פיליפ קליוור

פִילִיפּ קְלִיוֶר (בגרמנית: Philipp Clüver) או גם פִילִיפּוּס קְלוּבֶרְיוּס (בלטינית: Philippus Cluverius; 1580 – 31 בדצמבר 1622) היה גאוגרף והיסטוריון גרמני מהעת החדשה המוקדמת, מייסד תחום הגאוגרפיה ההיסטורית.

ביוגרפיה
קליוור נולד בדנציג (גדנסק), בפרוסיה המלכותית, מחוז של ממלכת פולין. לאחר ששהה זמן מה בחצר המלכות הפולני של זיגמונט השלישי, מלך פולין ושוודיה, הוא החל בלימודי משפטים באוניברסיטת ליידן (הרפובליקה ההולנדית), אך עד מהרה הפנה את תשומת ליבו להיסטוריה ולגאוגרפיה, שאותם לימד שם אז יוזף יוסטוס סקליגר.

קליוור רכש השכלה מדעית מאביו, שהיה Münzmeister (אחראי על המטבעה) בדנציג, אך כאשר קליוור הלך ללמוד לימודים קלאסיים, אביו הפסיק לתמוך בלימודיו. לכן הוא נסע מליידן דרך הונגריה לבוהמיה, שם שרת בצבא במשך כמה שנים, ונלחם בטורקים בהונגריה. בהיותו בבוהמיה תרגם ללטינית כתב הגנה על הברון פופל לובקוביץ' (Jiří Popel z Lobkowicz), שהיה כלוא. עם שובו לליידן, הוא עמד בפני ענישה על ידי השלטונות הקיסריים (מלוכת הבסבורג), אשר עם זאת הצליח להימנע מכך בעזרת חבריו מליידן.

מ-1607 עד 1613 הוא טייל רגלית בחלק גדול מאירופה, כולל באנגליה, סקוטלנד וצרפת כשהוא נתמך בסתר על ידי אימו. בלונדון פגש את ההומניסט איזק קזובון והתחתן שם. ב-1615 התיישב לבסוף בליידן, שם עבד בשנים הבאות כגאוגרפף אקדמי (geographus academicus) והועסק באופן קבוע בשכר של 500 גילדן. בשנים 1617–1618 הוא טייל שוב, ברגל דרך איטליה וסיציליה. כתביו פורסמו על ידי ההוצאה לאור של אלסוויר, שהייתה אז עדיין חדשה יחסית. הוא מת בליידן.

עבודתו
קליוור היה אנטיקוואר, שקיבל מינוי מיוחד בליידן כגאוגרף והופקד כאחראי על ספריית האוניברסיטה, אבל פרויקט חייו, היה מחקר כללי של הגאוגרפיה של התקופה הקלאסית, שהתבסס לא רק על מקורות ספרותיים קלאסיים, אבל - וזו הייתה תרומתו - בתוספת נסיעות נרחבות ובחינה במקום. הוא הפך למעשה למייסד הגאוגרפיה ההיסטורית.

יצירתו הראשונה של קליוור, ב-1611, על החלק התחתון של הריין והשבטים שישבו בו בתקופה הרומית (Commentarius de tribus Rheni alveis, et ostiis) שימשה מקור של גאווה לאומית בקרב שבעה-עשר המחוזות, שכן ההולנדים נהנו מהפסקת אש של שתים עשרה שנים במלחמת השחרור בת שמונים השנים.

ספרו של קליוור Germaniae antiquae libri tres ("גרמניה העתיקה בשלושה כרכים", ליידן, 1616) הסתמך על טקיטוס וסופרים לטיניים אחרים. כרך על עתיקות סיציליה, עם הערות על סרדיניה וקורסיקה (Sicilia Antiqua cum minoribus insulis ei adjacentibus item Sardinia et Corsica), שפורסם בליידן על ידי לואיס אלסוויר ב-1619, הוא מקור שימושי, עם התייחסויות רבות לסופרים מהעת העתיקה ומפות שלעיתים קרובות נותקו מהספר ונמכרו לאספני מפות. ספרו Introductio in universam geographiam (מבוא לגאוגרפיה אוניברסלית), בסך הכל 6 כרכים, (שפורסם לאחר מותו משנת 1624) היה ספר הגאוגרפיה המודרני המקיף הראשון. הראשון מתוך שישה כרכים עוסק בדרך כלל בכדור הארץ, אך תהילתו של קליוור נשענת יותר על חמשת הכרכים הנותרים. הם מכילים תיאורים קצרים של המדינות, עם דגש על נקודת מבט אנושית והיסטורית. הם הפכו לספר לימוד גאוגרפי סטנדרטי עד אמצע המאה ה-18.

קליוור היה גם סופר פורה בנושאים מתמטיים ותאולוגיים. הוא זכור לאספנים והיסטוריונים של הקרטוגרפיה בזכות המהדורה שלו ל-Geographia של תלמי (המבוססת על מהדורת מרקטור משנת 1578) ובזכות אטלסים מיניאטוריים שהודפסו מחדש במשך רוב המאה ה-17. רבות מהמפות שלו נצרבו עבורו על ידי .

כתביו
Germania Antiqua (1616)
Siciliae Antiquae libri duo (1619)
Sardinia et Corsica Antiqua (1619)
Italia Antiqua (1624, posthumous)
Introductio in Universam Geographiam (1624–1629)

גלריה

קישורים חיצוניים

 
 St John's College, Cambridge: note on Philipp Cluver

הערות שוליים

בוגרי אוניברסיטת ליידן
סגל אוניברסיטת ליידן
גאוגרפים גרמנים
ילידי 1580
נפטרים ב-1623