אין ולאו ורפיא בידיה

אִין וְלָאו וְרָפְיָא בִּידֵיהּ (תרגום מארמית: "כן ולא ורפוי בידו") הוא ביטוי ארמי בלשון חז"ל שמשמעותו אי-ודאות בידיעה מסוימת או קושי בהכרעת עניין כלשהו ביחס לאדם מסוים.

הביטוי ומשמעותו
הביטוי מופיע במספר מקומות בתלמוד בבלי, אצל אמוראים שנשאלו בנושאים הלכתיים, ותשובתם הייתה "אין ולאו ורפיא בידיה", כלומר שהשיבו על כך מספר פעמים תשובות סותרות, פעם לאיסור ופעם להיתר (או - בדיני ממונות - פעם לטובת התובע, ופעם לטובת הנתבע), משום שלא היו ברורים בהוראת הלכה זו, או שענו באופן לא ברור מפני שהיה להם ספק כיצד להכריע בדבר.

הביטוי מופיע בתלמוד אצל אמוראים מהדור השני והשלישי (רב יהודה, רב הונא ורבי אבהו), ובהמשך הוא מופיע פעמים רבות בדברי הראשונים, על סמך הביטוי בתלמוד. בעוד שבתלמוד הוא מופיע בעיקר כתיאור לתשובות סותרות, כשהתלמוד מציין שהדבר נבע מכך שהדבר לא היה ברור אצל האמורא המשיב, בדברי הראשונים הוא כבר מופיע כביטוי שמשמעותו היא ספק ואי הגעה להכרעה, וכך גם מאוחר יותר בדברי האחרונים, כשחלקם מציינים את הביטוי בגוף ראשון - כלפי עצמם: "אין ולאו ורפיא בידי".

בתלמוד הירושלמי מופיע הביטוי "אכן אכן" או "הכין הכין", ויש ממפרשי הירושלמי שפירשו את ביטוי זה כמקביל ל"אין ולאו ורפיא בידיה".

ראו גם 
 כולי האי ואולי
 ספק
 תיקו

הערות שוליים 

מילים וביטויים בארמית