ברוך כהן

ברוך כהן (17 בינואר 1936 – 26 בינואר 1973) היה מנהל המבצעים של המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים באירופה, נורה ונהרג בבית קפה במדריד על ידי איש קשר מארגון ספטמבר השחור.

המוסד ערך מבצע תגובה לאיתור והרג מתנקשי ברוך כהן במסגרת מבצע זעם האל, ולפחות שלושה פלסטינים שהיו מעורבים בתכנון ובביצוע הריגתו של כהן חוסלו.

ביוגרפיה
ברוך כהן נולד בשנת 1936 לוויקטוריה וחיים כהן, בן שני במשפחה של שישה בנים. אחיו הבכור הוא מאיר כהן-אבידב. אחיו  נהרג במלחמת השחרור.

למד בבית ספר היסודי "אליאנס" ובבית הספר הריאלי בחיפה. נמנה עם שבט הצופים "משוטטי כרמל". לאחר שלוש שנות לימוד בתיכון והצטרף לחבריו בתנועת הנוער שהיו בהכשרה בעין חרוד, השלים לימודיו בבית הספר בבית השיטה ועד גיוסו שהה בתל קציר.

שירת בנח"ל, שם הכיר את נורית, שאותה נשא לאישה בשנת 1956, והזוג עבר לקיבוץ רעים. נולדו להם שלושה בנים ובת. ב-1959 הצטרף כהן לשב"כ, שם שימש כרכז מיעוטים אזורי בכיר וכחוקר במרחב צפון. בשנת 1963 פרש מהשב"כ, ועבד בהסוכנות היהודית כמנהל חבל הגליל וכמרכז גוש חבל צפון. בשנת 1964 חזר לשב"כ ושימש כרכז מיעוטים במרכז הארץ ובמרחב דרום.

ב-1970 הושאל ל"מוסד" ויצא עם משפחתו לבריסל, שם שירת בתפקיד שטח.

ב-26 בינואר 1973, בשעה 10:30, נפגש ברחוב במדריד עם איש קשר מארגון ספטמבר השחור, וזה ירה בו, באקדח מצויד במשתיק קול. מהירי נפצע גם אזרח ספרדי. כהן נלקח לבית חולים, ושם נפטר לאחר זמן קצר. לפני מותו מסר כהן ששם המתנקש הוא חאמד מאג'ר אל אמאד. ארגון ספטמבר השחור הודיע לאחר הרצח שאנשיו קצין מודיעין ישראלי בשם אורי מולו.

בידיעות שפורסמו בעיתונות בישראל מיד לאחר הרצח נקרא כהן בשם משה חנן ישי - השם שהופיע בדרכונו, ורק כעבור ימים אחדים פורסם שמו האמיתי וישראל אישרה שנמנה עם כוחות הביטחון.

ב-31 בינואר ברוך כהן הובא לקבורה בבית הקברות הצבאי בחיפה.

סיפורו של כהן הונצח בסרט "לגעת בסוף", שהפיקו תלמידי מגמת תקשורת וקולנוע של בית הספר הריאלי..

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

אנשי השב"כ
אנשי המוסד
חללי טרור ישראלים
אישים הקבורים בבית הקברות הצבאי בחיפה
ישראלים שנרצחו בחו"ל
ישראלים שנולדו ב-1936
ישראלים שנפטרו ב-1973