הבית הרדוף

הבית הרדוף (באנגלית: The Haunted House, ידוע גם בשם בית רדוף, Haunted House) הוא סרט הנפשה קצר אמריקאי של מיקי מאוס שיצא בשנת 1929. הסרט, שהופק על ידי וולט דיסני הפקות והופץ על ידי Celebrity Productions, היה ה-14 בסדרת סרטי "מיקי מאוס" וה-11 שיצא באותה שנה. הסרט עוקב אחר מיקי מאוס הלכוד בבית רדוף ונאלץ לנגן מוזיקה. הסרט בוים על ידי וולט דיסני שסיפק גם את קולו של מיקי; אב אייוורקס היה האנימטור הראשי וקרל סטאלינג כתב את המוזיקה המקורית.

הסרט השתמש בהנפשה מהסרט המצויר הראשון של סימפוניות טיפשיות מבית דיסני, "ריקוד השלדים", שיצא לאקרנים מוקדם יותר ב-1929, אם כי רוב הפעולות חדשות. "הבית הרדוף" היה הסרט הראשון של מיקי בעל נושא אימה, אשר הוביל את הדרך לסרטים מאוחרים יותר כמו "תעלומת הגורילה" (1930) ו"הדוקטור המטורף" (1933). לדיסני היו קצת בעיות עם הצנזורה המדינית בגלל סרט זה, עקב בדיחות המערבות סיר לילה ובית שימוש.

עלילה 
בלילה חשוך וסוער, מיקי תופס מחסה בבית שהוא חולף על פניו ועד מהרה מגלה שהוא רדוף. כשמיקי נכנס לבית הדלת נועלת את עצמה במנעול ובריח, מיד כמה עטלפים צצים מסדקים בקיר ועכביש גדול יורד מהתקרה, מה שמבהיל את מיקי וגורם לו להסתתר בתוך סיר לילה. לאחר שיצא מהסיר, מיקי שומע קולות של רוחות רפאים ונמלט למסדרון לפני שאורותיה של הנברשת מעליו כבים. הוא מדליק גפרור, מביט סביבו ומגלה צללית של דמות בגלימה המופיעה בצילו שלו. מיקי המבוהל בורח בפאניקה, אך הדמות בגלימה וכמה שלדים דוחקים אותו לפינה בחדר. הדמות בגלימה מצווה על מיקי לנגן על העוגב בעוד השלדים רוקדים למנגינת המוזיקה, אחד מהם משתמש בתרמוסטט כאקורדיון ואחר משתמש בעצמו כקסילופון. כשהמוזיקה נפסקת, מיקי מנסה לברוח ולפתוח את הדלת, אבל ידית הדלת היא למעשה יד שלד שמרעידה את מיקי בטירוף. מיקי אץ במעלה גרם המדרגות ונתקל בשני שלדים נוספים במיטה. לבסוף הוא מחליט לזנק מהחלון, אך הוא נופל לתוך חבית מלאה בשלדים, ושלד שיוצא מבית השימוש גורם למיקי לנוס בבעתה.

ביקורת 
בסט ה-DVD של "אוצרות וולט דיסני" משנת 2004, "מיקי מאוס בשחור ולבן: כרך שני", "הבית הרדוף" נמצא במדור סרטי-הבונוס, שמתחיל בהקדמה של היסטוריון הקולנוע לאונרד מלטין המסביר את מקורות הסטריאוטיפים הגזעיים שנראו בסרטים מצוירים של דיסני בשנות ה-30 וה-40. "הבית הרדוף" נכלל בקבוצה זו בגלל קריאתו של מיקי "מאמי!" (!Mammy), המתייחסת להופעת השחרת הפנים המפורסמת של אל ג'ולסון, "My Mammy". הסרט הקצר משנת 1931 "ציד האיילים" נכלל גם הוא במדור זה בגלל בדיחה דומה בכיכובו של פלוטו.

ראיין קילפטריק, מאתר הפודקאסט "The Disney Film Project", שיבח סרט קצר זה כצעד קדימה בתחכום של הסדרה: ""הבית הרדוף" שובר את הנוסחה של הכנסת מיקי לתוך תפאורה והפעלת המוזיקה מיד. במקום זאת, זה מתחיל עם צילום מקובע על הבית שבשם הכותרת, שנראה כמו פרצוף מאיים באופק. ואז אנו רואים את מיקי נאבק בסערה ומנסה להגיע לבית. המוזיקה, הנפשת הגשם והרוח הנושבת שמזיזה את האובייקטים בחזית המסך, כולם עוזרים לתת תחושה של חשש מהבאות".

בספרו "הסרטים של מיקי: סרטי הקולנוע של מיקי מאוס", הייס גרוב חולק: "תפקידו של מיקי בסרט זה מוגבל, ותפקידו היחיד הוא כנושא הפחד של הקהל. ואכן, הוא מסתכל פעם אחר פעם לכיוון המצלמה כדי למצוא אהדה, גורר אותנו יחד איתו אל הבית הרדוף. הסצנות המוקדמות של סרט זה מצליחות לעורר תחושה אמיתית של אימה, אבל בסופו של דבר הסרט דומה מדי לשגרת השיר-וריקוד המשעממת שבתחילת הסדרות מיקי מאוס וסימפוניות טיפשיות מכדי להיות יוצא דופן ובולט".

כתב העת "Motion Picture News" ב-4 בינואר 1930, פרסם: "כפי שהכותרת מרמזת, בית רדוף מספק את הרקע לסרט זה שבסדרת מיקי מאוס הפופולרית. יש בו הרבה דברים מוזרים שמכוסים על ידי בורלסקה לשורתו של אל ג'ולסון "מאמי!", זה ראוי לציון".

עיתון חדשות הקולנוע "The Film Daily" ומגזין וראייטי שיבחו את הסרט על הרעיון ה'קריפי' שלו, ההנפשה מלאת הדמיון של אב אייוורקס, האפקטים הקוליים והבדיחות שהוא מכיל.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

סרטים קצרים של דיסני
סרטי שחור-לבן אמריקאיים
סרטי אימה מ-1929
סרטי רוחות רפאים אמריקאיים
סרטי אימה אמריקאיים
סרטי קומדיה שחורה אמריקאיים
סרטי אימה על-טבעיים אמריקאיים