תהילים פ"ב

תהילים פ"ב הוא המזמור ה־82 בספר תהילים, חלק משנים עשר המזמורים המיוחסים לאסף בן ברכיהו ושיר של יום של יום שלישי.

תוכן המזמור
מזמור פ"ב מורכב משמונה פסוקים ומחולק לשלושה חלקים:

א'

המזמור נפתח בהצהרת המשורר כי: "אֱלֹהִים נִצָּב בַּעֲדַת אֵל בְּקֶרֶב אֱלֹהִים יִשְׁפֹּט". כלומר, אלוהים נמצא בבית דין של מעלה ושופט שם.

ב'-ז'

בחלקו המרכזי של המזמור מוכיח המשורר כביכול את האלילים המדומים: "עַד מָתַי תִּשְׁפְּטוּ עָוֶל וּפְנֵי רְשָׁעִים תִּשְׂאוּ?" (ב'), הוא קורא להם לעשות צדק לעניים וליתומים, ולהצילם מידי הרשעים: "שִׁפְטוּ דַל וְיָתוֹם עָנִי וָרָשׁ הַצְדִּיקוּ" (ג'), "פַּלְּטוּ דַל וְאֶבְיוֹן מִיַּד רְשָׁעִים הַצִּילוּ" (ד'). 

המשורר עובר לדבר על אותם "אלוהים" "לֹא יָדְעוּ וְלֹא יָבִינוּ בַּחֲשֵׁכָה יִתְהַלָּכוּ יִמּוֹטוּ כׇּל מוֹסְדֵי אָרֶץ" (ה'), המשורר אומר כי עד עכשיו הוא חשב שהם באמת "אלוהים": "אֲנִי אָמַרְתִּי אֱלֹהִים אַתֶּם וּבְנֵי עֶלְיוֹן כֻּלְּכֶם" (ו), אך עתה הוא יודע כי: "אָכֵן כְּאָדָם תְּמוּתוּן וּכְאַחַד הַשָּׂרִים תִּפֹּלוּ" (ז').

ח'

המזמור נחתם בקריאת המשורר לאלוהים שיקום וישפוט את הארץ: "קוּמָה אֱלֹהִים שׇׁפְטָה הָאָרֶץ כִּי אַתָּה תִנְחַל בְּכׇל הַגּוֹיִם" (ח)'.

בתפילה היהודית

תהילם פ"ב הוא שיר של יום של יום שלישי. במרבית נוסחי התפילה כיום, שיר של יום נאמר בימי חול בסוף התפילה לפני פיטום הקטורת ועלינו לשבח (כך בנוסח הספרדים, נוסח ספרד ותימן). לפי נוסח אשכנז, שיר של יום נאמר בסוף התפילה לאחר "עלינו לשבח".

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

פ"ב