Nemakščiai

Nemakščiai – miestelis Raseinių rajono savivaldybėje, tarp Žemaičių plento ir automagistralės , vidury ruožo Viduklė–Kryžkalnis. Seniūnijos centras, 2 seniūnaitijos (Pietų ir Šiaurės). Stovi Nemakščių Švč. Trejybės bažnyčia (nuo 1942 m.), veikia Nemakščių Martyno Mažvydo vidurinė mokykla, biblioteka, paštas (LT-60040).

Etimologija 

Nemakščiai – tikriausiai vandenvardinis vietovardis, kildinamas iš buvusio ežero vardo Nemakšta ar Nemakštas (istorijos šaltiniuose slaviškai rašomo Nemokšta). Šis ežeras minimas XVI a.

Liaudies etimologija mena padavimą, kad senovėje dabartinių Nemakščių vietoje augusi didžiulė giria, o prie jos stovėjęs namas, kuriame veikusi smuklė. Tą namą vietos gyventojai Namūkščiu vadinę. Laikui einant, apie jį pradėjęs formuotis kaimas, išaugęs į bažnytkaimį. Jį pagal pirmąjį čia stovėjusį namą Namokščiais imta vadinti, vėliau – Nemakščiais.

Geografija 

Miestelis 5 km nuo Viduklės geležinkelio stoties, 13 km nuo Skaudvilės, prie Kauno–Klaipėdos plento, automagistralės , 7 km nuo Rygos–Karaliaučiaus plento. Yra smėlio telkinys.

Istorija 

1386 m. Nemakščių vietovė (Nemaxte) paminėta kryžiuočių karo kelių aprašyme. Jame nurodoma, kad prie Nemakščių yra didelis ežeras ir Šventasis miškas.

1590 m. rašytiniuose šaltiniuose paminėtas Nemakščių miestelis. Apie 1590 m. čia pastatyta Romos katalikų koplyčia. Laikyti pamaldų į Nemakščius atvykdavo kunigas iš Viduklės. XVI a. Nemakščių dvaras ir miestelis priklausė Viduklės pavietui. Nemakščiai buvo valsčiaus centras, čia vykdavo turgūs. 1636 m. Nemakščiuose pirmąją katalikų bažnyčią pastatė žemaičių seniūnas Jeronimas Valavičius. Ji buvo medinė. Tais metais įkurta ir parapija, parapinė mokykla. Šią bažnyčią karalius Vladislovas Vaza aprūpino žeme ir kitais turtais.

1724 m. Nemakščiams suteiktos prekybinės privilegijos. 1773 m. Nemakščių parapinėje mokykloje buvo 53 mokiniai. 1724 m. karalius Augustas II Nemakščiams suteikė privilegiją rengti savaitinius turgus. 1768 m. Stanislovas Augustas Nemakščiams suteikė teisę rengti savaitinius turgus ir metinius prekymečius. Turgūs čia vykdavo per Šv. Juozapą, Šv. Jurgį, Švč. Trejybės šventę, per Šv. Baltramiejų, Šv. Simoną Judą. Žvirzdėje, kuri yra apie 2 km nuo Nemakščių, per Šv. Simoną vykdavo didžiuliai ožkų turgūs. Apie 1780 m. vietoje sudegusios bažnyčios pastatyta nauja. Statyba rūpinosi kunigas Počuipis. Ši bažnyčia sudegė 1814 m. Nuo 1785 m. Nemakščiuose buvo rengiami savaitiniai turgūs ir penki prekymečiai per metus.

1812 m. Nemakščius ir jų apylinkes nusiaubė Napoleono kariuomenė. 1826 m. klebono J. Stželeckio rūpesčiu Nemakščių katalikų bažnyčia atstatyta. 1831 m. Nemakščių apylinkėse siautė choleros epidemija, kurios metu ypač daug numirė žydų tautybės žmonių. 1831 ir 1863 m. Nemakščių valsčiaus gyventojai aktyviai dalyvavo sukilimuose. Jiems pralaimėjus, į Molavėnų ir Griaužų kaimus atkelta nemažai rusų kolonistų. 1841 m. Nemakščių parapijoje buvo 2749 gyventojai. 1863 m. sukilėliai sunaikino Nemakščių valsčiaus bylas ir kitus dokumentus. 1863 m. Nemakščiuose pradėjo veikti rusiška mokykla. 1881 m. Nemakščiuose pastatyta nauja bažnyčia (tuo metu ji buvo viena iš didžiausių medinių bažnyčių Žemaitijoje). Prieš Pirmąjį pasaulinį karą bažnyčios šventorius buvo išpuoštas vertingomis vietos meistrų išdrožtomis medžio skulptūromis. 1897 m. Nemakščiuose buvo 1180 gyventojų. XIX a. miestelis buvo Raseinių apskrityje.

Prieš I pasaulinį karą Nemakščiuose gyveno 1 250 žmonių (iš jų 800 žydų, 200 rusų, 150 vokiečių, 50 lenkų, 50 lietuvių). Vyskupo M. Valančiaus laikais Nemakščiuose veikė mokykla (1853 m. joje mokėsi 11 vaikų). Po 1863 m. ši mokykla reorganizuota į rusišką. 1908 m. gruodžio 27 d. Nemakščiuose surengtas pirmas viešas lietuviškas vakaras. 1909 m. lapkričio 8 d. Nemakščiuose atidaryta, pašventinta lietuviška „Saulės“ skyriaus mokykla. Tais metais ją lankė 60 mokinių. Dar 80 buvo pageidaujančių joje mokytis, bet trūko vietų. 1915 m. vokiečių kariuomenė apšaudė Nemakščių bažnyčią, sugadino vargonus, suardė bokštą, o kiek vėliau išsivežė varpus. Vykstant Pirmajam pasauliniam karui, kunigas J. Janulaitis Nemakščiuose ir jų apylinkėse pradėjo organizuoti lietuviškas mokyklas.

1923 m. Nemakščiuose buvo 113 sodybų, 1018 gyventojų (daugumą iš jų sudarė žydų tautybės žmonės). Tuo metu veikė viena katalikų bažnyčia, 3 žydų sinagogos bei maldos namai, valdžios lėšomis pastatyta pradžios mokykla, žydų pradžios mokykla, katalikų parapinė mokykla, pieninė, bankas, paštas, vaistinė, malūnas, elektros stotelė, keliolika parduotuvių ir kt. Per Antrąjį pasaulinį karą Nemakščiai sunaikinti (nepaliesti liko tik 3 gyvenamieji namai). 1941 m. sudegė ir Nemakščių katalikų bažnyčia, o kartu su ja ir šią bažnyčią, jos šventorių puošusios medžio skulptūros. Po karo nauja medinė bažnytėlė pastatyta kunigo Juozo Ruibio rūpesčiu.

Po Antrojo pasaulinio karo Nemakščiai kolūkio centras. 1959 m. Nemakščiuose buvo 545 gyventojai. Šiuo metu Nemakščiuose gyveno apie 900 žmonių. 2003 m. rugpjūčio mėnesį įregistruota Nemakščių bendruomenės santalka. Bendruomenė siekia vienyti gyventojus sprendžiant kultūros, socialines, ūkines ir kitas problemas. Aktyvios ir Užkalnių, Balčių, Pašešuvio bendruomenės. Nemakščiuose pastatyta nauja šiuolaikinės architektūros bažnyčia (projekto autorius Vytautas Makaraitis). 2005 m. rugpjūčio 1 d. patvirtintas Nemakščių herbas.

Nemakščiuose veikia du muziejai – Etnografijos muziejus (vad. A. Girčys) ir Aštuonračio muziejus – „muziejuks“ (vad. L. Tamulevičius).

Nemakščių kapinės įsikūrusios Smeltynėje, senosios žydų kapinės – prie kelio į Viduklę.

|}

Gyventojai 

Viduklės ir Nemakščių šnektą, priklausančią žemaičių raseiniškių tarmei, aprašė V. Vitkauskas („Baltistica“, t. VII(1), 33–35 p.).

Žymūs žmonės 
 Pšemislas Neveravičius (1865–1936), aštuonratės transporto priemonės važiuoklės išradėjas
 Stanislovas Kindziulis (1930–2008), gydytojas

Šaltiniai

Nuorodos 
 
 Nemakščiai ir seniūnijos piliakalniai 
 Aštuonračio muziejus – „muziejuks“