קנאת סופרים תרבה חכמה

קנאת סופרים תרבה חכמה היא אמרה בעברית המשבחת קנאה ותחרות אשר תוצאותיה הם השבחת התוצרת אשר היריבים מפיקים. לעיתים נקראת בקיצור קנאת סופרים.

מקור האמרה 
האמרה לקוחה מדברי חז"ל במסכת בבא בתרא מהתלמוד הבבלי אשר הסבירו את תקנת עזרא הסופר שהיו מושיבים מלמד זה לצד זה ואין חוששים שהדבר יגרום להם להתרשל בעבודתם משום  ופירש רש"י: .

התפתחות האמרה 

לקראת סוף המאה ה-18 עם תחיית הלשון העברית החל להתפתח השימוש באמרה בהקשר של קנאה בספרות הכתובה; כך ב-31 בינואר 1861 נכתב בעיתון המליץ כי רק על ידי ריבוי כתבי עת עבריים "קנאת סופרים תרבה חכמה בישראל", וב-16 בפברואר 1865 צוין כי קיימת "קנאת סופרים בין המומחים שבמדעים השונים".

כיום משמשת האמרה לתיאור כלל היריבויות הראויות אשר תוצאותיהם הם השבחת התוצרת אשר היריבים מפיקים בשלל נושאים כגון יצירת מוזיקה, עבודת האלוהים ופוליטיקה.

קנאת סופרים ביהדות 
הרב אברהם יצחק הכהן קוק כתב כי קיים חיסרון אף בקנאה נעלה זו, ולעתיד לבוא יתקיימו דברי חז"ל:  - "יוחל להיות מאיר אור הנשמה של החכמה העליונה מכל קנאה, שהיא למעלה מחכמת סופרים".

רבי מנחם מנדל שניאורסון אמר כי קנאת בני יעקב ביוסף המתוארת בסיפור מכירת יוסף לא הייתה קנאה סתמית אלא קנאת סופרים שעורר בהם יעקב מתוך כוונה לשבח את עבודת האלוהים שלהם באמצעותה.

קנאת סופרים בספרות 
ב-15 בפברואר 1809⁩ פורסם בכתב העת המאסף קינה בה נכתב: "אך שאנן ושקט רק בצל עמל ובקנאת סופרים יוציאו פרי".

בפברואר 2021 הוציאה הסופרת הישראלית מאיה ערד את ספרה "קנאת סופרות" אשר שמו נגזר מאמרה זו.

קנאת סופרים בספרות ההלכתית 
בשנת 1830 פרסם הרב מנחם קזיס את ספרו "קנאת סופרים" העוסק בספר המצוות של הרמב"ם.

ב-1974 הוציא הרב שלמה קלוגר את ספרו "קנאת סופרים" העוסק בהלכות סת"ם.

ראו גם 

 נאה דורש נאה מקיים

קישורים חיצוניים

ביאורים

הערות שוליים 

אמרות חז"ל