עיר קומפקטית

עיר קומפקטית היא רעיון בתכנון עירוני שמורכב מצפיפות מגורים גבוהה ועירוב שימושים. העיר הקומפקטית מבוססת על תחבורה ציבורית יעילה ומעודדת הליכה ורכיבה על אופניים, צריכת אנרגיה נמוכה וזיהום מופחת. האוכלוסייה הצפופה שמתגוררת בעיר מספקת תחושת ביטחון בשל הנוכחות המתמדת ברחובות. יש הטוענים שהעיר הקומפקטית בת קיימא יותר לעומת פרברים, בשל התלות המופחתת ברכב, דבר שדורש השקעה מצומצמת בתשתיות התחבורה.

אין פירוש המושג "עיר קומפקטית" הגדלת הצפיפות בעיר ללא צעדים נוספים, אלא תכנון טוב יותר שמאפשר קיום עיר בצורה יעילה יותר: "עיריות של ערים שהשתרעו יכולות לפעול במגוון דרכים כדי להשיג צורה יותר קומפקטית, ולעיתים רבות זה כולל הגדלת הצפיפות. ערים אחרות, כמו קהיר, שבעלות אזורים צפופים גדולים מגיבות על ידי הפחתת הצפיפות באזורי הליבה. בכל מקרה, ניתן לשלב בין הגבלת ההתרחבות העירונית כלפי חוץ עם שימוש יעיל יותר בקרקע והגנה יעילה יותר על הטבע. ניתן להגביל פיזית את גידול הערים בדרך זו באמצעות חקיקת גבולות התרחבות עירונית, חגורות ירוקות לא עירוניות ועצירת הפיתוח באזורים מסוימים.

מקור 
המושג "עיר קומפקטית" הוצג לראשונה ב-1973 על ידי ג'ורג' דנציג ותומאס ל. סאאתי, צמד מתמטיקאים בעלי תפיסה אוטופית של שימוש מיטבי במשאבים. הרעיון, שהשפיע על התכנון העירוני, מיוחס לרוב לג'יין ג'ייקובס בספרה מותן וחייהן של ערים אמריקאיות גדולות, בו היא מתחה ביקורת על התכנון המודרניסטי שלטענתה הרס קהילות עירוניות רבות.

בין הביקורות על התכנון העירוני והתחבורתי המקובל, תקפה ג'ייקובס את רעיון עיר הגנים שצמצם את הצפיפות שהושגה באזורים עירוניים. לפי הספר, ארבעה עקרונות היו חיוניים להשגת עירוניות מתחדשת: עירוב שימושים, בלוקים הליכתיים קטנים, שילוב בין סוגי וגילאי בניינים, ו"ריכוז צפיפות מספק של אנשים". הצפיפות המספקת משתנה בהתאם לאזור ולנסיבות, אולם לרוב הכוונה למינימום של 25 דירות ל-1,000 מ"ר.

קרבה 
ערים קומפקטיות נועדו ליצור קהילות שמספקות את כל הצרכים היומיומיים שלהן, ביניהם מקומות עבודה. בעיר הקומפקטית יכול התושב לרכב על אופניים או ללכת מרחק קצר כדי להגיע למקום עבודתו, וכך לחסוך נסיעות. עם זאת, לא כל התושבים יכולים לעבוד בקרבת מקום מגוריהם, ונדרשים לנסוע לערים שכנות כדי למצוא עבודה. לתופעה זו חסרונות שנוגעים לזמן הנסיעה ולהשפעתה.

מחקר שנערך מצא כי זמני הנסיעה תלויים בצפיפות העירונית ובמגוון המבנים שמצויים בה. בשל כך, נדרש להתאים את העיר למגוון של תעשיות; כמו כן, הצפיפות משפיעה על המעסיקים, משום שצפיפות גבוהה יותר מובילה ליותר מעסיקים שמקצרים את זמני הנסיעה שנדרשים מהעובדים.

הקרבה משפיעה גם על הנגישות לשטחים ירוקים. העובדה היא שככל שיש יותר שטחים פתוחים וירוקים, כך הצפיפות נמוכה יותר, ובכך מגדילה את מרחק הנסיעה הממוצע. עם זאת, לשטחים הירוקים השפעה חיובית על התושבים, ורובם מקבלים את הארכת זמני הנסיעה כחלק בלתי נפרד מהצורך בהם.

קיימות 
נקודה שמדגישים התומכים בעיר קומפקטית נוגעת לכך שעיר כזו אמורה להיות בת קיימא. עם זאת, מחקרים מצביעים שלא כך הדבר. לדוגמה, במחקר אחד עלו שלוש בעיות בעיר כזו: ראשית, התאמת ההיצע והביקוש אינה בת קיימא במקרים מסוימים, שכן יש גבול לכמות האנשים שיכולים לחלוק את אותם המשאבים, ובנוסף, עיר צפיפות גבוהה נדרשת לעמוד בדרישה של התושבים לפרטיות ולמרחב אישי. הבעיה השנייה נגעה לכך שכדי ליצור איכות חיים גבוהה, יוקר המחיה נדרש לעלות. כתוצאה מכך, שטחי המגורים מתייקרים ומתמרץ בעלי הכנסה נמוכה לעבור לפאתי העיר. עובדה זו מגדילה את ההתרחבות בשטחים הבנויים ומטיל את נטל הנסיעות הארוכות על אותם אנשים, מה שמקבע את הפערים החברתיים והכלכליים. הביקורת השלישית נוגעת להשפעה הסביבתית המשמעותית של העיר, שכן לצד האוכלוסייה הצפופה גם הפסולת שמיוצרת גדלה. הדבר מגדיל את ההשפעה של כל קהילה ומחייב מנגנוני טיפול יקרים.

במחקר אחר נמצא כי חרף העובדה שערים קומפקטיות מצטיינות בניצול קרקע יעיל, בשימוש גמיש יותר בקרקע, ביעילות פיתוח ותחזוקה והפחתת צריכת הדלקים המזהמים, הן גם פגיעות יותר לאסונות, נהנות מפחות מרחב אישי לתושב, מצמצמות את הנגישות לשטחים הירוקים ובעלות השפעה סביבתית גדולה יותר. חסרונות אלה פוגעים בקיימות של ערים קומפקטיות ודורשים התייחסות.

תלות ברכב ופרוור 
קיימת מחלוקת בנוגע לשאלה האם עיר קומפקטית יכולה לצמצם את התלות ברכב, אולם לפי מחקר שנערך ב-1989 בו הושוו 32 ערים בצפון אמריקה, אוסטרליה, אירופה ואסיה, נמצא כי בערים צפופות, בעיקר באסיה, השימוש ברכב הפרטי נמוך יותר, לעומת ערים צפון אמריקאיות. 

מחקרים רבים מרחבי העולם הראו כי באזורים צפופים עירוניים בעלי שימוש נכון בקרקע ותחבורה ציבורית טובה, השימוש ברכב הפרטי נמוך יותר לעומת פרברים פחות צפופים.

פרדוקס ההתעצמות 
פרדוקס ההתעצמות קובע כי התעצמות עירונית שמגבירה את צפיפות האוכלוסין מפחיתה את השימוש ברכב לנפש, עם יתרונות לסביבה, אך מגדילה את ריכוז התנועה המוטורית, ומחמירה בסביבה המקומית במקומות בהם היא מתרחשת.

רעיונות לשיפור 
קיימים מספר רעיונות לערים קומפקטיות. ראשית, גנים אנכיים הם מתקני שתילה שמוצבים על קירות של בניינים, מה שמאפשר יתרונות שונים למען הקהילה. הם מספקים בידוד לבניין, משמשים כמיזוג טבעי ומתמודדים עם פליטות פחמן דו–חמצני. לצד זאת, קיימים גם גגות ירוקים שמנצלים גגות מבנים לגינות. 

חידוש נוסף הוא שעל הערים הקומפקטיות לאמץ מערכות ברות קיימא. הן כוללות טיהור שפכים ומי נגר, לדוגמה על ידי הסטת מי גשמים מיצירת שיטפונות להשקיית גינות ושטחים ירוקים.

ראו גם 
עיר גנים
עיר 15 דקות
עירוניות חדשה

קישורים חיצוניים 
Compact City, University of Reading

הערות שוליים 

עירוניות חדשה
תכנון עירוני