שמואל נהון

הרב שמואל נהון (לפני ה'תק"ץ, 1830 - ד' אלול ה'תר"ס, 29 באוגוסט 1900), היה משכיל, דרשן, פוסק הלכה, אב בית הדין ורבה של תטואן במחצית השנייה של המאה התשע עשרה. בן לשושלת חכמים בעיר.

קורותיו 
נולד בתטואן לאביו רבי יצחק שהיה מחכמי העיר ומפרנסי הקהילה. משפחת נהון הייתה משפחה של חכמים שכיהנו בתפקידים רשמיים בעיר במשך כמה דורות. למד אצל חכמי העיר. רכש השכלה כללית, בהיסטוריה, ומדעים כלליים, וידע עברית, צרפתית וספרדית. כמו כן התעניין במצבם של יהודי רוסיה ואירופה, ובהתפתחות לשון העברית כשפה מדוברת בקרב יהודי העולם. בשנת ה'תרמ"ו שיכל את בנו ומאז הפסיק להתעטף בטלית גדול.

פועלו החינוכי 
החל משנות השישים של המאה התשע העשרה, היה מעורב בפעילות החינוכית של ילדי העיר, ושיתף פעולה עם האליאנס. פעל לשם האחדת לימודי הקודש והחול, בבית הספר, ובכך רצה לשרש את התפישה כי ההשכלה נוגדת את היהדות.

רבנותו 
בהמשך, התמנה לרבה של העיר ולאב בית הדין בה. חברי בית דינו היו רבי שמואל ישראל, ורבי שם טוב בן וואליד. בית הדין היווה כתובת להתייעצות עם שאר בתי הדין שבאזור מרוקו הספרדית. ובכלל, בית דינו התכתב בענייני הלכה עם שאר חכמי מרוקו מהערים השונות. כמו כן בתפקידו היה דרשן וספדן, והספיד אישים שנפטרו בעיר, כדוגמת רבי וידאל ישראל.

בשאלת הגיור לשם אישות, צידד רבי שמואל להחמיר, בשונה מתלמידו רבי מרדכי בן ג'ו שצידד להקל.

מבין תלמידיו נמנה רבי יהודה ליאון כלפון שבהמשך כיהן כרבה של העיר.

תיאור מיוחד של הרב שמואל נהון התפרסם על ידי העיתונאי אליעזר דב שפירא:

פטירה והנצחה 
נפטר בד' אלול ה'תר"ס, בתטואן. הנהלת כי"ח וחכמי טבריה שלחו אגרת ניחומין למשפחה. כמו כן הספידוהו יהודי פאס.

בשנת ה'תשמ"ח, הקים הרב משה גרשון כולל בירושלים על שמו שנקרא 'קרן בן שמן'.

בקרקס, ונצואלה, מצויה קהילת 'בית שמואל' על שמו.

חיבוריו 
 פסקי דין - נדפסו בספרים שונים של חכמי מרוקו, ועוד מצויים בכתבי יד.
 דרשות והספדים - נדפסו בקובץ 'קרן בן שמן'.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

תטואן: רבנים
נפטרים ב-1900