איימי וקס

איימי לורה וקס (באנגלית: Amy Laura Wax, נולדה ב-19 בינואר 1953) היא עורכת דין, נוירולוגית ואקדמאית אמריקאית. היא פרופסורית למשפטים בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת פנסילבניה. עבודתה עוסקת בסוגיות בדיני רווחה ובמדיניות, כמו גם ביחסי המשפחה, מקום העבודה ושוקי העבודה. אמירות שלה כלפי גזעים לא לבנים תוארו לפעמים כעליונות לבנה וגזענות.

ילדות 
וקס נולדה וגדלה עם שתי אחיותיה בבית יהודי בטרוי, ניו יורק, שם למדה בבתי ספר ציבוריים. אביה עבד בתעשיית הבגדים, ואמה הייתה מורה ומנהלת בממשל באלבני, ניו יורק.

חינוך 
וקס סיימה את לימודיה באוניברסיטת ייל (תואר ראשון בביופיזיקה מולקולרית וביוכימיה, בהצטיינות יתרה, 1975). לאחר מכן למדה במכללת סומרוויל, אוקספורד ( Marshall Scholar בפיזיולוגיה ופסיכולוגיה, 1976).

לאחר מכן היא למדה הן בבית הספר לרפואה של הרווארד (MD 1981) והן בבית הספר למשפטים של הרווארד (שנה ראשונה למשפטים, 1981). ווס עסקה ברפואה מ-1982 עד 1987, עשתה התמחות בנוירולוגיה בבית החולים ניו יורק-קורנל רפואי, ועבדה כנוירולוג מייעץ במרפאה בברונקס ובקבוצה רפואית בברוקלין. היא השלימה את השכלתה המשפטית בבית הספר למשפטים בקולומביה (JD 1987; עורכת Columbia Law Review), ועבדה במשרה חלקית בזמן לימודיה בבית הספר למשפטים.

וקס עבדה אצל השופט אבנר מיקווה מבית המשפט לערעורים בארצות הברית עבור מחוז קולומביה מ-1987 עד 1988. היא התקבלה ללשכת עורכי הדין במדינת ניו יורק בשנת 1988.

קריירה משפטית 
וקס עבדה לראשונה במשרד הפרקליט הכללי של ארצות הברית של מחלקת המשפטים של ארצות הברית בין השנים 1988 עד 1994. במהלך כהונתה במשרד, היא ייצגה 15 תיקים בפני בית המשפט העליון של ארצות הברית. היא לימדה בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת וירג'יניה משנת 1994 עד 2000.

וקס היא פרופסורית למשפטים בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת פנסילבניה, לאחר שהצטרפה לפקולטה של בית הספר למשפטים בשנת 2001. היא קיבלה הן את פרס א. ליאו לוין למצוינות בקורס מבוא, והן את פרס הארווי לוין לזכר המצוינות בהוראה. בשנת 2015, היא קיבלה פרס לינדבק להוראה מכובדת, מה שהפך אותה לאחת משלושת הפרופסורים למשפטים בלבד בפקולטה שקיבלו את הפרס במשך 20 שנה.

ההתמקדות האקדמית שלה היא בדיני רווחה ומדיניות, וביחסי המשפחה, מקום העבודה ושוקי העבודה. וקס כתבה Race, Wrongs, and Remedies: Group Justice in the 21st Century (2009).

אמירות שנויות במחלוקת

הצהרות על גזע ותרבות 
במאמר באוגוסט 2017 ב - The Philadelphia Inquirer שכותרתו "משלמים את המחיר של התמוטטות התרבות הבורגנית של המדינה", היא כתבה עם הפרופסור למשפטים בסן דייגו לארי אלכסנדר שמאז שנות ה-50, הדעיכה של "ערכים בורגניים" (כגון עבודה קשה, משמעת עצמית, נישואים וכבוד לסמכות) תרמו לחוליים חברתיים כמו הקטנת שיעורי השתתפות גברים בכוח העבודה עד לרמות של השפל הגדול, התמכרות לאופיואידים, מחצית מכלל הילדים נולדו לאמהות חד הוריות, וסטודנטים רבים חסרי יכולות בסיסיות. המחברים טענו כי "לא כל התרבויות שוות. או לפחות הם לא שווים בהכנת אנשים להיות מועילים בכלכלה מתקדמת." היא אמרה ל"דיילי פנסילבניה" כי "כולם רוצים להגר למדינות הנשלטות על ידי אירופאים לבנים" בגלל המידות ה"נעלות" שלהם. באותו ראיון וקס הדגישה מאוד שהיא לא מאמינה בעליונות של גזע אחד על פני אחר, אלא תיארה את המצב במדינות ותרבויות שונות.

בראיון לפודקאסט בספטמבר 2017 עם פרופסור גלן לורי, וקס אמרה: "קחו את בית הספר למשפטים באוניברסיטת פנסילבניה, או כל בית ספר למשפטים בין 10 המובילים... הנה עובדה מאוד לא נוחה... אני לא חושבת שאי פעם ראיתי סטודנט שחור מסיים את לימודיו ברבע העליון של הכיתה, ולעיתים רחוקות מאוד בחצי העליון... אני יכול לחשוב על סטודנט אחד או שניים שקיבלו ציון במחצית העליונה בקורס החובה שלי", ואמרה שהפקולטה מקפידה על גיוון גזעי בעיתון שלה. דיקן בית הספר למשפטים של אוניברסיטת פנסילבניה, תיאודור רוגר, הגיב, "סטודנטים שחורים כן סיימו את לימודיהם בראש הכיתה, ולעיתון אין מנדט גיוון. במקום זאת, עורכיו נבחרים על סמך תהליך תחרותי." אך רוגר לא הביא נתונים התומכים באמירה זאת, למרות הבקשות.

ביולי 2019, בוועידת השמרנות הלאומית של קרן אדמונד ברק, אמרה וקס, "אימוץ... הלאומנות של מרחק תרבותי, פירושו למעשה נקיטת העמדה שהמדינה שלנו תהיה במצב טוב יותר עם יותר לבנים ופחות לא לבנים". היא המשיכה והסבירה שהרעיונות שלה היו על תרבות, ולא על גזע, אבל הרכב הגזעים של החברה גרם לרוב האקדמאים להימנע מהנושא לחלוטין.

תגובות 
עצומה באוגוסט 2017 המבקשת לפטר את וקס אספה כ-4,000 חתימות. באותו חודש, 33 מחבריה לסגל חתמו על מכתב פתוח בגנות הצהרות וקס שאמרה במאמרה בפילדלפיה אינקוויירר ובראיון הדיילי פנסילבניה. סניף גילדת עורכי הדין הלאומית גינה את דבריה. עיגוד הסטודנטים לתארים גבוהים אמר: "אנו זועמים על כך שנציג של הקהילה שלנו תומך ומפרסם את דעות השינאה הרגרסיביות הללו". אסא חליף, מנהיג של Black Lives Matter פנסילבניה, דרש לפטר את וקס. חליף אמר שהוא הודיע לאוניברסיטה שאם וקס לא תפוטר תוך שבוע הוא יתחיל לשבש שיעורים באוניברסיטה ופעילויות אחרות עם סדרה של הפגנות.

כתוצאה מהמחלוקות הללו, במרץ 2018, הדיקן רוגר אסר על וקס ללמד קורסי לימודים לסטודנטים בשנה א'. הוא גינה את הערותיה כ"דוחות", ובישיבת הסטודנטים אמר "הנוכחות שלה כאן... מכעיסה אותי, היא מעצבנת אותי... היא עדיין עובדת כאן... זה מבאס", אבל "הדרך היחידה להיפטר מפרופסור קבוע היא התהליך הזה... זה ייקח חודשים."

במאמר דעה במרץ 2018 בוול סטריט ג'ורנל שכותרתו "האוניברסיטה להכחשה; דיכוי אגרסיבי של האמת הוא מאפיין מרכזי של ההשכלה הגבוהה האמריקאית", כתבה וקס:הלך הרוח שמעריך פתיחות מבין שהאמת יכולה להיות לא נוחה ולא נעימה.... הסתרת המידע הרלוונטי להבדלים כאלה... מפרה עקרונות בסיסיים של משחק הוגן... אוניברסיטאות, כמו מוסדות אחרים, מתכננות ללא הפוגה להסתיר על עובדות כאלה מהעין.האנליסטית הפוליטית הימנית מונה צ'רן אמרה שהמאמר על ערכים בורגניים "לא הכיל חלקיק של גזענות" וכי "אם השמאל לא יכול להבחין בין טיעונים אקדמיים מנומקים לבין רמיזות גזעניות נבזיות, זה יחזק את הקיצוניים מאוד שהוא חושש ממנו". בכתבה של וול סטריט ג'ורנל, הפרשן הפוליטי הת'ר מק דונלד מתחה ביקורת על "התגובה ההיסטרית" למאמר של וקס. מפקח בית הספר למשפטים באוניברסיטת פנסילבניה, פול לוי, התפטר כדי למחות על מה שהוא כינה "היחס המביש" כלפי וקס. לוי כתב במכתב ההתפטרות שלו: "מניעת וקס מהוראה לסטודנטים בשנה א' אינה מתקנת עוולות אקדמיות או חברתיות. במקום זאת, אתה מדחיק את מה שחשוב לפרויקט החינוכי הליברלי: דיון פתוח, חזק וביקורתי על דעות שונות של נושאים חברתיים חשובים."

ה-New Criterion כתב: "הדיקן רוגר צריך לראות מחקר שפורסם ב - Stanford Law Review בשנת 2004, שהראה כי בבתי הספר המובחרים ביותר למשפטים... רק 8 אחוז מהסטודנטים השחורים בשנה הראשונה היו במחצית העליונה שלהם מעמד." רוברט ורברוגן, סגן העורך הראשי של ה - National Review, ציטט עיתונים שלדבריו תומכים בטענותיו של וקס וכתב, "אם בפקולטה למשפטים של אוניברסיטת פנסילבניה המצב שונה, או אם דברים השתנו בשנים האחרונות, בוא תראה מספרים".

ג'ונתן צימרמן, המלמד חינוך והיסטוריה, כתב: "אני חושב שהרבה ממה שאיימי וקס אומרת שגוי. אבל... אני גם חושב שחובתי להגן על זכותה לומר זאת, ולדחוק לדיון כנה והוגן יותר על כך... עלינו לרצות שכולם ישמעו מה היא אומרת, כדי שיוכלו להגיע למסקנות המשכילות בעצמם."

אמירות גזעניות 
בשנת 2021, וקס כתבה כי "מצבה של ארצות הברית טוב יותר עם פחות אסייתים", וטענה שהאסייתים כפויי תודה על היתרונות של מגוריהם בארצות הברית ומצביעים באופן לא פרופורציונלי למפלגה הדמוקרטית "המזיקה", שהיא כינתה "תמוה" בגלל שהמפלגה הדמוקרטית "דורשת תוצאות שוות למרות... הבדלים קבוצתיים ברורים" ו"מעניקה יתרון לשחורים". היא ציטטה לטובה את אינוק פאוול בזמן שקראה להחמיר את הגבלות הגירה מבוססות גזע נגד אסייתים.

באפריל 2022, וקס אמרה בתוכנית של טאקר קרלסון" כי "שחורים" וקבוצות "לא מערביות" אחרות נוצרות "טינה, בושה וקנאה" כלפי אנשים מערביים על "הישגיהם ותרומתם המוגזמים". וקס תקפה אז מהגרים הודים על שהעבירו ביקורת על בארצות הברית כאשר "המדינה שלהם היא ערימת זבל" ואמרה כי "תפקיד הקנאה והבושה באופן שבו העולם השלישי מתייחס לעולם הראשון [...] יוצר חוסר תודה מהסוג המפלצתי ביותר".

תגובות 
דיקן בית הספר למשפטים, תיאודור רוגר, כינה את הצהרותיה של וקס על אסייתים "גזעניות", "עליונות לבנה" ו"מנוגדים באופן חד למדיניות ולאתוס של המוסד הזה". גלן לורי, פרופסור באוניברסיטת בראון שהנחה את הראיון, כינה את הערותיה "מקוממות" ואמר, "את מה שהיא אמרה על האסיאתים, נאמר על היהודים לפני זמן לא רב. היום אנחנו קוראים לזה אנטישמיות." נכון ל-5 בינואר, כמעט 9,000 סטודנטים למשפטים חתמו על עצומה להשעיית וקס. הצהרותיה זכו לגינוי הן בעיתונים המקומיים של פנסילבניה והן בעיתונות הארצית.

ההערות הללו זכו לביקורת כבדה מצד הקהילה ההודית-אמריקאית, כולל המורה למשפטים ניל מאחיג'ה והמחוקק ראג'ה קרישנאמורת'י שכינו את ההערות הללו חסרות אחריות ואמרו, "הערות כאלה יוצרות שנאה ופחד, וגורמות נזק ממשי לקהילות מיעוטים".

קישורים חיצוניים 
 "מאמרים מאת איימי ל. וקס", פן חוק: מאגר מלגות משפטיות.

הערות שוליים

נשים אמריקאיות במאה ה-21
בוגרי אוניברסיטת ייל
בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת הרווארד
עורכות דין אמריקאיות
נוירולוגים אמריקאים
חוקרי משפט אמריקאים
ילידי 1953
בוגרי בית הספר לרפואה באוניברסיטת הרווארד
בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת קולומביה