דיוויזיית הוואפן גרנדיר אס אס ה-14

דיוויזיית הוואפן גרנדיר אס אס ה-14 (הגליציאנית ה-1) (בגרמנית: 14. Waffen-Grenadier-Division der SS (galizische Nr. 1) ) הייתה דיוויזיה של הוואפן אס אס אשר לחמה במלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה הורכבה במקור ממתנדבים אוקראינים ילידי גליציה וכונתה לפיכך "הדיוויזיה הגליציאנית". הדיוויזיה הושמדה ברובה במהלך מבצע לבוב-סנדומייז'. היא הוקמה מחדש לאחר מכן ולחמה כנגד הצבא האדום בסלובקיה, יוגוסלביה ואוסטריה. לקראת סוף המלחמה הכריזה הדיוויזיה על נאמנות לממשלה האוקראינית הגולה ושינתה את שמה ל"דיוויזיה הראשונה של הצבא הלאומי האוקראיני".

חילי הדיוויזיה ביצעו פשעי מלחמה רבים במזרח אוקראינה של היום כנגד פולנים ויהודים וכנגד סלובקים בגבול אוסטריה-סלובקיה.

לאחר המלחמה הצליחו רבים מחיילי הדיוויזיה להימלט מהסגרה לברית המועצות והתיישבו בבריטניה ובקנדה.

לאחר הקמת אוקראינה העצמאית נעשים ניסיונות לטהר את שמה של הדיוויזיה ולהכניסה לאתוס הלאומי האוקראיני כלוחמי חירות, ניסיונות שנתקלים בהתנגדות מצד מדינת ישראל, בשנת 2021 גינה גם נשיא אוקראינה ז'ילנסקי ומועצת העיר קייב ניסיונות אלו.

היסטוריה
לאחר מלחמת העולם הראשונה ופירוק האימפריה האוסטרו-הונגרית סופחה גליציה המזרחית לפולין. האוקראינים האתנים ילידי גליציה לא היו שבעי רצון מהשלטון הפולני ורבים מהם שמרו אמונים לממשלה האוקראינית הגולה. ב-1939 נכבשה גליציה בידי ברית המועצות, והטינה האוקראינית כלפי הכובש הפולני התחלפה בטינה כלפי הכובש הסובייטי. ב-1941 כבשה גרמניה הנאצית את גליציה במהלך מבצע ברברוסה. הגרמנים ניצלו את הסנטימנט הלאומי האוקראיני לטובתם, ועמדו בקשר הדוק עם הארגונים הלאומיים האוקראיניים.

הרעיון להקמת דיוויזיה לוחמת שתורכב ממתנדבים גליציאנים-אוקראינים הגיע ממושל גליציה אוטו וכטר. הדיוויזיה הוקמה רשמית ב-28 באפריל 1943. הגרמנים רצו לחזק את הזיקה של המתנדבים לממשלת גרמניה ולא לממשלה האוקראינית הגולה, ולפיכך התעקשו להגדיר את מתנדבי הדיוויזיה "גליציאנים" ולא "אוקראינים". עובדה זו גרמה לכך שהאוקראינים התגייסו לדיוויזיה בפחות התלהבות ממה שהגרמנים ציפו. עם זאת, הגרמנים הסכימו להתחייב בפני המתנדבים שהם לא יישלחו להילחם בחזית המערבית אלא רק כנגד הסובייטים בחזית המזרחית. כמו כן הסכימו הגרמנים שהדיוויזיה תכלול כמרים אורתודוקסיים, למרות שכעיקרון סרבו לאשר את נוכחותם של אנשי דת ביחידות הוואפן אס אס.

כמפקד הדייוויזיה מונה גנרל האס אס ולטר שימנה. פעולותיה הראשונות של הדיוויזיה היו כנגד פרטיזנים באזור זמושץ'.  

ביולי 1944 היא נשלחה לאזור ברודי בניסיון לעצור את התקדמות הצבא האדום במבצע לבוב-סנדומייז'. הכוחות הגרמנים והאוקראינים התבצרו בברודי שהפכה לכיס בלב ההתקדמות הסובייטית. ב-22 ביולי פרצו הסובייטים את הכיס והשמידו את מרבית הכוחות בברודי. מתוך 11,000 חיילי הדיוויזיה, שרדו רק 3,500. 

הגרמנים העבירו את מה שנותר מהדיוויזיה לגליציה, ועמלו על הגדלתה באמצעות גיוס בכפייה של אוקראינים.  

במהלך חודש פברואר הייתה הדיוויזיה מעורבת בטבח הוטה פניקיה (Huta Pieniacka) (אנ'). 

בספטמבר 1944.נשלחה הדיוויזיה לסייע בדיכוי המרד הסלובקי. היא הייתה מעורבת בפשעי מלחמה נגד האוכלוסייה הסלובקית.  

בינואר 1945 הועברה הדיווזייה לסלובניה, שם לחמה כנגד הפרטיזנים של יוסיפ ברוז טיטו. בסוף מרץ, הועברה הדיוויזיה לאוסטריה בניסיון נואש לעצור את התקדמות הצבא האדום אל לב הארץ. הדיוויזיה השתתפה בקרבות סביב גראץ וספגה אבידות כבדות. בשלב זה, הכריזה הדיוויזיה על נאמנותה לצבא הלאומי האוקראיני. חיילי הדיוויזיה התייחסו אל עצמם כ"הדיוויזיה הראשונה" של הצבא האוקראיני הלאומי, למרות שהגרמנים המשיכו להתייחס אליהם כ"דיוויזיית ואפן אס אס ה-14". 

חיילי הדיוויזיה נמלטו מערבה מאימת הסובייטים, ועד 10 במאי נכנעו כולם לידי צבא בריטניה וצבא ארצות הברית. הבריטים והאמריקנים שקלו להסגיר אותם לידי הסובייטים, אולם לחץ משותף של ממשלת פולין (שראתה באוקראינים הגליציאנים פולנים לכל דבר) וקריית הוותיקן מנע את גירושם. חלק מחיילי האס אס האוקראינים נקלטו מחדש בפולין, ו-8,000 מתוכם הורשו להגר לבריטניה. שמותיהם נרשמו ברשימה סודית שכונתה "רשימת רימיני". הרשימה הייתה נושא לספקולציות ולהשערות רבות בקרב אזרחי בריטניה, אולם עברו שנים רבות עד שפורסמה לציבור.

ב-22 בספטמבר 2023 הוזמן ירוסלב הוּנקה, מאנשי הדיוויזיה, לפרלמנט של קנדה יחד עם נשיא אוקראינה וולודימיר זלנסקי, שם זכו שניהם למחיאות כפיים סוערות מראש ממשלת קנדה ג'סטין טרודו, פייר פויליבר ורוב חברי הפרלמנט. יו"ר בית הנבחרים התנצל מאוחר יותר על שהזמין את הונקה וקבע "לאחר מכן נודע לי מידע נוסף שגורם לי להצטער על החלטתי [לכבד את הונקה]. אני רוצה להבהיר שאף אחד, כולל חברי פרלמנט והמשלחת של אוקראינה, היו מודעת לכוונתי או להערותיי לפני שמסרתי אותן."

מפקדים
 גרופנפיהרר ולטר שימנה (28 באפריל 1943 - 10 באוקטובר 1944) 
 בריגדפיהרר פריץ פרייטאג (10 באוקטובר 1944 - 10 במאי 1945)

קישורים חיצוניים

 דיוויזיית ואפן גרנדיר אס אס ה-14 באתר lexikon-der-wehrmacht

הערות שוליים

14