רכבת על גלגלים

"רכבת על גלגלים" (באנגלית: Autonomous Rail Rapid Transit – ART) היא סוג של מערכת הסעת המונים המבוססת על אוטובוסים מונחי לידאר. המערכת פותחה על ידי התאגיד CRRC הסיני והוצגה ב-2 ביוני 2017.

המוצר תואר כ"קרוסאובר" בין אוטובוס וחשמלית. ההופעה החיצונית של כלי הרכב, המורכב משלושה עד חמישה קרונות המחוברים במפרקים, משלבים את הגמישות של אוטובוס דו-מפרקי עם הקיבולת של רכבת קלה או חשמלית. על אף שהמערכת מוגדרת "אוטונומית" באנגלית, הדגמים שיוצרו עד כה כוללים תא נהג ודורשים הפעלה של אדם.

תיאור 

אורכו של אוטובוס ART הוא כ-30 מטרים ועלותו היא כ-2.2 מיליון דולר ליחידה. הכלי יכול לנסוע במהירות של עד 70 קמ"ש ויכול לשאת בין 250 ל-500 נוסעים. ל-ART עיצוב בעל רצפה נמוכה, המאפשר זמן עלייה וירידה קצר, ועמו המתנה קצרה בכל תחנה. בנוסף, בכל ART קיימים שני תאי נהג, אחד בכל צד, המאפשרים נסיעה לשני הכיוונים.

בשנת 2018 נחנך מסלול ART ראשון במרכז העיר זוזו שבסין ואורכו 6.5 ק"מ.

חיישנים וסוללות 
ה-ART מצויד בחיישנים המאפשרים מעקב אחר סימונים בכביש. ההגה שבתא הנהג מאפשר נהיגה ועקיפה בעת הצורך. ב-ART קיימות גם מערכות למניעת סטייה מנתיב, מערכת התראה בטרם התנגשות ואמצעים אחרים. עוד קיימת גם תוכנת ניווט המתריעה מפני עומסים ומתכננת מסלולים המאפשרים את עקיפתם.

ה-ART מופעל באמצעות סוללות ליתיום-טיטאנט המספקות טווח נסיעה של 40 ק"מ. ניתן להטעין את הכלים באמצעות כבלים הממוקמים בתחנות קצה או בתחנות לאורך הדרך, דבר שיכול לאפשר במסלול מרובה תחנות טווח נסיעה בלתי מוגבל. בתוך 30 שניות של טעינה מתקבלים 3–5 ק"מ של נסיעה, ו-25 ק"מ בתוך 10 דקות טעינה.

מאפיינים

יתרונות 
 זמן הקמת תשתיות קצר, שכן כל שנדרש הוא בעיקר סימוני צבע על הכביש והקמת תחנות.
 היעדר מסילת רכבת מאפשר גמישות במסלולי הנסיעה, המאפשרת עקיפה של עבודות בדרך או של תאונות דרכים.
 המערכת מקיימת ממשק עם רמזורים ומקבלת בהם עדיפות, ובכך מקוצר זמן הנסיעה.
 עלויות התחזוקה נמוכות, מכיוון שאין פסי רכבת.
 השימוש בסוללות מאפשר ויתור על כבלי חשמל שיטעינו את הרכבת לאורך הדרך, ובמקביל יצמצמו את פליטת המזהמים בתוך הערים.
 ל-ART קיימת היכולת לעקוף כלי רכב אחרים שעוצרים בתחנות אשר מאפשרת יצירת שירותי אקספרס, בדומה לקיים באוטובוסים. מאפיין זה איננו קיים ברכבות קלות בהיעדר סלילת תשתית גדולה נוספת.

חסרונות 
 המערכת אינה אוטונומית לחלוטין, דבר שמחייב נהג.
 המערכת אינה רכבת מלאה, ולכן היא דומה באיכות הנסיעה לאוטובוס רגיל.
 כלי רכב עשויים להשתלב בנתיבי ה-ART, דבר שעלול לעכבה.
 הואיל וה-ART מיוצרת על ידי חברה אחת בלבד, מכרז לרכישתה יהיה לא תחרותי.

שימוש 
מספר הצעות לקווי רכבת קלה זכו לתחייה כשהן הוחלפו בקווי ART. ממשלת ניו סאות' ויילס שקלה את המערכת כחלופה לרכבת קלה שתחבר בין הפארק האולימפי של סידני ופרמאטה. עם זאת, הועלו חששות בשל העובדה שקיים יצרן אחד בלבד בשוק וגם בגלל שהפיתוח של "אוטובוסים מפרקיים ארוכים" היה "בשלב מוקדם מדי" מכדי שיעמוד ביעדי הפרויקט. לפיכך, הוחלט לסלול קו רכבת קלה שיתחבר לקו רכבת קלה אחר שכבר בסלילה.

קבוצת הרכבת הקלה של אוקלנד, במחקרה על חשמליות ללא פסים, מצאה של-ART קיבולת נמוכה יותר מאשר נטען. המפרט הרשמי של ה-ART מניח צפיפות של 8 אנשים למ"ר, בעוד שבמערכות תחבורה מערביות רבות הצפיפות היא של 4 נוסעים למ"ר.

בישראל 
בעבר תוכנן בישראל הקו החום כקו רכבת קלה שיחבר בין הערים: לוד, רמלה, באר יעקב וראשון לציון, אולם בשנת 2019 הוחלט להעביר את הפרויקט מנת"ע לחברת נתיבי איילון ולתכנן מחדש את הקו. במסגרת התכנון מחדש, הוחלט לעשות שימוש במערכת ART. עקב שיקולי עלות ובטיחות. בדצמבר 2021 זכה התאגיד CRRC במכרז לאספקת מספר קרונות לניסויים בישראל. בשל דרישת התאמות תכנוניות לקו וכן תקינה ישראלית שלא קיימת כיום למערכת ה-ART, עלול הפרויקט להתעכב בשנתיים לעומת הקמת קו BRT. בנוסף, למערכת ART נדרש נתיב רחב יותר ב-25 ס"מ.

ראו גם 
 מערכת אוטובוסים מהירה
 חשמלית
 רכבת קלה

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

תחבורה בת קיימא
תחבורה ציבורית
כלי רכב