נחמה אדלרבלום

נחמה "נימה" אדלרבלום (באנגלית: Nima Adlerblum; 4 באוגוסט 1881 – 25 ביולי 1974) הייתה פילוסופית יהודייה, מחנכת, סופרת, ופעילה ציונית; בתו של הרב חיים הירשנזון, ותלמידה-עמיתה של ג'ון דיואי. עסקה בפילוסופיה יהודית של ימי הביניים, בחינוך, בהיסטוריה אמריקאית, ובפילוסופיה של ההיסטוריה.

ביוגרפיה 
נחמה "נימה" אדלרבלום נולדה בירושלים לרב חיים הירשנזון וחווה בשנת 1881. גדלה באווירה יהודית רומנטית בחצר הירשנזון, אליה היו מגיעים רבני ירושלים, כגון הרב שמואל סלנט והרב יעקב שאול אלישר, ואישים מהיישוב הישן. מילדותה דיברה בלשון עברית, בגיל ארבע ידעה לדקלם את שירו של רבי יהודה הלוי "ציון הלא תשאלי", וסבתה כינתה אותה בלשון חיבה "יהודה הלוי".

עברה עם משפחתה לקונסטנטינופול ולמדה בבית-ספר תיכון צרפתי. לאחר מכן למדה באוניברסיטת "אליאנס" בפריז. בשנת 1904 עברה בעקבות משפחתה לארצות הברית. סיימה תארים ראשון, שני ושלישי בפילוסופיה באוניברסיטת קולומביה.

תזת הדוקטורט שלה, שחיברה בהנחיית פרדריק וודברידג' ובעזרת הפילוסוף ג'ון דיואי, "לימוד של גרסונידס בפרספקטיבה נכונה שלו", היא מונוגרפיה העוסקת בפרספקטיבה בלימוד פילוסופיה יהודית, בחיי הרלב"ג ויצירתו, ברלב"ג כמלומד, ובפרשנות נכונה של הגותו בהתאם לסביבה היהודית בה חי בתקופתו, תוך קריאה ללימוד פילוסופיה יהודית לפי תוכנה הפנימי ביחס לחיים היהודיים ולא כפי התאמתה כביכול לשיטות פילוסופיות זרות. לדעתה, פילוסופיה יהודית אינה פילוסופיה סתם וגם לא פילוסופיה דתית, אולם הדת היהודית היא תורה מוסרית של החיים.

הייתה חברה טובה של הנרייטה סאלד. ייסדה את התכנית לחינוך ותרבות לאומי בהסתדרות הציונית הדסה, ועמדה בראש התוכנית בשנים 1922–1935, והייתה חברה בוועד המנהל. הדגישה את חשיבות הנאמנות והרגישות של נשים יהודיות בשמירה על האידיאלים והחזון של היהדות.

חיברה ספרים, ופרסמה מאמרים בכתבי-עת ובאנציקלופדיות. הייתה חברה באגודה האמריקאית לפילוסופיה, ובמוסד הבינלאומי לאמנויות וספרות.

במהלך מלחמת העולם השנייה, לבקשת ארגון יהודי אמריקאי, טסה לאיטליה ובעזרת קשריה הצליחה להביא לשחרורם של 250 פליטים יהודים שנכלאו שם.

פעלה להפצת הפילוסופיה של דיואי באמריקה הלטינית, ובשנת 1948 כיהנה כיו"ר הוועדה הבינלאומית לחגיגות יובל התשעים שנה להולדתו.

חיברה מאמרים רבים לסדרת הספרים "נוטרי מורשתנו" בעריכת הרב לאו יונג.

בשנת 1914 נישאה לישראל אדלרבלום, ונולדה להם בת יחידה. בשנת 1971 שבה עם בעלה לא"י. בהתחלה התגוררו בהרצליה, ולאחר מכן בירושלים. לפני פטירתה בגיל 92, חיברה את מאמרה האחרון, הקדמה לאוטוביוגרפיה של לאו יונג.

נכדה הוא הרב דוד סקטון.

ספריה

ראו גם 
 הרב חיים הירשנזון
 הרב לאו יונג

לקריאה נוספת

בעברית 
 נימה אדלרבלום, זכרונות והגיונות, ב-"תלפיות", כרך ח', חוברת ג–ד, עמ' 578–599, ניו יורק, ניסן תשכ"ג.
 מרגלית שילה, נימה אדלרבלום וזיכרונות ילדותה בירושלים, ב-"זיכרונותיה של בת ירושלים" מאת נימה (נחמה) אדלרבלום, עמ' 247 ואילך, ירושלים: ראובן מס, תרס"ח.

באנגלית

קישורים חיצוניים 
 נימה אדלרבלום, באנציקלופדיה לנשים יהודיות
 נימה אדלרבלום, באתר Encyclopedia.com
 נימה אדלרבלום, פרשנות מחדש של פילוסופיה יהודית, בארכיון האינטרנט 
 נימה אדלרבלום, הרוח היהודית הקולקטיבית: פרשנות של פילוסופיה יהודית, ברבעון למחשבה יהודית אורתודוקסית, סתיו 1960, באתר JSTOR

ביאורים

הערות שוליים 

פילוסופיות יהודיות
סופרות יהודיות
ילידות 1881
נפטרות ב-1974