אדית וארגה

אדית וארגה (במקור פיק, בהונגרית: Varga Edit; 1917 – 1 בנובמבר 2006 ) הייתה כימאית יהודייה-הונגרייה, מנהלת חברה. היא הייתה אישיות יוצאת דופן של תעשיית התרופות ההונגרית, זוכת פרס אטווש וזוכת פרס המדינה (פרס המדינה של הרפובליקה העממית ההונגרית היה פרס ממלכתי גבוה שהוקם על ידי המועצה הנשיאותית של הרפובליקה העממית ההונגרית בשנת 1963, אשר הוענק ליחידים או לקבוצות כהוקרה על הישגים מדעיים, כלכליים וטכניים יוצאי דופן בתחום), וארגה הייתה המנהלת הכללית של ריכטר גדעון (מפעל תרופות) שהוקם על ידי הרוקח היהודי-הונגרי גדעון ריכטר (שנרצח בשואה) כמפעל התרופות המודרני הראשון בהונגריה.

משפחתה 
אדית פיק נולדה במשפחה יהודית. הוריה התגרשו בגיל צעיר, אמה הייתה עובדת מסחרית לפני מלחמת העולם השנייה, ואחר כך עסקה בתחום סחר החוץ. למשפחתה לא היה קשר עם אביה לאחר הגירושין, אך הטענה שאביה היה ינה ורגה (1879–1964) כלכלן, פוליטיקאי, וקומיסר העם לשעבר היא איננה נכונה לחלוטין. בעלה, היה מהנדס מכונות, מילא תפקידים ציבוריים בין 1945 לבין 1980, נפטר ב-1984.

בניה:
 מיהאי קקן, רופא, פוליטיקאי סוציאליסטי לשעבר, שר הרווחה לשעבר בממשלת הונגריה.
 מיקלוש קקן, היה ארכיבאי משרד התובע העללי.

קורות חייה

השכלתה 
אדית פיק נולדה ב-1917. היא הייתה הסטודנט/ית היהודייה האחרונה באוניברסיטת פאזמאן פטר (שמה היום אוניברסיטת אטווש לוראנד) שסיימה את לימודיה ב-1943/1944. בסוף שנת הלימודים האקדמית (15 ביוני) זכתה לגשת לבחינת הדוקטורט שלה ככימאית למרות החוקים היהודיים ובמיוחד החוק היהודי השני והחוק היהודי השלישי. בין 1945 לבין 1956 עבדה כעיתונאית במערכת של סאבאד נפ, ואחר כך במנגנון של מפלגת העובדים ההונגרית.

בראש מפעל התרופות קבניה 
אדית ורגה הייתה המנהלת הכללית של "מפעל התרופות קבניה" משנת 1957 ועד לפרישתו ב-1986. (שמה לפני העידן הקומוניסטי וגם כיום הוא ריכטר גדעון (מפעל תרופות)). על אף שבמקור "הוצנחה" להתפקיד מהתחום הפוליטי, היא התגלתה כמנהלת מסורה ובעלת אינסטינקטים ניהוליים ומסחריים מצוינים, מה שהפך את החברה לשחקן הכרחי בשוק ההונגרי, בקומקון ובעולם. הוא חידשה את קשרי החוץ לשעבר של החברה (ואלה המשיכו להתנהל תחת שם החברה הישן, מפעל התרופות ריכטר גדעון בע"מ), והרחיבה את הייצוא למדינות המזרח. בתקופת הנהגתה מוזגה לתוך החברה חברת כימיה מהעיר דורוג (Dorog Szénfelgolgozó Vegyipari Vállalat), כך שמאותו הזמן ואילך עסקה החברה בניהולה גם בייצור כימיקלים חקלאיים ואף בייצור מוצרי קוסמטיקה תחת הסימן המסחרי Fabulon. אלה יוצרו בדורוג מתחילת שנות ה-70. בשנות השבעים המאוחרות, ב-1977, יצא לשוק גם המוצר, פרי הפיתוח המקורי של החברה, מרחיב כלי הדם (Vinpocetine) ובשמה המסחרי Cavinton. (כתוצאה מהעניין הבינלאומי בתרופה, נוצר שיתוף פעולה מחקרי עם חוקרים אמריקאים ב-1982 על מערכת העצבים המרכזית ומחזור הדם). מסוף שנות ה-60 שיווקה החברה מספר גלולות למניעת הריון (תחת השמות המסחריים Infecundin, Bisecurin, Postinor, Continuin), וכן את המוצרים Cavinton ו-Fabulon כאמור. גם הניהול הגרוע לאחר פרישתה לא יכול היה לשנות באופן משמעותי את הצלחתה של אדית וארגה. כגמלאית, היא הועסקה בחברות כימיקלים אחרות בתפקידים בכירים, היא השקיעה זמן רב בסיוע לחברת גדעון ריכטר כיועצת.

פרסים והוקרה 
 פרס אטווש
 תואר זהב של עיטור מסדר הכבוד של העמל דרג זהב (1972)
 פרס המדינה (1978)
 עיטור הדגל האדום של העמל (1987)
 צלב הקצין של מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של הונגריה (1997)

לקריאה נוספת 
 זיכרונות של גזה קומורוצי
 gyogyszertotenet.hu
 יאנוש סקי: קאוינטונלנד

ראו גם 
 iki.kfki
 origo.hu

הערות שוליים 

יהודיות הונגריות
עיתונאיות יהודיות הונגריות
בוגרות אוניברסיטת אטווש לוראנד בודפשט
כימאים יהודים הונגרים
ניצולות השואה
כימאיות יהודיות
יהדות בודפשט: אישים
בודפשט: אישים
ילידות 1917
הונגרים שנולדו ב-1917
נפטרות ב-2006
הונגרים שנפטרו ב-2006