilaužė į bičiulio Carl Barat butą ir pavogė daugybę daiktų: pradedant sena gitara ir baigiant nauju nešiojamu kompiuteriu. Rugsėjo 7 d. Doherty buvo nuteistas. Teismas jam skyrė 6 mėnesius kalėjimo, tačiau vėliau bausmė buvo sutrumpinta vos iki dviejų mėnesių.

2005 m. vasario 2 d. Doherty buvo suimtas po ginčo su dokumentinių filmų kūrėju Maxu Carlishu, kuris kūrė filmą apie Pete. Dainininką Carlishas įsiutino tuomet, kai bulvarinei spaudai pardavė nuotrauką. kurioje matyti, kaip Doherty rūko heroiną. Pete mėgino aiškintis santykius su dokumentininku savais būdais, todėl netrukus buvo apkaltintas įsilaužimu ir šantažu. Vasario 7 d. jis buvo paleistas iš areštinės, nes leidybinė įrašų kompanija sumokėjo už jį 150 tūkstančių svarų sterlingų užstatą. Vėliau ši byla prieš Pete buvo nutraukta, nes teismas nerado pakankamai įrodymų, įrodančių dainininko kaltę.

Sėkmingiausias Pete mėginimas kovoti su priklausomybe narkotikams buvo tuomet, kai jis 2007 m. net 6 savaitėms užsidarė į reabilitacijos kliniką. Vis tik, grįžęs iš klinikos Doherty toliau klimpo į narkotikus. 2008 m. jo vadybininkas Andy Boyd sakė: „Vienintelis laikas, kai esu tikras, kad jis tikrai nevartoja narkotikų yra kuomet jis sėdi kalėjime, yra reabilitacijos klinikoje arba miega.

Doherty yra užsikodavęs – savo kūne jis turi įsisodinęs antiheroino implantą, kuris blokuoja opiatų veikimą. Nors šis prietaisas jam kainavo daugiau nei 15 tūkstančių svarų ir Pete jį įsitaisė savanoriškai, tačiau jis toliau vartoja narkotikus – tik heroiną pakeitė kitais kvaišalais.

Šeima ir asmeninis gyvenimas 
Doherty turi dvi seseris. Vieną vyresnę Amy-Jo ir vieną jaunesnę Emily. Jo mama yra medicinos sesuo Jacqueline Doherty. Neseniai ji išleido knygą apie jų šeimą ir Pete problemas. Knyga vadinasi „Pete Doherty: My Prodigal Son“. Pete tėvas yra Peter Doherty Vyresnysis – jis yra britų armijos karininkas.

Dėl nesibaigiančių sūnaus skandalų, 2005 m. Pete tėvas viešai pareiškė, kad sūnaus jis nenori matyti ir nebendraus su juo tol, kol jis visiškai nebevartos narkotikų.

2006 m. lapkritį apie tai BBC2 televizijos kanale pasirodė dokumentinė laida, kurioje Pete pasakojo apie savo gyvenimą ir santykius su tėvu.

2007 m. po trejų nesimatymo metų tėvas aplankė Pete reabilitacijos klinikoje, tikėdamasis, kad sūnus pagaliau galutinai išsikapstys iš narkotikų liūno ir, kad jis rimtai nori visa tai mesti. Tačiau Pete palikus kliniką ir grįžus prie seno gyvenimo būdo, jie vėl nebebendrauja.
Itin daug dėmesio ir spaudos antraščių sulaukė Pete romanas su britų super modeliu Kate Moss. Jie susipažino 2005 m., per 31-ąjį Kate Moss gimtadienį. 2007 m. balandžio 11 d. pora paskelbė apie sužadėtuves, tačiau tų pačių metų liepos mėnesį jie galutinai išsiskyrė.

Pete Doherty turi vieną vaiką – 2003 m. gimusį sūnų Astile Louis Doherty. Jo mama buvusi Pete draugė dainininkė Lisa Moorish. Tačiau su sūnumi dainininkas bendrauja mažai, o nuo 2008 m. beveik išvis nebepalaiko jokių ryšių. Vaiko mama neleidžia jiems matytis, nes saugo sūnų nuo blogo tėvo pavyzdžio ir jo gyvenimo būdo.

Šiuo metu Doherty gyvena 9 miegamųjų bute Wiltshire.

Instrumentų kolekcijos 
Pete Doherty kolekcionuoja senovinius muzikos instrumentus, aparatūrą. Tačiau didžioji dalis jo kauptų senovinių instrumentų (gitarų, stiprintuvų) buvo sunaikinti po daugybės jo bute nutikusių buitinių katastrofų: vandentiekio avarijų ir pan.

Gitaros
 Epiphone Coronet
 Gibson ES-125
 Epiphone Masino
 Gibson SG

Stiprintuvai
 Vox AC30
 Matchless Amplifer
 Marshall Amplifier

Diskografija

Solo albumai 
 „Grace/Wastelands“ (2009 m. kovo 16 d.)

Singlai 
Albumas „Grace/Wastelands“
 Last of the English Roses  (2009 m. kovo 9 d.)

Nepriklausomi singlai
 For Lovers (Wolfman su Pete Doherty) (2004 m. balandžio 12 d.)
 Their Way („Littl'ans“ su Pete Doherty) (2005 m. spalio 17 d.)
 Prangin' Out („The Streets“ su Pete Doherty) (2006 m. rugsėjo 25 d.)

Šaltiniai

Nuorodos 

 Oficiali Pete Doherty svetainė
 Oficiali Babyshambles svetainė
 Oficiali The Libertines svetainė 

Doherty
Doherty
Doherty
Doherty
Doherty