מרי מרגרט קמרון

מרי מרגרט קמרון (באנגלית: Mary Margaret Cameron; 9 במרץ 1865 – 15 בפברואר 1921) הייתה אמנית סקוטית, ידועה בתיאוריה את חיי היומיום הספרדיים. היא הציגה 54 עבודות באקדמיה הסקוטית המלכותית בין השנים 1886 ו-1919.

ביוגרפיה 
מרי מרגרט קמרון נולדה ב-9 במרץ 1865 בפורטובלו שבאדינבורו, השלישית מתוך שישה ילדים של מרי בראון סמול ודאנקן קמרון. אביה היה קשור לחברת הדפוס ומכשירי הכתיבה באדינבורו של מקנבן וקמרון והממציא של ציפורן העט "ווייברלי". אביה היה גם הבעלים של העיתון "אובן טיימס". קמרון הייתה אחותה הצעירה פלורה מקאוליי - אלמנתו של הכומר רוברט בלייר - שהייתה עורכת העיתון "אובן טיימס" עד מותה ב-1958, בגיל 99.

קמרון החלה לראשונה את החינוך האמנותי שלה בגיל 16 דרך האקדמיה לציור של אדינבורו, וזכתה בפרסים מגיל 17. היא למדה שיעורים בקולג' הווטרינרי של אדינבורו כדי לשכלל את הבנתה באנטומיה של בעלי חיים, ופיתחה מיומנות מיוחדת לתיאור סוסים. זה שיקף את העניין המוקדם שלה בנושאים יוצאי דופן, ונעזר ביכולתה להשתמש בסוס שלה כמודל.

ספרד 
בשנת 1900 נסעה קמרון למדריד בספרד כדי ללמוד את עבודתו של הצייר הספרדי מהמאה ה-17, דייגו ולאסקס. היא התאהבה במדינה, באנשיה ובתרבותה. היא ציירה סצנות ספרדיות רבות, נושאים אלימים וגבריים כמו שדות קרב, מרוצי סוסים ובעיקר מלחמות שוורים, וחיה זמן מה במדריד ובסביליה. היא יצרה מחלוקת בסקוטלנד מולדתה על התיאור המציאותי שלה את סצנות מלחמות השוורים האכזריות לפעמים.

קריירה 
קמרון הייתה חברה מייסדת במועדון האמנות לנשים של אדינבורו ובתערוכה הראשונה של אגודת האמנים הסקוטים, היא הייתה מעורבת מאוחר יותר באקדמיה הסקוטית המלכותית. (RSA) היא הציגה בשנת 1901, כאשר נשים יכלו רק להציג ב-RSA אבל לא הפכו לחברות. בקשתה להיות מועמדת עם פיבי אנה טראקייר וכריסטינה פטרסון רוס, אך נשים לא נבחרו לאקדמיה עד 1938. לקמרון היו שלושה ניסיונות כושלים נוספים להתקבל כחברה.

היא הציגה 56 יצירות ב-RSA בין 1886 ל-1919. ציור שלה קיבל "אזכור מכובד" בסלון פריז ב-1904. הדיוקן הזוכה תיאר את אחותה פלורה עם שני כלבי הבורזוי הרוסיים שלה משני צדדיה. הציור, יחד עם אחד מציוריה הספרדיים של קמרון, פורסם בספר "נשים ציירות בעולם" (1905).

קמרון ערכה ארבע תערוכות יחיד בין השנים 1908 ו-1913 באדינבורו, לונדון ופריז, כאשר מבקר שיבח את "הכוח, הקלות וחוסר הפחד שלה".

בנוסף להיותה אמנית מוכשרת, קמרון הייתה גם בלשנית מוכשרת, ודיברה צרפתית וספרדית באופן שוטפת. היה לה גם ידע טוב בגרמנית ובאיטלקית, וידעה מספיק רוסית כדי לקרוא ולתרגם אותה.

ב-30 ביוני 1905 קמרון התחתנה עם אלכסיס מילאר, סוחר סוסים ומנהל עבודה מאדינבורו, בסנט מרטין-אין-דה-פילדס בלונדון.

מרי קמרון מתה בכפר במערב אדינבורו, ב-15 בפברואר 1921, והיא קבורה בבית הקברות דין באדינבורו.

מורשת 
לקמרון יש מספר קטן של ציורים באוספים הלאומיים הבריטיים. דיוקן של קמרון בעבודה בסטודיו שלה, מאת ג'ון בראון אברקרומבי, מוחזק על ידי הגלריה הלאומית של סקוטלנד. היא תוארה כ"פורצת דרך" עבור נשים אמניות ושוויון מגדרי.

גלריה

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

ציירות סקוטיות
ילידות 1865
נפטרות ב-1921