משל הדורבנים

משל הדורבנים (בגרמנית: Die Parabel von den Stachelschwein) ידוע גם בתור דילמת הדורבן או דילמת הקיפוד, היא אלגוריה המבטאת את האתגר שביחסים בין-אישיים קרובים ואינטימיים.

המשל מתאר מצב בו קבוצה של דורבנים מצטופפים יחד, כדי להתחמם מפני הלילה הקפוא. עם זאת הם חייבים לשמור על מרחק, כי בהתקרבות בלתי נמנע שקוציהם יפצעו זה את זה. למרות שכולם רוצים בקרבה הדוקה, הדבר עשוי להיכשל בגלל הקוצים שהם מנגנון הגנה – עורו של הדורבן, חלק בלתי-נפרד ממנו. רצונם העז בקרבה עלול לעולם לא להתממש במלואו.

שופנהאואר
מקור הרעיון במשל הבא מאת הפילוסוף הגרמני ארתור שופנהאואר בחיבורו Parerga und Paralipomena  כרך שני פרק 31 סעיף §413:

ארתור שופנהאואר הגה את האלגוריה כתיאור מצבו של האדם ביחסיו עם האחר. משל הדורבנים מרמז שלמרות רצון טוב יחסים בין-אישיים קרובים לא יכולים להתקיים ללא פגיעה הדדית משמעותית. בעיה זו מולידה התנהגות זהירה ומערכות-יחסים רופפות. משל הקיפוד בא ללמד שמתינות ביחסים בין-אישיים, מתוך דאגה לעצמי וגם מתוך התחשבות באחר, מתאפשרת בחברה בעזרת הפגנת אדיבות על בסיס קודים חברתיים, נורמות ונימוסים.

שופנהאואר ידוע בכך שהחזיק בתפיסת עולם פסימיסטית ואנטי-נטליסטית, וכן שנטה להתבודדות כל חייו. לאור זאת ניתן לפרש את סיום המשל והתיאור של יחידי הסגולה בעלי ה"חום הפנימי" כהצדקה להתבודדות מהחברה.

פרויד

הפסיכואנליטקאי היהודי-אוסטרי זיגמונד פרויד ייחס חשיבות רבה למשל, והוא היווה לו מקור השראה בדיוניו המאוחרים בפסיכולוגיה חברתית. 

פרויד אף החזיק פסל דורבן קטן בשולחן הכתיבה שלו בביתו בהמפסטד, בצפון־מערב רובע קמדן בלונדון, שכיום משמש כמוזיאון פרויד בלונדון.

החלק הראשון של המשל בניסוחו של שופנהאואר מצוטט בידי פרויד ונידון בהרחבה בפרק השישי ("מטלות וכיווני עבודה נוספים") של ספרו רב ההשפעה "הפסיכולוגיה של ההמון והאנליזה של האני"  משנת 1921 .

פרויד חוקר בפרק זה את האפשרות להתגבר על המצב הקיומי המנוכר העולה במשל הקיפודים וטען לאפשרות החברתית של התגברות עליו בעזרת הבניות חברתיות:

בחיבורו "תרבות בלא נחת" משנת 1930, פרויד המשיך לפתח את העיסוק בדילומות אלו מנקודת המבט של פיתחיו המאוחרים בפסיכואנליזה. נקודת המוצא של פרויד היא שלאושר שני צדדים, האחד הוא הרצון להפחית סבל, והשני להרבות עונג. אולם, בתרבות האנושית נוצא מתח תמידי בין הדחף לעונג (הארוס), לבין הדרישה התרבותית להימנע מסיפוק ומעונג מיידיים ולעדן (סובלימצייה) אותם. במילים אחרות, מניעת הצער כרוכה בהגנות שמספקת התרבות, אך זאת במחיר של מניעת העונג המאפשר אושר. המסקנה היא שאף שלא ניתן לחיות מחוץ לתרבות ללא סכנה קיומית, יש להכיר בכך שהחיים הבטוחים כרוכים כרוכים באי נחת מתמיד ובסבל. כפי שפרויד מסכם נקודה זו: .

בתרבות הפופולרית 
המשל מוזכר בסדרת האנימה נאון ג'נסיס אוונגליון, והפרק הרביעי מכונה "דילמת הקיפוד" . הידאקי אנו, יוצר הסדרה, טען כי הדילמה העולה במשל מתבטאת בהתמודדות ההופכית והבעייתית של שתי הדמויות המרכזיות בסדרה, שינג'י ומיסאטו. מלחין פסהקול של הסדרה, שינגו סאגישו  הלחין עבורה נעימה אינסטרומנטלית בשם "Hedgehog's Dilemma".

הסופר הישראלי עמוס עוז השתמש במשל הדורבנים בראיון עם יעקב אגמון כדי לתאר את היחסים בחברה הישראלית ואת הדינימקה החברתית בחיי הקיבוץ בפרט.

הסרט הקצר Henry , המבוסס הנפשה בטכנלוגיית מציאות מדומה, מציג פרשנות חדשה לדילמה שבמשל. בתחילת הסרט, המספר (אליג'ה ווד) מסביר שהנרי הוא קיפוד שאין לו חברים כי הוא אוהב לחבק את כולם. לאחר מכן, הצופה ממוקם בביתו של הנרי ביום הולדתו, שם, לאחר זמן קצר, מופיע הנרי עם עוגת יום ההולדת שלו. הנרי עצוב משום שהוא לבדו, מדליק את הנר על העוגה ומביע משאלה. לפתע, קבוצה של בלוני חיות מתעוררת לחיים ומתעופפת בבית. הנרי מתרגש ומנסה לחבק אותם, אך הבלונים מבועתים, בורחים מפניו ומתרוצצים ברחבי הבית עד שהם עפים דרך הדלת ומשאירים את הנרי לבדו. זמן קצר לאחר מכן, נשמעת דפיקה בדלת, והנרי מגלה שהבלונים חזרו והביאו איתם צב. בזכות שריונו, הצב יכול לחבק את הנרי, מבלי להיפגע מהקוצים. הנרי מאושר, ובכך נפתר הקונפליקט. הסרט זכה בפרס אמי לבידור בפריים טיים, בקטגוריית Outstanding Emerging Media Program , הזוכה הראשון עבור מציאות מדומה.

לקריאות נוספות
 פרויד, זיגמונד, הפסיכולוגיה של ההמון והאנליזה של האני [1921] תרגום: י’ דבוסיס, ירושלים: דפוס הספר, תרפ"ח. 
 תרגום נוסף: נועה קול, רסלינג  2009
 פרויד, זיגמונד: "תרבות בלא נחת" [1930], התרבות והדת, תרגום: י' גוטשלק, תל אביב: ספרית פועלים, הקיבוץ הארצי, השומר הצעיר, 2000
 Schopenhauer, Arthur (2000) [1851]. Parerga and Paralipomena. E. F. J. Payne translation. Oxford: Clarendon Press. .
 Magee, Bryan (1997). The Philosophy of Schopenhauer. Oxford: Clarendon Press. .
 Maner, J.K., DeWall, C.N., Baumeister, R.F., & Schaller, M. (2007). "Does social exclusion motivate interpersonal reconnection? Resolving the 'porcupine problem.'" Journal of Personality and Social Psychology, 92, 42–55". Retrieved 8 February 2015.
 Luepnitz, Deborah Anna (2003). Schopenhauer’s Porcupines: Intimacy and Its Dilemmas, New York: Basic Books

ביאורים

הערות שוליים

משלים
מונחים בפילוסופיה
פסיכואנליזה
פסיכולוגיה חברתית
קיפודים בתרבות
מילים וביטויים בגרמנית