אט'לדרדה נקימלי-מפונגו

אַטְ'לְדַּרְדָּה נְקִימוֹלִי-מִפּוֹנְגּוֹ (באנגלית: Etheldreda Nakimuli-Mpungu; נולדה בשנת 1974) היא פסיכיאטרית, מרצה, חוקרת ואפידמיולוגית באוניברסיטת מקרה שבאוגנדה. תחום התמחותה הוא הוא טיפול ושיקום של אנשים בעלי מחלות נפשיות בדגש על אנשים החולים באיידס. מחקרה התמקד בטיפול באנשים החולים באיידס אשר סובלים מדיכאון באפריקה, ובמציאת שיטת שיקום מוצלחת עבורם. שיטת השיקום של אט'לדרדה הראתה מגמת שיפור מרשימה ביותר בנוגע לבריאות נפשם של החולים, על פיה 99 אחוזים מהמשתתפים התגברו על הדיכאון. אט'לדרדה היא אחת מהזוכות בפרס 100 הנשים של ה-BBC  והיא זכתה במגוון פרסים נוספים על תרומתה הרבה.

ראשית חייה 
אט'לדרדה נולדה בשנת 1974 וגדלה באוגנדה למשפחה בעלת שתי בנות וארבעה אחים. אחד מאחיה חלה בדיכאון כאשר היה בן 16 ואושפז כמה פעמים. בשל חוסר אמצעים ומודעות הוא טופל בצורה לקויה, ולאחר 10 שנים נטל את חייו.

הזיכרון המוקדם ביותר שיש לאט'לדרדה בנוגע לקריירה ברפואה הוא עוד מימי ילדותה, כאשר אמה אמרה לה שהיא רוצה שבנותיה יעסקו ברפואה. כאשר אט'לדרדה הודיעה לאמה שהיא הולכת ללמוד רפואה, אמה אמרה לה שלהיות רק רופאה זה לא מספיק וביקשה שהיא תהיה מאותם רופאים שעוזרים לחולים, משום שיש רופאים שלא תורמים בדבר. אט'לדרדה למדה רפואה וכירורגיה באוניברסיטת מקרה, שם היא סיימה את לימודיה בשנת 1999, ובשנת 2001 התחילה לעבוד בבית החולים בוטביקה לבריאות הנפש. שם היא עבדה עד שנת 2012. אט'לדרדה החליטה לחקור על מחלות נפשיות בקרב חולי איידס, ולצורך כך חזרה ללימודים משלימים. בשנת 2006 סיימה אט'לדרדה תואר שני בפסיכיאטריה מאוניברסיטת מקרה. בזכות מחקרה בתואר השני, שהתפרסם בכתב העת האמריקאי לפסיכיאטריה, קיבלה אט'לדרדה מלגה לדוקטורט באוניברסיטת ג'ון הופקינס. אט'לדרדה סיימה את הדוקטורט בשנת 2012.

אט'לדרדה היא אם לארבעה ונשואה.

פעילות מחקרית 
על פי מחקר שהתפרסם ב-NCBA, 39 אחוזים מהאנשים חולי האיידס סובלים מדיכאון. כשהחלה אט'לדרדה במחקרה לתואר השני, היא שמה לב לעובדה זו והחליטה להתמקד בחקר אנשים חולי איידס בעלי מחלות נפשיות מתוך חמלה שהרגישה כלפי אנשים אלו ורצון לעזור. היא הגיעה למסקנה שמחלת הנפש הנפוצה ביותר בקרב חולי איידס באוגנדה היא דיכאון, וכי אדם חולה איידס עם דיכאון לא מסוגל לקחת את תרופותיו בקביעות. באוגנדה לא קיימים האמצעים לטיפולים סטנדרטיים בדיכאון כגון טיפול פסיכולוגי, ולכן רצתה אט'לדרדה למצוא טיפול יעיל ופרקטי שיוכל לעזור לאותם אנשים.

היא הגיעה למסקנה שטיפולים קבוצתיים יעילים יותר מכל טיפול אחר. לכן החליטה לנסות להקים טיפולים קבוצתיים עבור אנשים חולי איידס ודיכאון. הניסיון הראשון לטפל באנשים אלו הצליח מאוד, וגם לאחר שנתיים של מעקב אותם המטופלים הראו יציבות נפשית חזקה.

הטיפול של אט'לדרדה כולל 8 מפגשים (מפגש כל שבוע למשך 8 שבועות) בקבוצות, לרב של עשרה אנשים מאותו מגדר. המטרה היא שהשוני בין המצבים יהיה מועט ככל האפשר. כל מפגש אורך כשעתיים ועוסק בנושאים שונים, כגון פסיכותרפיה ופתירת בעיות. בנוסף, ב-2 המפגשים האחרונים מלמדים את המטופלים כישורים פיננסיים בסיסיים כדי לשפר את רמת המחיה והפרנסה של אותם מטופלים.

המטרה של אט'לדרדה היא לטפל בסובלים וסובלות מדיכאון מייד עם אבחונם, כדי שהדיכאון לא יחמיר ויוביל בסופו שלדבר למקרים חמורים יותר כגון התאבדות. כיום, יותר מ-5000 אנשים טופלו בטיפול זה, והוא הוכח כיעיל ביותר.

עוד יתרון בולט שיש לתוכנית הטיפולים של אט'לדרדה הוא שהיא לא דורשת התערבות של פסיכולוג מוסמך. במקום, מתבצעת הכשרה של אנשים לצורך הטיפול הספציפי הזה.

על פעילותה המקרית פורצת הדרך היא זכתה בפרסים רבים, ביניהם פרס מאה הנשים של הBBC ופרס ה-Fulbright Global Scholar.

פרסים 
2007: פרס פולברייט הבינלאומי למדע וטכנולוגיה

2016: מדליית הכבוד לעצמאות לאומית הנשיאותית, אוגנדה

2016: פרס Elsevier Foundation למדעניות מתחילת דרכן בתחומי הביולוגיה

2020: רשימת מאה הנשים המשפיעות של ה-BBC

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

ילידות 1974
בוגרי אוניברסיטת ג'ונס הופקינס
אוגנדה: אישים