זכויות להט"ב באיי פארו

זכויותיהם של לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) בטריטוריה האוטונומית איי פארו בתוך ממלכת דנמרק, מוגדרות כבין המתקדמות ביותר בעולם. ממלכת דנמרק מורכבת ממדינה ריבונית המתפרשת על שלושה אזורים אשר מרכיבים אותה, ביניהם: דנמרק, גרינלנד ואיי פארו.

אף על פי שפעילות הומוסקסואלית הייתה חוקית באיי פארו מאז שנות ה-30 בדומה לדנמרק וגרינלנד, לזוגות חד-מיניים מעולם לא הייתה הכרה בזוגיות חד-מינית בניגוד לדנמרק מאז 1989 וגרינלנד מאז 1996 שהכשירו שותפויות רשומות בין זוגות חד-מיניים עד אפריל 2016, שבו העביר הלוגטינג (הפרלמנט הפארואי) חקיקה שמכשירה נישואים חד-מיניים באיי פארו, נישואים חד-מיניים שנעשו בדנמרק ומחוצה לה והכרה באימוץ על ידי זוגות חד-מיניים באופן משותף או חורג. החקיקה אושרה על ידי הפולקטינג (הפרלמנט הדני) באפריל 2017 ונכנסה לתוקף ב-1 ביולי 2017.

מעמד בחוק 
פעילות הומוסקסואלית הפכה לחוקית באיי פארו מאז 1933, שנה שבה הוגדרה כחוקית בכל חלקי ממלכת דנמרק. באותה תקופה, גיל ההסכמה נקבע ל-18 שנים בקרב זוגות הומוסקסואלים גברים. בעוד שדנמרק (כולל גרינלנד) הורידו את גיל ההסכמה שלהן ל-15 שנים בין זוגות הומוסקסואלים והטרוסקסואלים כאחד ב-1977 ללא התייחסות למגדר או נטייה מינית, איי פארו השוותה את גיל ההסכמה שלה בין זוגות הומוסקסואלים והטרוסקסואלים רק כ-11 שנים לאחר מכן ב-1988.

הכרה במערכות יחסים חד-מיניות 
דנמרק הכשירה נישואים חד-מיניים ב-2012 בעוד חוק נישואים זהה בגרינלנד נכנס לתוקף ב-1 באפריל 2016. עם זאת, ניסיון דומה להעברתו באיי פארו נדחה, עד אפריל 2016.

ניסיון להכשיר את חוק השותפויות הרשומות של דנמרק באיי פארו נשקל ב-2007, אך מעולם לא הוגש ללוגטינג בעוד שהצעת חוק להכשרת נישואים חד-מיניים נדחתה על ידי הפרלמנט ב-2014, לפני הבחירות הכלליות ב-2015. בעקבות אותן בחירות, הועלתה הצעת חוק להכשרת נישואים חד-מיניים בפרלמנט בספטמבר 2015. הצעת החוק כללה התרת נישואים אזרחיים וזכויות אימוץ מלאות לזוגות חד-מיניים בהתאם לחוקי דנמרק וגרינלנד בנושאים. העברת החוק בקריאה ראשונה התקיימה ב-24 בנובמבר 2015 וקריאה שנייה החלה ב-16 במרץ 2016, אם כי ההצעה נשלחה חזרה לוועדה באותה תקופה. עצומה נגד היוזמה קיבלה באותה תקופה 1,262 חתימות.

הצעת החוק הוגשה שוב ב-26 באפריל 2016, בעוד הפרלמנט הצביע בעד קריאתה השנייה, עם רוב של 19 בעד ו-14 נגד. הקריאה השלישית והאחרונה התקיימה ב-29 באפריל 2016 והצעת החוק עברה שוב עם 19 מצביעים בעד ו-14 נגד. הצעת החוק אושררה בפרלמנט הדני באפריל 2017 וקיבלה הסמכה מלכותית  בחודש שלאחר מכן. ההצעה נכנסה לתוקף ב-1 ביולי 2017. טקס הנישואים החד-מיניים הראשון באיי פארו נערך ב-6 בספטמבר 2017.

הורות ואימוץ 
העברת הצעת החוק להכשרת נישואים חד-מיניים על ידי הלוגטינג ב-29 באפריל 2016 ואושררה על ידי הפרלמנט הדני ב-25 באפריל 2017, הכילה הוראות המתירות אימוץ ילדים על ידי זוגות חד-מיניים נשואים. החוק נכנס לתוקף ב-1 ביולי 2017. לדברי החוק, רק זוגות נשואים רשאים לאמץ ילדים באופן חוקי, לא כולל רווקים או זוגות לא נשואים. אף על פי השינויים בחוק הנישואים באותה תקופה, סוגיות התרת חופשת אבהות והורות משותפת (בין היתר) לזוגות חד-מיניים נותרו לא פתורות. ב-20 בדצמבר 2021, שתי הצעות חוק שהוגשו על ידי מפלגות האופוזיציה לתיקון זכויות ההורות של זוגות חד-מיניים התקבלו בלוגטינג בקריאה שלישית.

הגנה מפני אפליה 
בדנמרק, איסור על אפליה על רקע נטייה מינית נכנס לתוקף בשנת 1987. הפרלמנט של איי פארו הציע הצעת חוק דומה בשנת 1988, שנדחתה כאשר רק חבר אחד הצביע בעדה ו-17 הצביעו נגדה. הצעת החוק הוצעה שוב רק בנובמבר 2005, אז נדחתה שוב בהצבעה של 12 בעד מול 20 נגד בעוד חברי הפרלמנט שהצביעו נגדה ההצעה טענו כי מאחר ש-"הומוסקסואליות נוגדת את הביבליה, אפליה נגד אדם על בסיס העילה הזו צריכה להיות חוקית". הערות הומופוביות רבות נוספות נאמרו גם על ידי חברי פרלמנט נוספים, שכללו בין היתר השאוות להט"ב ל-"חוטאים ופדופילים". ההצבעה ותגובות חברי הפרלמנט, הובילו לגינויים על ידי ראש ממשלת איסלנד, יוהנה סיגורדרדוטיר, שידועה כלסבית נשואה.

אף על פי ניסיונות החקיקה, הנושא לא הפך למקור לדיון ציבורי עד 2006, כאשר המוזיקאי ההומוסקסואל הגלוי ומנחה הרדיו הפופולרי רסמוס רסמוסן הותקף קשות בבירה טורסהאבן על ידי חמישה אזרחים, בעוד בני משפחתו של רסמוסן החלו לקבל שיחות טלפון מאיימות. עם זאת, המשטרה המקומית סירבה לטפל בתיק מכיוון שלא נכח חוק שאסר על אפליה נגד מיעוטים מיניים ברחבי האיים. לאחר מכן, אורגנה עצומה שאספה כ-20,000 חתימות ממקומות שונים בעולם, שרובן הגיעו בעיקר מדנמרק, איסלנד ואיי פארו, שקראה לפרלמנט הפארואי ליזום חקיקה שתאסור על אפליה על רקע נטייה מינית. במקביל, שמונה אזרחים מטורסהאבן עצמה אספו גם כן כ-2,000 חתימות באמצעות דואר אלקטרוני ואיסוף חתימות פיזיות סביב חנויות, מרכזי תיירות ותחנות דלק ברחבי העיר עבור העצומה.

ב-15 בדצמבר 2006, בהצבעה של 17 בעד ו-15 נגד, אישר הלוגטינג את הכללת העילה "נטייה מינית" בתוכן החוק של איסור אפליה של פאר שקבע כי "מי שבפומבי או מתוך כוונה להפיץ אותה למעגל רחב יותר משמיע הצהרה או תקשורת אחרת שבאמצעותה קבוצת אנשים מאוימת, נפגעת או מושפלת בשל גזעם, צבעם, מוצאם הלאומי או האתני, דתם או נטייתם המינית, צפוי לקבל קנס או לנשוא בעונש מאסר עד שנתיים". החוק נכנס לתוקף ב-1 בינואר 2007. בכך, איי פארו הפכו לאזור האחרון בצפון אירופה שאסר על אפליה על רקע נטייה מינית בחוק.

תנאי מחיה 
לפני שנת 2012, זכויות להט"ב לא היוו נושא בעל חשיבות גבוה באיי פארו, בעודם נתפסו על ידי מדינות שכנות והתקשורת הבינלאומית כשטח הומופוביה רחבה במשך זמן רב. לאורך השנים, הדמוניזציה של אזרחי להט"ב פארואים שכללה את תיוגם כ-"מפלצות" או "פריקים" על ידי מנהיגים דתיים הייתה די שכיחה, מה שהוביל לכך שלהט"ב פארואים רבים נאלצו לשמור בסוד על נטייתם המינית או זהותם המגדרית האמיתית בקרב האוכלוסייה מתוך חשש לקבלת אפליה. במקרים בהם אזרחי להט"ב פארואים חשפו את זהותם, הם נדחו על ידי משפחתם או חבריהם ונאלצו למצוא מקלט במדינות הנורדיות השכנות בשביל להימנע מקבלת אפליה ולהיות בעלי זכויות שוות בחוק בדומה לאזרחים הטרוסקסואלים.

אפליה 
לאורך השנים התרחשו מספר תקריות הומופוביות באיי פארו שנודעו בקנה מידה רווח בעיתונות הסקנדינבית. ציון מצעד הגאווה הראשון באיי פארו בטורסהאבן בשנת 2005 עוררה מחלוקת וביקורות שליליות רבות. בשנת 2006, רסמוס רסמוסן, זמר, פזמונאי, גיטריסט ומנחה רדיו פופולרי פארואי הוכה קשות על ידי חמישה אזרחים בטורשאבן ואושפז בבית חולים, זמן קצר לאחר שהצהיר על היותו הומוסקסואל בפומבי. מאוחר יותר הוא הועבר לבית חולים פסיכיאטרי, כשהוא סובל מדיכאון עמוק שהוחמר לאחר תקיפתו. בעקבות דיווחים בתקשורת על התקיפה, הוא ומשפחתו קיבלו שיחות טלפון מאיימות. המועצה הנורדית וראש ממשלת דנמרק הביעו גינויים חריפים בעקבות התרחשות האירוע. באותה תקופה, בראיון לתקשורת הדנית בדצמבר 2006, הצהיר רסמוסן כי "נמאס לו ממבטים מתנשאים ומהערות לעג מהחברה הפרואית". בשנת 2010, יושב ראש מפלגת המרכז הנוצרית , ג'ניס אב ראנה , סירב להזמנה שהוצעה לו לקיום ארוחת ערב עם ראש ממשלת איסלנד, יוהנה סיגורדרדוטיר, על רקע היותה לסבית נשואה. לאחר מכן עורר מחלוקת נוספת בטענה שרוב תושבי פארו "יסכימו עם מעשו". האירוע דווח בהרחבה בעיתונות הסקנדינבית והוביל לביקורות שליליות רבות נגד ראנה, שציינו בין היתר על פגיעתו במוניטין של איי פארו.

באוגוסט 2015, אחד הנושאים שזכו לתשומת לב גבוהה במערכת הבחירות הכללית של אותה שנה  היה הכשרתם של נישואים חד-מיניים באיי פארו. חברי מפלגת המרכז הנוצרית ציטטו את הביבליה במספר הזדמנויות בציון התנגדותם ליוזמה. ב-29 באוגוסט 2015 התקיימה אספת תפילה מול הפרלמנט שכללה את ראש ממשלת איי פארו, יו"ר הלוגטינג, שלושה כמרים ו-800 משתתפים שהתפללו נגד הכשרת נישואים חד-מיניים.

התפתחויות אחרונות 

לאחר העשור הראשון של המאה ה-21, זכויות להט"ב באיי פארו הפכו לשוות יותר לאלו של אזרחים הטרוסקסואלים, בעוד שגילויי אפליה, פשעי שנאה ודברי שטנה נגד אזרחי להט"ב על רקע נטייתם המינית נאסרו בחוק מאז 2007, יוזמה שהובילה פארואים רבים להצהיר על זהותם בפומבי. הצגת תערוכות שונות של סוגיות להט"ב באיים בהן "Hvat er natúrligt?" ו-"Gay Greenland" שיפרו את התמיכה הציבורית בחקיקת זכויות להט"ב מבעבר. בנוסף, אוכלוסיית הלהט"ב הפארואית נתמכה על ידי דמויות פרואיות מפורסמות בהן הזמרת-יוצרת אייווור פאלסדור , שקראה להגנה על הומוסקסואלים פארואים מאפליה בראיון לתקשורת האיסלנדית והצהירה שיש "להתעלם מבעלי דעות שליליות נגד הומוסקסואלים וטרנסג'נדרים".

סוניה יוגבנסטוד , לסבית מוצהרת, הפכה לאדם ההומוסקסואל הגלוי הראשון שנבחר לפרלמנט של איי פארו לאחר הבחירות הכלליות בספטמבר 2015. היא קיבלה כ-1,020 קולות, מה שהפך אותה לפוליטיקאית הפארואית השלישית הפופולרית ביותר ברחבי האיים והיוותה בהמשך דמות בולטת בחקיקתם של נישואים חד-מיניים בשטח. בשנים האחרונות מצעד הגאווה "Faroe Pride" שמתקיים מדי שנה בטורסהאבן בחודש יולי, מושך כ-10% מכלל אוכלוסיית איי פארו. אורחים ונואמים שונים במהלכו כללו לארוך השנים את ראש עיריית טורשאבן לשעבר הדן מורטנסן , ראש עיריית רייקיאוויק לשעבר יון גנאר, השגריר האמריקאי בדנמרק רופוס גיפורד , הכומר המקומי מרג'ון בק וראש ממשלת איסלנד לשעבר יוהנה סיגורדרדוטיר.

טבלת סיכום

הערות שוליים 

איי פארו
איי פארו
להט"ב בדנמרק
איי פארו