Brandenburgo pilis

Brandenburgo pilis – Vokiečių ordino pilis Prūsijoje, Notangos žemėje, Pokarviuose prie Aismarių, Prėskingos () žiočių dešiniojoje pusėje.

Istorija 
Pilį tarp Balgos ir Karaliaučiaus pilių pastatydino Vokiečių ordinui į pagalbą atvykęs Brandenburgo markgrafas Otonas III Brandenburgietis per Didįjį prūsų sukilimą (1260–1274 m.) tuoj po Vokiečių ordino 1261 m. pralaimėto Pokarvio mūšio. Iš pradžių buvo medinė, pilį sunaikinus varmių vado Glapo sukilėliams, Otonas su didele kariuomene sugrįžo į Prūsiją ir toje pat vietoje 1267 m. pastatydino mūrinę pilį. 1275–1290 m. pilis buvo labai sustiprinta, keturkampę keturių korpusų pilį su dideliu papiliu saugojo vandens kliūtys ir gynybiniai grioviai.

Iš Brandenburgo pilies Vokiečių ordinas puldinėjo Sūduvą, lietuvių pilis Nemuno dešiniajame krante, net Gardino, Brastos apylinkes, Žemaitijos pietvakarių dalis. 1362 m. puolė Kauno, 1375 m. – Trakų, 1382 m. ir 1394 m. – Vilniaus pilis. 1415–1422 m. pilyje kalintas buvęs didysis Vokiečių ordino magistras Heinrichas fon Plauenas. 1454–1456 m. apgriauta Lenkijos kariuomenės, 1520 m. sudegė, netrukus atstatyta. 1525–1752 m. pilyje rezidavo Brandenburgo apskr. viršininkas, vėliau apleista. Išliko pilies ir bažnyčios, statytos 1320 m. griuvėsiai.

Šaltiniai 

Vokiečių ordino pilys
Kaliningrado srities pilys