מירי סורוז'ון

מירי (מרים) קונסטנטיני-סורוז'ון (באנגלית: Miriam Constantini-Souroujon; 15 בנובמבר 1949 - 2 באפריל 2014) הייתה פרופסור מן המניין במחלקה למדעי הטבע והחיים באוניברסיטה הפתוחה.

ביוגרפיה 
נולדה בתל אביב לרוזי לבית שטיין, ילידת וינה, ושמואל (סם) קונסטנטיני, יליד האי כרתים ואזרח איטליה, שניהם פליטי שואה. אחיה היחיד, הפרופסור שלומי קונסטנטיני, הוא מנהל המחלקה לנוירוכירורגית ילדים ומנהל מרכז המוח בבית החולים איכילוב, המסונף לאוניברסיטת תל אביב.

בשנת 1967 סיימה בהצטיינות את תיכון עירוני א'. בהשפעת דודה, פרופ' יוסי שטיין, שהיה אונקולוג בכיר, נרשמה ללימודי מיקרוביולוגיה באוניברסיטת תל אביב.

בשנת 1972 סיימה בהצטיינות תואר שני במיקרוביולוגיה באוניברסיטת תל אביב. את עבודת הגמר כתבה בהדרכתו של פרופ' שלמה בן-אפרים.

בשנים 1975–1979 למדה לתואר שלישי במחלקה לאימונולוגיה במכון ויצמן למדע. את עבודת הדוקטור כתבה בהנחייתה של פרופ' שרה פוקס בנושא "שימוש בנוגדנים מונוקלונלים ואנטי-אידיוטיפים כנגדם בחקר הרצפטור לאצטילכולין ומיאסטניה גרביס". לאחר קבלת הדוקטורט נסעה להשתלמות בתר-דוקטורט באוניברסיטת טאפטס בארצות הברית תחת הנחייתו של פרופ' רוברט (בוב) שוורץ.

בשנת 1987 הצטרפה לסגל הבכיר במחלקה למדעי הטבע והחיים באוניברסיטה הפתוחה בדרגת מרצה בכיר, בשנת 1993 התמנתה לפרופסור חבר, ובשנת 2001 מונתה כפרופסור מן המניין.

בשנת 1997 שהתה כחוקרת אורחת במעבדתה של פרופ'  במחלקה לכימיה וביולוגיה מערכתית באוניברסיטת סטנפורד.

מחקר 
לאורך שנות עבודתה המחקרית התמקדה סורוז'ון בחקר המחלה מיאסתניה גראביס (Myasthenia Gravis), מחלה אוטואימונית המתבטאת בחולשת שרירים, ופרסמה שורה של מאמרים בנושא. קו המחקר אותו הובילה הדגים יעילות של שימוש בנוגדנים חד שבטיים כנגד הנוגדנים שגורמים למחלה. כמו כן, סורוז'ון חקרה את המנגנונים המעורבים בהתבטאות המחלה. מחקר זה נערך בשיתוף פעולה עם פרופ' שרה פוקס מהמחלקה לאימונולוגיה במכון ויצמן. בנוסף ניהלה סורוז'ון שיתופי פעולה מחקריים עם פרופ' דריה מושלי רוזן מאוניברסיטת סטנפורד ועם פרופ' דרורית נוימן מאוניברסיטת תל אביב, איתן הדריכה סטודנטים לתואר שני ושלישי. שיתופי פעולה אלו התמקדו בחקר פפטידים אשר מווסתים את פעילות חלבון ה-PKC (epsilon protein kinase C), ובחקר המבנה והתפקוד של הקולטן לאריתרופויטין (erythropoietin receptor).

לצורך ביצוע מחקריה, עלה בידה של סורוז'ון להשיג מימון רציף וארוך שנים מקרנות תחרותיות ויוקרתיות כמו זו של האיחוד האירופי, קרנות ייעודיות לחקר מחלות כמו מיאסתניה גרביס, קרן המדען הראשי במשרד הבריאות ועוד. מחקריה, שבמהלכם הנחתה מספר רב של סטודנטים לתארים מתקדמים, הניבו עשרות מאמרים ופרקים בספרים ערוכים, וכן מספר פטנטים.

תפקידי ניהול אקדמי 
במקביל לעיסוקה במחקר וכתיבת ספרי לימוד, ולאור זיקתה ואהבתה להדרכה והנחיה, מילאה סורוז'ון מספר תפקידי ניהול אקדמי באוניברסיטה הפתוחה. הבולטים שבהם: דיקן הלימודים האקדמיים (1999-2003), ראש רשות המחקר (2005-2009) ודיקן המחקר (2013–2014). כישוריה האקדמיים, רגישותה, וחוש ההומור שלה אפשרו לה לתקשר בקלות עם כל אדם ולהצטיין בתפקידי הניהול השונים שמילאה.

משפחה 
הייתה נשואה לד"ר משה (מומו) סורוז'ון, בכיר לשעבר בהנהלת קופת חולים כללית וכותב ספרי עיון. השניים נפגשו בזמן לימודיה באוניברסיטת תל אביב. להם שלושה ילדים: אורן סורוז'ון, ד"ר נילי סער, רופאה פנימאית וחוקרת במכון ויצמן, וד"ר דניאל סורוז'ון, רופא אפידמיולוג ואיש היי-טק מבכירי תעשיית הבריאות הדיגיטלית בישראל.

פרסומים

מבחר ממאמריה 
סורוז'ון פרסמה כ-80 מאמרים בכתבי עת מדעיים ובספרים ערוכים. להלן מבחר מהם:

ספרי לימוד בהוצאת האוניברסיטה הפתוחה 
סורוז'ון כתבה, או הייתה שותפה לכתיבה, של ספרי לימוד רבים שיצאו במסגרת האוניברסיטה הפתוחה:
 (עם אבינעם אדם), גנטיקה - ממנדליזם להנדסה גנטית, תל אביב, האוניברסיטה הפתוחה, 1990.
 (עם אלכסנדר כהן, יואל קלמס וברכה קמחי), עולם הנגיפים, תל אביב, האוניברסיטה הפתוחה, 1994-1995.
 (עם רות לומניצר), אימונולוגיה, רעננה, האוניברסיטה הפתוחה, 2009-2011.
 מבוא לאנליזה גנטית, רעננה, האוניברסיטה הפתוחה, 2012-2013.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

מדעניות ישראליות
מדענים ישראלים
סגל האוניברסיטה הפתוחה: מדעי הטבע והחיים
בוגרות תיכון עירוני א' (תל אביב)
בוגרי תיכון עירוני א' (תל אביב)
בוגרות אוניברסיטת תל אביב
בוגרי אוניברסיטת תל אביב
בעלות תואר דוקטור ממכון ויצמן למדע
בעלי תואר דוקטור ממכון ויצמן למדע
ישראליות שנולדו ב-1949
ישראלים שנולדו ב-1949
ישראליות שנפטרו ב-2014
ישראלים שנפטרו ב-2014