טבלאות המקומות הקדושים

טבלאות המקומות הקדושים (או צורת הארץ הקדושה או מפות המקומות הקדושים) הן סדרה של טבלאות כרטוגרפיות, מעין מפות סכמטיות שהציגו את ארץ ישראל כלוח שעליו סדורים ציורי המקומות הקדושים. הטבלאות מצויירות בצורה מסורתית דמיונית, ולא בצורה כרטוגרפית מקצועית. הן מציגות פרטי נוף כגון הרים, נהרות, הכינרת וים המלח אבל הן מתמקדות במקומות הקדושים ובקברי צדיקים.

מאפיינים 
הטבלאות מוגדרות כמפות משום שיש בהן ביטוי גרפי של מרחב אשר בו אוריינטציה מוגדרת, ומערכת הכיוונים היחסיים סבירה גם אם היא רחוקה מלהיות מדוייקת. הים התיכון מצויר בחלקו התחתון הירדן וים המלח בחלקו העליון. בחלקו השמאלי, הצפוני, מופיעים אתרים בגליל ובלבנון ובחלקו הימני, הדרומי, ירושלים, חברון וסדום. כך ניתן לאפיין בבירור אוריינטציה מזרחה (כלומר בכולן המזרח למעלה, המערב למטה וכו'). האתרים מסודרים בארבע או חמש שורות שביניהן נמצאים לפעמים חלקי שורות. ניכר בהן שהאמן ניסה מלכתחילה לצייר בהן את היחס המרחבי הנכון, אבל בהמשך היחסים המרחביים היטשטשו והשתבשו. כך למשל טבריה נמצאת מעל ירושלים במקום משמאלו.

הדמיון בין הטבלאות רב וניכר שיש ביניהן יחסי מקור והעתק גם אם קשה לבסס את סדר הופעת הטבלאות משום שלא כולן מתוארכות בוודאות.

היסטוריה 
הטבלה המוקדמת ביותר בקבוצה הזאת היא הטבלה שצייר חיים שלמה לוריא מטבריה, ומצויין בה שהיא צוירה לאחר רעש אדמה שפגע קשה בטבריה ובצפת בשנת 1837. 

הטבלאות המוקדמות, כדוגמת הטבלה של לוריא, צוירו ביד ולעומתם הטבלאות המאוחרות יותר מודפסות, ובין אלה יש פער זמן ניכר. יש בטבלאות התפתחות דתית וטכנולוגית. מבחינה דתית ניתן לראות בטבלאות המאוחרות מושבות ציוניות חדשות ולא רק מקומות קדושים ובנוסף הוסרו כמה מקברי הצדיקים.

הטבלה המאוחרת ביותר הודפסה על על גליון רחב ללא ציון תאריך. בשוליה מופיע שמו של המדפיס, שוטלנדר, אבל לא ברור מי היה מחבר המפה ולמה יזם את הדפסתה. בטבלה הזאת מצוירות ומצוינות בכתוביות מושבות רבות מתקופת העלייה הראשונה. הצגת המושבות נותנת כלי לתיארוך המידע בטבלה, והוא יכול לרמוז לזמן הדפסת הטבלה שהיה, כנראה, בשנת 1900 בערך.

ריכב רובין חקר את המפות הללו וכתב עליהן במפורט בספרו "צורת הארץ".

רשימת הטבלאות

טבלת חיים שלמה לוריא 
הטבלה הזאת, שצייר חיים שלמה לוריא, היא הטבלה המוקדמת ביותר בקבוצה הזו, ומצוין בה שהיא צוירה אחרי רעש אדמה שפגע קשה בטבריה ובצפת בשנת 1837. מיקומה הנוכחי של הטבלה לא ידוע וכל מה שיש לנו הוא צילום באיכות לא גבוהה, שפרסמה. בחלקה התחתון של הטבלה יש טקסט ארוך שמתאר את רעש האדמה ואת הנפגעים הרבים. בשורה התחתונה הוא מציין את שמו ואת ייחוסו כצאצא של האר"י. מימין מלמעלה ומשמאל נכתב באותיות גדולות:  

"צורת הארץ לגבולותיה; עם כל שפני טמוניה; נביאיה וחסידיה; תנאיה ואמוראיה; צדיקיה וקדושיה; גאוניה ורבניה; חכמיה ורבנן סבוראיה; שים לבך קורא נעים הבט וראה איך הצגתי לפניך וציינתי דבר דבור על אופניו וראה דרכיה וחכם".

טבלת משה גאנבאש,1839 
טבלה זו, בכתב יד, שמורה במוזיאון היהודי בניו יורק. הטבלה הזאת דומה מאוד לטבלה של לוריא ואף סמוכה לה בזמנה. הטבלה מצוירת בגואש ובדיו על גליון נייר גדול (1041x864 מ"מ) ומשולבות בה מגזרות נייר. בפינה הימנית התחתונה של המסגרת מופיע שם הצייר ובפינה הנגדית מצוינת שנת הציור. בין המסגרת החיצונית למפה עצמה נכתב: 

"הציור הלז הוא כלל כל ארץ ישראל וכל ספוני טמוניה שוכני עפר יסודותיה ישני עפרותיה נביאיה צדיקיה וקדושיה וחסידיה תנאיה ואמוראיה חכמיה וישריה כהניה ושריה מלכיה ושופטיה אשר טמונים בעפרות יסודותיה גם צורת הארץ לגבולותיה (עם) כל סימניה ומצריה ומה מימיה ונהרותיה הריה וגבעותיה וכל אוצרותיה".

בחלקה התחתון נוסף: 

"שים לבך קורא נעים איך ציינתי לעיניך הכל באר היטב בכתב מפורש בסימניו וב(...) דבר דבור על אופניו ותן לחכם ויחכם (...) החכמה".

מבחינת התוכן טבלה זו כוללת אתרים ששיכים לכמה קטגוריות: אתרים מקראיים שאינם מוכרים למחבר כאתרים של ממש, אתרים שאינם מוכרים למחבר אבל יש לו מושג גיאוגרפי כלפיהם, אתרים השייכים לעליה לרגל ואתרים הרלוונטיים לחיי היומיום של תקופת המחבר.

טבלת יהושע אלטער ברב"י ומשה בן פנחס פיינקינד 
טבלה זו, שהיא נוסח מאוחר יותר של הטבלאות הראשונות, שמורה במוזיאון הימי הלאומי בחיפה. היא הודפסה על גבי נייר ובפינה הימנית התחתונה נכתב שמו של האדם שהטבלה הובאה לדפוס על ידיו. שנת ההדפסה אינה ידועה בוודאות. בספרות מצויין התאריך 1875 אבל זה לא מסתדר כיוון שיהושע נולד בשנת 1865 ולכן ככל הנראה הדבר לא קרה לפני שנת 1882. סביב הציור כתובה כתובת מפורטת הקרובה בתוכנה ובסגנונה לכתובות בכתבי היד. בצלע התחתונה של המסגרת נוסף צירוף של חלקי פסוקים מתהילים וישעיהו:

"אם אשכחך ירושלים אם לא אזכרכי אם לא אעלה את ירושלים על ראש שמחתי. ציון במשפט תפדה ושביה בצדקה".

לטבלה הזו יש קשרים חזקים עם טבלת גאנבאש אבל יש גם הבדלים שמעלים את האפשרות שהטבלה המודפסת התבססה על כתב יד אחר.

טבלת ליתוגרפיה מונק, וינה 

טבלה זו הודפסה בבית הליתוגרפיה של מונק ללא ציון שמותם של מדפיסיה או יוצריה. תאריך ההדפסה לא ידוע אבל כנראה מעט אחרי טבלת יהושע אלטער. בטבלה הזו לצד הכתובת בעברית מופיעה כתובת בגרמנית. הכתובת בעברית דומה לכתובת בטבלאות הקודמות.

הכתובת בגרמנית כוללת שלושה חלקים. בראש המפה נדפס באותיות גדולות:

"פנורמה של ארצות הקודש".

משמאל ולמטה נכתב:

"טבלה זו כוללת תיאור גיאוגרפי טופוגרפי של פלסטינה עם הדגשה בולטת יותר של אתרים ידועים מההיסטוריה, מהתנ"ך ומהתלמוד, של קברים של אישים ידועים ושל מבנים מונומנטלים אחרים".

בצד ימין מצוין שהטבלה נדפסה בעקבות "נוסח מקורי מאת רבי חיים שלמה פיניא מצפת".

מפת האריג 
הטבלה הזו דומה מאוד לטבלה שהודפסה בוינה עם שינויים בעלי חשיבות משנית. הטבלה הודפסה על יריעת בד וזה יכול להעיד על שימושה כמפת שולחן, ככיסוי לחלה וכדומה. מהטבלה הזאת ידועים שלושה עותקים: עותק אחד שמור בספרייה הלאומית, עותק שני במוזיאון ישראל ועותק נוסף במוזיאון היהודי בקופנהגן.

מפת ליתוגרפיה שוטלנדר מברסלאו 
הטבלה הזו הודפסה על על גליון רחב ללא ציון תאריך. בשוליה מופיע שמו של המדפיס, שוטלנדר, אבל לא ברור מי היה מחבר המפה ולמה יזם את הדפסתה. בתחתית הטבלה מופיעה כותרת בגרמנית דומה לכתובת בטבלאות הקודמות אבל לא זהה. הטבלה שייכת לקבוצת הטבלאות הזאת כי היא דומה להן באופייה הכללי אבל היא אינה העתק משוכלל אלא יצירה חדשה. ניכר שעורך המפה ידע את שמותם של מקומות רבים בארץ אבל לא את מיקומם הגיאוגרפי. בניגוד לטבלאות הקודמות, רבים מאתרי העלייה לרגל, ובמיוחד קברות צדיקים נמחקו מהטבלה. בטבלה הזאת מצוירות ומצוינות בכתוביות מושבות רבות מתקופת העלייה הראשונה. הצגת המושבות נותנת כלי לתיארוך המידע בטבלה, והוא יכול לרמוז לזמן הדפסת הטבלה שהיה, כנראה, בשנת 1900 בערך.

קישורים חיצוניים 

 מפת ארץ ישראל ואתריה הקדושים - וינה, 1875, מתוך בית מכירות פומביות "קדם".
 צורת הארץ, מתוך אתר יד יצחק בן צבי.

הערות שוליים