שירין אבו עאקלה

שירין נסרי אבו עאקלה (בערבית: شيرين نصري أبو عاقلة, בתעתיק מדויק: שירין נצרי אבו עאקְלֶה; 3 באפריל 1971 – 11 במאי 2022) הייתה עיתונאית ערבייה נוצרית פלסטינית שעבדה ברשת אל-ג'זירה.

אבו עאקלה נהרגה מירי בעת שסיקרה עם צוות החדשות שלה פעולה של צה"ל במחנה הפליטים ג'נין. הרשות הפלסטינית וכן גופי עיתונות שונים ביניהם רשת CNN והניו יורק טיימס, ערכו תחקירים והגיעו למסקנה שהיא נורתה על ידי חייל צה"ל. ארבעה חודשים לאחר האירוע פורסם התחקיר הסופי של צה"ל, לפיו אכן בסבירות גבוהה היא נהרגה מירי של לוחם מיחידת דובדבן, שטעה לחשוב שהיא חמוש פלסטיני.

ביוגרפיה 
שירין אבו עאקלה נולדה בשנת 1971 במזרח ירושלים, למשפחה פלסטינית-נוצרית (מלכיתית-קתולית) מבית לחם, וגדלה בבית חנינא. בגיל צעיר שהתה עם משפחתה של אמה בניו ג'רזי וקיבלה דרכם אזרחות אמריקאית.

בשנת 1987 החלה בלימודי אדריכלות באוניברסיטת ירדן למדע וטכנולוגיה, אך במהרה עברה ללימודי עיתונאות וקיבלה תואר ראשון באוניברסיטת אל-ירמוכ שבירדן, עם התמחות בעיתונות כתובה.

לאחר סיום לימודיה חזרה לרשות הפלסטינית, ועבדה בסוכנות אונר"א, ברדיו קול פלסטין, בערוץ הלוויין של עמאן, בקרן מיפתאח וברדיו מונטה קרלו.

בשנת 1997 החלה לעבוד ברשת אל-ג'זירה. אבו עאקלה הייתה כתבת שטח שסיקרה את מצבם של הפלסטינים בערים ובכפרים ביהודה ושומרון. בזמן האינתיפאדה השנייה סיקרה אירועים רבים, ובהם את הקרב בג'נין, ושמה נודע ברחבי העולם הערבי. ב־2005 הורשתה להיכנס לבית הסוהר שקמה וראיינה אסירים ביטחוניים שנגזרו עליהם תקופות מאסר ארוכות. השידורים החיים שלה והסיומת של כל דיווח ("אני שירין אבו עאקלה, אל-ג'זירה, פלסטין") היו אייקונים, והפכו אותה למודל לחיקוי עבור נשים ערביות, בעיקר לאלו שפנו לעיתונאות.

ביולי 2021, אבו עאקלה פתחה את השידורים הישירים המחודשים של אל-ג'זירה, לאחר שהתאפשר לרשת לשוב ולשדר מקהיר, בעקבות שיפור יחסי מצרים–קטר. היא עבדה באל-ג'זירה במשך 25 שנה עד מותה. במאי 2022, היא נורתה ונהרגה בעת שסיקרה עימות חמוש בין פלסטינים לחיילי צה"ל במחנה הפליטים ג'נין.

פרשת מותה 
בשעות הבוקר המוקדמות ב-11 במאי 2022 פעלו חיילי צה"ל בנפת ג'נין על מנת לעצור פעילי טרור ולאתר אמצעי לחימה. הפעילות הייתה חלק ממבצע שובר גלים שהחל במרץ 2022 וכלל פשיטות ומעצרים בשטחי יהודה ושומרון. במחנה הפליטים ג'נין פתחו פלסטינים חמושים בירי והשלכת מטענים לעבר כוחות צה"ל, שהשיבו אש.

בשש בבוקר באותו יום הודיעה אבו עאקלה למערכת אל-ג'זירה ברמאללה שהיא מגיעה לג'נין ותדווח משם, ונקבע שתועלה לשידור חי בסביבות שבע. כעבור 20 דקות נודע ברשתות החברתיות שהיא נהרגה. היא נורתה בחלק חשוף בעורפה מתחת לקסדה שחבשה, והועברה לבית החולים אבן סינא שבג'נין, שם נקבע מותה. עלי סמודי, עיתונאי פלסטיני נוסף מאל-ג'זירה, נפצע בכתפו מהירי באופן בינוני ופונה לבית חולים בג'נין.

ארצות הברית גינתה את ההרג ודרשה לפתוח בחקירה ולהעמיד את האשמים לדין. דובר מחלקת המדינה של ארצות הברית הגיב באמרו כי "מותה הוא פגיעה בחופש העיתונות בכל מקום".

תחקירים 
שירין אבו עאקלה הייתה עם חמישה עיתונאים עמיתים מאל-ג'זירה ושני עיתונאים נוספים, סמוך לכניסה למחנה הפליטים בהצטלבות של רחוב בלט אל שוהאדה עם הרחוב שבו היו חיילי צה"ל, הנמשך מצפון לדרום. העיתונאים חבשו קסדות ועטו אפודי מגן שעליהם הכתובת PRESS ("עיתונות", באנגלית). הם העידו שעם הגיעם התייצבו כקבוצה במשך חמש או עשר דקות לנגד עיניהם של חיילי צה"ל המרוחקים כדי שיראו שהם עיתונות, וזהו מנהגם בכל אירוע שצה"ל נוכח בו. הצטרפו אליהם מספר צעירים תושבי המקום שהתרגשו מנוכחותה של הכתבת המוכרת להם מהטלוויזיה. בסרטון מטלפון נייד נראים העיתונאים שהגיעו והתושבים שליוו אותם הולכים בשלווה ואף מצטחקים, אין קולות ירי קרוב או רחוק.

טענות צה"ל וגורמים ישראלים בסמוך למותה 
לדברי צה"ל, הקבוצה הייתה ממוקמת מצפון לחיילים במרחק של כ-200 מטר. הלוחמים הישראלים ירו בעיקר לכיוון דרום, לעבר חמושים. צה"ל מסר גם שהיו שישה מקרים של ירי צה"לי צפונה.

הקליע שפגע בראשה של שירין היה בקליבר 5.56 מ"מ, כזה שמשמש רובה M16, שנמצא בשימוש צה"ל וגם אצל חוליות פלסטיניות חמושות, ורובים נוספים (למשל רובה M4).

בתחילה פרסם צה"ל סרטון שבו נראים פלסטינים חמושים יורים בסמטה במחנה הפליטים בג'נין, ואחד מהם קורא "פגענו בחייל, הוא שכוב על האדמה". ראש הממשלה נפתלי בנט העלה את הסרטון לטוויטר וכתב שאף חייל לא נפגע, לכן יש אפשרות שפלסטיני הרג את אבו עאקלה. תחקיר של אתר התחקירים Bellingcat  מיקם את הסרטון באזור צפוף דרומית-מזרחית לעיתונאים שאין בו קו ראייה אליהם, וכך נמצא גם בתחקיר של "בצלם" ותחקיר של "הארץ".

בתחקיר של צה"ל שפורסם ב-13 במאי 2022 נאמר שיש שתי אפשרויות למקור הירי, האחת שהחמושים הפלסטינים שהיו מדרום מזרח לחיילי צה"ל ירו בצורה לא מובחנת לכיוון כלי הרכב הצבאיים שהוא גם הכיוון הכללי שבו הייתה הכתבת, והאפשרות השנייה היא שחייל צה"ל ירה מתוך חרך בג'יפ לעבר חמוש שעמד בסמוך לאבו עאקלה.

ב-15 במאי התראיין הפיזיקאי נחום שחף בערוץ 14 ובערוץ 7 וטען שפלסטינים הרגו את שירין אבו עאקלה כדי שמותה יזכה אותם באהדה במסגרת מאבקם על דעת הקהל העולמית. הוא טען שהיא הסתתרה מאחורי קיר שחצץ בינה לבין החיילים, והחיילים היו במרחק של קילומטר ממנה. במציאות הקיר שלידו נהרגה פונה אל הרחוב, והחיילים היו בהמשך אותו רחוב במרחק 200 מטר ממנה.

ב-19 במאי צה"ל הודיע שחיילים העידו שלא ראו את העיתונאית וכיוונו את האש שלהם לעבר חמושים שראו בסמוך לה, וכן זוהה רובה צה"לי שייתכן שממנו נורתה הירייה, אך זיהוי ודאי יהיה לאחר בדיקת הקליע. באותה עת הודיע צה"ל שלא יפתח בחקירת מצ"ח של האירוע, בנימוק שאין חשד לפלילים.

תחקיר הרשות הפלסטינית 
הפלסטינים סירבו תחילה למסור לחקירת ישראל את הקליע שהוצא מראשה של אבו עאקלה ודרשו חקירה בין־לאומית, ובפרט חקירה אמריקאית מאחר שאבו עאקלה הייתה אזרחית המדינה. הם ניהלו חקירה משל עצמם, וב-26 במאי פורסם התחקיר הפלסטיני, לפיו שירין נורתה מאחור כשניסתה לברוח לאחר שהחיילים פתחו באש על העיתונאים. לא היו פלסטינים חמושים בקרבת העיתונאים. מאוחר יותר הסכימו למסור את הקליע לחקירה ישראלית תחת פיקוח אמריקאי.

תחקירים עיתונאיים 
ב-23 במאי פורסם תחקיר של רשת CNN האמריקאית שהתבסס על סרטונים חדשים מהזירה, עדויות של שמונה עדי ראייה ומומחה לזיהוי פלילי, לפיו אבו עאקלה נהרגה מירי כוחות צה"ל. על פי ממצאי התחקיר, שלושה סימני קליעים על גזע העץ שלידו נורתה אבו עאקלה סמוכים זה לזה מכדי להיות תוצאה של ירי לא מובחן והירי לכיוונה של אבו עאקלה התבצע, ככל הנראה, על ידי חיילי צה"ל.

העיתון "וושינגטון פוסט" פרסם ב-12 ביוני תחקיר משלו, המבוסס על יותר מ-60 סרטונים, תמונות מהזירה ופוסטים ברשתות החברתיות, בנוסף לשתי בדיקות שנערכו במקום, וכן ניתוח אקוסטי של קולות הירי, שטוען כי אבו עאקלה כנראה נורתה בידי כוח צה"ל. לדברי התחקיר, מצביעות הראיות השונות על כך שלא התנהלו חילופי אש בדקות שקדמו למותה של העיתונאית, וכי היא נהרגה כתוצאה מירי בודד של אדם אחד. כמו כן מציע התחקיר כי אותו קליע נורה ככל הנראה מכיוון שיירת כלי הרכב של הכוח הצבאי הישראלי ששהה במקום. דובר צה"ל הגיב שסירובם של הפלסטינים לספק את הקליע שממנו נהרגה אבו עאקלה, כמו גם סירובם לבצע חקירה פורנזית משותפת מונעים את האפשרות להגיע לאמת, וגם אם אבו עאקלה נהרגה מאש צה"ל לא היה זה מתוך כוונה לפגוע בעיתונאית.

ב-20 ביוני פרסם גם העיתון "הניו יורק טיימס" תחקיר שקבע שאבו עאקלה נפגעה מירי של צה"ל, וכן שלא היו פלסטינים חמושים סמוך לה. התחקיר מצא שנורו לעבר קבוצת העיתונאים 16 קליעים במרווח זמן של כארבע דקות, בניגוד לדברי צה"ל על 5 קליעים. התחקיר לא מצא הוכחה לכך שהיורה זיהה את שירין וירה בה באופן מכוון, וגם לא הצליח לקבוע אם הוא ראה את האפודים של העיתונאים שכתוב עליהן PRESS. לפי התחקיר וצילום וידאו קליעים נורו גם בעת שניסו לחלץ את הכתבת אחרי שנפגעה.

הודעת מועצת האומות המאוחדות לזכויות אדם 
ב-24 ביוני הודיעה מועצת האומות המאוחדות לזכויות אדם שאבו עאקלה נהרגה מירי שהגיע מכיוון כוחות צה"ל, ושהמידע שנאסף בידי האו"ם מצביע על כך שלא התקיימה כל פעילות פלסטינית בסביבה הקרובה של העיתונאים.

תחקיר אמריקאי-ישראלי 
ב-2 ביולי העבירה הרשות הפלסטינית את הקליע שהרג את אבו עאקלה לידי ארצות הברית לצורך בדיקה בליסטית שתתקיים בידי ישראל תחת פיקוח אמריקאי. הבדיקה לא העלתה תוצאות משום שהקליע התעוות לאחר שניתז בתוך הקסדה של אבו עאקלה, ולא ניתן היה לשייך אותו לרובה מסוים. צוות הבדיקה האמריקאי קיבל גישה מלאה הן לחקירות צה"ל והן לחקירות הרשות הפלסטינית מהחודשים האחרונים, ומתוך סיכום של שתיהן הגיע למסקנה שהכדור נורה ככל הנראה על ידי כוחות צה"ל, אך לאו דווקא במכוון. צוות הבדיקה מאמין שהאירוע היה תוצאה של צירוף מקרים טראגי.

התחקיר הסופי מצד צה"ל
ב-5 בספטמבר 2022 פרסם צה"ל את סיכום התחקירים שערך, ומסר כי אף שלא ניתן לקבוע בוודאות מי ירה באבו עאקלה, האפשרות הסבירה ביותר היא שלוחם צה"ל ירה בה בשוגג. לפי התחקיר אחד מלוחמי יחידת דובדבן זיהה אותה כחמוש פלסטיני, וירה דרך חרך ברכב הממוגן 20 כדורים שעשרה מהם היו למרחב שבו עמדה.

הפרקליטה הצבאית הראשית, יפעת תומר ירושלמי, הודיעה שעל פי נסיבות המקרה אין חשד לעבירה פלילית ואין הצדקה לחקירה פלילית של היורה.

בתגובה לתחקיר האשימה משפחתה של אבו עאקלה את מדינת ישראל ב"טשטוש האמת" ודרשה לפתוח בחקירה אמינה. גורמים ישראלים הודיעו שלא ישלמו פיצויים למשפחתה של אבו עאקלה, מפני שלדבריהם, גם אם נהרגה בידי כוחות צה"ל, לא נעשה הדבר באופן מכוון.

חקירת ה-FBI 
ב-15 בנובמבר 2022 פורסם שהבולשת הפדרלית האמריקאית פתחה בחקירה על הרג שירין אבו עאקלה. מהרשויות הישראליות נמסר שלא ישתפו פעולה עם החקירה.

התנצלות צה"ל
ב-11 במאי 2023, שנה לאחר מותה, דובר צה"ל, דניאל הגרי, התנצל בשם צה"ל על מותה.

הלווייתה 

גופתה של שירין אבו עאקלה הועברה מג׳נין לפקולטה לרפואה באוניברסיטת א-נג'אח בשכם, שבה התקיים ניתוח לאחר המוות. ב-12 במאי הועבר ארון הקבורה למוקטעה ברמאללה לטקס ממלכתי בנוכחות נשיא הרשות הפלסטינית מחמוד עבאס, ולאחר מכן להלוויה בעיר הולדתה ירושלים. לפי מקורות במשטרה, מפקד מחוז ירושלים דורון תורג'מן הורה לפקודיו להחרים דגלי פלסטין ולא לאפשר את הנפתם, וביום שבו נהרגה הורדו דגלים מבית משפחתה ומהכנסייה שבה המשפחה קיבלה מנחמים.

ההלוויה יצאה ב-13 במאי 2022 מבית החולים סנט ג'וזף שבו נחה גופתה של שירין אבו עאקלה במשך הלילה. בשעות הבוקר קיימו מוסלמים תפילת אשכבה סלאת אל-ג'נאזה לזכרה ברחבת בית החולים, על אף שהייתה נוצרייה, ולקראת אחר הצהריים התאספו אנשים ברחבה בהמתנה מסודרת לצאת הארון. הם הניפו דגלי פלסטין וקראו "ברוחנו ובדמנו אנחנו איתך שירין", כשמעבר לגדר המתחם ניצבים השוטרים. מפקד המשטרה במקום כרז מבחוץ למשתתפים שיחדלו מ"שירי הסתה" והנפת דגלים, שאם לא כן המשטרה תפזר את הלוויה, אך הקהל המשיך לקרוא ולהניף את הדגלים.

על פי תוכנית המשטרה הארון היה אמור לעבור לכנסייה במכונית, אך במקום זאת מכונית ההלוויות חיכתה מחוץ לרחבה והארון הוצא על כתפיהם של מספר גברים. מספר אנשים זרקו חפצים לעבר השוטרים. בתגובה, פרצו שוטרים לרחבה, ירו רימוני הלם אל הקהל ודחפו את נושאי הארון חזרה לבית החולים כשהם מכים אותם באלות ובועטים בהם. תוך כדי כך הארון נשמט וכמעט נפל ארצה. צילומים מהעימותים שהתרחשו במהלך ההלוויה התפרסמו בעולם וגררו ביקורת וגינויים בישראל ומחוצה לה.

הרחבה התרוקנה ולבסוף הוכנסה אליה מכונית ההלוויות המקושטת בפרחים ודגלים פלסטינים, נושאי הארון העבירו אותו אליה, ושוטרים הסירו ממנה את הדגלים. המכונית יצאה אל כנסיית הפטריארכיה היוונית-קתולית ״כנסיית הבשורה"  בעיר העתיקה, שם התקיימה תפילת אשכבה. מהכנסייה יצאה תהלוכת אבל גדולה כשהארון נישא על כתפיים אל הר ציון, שם היא נטמנה ליד הוריה. מעל עשרת אלפים אנשים השתתפו במסע ההלוויה. סמוך לשער יפו נעקרו דגלי ישראל. באותו זמן, במחווה יוצאת דופן בעיר העתיקה, פעמוני הכנסיות של כל העדות הנוצריות השונות צלצלו יחד.

המשטרה קיימה תחקיר על האירוע אך לא פרסמה אותו. לפי מידע שפורסם ב-N12 נמצא בתחקיר שכניסת השוטרים לבית החולים והעימותים עם מובילי הארון נעשו בעקבות פניית בן משפחה מדרגה ראשונה של שירין אל המשטרה בבקשה לעזרה משום שהארון "נחטף על ידי קיצוניים" המתכננים לנהל את ההלוויה. אחיה של שירין אבו עאקלה, אנטון, הוא בן המשפחה היחיד שלה מדרגה ראשונה ושימש איש קשר עם המשטרה. הוא אמר שהיו אנשים שרצו לשאת את הארון ברגל אך איש לא חטף אותו מהמשפחה, המשפחה ביקשה מהמשטרה לאפשר לנאספים שעה אחת עם הארון ברחבה ללא התערבותה אך לא נענו.

ראו גם 
 פרשת רזאן א-נג'אר

קישורים חיצוניים

ביאורים

הערות שוליים

עיתונאים פלסטינים
עיתונאיות פלסטיניות
סגל אל-ג'זירה
עיתונאים שנהרגו בעת סיקור סכסוך צבאי
אזרחים פלסטינים חללי לחימה
נוצרים פלסטינים
נוצריות פלסטיניות
בוגרות אוניברסיטאות ומכללות
אישים הקבורים בהר ציון
נוצרים יוונים-קתולים
זוכי פרסים ועיטורים פלסטינים
מיתות מצולמות
מבצע שובר גלים
פלסטינים שנולדו ב-1971
פלסטיניות שנולדו ב-1971
פלסטינים שנפטרו ב-2022
פלסטיניות שנפטרו ב-2022