Chuchujaus provincija

Chuchujaus provincija arba Chuchuji provincija () – provincija Argentinos tolimiausiuose šiaurės vakaruose, ir riboja šalį su Čile ir Bolivija. Vienintelė Argentinos provincijos kaimynė yra Saltos provincija, pietuose ir rytuose. Administracinis centras – Chuchujus.

Istorija 

Ikikolumbinio laikotarpio gyventojai, kurie vėliau susimaišė su inkais per jų plėtimosi periodą vertėsi žemės ūkiu ir prisijaukino guanakus. Jie statėsi namus iš molio, ir akmens tvirtoves gyvenvietėms saugoti. Viena iš tokių tvirtovių pavyzdžių yra Pukara de Tilkara.

Jau 1593 m. Chuchujaus slėnyje Fransisko de Arganjaraso i Murgijos pastangomis buvo įkurta nedidelė gyvenvietė. Nepaisant kalčakių ir omagvakų genčių puldinėjimų, kolonizatorių skaičius augo.

XVII a. pabaigoje muitinė prie Peru Vicekaralystės persikėlė iš Kordobos į Chuchujų.
Atsiskyrus nuo Peru ir susikūrus La Platos Vicekaralystei, Chuchujus prarado savo svarbumą ir jo populiacija ėmė mažėti.

Per Gegužės Revoliuciją ir Jungtinių Pietų Provincijų nepriklausomybės mūšius čia vyko susidūrimai su ispanais, kurių bastionas buvo Peru. Chuchujaus gyventojai turėjo iškęsti egzodą, masinę evakuaciją su degintos žemės politiką, kurią vykdė Manuels Belgranas. Galiausiai ispanai pasidavė, bet karas rimtai paveikė rajono ūkį.

Po ilgos serijos vidaus konfliktų, provincijoje, atsiskyrusioje nuo Tukumano ir Saltos provincijų, prasidėjo ekonominis ir socialinis pakilimas, ir XIX a. pabaigoje išplėtota cukranendrių pramonė. XX a. pr. geležinkelis jau jungė provinciją su Buenos Airėmis ir La Pasu (Bolivija).

Geografija ir klimatas 

Provincija išsidėsčiusi Šiaurės Vakarų Argentinos regione. Yra trys Chuchujaus pagrindinės teritorijos: Altiplanas – 3500 m aukščio plokščiakalnis su 5000 m aukščio viršūnėmis užima didžiąją dalį provincijos. Centrinę dalį užima Andų kalnai (1000–3500 m aukščio), per kuriuos nusidriekęs Kebrada de Humahuakos kanjonas. Pietryčiuose, kalnagūbriai nusileidžia iki Gran Čako lygumų.

Dėl aukščio ir klimato skirtumų susidaro daug dykrų tokių kaip Didieji druskožemiai, subtropinės Jungaso džiunglės.

Nepaisant skirtingų rajonų, Chuchujaus provincijos teritorija daugiausia sausa ir aptinkama daug pusdykumių, išskyrus San Fransisko upės El Ramalio slėnį. Vyrauja subtropinis; karštas ir sausas klimatas. Čia užfiksuojami didžiausi klimatiniai skirtumai (nuo džiunglių iki dykumų) visoje Argentinoje. Temperatūros skirtumai dieną ir naktį didesni kalnuose nei lygumose ar slėniuose. Į vakarus nuo San Fransisko upės itin stinga kritulių. Dažnos sausros.

Grandės ir San Fransisko upės priklauso Bermecho baseinui. San Chuano La Kiako, Javio ir Sansanos upės priklauso Pilkomajo baseinui. Vakaruose gausybė druskingų ežerų (Posueloso lagūna, Vilama ir kt.) bei druskožemių (Didieji druskožemiai, Kaučari druskožemis ir kt.).

Ekonomika 
Pagrindinė ūkinė kultūra yra cukranendrė, visa jos apdirbimo pramonė sudaro daugiau nei pusę visos provincijos produkcijos, ir 30 % nacionalinės cukraus pramonės. Antroji pagal dydį kultūra yra tabakas, kultivuojamas pietrytiniame slėnyje, kur įsikūręs pagrindinis nacionalinis gamintojas. Kituose pasėliuose auginamos pupos, citrusai, pomidorai ir kitos daržovės vietiniam naudojimui.

Chuchujus yra antras šalyje plieno tiekėjas, naudojant Alta Horno kasykloje išgautą geležies rūdą. Be to vykdoma cinko, sidabro, švino, vario, aukso, salietros, boro, potašo gavyba. Kaimansito vietovėje siurbiama nafta ir gamtinės dujos. Druskos kasimas iš Didžiųjų druskožemių, ir popieriaus gamyba naudojant Chuchujaus miškų medžius sudaro 20 % pramonės srities BVP.

Galvijai ir ožkos pienui, vilnai yra mažai naudojami, palyginus su lamomis, vikunijomis ir guanakais.

Turizmas 
Tai labai svarbi ir dar auganti šaka, daugiausiai lankosi argentiniečiai turistai (80 %), turistai iš Pietų Amerikos šalių (12 %) ir Europos (7 %). Daugiausiai turistų pradeda tyrinėti provinciją nuo San Salvadoro de Chuchujaus. Horacio Guzmáno tarptautinis aerouostas, 34 km nuo miesto, jungia provinciją su Buenos Airėmis, Kordoba, ir kai kuriomis vietomis Bolivijoje.

Be fantastiško žemės spalvų kontrasto ir struktūros, turistus taip pat patraukia ryškios vietinių gyventojų šaknys Chuchujaus kultūroje. Aimarų ir kečujų kultūros egzistuoja greta šiame rajone, o inkų liekanos yra gan gerai išsaugotos.

Turistai, kurie atvyksta į Chuchujų aplanko Quebrada de Humahuaca (įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą) rajonus ir jų Cerro de los Siete Colores, Pucará de Tilcara, Salinas Grandes ir kitus mažus miestelius. Kitos dažnai lankomos vietovės, tai Calilegua nacionalinis parkas Las Yungas džiunglėse, La Quiaca, Laguna de Pozuelos ir Laguna Guayatayoc vietinės reikšmės rezervatai.

Gyventojai 
Beveik visi provincijos gyventojai susitelkę pietryčiuose bei prie kanjono. Čia įsikūręs Chuchujus ir kiti svarbiausi miestai. Daug rečiau apgyvendintas plokščiakalnis. Šiek tiek tankiau gyvenama tik šiaurinė jo dalis. Nemažą gyventojų dalį sudaro indėnai (daugiausiai kečujai). Svarbiausi miestai:
 San Salvador de Chuchujus
 Libertador Cheneral San Martinas
 La Kjaka
 Humahuaka
 El Karmenas
 Palpala
 Tilkara
 San Pedro de Chuchujus

Administracinis suskirstymas 

Chuchujaus provincija padalinta į 16 departamentų (skliaustuose – administracinis centras):
 Kočinokos departamentas (Abra Pampa)
 Daktaro Manuelio Belgrano departamentas (San Salvador de Chuchujus)
 El Karmeno departamentas (El Karmenas)
 Humahuakos departamentas (Humahuaka)
 Ledesmos departamentas (Libertador Cheneral San Martinas)
 Palpalos departamentas (Palpala)
 Rinkonados departamentas (Rinkonada)
 San Antonijaus departamentas (San Antonijus)
 San Pedro departamentas (San Pedro de Chuchujus)
 Santa Barbaros departamentas (Santa Klara)
 Santa Katalinos departamentas (Santa Katalina)
 Suskeso departamentas (Suskesas)
 Tilkaros departamentas (Tilkara)
 Tumbajos departamentas (Tumbaja)
 Valje Grandės departamentas (Valje Grandė)
 Javio departamentas (La Kiaka)

Šaltiniai

Nuorodos 

 Oficiali svetainė
 Provincijos žemėlapis
 Turizmas Chuchujuje 
 Chuchujaus Nacionalinis universitetas

Argentinos provincijos