מייבש ידיים

מייבש ידיים הוא מכונה חשמלית שנועדה לייבוש ידיים לאחר שטיפתם. לרוב, נעשה שימוש בגוף חימום ובמפוח על מנת להוציא אוויר חם שייבש את הידיים בצורה מיטבית. המייבש משמש בדרך כלל בשירותים ציבוריים כחלופה חסכונית למגבות נייר.

מייבש הנייר עשוי לפעול בלחיצת כפתור או אוטומטית באמצעות חיישן.

היסטוריה 
מייבש הידיים המוקדם ביותר נרשם כפטנט על ידי RB Hibbard, DJ Watrous ו-JG Bassett ב-13 ביוני 1922 והוגדר כ"מכונת מייבש" עבור תאגיד Airdry מגרוטון ניו יורק. מכונה ראשונה זו נשלטה על ידי דוושת רצפה. יחידות אלה, המכונות "איירדריי המגבת החשמלית", שימשו בשירותים, במספרות ובמפעלים. Airdry Corporation עברה לשיקגו ולסן פרנסיסקו ב-1924 כדי לרכז את הפצתן.

מייבש הידיים זכה מאוחר יותר לפופולריות בשנת 1948 לאחר שג'ורג' קלמנס, מייסד World Dryer המציא את דגם A, דגם הדגל של World Dryer. בשנת 1993, הציגה מיצובישי אלקטריק סוג חדש של מייבש ידיים "Jet Towel" שמפריח סילוני אוויר משני צידי היד, ודוחף את טיפות המים מהיידים במקום לאייד אותם.

עלויות 
מייבשי ידיים היו פופולריים בתעשיות בשל התרומה הכלכלית שלהם. לדברי היצרנים, השימוש במייבשי ידיים במקום במגבות נייר חד פעמיות יכולים להוזיל עלויות באחוזים גבוהים. הם דורשים מעט מאוד תחזוקה בהשוואה למגבות נייר אותן יש להחליף והם חוסכים את עלויות פינוי פסולת הנייר.

השפעה על הסביבה 
בשל הפחתת הפסולת בהשוואה למגבות נייר, שאינן ניתנות למיחזור, יש הטוענים כי מייבשי ידיים טובים יותר לסביבה. על ידי ביטול הצורך במגבות נייר, יצרני מייבשי הידיים מעריכים שניתן להציל למעלה מ-5 מיליארד מגבות נייר שמיוצרים מלמעלה מ-200,000 עצים בשנה. מחקר אחר מראה כי בעוד שרוב ההשפעה הסביבתית של מייבש ידיים מתרחשת בזריקתו לאחר השימוש בו, ההשפעה הסביבתית של מגבות נייר היא בעיקר בשלבי ייצורו החומר. ההערכה היא שמייבשי ידיים צורכים 5% פחות אנרגיה ממגבות נייר בשנה הראשונה, ו-20% פחות במשך חמש שנים. מחקר World Dryer של 102 מייבשי ידיים שהותקנו בבתי ספר ציבוריים בטופקה, קנזס, טען לחיסכון שנתי של 34.5 טון של פסולת מוצקה, 690,000 ליטר מים ו-587 עצים; מחקר נוסף של World Dryer של 153 מייבשי ידיים בבירת מדינת איווה הראה חיסכון שנתי של 10.5 טון של פסולת מוצקה ו-176 עצים.

עם זאת, מחקר הולנדי שפורסם במרץ 1995 הצביע על כך שיש שוויון סביבתי בין מייבשי ידיים ומגבות נייר כשיטות ייבוש ידיים כאשר כל הגורמים נלקחו בחשבון.

היגיינה ובריאות 

ארגון הבריאות העולמי (WHO) והמרכזים לבקרת מחלות ומניעתן מדגישים שניהם את החשיבות של שטיפת ידיים תכופה ויסודית ואחריה ייבוש מלא שלהם כאמצעי לעצור את התפשטות החיידקים.

חיידקים מעבירים בקלות רבה יותר מעור רטוב מאשר מעור יבש. ארגון הבריאות העולמי ממליץ לכולם "לנקות את הידיים לעיתים קרובות..." ו"לייבש אותם היטב על ידי שימוש במגבות נייר או מייבש אוויר חם". המרכז לבקרת מחלות ומניעתן מדווח כי "שתיהן [מגבות נקיות או מייבשי ידיים באוויר] הן דרכים יעילות לייבוש ידיים."

מחקר בשנת 2020 מצא כי מייבשי ידיים ומגבות נייר נמצאו שניהם כפתרונות ייבוש ידיים היגייניים באותה מידה.

מחקר אחר מצביע על כך שמגבות נייר הינן הרבה יותר היגייניות ממייבשי הידיים החשמליים שנמצאים בשירותים ציבוריים רבים. סקירה משנת 2012 הגיעה למסקנה כי "מנקודת מבט של היגיינה, מגבות נייר עדיפות על מייבשי אוויר; לכן, יש להמליץ על מגבות נייר לשימוש במקומות שבהם ההיגיינה היא מעל הכל, כמו בתי חולים ומרפאות".

מספר מחקרים העלו כי השימוש במייבשי ידיים גורם להפצת חיידקים בחדרי השירותים ובידיים.

רעש 
אנשים רבים מוטרדים מהרעש החזק שמייבשי ידיים עושים. בדרך כלל, מייבשי ידיים מותקנים משמיעים למעלה מ-80 דציבלים של צליל במרחק של  בזמן הפעילות. לעיתים הדבר עלול לחרוג ממגבלות הבטיחות לילדים שהאוזניים שלהם בגובה המכשיר. עם זאת, חלק מהיחידות מתוכננות להיות שקטות יותר במחיר של מהירות ייבוש.

קבלה 
מחקר שנערך בשנת 2008 הצביע על כך שצרכנים אירופאים מעדיפים בהרבה מגבות ידיים על פני מייבשי ידיים בחדרי רחצה ציבוריים. 63% מהנשאלים אמרו כי מגבות נייר הן שיטת הייבוש המועדפת עליהם, בעוד שרק 28% העדיפו מייבש ידיים. הנשאלים ראו ברובם המוחלט שמגבות נייר מציעות ייבוש ידיים מהיר יותר מאשר מייבשי ידיים חשמליים (68% לעומת 14%). בסך הכל הם גם ראו במגבות נייר את הצורה ההיגיינית ביותר של ייבוש ידיים בחדרי רחצה ציבוריים (53% לעומת 44%).

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

ארצות הברית: המצאות
כלים ומכשירים (היגיינה)