סטיג אנגסטרום

סטיג פולק וילהלם אנגסטרום (בשוודית: Stig Folke Wilhelm Engström; 26 בפברואר 1934 – 26 ביוני 2000) היה מעצב גרפי אשר נחשב במשך שנים לחשוד מרכזי בהתנקשות בראש ממשלת שוודיה אולוף פלמה. בשל מדיניותה של התקשורת השוודית לא לחשוף שמות של חשודים לפני שהוכחה אשמתם, אנגסטרום כונה בתקשורת בשם "איש סקנדיה" (Skandiamannen), על שם חברת הביטוח סקנדיה שבה עבד.

ב-10 ביוני 2020, 20 שנה לאחר מותו של אנגסטרום, רשות התביעה השוודית הודיעה על סגירת התיק. במסיבת עיתונאים נחשף שמו של אנגסטרום והוא הוכרז כחשוד המרכזי בפרשה.

ביוגרפיה
אנגסטרום נולד ב-26 בפברואר 1934 להורים אמידים מסמולנד. ב-1926 עברו הוריו להודו הבריטית במסגרת עבודתו של אביו. סטיג נולד בבומביי, ושש שנים לאחר מכן נולד אחיו הצעיר בכלכותה. בגיל 12 חזר אנגסטרום לשוודיה, וכעבור מספר שנים חזרה גם שאר משפחתו בעקבותיו. למרות שגילה כישורים אמנותיים, הוא לא הצטיין בלימודיו.

לאחר סיום לימודיו הוא גויס לצבא במסגרת שירות חובה, ושירת בממסד הרכש הצבאי כמעצב מפות ומדריכי שטח. לאחר סיום שירותו עבד כמעצב עבור רדיו שוודיה ואז עבור חברת הביטוח סקנדיה בסטוקהולם. הוא התגורר בטבי הסמוכה לסטוקהולם, ועבד גם כמעצב עבור הסניף של מפלגת המתונים בטבי. הוא עזב את המפלגה לאחר סכסוך עם מנהיגי הסניף המקומי. הוא המשיך לעבוד בסקנדיה עד שהגיע לגיל הפנסיה.

הוא היה נשוי פעמיים. נישואיו הראשונים הסתיימו בגירושין ב-1964, ונישואיו השניים נמשכו עד מותה של אשתו ב-1999. ב-26 ביוני 2000 הוא נפטר בטבי בגיל 66.

רצח אולוף פלמה
אנגסטרום היה אחד מ-20 האנשים שנכחו בזירה כאשר ראש ממשלת שוודיה אולוף פלמה נורה למוות במרכז סטוקהולם בערב ה-28 בפברואר 1986. עדות העדים הייתה מעורפלת וסותרת ותיארה אדם בגובה בינוני, לבוש במעיל כהה או, לפי מיעוט קטן של עדים, ז'קט כחול, שאולי לבש כיסוי ראש כלשהו או לא. הרוצח נמלט ברגל, וככל הנראה זוהה במרחק של כמה מאות מטרים מזירת הפשע על ידי זוג שתיאר אדם בעל מראה לא ברור, במעיל כהה ובלבוש כהה, שהתעסק עם תיק קטן.

אנגסטרום יצא מהעבודה ושוחח עם מאבטחים בכניסה הראשית לחברת הביטוח סקנדיה לא יותר מדקה או שתיים לפני הירי. בצאתו מהבניין הוא לבש מעיל כהה, כובע שאולי היו לו דשי אוזניים, צעיף צבעוני ומשקפיים, ונשא תיק קטן. כעשרים דקות לאחר מכן, הוא חזר לבניין כדי לספר לשומרים שפלמה נורה רק ארבעים מטרים מהכניסה ללובי. לאחר מכן הוא ככל הנראה הלך ישירות לביתו. למחרת התקשר אנגסטרום למשטרה ומסר את עדותו.

אנגסטרום נחקר בידי המשטרה ארבע פעמים. בחקירותיו הוא טען שניסה לרדוף אחרי הרוצח, סייע לפנות את גופתו של פלמה מהזירה, ואף החליף כמה מילים עם ליסבת פלמה. עם זאת, חלק מעדי הראייה האחרים בזירה לא זכרו שראו את אנגסטרום. שני עדים כן זיהו אותו על סמך פרטים מזהים שהיו מתאימים גם לעד אחר, אולם עדותם נחשבה למפוקפקת מכיוון שאנגסטרום הרבה להתראיין בטלוויזיה בימים שאחרי הרצח, ופניו כבר היו מוכרים בציבור. תוך זמן קצר הגיעה המשטרה למסקנה שאנגסטרום משקר, ופטרה אותו כמטרד שמחפש פרסום.

בחוג מקורביו, אנגסטרום היה ידוע כאדם חובב דרמה ותאב פרסום, שניסה להתראיין לעיתונות בכל הזדמנות אפשרית. גם לאחר שהמשטרה פסלה את עדותו, הוא המשיך להתראיין בכלי התקשורת השונים, והרבה לבקר את המשטרה על רשלנותה בחקירת הרצח. באחד הראיונות, הוא אף לבש את הבגדים שלבש בליל הרצח, וביצע שחזור מלא של האירועים בשידור חי בתאגיד השידור השוודי.

חשוד ברצח
במהלך השנים הראשונות שלאחר הרצח, התמקדו מאמצי המשטרה בחקירתו של כריסטר פטרסון, פושע קטן שכבר ביצע רצח בעבר. לאחר שבית המשפט העליון של שוודיה זיכה מאשמה את פטרסון, החלו לצוץ שלל תאוריות קשר בנוגע לזהות הרוצחים. עם זאת, אף אחד מהמומחים ומהחובבים שעסקו בתחום לא בחן את עדותו של אנגסטרום, בשל תיוגו כעד לא אמין. הראשון שקישר בין אנגסטרום לרצח היה העיתונאי אול מינאל (Olle Minell), אשר פרסם מאמר בעיתון הקומוניסטי "פרולטארן" (Proletären) בו טען שרצח פלמה היה מזימה של מפלגות הימין בשוודיה. מינאל הצביע על עברו של אנגסטרום כאיש ימין, וטען שהוא היה מעורב במזימה. עם זאת, הוא סבר שאנגסטרום לא היה האיש שרצח את פלמה בפועל.

הראשון שהעלה את התאוריה על פיה אנגסטרום ביצע את הרצח לבדו, היה הסופר לארס לארסון (Lars Larsson) בספר בשם "אויב האומה" (Nationens Fiende) שהתפרסם ב-2016. ב-2018 פרסם העיתונאי תומאס פטרסון (Thomas Pettersson) מאמר בשם "Den osannolika mördaren" (הרוצח הלא סביר), במגזין "פילטר" (Filter). במאמר זה, בחן פטרסון את התאוריות השונות לגבי רצח פלמה, ובסופו של דבר הסכים עם טענתו של לארסון לפיה אנגסטרום היה הרוצח.

הן לארסון והן פטרסון מאמינים שאנגסטרום לא תכנן מלכתחילה לרצוח את פלמה ב-28 בפברואר. מסיבה לא ידועה, הוא נשא עמו כלי נשק כשיצא לעבודה באותו יום. כשיצא מסקנדיה, הוא ראה באקראי את הזוג פלמה פוסעים לבדם ברחוב, והחליט לירות בהם. לאחר מכן הוא חזר לבניין סקנדיה, סיפר למאבטחים על האירוע, ואז הלך ישר לביתו (או, לפי לארסון, חזר שוב לזירת הרצח). לפי פטרסון ולארסון, עדותו במשטרה לאחר מכן, כמו גם הראיונות בתקשורת נועדו לבלבל את עדי הראיה שהיו במקום ולהסיר את החשד ממנו.

מכיוון שמדיניות התקשורת השוודית היא לא לפרסם שמות של חשודים לפני שהוכחה אשמתם, לארסון ופטרסון לא פרסמו את שמו של אנגסטרום וכינו אותו "איש סקנדיה". שניהם הצביעו על העובדה שאנגסטרום לבש בגדים דומים לבגדיו של הרוצח. הם גם הדגישו את העובדה שהמאבטחים בסקנדיה העידו שאנגסטרום נשא עמו תיק קטן זהה לתיק שנשא הרוצח. פטרסון ראיין את בנו של פלמה, מרטן אשר טען שאנגסטרום דומה לאדם שהתבונן בהוריו ברחוב זמן קצר לפני הרצח. מבקריו של פטרסון הצביעו על העובדה שמרטן כבר זיהה בעבר את כריסטר פטרסון בתור האיש שהתבונן בהוריו. לארסון לעומת זאת, ראיין עד ראייה אחר שסיפר שמבנה גופו של הרוצח זהה למבנה גופו של אנגסטרום. עם זאת, אותו עד לא הצליח לראות את פניו של הרוצח, ולפיכך לא יכול להשוותם לפניו של אנגסטרום.

ספרו של לארסון לא זכה לתשומת לב רבה, אולם המאמר של פטרסון עורר התעניינות מחודשת בפרשה בשוודיה. בני משפחתו וחבריו של אנגסטרום דחו את אשמתו בטענה שלאנגסטרום מעולם לא היה רקורד של אלימות. לטענתם, הוא מעולם לא החזיק כלי נשק ולא היו לו סיבות לשנוא את פלמה. את התנהגותו בימים שלאחר הרצח הם תירצו באופיו הדרמטי ותאב הפרסום.

ב-10 ביוני 2020, הכריז קירסטר פיטרסון, חוקר מטעם רשות התביעה השוודית, כי התביעה סוגרת את התיק. הוא חשף את שמו של אנגסטרום, והציג אותו כחשוד המרכזי בפרשה. התובע הכחיש במפורש שהסתמך על ספריהם של לארס לארסון ותומאס פטרסון, אך הציג תיאור דומה להפליא של המקרה. פיטרסון הודה שהראיות נגד אנגסטרום נסיבתיות, אולם טען שהן היו מספיקות כדי להעמידו לדין לו היה בחיים. ההצהרה זכתה לביקורת רבה בשוודיה.

על פי סקר שהוזמן בידי העיתון סוונסקה דאגבלט, 19% מהשוודים מאמינים שאנגסטרום הוא זה שרצח את פלמה, בעוד 62% לא יודעים.

משנת 2021 זמינה בנטפליקס סדרת פשע שוודית בת שישה פרקים - "רוצח בלתי אופייני" (Den Osannolika Mördaren)  - המאמצת את הגרסה לפיה אנגסטרום הוא הרוצח.

הערות שוליים

מתנקשים פוליטיים
שוודים
שוודים שנולדו ב-1934
נפטרים ב-2000