אנדרה סקיי

אנדרה סקיי (במקור בראון, בהונגרית: Székely Endre; בודפשט, 6 באפריל 1912 – בודפשט, 14 באפריל 1989) היה מלחין, מנצח, מרצה ומורה בקולג' גבוה, זכה פעמיים בפרס פרנץ ארקל (פרס ממלכתי הונגרי למלחינים מצטיינים, למנהלים מוזיקליים ולפעילות אמנותית).

קורות חייו 
אנדרה בראון נולד במשפחה יהודית כבנם של הסוחר ליפוט בראון ושל גיזלה וינקלר (1888–1975) ברובע 7 של בודפשט ברחוב אקאצפה (27 Akácfa utca). הוא איבד את אביו בגיל צעיר, אומץ על ידי בעלה השני של אמו, וילמוש סקיי (1883–1958), פקיד ונקרא על שמו. בין השנים 1932 לבין 1935, הוא היה תלמידם של אלברט שיקלוש, זולטאן קודאי ואנטל מולנאר במחלקה להלחנה של האקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט בבודפשט. בשנת 1937 סיים תואר בקומפוזיציה. במלחמת העולם השנייה כיהודי נלקח למחנות שירות העבודה (עבודות כפייה לגברים יהודים עבור הצבא ההונגרי). הוא חזר הביתה בנובמבר 1943, ובאביב של השנה שלאחר מכן ערך ערב מלחינים עם פאל יארדאני, אנדראש מיהאי ורז'ה שוגאר באולם הקטן של האקדמיה למוזיקה. הוא השתתף בתנועת ההתנגדות (שכמעט ולא הייתה קיימת בהונגריה), ולאחר כניסת הוורמכט לממלכת הונגריה (מבצע מרגרטה), הוא נאלץ להסתתר. עד 1945 הוא עמד גם (בהפסקות שנבעו מגירושו) בראש המקהלה של איגוד הסחר בעור, והיה סגנו של שאנדור ואנדור במקהלת ואנדור. ב-1945 הוא ארגן את האיגוד המקצועי החופשי של המוזיקאים ההונגרים (יחד עם פאל יארדאני), ולאחר מכן הקים יחד עם פרנץ סנדרה את אגודת תרבות הפועלים כארגון משותף של המפלגה הסוציאל-דמוקרטית ההונגרית והמפלגה הקומוניסטית ההונגרית. הוא היה המזכיר הכללי של אגודת בארטוק, שאיגדה את כל המקהלות ההונגריות. מ-1950 עד 1952, הוא הוביל את מקהלת הרדיו ההונגרי. ב-1952 הוא הקים מקהלה מעורבת במה שנקרא אז "עיר סטלין" על משקל סטלינגרד (Sztálinváros) (כיום דונאויווארוש), ונשאר מנהלה עד 1956. ב-1960 מונה למרצה ומורה בקולג' הגבוה להכשרת מורים בבודפשט, שם לימד עד פרישתו לגמלאות ב-1972. בשנות ה-60 הוא חידש את הרפרטואר המוזיקלי שלו, הדביק את סגנון ההלחנה המודרנית והצטרף אליו. הוא פיתח שפה מוזיקלית משלו בסביבות 1967. 1988-1986 היו שיא הקריירה שלו כמלחין. הוא זכה להצלחה גדולה עם יצירותיו מבית ומחוץ (בדרמשטאדט). סקיי כתב יצירות ווקאליות ובמה, קטעי תזמורת וקונצרטים, מוזיקה קאמרית וקטעי סולו.

חייו הפרטיים 
אשתו הייתה אילונה מרגיט הורבאט (1912–1979), מורה ודוקטורנטית למדעים פדגוגיים, איתה התחתן ב-23 בספטמבר 1939 בבודפשט.

יצירותיו העיקריות 
 זקנה מרושעת (Vörös Rébék) (בלדה, 1946; עיבוד: 1957)
 כוכב הזהב (אופרה, 1950)
 פטפי (קנטטה, 1952)
 אטילה יוז'ף (קנטטה, 1954)
 שושן מים (אופרה, 1958)
 ג'רג' דוז'ה (אורטוריה, 1958)
 3 חמישיות כלי נשיפה (1953, 1961, 1966)
 5 רביעיות כלי קשת (1954, 1958, 1961, 1972, 1981)
 מוזיקת לילה (1968)
 טריו (כלי הקשה, פסנתר, 1969)
 סונטת סולו לכינור (1980)
 סונטת סולו לכינור 2 (1988)

פרסים והוקרה 
 פרס פרנץ ארקל (1954, 1980)
 מדליית הצטיינות לעבודה סוציאליסטית (1955)
 עיטור מסדר הכשרון של העמל דרג זהב (1970)
 מסדר הכוכב של הרפובליקה העממית ההונגרית (1987)

לקריאה נוספת 
 Ki kicsoda a magyar zeneéletben? Szerk. Székely András. 2. bőv. kiad. Budapest: Zeneműkiadó. 1988. ISBN 9633306728 (מיהו מי בחיי המוזיקה ההונגרית)
 Magyar életrajzi lexikon IV: 1978–1991 (A–Z). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1994. ISBN 963-05-6422-X (לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש)
 Varga Bálint András: Hullámhegyek és hullámvölgyek. Székely Endre pályaképe (1989) Muzsika, 32. évfolyam, (גישה מקוונת אנדראש באלינט וארגה: פסגות גלים ועמקים. פרופיל הקריירה של אנדרה סקיי)

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

מלחינים יהודים הונגרים
מנצחים יהודים הונגרים
בוגרי האקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט
אישים במחנות שרות העבודה (הונגריה)
ניצולי השואה
בודפשט: אישים
יהודים זוכי פרס פרנץ ארקל
יהדות בודפשט
מלחינים מן המאה ה-20
הונגרים שנולדו ב-1912
הונגרים שנפטרו ב-1989