Busogos karalystė

Busogos karalystė – viena iš penkių tradicinių karalysčių Ugandos valstybės sudėtyje. Busoga (pažodžiui reiškia 'Sogos žemė') – karalystė iš 11 kunigaikštysčių, kuriose gyvena Soga kalba kalbantys žmonės basogai. 2002 m. buvo priskaičiuojama 2,5 mln. karalystės gyventojų.

Geografija 
Karalystės sostinė yra Bugembė (), kuri yra netoli Džindžos (), antro pagal dydį Ugandos miesto. Džindža yra ekonominis Busogos centras.

Busogą riboja:
 iš šiaurės – pelkėtas Kiogos ežeras (), už kurio yra nilotų teso žemės;
 iš vakarų – Baltasis Nilas, skiriantis nuo Bugandos;
 iš pietų – Viktorijos ežeras, skiriantis nuo Tanzanijos ir Kenijos. Į Busogos sudėtį įeina ir kai kurios salos Viktorijos ežere, pvz., Buvumos sala (Buvuma Island);
 iš rytų – Mpologomos upė, skirianti nuo smulkių gentinių grupių, bendrai vadinamų bakedi (Padhola, Bugwere, Bugisu, ir kt.).

Istorija 
Busoga kaip atskiras kultūrinis regionas, turintis tapatybę, egzistuoja nuo XV a. pabaigos. Jo įkūrimo legenda siejama su princu Mukama Namutukula iš karališkosios Bunjoro karalystės Babito dinastijos. Jis atkeliavo Kiogos ežeru iš šiaurės. Jis išmokė vietos gyventojus metalo lydimo paslapčių. Jo penki sūnūs tapo atskirų krašto sričių valdytojais ir įkūrė čia savo dinastijas. Šių sūnų vardai tapo valdovų titulais. Mažose karalystėse (ssaza) buvo puoselėjama Bunjoro stiliaus valdymo sistema ir tradicijos.

Skirtingai nei gretima Buganda, Busoga iki pat XIX a. pabaigos nemėgino susivienyti, nors ir egzistavo tam tikra regioninė tapatybė, kuri nulėmė basogų etninės grupės atsiradimą. Tik valdant britams, atskirų ssaza vadai buvo įtikinti sukurti federaciją su bendru susirinkimu, lukiiko. Britai paskyrė bagandų kilmės lukiiko pirmininką. Kadangi vidiniai nesutarimai buvo stiprūs, britai ėmė ruošti kelis vietinius vadus visos federacijos valdymui.

1939 m. britai paskyrė Bulamogio karalystės monarchą Ezekiel Tenywa Wako visos federacijos valdovu ir taip pradėjo Busogos karalystės istoriją. Karaliaus titulas buvo Isebantu Kyabazinga, o karalienės – Inhebantu. Tai yra renkamas monarchas, kurį rinkti turi penki karališkojo kraujo atstovai iš penkių šalies provincijų.

Po nepriklausomybės Ugandos vyriausybė Busogos monarchiją panaikino 1967 m., kartu su Bugandos, Toro, Ankolės ir kitomis monarchijoms, bet 1993 m. karalystė vėl buvo atkurta. Dabar Busoga yra viena iš Ugandos sudedamųjų karalysčių, turinti administracinį subregiono statusą. 2007 m. birželį Busogos karalystę sudarė 7 rajonai – Kamulio, Igangos, Bugirio, Majugės, Džindžos, Kaliro ir Busikio (Namutumbos). Vėliau išskirti dar 3 rajonai: Luukos, Namajingo ir Bujendės. Rajonus valdo renkamos tarybos, municipalitetus valdo renkami merai.

2008 m. mirus Isebantu Kyabazinga Henry Wako Muloki, monarcho skyrimo tvarka pasirodė besanti ydinga. Po metus trukusio tarpuvaldžio buvo išrinkti du atskiri monarchai.

Tradicinės provincijos 
Busogą sudaro 11 tradicinių provincijų, senųjų karalysčių ssaza palikuonių. Jų ribos dažniausiai atitinka dabartinius administracinius rajonus. Kiekviena ssaza turi savo paveldimą monarchiją su savitu monarcho titulu:
 Bulamogi (Kamulio rajonas) – valdovo titulas zibondo;
 Bugabula (Kamulio rajonas) – valdovo titulas gabula;
 Kigulu (Igangos rajonas) – valdovo titulas ngobi;
 Luukwa (Luukos rajonas) – valdovo titulas tabingwa;
 Bukono (Igangos rajonas) – valdovo titulas nkono;
 Bukooli (Bugirio rajonas) – valdovo titulas wakooli;
 Butembe (Džindžos rajonas) – valdovo titulas ntembe;
 Bugweri (Džindžos rajonas) – valdovo titulas menya;
 Busiki (Busikio rajonas) – valdovo titulas kisiki;
 Bunja (Majugės rajonas) – valdovo titulas luba;
 Bunyole (Džindžos rajonas) – valdovo titulas nanyumba;

Valdovai 
 1939–1949 Ezekiel Tenywa Wako, Bulamogio zibondo;
 1949–1955 William Wilberforce Nadiope, Bugabulos gabula;
 1955–1966 Henry Wako Muloki
 1966–1995 Karalystė neegzistavo
 1995–2008 Henry Wako Muloki
 nuo 2009 – Edward Columbus Wambuzi Muloki
 nuo 2009 – Nadiope IV, Bugabulos gabula (opozicijoje);

Viktorijos Ežero valstybės
Ugandos istorija