יחסי גאורגיה–מיאנמר

יחסי גאורגיה–מיאנמר הם היחסים הבילטרליים בין גאורגיה לרפובליקה של איחוד מיאנמר.

היסטוריה
היחסים הדיפלומטיים בין גאורגיה ומיאנמר כוננו ב-16 באוגוסט 1999. הקשרים בין שתי המדינות היו מתוחים מאז מהפכת הוורדים בגאורגיה ב-2003, במיוחד בשל קשריה ההדוקים של מיאנמר עם רוסיה.

נשיא גאורגיה, מיכאיל סאקשווילי, ציין לא פעם את מיאנמר כדוגמה למשטר סמכותני שגאורגיה ביקשה להתרחק ממנו. בשנת 2005, במהלך ביקורו של נשיא ארצות הברית ג'ורג' ווקר בוש בטביליסי, הוא הודיע על תמיכתו בניסיונות האמריקאים לדחוף לרפורמה דמוקרטית ולסיים את הממשל הטוטליטרי במדינה הדרום-מזרחית של אסיה. בשנת 2007, במהלך הנאום השנתי שלו בפני העצרת הכללית של האו"ם, קרא הנשיא סאקשווילי לקהילה הבינלאומית לתמוך בהפגנות הפרו-דמוקרטיות שהתקיימו באותם ימים במיאנמר. ב-2012, כאשר הטיל וטו על הצעת חוק לשחרור אסירים שהוכרו כ"אסירים פוליטיים" על ידי הפרלמנט הגיאורגי, הנשיא סאקשווילי הציג ניגוד חד בין התקדמותה של גאורגיה לעבר הדמוקרטיה לבין המשטר האוטוריטרי של מיאנמר.

בינתיים מיאנמר, בעוד שהיא מכירה רשמית בשלמותה הטריטוריאלית של גאורגיה, התייצבה בעקביות לצד רוסיה בסכסוך הגאורגי-רוסי. בשנת 2006, היא הייתה אחת מ-15 המדינות שהצביעו נגד החלטת האו"ם הקוראת לדיון מחודש בסכסוכים הבדלניים בגאורגיה, אזרבייג'ן, אוקראינה ומולדובה. מאז 2008, מיאנמר הצביעה מדי שנה (פרט לשנת 2016 שבה נעדרה משלחת מיאנמר מהאסיפה הכללית) נגד החלטת האו"ם בחסות גאורגיה הקוראת להחזיר עקורים לאבחזיה ודרום אוסטיה, כולל ב-2013, כשניסה סאקשווילי להפעיל לחץ על סאי מאוק קאם, סגן נשיא מיאנמר במטרה לשנות את עמדת מדינתו. דיפלומטים גאורגים באו"ם משתמשים לעיתים קרובות במשבר פליטי בני הרוהינגה בשנת 2015 כהשוואה למצב הפליטים הגאורגים.

מבחינה תרבותית, גאורגיה ומיאנמר נהנו מיחסים מוגבלים אך לבביים. שלושה סרטים גאורגים שביימו משפחה של במאיות הוקרנו ב-2015 במהלך פסטיבל הסרטים הבינלאומי "Memory" ביאנגון.

הערות שוליים