ארמנד ארדש

ארמנד ארדש (במקור ארמין אייבנשיץ - Eibenschütz, בהונגרית: Erdős Armand; פשט, 3 בספטמבר 1872 – וינה, 1 באוגוסט 1920) היה מלחין, מבקר מוזיקה יהודי-הונגרי שכתב שני מחקרים חדשניים ובולטים למרות מותו הצעיר בגיל 47.

ביוגרפיה 
ארמנד אייבנשיץ נולד במשפחה יהודית כבנם של שאנדור אייבנשיץ (1842–1904) סוחר לבד ושל ז'ופיה אנגל. בסיום לימודיו התחיל לעבוד במערכת של העיתון "הסכמה" (Egyetértés), עיתון פוליטי ליברלי ולאחר מכן במערכת של עיתון דומה במהותו "הונגריה העצמאית" (Független Magyarország). משנת 1904 היה הבעלים והמנהל של חברת ההוצאה לאור של "הסכמה" בה התחיל את פעילותו העיתונאית. במהלך מלחמת העולם הראשונה עבר לווינה ועבד שם כמנכ"ל העיתונים ומבקר המוזיקה של עיתוני Elbemühl:
 Fredenblatt
 Extrablatt
 בנוסף לביקורות המוזיקה העדכניות הרבות מאוד שלו (הן בעיתוני וינה והן של בודפשט) במקביל ובדומה לאיזור בלדי, הוא כתב שני מחקרים מקיפים ומרכזיים:
 נשים באמנות
 סגנון אופרה מודרני

הוא הלחין את המחזה יוליוס קיסר של ויליאם שייקספיר כאופרה וכתב לחנים לכחמישים משיריו של היינריך היינה. שמו מוזכר עשרות פעמים בעבודות דוקטורט שנכתבו באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט כדוגמת "אמנותה של אלזה סאמושי" זמרת האופרה ההונגרייה-יהודייה בשם (SZAMOSI ELZA (1881–1924) MŰVÉSZETE) של פרנץ יאנוש סאבו.

אספן אמנות 
לפי מקור ארמנד ארדש שחי בין השנים 1873–1920, והיה מבקר מוזיקה, מלחין וכותב שירים ידוע בתקופתו, רכש בתערוכות (אירועים) של הסלון הלאומי יצירות של ציירים כמו: יאנוש צ'רמי (1882-1963), כן של Lajos Gulácsy (1868-1919) ושל Cézár Herrer (1882-1932), וכן יצירות מאת יאנוש פנטליי-מולנר (1878–1924), מה עלה בגורל האוסף לא ידוע.

משפחתו 
אשתו הייתה אידה רונאי, לה נישא ב-6 בספטמבר 1904 בבודפשט.  בתם הייתה לילי ארדש.

לקריאה נוספת 
 לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. פטר אויווארי. גישה מקוונת
 ארמנד ארדש: לקסיקון אמנות הבמה ההונגרי
 ארמנד ארדש ב-UNIONPEDIA
 ארמנד ארדש באתר GENi
 קורות חיים קצרה באתר Webnet.hu
 על ארמנד ארדש באתר Arcanum (דרוש מינוי)

עיתונאים יהודים הונגרים
מלחינים יהודים הונגרים
מבקרי מוזיקה יהודים הונגרים
מהגרים מהונגריה
בודפשט: אישים
יהדות בודפשט
יהדות בודפשט: אישים
הונגרים שנולדו ב-1972
הונגרים שנפטרו ב-1920