צדק של מנצחים

צדק של מנצחים הוא ביטוי המתאר כיצד חקיקה ושיפוט מבוצעים לעיתים על ידי מעצמה מנצחת לאחר מלחמה, באופן שעשוי להיתפס על ידי המנוצחים כחסר ערך משפטי, חסר סמכות חוקית וחסר צדק, וננקט רק מתוקף כוחו של המנצח ולא מתוקף צדק, סמכות מוסרית או הסכמה רחבה או דו צדדית על נכונותה וצדקתה של מערכת חוק ומשפט.

צדק לאחר המלחמה 
בגרמניה ובאוסטריה, הכנסיות, עורכי הדין, העיתונות והמפלגות בשנים שלאחר המלחמה דחו את משפטי נירנברג, משפטים שנעשו נגד גרמנים שרצחו טייסים של בעלות הברית שמטוסיהם הופלו מעל שטחי גרמניה ונפלו בשבי, ומשפטים אחרים שניהלו בתי המשפט של בעלות הברית נגד חברי מדינות הציר, כ"צדק של מנצחים". סנגוריהם של הנאשמים מקרב ההנהגה הנאצית השתמשו בהאשמה "צדק של מנצחים" כדי להכחיש את חוקיותם של משפטי פשעי המלחמה בנירנברג. במכתב משנת 1946 לקרדינל יוזף פרינגס, יו"ר ועידת הבישופים של פולדה, מושל צבא ארצות הברית לושיוס קליי הגן על שיפוט פושעי המלחמה, והדגיש כי בתי הדין לפשעי מלחמה "הוקמו בתקווה שהעולם יכיר בתרומתם לשלום וכהרתעה נגד תוקפנותם עתידית". משפטים נוספים ברוח זו התקיימו בבית קוריו (Curiohaus) בהמבורג.

מערכת המשפט של בעלות הברית לאחר המלחמה התקבלה בברכה כחזרה לסדר משפטי, אך גם נתפסה לעיתים קרובות כ"צדק של מנצחים". משמעות המונח הייתה כי המנצחים נוקטים גישה ופרספקטיבה כפויות שאינה תואמות את החברה הגרמנית. צורותיהן של דוקטרינות משפט פלילי שפותחו במערכת המשפט הגרמנית לאחר המלחמה היו תלויות בהקשר הפוליטי והחברתי ונטו לשלילת האחריות הפלילית. סגן התובע האמריקני הראשי במשפטי נירנברג, רוברט קמפנר, התייחס לנטיות הללו: "יש רק צדק של מנצח בעולם". ההיסטוריון והפרופסור לשעבר באוניברסיטת הכוחות המזוינים הפדרליים במינכן, פרנץ וילהלם זיידלר, דן במושג באופן ביקורתי.

בתחילת שנות ה-90, לאחר תום המלחמה הקרה, קמו בתי משפט פליליים בינלאומיים אד-הוק ליוגוסלביה ורואנדה. הבסיס לבית המשפט הקבוע בהאג נוצר עם חוקת רומא להקמת בית הדין הפלילי הבינלאומי משנת 1998. משפטי נירנברג, שהוכפשו כ"צדק של מנצחים", הביאו לחקיקת המשפט הפלילי הבינלאומי, אשר מטיל על אנשים אחריות פלילית לפעולות המדינה ודוחה את חסינות הממשלה.

עיבוד העבר בגרמניה המזרחית 
עיבוד העבר ברפובליקה הדמוקרטית הגרמנית מכונה לעיתים "צדק של מנצחים", במיוחד בכל הנוגע לאיסור המשפט הפלילי באופן רטרואקטיבי. בהתמודדות עם העבר בגרמניה המזרחית, פסיקות בית המשפט העליון התבססו על הנוסחה של רדברוך (Radbruch) מחד, לפיה חוק הפוגע בעקרונות יסוד מהותיים הוא בלתי צודק, ומאידך על פרשנות חוקתית של חוק גרמניה המזרחית השונה מהפרשנות העובדתית של מערכת המשפט של גרמניה המזרחית.

ראו גם 
 משפטי דכאו
 אבוי למנוצחים

לקריאה נוספת 
 מרטין ברושאט: Siegerjustiz oder strafrechtliche „Selbstreinigung“. In: Vierteljahrshefte für Zeitgeschichte, 29. Jahrgang (1981), Heft 4, S. 477–544.
 Petra Weber: Justiz und Diktatur. Oldenbourg Wissenschaftsverlag, 2000, .

הערות שוליים 

ביטויים פוליטיים
פילוסופיה של המשפט
מלחמת העולם השנייה