זכויות להט"ב בזמביה

זכויותיהם של לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) בזמביה כפופות לרדיפה ואפליה רשמית, בעודם מתמודדים עם אתגרים משפטיים וחברתיים שלא נתקלים בהם תושבים הטרוסקסואלים. פעילות הומוסקסואלית היא פלילית הן לגברים והן לנשים. זמביה, אשר הייתה בעבר קולוניה של האימפריה הבריטית, ירשה את החוקים ואת המערכת המשפטית של הכובשים הקולוניאליים שלה עם עצמאותה בשנת 1964. חוקים הנוגעים להומוסקסואליות נותרו ברובם ללא שינוי מאז, והומוסקסואליות נכללת כפלילית בחוקים בריטיים נגד "מעשי סדום" האוסרים גם על זואופיליה. עמדות חברתיות כלפי חברי קהילת הלהט"ב במדינה הן לרוב שליליות וידועות על פי תפיסות לפיהן הומוסקסואליות "אינה מוסרית וסוג של שיגעון".

בשנת 1999, הארגון הלא ממשלתי "Zambia Against People with Sexual Acts" הוקם עבור מסע פרסום נגד הומוסקסואלים בזמביה אשר כלל ברובו המוחלט מיסיונרים אוונגליסטים פונדמנטליסטים מהתקופה הקולוניאלית הבריטית. דיווחים הצביעו כי לאורך השנים הרשויות בזמביה השתמשו בבדיקות אנאליות כפויות על הומוסקסואלים עבור הוכחת נטייתם החד-מינית. בשנת 2013 הצהירה כריסטין קסבה, רעייתו של הנשיא לשעבר מייקל סאטה, כי "יש להפסיק את השתיקה סביב סוגיות של גברים המקיימים יחסי מין עם גברים ואין להפלות אף אחד לרעה על בסיס נטייתו המינית".

מעמד בחוק 
פעילות הומוסקסואלית בהסכמה היא פלילית על ידי סעיפים 155 עד 157 לחוק העונשין של זמביה:

סעיף 155 ("עבירות לא טבעיות") מסווג את פעילות הומוסקסואלית בתיאור המעורפל "ידיעה גשמית (קיום יחסי מין) של כל אדם נגד סדרי הטבע" כעבירה שדינה 14 שנות מאסר."כל אדם ש- (א) יש לו ידיעה גשמית עם אדם כלשהו בניגוד לסדר הטבע; או ... (ג) מתיר לאדם זכר להיות בעל ידיעה גשמית עליו בניגוד לסדר הטבע; אשם בעבירה פלילית ודינו - מאסר ארבע עשרה שנים".סעיף 156 קובע מאסר של 7 שנים על כל "ניסיון לבצע עבירות לא טבעיות". לבסוף, סעיף 157 מטיל עונשים על "כל מעשה מגונה גס" שנעשה בין גברים, "בין אם בפומבי ובין אם בפרטיות", ומסווג מעשים אלה כעבירות שדינן 5 שנות מאסר. ההוראה משתרעת גם על "ניסיונות להשיג ביצוע של כל מעשה כזה [על חוסר הגינות בוטה]"."כל אדם זכר העושה, בין אם בפומבי ובין אם באופן פרטי, כל מעשה מגונה גס באדם זכר אחר, או רוכש אדם אחר לבצע בו כל מעשה של מגונה בוטה, או מנסה להשיג ביצוע של כל מעשה כזה על ידי זכר כלשהו. אדם עם עצמו או עם גבר אחר, בין בציבור ובין אם בפרטיות, אשם בעבירה פלילית ודינו - מאסר חמש שנים".אף על פי שחוק העונשין של זמביה אינו מכיל התייחסות מפורשת לפעילות הומוסקסואלית בהסכמה בין נשים, סעיף 155 כולל בתוכנו יחסים בין זוגות לסביות גם כן.

עם זאת, כמו כל המושבות הבריטיות לשעבר במזרח ובדרום אפריקה, זמביה חוקקה את החוקה שלה בשנות ה-90, כשהיא גברה על חלק גדול מהקוד הפלילי שלפני 1964, הכוללת הגנות רחבות מפני אפליה, בעוד ניתן לטעון שהומוסקסואליות מוגנת חוקתית על פי סעיף 23 של חוקת 1996:23. [הגנה מפני אפליה על רקע גזע וכו']

"(1) בכפוף לסעיפים (4), (5) ו-(7), לא יקבע כל הוראת חוק מפלה בין כשלעצמה או בתוקף".

"(2) בכפוף לסעיפים (6), (7) ו-(8), אין לנהוג באדם באופן מפלה על ידי מי הפועל מכוח כל דין כתוב או במילוי תפקידים של כל תפקיד ציבורי או כל רשות ציבורית".

"(3) בסעיף זה הביטוי "מפלה" פירושו, מתן יחס שונה לאנשים שונים, המיוחס, כולו או בעיקר, לתיאורי גזע, שבט, מין, מקום מוצא, מצב משפחתי, דעות פוליטיות צבע או אמונה לפיהם אנשים של תיאור אחד כזה נתונים למוגבלות או הגבלות שאנשים בעלי תיאור אחר כזה אינם כפופים להן או שזוכים להטבות שאינן מוענקות לאנשים בעלי תיאור כזה אחר".המדיניות המשפטית של זמביה בנוגע לפעילות הומוסקסואלית הביאה בפועל לסביבה לאומית של הומופוביה ברחבי המדינה, בעוד מערכת המשפט פוגעת קשות באנשים המזהים כלהט"ב. דו"ח זכויות אדם בזמביה מטעם משרד החוץ האמריקאי לשנת 2010 קבע באומרו כי,"הממשלה אוכפת חוק המפליל התנהגות הומוסקסואלית ולא הגיבה לאפליה חברתית... על פי קבוצות הסברה למען זכויות להט"ב, התרחשה אלימות חברתית, וכך גם אפליה חברתית בתעסוקה, דיור וגישה לחינוך או שירותי בריאות... קבוצות להט"ב דיווחו על התקפות תכופות ואפליה בשכונות שבהן פעלו. פעילים דיווחו על הטרדה קבועה, כולל איומים באמצעות הודעת טקסט ודואר אלקטרוני, ונדליזם, מעקב ואלימות מוחלטת".בשנת 2011, זמביה הייתה אחת משלוש מדינות שנמנעו מקריאה מטעם מועצת זכויות האדם של האו"ם להכין דו"ח על זכויות אזרחיה השייכים לקהילת הלהט"ב. לאחר הסקירה התקופתית אוניברסלית של הארגון בשנת 2012, זמביה דחתה המלצות לביטול חוקים המפלילים פעילות הומוסקסואלית בהסכמה, זאת בעקבות המלצה דומה של הסקירה בשנת 2008. המשלחת הזמבית הצהירה בתגובה כהגנה על מעשה באומרה כי, "תהליך יצירת החוקה ייתן לאנשים את ההזדמנות לקבוע אם יש לעגן בחוקה זכויות ספציפיות עבור להט"ב. הממשלה הייתה נחושה לא לקבוע לעם הזמבי את הזכויות שהחוקה צריכה להכיל, אלא לאפשר לו לקבוע קביעה כזו".

באפריל 2013, נעצר פול קסונקומונה, פעיל זכויות להט"ב זמבי בולט, משום שדיבר על נושאים הקשורים ללהט"ב ו-HIV בתחנת טלוויזיה מקומית. קסונקומונה הואשם בפשע של "שידול במקום ציבורי למטרות לא מוסריות". כמו כן בשנת 2013, שני גברים אשר נראו כהומוסקסואלים הוכו מחוץ למועדון לילה. הזוג החליט שלא להגיש כתב אישום מחשש להיכלא בעצמם.

במאי 2014, אזרחי אזור מראפודי בבירה לוסקה חטפו שתי נשים שנחשדו כלסביות והביאו אותן לתחנת המשטרה המקומית בה דרשו את מעצרן.

בינואר 2015 הותקף גבר הומוסקסואל גלוי על ידי המון שכלל על פי הדיווחים שלושה שוטרים.

בסקירה התקופתית אוניברסלית של האו"ם בזמביה בשנת 2018, ציינה המדינה את ההמלצות להעביר אי-הפללה עבור פעילות הומוסקסואלית בהסכמה, אם כי מלבד זאת, לא נקטה בפעולות נוספות בנושא.

הכרה במערכות יחסים חד מיניות 
זמביה אינה מכירה בנישואים חד מיניים, וגם לא בכל צורה של זוגיות חד מינית (איחוד אזרחי, נישואי חוזה, מעמד ידועים בציבור). בשנת 2006, שר הפנים רוני שיקפושה הצהיר כי המדינה "לעולם לא תאשר נישואים חד מיניים" וטען כי מדובר "בחטא הנוגד את מעמדה הנוצרי".

בפברואר 2010 הסכימה הוועידה הלאומית החוקתית (NCC) לאמץ סעיף האוסר במפורש על נישואים בין בני אותו המין.

תנאי מחיה 
בדו"ח שהוגש לועדת האו"ם לזכויות אדם על ידי ארגוני זכויות האדם הבינלאומיים "Global Rights" ו-"OutRight Action International", הוצהר כי לפללת פעילות הומוסקסואלית בהסכמה בזמביה "ישנה השפעה הרסנית על אזרחי להט"ב בזמביה" בעודו קבע כי חברי הקהילה היו "נתונים למעצר ולמעצר שרירותיים, אפליה בחינוך, תעסוקה, דיור וגישה לשירותים וסחיטה באיומים - לעיתים קרובות בידיעת רשויות אכיפת החוק או בהשתתפותן".

על פי דו"ח מטעם "Behind the Mask", ארגון ללא מטרות רווח המוקדש לזכויות להט"ב באפריקה, רוב אזרחי הלהט"ב בזמביה אינם מוגדרים כגלויים לגבי נטייתם המינית או זהותם המגדרית האמיתית עם סביבתם הקרובה בשל חשש לקבלת אפליה בעוד לסביות מוגדרת כפגיעות במיוחד, על פי הדו"ח, בשל המבנה הפטריארכלי של החברה הזמבית. פרנק בווליה, קאפיה קאומה וג'ולייט מפנדה ידועים כפעילי זכויות להט"ב זמבים בולטים.

חופש ביטוי 
ממשלת זמביה אינה מתירה תמיכה בזכויות להט"ב, אולם חופש הביטוי אושר על ידי בתי המשפט.

בשנת 1998, בהצהרה לאספה הלאומית של זמביה, קרא סגן הנשיא כריסטון טמבו לעצור אנשים המקדמים זכויות הומוסקסואלים, תוך ציון הצורך "להגן על המוסר הציבורי". הנשיא פרדריק צ'ילובה תיאר הומוסקסואליות כ-"בלתי מקראית" ו-"נגד הטבע האנושי". מאוחר יותר, שר הפנים פיטר מצ'ונגווה הורה על מעצרו של כל אדם או קבוצה המנסה לרשום רשמית קבוצה למען זכויות הומוסקסואלים. הרברט ניינדווה, רשם האגודות, הצהיר כי "יסרב לרשום כל ארגון להט"ב או קבוצה אזרחית".

ההגבלות על הסברה לזכויות להט"ב נדונו בבתי המשפט של זמביה בשנת 2013, לאחר שהפעיל פול קסונקומונה הופיע בתוכנית אירוח בטלוויזיה במהלכה קרא לאי-הפללה של הומוסקסואליות בזמביה, להכרה בזכויות של מיעוטים מיניים, ומאבק בהתפשטות ה-HIV בקרב קבוצות מיעוטים מיניים. לאחר התוכנית, הפעיל נעצר על ידי המשטרה, הוחזק בכלא בן לילה, והואשם ב-"הסתה של הציבור להשתתף בפעילות מגונה". מאוחר יותר הואשם ב-"התנהגות סרק והפרת סדר לפי סעיף 178(ז) של חוק העונשין. קסונקומונה ערער על האישומים בבית המשפט בשאלת שלוש הגדרות שבהן הוא הואשם: (1) "שידול", (2) "מרחב ציבורי" ו-3 "מטרות לא מוסריות".

בדרג הראשון של בית המשפט, בית משפט השלום, פסק השופט לטובת הפעיל וקבע כי דבריו משקפים מעשה של חופש הביטוי. הממשלה ערערה על ההחלטה. בג"ץ קבע כי הממשלה אינה יכולה להוכיח כי השתתפותו של הפעיל בדיון יכולה להיחשב כ-"שידול", שכן קריאות הפעילים אינן מתמידות ואינן מכילות אלמנט של לחץ. עם זאת, בית המשפט הסכים כי תוכנית הטלוויזיה יכולה להיחשב כ-"מקום ציבורי". בית המשפט לא הסכים עם הממשלה שהצהרותיו של הפעיל נועדו ל-"מטרות לא מוסריות", שכן הפעיל "לא עודד אנשים לעסוק בפעילויות חד מיניות" אלא עבור "הגנה על זמבים מפני פגיעה". בנוסף, בית המשפט העליון קבע בנוסף כי הפעיל "מימש באופן סביר את זכותו לחופש הביטוי".

טבלת סיכום

הערות שוליים 

זמביה
זמביה
זמביה