מבחן וסרמן

מבחן וסרמן או תגובת וסרמן (באנגלית: Wassermann test או Wassermann reaction בקיצור WR) היא בדיקת נוגדנים לעגבת על שם הבקטריולוג היהודי-גרמני אוגוסט פון וסרמן, המבוססת על מבחן קיבוע משלים (התחברות של המשלים לקומפלקס שנוצר כאשר נוגדן מגיב עם אנטיגן ספציפי. בדיקה לנוכחות המשלים, לאחר ערבוב תמיסה המכילה אורגניזם ידוע עם נסיוב החולה, יכולה לאשר נוכחות זיהום הנגרם על-ידי האורגניזם החשוד). תגובת וסרמן לאבחון עגבת היא בדיקת קיבוע משלים. זו הייתה בדיקת הדם הראשונה לאיתור עגבת והראשונה בקטגוריית הבדיקה הלא-טרפונמאלית (טרפונמה היא שם התולעת שגורמת לעגבת) (NTT). בדיקות NTT חדשות יותר, כמו מבחן RPR (בקיצור RPR) ובדיקת VDRL (בקיצור VDRL), החליפו אותו בעיקר. במהלך אמצע המאה ה-20. בתחומי "סמכויות שיפוט" רבים, כולל רוב מדינות ארצות הברית, נדרשו בזמנו מבקשי רישיון נישואין לעבור מבחן וסרמן על פי חוק.

השיטה 
נלקחת דגימת דם או נוזל המוח והשדרה ומוחדרת לאנטיגן - קרדיוליפין המופק משריר בקר או לב. נוגדנים לא ספציפיים לעגבת (RPR) מגיבים עם הליפיד - תגובת וסרמן של נוגדני תסמונת אנטי-פוספוליפידית (APA). עוצמת התגובה (בדרגה 1, 2, 3 או 4) מעידה על חומרת המצב.

חוסר ודאות 

התגובה אינה ספציפית לעגבת ותיצור תגובה חיובית גם למחלות אחרות, כולל זאבת, מלריה ושחפת. ייתכן שאדם נגוע לא ייצור תגובה ואדם שטופל בהצלחה במחלה ימשיך לייצר תגובה.

מבחן וסרמן אינה יעילה בזיהוי עגבת ראשונית מכיוון שטרם הופק מספיק ריאגין מהרס רקמות בשלב זה. לכן, שיטות יעילות יותר היו נושא מחקר נפוץ.

פיתוח ועידון 
בדיקת הנוגדנים פותחה על ידי וסרמן, יוליוס ציטרון ואלברט נייסר (גם הוא מיקרוביולוג יהודי-גרמני) במכון רוברט קוך למחלות זיהומיות בשנת 1906. המבחן היה התפתחות מתוך עבודתם של ז'ול בורדה ושל אוקטאב ז'נגו (Octave Gengou) על מבחן קיבוע משלים, שפורסמה ב-1901, והתגובה החיובית נקראת לפעמים תגובת בורדה-ז'נגו-וסרמן או תגובת בורדה-וסרמן.

קישורים חיצוניים 
 Wassermann+reaction at the U.S. National Library of Medicine Medical Subject Headings (MeSH)

הערות שוליים 

 ד"ר יוליוס ציטרון, "חסינות" (תרגום לאנגלית) 1914 163–64

1906
ביולוגיה
בדיקות דם
מיקרוביולוגיה
מיקרוביולוגים יהודים