כתובות פיניקיות-יווניות מרודוס

הכתובות הפיניקיות־יווניות מרודוס הן שלוש כתובות דו־לשוניות פיניקיות־יווניות שהתגלו באי רודוס.

רקע 
הפיניקים היו עם ימי, והקימו מושבות רבות ברחבי הים התיכון. בתקופה ההלניסטית, באי רודוס הייתה אוכלוסייה לא־יוונית גדולה, אך כתובות דו־לשוניות לא היו נפוצות בה; בכל זאת, כתובות דו־לשוניות פיניקיות יווניות נמצאו באי, כמו במקומות אחרים מסביב לים התיכון, למשל קפריסין, מלטה, האי קוס, אתונה, מילטוס ועוד. רודוס הייתה מושבה פיניקית מרכזית לתקופות ארוכות, בתור השער המזרחי ליוון. מהכתובות עולה כי הפיניקים ביוון לא התייוונו לחלוטין, ושמרו על המורשת הילידית שלהם, כפי שגם עולה מהכתובות הפיניקיות-יווניות האתונאיות.

הכתובות

כתובת עבדמלקרת 
לוחית שיש אפור־כהה, שלמה מכל צדדיה, נמצאה ב־1968 בנקרופוליס המזרחי ליד כנסיית פנגיה פנרומנה, אחד הנקרופוליסים המרכזיים באי. לפי מקום הימצאה ותוכנה היא ללא ספק כתובת קבורה. כיום במוזיאון רודוס, ממוספרת ΠΒΕ 1233.

לפי צורת האותיות, הכתובת מתוארכת ל־200 לפנה"ס או מעט מאוחר יותר. בכתובת ניכר קיצורה של הגרסה היוונית לעומת הפירוט בגרסה הפיניקית, דבר המאפיין כתובות קבורה וכתובות נדר שמיות־יווניות. הכתובת היוונית מצביעה על מוצאו הכתי של הנפטר. ההקבלה בין השמות עבדמלקרת והראלידס מבטאת את ההקבלה בין האלים מלקרת והרקלס. השם "עבדססם" נובע מסיומת תיאופורית ידועה מהעולם הפיניקי, בפרט מקפריסין, וקיימת ביוונית כ־Σεσμᾶς או Σεσμαῖος. השם "תגנץ" נמצא גם בכתובת בנחדש מאתונה מהמאה ה-4 לפנה"ס, גם הוא ממוצא כתי: .

כתובת בעלמלך 

לבנת שיש לבן גרגירי, שבורה מלמעלה ולמטה, נמצאה בדצמבר 1914 (או מעט לאחר מכן ב־1915) מדרום למונטה סמית' (אזור האקרופוליס של רודוס ), כיום בחצר הפנימית של מוזיאון רודוס. הכתובת עצמה ידועה בסימון KAI 44.

האותיות היווניות מצביעות על התקופה ההלניסטית, אולי סוף המאה ה-3 לפנה"ס או תחילת המאה ה־2 לפנה"ס, והאותיות הפיניקיות תואמות תארוך זה. בכתובת היוונית, בשורה הראשונה ששרדה האופסילון והלמדה פגומות ביותר; היו שזיהו גם יוטא במרווח אות אחת מהלמדא. בשורה השנייה ששרדה הנו היא ללא ספק סוף השורה. בכתובת הפיניקית, הח' בסוף השורה השנייה פגומה ביותר, ולא כל המפרשים זיהוי אותה.

לכתובת היוונית כמה השלמות אפשריות: היו שפירשו את השורה הראשונה  לפי הקבלה בין עשתרת ("עשתרני") לבין מוליסו  האשורית (Μύλιττα ביוונית) וכן לפי הקבלות מכתבי הסיכיוס  וסטפנוס; אחרים, לפי הקבלות בין "רשף מכל" ל־Ἀπόλλων Ἀμυκλαῖος בכתובות מקדש אידליון, השלימו  או , או לפי כתובות דו־לשוניות נדירות שבהן השושלת מפורטת גם בנוסח היווני, . השורה השנייה מושלמת .

המונח הפיניקי "מקם אלם מתרח עשתרני" קשה מאוד לפירוש; היו שפרשו "מקם אלם" כ"מֵקִים אלים" ואחרים פרשו "מקומו (עם) האלים", "מתרח עשתרני" הוא ביטוי קשה במיוחד, ואחד הפרושים הוא "מת רוח עשתרני", כלומר "האל מות, רוחו אצל עשתרת"; והתואר נפוץ בעולם הפיניקי שמעבר לים.

כתובת תרתא 

שבר שיש לבן שהתאים לבסיס חפץ (אולי פסל), הקצוות הימני והתחתון שלמים, נמצא ב־1939 ליד מקדש אפולו הפיתי באקרופוליס של רודוס, כיום במוזיאון רודוס. הכתובת הפיניקית ידועה בסימון KAI 45.

מהכתובת היוונית שרדו רק הקצה התחתון של היוטא וכשני שלישים מהסיגמה. בכתובת הפיניקית, מהשם "תרת[א]" שרדו בבירור רק הת' הראשונה והר', והיו שקראוהו "תרר[ת]". הכתובות הפיניקית היא כתובת נדר.

ראו גם 
 כתובות פיניקיות־יווניות אתונאיות
 רשימת כתובות כנעניות וארמיות

לקריאה נוספת

הערות שוליים 

כתובות פיניקיות-יווניות
רודוס
כתובות KAI
ממצאים ארכאולוגיים מאבן
יוון: עתיקות