קישקונמאישה

קישקונמאישה (בהונגרית: Kiskunmajsa ביידיש: מיישא) היא עיר ומקום מושבה של הנפה הנקראת על שמה במחוז באץ'-קישקון בדרום־מזרח הונגריה. עד ל הייתה בו קהילה יהודית.

כמו ביישובים רבים באירופה, גם בקישקונמאישה חלה ירידה באוכלוסייה. כך בשנת 1990 חיו בעיר 12,030 תושבים ובשנת 2022 חיו בעיר רק 11,172 תושבים.

שמו של הכפר קישקונמאישה הוזכר במסמכים לראשונה בשנת 1743. והוא הוכרז כעיר בשנת 1989.

יהודי קישקונמאישה 
יהודים התיישבו לראשונה בקישקונמאישה באמצע המאה ה-19. רובם עסקו במסחר. בקהילה פעלו חברה קדישא, בית כנסת, ובין השנים 1903–1930 היה גם בית ספר יהודי.

בשנת 1868 הצטרפה הקהילה לזרם האורתודוקסי ומשנת 1885 הייתה הקהילה מסופחת לקהילת קישקונפלגיהאזה.

בין השנים 1919–1921 פרעו ביהודים פליטים הונגרים לאומניים מרומניה ותושבי המקום ובעקבות זאת כמה משפחות יהודיות נמלטו מהכפר.

בשנת 1941, נצטוו היהודים לסגור את בית הכנסת בתואנה שהוא מהווה "סכנה לציבור". 26 יהודים מהעיר גויסו לעבודות כפייה ומקצתם הועסקו בתוך המדינה, ומקצתם נשלחו לחזית אוקראינה. 16 מהמגוייסים נהרגו בקרבות.

במפקד קהילות הונגריה משנת 1944 נכתב כי בקהילה גרים 77 יהודים ורב הקהילה הוא הרב יוסף דוהאני.

בסוף אפריל 1944 הועברו היהודים לגטו שהותקן במשק סמוך. וביוני הועברו יושביו לגטו בסגד, ומשם שולחו רובם למחנה ההשמדה אושוויץ.

לאחר המלחמה חזרו לכפר 21 יהודים ששרדו, רובם העדיפו להתיישב בבודפשט והקהילה לא שוקמה. בשנת 1963 נותרו במקום שלוש משפחות יהודיות.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

הונגריה: ערים
קהילות יהודיות בהונגריה
קהילות יהודיות שהושמדו בשואה