אופוסום לוטרה גדול

אופוסום לוטרה גדול או קוליגרוסו (שם מדעי: Lutreolina crassicaudata) הוא מין של כיסאי אמריקני בינוני-גדול בסוג אופוסום הלוטרה שמצוי ברחבי אמריקה הדרומית, ואחד משני המינים הקיימים בסוג לצד אופוסום לוטרה מסויה. הוא תואר מדעית לראשונה בשנת 1804 על ידי הזואולוג הצרפתי אנסלם גאייטאן דמארה ולו 3 תת-מינים. לצד אופוסום המים ואופוסום ארבע-עיני, אופוסום הלוטרה הוא בין הגדולים במשפחת האופוסומיים לאחר מיני הסוג אופוסום.

תיאור

אנטומיה ומראה
אופוסום הלוטרה הגדול הוא בין האופוסומים הגדולים במשפחה, וגדול בצורה ניכרת מהמין השני בסוגו; אורך ראשו וגופו 28–31 ס״מ, אורך זנבו 25–28 ס״מ ומשקלו הממוצע 490–737 גרם לכל היותר. הוא עשוי גם להגיע למשקל כבד יותר של 910 גרם עד קילוגרם אחד. הזכר גדול וכבד מן הנקבה. האופוסום חולק קווי דמיון רבים עם הלוטרה או הסמור: גופו ארוך, דק וגלילי וראשו הקצר מתאפיין בגולגולת רחבה ומסיבית בדומה לטורפים. אוזניו קטנטנות, עגולות ונראות בקושי מעל הפרווה. עיניו קטנות, חרטומו קצר ורחב עם אף גדול כהה, והוא בעל זיפי מישוש ארוכים. הרגליים קצרות במיוחד וגורמות להליכתו להראות שפופה בדומה לסמורים וגחניים. הזנב ארוך, עבה ושעיר, וקצהו קירח בצד התחתון. לנקבה יש כיס לא מפותח עם 9 פטמות.

כסות
הפרווה של אופוסום הלוטרה עבה, רכה וצפופה. צבעה הכללי משתנה בין חלודה לברונזה, חום אדמוני או חום קפה, כשהיא בהירה יותר באזור המותניים. הצד התחתון נע בין חום אוכרה בהיר לחום-צהבהב, כתמתם או קרם-שמנת. לאורך הגב יש פס גבי כהה, שעשוי להשתרע מהמצח עד לזנב. הראש זהה בדרך כלל בצבעו לשאר הגוף, וחסר כל סימוני פנים שמאפיינים את מרבית משפחת האופוסומיים. הפנים או החרטום עשויים להיות כהים במקצת, הלחיים צהובות או כתומות והסנטר לבנבן. האף סגלגל, האוזניים כתמתמות, וכפות היד והרגל ורודות. הזנב מתכהה בהדרגה ולקראת סופו הוא הופך לשחור מפויח.

לאופוסום הלוטרה הגדול 3 תת-מינים:
L. crassicaudata crassicaudata
L. crassicaudata paranalis
L. crassicaudata turneri - חי באזור מבודד בצפון היבשת. ייתכן שמהווה מין בפני עצמו.

תפוצה ובית גידול
אופוסום הלוטרה הגדול מצוי באמריקה הדרומית; התפוצה שלו ביבשת מחולקת לשתי חלקים מנותקים זה מזה לחלוטין: החלק הדרומי הגדול, והחלק הצפוני הקטן; החלק הדרומי משתרע על דרום ברזיל, מרבית אורוגוואי, צפון-מזרח ארגנטינה, החצי המזרחי של פרגוואי, צפון ומזרח בוליביה עם גלישה קטנה לכיוון פרו. החלק הצפוני קטן בהרבה ומשתרע על צפון סורינאם, גיאנה, אזורים נרחבים בוונצואלה ומזרח קולומביה. החסם הגאוגרפי בין שני חלקי התפוצה הוא יער האמזונס, והגראן צ׳אקו היבש משמש כחסם גאוגרפי בין התפוצה שלו לבין קרובו הקטן יותר.

בית הגידול של אופוסום הלוטרה מורכב מסוואנות לחות ומוצפות, ביצות ויערות גדותיים ברחבי הפנטנל, הפמפס ואגני הניקוז של נהרות האורינוקו, אסקיבו ופרנה. הגורם המכריע בבחירת בית הגידול הוא נוכחות של מקווי מים דוגמת נחלים וביצות, וכ-93% מכלל האופוסומים שנלכדו למטרות מחקר, היו במרחק של לא יותר מ-20 מטר ממקור מים. התפוצה של אופוסום הלוטרה נבלמת בבתי גידול של ערבות-עשב יבשות או יערות טרופיים, ובכלל החסמים הגאוגרפים ניתן למנות את הפטגוניה בדרום, הגראן צ׳אקו היבש במערב, האוקיינוס האטלנטי במזרח וסוואנות הסראדו ויער האמזונס בצפון.

אקולוגיה

התנהגות ופעילות

אופוסום הלוטרה הגדול הוא יונק שפעיל בעיקר בשעות הלילה והדמדומים, ומגיח לפעמים גם בשעות היום. על אף שהוא חי בבדידות, מחקרים בשבייה מצאו שהוא מסתדר עם אופוסומי לוטרה אחרים, כך שייתכן שהמין חברתי יותר ממה שידוע. האופוסום חי בסמוך למקווי מים, ובונה לעצמו קינים לשינה בחורי עצים וסבך עשבים; לעיתים הוא משתמש במחילות נטושות של ארמדיל וויסקאש המחילות. הוא אינו טריטוריאלי, וחי בשטח מחיה קבוע שגודלו מגיע באזורים מסוימים ל-3,800 מטר רבוע.

אופוסום הלוטרה תלוי לחלוטין במקורות מים, אך אינו מפגין התאמות של יונק מימי למחצה: הפרווה אינה דוחה מים, כפות רגליים אינן רחבות והגפיים קצרות מדי; למרות זאת, הוא שחיין וצוללן מצוין באופן מפתיע, ומסוגל לשחות דרך מכשולים שונים באזורים מוצפים ובביצות ולצוד חסרי חוליות מימיים. התנועה שלו במים מבוססת על דחיפה חזקה עם הרגליים האחוריות וחתירה עם הקדמיות. כמו כן הוא טפסן מיומן, על אף שזנבו חסר יכולת לפיתה שמאפיינת את המינים שוכני העצים ואצבעות רגליו אינן מנוגדות. גם על האדמה היבשה הוא נע בזריזות רבה ומסוגל לרוץ היטב.

תזונה ויחסי גומלין

לאופוסום הלוטרה יש העדפות מזון שונות מאזור לאזור זה, אך באופן כללי מדובר באופוסום אוכל הבשר המובהק ביותר במשפחה לצד האופוסום הפטגוני: תזונתו מורכבת בעיקר מדגים, סרטנים, דו-חיים, פרוקי רגליים, נחשים ארסיים קטנים, עופות, מכרסמים, חרקים וחלזונות, לצד פירות וזרעים. בעונה היבשה שבה מקורות המים מצטמצמים, אופוסומי הלוטרה צורכים כמות רבה יותר של מזון מהצומח. בסמוך למגורי אדם האופוסום עשוי לחטט בפחי באשפה בחיפוש אחר מזון. הטורפים העיקריים של האופוסום הם זאב הרעמה, חתולי וכלבי בית, עקב צד הדרך, דורסי לילה ונחשים גדולים. אופוסום הלוטרה מפיק צליל שריקה גבוה כאשר הוא חש בסכנה, ועשוי להפיק צלילים נוספים בתקשורת עם בני מינו. יש לו חושים חדים של ראיה, שמיעה וריח. הגורים שנולדים משתמשים בחוש הריח כדי למצוא את דרכם לעבר

רבייה ומחזור חיים
אופוסומי הלוטרה מתרבים ככל הנראה פעמיים בשנה במהלך האביב והקיץ. ההמלטות מתרחשות בינואר וספטמבר. ההיריון נמשך כשבועיים, לאחריהם הנקבה ממליטה 7–11 גורים שזוחלים לתוך הכיס. הם גדלים בתוכו במשך מספר שבועות ולאחר מכן האם מעבירה אותם לתוך קיני דשא שבנתה. הגורים נגמלים בגיל 3 חודשים ומגיעים לבגרות בגיל 6 חודשים. תוחלת החיים בטבע אינה ידועה, ובשבי ידוע על אופוסומים שחיו 3 שנים; מלבד טורפים, גורם התמותה העיקרי של אופוסומי הלוטרה הוא דריסה על ידי כלי רכב.

מצב
אופוסום הלוטרה הגדול מסווג על ידי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור ללא חשש (LC), לאור תפוצתו הרחבה, אוכלוסייתו הגדולה, והעדר אינדקציות לירידה משמעותית במספריו בעתיד הקרוב. מגמה האוכלוסייה איננה ידועה. נכון לשנת 2023, אין איומים משמעותיים על המין, להוציא ניקוז אדמת ביצות לחקלאות באזור הדרומי של תפוצתו. אופוסום הלוטרה מצוי במספר רב של אזורים מוגנים.

קישורים חיצוניים

 

בעלי חיים שתוארו ב-1804
טקסונים שתוארו בידי אנסלם גאייטאן דמארה
אופוסומיים