איוואן זבלין

איוואן זבלין (Ivan Zabelin;  29 בספטמבר 1820 - 13 בינואר 1909) היה היסטוריון וארכאולוג רוסי בעל נטייה סלבופילית שסייע בהקמת המוזיאון הלאומי להיסטוריה בכיכר האדומה וניהל מוסד זה עד 1906. הוא היה הסמכות הבכירה בהיסטוריה של העיר מוסקבה ודמות מפתח בלאומיות הרומנטית הרוסית של המאה ה-19.

ביוגרפיה 
זבלין הצטרף לצוות הקרמלין של מוסקבה בשנת 1837. בהשפעת חוקרים כמו איבן סנגירב ופבל סטרוייב. זבלין היה מהראשונים שחקרו את ההיסטוריה של הפרברים והמנזרים של מוסקבה. זבלין למד את ההיסטוריה של עיבוד מתכת ועבודת אמייל ברוסיה של ימי הביניים. הוא גם נחשב למומחה לציור אייקונים ואדריכלות מוסקובית.

בשנת 1859 הזמין הרוזן סרגיי סטרוגנוב את זבלין לחפור את קברי הטומולוס הסקיתיים בדרום רוסיה ובחצי האי קרים. הוא פעל להחדרת שיטות סטרטיגרפיות בארכאולוגיית השדה הרוסית. הוא זה שחפר את קבר צ'רטומליק, אחד הקברים הסקיתיים הגדולים ביותר. הממצאים שלו הם כעת חלק מאוסף מוזיאון הארמיטאז'. זבלין איחד כוחות עם הרוזן אלכסי אובארוב בהקמת החברה הארכאולוגית הרוסית (ב-1864). הוא סיכם את ממצאיו ב-The Antiquities of Herodotus's Scythia 1866, 1873.

בשנת 1873 עזב זבלין את העיסוקים הארכאולוגיים והקדיש את עצמו לחקר מוסקוביה של סוף ימי הביניים. הוא עמד בראש האגודה להיסטוריה וארכאולוגיה של מוסקבה בין השנים 1872 ו-1888 והיה נערץ על ידי האמנים הלאומיים הרומנטיים כמו אנדריי ריאבושקין, סרגיי מאליוטין וויקטור וסנצוב.  בשנת 1894 נבחר זבלין לאקדמיה למדעים של פטרבורג.

זבלין האמין ש"נשמת העם" מתבטאת לא כל כך במוסדות המדינה ובהיסטוריה הפוליטית (כפי שקבעו עמיתיו הגרמנים) אלא בפרטים השוטפים של חיי הבית ויחסי המשפחה. הוא הרחיב את דעותיו בסדרת המונוגרפיות המפרטות את "החיים הפרטיים של העם הרוסי" במאות ה-16 וה-17. 

הטרילוגיה הגדולה של זבלין "חיי הבית של הצארים הרוסים" (1862), "חיי הבית של הצארינות הרוסיות" (1872) עדיין מצוטטים על ידי היסטוריונים מודרניים. הספר שלו "ההיסטוריה של החיים הרוסיים בזמנים הקדומים ביותר" נותר בלתי גמור.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

היסטוריונים רוסים
ילידי 1820
נפטרים ב-1909