Aleksandras Bestuževas

Aleksandras Bestuževas (, slapyvardis Marlinskij, 1797 m. lapkričio 3 d. Sankt Peterburgas – 1837 m. birželio 19 prie Adlerio (dab. Sočio rajonas) – rusų rašytojas, kritikas, publicistas, karininkas.

Biografija 
Tėvas Aleksandras Fedosejevičius Bestuževas (1761–1810 m.) leido „Sankt Peterburgo žurnalą“ (Санктпетербургский журнал), parašė vadovėlį „Kilmingojo jaunimo karinio auklėjimo patirtis“ (Опыт военного воспитания относительно благородного юношества). Jo sūnus buvo auklėjamas Kalnų korpuse, tarnavo Susisiekimo kelių valdytojo generolo Betankuro ir Viurtembergo hercogo adjutantu. Vėliau leibgvardijos dragūnų pulko štabskapitonas. 1823-1825 m. su K. Rylejevu leido almanachą „Полярная звезда“.

1825 m. dalyvavo dekabristų sukilime, nuteistas mirties bausme, 1826 m. ji pakeista katorga Sibire. 1829 m. perkeltas eiliniu į Kaukazą, buvo sužeistas. Už drąsą apdovanotas Georgijaus kryžiumi ir pakeltas vyresniuoju karininku. Vėliau praporščikas. Žuvo kautynėse su kalniečiais,  jo kūnas nebuvo rastas.

Kūryba 
Rusų romantinės prozos atstovas. Pirmieji eilėraščiai ir apsakymai išspausdinti žurnaluose „Сын Отечества“ и „Соревнователь просвещения“. Ankstyvosiose apysakose vaizduojami Livonijos ir Rusijos istoriniai įvykiai, Kūryboje yra ir lietuviškų motyvų. Kaukaze slapyvardžiu Marlinskij parašė apysakų ir romanų apie aukštuomenės gyvenimą. Poezijai būdingos vienatvės, nusivylimo nuotaikos. Literatūros apžvalgose propagavo romantizmą.

Bibliografija 
 Поездка в Ревель. 1821 m.
 Замок Нейгаузен
 Роман в семи письмах
 Ревельский турнир
 Изменник
 Андрей, князь Переяславский. 1828 m.
 Русские повести и рассказы. 1832 m. (išleista be autoriaus pavardės):
 Испытание.
 Наезды.
 Лейтенант Белозор.
 Страшное гадание.
 Аммалат-бек.
 Фрегат Надежда.

Šaltiniai 

Rusijos rašytojai
Rusijos imperijos karininkai