ראש ממשלת קרואטיה

ראש ממשלת קרואטיה, רשמית נשיא ממשלת רפובליקת קרואטיה (בקרואטית: Predsjednik / Predsjednica Vlade Republike Hrvatske), הוא ראש הממשלה של קרואטיה, והוא דה פקטו בעל התפקיד החזק והמשפיע ביותר במערכת הממשל הקרואטית. לאחר הקמת המשרה לראשונה בשנת 1945, התקופה חצי-נשיאותית בשנים 1990–2000 היא החריג היחיד בו נשיא קרואטיה החזיק בסמכות המבצעת בפועל. עם זאת, בסדר הרשמי, תפקיד ראש הממשלה הוא המשרה השלישית בחשיבותה במדינה, אחרי נשיא הרפובליקה ויו"ר הפרלמנט.

חוקת קרואטיה קובעת כי "הפרלמנט מפקח על הממשלה" (סעיף 81) וכי "נשיא הרפובליקה מבטיח את תפקוד ויציבות סדירים ומאוזנים של הממשלה" (סעיף 94), בעוד שהממשלה מוגדרת בסעיף 108. מאז שנת 2000 היו לראש הממשלה סמכויות חוקתיות שונות נוספות והוא מוזכר לפני הממשלה עצמה בנוסח החוקה במספר סעיפים. ראש ממשלת קרואטיה המכהן הוא אנדריי פלנקוביץ'. ממשלת קרואטיה מכונסת בבנסקי דבורי, בניין היסטורי הממוקם בבירה זאגרב.

שם 
השם הרשמי של המשרה, בתרגום מילולי, הוא "נשיא הממשלה" ("Predsjednik / Predsjednica Vlade"), ולא "ראש הממשלה" ("Prvi Ministar"). בקרואטית נמצא בשימוש נפוץ יותר הקיצור .

היסטוריה

רקע 
בראש הממשלה של ממלכת קרואטיה-סלאבוניה (1868–1918) עמד הבאן של קרואטיה (משנה למלך), שייצג את המלך.

ראש הממשלה הראשון של הרפובליקה הסוציאליסטית של קרואטיה ב היה ולדימיר בקאריץ', שנכנס לתפקיד ב-14 באפריל 1945. זה היה אז התפקיד הציבורי החזק ביותר במדינה, בנוסף לתפקיד מזכיר ליגת הקומוניסטים של קרואטיה, שכן הונהג במדינה משטר חד-מפלגתי. שמו של ראש הממשלה שונה לנשיא המועצה המבצעת ב-1952. סאבקה דאבצ'ביץ'-קוצ'אר, שכיהנה בתפקיד בשנים 1967–1969, הייתה האישה הראשונה באירופה שכיהנה בתפקיד המקביל לראש ממשלה.

מעבר לעצמאות 
לאחר התיקונים החוקתיים שאפשרו בחירות רב-מפלגתיות ב-1990, המדינה הייתה עדיין רפובליקה של יוגוסלביה, ולתפקיד נשיא המועצה המבצעת נכנס סטייפן מסיץ' ב-30 במאי 1990.

הפרלמנט הקרואטי שנבחר לאחרונה חוקק תיקונים רבים לחוקה ב-25 ביולי 1990. הוא ביטל התייחסויות סוציאליסטיות ואימץ סמלים לאומיים חדשים, בעוד שממשלת רפובליקת קרואטיה הוקמה רשמית בתיקון LXXIII.

חוקת קרואטיה שונתה לאחר מכן באופן משמעותי גם ב-22 בדצמבר 1990, ומה שמכונה "חוקת חג המולד" הגדירה באופן יסודי את רפובליקת קרואטיה ואת המבנה השלטוני שלה. מנקודה זו ואילך הייתה קרואטיה רפובליקה חצי-נשיאותית, ולנשיא קרואטיה היו סמכויות ביצועיות רחבות, כולל מינוי ופיטורי ראש הממשלה ופקידים אחרים בממשלה.

לאחר משאל עם לעצמאות במאי 1991, בו אישרו 93% מהמצביעים את ההיפרדות, הכריזה קרואטיה רשמית על עצמאות מיוגוסלביה ב-25 ביוני 1991, כאשר יוסיפ מנוליץ' ממשיך בתפקיד ראש הממשלה כראש ממשלת קרואטיה עצמאית. עם זאת, המדינה חתמה אז על הסכם בריוני ביולי 1991, בו היא הסכימה לדחות פעילויות נוספות לקראת ניתוק הקשרים עם יוגוסלביה. בינתיים פרצה מלחמת העצמאות של קרואטיה, ופראניו גרגוריץ' מונה להוביל ממשלת אחדות לאומית. באוקטובר אותה שנה ניתקה קרואטיה ניתקה רשמית את כל הקשרים המשפטיים שעוד נותרו לה עם הפדרציה היוגוסלבית אשר התפרקה.

מאז העצמאות 
בין 1990 עד לתיקונים החוקתיים הבאים בסוף שנת 2000, היו בקרואטיה שבעה ראשי ממשלה.

לאחר הבחירות הכלליות בינואר 2000 תיקנה קואליציית המרכז-שמאל המנצחת בראשות המפלגה הסוציאל-דמוקרטית את החוקה ולמעשה שללה מהנשיא את רוב סמכויותיו הביצועיות, חיזקה את הפרלמנט וראש הממשלה, והפכה את קרואטיה לרפובליקה פרלמנטרית. ראש הממשלה הפך שוב, כמו לפני 1990, לתפקיד הבכיר בפוליטיקה של קרואטיה.

נכון ל-2023 כיהנו בתפקיד 12 אנשים שעמדו בראש 14 ממשלות מאז הבחירות הרב-מפלגתיות הראשונות. תעשה מראשי הממשלה היו חברים ב, שניים במפלגה הסוציאל-דמוקרטית ואחד נוסף היה פוליטיקאי עצמאי. מאז העצמאות כיהנה בתפקיד אישה אחת (ידרנקה קוסור).

רשימת ראשי ממשלה 

קרואטיה הכריזה על רשמית על עצמאותה ב-25 ביוני 1991 . לאחר הכרזת העצמאות המשיך התפקיד להיות ראש ממשלת רפובליקת קרואטיה.

ראו גם 
 ממשלת קרואטיה
 נשיא קרואטיה

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

קרואטיה: פוליטיקה
קרואטיה