Visvaldis Lamas

Visvaldis Lamas (, iki 1968 m. slapyvardis Visvaldis Eglons, 1923 m. liepos 22 d. Ryga – 1992 m. rugpjūčio 28 d. ten pat, palaidotas Rygos Rainio kapinėse.) – latvių rašytojas.

Biografija 
Gimė uosto darbininko šeimoje. 1937 m. baigė Rygos 9-ąją pagrindinę mokyklą, dirbo darbininku. 1942 m. įstojo į Gaujienos vidurinę mokyklą, bet 1943 m. mobilizuotas į Latvių legioną. Po karo dirbo laborantu, mūrininku, dažytoju ir lavinosi pats, studijavo istoriją, filosofiją, kalbas. 1953 m. išspausdino pirmąjį kūrinį, nuo 1956 m. Latvijos rašytojų sąjungos narys.

Kūryba 
Romane „Nerimastingai gaudžiantis miestas“ vaizduojamas latvių darbininkų gyvenimas iki Antrojo pasaulinio karo. Kituose atsispindi įvykiai Latvijoje per TSRS-Vokietijos karą; bandoma atsisakyti socialistinio realizmo schemų, būdinga vidinis monologas, sąmonės srautas. Vėlesniuose romanuose apmąstoma žmogaus vieta istorijoje, individo ir visuomenės santykiai, jaunimo problemos; vyrauja filosofijos refleksija.

Bibliografija 
 Kelias po gyvenimo (Ceļš pa dzīvi), 1956 m.
 Nerimastingai gaudžiantis miestas (Nemierā dunošā pilsēta), 1957 m.
 Šiaurės pašvaistė (Kāvu blāzmā), periodikoje 1958 m., leidiniu 1989 m.
 Vyrai eina tik į priekį (Vīri iet tikai uz priekšu), apysaka, 1968 m.
 Garbingiausias amatas (Visaugstākais amats), periodikoje 1968 m., leidiniu 1974 m.,
 Šaltinio lašas (Vienu avota lāsi), 1971 m.
 Juokdarys ir lėlė (Jokdaris un lelle), 1972 m.
 Apmąstymų valandos (Sersnu stundas), 1973 m.,
 Amžiaus vaisiai (Mūža guvums), 1973 m., lietuvių kalba 1976 m.,
 Tavo karalystė (Tava valstība), 1978 m.,
 Trasa (Trase), 1980 m.

Šaltiniai 

Latvijos rašytojai