Sede vacante

Sede vacante (lot. 'kėdė, sostas tuščias') laikas, sedisvakansijos laikotarpis – tarpuvaldis, laikotarpis iki naujojo Katalikų Bažnyčios vadovo išrinkimo.

Universi Dominici Gregis (Apaštališkoji konstitucija) nurodo, kad mirus arba atsistatydinus popiežiui, Apaštalų Sosto valdymas iki naujojo popiežiaus išrinkimo atitenka kardinolo kamerlengo vadovaujamai kardinolų kolegijai, kurios svarbiausia užduotis šiuo laikotarpiu – tinkamai pasiruošti naujojo popiežiaus rinkimams, deramai surengti konklavą, o kitos kardinolų kolegijos galios šiuo metu yra labai ribotos.Sede vacante metu visi Romos kurijos darbuotojai netenka savo įgaliojimų, išskyrus kardinolą kamerlengą, kuris rūpinasi Apaštalų Sosto turto reikalais, ir Didįjį penitenciarijų (Apaštališkosios penitenciarijos tribunolo vadovą).

Po 1831 m. sede vacante netruko daugiau kaip 20 dienų, bet Viduramžiais Apaštalų Sostas būdavo tuščias ištisus mėnesius ar metus; ilgiausiai 

trukęs sede vacante buvo 1268–1271 m. (tarpuvaldis tarp Klemenso IV ir Grigaliaus X).

Sedisvakansijos laikotarpiu negalima taisyti ar keisti esamų Bažnyčios įstatymų. Visi priimti pakeitimai įsigalioja tik naujam popiežiui juos patvirtinus.

Sede vacante periodu leidžiamos Vatikano monetos ir pašto ženklai su kardinolo kamerlengo herbu, bet be popiežiaus profilio.

XIX–XXI a. sedisvakansijos laikotarpiai 

Popiežystė