מרגיט טבאן

מרגיט טבאן (בהונגרית: Tevan Margit; בקשצ'בה, 18 בינואר 1901 – בודפשט, 3 בנובמבר 1978) הייתה צורפת יהודייה-הונגרייה עטורת פרסים של פרס על שם מיהאי מונקאצ'י, זוכת פרס האמן המצטיין ופרס האמן הדגול. היא בת למשפחת טבאן המפורסמת, בעלת דפוס טבאן ומוציא לאור. היא אמו של המעצב הגרפי אישטוואן אנגל טבאן. בעלה היה מיקלוש אנגל יליד בקשצ'בה גם הוא ב-3 במרץ 1901, שנרצח במחנה הריכוז מאוטהאוזן ב-23 בפברואר 1945.

ביוגרפיה 
מרגיט טבאן נולדה כאמור במשפחה יהודית, התשיעית מבין עשרת ילדיו של אדולף טבאן. היא למדה בבית הספר לאמנויות שימושיות במשך שנה אחת. אחר כך למדה במשך ארבע שנים אצל הצורפים המפורסמים של תקופתה, ריכרד זוט ופרנץ קיש. בין 1927 לבין 1928 עבדה בבית המלאכה לצורפות בשם "סטודיו ורטש ארפאד" (Vértes Árpád Stúdió). משנת 1928 עבדה כאמנית עצמאית. משנות ה-30 ואילך היה לה תפקיד בולט ביצירת עבודת מתכת הונגרית מודרנית, הנגישה להמונים ובכך עיצבה את תרבות האמנות השימושית במולדתה. בנוסף לאגרטלים וגביעים, היא הייתה הראשונה שיצרה קופסאות וקערות כחפצי מזכרות. החומרים האהובים עליה היו נחושת ופליז אדום (הפליז אינו זהה לנחושת או לברונזה. נחושת היא מתכת בעוד הפליז הוא סגסוגת של מתכות העשויה משני שלישים נחושת ושליש אחד אבץ למרות יחס זה עשוי להשתנות). טבאן נהנתה לעבוד גם עם בדיל וברונזה. תערוכת היחיד הראשונה שלה נערכה במוזיאון לאמנויות שימושיות ב-1981. ב-1988 התקיימה תערוכת הנצחה של האוסף שלה בעיר הולדתה.

אמנותה 
"בעבודותיה המוקדמות, היא עיצבה את לוח המתכת בצורה פלסטית, בכוח כמעט פיסולי, ויתרה על הקישוטים ששירתו יותר, באופן אנוכי, את האמן במלאכת המתכת של התקופה. הבסיס לגישתה היה להצהיר על היופי הפנימי של החומר. העיטורים של חפציה הם - לרוב - מוטיבים פיגורליים בצורת תבליט (דמויות אדם, דמויות חיות), אותם יישמה לא פעם על יצירותיה בצורה של יציקות מתכת נפרדות. המוטיבים והדמויות הדקורטיביות שלה מעניקים לאובייקטים שלה קסם יוקרתי מיוחד, ותפיסתם הושפעה באופן משמעותי מהצורה הקומפקטית של הפיסול הרומנטי".

תערוכות

תערוכות יחיד 
 1981 • המוזיאון לאמנויות שימושיות, בודפשט (תערוכת זיכרון)
 1988 • מוזיאון מיהאי מונקאצ'י, בקשצ'בה (תערוכת זיכרון)
 1996 • גלריה לאנצהיד, בודפשט (עם בנה אישטוואן אנגל טבאן).

תערוכות קבוצתיות נבחרות 
 תערוכת אמנויות שימושיות, הסלון הלאומי, בודפשט
 1932 • אגודת התרבות ההונגרית
 1943 • סלון האמנות של מרכז העיר
 1948 • תערוכה של 90 אמנים, הסלון הלאומי, בודפשט
 1953 • התערוכה הלאומית הראשונה לאמנויות שימושיות, היכל האמנות, בודפשט
 1953 • תערוכת אמנויות עממיות ואמנויות שימושיות, היכל האמנות, בודפשט
 1956 • תערוכת אמנויות יפות ואמנויות שימושיות, סגד
 1958 • תערוכה של אמניות הונגריות, היכל האמנות, בודפשט
 1959 • התערוכה הלאומית הרביעית לאמנויות שימושיות, היכל האמנות, בודפשט
 1960 • תערוכה בינלאומית של אמניות, היכל האמנות, בודפשט
 1962 • מוזיאון קטונה יוז'ף, קצ'קמט
 1963 • תערוכת אמנות שימושית, מוזיאון הרמן אוטו, מישקולץ
 1965 • התערוכה הלאומית החמישית לאמנויות שימושיות, היכל האמנות, בודפשט
 1967 • אוניברסיטת בודפשט לטכנולוגיה וכלכלה, המכללה
 1966 • תערוכת אמנות מודרנית, שאטוראליאויהיי
 1969 • גלריית שלגוטריאן, שלגוטריאן • בית התרבות ההונגרית, פראג
 1975 • תערוכת יובל לאמנויות שימושיות, היכל האמנות, בודפשט.

עבודותיה (מבחר)

פרסים והוקרה 
 תעודת הכרה של Bp. Székesfóváros (1933)
 תעודה הכרה של האגודה לאמנויות שימושיות (1936)
 Diplôme ď Honneur בתערוכה העולמית של פריז (1937) לאמנות כנסייתית בינלאומית
 מדליית כסף (טריאנלה, מילאנו, 1937)
 תעודת התערוכה העולמית של ניו יורק (1939)
 פרס מיהאי מונקצ'י (1957)
 פרס האמן המצטיין (1962)
 פרס האמן הדגול (1977)

ראו גם 
 אקוש קוצוג : עבודת מתכת הונגרית מודרנית (בודפשט, 1964)
 Ákos Koczogh: Tevan Margit (Bp., 1977)
 הקדמה - קטלוג (בודפשט, 1981)

לקריאה נוספת 
 Magyar életrajzi lexikon II. (L–Z). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1969. (לקסיקון היוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש)
 Artportal

קישורים חיצוניים 

 נתוניה במאגרי המוזיאון הספרותי פטפי

הערות שוליים 

יהודיות הונגריות
אמנים יהודים הונגרים
ניצולות השואה
בקשצ'בה: אישים
צורפים יהודים
אמניות יהודיות
משפחת טבאן
ילידות 1901
נפטרות ב-1978