טיבור פולגאר

טיבור פולגאר (בהונגרית: Polgár Tibor; בודפשט, 11 במרץ 1907 – טורונטו, 27 באוגוסט 1993) היה מלחין, מנצח, פסנתרן יהודי-הונגרי, בעלה של הזמרת והשחקנית ארז'י לאקי טוט, ולימים של המעצבת אילונה נרג'קובאצ'י. דודו היה הגנרל ג'רג' אישטוואן סיקלאי בעל תואר אבירות. הוא זוכה פרס פרנץ ארקל פעמיים.

ביוגרפיה 
טיבור פולגאר נולד במשפחה יהודית כבנם של גזה פולגאר, פקיד ועיתונאי, ושל שרולטה קרולינה סיקלאי. בין 1917 לבין 1925, היה תלמיד בגימנסיה המלכותית ממלכתית על שם אימרה מדאץ' ולאחר מכן סטודנט באוניברסיטת פאזמאן פטר (כיום שמה אוניברסיטת אטווש לוראנד), בהתמחות באסתטיקה ותולדות האמנות. במקביל, למד קלרינט, פסנתר והלחנה (אצל לאסלו לייטה) באקדמיה הלאומית למוזיקה, מאוחר יותר הוא היה תלמידם של זולטאן קודאי, אלברט שיקלוש ואימרה קרי-סאנטו באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט (הלחנה-פסנתר).

קריירה

בהונגריה 
משנת 1925 הוקם הרדיו ההונגרי, ופולגאר הפך לעובד שלו בענייני מוזיקה. הוא ניצח וניגן הכל, מלהיטים ועד אריות אופרה בליווי פסנתר. ב-1929 פולגאר, ממוצא יהודי, עבר ככל הנראה לאמונה הקלוויניסטית (אין שום תיעוד על כך). בשנות ה-30 הוא היה המנצח גם של התיאטרון הלאומי. במלחמת העולם השנייה, ובמיוחד מ-1944 לא יכול היה לעבוד בגלל החוקים ה (אנטי)יהודיים; אילונה נאג'קובאצ'י (הלא יהודייה) החביאה אותו, איתה התחתן ב-1947.
 לאחר השחרור ב-1945 השתתף בארגון מחדש של הרדיו ההונגרי, שגם בנייניו היו חרבים
 ב-1 במאי 1945, ביום השידורים הראשון, הוא ליווה בפסנתר את זמר האופרה הבריטון ד"ר אימרה פאלו
 מאותו יום ואילך, הוא היה "המנצח המוביל" לצד המנהל המוזיקלי לאסלו לייטה
 מינואר 1946 היה ראש המחלקה החדשה למוזיקה קלה ופופולרית
 ביוני הופיע לראשונה אות ההפסקה שחיבר אותו עבור תחנת הרדיו בודפשט I.
 מאז אוקטובר 1947 היה חבר במועצת השידורים של הרדיו
 ביוני 1949 מונה למנהל האמנותי של המוסד
 ב-1954 הציגו הרדיו וב-1955 בית האופרה של בודפשט את יצירת המופת שלו, האופרה הקומית "המחזרים", שמבוססת על הקומדיה של הסופר והמחזאי בן המאה ה-19 קארוי קישפלודי
 בין 1958 לבין 1961 עבד כמנהל המוזיקלי של "תיאטרון פטפי" ו"תיאטרון יוקאי".

בקנדה 
בשנת 1961, הוא ואשתו היגרו לגרמניה המערבית. בין 1962 לבין 1964,
 הוא היה מנצח המשנה של הפילהרמונית ההונגרית שהייתה מורכבת מנגנים הונגרים גולים (Philharmonia Hungarica). הם עברו לקנדה ב-1964 וקיבלו אזרחות ב-1969. ביתם היה מקום מפגש לאמנים הונגרים-אמריקאים מהגרים.
 הוא ניצח על התזמורת הסימפונית של אוניברסיטת טורונטו בשנים 1965–1966.
 בין 1966 לבין 1975, היה מרצה ומורה במחלקה לאופרה של אוניברסיטת טורונטו ושל חברת האופרה הקנדית (Canadian Opera Company).
 בשנים 1976–1977 לימד תזמור באוניברסיטת יורק (קנדה). בשנות השמונים התרכז רק ההלחנה.

בנוסף להרבה יצירות במה, תזמורת, קאמרית ומקהלה, הוא הלחין את המוזיקה לכ-200 סרטים ולכ-500 שידורי רדיו במהלך הקריירה שלו. הוא אהב להשתמש באלמנטים של מוזיקה עממית הונגרית. הוא אהב במיוחד את הנבל, כיוון שלימד אותו בילדותו לנגן בפסנתר נגן הנבל דיולה רברה, שהראה לו על הנבל כיצד לנגן בפסנת, הוא הכיר את הכלי טוב מהממוצע. הוא הציע כמה יצירות לנבל בטורונטו לנגנית הנבל ז'וז'ה רמני. מיכאל רמני, מומחה וסוחר כלי הנגינה, אחיו של ז'וז'ה רמני וחבר בשושלת המוזיקאים רמני, הפך למטפל ולמשגיח של עזבונו.

הוא היה חבר באחד מתאי הבונים החופשיים בבודפשט.

יצירותיו העיקריות 

 תיאטרון

 אחרות

מוזיקת פסקול לסרטים 
הוא הלחין מוזיקה גם לאינספור תוכניות טלוויזיה קנדיות.
<div class="mw-content-ltr">

פרסים 
 פרס פרנץ ארקל (1952, 1953)
 צלב הקצין של מסדר ההצטיינות ההונגרי (1993)

לקריאה נוספת 
 אטילה בורוש: 30 שנה לאופרות הונגריות. בודפשט, 1979. הוצאת מוזיקה. 
 לקסיקון המוזיקה של ברוקהאוז רימן. עורך קרל דאלהאוס והנס היינריך אגברכט. המהדורה ההונגרית. עורך אנטל בורונקאי. בודפשט, 1985. הוצאת מוזיקה. III. כרך. 131. ל. 
 בלה לוואי: כרוניקה של רדיו וטלוויזיה. כרך א': 1945–1978. בודפשט, 1980. מרכז המחקר לתקשורת המונים. 
 בנצה סאבולצ'יi – אלדאר טוט: לקסיקון מוזיקה. מהדורה חדשה. עורך ראשי: דנס ברטה. בודפשט, 1965. מוציא לאור של מוזיקה. III. כרך. 135.
 פאל סאלוצי: ימי הזוהר של הרדיו ההונגרי. בודפשט, 2005. Athenaeum 2000 Publisher–הרדיו ההונגרי. 
 Magyar színházművészeti lexikon. (לקסיקון אמנות התיאטרון ההונגרי)
 פטר אבל: לקסיקון הקולנוע החדש כרך 2, Akadémiai kiadó, בודפשט, 1973.

 Sziklay János: Dunántúli kulturmunkások. A Dunántúl művelődéstörténete életrajzokban. Budapest, Dunántúli Közművelődési Egyesület, 1941
 Díjasok és kitüntetettek adattára 1948-1980. Összeállította és szerkesztette: Magyar Józsefné. Kaposvár, Palmiro Togliatti Megyei Könyvtár, 1984
 Encyclopaedia Hungarica. Főszerkesztő: Bagossy László. [Calgary], Hungarian Ethnic Lexikon Foundation, 1992-1998
 Frideczky Frigyes: Magyar zeneszerzők. [Bp.], Athenaeum 2000 Kiadó, 2000
 Magyarnótaszerzők, énekesek és népdalosok lexikona 2. Szerkesztette: Kikli Tivadar. Szeged, Bába Kiadó, 2004
 Ki-kicsoda? Kortársak lexikona. [Bp.], Béta Irodalmi Rt., [1937]
 Magyar filmlexikon. Szerkesztette: Veress József. Budapest, Magyar Nemzeti Filmarchívum, 2005
 Nagy Csaba: A magyar emigráns irodalom lexikona. [Részben 2. jav. és bőv. kiad. + Álnévlexikon] Budapest, Argumentum Kiadó-Petőfi Irodalmi Múzeum és Kortárs Irodalmi Központ, 2000
 A magyar muzsika könyve. Szerkesztette: Molnár Imre. Budapest, Havas Ödön, 1936
 Révai új lexikona XV. (Nem–Rab). Főszerk. Kollega Tarsoly István. Szekszárd: Babits. 2005. 
 Könnyűzenei lexikon. Szerkesztette: Sebők János-Szabó Béla. Budapest, Idegenforgalmi Propaganda és Kiadó Vállalat, 1987
 Új magyar életrajzi lexikon V. (P–S). Főszerk. Markó László. Budapest: Magyar Könyvklub. 2004. 
 Új magyar lexikon V. (Mf–R). Szerk. Berei Andor és 11 tagú szerk.bizottsága Budapest: Akadémiai. 1962.

קישורים חיצוניים 

 קינג, בטי ניגורד–פורד, קליפורד: טיבור פולגאר = האנציקלופדיה הקנדית
 טיבור פולגאר בלקסיקון סרטי הקול ההונגרי
 המכון למורשת לאומית

הערות שוליים 

פסנתרנים יהודים הונגרים
הונגרים חברי הבונים החופשיים
מנצחים יהודים הונגרים
מלחינים יהודים הונגרים
בוגרי האקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט
בוגרי אוניברסיטת אטווש לוראנד בודפשט
ניצולי השואה
מלחינים יהודים קנדים
בודפשט: אישים
מהגרים מהונגריה לקנדה
יהודים זוכי פרס פרנץ ארקל
הונגרים שנולדו ב-1907
הונגרים שנפטרו ב-1993