אנריקה, רוזן פורטוגל

אנריקה, רוזן פורטוגל (בפורטוגזית: Henrique de Borgonha, conde de Portucale, בצרפתית: Henri de Bourgogne (comte de Portugal); בערך 1066 – 12 במאי 1112), רוזן פורטוגל, היה החבר הראשון בבית בורגונדיה הקאפטינגי ששלט בפורטוגל ואביו של המלך הראשון של המדינה, אפונסו אנריקש.

ביוגרפיה

יחסי משפחה 
הרוזן אנריקה נולד בשנת 1066 לערך בדיז'ון, דוכסות בורגונדי, והיה בנו הצעיר של אנרי מבורגונדי, בנו השני של רובר הראשון, דוכס בורגונדי. שני אחיו הגדולים, איג הראשון ואודו, ירשו את הדוכסות. שמה של אמו לא ידוע, ויש כמה השערות בדבר.

אחת מדודותיו מצד אביו הייתה קונסטנס מבורגונדי, אשתו של אלפונסו השישי, מלך לאון, ואחד מדודיו הגדולים היה איג, אב המנזר של קלוני, אחד האישים המשפיעים והנערצים ביותר בתקופתו. משפחתו של הרוזן אנרי הייתה חזקה מאוד ושלטה בערים רבות בצרפת כגון שאלון, אוסר, אוטן, נבר, דיז'ון, מקון וסמור.

רקונקיסטה 
לאחר תבוסת הכוחות הנוצרים בקרב סגרחס באוקטובר 1086, בחודשים הראשונים של השנה שלאחר מכן, המלך אלפונסו השישי פנה בבקשה לסיוע מהנוצרים בצד השני של הפירנאים. אצילים וחיילים צרפתים רבים נענו לקריאה, כולל רמון מבורגונדי, אחיו של אנרי, הדוכס אודו, ורמון מסנט ז'יל. לא כולם הגיעו באותו זמן לחצי האי האיברי וסביר להניח שרמון מבורגונדי הגיע בשנת 1091. למרות שכמה מחברים טוענים שהרוזן אנרי הגיע עם המשלחת אשר הגיעה בשנת 1087, למרות ש"הראיות התיעודיות כאן הרבה יותר קלות", נוכחותו מאושרת רק משנת 1096 כאשר הוא מופיע מאשר את החזית של גימארייש וקונסטנטים דה פאנואיאס.

שלושה מהאצילים הצרפתים הללו התחתנו עם בנותיו של המלך אלפונסו השישי: רמון מבורגונדי התחתן עם האינפנטה אורקה, לימים אורקה, מלכת לאון; רמון מסן ז'יל התחתן עם אלווירה; ואנרי מבורגונדי התחתן עם תרסה מלאון, בתם הלא חוקית של המלך ושל פילגשו חימנה מוניוס.

הסכם עם בן דודו רמון מבורגונדי 
בין השנים 1096 ו-1105, הרוזן רמון, שראה שהשפעתו ב-curia regis הולכת ופוחתת, הגיע להסכם עם בן דודו אנרי מבורגונדי. גם לידת בנו היחיד של המלך אלפונסו, סנצ'ו אלפונסס, נתפסה כאיום על ידי שני בני הדודים. הם הסכימו לחלוק את השלטון, את האוצר המלכותי, ולתמוך זה בזה. על פי הסכם זה, שנחתם עם ברכות קרובם, אב המנזר מקלוני, הבטיח רמון לבן דודו בשבועה למסור לו את ממלכת טולדו ושליש מאוצר המלוכה לאחר מותו של המלך אלפונסו השישי. אם הוא לא היה יכול למסור את טולדו, הוא היה נותן לו את גליסיה. אנרי, בתורו, הבטיח לעזור לרמון "להשיג את כל השליטה של המלך אלפונסו ושני שלישים מאוצר המלוכה".

היסטוריונים שמתארכים את ההסכם קרוב יותר לשנת 1096 משערים שהידיעות על הסכם זה היו יכולות להגיע אל המלך, שכדי להתנגד ליוזמתם של שני חתניו, מינה את אנרי למושל האזור המשתרע על פלומין מיינו בטאגום (מנהר Minho לגדות הטחו). עד אז, אזור זה נשלט על ידי הרוזן רמון שראה את כוחו מוגבל לגליסיה בלבד, ובכך ביטל את תנאי ההסכם.

עם זאת, היסטוריונים אחרים הראו כי ההסכם לא היה יכול להיעשות לפני 1103, מספר שנים לאחר ששני הרוזנים קיבלו את התואר בהתאמה, מה שמרמז כי הברית ביניהם חייבת לגבור על היריבות ההיפותטית ביניהם.

לאחר מותו של אלפונסו השישי 

לאחר מותו של רמון, המלכה אורקה (אחותה למחצה של תרסה) נישאה לאלפונסו הלוחם מסיבות פוליטיות ואסטרטגיות. אנרי ניצל את הסכסוכים המשפחתיים ואת התסיסה הפוליטית כדי לשרת את שני הצדדים ולהגדיל את תחומיו עלחשבון הזוג המלכותי המתקוטט.

אנרי נלכד במצור באסטורגה על ידי מלך אראגון, שהיה באותה העת במלחמה עם אורקה, ואנרי החזיק בעיר בעזרת גיסתו. אנרי מת ב-22 במאי 1112, מפצעים שנגרמו במהלך המצור. שרידיו הועברו, בעקבות פקודותיו הקודמות, לבראגה שם נקבר בקפלה בקתדרלת בראגה, שאת הבניין שלה קידם. לאחר מותו שלטה אלמנתו לבדה.

מורשת 
הרוזן אנריקה היה מנהיגה של קבוצת ג'נטלמנים, נזירים ואנשי דת ממוצא צרפתי שהשפיעו רבות בחצי האי האיברי, קידם רפורמות רבות והנהיג כמה מוסדות מהצד השני של הפירנאים, כמו מנהגי קלוני והמנהגים של פולחן רומי. הם תפסו עמדות כנסייתיות ופוליטיות רלוונטיות שעוררו תגובה חזקה במהלך השנים האחרונות של שלטונו של המלך אלפונסו השישי.

משפחתו 
אנריקה התחתן עם תרסה מלאון בסביבות 1095. מתרסה נולדו לאנריקה שני בנים ושלוש בנות, מתוכם שלוש שרדו לבגרות:
 אורקה אנריקש (בערך 1095 – לאחר 1169), אשתו של ברמודו פרס דה טראבה, וסאל בכיר בטרסטמארה, ויסאו, סיה ופארו בלה קורוניה.
 סנצ'ה אנריקש (בערך 1097 – 1163), נישאה לאציל סנצ'ו נונס דה סלנובה. לאחר שהתאלמנה, היא נישאה לפרננדו מנדס דה ברגנסה, ללא ילדים מנישואים שניים אלה.
 אפונסו אנריקש (1109 – 1185). הוא נקרא על שם סבו מצד אמו, המלך אלפונסו השישי, אולי "כדרך לזכור שדמו של הקיסר של כל היספניה זרם גם בעורקיו". אפונסו הפך לרוזן פורטוגל ב-1112 ולמלך פורטוגל ב-1139.

קישורים חיצוניים 

רקונקיסטה: אישים
נפטרים ב-1112