ריח של מכונית חדשה

ריח של מכונית חדשה הוא ריח שנובע משילוב של חומרים שנמצאים במכוניות, משאיות או אוטובוסים חדשים. חלק מהאנשים מתארים אותו כריח נעים, בעוד אחרים חוששים שהחומרים שגורמים לו עלולים לגרום סיכון בריאותי.

הרכב כימי
הריח והגורמים לו שונים מעט בין סוגים שונים של מכוניות. רוב חלקה הפנימית של המכונית מורכב מחלקי פלסטיק המחוברים באמצעות דבקים ואטמים. חומרים דומים לאלו לעיתים יוצרים או מנדפים תרכובות אורגניות (VOC). לכן, לרוב מייחסים את האדים האלו לתערובת גזים נדיפים ומרככים, אף על פי שבחלקי המכונית לחץ האדים שלהם מאוד נמוך, באופן שלא מאפשר להם לנדף VOC.

במחקר מקיף שנערך על כ-200 מכוניות בארצות הברית במודל 2011–2012, נבדקו רמות של כימיקלים שונים, כגון תרכובות אורגנו-ברומיניות , תרכובות אורגנו-כלוריות  ומתכות כבדות אשר התנדפו מחלקים שונים של הרכב כגון ההגה, לוח-המחוונים, משענות-היד והכיסאות. במחקר הם דירגו את דגמי המכוניות על פי רמות הזיהום שהתגלו בהם.

מומלץ להשאיר מכוניות חדשות מאווררות בעת נסיעה, במיוחד לאורך הקיץ. בניתוח שבוצע ב-1995 ובדק את האוויר הבוקע ממכונית לינוקולן קונטיננטל , נמצאו למעלה מחמישים תרכובות אורגניות נדיפות, שזוהו ככאלו המגיעות ממקורות של תרכובות ניקוי, חומרי סיכה, צבע, שטיחים, עור, פוליוויניל כלוריד, דבק לטקס, אדי בנזין ואדי עשן. ניתוח שבוצע חודשיים מאוחר יותר העיד על פיחות ניכר בחומרי הגלם הללו. החוקרים מצאו כי הרעילות הפוטנציאלית של רבים מהחומרים הללו עלולה להוות סכנה לבריאות האדם.

שיעור התרכובות האורגניות הנדיפות הכולל עשוי להגיע ל-7,500 מיקרוגרמים למטר מעוקב. במחקר שנערך על ארבעה כלי רכב, זוהו יותר משישים תרכובות כימיות שונות בתוך הרכבים. הריכוז של התרכובות הללו בחלל המכונית פוחת בשיעור של כ-90% תוך שלושה שבועות.

במספר מקרים, הריח נוצר בשל תקלה בתהליך הייצור. על פי מסמכים רשמיים של חברת הרכבים בנטלי, "ריח רע" במכוניות של בנטלי מתוצרת 1999–2002 אותר במעכב קורוזיה ברכב. בתרבויות מסוימות, ריח של מכונית חדשה לא נחשב כדבר חיובי ונעשים מאמצים ממוקדים בתהליך הייצור על מנת לצמצם את הריח.

סכנות בריאותיות
מחקר שנערך במשך שנתיים, ופורסם ב-2001 על ידי CSIRO (הארגון של קהיליית המחקר המדעית והתעשייתית) באוסטרליה מצא מספר בעיות בריאותיות הקשורות לכימיקלים הללו. מדען המחקר של CSIRO, ד"ר סטיבן בראון, דיווח על דו"חות אנקדוטליים של אי-התמצאות, כאב ראש וגירוי אצל כמה נהגים של מכוניות חדשות. הוא מדד רמות זיהום במכוניות חדשות שהיו מספיקות כדי לגרום להשפעות דומות תוך דקות בניסויים מבוקרים על ידי חוקרים אחרים. כימיקלים אשר נמצאו במכוניות כללו בנזן מסרטן, שני חומרים מסרטנים אפשריים אחרים, ציקלוהקסאנון  וסטירן, ומספר של כימיקלים רעילים אחרים.

מחקר עדכני יותר שנערך ביפן, גילה שרמת התרכובות האורגניות הנדיפות בוואן חדש הייתה גבוהה פי 35 מהמותר יום לאחר שהרכב נמסר לבעליו. תוך ארבעה חודשים הרמות ירדו מתחת לקו האדום, אך הן שבו ועלו בחודשי הקיץ.
נדרשו שלוש שנים עד שהמצב התקבע ברמות המתאימות לתקן. משרד הבריאות היפני קבע את התקן בתגובה למקרים של אנשים שלקו בתסמונת הבניין החולה. מאמר של דיילי טלגרף על המחקר תיאר את ההנאה מריח של מכונית חדשה כ"קרובה להסנפת דבק".

עם זאת, מחקר אחר הראה רעילות מועטה בריחות של כלי רכב חדשים.

הערות שוליים

ריח
זיהום אוויר