Junkūnų piliakalnis

Junkūnų piliakalnis (A561 P) – piliakalnis Rokiškio rajono savivaldybės teritorijoje, prie Junkūnų kaimo (Obelių seniūnija), buvusio dvaro pietrytiniame pakraštyje, tarp Kryžinio ir Kukninio ežerų (Junkūnų geomorfologinis draustinis). Pasiekiamas keliu Antanašė – Kraštai, neprivažiavus Kukninio ežero slėnio, ties senu fermų pastatu kairėje pavažiavus 400 m į kairę šiaurės kryptimi pro griūvantį medinį dvarelio pastatą, yra 100 m į rytus nuo jo.

Piliakalnis 
Piliakalnį, pailgos kalvos įtvirtintą pietrytinį galą, iš rytų juosia nedidelio ežerėlio slėnis, iš vakarų – pelkėta dauba, pietuose yra laukas, į šiaurės vakarus tęsiasi kita kalvos dalis. Piliakalnio šiaurės rytų ir pietvakarių šlaitai statūs, apie 12 m aukščio, pietrytinis šlaitas žemas, 4,5 m aukščio. Viršūnės aikštelė ovali, 70x40 m dydžio, iškila vidurine dalimi. Joje ryškus kultūrinis sluoksnis. Aikštelės šiaurės vakarų gale piliakalnį nuo aukštumos skiria 3 pylimai, vienas nuo kito atskirti 2,5 m gylio grioviais. Pirmasis pylimas yra apie 35 m ilgio ir 0,5 m aukščio, antrasis - 80 m ilgio ir 2 m aukščio, trečiasis, išorinis - 60 m ilgio ir 1,7 m aukščio. Piliakalnio rytiniame šlaite, šiek tiek žemiau aikštelės, išliko griovys ir žemas pylimėlis. Pietvakariniame šlaite įrengtos dvi terasos: pirmoji, 5 m pločio yra 3 m žemiau, antroji, 2 m pločio - 5 m žemiau aikštelės krašto.

Tyrimai 
Piliakalnį 1933 m. aprašė Petras Tarasenka. Piliakalnio žvalgomuosius archeologinius tyrimus 1949 m. ir 1972 m. atliko Lietuvos istorijos institutas, 1977 m. ir 1985 m. tyrė Mokslinės metodinės kultūros paminklų apsaugos tarybos archeologai. Radinius saugo Lietuvos nacionalinis muziejus. Lietuvos Respublikos Vyriausybės nutarimas dėl paskelbimo kultūros paminklu – 1998-05-19; Nr.612. Paminklo teritorijos plotas 26000 m².

Šaltiniai 

 Lietuvos TSR kultūros paminklų sąrašas, V., 1973, p. 169

Nuorodos 
 Lietuvos piliakalnių atlasas 
 Junkūnų piliakalnis

Piliakalniai Rokiškio rajone