Sužionys

Sužionys – kaimas Vilniaus rajono savivaldybės šiaurės vakaruose, į šiaurę nuo Nemenčinės. Seniūnijos ir seniūnaitijos centras. Stovi Sužionių Šv. Felikso Valua bažnyčia (pastatyta 1795 m.), yra Sužionių pagrindinė mokykla ir Eitminiškių vid. mokyklos skyrius, biblioteka, girininkija, paštas (LT-15004), veikia kapinės, stovi kaimo kryžius, paminklinis akmuo. Kaime telkšo Sužionių ežeras, į šiaurę nuo kaimo teka Kirnė, pietuose dunkso Sužionių miškas. Vakariniame kaimo pakraštyje stūkso Sužionių piliakalnis. Į šiaurę ir rytus nuo Sužionių yra Asvejos ežeras.

Sužionyse susikerta keliai  ir . Yra autobusų stotelė.

Istorija 

Sužionių gyvenvietė paminėta kryžiuočių kronikose. Tai buvo mažas dvaras. XIV a. kryžiuočių amžina kronika mini, kad kryžiuočių Livonijos (inflantų) ordino vyresnysis Ewerhard 1334 m. žygiavo su savo kariuomene Lietuvos žeme. Tuo metu ir buvo sunaikintos valdos: Dubingių, Sikulių (Sicculen; šiandien nežinoma). Tuomet žuvo 1200 žmonių. Dokumente minima, kad kariuomenė buvo 4 mylios nuo Vilniaus. Galima daryti prielaidą, kad kryžiuočiai galėjo sunaikinti ir Nemenčinės bei Sužionių valdas (jeigu tokios buvo). Istorijos dokumentuose apie vėlesnius du amžius duomenų nerandama. Pirma istorinis Sužionių paminėjimas yra 1554 m. Nemenčinės valdų inventoriuje paminėta apie poną Onikėjų, nors nežinoma kuo jis buvo, nei jo kilmės, nei valdos ribų. Daugiausiai svarbios informacijos randama inventoriuose, juose ir randama Sužionių aprašymas 1686 m. Tuomet Sužionių dvaras priklausė Adamui Krošynskiui, kuris ir paskolino 3 m. Eleonorai Danilevič (paskui dar dvarą valdė Bronius ir Petras Liguckiai).

1795 m. pastatyta bažnyčia. XIX a. Sužionys buvo palivarkas Vilniaus apskrityje.

Tarybiniais metais kaimas buvo tarybinio ūkio centrinė gyvenvietė. Veikė ryšių skyrius, felčerių ir akušerių punktas, Iki 1951 m. veikė pradinė, iki 1961 m. – septynmetė mokykla (vėliau tapo vidurine).

|}

Gyventojai

Galerija

Šaltiniai