Velaitai

Velaitai (ወላይታ Welayta), arba volaitai – tautinė grupė pietvakarių Etiopijoje (Gibės regione), gyvenanti tarp Gibės upės ir ežerų grandinės. Į šiaurę nuo jos gyvena hadijai, į vakarus – kafai. Pietuose yra Abajos ežeras. Velaitai kalba velaitų kalba, kuri priklauso omotų grupei.

Istorija 

XIII a. velaitai sukūrė Velaitos vastybę. Tai buvo viena stipriausių valstybių, egzistavusi prieš XVI a. oromo migraciją. XIV a. valstybė tapo Etiopijos imperijos vasale. Tuo metu ją valdė Damoto ir Volaitamolos dinastijos. XVI a. II pusėje Velaita buvo ne kartą puldinėjama oromo genčių. Maždaug tuo metu į valdžią atėjo nauja Tigrajų dinastija, kuri valdė iki pat XIX a.

Valdant valdovui Tona (1890-95), valstybė buvo nukariauta imperatoriaus Meneliko II ir inkorporuota į Etiopijos imperijos sudėtį. Tai pavyko po nuožmių karų, kuriuose nukentėjo abi pusės. XX a. vakarų misionierių dėka velaitų tarpe išplito krikščionybė (protestantizmas). Nuo 1974 m. velaitai administruoti Sidamų provincijoje.

1991 m. perkuriant Etiopiją, velaitams buvo pažadėta nemaža autonomija, tačiau galiausiai jie kartu su ~40 smulkesnių tautų buvo sujungti į daugiaetninį Pietinių tautų, tautybių ir žmonių regioną. Maža to, jie pateko į tą pačią administracinę zoną kartu su daurais, gofais, gamais ir kitomis tautomis. Tik 2000 m., po ilgos kovos, buvo sukurta atskira Velaitų zona.

Etiopijos istorinės valstybės
Etiopijos tautos
Omotai