ירגזי קארפ

ירגזי קארפ (שם מדעי: Melaniparus carpi) הוא מין ציפור שיר קטנה ממשפחת הירגזיים. ירגזי קארפ הוא ירגזי שחור עם כנף לבנה ברובה ובשולי הזנב לבן גם כן. המינים דומים, אך הנקבות מעט עמומות ושחומות יותר. הקריאה היא טיפוסית לבני משפחתו "צ'י-צ'י-צ'י-צ'י", צרודה וחוזרת על עצמה לעיתים קרובות. ניתן לזהות את ירגזי קארפ על ידי זנבו השחור כולו ולא לבן בצידו התחתון, וכנפו יותר לבנה מהירגזי המפוייח.

מורפולוגיה
ירגזי קארפ הוא מין של ציפור שיר קטנה באורך 15 ס"מ. ירגזי זה הוא קטן יחסית ושחור כמעט לחלוטין עם ראש מרובע יחסית, גב בצבע שחור-כחלחל וזנב בעל פס לבן דק בשוליים. הכנפיים לבנות בעיקר בסוככות היד, וסוככות האמה לבנות בשוליהן. הפנים והגחון שחומים. ירגזי קארפ ניתן להבחנה מהירגזי המפויח בכך שהוא קטן יותר, מקורו וזנבו קצרים יותר, הוא כהה יותר, וזנבו כהה יותר. המינים דומים אבל הנקה חיוורת יותר, עם גחון בצבע חום כהה, וכך גם הפרטים הצעירים, אם כי לא באותה מידה. קריאות ירגזי קארפ הן צרודות וחוזרות על עצמן, ודומות לאלו של הירגזי המפויח.

טקסונומיה
ירגזי קארפ תואר לראשונה על ידי ג'יימס דייוויד מקדונלד וב. וו. הול בשנת 1957. הסוג מלאניפרוס תואר על ידי שארל לוסיאן בונפרטה בשנת 1850. עם זאת, שנים רבות נחשב הסוג לחלק מהסוג ירגזי. מחקר משנת 2013 הראה שהמינים האפריקאיים בסוג ירגזי יוצרים קלייד עצמאי והמליץ לפצלם לסוג מלאניפרוס, כפי שביצעו גופים אחדים, בהם IUCN, ו-IOC . לעומתם, ITIS עדיין מציג את מיני הסוג מלאניפרוס בסוג ירגזי.
ירגזי קארפ נחשב בעבר לתת-מין של ירגזי לבן-כנף.

העץ הפילוגנטי של הסוג מלאניפרוס על פי יוהנסון ואחרים (2013):

התנהגות
פרטי ירגזי קארפ נצפים לרוב לבד, בזוגות או בלהקות קטנות מאוד, שלעיתים מצטרפות ללהקות מעורבות-מינים. ירגזי קארפ הוא מין ירגזי פעיל מהיר ואקרובטי המחפש מזון בעצים נמוכים ובשיחים, ונע בזריזות מענף לענף בתעופה גלית. הוא ניזון מחרקים וזרעים. בקיץ, פרטי הירגזי הופכים ידידותיים, והם מסתדרים בקבוצות של שניים עד חמישה ירגזיים כל אחת. נמצא כי הפרטים נוהגים להתרבות בקינים, בעיקר בחודשים ינואר עד מרץ, במאי וביולי.
הקן מוקם בחלל טבעי בעצים, לפעמים בקן נטוש של ברבט או נקר. קן אחד נמצא בנמיביה בתוך צינור ברזל בקוטר 5 סנטימטרים. הקן הוא לרוב משטח של עשבים ופרווה, עליו מטילה הנקבה 3–5 ביצים לבנות עם נקודות אדמדמות ואפורות, בגודל 20.5×14.5 מילימטרים. לא ידוע מהם אורך זמן הדגירה והשהות בקן. משוער כי במין זה קיימים מקרים של "עוזרי דגירה", בהם הזוג המקנן מקבל עזרה בגידול הגוזלים מירגזי או שניים נוספים.

בית גידול ותפוצה
בדומה למינים אנדמיים נוספים, האוכלוסיות הגדולות ביותר של ירגזי קארפ מצויות בנמיביה, בעיקר בדרומה ובמרכזה. באזורים שהיו עשירים בעצי המונאפה , נצפו אוכלוסיות של 15 ירגזיים קארפ לכל קילומטר רבוע אחד. ירגזי הקארפ נוהג, בנוסף, להימצא בקרבת עצי השיטה.

ירגזי קארפ מצוי בגבהים של 1,000–1,800 מטרים מעל פני הים. טווח התפוצה של מין זה גדול (כ–564,000 קמ"ר), ולכן הוא אינו מתקרב לסף סכנת הכחדה לפי קריטריון גודל הטווח. לא כימתו את גודל האוכלוסייה, אך מעריכים כי המין לא מתקרב לסף סכנת ההכחדה על פי קריטריון גודל האוכלוסייה. מגמת האוכלוסייה יציבה, ועל כן אין ירידה מהירה דיה כדי להתקרב לסף סכנת הכחדה לפי קריטריון מגמת האוכלוסייה. על כן, ירגזי קארפ מסווג כמין ללא חשש.

קישורים חיצוניים

 מפת תחום תפוצה והקלטות של ירגזי קארפ באתר Xeno-canto

הערות שוליים

ירגזיים
מינים ללא חשש
עופות הסוואנה האפריקנית
נמיביה: עופות
אנגולה: עופות