פרדוקס החתול המרוח בחמאה

פרדוקס החתול המרוח בחמאה הוא בדיחה נפוצה המבוססת על שילוב של שני פתגמים:
 חתולים תמיד נוחתים על הרגליים.
 לחם מרוח בחמאה תמיד נוחת עם צד החמאה כלפי מטה.

הפרדוקס נוצר כשחושבים מה יקרה אם מחברים חתיכת טוסט עם חמאה (כשהצד המרוח בחמאה כלפי מעלה) לגב החתול, ואז מפילים את החתול מגובה רב. הפרדוקס, שהוגש על ידי האמן ג'ון פרייזי מקינגסטון מניו יורק, זכה ב-1993 בתחרות פרדוקסים של מגזין Omni.

פתרונות אפשריים 
יש אנשים שטוענים בצחוק שהניסוי יפיק אפקט אנטי-גרביטציה וכאשר החתול נופל לכיוון הקרקע, הוא יאט ויתחיל להסתובב, ובסופו של דבר יגיע למצב יציב של ריחוף במרחק קצר מהקרקע תוך סיבוב במהירות גבוהה. ביוני 2003, קימברלי מינר זכתה בפרס אוסקר לסטודנטים על סרטה Perpetual Motion. מינר ביססה את סרטה על מאמר שנכתב על ידי חברה לתיכון שחקר את ההשלכות הפוטנציאליות של רעיון החתול והחמאה.

בהומור 
הפרדוקס המדומה כבש את דמיונם של הומוריסטים בעלי אוריינטציה מדעית. במאי 1992,  (Digest #441) כלל שאלה על הפרדוקס. ישנו פרק בקומיקס  שמוקדש לפרדוקס. הדמות הראשית מבקשת לבחון את התיאוריה הזו, מה שמוביל לכך שהחתול מרחף מעל הקרקע וזנבו המכשכש מספק הנעה.

מותג משקאות האנרגיה הברזילאי "Flying Horse" פרסם פרסומת עטורת פרסים לשנת 2012 המדמה את השחזור של תופעה זו, המשמשת לאחר מכן ליצירת אנרגיה תמידית.

במציאות 
לחתולים יש את היכולת להתיישר חזרה כך שרגליהם יהיו מטה וגבם מעלה,  אם הם נופלים הפוך באוויר, במה שמכונה רפלקס ההתיישרות של חתולים. רפלקס זה מאפשר להם לנחות על רגליהם אם הם נופלים מגובה מספיק.

ללחם, בהיותו אובייקט דומם, אין את היכולת לתקן את עצמו. מחקר שנערך באוניברסיטת מנצ'סטר שכלל הפלה של 100 פרוסות בתנאי מעבדה, קבע שהלחם נוחת בדרך כלל על הרצפה עם צד החמאה כלפי מטה כתוצאה מהאופן שבו הוא נפל בדרך כלל מהשולחן, ומהגרר האווירודינמי הנגרם מהאוויר והכיסים בתוך הלחם. הלחם בדרך כלל עם צד החמאה כלפי מעלה כאשר הוא נופל. תוך כדי הנפילה הוא מסתובב. בהינתן מהירות סיבוב האופיינית וגובה טיפוסי של שולחן, פרוסת לחם שהחלה עם צד החמאה כלפי מעלה על השולחן תנחת עם צד החמאה כלפי מטה על הרצפה ב-81% מהמקרים.

ראו גם
 נפילת פרוסת לחם מרוחה בחמאה

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

פרדוקסים הומוריסטיים
חתולים בתרבות
חמאה