אדית מריון

אדית מריון (שם מלא: לואיזה אדית צ'רץ מריון; באנגלית: Louisa Edith Church Maryon);   9 בפברואר  1872 - 2 במאי  1924), פסלת אנגלית. יחד עם איטה ווגמן, היא השתייכה למעגל הפנימי ביותר של מייסדי האנתרופוסופיה והסובבים את רודולף שטיינר.

חיים ועבודה 
אדית מריון הייתה השנייה מבין שישה ילדים. הוריה היו ג'ון מריון סימאון ואשתו לואיזה צ'רץ' שהתגוררו בלונדון. היא למדה בבית ספר לבנות ולאחר מכן למדה בפנימייה בעיר ז'נבה שבשוויץ. במהלך שנות ה-90 למדה פיסול בלונדון בבית הספר המרכזי לעיצוב, ומשנת 1896 בקולג' המלכותי לאמנויות. היא הציגה באקדמיה המלכותית. יצירותיה מאותה תקופה הראו את נטייתה לנושא הנצרות, כגון פסל של ״מיכאל״, התבליט "צלב גולגותא". 

מריון הכירה את רודולף שטיינר ב-1912/13 וקיץ לאחר מכן, 1914, עברה לדורנך. היא עבדה עם שטיינר על בניית הגותאנום הראשון, מרכז האנתרופוסופיה העולמי, ואיתו על הדוגמנות והגילוף של פסל העץ ״נציג האנושות״. שטיינר עיצב את הפסל בגובה תשעה מטרים שהוצב בגותאנום. כעת הוא נמצא בתצוגה קבועה ב-Goetheanum השני - הוא מראה את ישו כעצמאי המחזיק באיזון בין הישויות של לוציפר ואהרימן, המייצג נטיות מנוגדות של התרחבות והתכווצות.   הפסל נועד להציג, בניגוד ל״פסק הדין האחרון״ של מיכלאנג'לו, את ישו כאילם ובלתי אישי כך שהישויות המתקרבות אליו חייבות לשפוט את עצמן. 

בישיבה שהתקיימה במהלך חג המולד 1923 מינה שטיינר את מריון כמנהיגת המדור לאמנויות פלסטיות 
​

במאי בשנה לאחר מכן, היא מתה משחפת.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

פסליות בריטיות
ילידות 1872
נפטרות ב-1924
​