אלהי אל תדינני כמעלי

אלהי אל תדינני כמעלי הוא פיוט בקשה מאת ר' יצחק אבן מר שאול, שזכה לתפוצה רחבה וקיבע דפוס לסוג 'הבקשה השקולה'. הפיוט נאמר בתפילת שחרית של ראש השנה בקהילות רבות.

צורה 
בפיוט 22 שורות, והוא סדור על פי אותיות הא'-ב' החתומות בראש הבתים. הפיוט שקול במשקל "המרובה" ('ואפר'), וסוגר הבית האחרון זהה לדלת הבית הראשון, כמקובל בבקשות השקולות של פייטני ספרד, טכניקה המעמידה את מסגרת השיר ואת עיקרו על הפנייה "אלהי אל תדינני כמעלי". כל שורה נחרזת עם זו שלאחריה בחרוז לִי. חיים שירמן כתב כי הבקשה "חסרה רעיונות מקוריים ועמוקים. ואולם שטף לשונה ובהירותה, יפי ביטויה וערבות צליליה מכפרים על מגרעותיה". אפרים חזן, כמו גם שירמן לפניו, כתב כי חלק מאותה ערבות הצלילים נובעת "מחרוז הביניים, הבא הרבה מאד בשיר הזה", ומהאליטרציות הרבות המצויות בו. כמו בבית ג', בבית ד' חריזת ביניים המחלקת את הטור לעמודי המשקל, בית ט' ועוד.

בפיוט חוזרת שבע פעמים המילה לב/לבב בגיווני משמעות, החזרה מדגישה את ההקשרים השונים; בבית 3 מובאה מ ומשמעותה חרטה על המעשה, בבית 4 בהקשר תחושות העצב והאשמה בעקבות החטא, בבית 9 תיאור הלב כטמא, בבית 10 כתחושת הצפה של החטאים את האדם, בבית 15 כדרך חיים, בבית 18 כמקור הרגש, ובבית 20 כמקור המחשבה והזיכרון. לדברי א' חזן "ברור לחלוטים כי השיר משחק בגיווני המשמעות של המלה החוזרת". הוא משתמש במוטיב הדרך הסלולה, בה הוא מבקש שיוליכהו האל. סמל זה מוכר גם מפייטנים נוספים כמו ריה"ל ורשב"ג, ואף מן המקרא ומחז"ל. 

חלק מהחוקרים העריכו, כי במהותה לא נועדה התפילה להיאמר בתפילת הציבור, ולא כוונה למסגרת זו אלא למסגרת פרטית.

תוכן 

כמקובל בתפילה ובתפילה מן המקרא, הפיוט פותח (ונחתם) בפנייה ישירה לאל - דרך פנייה בפיוט הגיעה לאבן מר שאול דרך פיוטיהם של הקליר וייני. הפייטן פונה, וחוזר ופונה, אל אלהיו-שופטו בעת הדין, ומתחנן אליו שידון אותו לפנים משורת הדין, ולא כפי שראוי לו. הפייטן פותח בוידוי על חטאיו הרבים אשר "לו יריחון בם שכני -/ אזי ברחו ורחקו מגבולי!", והכרה בכוחו העצום של היצר. הוא ניצב מתוך תחושות עצב ותוגה, "הלום יגון". הפייטן מבקש מה' שינחהו בדרך הנכונה, מפני שליבו "תועה כמו רועה אוילי". הוא מבקש גאולה, ושתיענה תפילתו בזכות תחנוניו וזכרונו המתמיד את האל. 

אהרן מירסקי כתב כי "בקשה זו רוח של תמימות בה ותוכנה פשוט...אדם יחיד עומד כאן לפני אלהיו ושופך לבו ומבקש על עסקי נפשו, ודבריו בלשון מדבר בעדו" עזרא פליישר כתב כי הפיוט חדשני לתקופתו בצורתו, אך גם ב"אופיו האישי הלא-ציבורי, ששימש דוגמה לפייטנים ספרדים רבים".

קבלה והשפעה 
הפיוט נמנה עם הבקשות הידועות ביותר, זכה לתפוצה רחבה ונקלט במחזורי ספרד, יוון, רומניה, רומא, פרובנס ואף הודו. הוא נאמר כיום בתפילת שחרית של ראש השנה בקהילות הספרדים, בדרך כלל לפני ברוך שאמר, או לאחר חזרת הש"ץ. לדברי שירמן "בקשה זו מפלסת את הדרך לסגנון הספרדי הקלאסי, ומבשרת את בואם של גדולי האסכולה החדשה". הפיוט היה חדשני לא רק במשקלו אלא גם בפרט התבניתי בו שווים הדלת והסוגר, כמעגל ההולך ונסגר. בין היתר השפיע הפיוט על ר' יהודה הלוי בפיוטו אדני נגדך כל תאותי, הבנוי בתבנית זהה, ועל פיוטו של משה אבן עזרא "אלהי אל תדינני "בעברה", אשר מלבד הפתיחה הדומה, גם בנוי במתכונת המשקל המרובה והחרוז המבריח. חרוז מהפיוט (בית 8) מובא בתורת חובות הלבבות לרבנו בחיי אבן פקודה, שער הכניעה, פרק ז ובהקדמת ספר חרדים.

לפיוט מספר רב של לחנים מסורתיים, כמו גם לחנים מודרניים, ביניהם לחנו של נאור סינואני בביצוע ליאור נרקיס.

לקריאה נוספת 
 ישראל דוידזון, אוצר השירה והפיוט א, מספר 4362, ניו יורק תרפ"ה, עמ' 200.
 

 חיים שירמן, השירה העברית בספרד ובפרובנס, ספר ראשון, חלק א', הוצאת מוסד ביאליק, ירושלים 1960, עמ' 49–52.
 חיים שירמן, יצחק בן מר שאול המשורר מלוסינה, בתוך: ספר אסף - קובץ מאמרי מחקר, ירושלים ה'תשי"ג, עמ' 504–505.

קישורים חיצוניים 
 אלהי אל תדינני – מילים, פירושים וביצועים | ר' יצחק אבן מר שאול | פיוט | הספרייה הלאומית – אתר הפיוט והתפילה

הערת שוליים 

פיוטי ראש השנה