פרידריך הראשון, מרקיז באדן

פרידריך הראשון, מרקיז באדן (בגרמנית: Friedrich von Baden-Österreich; 1249 - 29 באוקטובר 1268), חבר בבית צרינגן, היה מרקיז באדן וורונה, וכן הטוען לתואר דוכס אוסטריה משנת 1250 ועד מותו.  בתור עמית למערכה של המלך מבית הוהנשטאופן קונרדין, הוא גם נערף בהוראתו של שארל הראשון, מלך נאפולי וסיציליה.

ביוגרפיה 
פרידריך נולד באלנד האוסטרית ב-1249, והיה בנם היחיד של המרקיז השוואבי הרמן השישי, מרקיז באדן (בערך 1226–1250) ושל אשתו גרטרוד מאוסטריה (1226–1288), אחייניתו ויורשתו של פרידריך השני, דוכס אוסטריה מבית באבנברג.

מכיוון שפרידריך השני מאוסטריה נהרג בקרב על נהר הלייתה ב-1246, הקו הדוכסי של שושלת באבנברג נכחד. הרמן השישי, מרקיז באדן, באמצעות נישואיו עם גרטרוד, העלה תביעות ירושה לנכסי אוסטריה ושטיריה. עם זאת, לאחר מותו של הקיסר פרידריך השני ב-1250, לא הייתה קיימת סמכות אימפריאלית חזקה כדי לתבוע את תוארו. למרות שהוא נתמך על ידי האפיפיור אינוקנטיוס הרביעי והאנטי-מלך וילם מהולנד, הרמן לא יכול היה לגבור על הטענות שהעלו המלך הפרמיסלידי האדיר ואצלב הראשון מבוהמיה ובנו הלוחם אוטוקר השני.

בזמן מות אביו, שהה פרידריך הצעיר בחצר מייסן, לשם נמלטה אמו גרטרוד. הוא יכול היה לרשת את המרקיז הרמן בבאדן, כאשר דודו רודולף הראשון משמש כעוצר. כמו כן, כתובע לדוכסויות אוסטריה ושטיריה באמצעות אמו, פרידריך התגורר ליד וינה. עם זאת, כאשר בשנת 1252 אוטוקר השני התחתן עם דודתה של גרטרוד מרגרט ועבר לאוסטריה, הוא נאלץ שוב לברוח, תחילה לשטיריה ולאחר מכן לחצר שפונהיים בקרינתיה.

משנת 1266 בערך, גדל פרידריך במעון בית ויטלסבאך של לודוויג השני, דוכס בוואריה, שם התיידד עם קונרדין, דוכס שוואביה, בנו הצעיר של קונראד הרביעי, מלך גרמניה ויורש שושלת הוהנשטאופן הקיסרית. ממנו ציפה פרידריך לתמיכה באכיפת תביעותיו לשלטון.

בשנת 1267 הוא קיבל את ההחלטה הקטלנית ללוות את קונרדין במסע שלו נגד שארל מאנז'ו, שהוכתר למלך סיציליה על ידי האפיפיור קלמנס הרביעי והרג את דודו של קונרדין מנפרד בקרב בנוונטו ב-1266. קונרדין עבר לרומא ב-24 ביולי 1268, עם זאת, שארל הביס באופן מכריע את חיילי הוהנשטאופן בקרב טאגליאקוצו ב-23 באוגוסט, ולאחר מכן קונרדין ופרידריך ברחו ונפלו בשבי ב-8 בספטמבר בטורה אסטורה, דרומית לאנציו. שניהם נבגדו ונמסרו למלך שארל על ידי תומכיהם משפחת פרנג'יפאני, שניהם נשארו בכלא משפיל בקסטל דל'אובו בנאפולי. המלך עצמו דן אותם למוות; לפי האגדה, הם שמעו את פסק הדין שלהם תוך כדי שחמט והמשיכו באדישות במשחק. קונראדין ופרידריך נערפו בפומבי בפיאצה דל מרקטו ב-29 באוקטובר.

שרידיהם נקברו תחילה בחיפזון, אך לאחר מכן הועברו לכנסיית סנטה מריה דל קרמיין, נאפולי, בהוראת אמו של קונרדין, אליזבת מבוואריה. האפיפיור קלמנס מת חודש לאחר ההוצאה להורג; עם זאת, שארל גורש מממלכתו בערבית סיציליאנית של 1282.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

אישים שהוצאו להורג בעריפת ראש
מרקיזי באדן
ילידי 1249
נפטרים ב-1268