יוהאנס ניקולאוס ברונסטד

יוהאנס ניקולאוס ברונסטד (בדנית: Johannes Nicolaus Brønsted; 22 בפברואר 1879 – 17 בדצמבר 1947) היה כימאי פיזיקלי דני. פיתח את תאוריית ברונסטד–לאורי בו-זמנית עם מרטין לאורי ובאופן עצמאי.
הוא לימד בפרופסור לכימיה פזיקליתולכימיה אנורוגנית באוניברסיטת קופנהגן.

מחקר 
בתחילת הקריירה שלו, ברונסטד למד תרמודינמיקה כימית ומאוחר יותר למד פתרונות אלקטרוליטים וביצע סדרה נרחבת של מדידות מסיסות. מדידות אלו הובילו אותו לקבוע חוקים כלליים אשר אושרו מאוחר יותר כאשר הוצעה תאוריית דביי–היקל.

ברונסטד ידוע בעיקר בזכות עבודתו על קינטיקה של תגובות, במיוחד תגובות חומצה-בסיס. ב-1923, הוא זיהה שתגובות חומצה-בסיס כוללות העברה של פרוטון, מהחומצה (תורם פרוטונים) לבסיס (מקבל פרוטון). כמעט בו-זמנית ובאופן עצמאי, הכימאי הבריטי מרטין לאורי הגיע לאותה מסקנה, ובכך השם תאוריית ברונסטד–לאורי. כמו כן בשנת 1923, גילברט נ. לואיס הציע תאוריה אלקטרונית של תגובות חומצה-בסיס, אך שתי התיאוריות נותרו בשימוש נפוץ.

בהמשך הקריירה שלו, ברונסטד המשיך ללמוד את נושא הקינטיקה של תגובות, עם התמקדות מיוחדת בתגובות המתרחשות בתמיסות לא מימיות. הוא גם פיתח עבודה מסוימת על השפעת הגודל המולקולרי על התכונות התרמודינמיות של פחמימנים, פולימרים וקולואידים. הוא גם עבד עם זוכה פרס נובל ג'ורג' דה הוושי על הפרדת איזוטופים על ידי זיקוק חלקי.

פרסים ואותות הוקרה
1928 - מדליית ארסטד מטעם החברה הדנית למדעי הטבע
1929 - חבר באקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
1947 - דוקטור לשם כבוד של אוניברסיטת לונדון
1947 - חבר זר באקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

כימאים פיזיקליים
כימאים דנים
בוגרי אוניברסיטת קופנהגן
סגל אוניברסיטת קופנהגן
ילידי 1879
נפטרים ב-1947