היפרפיגמנטציה

היפרפיגמנטציה (באנגלית: Hyperpigmentation) היא התכהות של אזור בעור או בציפורניים הנגרמת על ידי עלייה במלנין.

גורמי התופעה 
היפרפיגמנטציה יכולה להיגרם על ידי נזקי שמש, דלקת או פציעות עור אחרות, כולל כאלו הקשורות לאקנה וולגריס .  אנשים עם גוני עור כהים יותר נוטים יותר להיפרפיגמנטציה, במיוחד עם עודף חשיפה לשמש.

צורות רבות של היפרפיגמנטציה נגרמות מייצור עודף של מלנין. היפרפיגמנטציה יכולה להיות מפוזרת או מוקדית, ולהשפיע על אזורים כמו הפנים וגב הידיים. המלנין מיוצר על ידי מלנוציטים בשכבה התחתונה של האפידרמיס. מלנין הוא סוג של פיגמנט האחראי על ייצור צבע בגוף במקומות כמו העיניים, העור והשיער. תהליך סינתזת המלנין (melanogenesis) מתחיל בחמצון של L-טירוזין ללבודופה על ידי האנזים Tyrosine hydroxylase, ואז ל-L-Dopaquinone ו-L-Dopachrome, היוצרים מלנין.

ככל שהגוף מזדקן, הפצת המלנוציטים הופכת פחות מפוזרת והוויסות שלו פחות נשלט על ידי הגוף. אור UV ממריץ את פעילות המלנוציטים, ובמקום שבו ריכוז התאים גדול יותר, מתרחשת היפרפיגמנטציה. צורה נוספת של היפרפיגמנטציה היא היפרפיגמנטציה פוסט דלקתית. אלו הם כתמים כהים וכתמים חסרי צבע המופיעים על העור בעקבות אקנה שהחלים.

מחלות ומצבים 
היפרפיגמנטציה קשורה למספר מחלות או מצבים, כולל הבאים:
 מחלת אדיסון ומקורות אחרים תת-פעילות בלוטת יותרת הכליה, שבה הורמונים הממריצים את סינתזת המלנין, כגון הורמון מגרה מלנוציטים (MSH), מוגברים לעיתים קרובות.
 מחלת קשינג או ייצור מוגזם אחר של הורמון אדרנוקורטיקוטרופי (ACTH), מכיוון שייצור MSH הוא תוצר לוואי של סינתזת ACTH מפרואופיומלנוקורטין (Proopiomelanocortin) (POMC).
 Acanthosis nigricans  - היפרפיגמנטציה של אזורים משולבים הקשורים לתנגודת לאינסולין.
 מלזמה , הידועה גם בשם "כלואזמה" או "מסכת ההריון", כאשר היא מתרחשת אצל נשים בהריון. - זוהי בעיית עור נפוצה הגורמת להיפרפיגמנטציה כתמתית בצבע כהה. זה מתרחש בדרך כלל על הפנים והוא סימטרי, עם סימנים תואמים משני צידי הפנים. המצב שכיח הרבה יותר אצל נשים מאשר גברים, אם כי גם גברים יכולים לחלות בה. לפי האקדמיה האמריקאית לדרמטולוגיה, 90 אחוז מהאנשים שמפתחים מלזמה הן נשים.
 סימני פוסט אקנה מהיפרפיגמנטציה פוסט דלקתית.
 Linea nigra - קו היפר-פיגמנט שנמצא על הבטן במהלך ההריון.
 תסמונת Peutz-Jeghers - הפרעת יחסי דומיננטיות המאופיינת בהיפר-פיגמנטים של מחלת עור על השפתיים ורירית הפה ופוליפים במערכת העיכול.
 חשיפה לכימיקלים מסוימים כגון חומצה סליצילית, בלומיצין וציספלטין .
 מלנוזה של מעשן
 מחלת צליאק
 תסמונת קרונקייט-קנדה (Cronkhite–Canada syndrome)
 פורפיריה
 זיהומים פטרייתיים פטרת העור כגון גזזת.
 המוכרומטוזיס - הפרעה גנטית שכיחה אך מתישה המאופיינת בהצטברות כרונית של ברזל בגוף.
 הרעלת כספית -במיוחד מקרים של חשיפה עורית כתוצאה מריחה מקומית של משחות כספית או קרמים להלבנת עור.
 מחסור בארומטאז
 תסמונת נלסון
 מחלת גרייבס
 שימקה דיספלזיה חיסונית (SOID).
 כתוצאה מ-tinea cruris.
 עקב מחסור בוויטמין B12.
 אדלקת עור אטופית כתוצאה מדלקת.

היפרפיגמנטציה יכולה לפעמים להיגרם על ידי הליכי לייזר דרמטולוגיים.

אבחון 
 בדיקה גופנית הכוללת, בדיקה באמצעות מנורת ווד (Blacklight) והיסטוריה מפורטת, בדרך כלל מספיקה לאבחון.
 בדיקת עור
 צפייה בהיסטוריה הרפואית

טיפול

כללי 
קיים מגוון רחב של טיפולי דפיגמנטציה המשמשים למצבי היפרפיגמנטציה, והתגובות לרוב משתנות. לרוב טיפול בהיפרפיגמנטציה הנגרמת על ידי ייצור יתר של מלנין (כגון מלזמה, צלקות אקנה, כתמי כבד) כולל שימוש בחומרים לדפיגמנטציה מקומית, המשתנים ביעילותם ובבטיחותם, כמו גם בכללי המרשם.

טיפולים מקומיים 
טיפולים מקומיים רבים משבשים את הסינתזה של המלנין על ידי עיכוב האנזים Tyrosine hydroxylase.

טיפול דרך הפה 
טיפול תרופתי דרך הפה עם פרוסיאנידין (Procyanidin) בתוספת ויטמינים A, C ו-E גם מבטיח טיפול בטוח ויעיל עבור מלזמה אפידרמיס. בניסוי אקראי מבוקר פלצבו שנמשך 8 שבועות ב-56 נשים פיליפיניות, הטיפול היה קשור לשיפורים משמעותיים באזור המאלאר השמאלי והימני, והיה בטוח ונסבל היטב. טיפולים אחרים שאינם כוללים חומרים מקומיים זמינים גם הם, כולל לייזר חלקי ו-dermabrasion.

טיפולי לייזר 
חיטוב לייזר באמצעות לייזר YAG (Yttrium aluminium garnet) והבזק אור שימשו לטיפול בהיפרפיגמנטציה כגון מלזמה והיפרפיגמנטציה פוסט-דלקתית.

ראו גם 
 היפופיגמנטציה (באנגלית)
 רשימה של מצבי עור (באנגלית)
 פיגמנטציה הנגרמת על ידי תרופות (באנגלית)

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

עור
רפואת עור