הולאבירד ורוט

משרד האדריכלים הידוע כיום בשם הולאבירד ורוט (באנגלית: Holabird & Root) נוסד בשיקגו בשנת 1880. במהלך השנים שינה המשרד את שמו מספר פעמים והתאים את עצמו לסגנונות האדריכלות השונים שרווחו במהלך שנות פעילותו - מאסכולת שיקגו דרך אר דקו ואדריכלות מודרנית ועד לאדריכלות בת קיימא .

הולאבירד ורוט מספקת שירותי אדריכלות, הנדסה, עיצוב פנים ותכנון. זוהי חברת האדריכלות הוותיקה ביותר בשיקגו. המשרד נותר כשותפות בבעלות פרטית הפועלת כיום עם חמישה מנהלים וארבעה מנהלים שותפים.

היסטוריה
המייסדים, ויליאם הולאבירד  ואוסיאן קול סימונדס , עבדו במשרדו של ויליאם לה ברון ג'ני. בשנת 1880 הקימו פרקטיקה עצמאית משלהם, הולאבירד וסימונדס (Holabird & Simonds), כאשר לקחו על עצמם את הפרויקט להרחבה לבית הקברות גרייסלנד , שהעביר להם ג'ני. ב-1881 הצטרף אליהם מרטין רוש , שעבד גם אצל ג'ני, כשותף שלישי. לאחר שעבד יחד על חמישה פרויקטים, סימונדס עזב את המשרד ב-1883 כדי להמשיך בקריירה של אדריכל נוף וחברת הולאבירד, סימונדס ורוש (Holabird, Simonds & Roche) הפכה להולאבירד ורוש (Holabird & Roche). אולם מספר שנים מאוחר יותר, המשרד שוב שיתף פעולה עם השותף לשעבר כאשר, מ-1889 עד 1895, הם תכננו ובנו את פורט שרידן , שעבורו סיימון סיפק את הגינון.

החל מבניין טקומה (הושלם ב-1889; נהרס ב-1929), ההזמנה הגדולה הראשונה שלהם, ובניין מרקטה (1895) , התפרסם המשרד בזכות גורדי השחקים פורצי הדרך של אסכולת שיקגו. תרגול מוצלח ביותר, הם גם תכננו מלונות גדולים ומעוטרים ברחבי אילינוי, כולל בית פאלמר  בשיקגו, עם ריצ'רד ניוטרה בתפקיד זוטר בצוות. עבודתם הייתה חלק מאירוע האדריכלות ב באולימפיאדת הקיץ של 1928 ובאולימפיאדת הקיץ של 1932.

ב-1928, לאחר מותם של ויליאם הולאבירד (1923) ומרטין רוש (1927), שונה שם המשרד להולאבירד ורוט (Holabird & Root). המשרד החדש נוהל על ידי בניהם, ג'ון אוגור הולאבירד  וג'ון וולבורן רוט ג'וניור . שניהם הצטרפו עוד בשנת 1914. בהנהגתם אימץ המשרד סגנון אר דקו. שם החברה השתנה ל-Holabird, Root & Burgee לזמן מה, ושני דורות נוספים של משפחת הולאבירד שימשו כשותפים (עד 1987). כעת, המשרד ממוקם בבניין מרקטה, ונקרא שוב הולאבירד ורוט, אם כי אף אחד משני שמותיהם אינו קשור כעת.

מבנים בולטים

 קפלת , 1888.
 בניין פונטיאק, 1891.
 בניין מונדנוק (החצי הדרומי), 1893.
 בניין מרקטה, 1895.
 בית דירות מק'קונל, 1897.
 מבני גייג' גרופ, 1899.
 שדרת ג'קסון מזרח 57, 1899.
 בניין שיקגו, 1904.
 בניין אוליבר, 1907 ו-1920.
 מועדון האוניברסיטה של ​​שיקגו, 1908.
 בית המשפט של מחוז קוק/בית עיריית שיקגו, 1910.
 בניין צפון אמריקה, 36 South State Street (שיקגו), 1911.
 בית מלון שרמן, 1911.
 בניין המאה, 1915.
 מלון מוהלבך, 1915.
 מעבדת האוניברסיטה (אורבנה, אילינוי), 1917.
 בניין ווטרמן (שיקגו), 1920.
 אצטדיון הזיכרון (שמפיין), 1923.
 בניין טמפל של שיקגו, 1923.
 סולג'ר פילד, 1924.
 בית פאלמר, 1925.
 בניין פלמוליב, 1929.
 בניין שיקגו דיילי ניוז, 1929.
 בניין מועצת הסחר של שיקגו, 1930.
 ריגלי פילד, לוח תוצאות ומרכז שדה בידנית, 1937.
 אוניברסיטת נוטרדאם, 1951.
 סקייברידג', העיר דבנפורט, איווה, 2005.
 שיפוץ בית המשפט של מחוז אוגל, אורגון, אילינוי, 2010.
  (SAIC), שיפוץ גגות וחזיתות בניין שמפלין, שיקגו, אילינוי, 2012.

מראי מקום
 Blaser, Werner. Chicago Architecture: Holabird & Root, 1880–1992. Basel; Boston: Birkhauser Verlag, 1992.
 Bruegmann, Robert. Holabird & Roche/Holabird & Root: An Illustrated Catalog of Works, 1880–1940. New York: Garland Publishing, 1991.
 Bruegmann, Robert. The Architects and the City: Holabird & Roche of Chicago, 1880–1918. Chicago: University of Chicago Press, 1997.

קישורים חיצוניים
 

 Holabird & Root's current website
 Holabird & Roche/Root Chicago Encyclopedia entry
 Holabird & Roche Archive at the Chicago Historical Society
 Holabird & Root on Google Maps

הערות שוליים

אדריכלים אמריקאים