פרס ג'ון פון נוימן (INFORMS)

פרס ג'ון פון נוימן (באנגלית: John von Neumann Theory Prize) מוענק מדי שנה, מאז 1975, על ידי המכון לחקר ביצועים ומדעי הניהול (INFORMS) לאדם (לפעמים לקבוצה) על תרומה יסודית לתאוריה בחקר ביצועים ובמדעי הניהול.

הפרס, הקרוי על שמו של ג'ון פון נוימן, ניתן על מכלול עבודה (להבדיל מפרס הניתן על הישג יחיד). הקריטריונים לקבלת הפרס כוללים חשיבות, חדשנות, עומק ומצוינות מדעית. לזוכה בפרס מוענקים 5,000 דולר ומדליה.

שישה מהזוכים בפרס זה זכו גם בפרס נובל בכלכלה: ג'ון פורבס נאש (1994), לויד שפלי (2012), קנת' ארו (1972), הרברט סיימון (1978), הארי מרקוביץ (1990) וישראל אומן (2005).

שניים מהזוכים בפרס זה זכו גם בפרס טיורינג: הרברט סיימון (1975) וריצ'רד קארפ (1985).

זוכה אחד בפרס זה זכה גם בפרס אבל: ג'ון פורבס נאש (2015).

שני ישראלים זכו בפרס זה: ישראל אומן (2005) ונמרוד מגידו (2014).

רשימת הזוכים
 1975: ג'ורג' דנציג, על תרומתו לתכנון ליניארי.
 1976: ריצ'רד בלמן.
 1977: פליקס פולצ'ק 
 1978: ג'ון פורבס נאש וקרלטון למקה 
 1979: דויד בלאקוול.
 1980: דייוויד גייל  הרולד קון  ואלברט טאקר 
 1981: לויד שפלי
 1982: אברהם צ'רנס , ויליאם קופר  וריצ'רד דאפין 
 1983: הרברט סקרף
 1984: ראלף גומורי 
 1985: ג'ק אדמונדס 
 1986: קנת' ארו
 1987: שמואל קרלין
 1988: הרברט סיימון
 1989: הארי מרקוביץ
 1990: ריצ'רד קארפ
 1991: ריצ'רד בארלו ופרנק פרושן
 1992: אלאן הופמן  ופיליפ וולף 
 1993: רוברט הרמן
 1994: לאיוש טקץ' 
 1995: אגון בלס 
 1996: פיטר פישברן 
 1997: פיטר ויטל 
 1998: פרד גלובר 
 1999: ראלף טירל רוקפלר 
 2000: אליס ג'ונסון  ומנפרד פדברג 
 2001: וורד ויט , על תרומתו לתורת התורים, הסתברות יישומית ומידול סטוכסטי.
 2002: דונלד איגלהארט (Donald L. Iglehart) וסיירוס דרמן , על תרומתם הבסיסית לניתוח ביצועים ואופטימיזציה של מערכות סטוכסטיות
 2003: ארקדי נמירובסקי  ומייקל טוד (Michael J. Todd), על על תרומתם המכוננת והעמוקה באופטימיזציה רציפה.
 2004: מייקל הריסון , על תרומתו העמוקה לשני תחומים עיקריים של חקר ביצועים ומדעי הניהול: רשתות סטוכסטיות ומתמטיקה פיננסית.
 2005: ישראל אומן, על תרומותיו היסודיות לתורת המשחקים ותחומים משיקים.
 2006: מרטין גרטשל , לסלו לובאס ואלכסנדר שרייוור , על עבודתם פורצת הדרך והיסודית באופטימיזציה קומבינטורית.
 2007: ארתור ויינוט (Arthur F. Veinott, Jr.), על תרומותיו העמוקות לשלושה תחומים עיקריים של חקר ביצועים ומדעי הניהול: תורת המלאי, תכנות דינמי ותכנות סריג.
 2008: פרנק קלי 
 2009: יורי נסטרוב  וייניו יה 
 2010: סרן אסמוסן (Søren Asmussen) ופיטר גלין (Peter W. Glynn)
 2011: ז'ראר קורנז'ו , על תרומתו הבסיסית והרחבה לאופטימיזציה בדידה, כולל המחקר המעמיק שלו על מטריצות מאוזנות ואידיאליות, גרפים מושלמים ומישורי חיתוך לאופטימיזציה בשלמים מעורבים.
 2012: ג'ורג' נמהאוזר 
 2013: מישל בלינסקי 
 2014: נמרוד מגידו, על תרומות יסודיות בקשת רחבה של תחומי חקר ביצועים ומדעי הניהול, ובפרט בתחומי תכנון ליניארי, אופטימיזציה קומבינטורית ותורת המשחקים האלגוריתמית.
 2015: וצלב חווטל  וז'אן-ברנרד לאסר , על תרומות מכוננות ועמוקות ליסודות התאורטיים של אופטימיזציה.
 2016: מרטין רימן (Martin I. Reiman) ורות ויליאמס , על תרומות מחקר מכוננות בעשורים האחרונים, לתאוריה וליישומים של "רשתות/מערכות סטוכסטיות" ו"קירוב תעבורה כבד" שלהן.
 2017: דונלד גולדפרב  וחורחה נוסדל , על תרומות מכוננות לתיאוריה וליישומים של אופטימיזציה לא ליניארית במהלך העשורים האחרונים.
 2018: דמיטרי ברצקאס  וג'ון ציציקליס , על תרומות לחישוב מקבילי, חישוב מבוזר ותכנון נוירודינמי.
 2019: דמיטריס ברצימס  ויונג-שי פאנג 
 2020: אדריאן לואיס 
 2021: אלכסנדר שפירו 
 2022: ויג'אי וזירני

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

ג'ון פון נוימן