ולדימיר לובוב

ולדימיר ניקולאייביץ' לובוב (ברוסית: Влади́мир Никола́евич Ло́бов; נולד ב-22 ביולי 1935) הוא גנרל רוסי בדימוס, אשר כיהן כראש המטה הכללי האחרון של הצבא האדום.

ביוגרפיה
לובוב נולד ב-22 ביולי 1935 בכפר בוראבו שבבשקורטוסטן. מגיל 10, תוך כדי לימודיו, הוא החל לעבוד בחברת הטרקטורים MTS. ב-1945 הוא גויס לצבא האדום. ב-1956 החל ללמוד בבית ספר לתותחנים בריאזאן. ב-1959 הוא סיים את לימודיו ונותר בבית הספר כמפקד כיתת צוערים. ב-1967 הוא סיים את לימודיו באקדמיה הצבאית פרונזה ומונה למפקד גדוד שהוצב בגרמניה המזרחית. באוגוסט 1968 הוא השתתף בפלישה הסובייטית לצ'כוסלובקיה. הגדוד שבפיקודו כבש את נמל התעופה רוזינה ליד פראג. במאי 1969 מונה לראש מטה הרגימנט הממונע ה-74. ב-1970 מונה למפקד הרגימנט.

באוקטובר 1973 הוא מונה למפקד דיוויזיית המשמר ה-63. באפריל 1974 הוא הועלה לדרגת גנרל-מאיור ובדצמבר 1975 מונה למפקד הקורפוס ה-26. ב-1979 סיים את לימודיו באקדמיה הצבאית של המטה הכללי ומונה למפקד הארמייה המשולבת ה-28. ב-1980 הוא הועלה לדרגת גנרל-לייטננט, ובאוקטובר 1981 מונה לסגן מפקד המחוז הצבאי לנינגרד. ביוני 1984 מונה למפקד המחוז הצבאי מרכז אסיה. הוא היה סגן יו"ר הוועדה לטיפול באסון צ'רנוביל. בינואר 1987 מונה לסגן ראש המטה הכללי. בתפקידו זה, הוא קידם יוזמה לצמצום שירות החובה בצבא האדום משנתיים ל-18 חודשים. יוזמה זו נתקלה בהתנגדות מצד הצמרת הפוליטית והצבאית בברית המועצות, וכתוצאה מכך, בנובמבר 1988 הוא הודח מהתפקיד. ב-24 בינואר 1989 הוא חזר לתפקיד, ומונה במקביל לראש המטה הכללי המאוחד של ברית ורשה. הוא האחרון שהחזיק בתפקיד, כיוון שבמרץ 1991 פורקה ברית ורשה. ביוני של אותה שנה הוא מונה למפקד האקדמיה הצבאית פרונזה.

ב-25 באוגוסט 1991, בעקבות הפיכת ינאייב, הוא מונה לראש המטה הכללי. ב-7 בדצמבר פיטר אותו מיכאיל גורבצ'וב מהתפקיד. לאחר פירוק ברית המועצות הוא המשיך לשרת בצבא הפדרציה הרוסית. הוא הכין תוכניות לבנייה מחדש של הצבא הרוסי, שנדחו בידי המטה הכללי. בעקבות כך, במרץ 1994, הוא עזב את הצבא. ב-2008 הוא מונה למפקח הכללי של הצבא הרוסי - תפקיד מיוחד במשרד ההגנה הרוסי אשר שמור לגנרלים בדימוס.

קישורים חיצוניים

 ולדימיר לובוב באתר משרד ההגנה הרוסי

גנרלים סובייטים
רוסים שנולדו ב-1935