זכויות להט"ב במלאווי

זכויותיהם של לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) במלאווי כפופות לרדיפה ואפליה רשמית, בעודם מתמודדים עם אתגרים משפטיים וחברתיים שלא נתקלים בהם תושבים הטרוסקסואלים בעלי תחושת התאמה לזהותם המגדרית. חוק העונשין של מלאווי אוסר על "ידיעה גשמית כנגד סדרי הטבע", ניסיונות לבצע "ידיעה גשמית כנגד סדרי הטבע" ו-"מעשה מגונה גס" שמתייחסים דה פקטו לפעילות הומוסקסואלית בין זוגות חד-מיניים. כתוצאה מקיומם של החוקים, שעברו בירושה מתקופת שלטונה של האימפריה הבריטית על מלאווי (בזמן היותה מרכז אפריקה הבריטית), פעילות הומוסקסואלית בהסכמה בין גברים עשויה לשאת עונש מאסר עד 14 שנים עם אפשרות לענישה גופנית בעוד שפעילות הומוסקסואלית נשית נענשת ב-5 שנות מאסר. בסוף דצמבר 2009, אישה טרנסג'נדרית בשם טיוונגה צ'ימבלנגה וגבר הטרוסקסואל בשם סטיבן מונג'זה, נעצרו לאחר שערכו מסיבת נישואים מסורתית. ב-18 במאי 2010, הם נמצאו אשמים בביצוע "עבירות לא טבעיות" ו-"מעשים מגונים בין זכרים" ונידונו ל-14 שנות מאסר כולל עבודת כפייה. עם זאת, ב-29 במאי 2010, הנשיא, בינגו וה מותריקה, חנן את הזוג. ב-5 בנובמבר 2012, ממשלת מלאווי הטילה מורטוריום על כל הסעיפים שהפלילו פעילות הומוסקסואלית.

ב-26 ביוני 2021, נערך מצעד הגאווה הראשון במדינה בבירה לילונגווה שאורגן על ידי ארגון זכויות הלהט"ב המקומי "Nyasa Rainbow Alliance" עם מעל 50 מפגינים שהגישו עצומה לפקידי מועצת העיר בדרישה להכרה בנישואים חד-מיניים ולגישה טובה יותר לשירותי בריאות עבור אזרחי להט"ב מלאווים.

מעמד בחוק 
חוק העונשין של מלאווי קובע באומרו כי,כל אישה שעושה, בין אם בפומבי ובין אם באופן פרטי, כל מעשה מגונה גס באדם אחר, או רוכשת אישה אחרת לבצע בה כל מעשה מגונה גס, או מנסה להשיג כל מעשה כזה על ידי אישה כלשהי עם עצמה או עם אישה אחרת, בין בציבור ובין אם בפרטיות, תהיה אשמה בעבירה ודינה - מאסר חמש שנים.

— סעיף 137א: נוהגים מגונים בין נשים.

כל אדם ש-
 (א) יש לו ידיעה גשמית על כל אדם בניגוד לסדר הטבע, או...
 (ג) מתיר לאדם להיות בעל ידיעה גשמית עליו בניגוד לסדר הטבע,

יהיה אשם בעבירה פלילית ודינו - מאסר 14 שנים, עם או בלי ענישה גופנית.

— סעיף 153. עבירות לא טבעיות.

כל אדם שינסה לבצע אחת מהעבירות המפורטות בסעיף הקודם, יאשם בעבירה פלילית ודינו - מאסר 7 שנים, עם או בלי ענישה גופנית.

— סעיף 154: ניסיון לבצע עבירות לא טבעיות.

כל אדם זכר אשר, בין אם בפומבי ובין אם בפרטיות, עושה כל מעשה מגונה באדם זכר אחר, או רוכש אדם אחר לבצע עמו כל מעשה מגונה בוטה, או מנסה להשיג ביצוע של כל מעשה כזה על ידי זכר כלשהו עם עצמו או עם גבר אחר, בין בציבור ובין אם בפרטיות, יאשם בעבירה פלילית ודינו - מאסר 5 שנים, עם או בלי ענישה גופנית [לפי סעיף 28 לחוק העונשין].

— סעיף 156: נוהגים מגונים בין גברים.כלי התקשורת דיווחו בדצמבר 2011 כי סעיפי החוקים הללו נשלחו לעיון בוועדת החוק של מלאווי (MLC), תוך ציטוט של אפרים חיומה , שר המשפטים של מלאווי. עם זאת, משלחת ברמה גבוהה של מומחים משפטיים שמונתה על ידי מכון זכויות האדם של לשכת עורכי הדין הבינלאומית  חשפה בינואר 2012 כי הוועדה לא התבקשה, בפועל, לבחון את סעיפי החוקים.

ב-18 במאי 2012, הנשיאה ג'ויס באנדה הודיעה על כוונתה לבטל את החוקים שמפלילים פעילות הומוסקסואלית בין מבוגרים בהסכמה. ב-5 בנובמבר, ממשלת מלאווי הטילה מורטוריום על כל הסעיפים שהפלילו פעילות הומוסקסואלית. התובע הכללי ושר המשפטים ראלף קסמברה הורו למשטרה לא לעצור אזרחי להט"ב על רקע הסעיפים, עד לביקורת מהאסיפה הלאומית . שלושה ימים לאחר מכן, חזר בו והצהיר "לא הייתה הוראה כזו ולא היה דיון על הכשרת נישואים חד-מיניים". מנהיגים דתיים גינו את השעיית ההפללה.

בנובמבר 2013 הודיע בית המשפט העליון במלאווי על כוונתו לבדוק את חוקתיות סעיפי החוק על ידי קבלת ערעור. מוקד הערעור היווה מקרה של שלושה אסירים שהורשעו ב-2011 ומרצים עונשים שנעים בין 10 ל-14 שנות מאסר בגין קיום מעשים הומוסקסואלים בהסכמה. בינואר 2014 עוכבו דיוני בית המשפט בתיק עד להכרעה של בית המשפט העליון האם בג"ץ רשאי לעבור לבחינת סוגיית החוקתיות של סעיפי החוק. נכון לשנת 2019, לא ניתן פסיקה בתיק.

בספטמבר 2016, הנשיא פיטר מותריקה הצהיר כי הוא "רוצה שזכויותיהם של הומואים יכובדו" והציע משאל עם על ביטול הפללה של פעילות הומוסקסואלית בהסכמה והכשרתם של נישואים חד-מיניים במלאווי. עם זאת, לאחר מכן הצהיר דובר בית המדינה שהצהרותיו של הנשיא הן "דעתו האישית בנושא ולא מדיניות".

ב-9 בפברואר 2016, בית המשפט העליון במזוזו הורה לשירות משטרת מלאווי, מנהל התביעות הציבוריות, להמשיך לעצור ולהעמיד לדין הומואים ולסביות שמבצעים פעילות הומוסקסואלית בהסכמה. שופט בית המשפט העליון דינגיסוואיו מאדיס אישר צו מניעה שהתבקש על ידי כמרים הומופובים בדרישה להפסיק את הטלת ההשעיה של הממשלה על מעצרים נגד אזרחי להט"ב במסגרת סעיפי חוק העונשין נגד הומוסקסואליות במדינה במהלך דיוני בית המשפט על חוקתיות החוק. התביעות המשיכו מאז עד לבחינה שיפוטית של החלטות, התנהגות והתנערות מהחובה המשפטית והחוקתית על ידי שר המשפטים והחוקה, מנהל התביעה הציבורית ושירות משטרת מלאווי.

הכרה במערכות יחסים חד-מיניות 
מלאווי אינה מכירה בנישואים חד מיניים, וגם לא בכל צורה של זוגיות חד מינית (איחוד אזרחי, נישואי חוזה, מעמד ידועים בציבור).

ב-17 באפריל 2015 נכנס לתוקף חוק הנישואים, הגירושים ויחסי המשפחה שאסר על כל ביצוע של נישואים חד-מיניים או איחודים אזרחיים בקרב זוגות חד-מיניים. בעוד שהחוק זכה לשבחים על העלאת גיל המינימום של נישואים הטרוסקסואלים מ-16 ל-18, הוא זכה במקביל לביקורות שליליות רבות על אפליית זוגות חד-מיניים ועל תוכנו שקובע שמינו של אדם נקבע בלידה בלבד. החוק החדש אינו מתיר לטרנסג'נדרים שעברו ניתוח להתאמה מגדרית להתחתן עם אדם ממין אחר וכן כולל השוואות בין פעילות הומוסקסואלית לאונס והטרדות מיניות.

הגנה מפני אפליה 
לא קיימים חוקים המכסים אפליה על רקע נטייה מינית או זהות מגדרית במלאווי.

חוקת מלאווי 
חוקת מלאווי אינה אוסרת על אפליה על רקע נטייה מינית או זהות מגדרית. עם זאת, עורך הדין כריספין סיבאנד שמתמחה בסוגיות של זכויות אדם, טען בשנת 2010 כי העילות מוגנות מאפליה על פי סעיף 20 לחוקה, שקובע כי "לכל בני האדם, על פי כל חוק, מובטחת הגנה שווה ואפקטיבית מפני אפליה על רקע גזע, צבע, מין, שפה, דת, דעה פוליטית או אחרת, לאום, מוצא אתני או חברתי, נכות, רכוש, לידה או מעמד אחר". עם זאת, לא הייתה פסיקה משפטית רשמית שאישרה את הטענה.

תנאי מחיה 
בספטמבר 2009, מרי שאווה , מזכירה לסוגיות תזונה, HIV ואיידס בלשכת נשיא המדינה, הצהירה כי מלאווי "חייבת לתת לאנשים הומוסקסואלים גישה לשירותי HIV ואיידס". לדבריה, "יש צורך לשלב גישת זכויות אדם באספקת שירותי HIV ואיידס לקבוצות סיכון כאלה כמו גברים המקיימים יחסי מין עם גברים אם נצטרך להיאבק באיידס".

בפברואר 2010, פיטר סאוואלי נעצר על כך שהדביק פוסטרים בכביש סואן בבלנטייר שעליהם נכתב "זכויות הומוסקסואלים הן זכויות אדם". לאחר מכן הוא הואשם בהתנהגות ש-"עלולה לגרום להפרת השלום" ונשא בעונש של ניקוי חצרות בית משפט מקומי בבלנטייר למשך 60 יום.

באפריל 2010, הנשיא בינגו וה מותריקה גינה פעילות הומוסקסואלית באומרו, "זה רע. יש דברים מסוימים שאנחנו המלאווים פשוט לא עושים".

דו"ח זכויות האדם של משרד החוץ האמריקאי לשנת 2011 במלאווי מצא כי,"הסביבה תורמת לאפליה על רקע נטייה מינית נוצרה ונשמרת על ידי בכירי ממשל. ביום התיירות העולמי בספטמבר [2011], אמר שר התיירות [דניאל ליווימבי] כי לא ראוי שאזרחים יעסקו בפעילות הומוסקסואלית אותה כינה כ-"מאוד לא מלאווית". התפיסה השקרית לפיה מדינות מערביות מונעות סיוע כספי אלא אם המדינה מכשירה נישואים חד-מיניים, הגבירה התנהגות הומופובית בקרב האוכלוסייה. באוקטובר, הכריזה מועצת הכנסיות של מלאווי שהמדינה זקוקה לסיוע, ואמרה כי אין להעניש מיליוני אזרחים חפים מפשע מכיוון שפעילות הומוסקסואלית מוגדרת כפלילית".בפברואר 2014, האגודה המוסלמית של מלאווי (MAM) קראה לדון הומוסקסואלים למוות באומרה כי "יש לגזור על העבריינים עונש מוות כדרך לוודא שהנושא מרוסן".

בינואר 2016, דובר מפלגת העם , קן מסונדה, פרסם בעמוד הפייסבוק שלו הצהרות לפיהן הומואים מלאווים "גרועים יותר מכלבים", הומואים ולסביות הם "בנים ובנות של השטן" ושיש "לרצוח אותם". ארגון החברה המשפטית של מלאווי  מתח ביקורת שלילית על הצהרותיו והגיש אישומים נגד מסונדה לבית משפט, תוך כדי שהארגון ביקשה מהמשטרה ומוועדת זכויות האדם של מלאווי לחקור את הצהרותיו של מסונדה כדברי שטנה. התיק נגד מסונדה יצא לאחר מכן שנדחף על ידי חברת עורכי הדין, המרכז לזכויות אדם ושיקום (CHRR) ופעילי זכויות להט"ב במרכז לפיתוח עמים (CEDEP). מספר ארגוני חברה אזרחית אחרים הביעו עניין בהצטרפות לתביעה בתיק, בהם: מגן זכויות נוער וילדים (YOCRIS), הפורום לפיתוח לאומי (FND) והארגון לייעוץ הנוער המתבגר (CAYO). עם זאת, התיק נגד מסונדה נדחה ולאחר מכן הופסק על ידי קצ'לה, מנהל התביעות הציבוריות של מלאווי, שהתערב בנושא ב-21 בינואר.

בינואר 2016, אריק סמביסה, הומוסקסואל מלאווי מבלנטייר בדרום מלאווי, הצהיר בפני מראיין על היותו הומוסקסואל והדגיש כי "נמאס לו מקבלת ייחס כאזרח סוג ב" על ידי מה שהוא כינה "ממשלת מלאווי ההומפובית והחברה ההומפובית" באומרו "תהרגו אותנו או שתנו לנו את הזכויות שלנו". הוא נעצר לזמן קצר על ידי המשטרה לאחר פרסום סיפורו והוסתר לזמן קצר במהלך באותה תקופה.

ב-4 בינואר 2017, אלפי מפגינים דתיים ברחבי 28 המחוזות של המדינה השתתפו בהפגנות נגד העברת אי-הפללה בנוגע לפעילות הומוסקסואלית בין מבוגרים בהסכמה כמו גם הפלות בקרב נשים במדינה.

דו"ח מאוקטובר 2018 של ארגון זכויות האדם הבינלאומי "Human Rights Watch" מצא שאזרחי להט"ב במלאווי חשופים ל-"מעצר שרירותי , אלימות פיזית ואפליה". הדו"ח המליץ על ביטול הפללה של פעילות הומוסקסואלית בהסכמה על מנת "להבטיח שחברי קהילת הלהט"ב יהיו מוגנים טוב יותר".

בשנת 2021 נערך בבירה לילונגווה מצעד הגאווה הראשון אי פעם במלאווי, שכלל מעל 50 מפגינים.

הרשעתם וחנינתם של טיוונגה צ'ימבלנגה וסטיבן מונג'זה 
בסוף דצמבר 2009, אישה טרנסג'נדרית בשם טיוונגה צ'ימבלנגה וגבר סטיבן מונג'זה, נעצרו לאחר שערכו "צ'ינקוסווה", טקס אירוסים מסורתי ולאחר מכן נכלאו בתאי מעצר נפרדים בבלנטייר. השופט ניאקוואווה אוסיווה דחה לאחר מכן את שחרורם בערבות עבור הגנתם לכאורה באומרו "הציבור בחוץ כועס עליהם". בפסק דין שפורסם ב-22 בפברואר 2010, דחה שופט בית המשפט העליון של מלאווי, לובמור ג. מונלו את בקשת הנאשמים לכינוס בית משפט לחוקה כדי להכריע בחוקתיותם של הסעיפים 153 ו-156 לחוק העונשין שבהם הואשמו בעודו הצהיר כי, "ממכלול המסמכים שבפניי הגעתי למסקנה כי ההליכים הפליליים העומדים בפני בית משפט השלום הראשי אינם נוגעים באופן מפורש ומהותי לפרשנות או יישומה של החוקה". ב-18 במאי 2010, החשודים נמצאו אשמים בביצוע "עבירות לא טבעיות" ו-"נוהגים מגונים בין גברים" על פי חוק העונשין. השופט אוסיווה הטיל על הזוג את העונש המקסימלי שניתן על רקע הסעיפים של 14 שנות מאסר עם עבודת כפייה באומרו "אני אתן לכם גזר דין מפחיד כדי שהציבור יהיה מוגן מפני אנשים כמוכם כדי שלא נתפתה לחקות את הדוגמה הנוראה הזו. אנחנו יושבים כאן כדי לייצג את החברה המלאווית, שאני לא מאמין שהיא מוכנה בנקודת זמן זו לראות את בניה מתחתנים עם בנים אחרים או עורכים טקסי אירוסים".

תהליך המשפט של הזוג, סיבות הרשעותיהם ומתן גזר הדין גונו באופן בינלאומי על ידי ארגוני זכויות אדם, כולל ארגונים מקומיים וממדינות שכנות בהם: המרכז לליטיגציה בדרום אפריקה, המרכז לפיתוח אנשים, ברית האיידס והזכויות לדרום אפריקה והמרכז לזכויות אדם ושיקום. אמנסטי אינטרנשיונל והוועדה הבינלאומית לזכויות אדם של הומוסקסואלים ולסביות גינו בחריפות את ההעמדה לדין של הזוג, וכך גם ארגונים וממשלות שלאורך השנים תרמו תרומות כספיות עבור מלאווי בהן: ארצות הברית, הממלכה המאוחדת, גרמניה, נורווגיה, הבנק לפיתוח אפריקאי , האיחוד האירופי והבנק העולמי. עם זאת, מועצת הכנסיות של מלאווי שכללה כ-22 כנסיות פרוטסטנטיות המליצה לממשלת מלאווי "לשמור על החוקים המפללים פעילות הומוסקסואלית בהסכמה" וביקשה מארגונים בינלאומיים "לכבד את ערכיה הדתיים של מלאווי ולהימנע משימוש בסיוע אמצעי לאלץ את המדינה להכשיר מעשי חטאים כמו הומוסקסואליות בשם זכויות האדם". קבוצות הקואליציה הבינלאומית לבריאות האישה ודינמיקה מגדרית הדגישו את הרקע למאסרה של צ'ימבלנגה כסוגיה של טרנספוביה. הקבוצות מתחו ביקורת על הדיווחים הבינלאומיים על המשפט ועל מתן גזר הדין של צ'ימבלנגה על כך שלא התייחסו לזהותה המגדרית של צ'ימבלנגה בסיקור הנושא של הכשרות נישואים חד-מיניים באותה תקופה.

ב-29 במאי 2010, הנשיא בינגו וה מותריקה חנן את הזוג במהלך ביקורו של מזכ"ל האו"ם ה-8, באן קי-מון במלאווי. משלחת ברמה גבוהה של מומחים משפטיים שמונתה על ידי מכון זכויות האדם של לשכת עורכי הדין הבינלאומית ערכה משלחת חקירת עובדות במלאווי בינואר 2012. מספר נציגי ממשלה הצהירו למשלחת כי "צ'ימבלנגה ומונג'זה לא היו, למעשה, הומוסקסואלים ומומנו בפועל על ידי ארגונים בינלאומיים". עם זאת, המשלחת לא הצליחה לאשש את הקביעה כנכונה. לאחר מכן הזוג נפרד וצ'ימבלנגה קיבלה מעמד של פליטה בדרום אפריקה ומונג'זה התחתן עם אישה אחרת ונפרד ממנה לאחר מכן. הוא מת מסיבות לא ידועות ביולי 2012.

מעצרים נוספים 
ב-7 בדצמבר 2015, שני גברים קאת'ברט קולמלה, בן 19, וקלווין גונאני, בן 39, נעצרו בזמן שקיימו פעילות הומוסקסואלית לכאורה. עם זאת, ב-15 בדצמבר 2015, ממשלת מלאווי הודיעה שהאישומים נגדם בוטלו. בהצהרה, שר המשפטים סמואל טמבנו אישר מחדש את ההשעיה של מלאווי על החלת מעצרים והעמדות לדין בגין הפרות של סעיפי חוק העונשין נגד פעילות הומוסקסואלית בין מבוגרים בהסכמה במדינה מאז 2012.

באפריל 2018, המשטרה עצרה אדם בשם לימבנה סיבנדה במזוזו בחשד להיותו הומוסקסואל והאשימה אותו ב-"ביצוע מעשה מגונה". המעצר נעשה על פי הדיווחים בגין הפרה לכאורה של סעיף 156 לחוק העונשין ("נוהגים מגונים בין גברים") ולא על פי הסעיף העיקרי נגד פעילות הומוסקסואלית במדינה (סעיף 153, "עבירות לא טבעיות").

סקירות תקופתיות אוניברסלית על ידי ועדת האו"ם לזכויות אדם 
ועדת האו"ם לזכויות אדם השלימה במרץ 2011 את הסקירה התקופתית האוניברסלית  שלה בנוגע למעמד זכויות האדם במלאווי. בסיומה, ההמלצות הבאות הועברו למלאווי על ידי מדינות שונות:
 למלא בדחיפות את התחייבות המדינה לעיקרון הבסיסי של אי-אפליה על פי דיני זכויות האדם הבינלאומיים שעליהם חתמה (האמנה הבינלאומית בדבר זכויות אזרחיות ומדיוניות, האמנה האפריקאית בדבר זכויות אדם ועמים, ההכרזה לכל באי עולם בדבר זכויות האדם) ולבחון את החקיקה הלאומית כדי לבטל את ההפללה של פעילות הומוסקסואלית ולאסור אפליה מכל סיבה, לרבות נגד נטייה מינית (שוודיה).
 רפורמה מוחלטת של מערכת המשפט עבור הבטחת ההתאמה של החוקה וכל חקיקה לאומית אחרת עם התחייבות המדינה לתקנים בינלאומיים של זכויות אדם, לתקן את כל הוראות החוקים שגורמות לאפליה במיוחד על בסיס נטייה מינית (מקסיקו).
 לקבוע מורטוריום על הרשעות נגד קיום פעילות הומוסקסואלית ולבטל את ההפללה של פעילות הומוסקסואלית על מנת ליישם באופן מלא את עקרון השוויון ואי-האפליה בין כל בני האדם (צרפת).
 לתקן את חוק העונשין בכדי לשים קץ לאפליה, עוינות ואלימות נגד אנשים על בסיס נטייתם המינית או זהותם המגדרית (אוסטרליה, אוסטריה, איטליה, אירלנד, גרמניה, הממלכה המאוחדת, לוקסמבורג, קנדה).
 לבטל את הפללתה של פעילות הומוסקסואלית (ארצות הברית). בנוסף, ארצות הברית שיבטחה את מלאווי על התקדמותה בהתאמת החקיקה הלאומית שלה למספר אמנות עברו זכויות אדם בינלאומיות, אך הביעה ביקורת מהפללתה של פעילות הומוסקסואלית, וציינה בהעברת אי-הפללתה "חלק בלתי נפרד מההגנה המתמשכת על זכויות האדם האוניברסליות במלאווי, וצורך דחוף ומכריע עבור המאבק בהתפשטות מחלות ה-HIV/איידס.
 לבטל כל חקיקה שמפלילה פעילות הומוסקסואלית בין מבוגרים בהסכמה, לאמץ אמצעים למאבק בהסתה לשנאה על רקע נטייה מינית או זהות מגדרית, לאפשר רישום של ארגונים לא ממשלתיים שפועלים ליצור סביבה ללא אפליה עבור נושאים של נטייה מינית וזהות מגדרית (ספרד).
 לסקור את החקיקה הלאומית במטרה לבטל את הפללתה של פעילות הומוסקסואלית ולאסור על כל צורה של אפליה תוך עמידה בהתחייבויותיה הבינלאומיות של המדינה, לשחרר לאתר וללא תנאים את כל האסירים שנשללה מהם חירותם על רקע קיום פעילות הומוסקסואלית (שווייץ).
 לעיין בחוקי המדינה בשאלת זכויותיהם של מיעוטים מיניים עבור הבטחת תיאום החקיקה הלאומית לתקנים הבינלאומיים של זכויות האדם (נורווגיה).

המשלחת המלאווית דחתה את כל ההמלצות והצהירה באומרה כי "לא היו לנו תוכניות להכשיר פעילות הומוסקסואלית. יש לכבד את רצונותיהם של תושבי מלאווי בהקשר הזה" והוסיפה כי "לא הייתה הסכמה בינלאומית על זכויות להט"ב או על זכותם של הומוסקסואלים להינשא". המשלחת קבעה כי "לא הייתה הומופוביה או הסתה נגד הומוסקסואלים. החוק פשוט מוציא מחוץ לחוק מעשים לא טבעיים, שיכולים להתבצע אפילו בקשר מיני בין גבר לאישה". לגבי סוגיית הכשרת נישואים חד-מיניים, המשלחת הצהירה "זה היה תהליך, אפילו במדינות שהגישו המלצות בעניין הזה. ועדת החוקים של מלאווי עבדה על חוקים שצריך לעדכן. אין חוק שמפליל קיום נישואים כאלה, אבל חוק האוסר עבירות לא טבעיות". החוק מציין את הרקע ההיסטורי של מלאווי בתקופה בה היוותה קולוניה של האימפריה הבריטית, ולאחר שקיבלה את עצמאותה, החוקים אומצו ונשארו במקומם, כולל איסור מעשים לא טבעיים. ב-1994, מלאווי אימצה חוקה חדשה, שבמסגרתה הוקמה ועדת חוק שקיבלה מנדט לבחון את כל החוקים של המדינה כדי להבטיח שהם תואמים את החוקה".

דוחות והמלצות במסגרת האמנה הבינלאומית לזכויות אזרחיות ומדיניות 
מלאווי אשררה את האמנה הבינלאומית בדבר זכויות אזרחיות ומדיניות ב-22 בדצמבר 1993. על פי סעיף 40 לאמנה, מלאווי נדרשה להגיש את הדוח הראשוני שלה עד 21 במרץ 1995. מלאווי לא עמדה בהתחייבויות הדיווח שלה במשך יותר מ-17 שנים, למרות תזכורות רבות. ביוני 2012 ערכה ועדת האו"ם לזכויות אדם "תצפיות זמניות מסכמות" לאחר שנות היעדר קבלת הדו"ח ממלאווי שבסיומן הצהירה:"הוועדה מודאגת מטענות לגבי מקרי אלימות ואפליה מדווחים של אנשים המנהלים מערכות יחסים חד-מיניות במלאווי, וכן מטענות על הסתה לאלימות כלפיהם מצד חלק מפקידי הציבור והרשויות, אף על פי סעיף 20 של חוקת מלאווי, שמבטיח שוויון בין כל בני האדם ואוסר על גילויי אפליה. הוועדה מודאגת גם מסעיפים 153 ו-156 לחוק העונשין, המפלילים פעילות הומוסקסואלית, ומהתיקון החדש לחוק העונשין, סעיף 137א, המפליל גם פעילות הומוסקסואלית בין נשים (סעיפים 2, 3 ו-26). מלאווי צריכה לשנות את חוק העונשין שלה כדי להעביר אי-הפללה בנוגע להומוסקסואליות בין מבוגרים בהסכמה משני המינים, ולנהל קמפיינים להעלאת מודעות כדי לחנך את האוכלוסייה בנושא זה. מלאווי צריכה גם לנקוט בצעדים מתאימים כדי להגן על אנשים המעורבים ביחסים חד-מיניים בהסכמה מפני אפליה ואלימות על בסיס נטייתם המינית, ולהבטיח שפקידי הציבור והרשויות הציבוריות יימנעו משימוש בשפה העלולה לעודד שנאה ואלימות כלפיהם. בהקשר זה, מלאווי צריכה להעמיד לדין אנשים שאחראים למעשי אפליה ואלימות כאלה, ולהעניש את מי שהורשעו".בתגובה בעל פה שמסרה לוועדה, הצהירה משלחת מלאווי באומרה כי:"ממשלת מלאווי הפנתה לוועדת החוקה לבחינה של כל החקיקה הנזכרת לעיל. תהליך הבדיקה יהיה יסודי ומייעץ. וועדת החוקה של מלאווי היא גוף עצמאי והמלצותיה נשקלות ברצינות על ידי ממשלת מלאווי".בדו"ח הראשוני של מלאווי שהגיע לוועדת האו"ם לזכויות אדם ב-13 ביולי 2012, הצהירה,"במונחים של אפליה על רקע נטייה מינית, הרוב המכריע של החברה לא קיבל הומוסקסואליות והומוסקסואליות אינה נהוגה בשטח ציבורי. לכן, סביר מאוד שלא ידווחו מקרים של אפליה ואלימות על רקע נטייה מינית. המדינה העמידה לדין אנשים בגין עיסוק במעשים הומוסקסואלים. לדוגמה, בפרשה המתוקשרת של הרפובליקה נגד טיוונגה צ'ימבלנגה וסטיבן מונג'זה (תיק פלילי מספר 359 של בית משפט השלום משנת 2009) נשפטו שני גברים והורשעו בעבירה של נוהגים מגונים בין גברים, אולם הם זכו מאוחר יותר לחנינה ושוחררו. למרות הוויכוח האחרון על הומוסקסואליות במלאווי, הקונצנזוס הכללי עדיין נשאר, כלומר, רוב המלאווים אינם תומכים בהומוסקסואליות. על מנת להביא בחשבון את עמדות המיעוט, החוקים הרלוונטיים המפלילים פרקטיקות כאלה הופנו מאז לוועדת החוקה לבדיקה מקיפה".

טבלת סיכום

הערות שוליים 

מלאווי
מלאווי
מלאווי