מלחמת מלך ערד

מלחמת מלך ערד היא אירוע מקראי שהתרחש בשנת הארבעים ליציאת בני ישראל מארץ מצרים.

המלחמה

רקע 
עם ישראל מתקרב במסעו אל ארץ ישראל, מלך ערד שהייתה בדרום ארץ כנען שומע על כך, מחליט להלחם בישראל ומגיע אליו דרך האתרים. אונקולוס והתרגום הירושלמי תרגמו את דרך האתרים כ"אורח מאלליא" - דרך התרים (המרגלים). כלומר, באותה דרך בה נשלחו המרגלים לארץ.

במלחמה הראשונה מלך ערד מצליח לשבות שבי מישראל. המדרש מספר שבעקבות התקיפה חזרו עם ישראל לאחור שבע מסעות.

המלחמה 
בעקבות תקיפת מלך ערד וניצחונו, עם ישראל פונה לקב"ה ומתפלל אליו לניצחון על הכנעני. העם נודר שאם ינצחו יחרימו את כל ערי האויב. במלחמה, עם ישראל מנצח ומחרים את הערים כפי שנדר. לאחר הניצחון קראו לערים שהחרימו - "חרמה".

נחלקו המפרשים בזהות העיר ערד והעם שישב בה: מדרש תנחומא והרמב"ן מזהים את ערד בדרום ארץ כנען והיא עיר של עמלקים, על פי עדות המרגלים -  (במדבר יג,כט). אמנם, בכיבושי יהושע מוזכרת העיר ערד כעיר שנלחמו בה ובספר שופטים מסופר על בני הקיני שהתיישבו במדבר יהודה אשר בנגב ערד, ושם הכו שבטי יהודה ושמעון את העיר צפת וקראו לעיר "חרמה". ומפרש הרמב"ן ש"חרמה" הוא המקום בו ניצחו עם ישראל את העמלקים והוא לא היה בעיר ערד אלא בשטח מקומי בשטחי ערד ואילו הניצחונות ביהושע ושופטים היו בערים. הרמב"ן מבסס הנחה זו על לשון הפסוק בבמדבר -  למול לשון הפסוק בשופטים - .

בפירוש דעת מקרא הביאו עוד שני הסברים אפשריים:

 העיר ערד במלחמת מלך ערד היא "ערד יריחו" ואילו העיר ערד בספר שופטים היא "ערד רבת". שתי הערים מוזכרות בכיבושיו של שישק מלך מצרים.
 הניצחון של עם ישראל היה זמני ועד הכניסה לארץ העיר חזרה ויושבה והיה צורך לכובשה בשנית.

חז"ל פירשו - . כלומר, העיר ערד הייתה בדרום עבר הירדן המזרחי וזו בעצם מלחמת סיחון.

באבן עזרא מובא פירוש (בלשון "רבים כתבו") שאת הפרשה הזו יהושע כתב לאחר שכבש את ערד. כלומר, עם ישראל כבש והחרים את ערי ערד רק אחרי הכניסה לארץ. כך גם נראה מדברי הספורנו שכותב שבתחילה רק נדרו להחרים כאשר יכנסו לארץ, ואכן קיימו זאת בתחילת ספר שופטים.

כיום ישנם חוקרים המזהים את ערד שבפרשתנו עם אתר בשם 'תל מלחתא' שנמצא כ4 קילומטרים מתל ערד. הממצאים באתר זה, בניגוד לאלו שנמצאו בתל ערד, מתוארכים לתקופת הנדודים במדבר וכיבוש הארץ.

קישורים חיצוניים 
 תעלומת מלחמת מלך ערד באתר תנך הרצוג.

הערות שוליים 

סיפורי התנ"ך
פרשת חקת