Radijo imtuvas

Radijo imtuvas – įrenginys radijo bangomis ateinančiai informacijai paversti į žmogui suprantamą formą – garsą arba vaizdą.

Pagal pagrindinį elementą, kuriuo išgaunama informacija iš ją nešančių radijo bangų, imtuvai skirstomi į:
 detektorinius, kuriuose šią funkciją atlieka puslaidininkinio mineralo (paprastai galenito) kristalas;
 lempinius, kuriuose šią funkciją atlieka radijo lempa;
 tranzistorinius, kuriuose šią funkciją atlieka puslaidininkinis tranzistorius;
 skaitmeninius (), kuriuose šią funkciją atlieka programinė įranga.

Pagal informacijos išgavimo schemą imtuvai skirstomi į:
 tiesioginio stiprinimo;
 regeneratyvinius;
 refleksinius;
 superheterodininius.

Pagal įrengimo vietą imtuvai skirstomi į:
 stacionarius, įrengtus patalpoje ir maitinamus iš elektros tinklo arba akumuliatorių;
 nešiojamus, maitinamus iš sausų baterijų (galvaninių elementų);
 automobilinius, įrengtus automobiliuose.

Pagal komplektaciją imtuvai skirstomi į:
 imtuvus, kuriuose yra įmontuotas garsiakalbis;
 tiunerius , prie kurių prijungiami išoriniai garsiakalbiai, stiprintuvas ar kitas imtuvas;
 radiolas, kuriuose dar įmontuotas ir elektrofonas;
 magnetolas, kuriuose dar įmontuotas ir magnetofonas.

Pagal priimamų radijo bangų ruožus imtuvai skirstomi į:
 viduriniųjų bangų ( arba MW);
 trumpųjų bangų ( arba World Band);
 ultratrumpųjų bangų ();
 DAB ();
 palydovinius ();
 visabangius ( arba All Band).

Pagal paskirtį imtuvai skirstomi į:
 buitinius, skirtus naudoti buityje;
 profesionalius arba ryšių, skirtus naudoti profesionaliuose įrenginiuose;
 karinius, skirtus naudoti kariuomenės reikmėms;
 skenerius (), skirtus automatinei radijo signalų paieškai.

Taip pat skaitykite 
 Radijo imtuvai Lietuvoje
 Abonementinis radijo taškas

Radijas
Telekomunikacijos