S-4 (צוללת אמריקאית)

צוללת S-4 הייתה צוללת של צי ארצות הברית. בשנת 1927, היא הוטבעה בתאונה על ידי נגיחה של משחתת משמר החופים של ארצות הברית תוך אובדן כל אנשי הצוות, אך הועלתה והוחזרה לשירות עד שסיימה ב-1936.

בנייה
הנחת השדרית ותחילת הבנייה ב-4 בדצמבר 1917 על ידי המספנת הצי של פורטסמות ב-פורטסמות', ניו המפשייר, ו-קיטרי, מיין. היא הושקה ב-27 באוגוסט 1919, על ידי גברת הרברט ס. הווארד, והחלה בשירות פעיל ב-19 בנובמבר 1919.

שירות ראשון
לאחר ניסויי קבלה, ביקור בהוואנה, קובה בין 14 ל-19 בינואר 1920, ובעקבותיו פעולות לאורך חופי מפרץ מקסיקו וניו אינגלנד יצאו S-4. מניו לונדון, קונטיקט ב-18 בנובמבר כדי לפגוש את ניו המפשייר עם היחידה שהוקצתה לה - קבוצת הצוללות 12 ו-18. שתי הקבוצות עמדו לצאת לדרך להפלגה היסטורית. שבאותה תקופה הייתה אמורה להיות השייט הארוך ביותר של צוללות אמריקאיות. הוקצו לשייטת הצוללות השלישית בצי האסיאתי ארצות הברית. בקאוויט שבהפיליפינים, הם הפליגו דרך תעלת פנמה ו-פרל הארבור והגיעו לקאוויט ב-1 בדצמבר 1921.

S-4 פעלה מתוך תחנת הצי בקאוויט, עם ביקורים מדי פעם בנמלי סין, עד סוף 1924, אז הוקצו הצוללות לחוף המערבי של ארצות הברית. ביציאה מקאוויט ב-29 באוקטובר, הם הגיעו למארה איילנד, קליפורניה ב-30 בדצמבר.

כשהיא התבססה באי מארה ב-1925, היא פעלה לאורך החוף המערבי של ארצות הברית עד 1926, בעיקר בסן פרנסיסקו, סן פדרו, וסן דייגו, קליפורניה. הצוללת עזבה את מאר איילנד ב-10 בפברואר 1927 והפליגה אל אזור תעלת פנמה, שם פעלה במרץ-אפריל, ולאחר מכן המשיכה לניו לונדון, קונטיקט, והגיעה ב-3 במאי. בשארית השנה היא פעלה מול חופי ניו אינגלנד.

פגיעה בעליה מצלילה
ב-17 בדצמבר 1927, בזמן שעלתה מצלילה מעל המייל הנמדד מחוץ לקייפ קוד, מסצ'וסטס, היא נפגעה בטעות על ידי המשחתת משמר החופים של ארצות הברית USS Paulding בסיור נגד מבריחי משקאות. ושקעה לעומק 17 פאתום.

מפקד המשחתת, עצר והוריד סירות הצלה. אך מצא רק כמות קטנה של בועות דלק ואוויר. פעולות חילוץ והצלה החלו בראשות סגן האדמירל פרנק ברומבי, אל"ם ארנסט ג'יי קינג, סגן הנרי הארטלי, וסא"ל אדוארד אלסברג. מאמצי החילוץ סוכלו על ידי מזג אוויר קשה.

מאמץ מיוחד נעשה כדי לחלץ את ששת הצוללנים שנלכדו בחדר הטורפדו הקדמי. הם החליפו סדרה של אותות עם כוח החילוץ, באמצעות הקשה על גוף הצוללת. כשהלכודים השתמשו בחמצן האחרון שהיה הזמין בצוללת, הם שלחו הודעה, "האם יש תקווה?" התגובה, שחיבר קפטן קינג הייתה: "יש תקווה. כל מה שאפשר נעשה.

החילוץ סוכל על ידי מזג האוויר. כוח החילוץ לא הצליח לחלץ וכל 40 האנשים שהיו בצוללת אבדו. במהלך מבצע החילוץ, חברו של התותחן הראשי תומאס אידי הציל, תוך סיכון חייו, צולל עמית, פרד מיכלס, שהסתבך מתחת למים בעת שניסה לחבר צינור אוויר ל-S-4. על גבורתו הוענקה לאידי מדליית הכבוד.

S-4 הועלתה לפני הים ב-17 במרץ 1928, על ידי מאמץ הנצלה בפיקודו של קפטן קינג. כמה מצוללני ההנצלה, כולל אידי וחתן מדליית הכבוד הקודם פרנק וו. קרילי, קיבלו את צלב הצי של ארצות הברית, על פעולותיהם במהלך החילוץ. זוכה מדליית כבוד נוספת, רב-נגד ג'ורג' קרגן, קיבל את צלב הצי על שירותו כמפקד הגוררת USS Sagamore במהלך ניסיון החילוץ. הצוללת נגררה למספנת הצי של בוסטון, לצורך הספנה וטיפול ב-19 במרץ 1928.

בחזרה לשירות
הצוללת הופעלה מחדש ב-16 באוקטובר 1928, לאחר תיקונים והסבה לכלי ניסוי לצורך ניסוי חילוץ צוללות. היא שירתה בקי ווסט, פלורידה בתחילת 1929–1930, ובצפון מזרח ארצות הברית בשאר השנים הללו. ב-1931 היא פעלה שוב בניו לונדון עד שיצאה משם ב-3 בינואר 1932 לפרל הארבור. בהפלגה דרך תעלת פנמה היא הגיעה לפרל הארבור ב-29 באוגוסט. ב-7 באפריל 1933, S-4 הוצא משימוש והונח. ב-15 בינואר 1936 היא נמחקה מרישום כלי השיט של הצי. והוטבעה בלב ים ב-15 במאי 1936.

קישורים חיצוניים

בסיור נצחי: USS S-4
 S-4 היסטוריה של אוניות צי ארצות הברית.
 "הצוללת האמריקאית S-4 טבעה, אנשיה אבדו / 19 עד 29 בדצמבר 1927". בתוך: "שפת הים" - ים וספנות בעיתוני ההשכלה, התחייה והיישוב, 1948-1856.
 "מלחמת ההצלה בלב-ים של התת-מימית הנטבעת - 11 בינואר 1928". בתוך: "שפת הים" - ים וספנות בעיתוני ההשכלה, התחייה והיישוב, 1948-1856.

הערות שוליים

צוללות שטבעו
צוללות בצי ארצות הברית