Klebiškio piliakalnis

Klebiškio piliakalnis su gyvenviete, žinomas ir Pakiauliškio vardu – piliakalnis ir gyvenvietė (unikalus objekto MC kodas 22588) Prienų rajono savivaldybės teritorijoje, Klebiškio kaime, Šilavoto seniūnija. Pasiekiamas važiuojant Klebiškio vakariniu pakraščiu einančiu keliu į šiaurę, yra kairėje vakaruose nuo kelio, už 30 m neprivažiavus jo posūkio į dešinę. Šalia stovi Klebiškio koplyčia.

Piliakalnis 
Piliakalnis įrengtas Kiauliškės dešiniajame krante. Išliko tik piliakalnio pylimas ir griovys, o į šiaurės vakarus nuo jų buvusi aikštelė nuplauta upelio. Duomenų apie jos dydį ir formą nėra. 13 m pločio pylimas iškilęs 20 m virš upelio. Jo 7 m aukščio išorinis rytinis šlaitas leidžiasi į 14 m pločio, 2 m gylio griovį, kurio dalis išlikusi ir piliakalnio pietvakarių papėdėje. Pylimo vakarinė – šiaurės vakarų dalis nuslinkusi, šiaurės vakarų ir pietryčių šlaitai eroduoja. Šiaurės vakarų šlaite, 30-40 cm gylyje matyti iki 20 cm skersmens akmenys, molis. Pylimo šiaurės vakarų šlaitas apaugęs lapuočiais, vakarinis šlaitas nukirstas, kiti šlaitai dirvonuoja.

Piliakalnis datuojamas I tūkstantmečiu – II tūkstantmečio pradžia. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 41 000 m².

Tyrimai 
1953 m. piliakalnį žvalgė Istorijos institutas. Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus. Jonas Basanavičius spėjo čia buvus Vaiguvos pilį.

Rytinėje papėdėje, 3,5 ha plote yra papėdės gyvenvietė, kurioje rasta brūkšniuotos, lygios, grublėtos ir žiestos keramikos, šlako.

Šaltiniai 

 Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p.162
 Aleksander Połujanski. Wędrówka po gubernii augustowskie w celu naukowym odbite. Warszawa. 1989 , p. 340–341
 Juozapas Radziukynas. Suvalkų redybos pilekalniai su žemlapiu. Varšuva. 1909.
 Petras Tarasenka. Užnemunės krašto piliakalniai. Vilnius. 1997, p. 116-­117.

Nuorodos 
 Sąrašas:Lietuvos piliakalniai
 Lietuvos piliakalniai. Klebiškis

Piliakalniai Prienų rajone