Pekino virtuvė

Pekino virtuvė (kin. 鲁菜, pinyin: lucai) – viena iš Tolimųjų Rytų virtuvių, taip pat viena iš keturių didžiųjų kinų virtuvių, kurios tradicijos paplitę Šiaurės Kinijoje. Ji dar skaidoma į šias mažesnes virtuves:
京菜 Jingcai – Sostinės virtuvę
鲁菜 Lucai – Shandong virtuvę
晋菜 Jincai – Shanxi virtuvę
秦菜 Qingcai – Shenxi virtuvę

Virtuvės išskirtinumai 

Pekino virtuvė vienintelė iš Tolimųjų Rytų virtuvių tradiciškai naudoja labai mažai ryžių. Vietinis klimatas ir reljefas nėra tinkamas ryžių auginimui: per sausas oras, nėra galimybės kurti užliejamus laukus. Taigi, čia plačiai naudojami kviečiai, sorgas, soros ir kitos grūdinės kultūros. Toks maitinimosi būdas yra vadinamas 粉食 fenshi. Tai yra seniausia Tolimųjų Rytų virtuvė, kurios tradicijos radosi dar II tūkst pr. m. e., dar tada, kai ryžiai Kinijoje nebuvo žinomi.

Kvietinės tešlos išradimas inspiravo daugybę produktų ir patiekalų, kurie vėliau paplito visoje Kinijoje, tačiau tradiciškai priskiriami Pekino virtuvei. Tarp jų žinomiausi yra šie:

Makaronai 麵 (mian), dažnai vadinami lakštiniais. Dažniausiai jie būna labai ilgi, ir džiovinami saulėje specialiose staklėse. Makaronų tradicijoms perėjus į Pietus, ten pradėti gaminti ryžių makaronai. Tarp Pekino virtuvėje kilusių lakštinių žinoma keletas rūšių.
拉麺 lamian – labiausiai paplitusi makaronų rūšis, dažniausiai patiekiama su sriuba. Žinomas jos variantas yra japoniški ramen.
撈麵 laomian – virti riebaluose makaronai
冬粉 dongfen – makaronai iš pupelių vigna radiata tešlos.
粉絲 fensi – plonesni dongfen.
Papločiai 烙饼 (laobing) – apie vieno cm. storio specifinė nerauginta duona. Ji valgoma viena, arba pjaustoma ir verdama riebaluose su kitais produktais.
Blynai 木須 (muxu) – lietinius primenantys blynai, kurie naudojami suvynioti daržovėms ir mėsai su padažu. Būtinas priedas valgant Pekino antį ir kitus garsius patiekalus.

Pagrindiniai patiekalai 

Pekino antis 北京烤鴨 (beijing kaoya) – specialiai šerta ir gaminta antis, pasižyminti ypač traškia odele. Dažniausiai ir valgoma ši odelė, kuri patiekiama su daržovėmis, padažais ir valgoma vyniojant į blynelius muxu. Anties mėsa sunaudojama kitiems patiekalams, o kaulai – sriubai gaminti.
Koldūnai 餃子 (jiaozi), kurie įdaromi mėsos ir daržovių įdaru. Jie paplitę ir Japonijoje (gioza) bei Korėjoje (mantu), Kantone (gaauzi). Pagaminti koldūnai valgomi juos mirkant padaže, pagamintame iš sojų padažo, acto ir kitų ingredientų. Jiaozi gali būti patiekiami virti (水餃 shuijiao), virti garuose (蒸餃 zhengjiao), kepti keptuvėje (鍋貼 guotie).
Vontonai 餛飩 (hundun) – panašūs į koldūnus, bet daromi iš plonesnės tešlos ir pasižymi kitokia forma. Visada verdami, ir dažnai patiekiami sriuboje.
Mantou 饅頭 – pyragėliai iš kvietinės tašlos, įdaryti mėsos, daržovių, žuvies ar saldžiu įdaru. Jie verdami garuose.

Maisto etiketas 

 
Pekinas
Nacionalinės virtuvės