מלחמת הלובסטרים

מלחמת הלובסטרים הייתה סכסוך בין ברזיל וצרפת בקשר לדיג לובסטרים בין השנים 1961–1963. הסכסוך החל לאחר שממשלת ברזיל סירבה לאפשר לדייגים צרפתים לדוג לובסטרים במרחק של 100 מייל מהחוף הצפון–מזרחי שלה בטענה שהלובסטרים זוחלים על המדף היבשתי. לעומתה, צרפת טענה שהלובסטרים שוחים, וככאלה הרשות לדוג אותם נתונה לדייגים בצורה חופשית. המחלוקת נפתרה באופן חד צדדי כשברזיל הרחיבה את תחום המים הטריטוריאליים שלה למרחק 200 מייל מהחוף, כך שכלל גם את בית הגידול של הלובסטרים.

על אף שהסכסוך התקיים זמן רב לפני כינון חוק הים, הוא הסתיים בחתימה על הסכם ב-10 בדצמבר 1964, שהתיר ל-26 ספינות צרפתיות לדוג במקום למשך חמש שנים, בתנאי שיעבירו חלק מהרווחים לידי הדייגים הברזילאים.

התקרית והמחלוקת 
ב-21 בפברואר 1961, מספר קבוצות דייגים ממאוריטניה שהייתה בשליטת צרפת, החליטו להרחיב את תחום הדייג שלהן לצד השני של האוקיינוס האטלנטי. הן התמקמו מול חופי ברזיל בנקודה שבה הלובסטרים נמצאים בעומק של 76–198 מטרים. בעקבות תלונות של הדייגים המקומיים על סירות דיג צרפתיות, הורה האדמירל ארנולדו טוסקנו לשתי קורבטות להתייצב באזור הדיג של הצרפתים. לאחר שטענות הדייגים אומתו, הורה מפקד כלי השיט הברזילאי לצרפתים לשוט לכיוון מים עמוקים יותר, ולהותיר את המדף היבשתי לכלי שיט ברזילאים קטנים יותר. המצב הפך למתוח, אחרי שהצרפתים סירבו ויצרו קשר עם ממשלת צרפת בבקשה שתשלח משחתת שתלווה אותם, מה שגרם לברזילאים להעלות את מצב הכוננות שלהם.

באותו היום, שר החוץ של ברזיל, הרמס לימה, הגדיר את ההתנהלות הצרפתית כעוינת: "הגישה הצרפתית לא קבילה, וממשלתנו לא תיסוג. הלובסטרים לא ייתפסו". במקביל, נשיא צרפת, שארל דה גול, הגיב בכך ששלח משחתת שתגן על סירות הדיג, אך בטרם הגיעה היא הוחזרה, כדי למנוע הסלמה. נשיא ברזיל, ז'ואאו גולאר, הציב בפני הצרפתים אולטימטום של 48 שעות להסיג את סירות הדיג, אך ב-2 בינואר 1962, כשהן סירבו לעזוב את המקום, לכד הצי הברזילאי את הספינה הצרפתית Cassiopée שהייתה מול חופי ברזיל. באפריל 1963 הגיע המצב לסף מלחמה.

החלטת הטריבונל

התזה המדעית 
ב-6 ביולי 1966, הטריבונל האדמיניסטרטיבי של רן דן בטענת ממשלת צרפת לפיה לובסטרים הם דגים מפני שהם שוחים, וככאלה הם לא נחשבים לחלק מהמדף היבשתי. ברזיל טענה כי לובסטרים דומים לצדפות בכך שהם נעים על תחתית האוקיינוס וככאלה הם כן חלק מהמדף היבשתי. האדמירל פאולו מוריירה דה סילבה, מומחה באוקיינוגרפיה מטעם הצי הברזילאי, טען כי קבלה של הטענה הצרפתית לפיה הלובסטר ש"מקפץ" על קרקעית הים שוחה, דומה לטענה שלפיה הקנגורו שקופץ הוא ציפור.

טענות הדייגים 
בנוסף, נקבע בקשר לטענות הדייגים לפיהן הם זכאים לפיצוי על ההפסדים שלהם מהדיג מממשלת צרפת, כי הממשלה אינה אחראית לכך בשל הפעולה החד-צדדית של ברזיל.

ההחלטה דחתה את הטענות לפיהן ממשלת צרפת אישרה לבעלי הספינות לשלוח את כלי השיט שלהם לדיג לובסטרים בים הפתוח. נמסר כי הרישיונות שהוענקו היו למפקדי כלי השיט ולא לבעליהם, וכי הוחלט להסמיך אותם לפקד על הספינות בים פתוח, ולא באזור מסוים. אין ראיות לכך שממשלת צרפת אישרה את הדיג הספציפי הזה, ולכן הטענה נדחתה.

ראו גם 
 יחסי ברזיל–צרפת
 מלחמות הבקלה

קישורים חיצוניים

הערות שוליים