Vaizduotė

Vaizduotė – gebėjimas iš gausybės atsiminimų sužadinti sąmonėje tam tikras sudedamąsias dalis ir sukurti iš jų naujus psichologinius darinius: vaizdinius, garsus, jausmus. Vaizduotė yra naujų vaizdinių sudarymas, pertvarkant atmintyje turimą vaizdinę patirtį. Vaizduotė pagrįsta turimo jutiminio patyrimo panaudojimu. Jos medžiaga – atminties vaizdiniai ir esami suvokimai. Vaizduotės šaltinis – objektyvi tikrovė, žmogaus sąmonėje įgijusi naujų formų. Vaizduotė yra tikrovę pertvarkančio atspindėjimo procesas.

Vaizduotės rūšys 
 Pasyvi (nevalinga) ir aktyvi (valinga) vaizduotė.
 Atkuriamoji ir kuriamoji vaizduotė.

Vaizdinių pertvarkymo vaizduotėje būdai 
 Agliutinavimas
Skirtingų objektų, vaizdinių dalių sujungimas į naujas visumas. Agliutinacijoje akivaizdūs vaizdinių disociacijos ir asociacijos procesai.
 Akcentavimas 
Objekto atskirų dalių pabrėžimas, išryškinimas.
 Hiperbolizavimas 
Vaizduojamo objekto arba jo atskirų dalių padidinimas, sumažinimas, dalių pagausinimas.
 Schematizavimas 
Objektų grupėms būdingų bruožų išryškinimas, atmetant individualias ypatybes.
 Įterpimas 
Vaizdinių ar objekto ypatybių perkėlimas į naują kontekstą, kuriame jie įgyja kitą prasmę.
 Tipizavimas 
Sudėtingas vaizdinių pertvarkymas, išryškinant grupei būdingas ypatybes per atskirus individus.

Psichologija