אברהם אהרן פרייס

הרב אברהם אהרן פרייס (ה'תרס"א – י"ט בניסן ה'תשנ"ד; 1 בדצמבר 1900 – 30 במרץ 1994) היה רב בטורונטו ואב בית הדין, ראש "ישיבת תורת חיים" המקומית וממנהיגי יהדות קנדה. מחבר ספרי "משנת אברהם". זוכה פרס פרס הרב קוק לספרות תורנית של עיריית תל אביב-יפו. היה חסיד גור. הוגדר על ידי הרב אשר וייס כאחד מגדולי הגאונים בצפון אמריקה, והאחרון נוהג להשתתף באזכרות לזכרו בקביעות. גם הרב יוסף אליהו הנקין העריכו מאוד, ושאל את פיו בהלכה, תוך שהוא מכנה אותו "כבוד הגאון שר התורה מרא"א פרייס שליט"א, הנודע בחיבוריו לתהילה". תמך במדינת ישראל וראה בהקמתה אתחלתא דגאולה.

ביוגרפיה 
פרייס נולד בקלץ שבפולין בשנת 1900 ליוסף ובשא. משפחתו מיוחסת לרבי אליעזר אשכנזי מחבר "מעשה השם". למד אצל רב העיר הרב משה נחום ירושלמסקי. החל מגיל עשר, באופן נדיר, למד אצל האדמו"ר מסוכטשוב מחבר "האבני נזר". בשנת ה'תרע"ט נסמך להוראה בידי הרב אברהם יצחק סילמן מחיימלניק והרב יחזקאל ליבשיץ מקאליש. באותה שנה נישא. לאחר נישואיו התגורר בחמיילניק. מאוחר יותר הגיע לברלין, שם התקרב ולמד אצל הרב חיים הלר. במקביל למד ועסק בבנקאות. כן נפגש עם רבנים מרכזיים רבים שביקרו בעיר. בשנת 1933, לאחר עליית הנאצים לשלטון, היגר לפריז, ובשנת ה'תרצ"ז (1937) קיבל ויזה והיגר לניו יורק שבארצות הברית.

לאחר עשרה ימים קיבל בקשה מ"חבורת הש"ס" בטורונטו, קנדה, לעבור לשם לייסד ישיבה לרבנים ולעמוד בראשה ובראש חבורת הש"ס, תמורת משכורת של 50 דולר בשבוע. מיד כשהגיע ייסד ישיבה להכשרת רבנים בשם "תורת חיים". בקנדה הוא היה בקשרים עם הרב יהודה לייב גרויברט ואף נחשב לתלמידו.

במהלך מלחמת העולם השנייה יהודים בעלי אזרחות גרמנית נעצרו באנגליה ונחשדו כמרגלים והוגלו למחנה עבודה בקוויבק. הרב פרייס פעל אצל הרשויות הקנדיים לשחרורם. הוא הביא חלק מהניצולים ללמוד בישיבתו. כעבור עשור, בשנת ה'תש"ח (1948), למדו בישיבה כ-300 תלמידים. בשנת ה'תש"א, לראשונה בקנדה, סמך לרבנות שלושה תלמידים באירוע שקיבל הד ציבורי רחב.

הוא פרסם כמה ספרים למדניים-הלכתיים והיה נחשב סמכות תורנית בכירה. כמה מתלמידיו בישיבה גדלו להיות מחשובי הרבנים בצפון אמריקה, ובהם הרב גדליה פלדר (שהחליף את הרב פרייס כרבה של טורונטו). כראש ישיבה, הרב פרייס תמך ועודד את תלמידיו לרכוש השכלה כללית באקדמיה לצד לימודיהם בישיבה. הרב פרייס החזיק בספרייה תורנית מרשימה שכללה גם את המהדורה הראשונה של שו"ת בנימין זאב (בשנת 1539), ועוד כ-2,200 ספרים. חצי מהספרים נשארו בצרפת ונשרפו בידי הנאצים.

בשנת תשט"ו פירסם בספרו תמיכה גלויה בהקמת מדינת ישראל: .

הדברים שלמעלה היו כתובים ומונחים כמה שנים, אולם עכשיו, בסדרי הדברים לדפוס, ברוך שומר הבטחתו לעמו ישראל שזכינו להקמת מדינת ישראל שיש בה משום אתחלתא דגאולה לאחר שאין שלטון זר על רוב אדמת קדשינו, וארצנו הקדושה קמה לתחיה תחת ממשלת ישראל, ומהשקפה הלכותית נראה שדין ארץ ישראל עכישו כדין הארץ לאחר ששבו אליה אבותינו בימי עזרא, ולענין קדושת הארץ וירושתה עדיפא עכשיו, מאז, דבימי עזרא ארצינו הקודשה היתה תחת ממשלת זרים, וחסד לאומים עשה ארתחשסתא מלכא עם אבותינו ופחד המלכות היתה על ישראל פן יאמרו לעיהם כימורדים במלכות המה, ועכשיו ברוך המקום שארצינו טהורה משל מושל ורודן נכרי, וכל הממשלה והנהלת המדינה מסורה בידי אחינו, ואם כי עוד לא זכינו לירושלים העתיקה ולמקום המקדש, ולכל גבולי ארצינו כנאמר לנו בתורתינו הקדושה ובספר יהושע אבל הודות למי ששליט בעולמו, שזכינו לזמן הזה שחופשה נתנה לארצינו, דבר שאליו נשאו אבותינו את נפשם כל היים במשך של יותר מג' אלפים שנה כמעט. 

בשנת ה'תשכ"ו (1965) זכה בפרס פרס הרב קוק לספרות תורנית של עיריית תל אביב-יפו, על ספרו "משנת אברהם" על ספר חסידים, לצד הרב יהושע ישעיה נויבירט, על פי המלצת הרבנים הראשיים הרב אונטרמן והרב ניסים. זו הייתה הפעם הראשונה שהפרס חולק לרבנים שאינם חיים בישראל. היה מיודד עמוקות עם הרב יוסף אליהו הנקין.

מעבר לתפקידו כרב קהילה וראש ישיבה, הרב פרייס עמד בראש מערך הכשרות בטורונטו במשך שנים רבות, וגם עסק בגיורים של בני זוג של יהודים מתבוללים, תוך שהסביר שגם כאשר ברור לגמרי שהם אינם מתכוונים לשמור מצוות – הגיורים תקפים וניתן לערוך אותם לכתחילה. פסק כי נישואים אזרחיים תקפים על פי ההלכה כנישואין מחייבים, ולפסיקתו הצטרף הרב יוסף אליהו הנקין. בעקבות פסיקה זו התפלמס בתוקף עם הרב בן ציון מאיר חי עוזיאל והרב אליעזר יהודה ולדינברג. גם בנושא העירוב פעל רבות בעיר טורונטו, ועל כך התפרסם לאחר חייו קונטרס למדני ארוך המבאר את פרטי העירוב, שהובא בספר משנת אברהם כרך ד'.

דגל באהבת ישראל, וחיבר קונטרס למדני בנושא 'ואהבת לרעך כמוך' בו ביאר ודן בפרטי המצווה באריכות וביקר את תופעת הקנאות, המאפיינת דווקא את יראי ה':

 

הוסיף להסביר, שמצוות אהבת ישראל חלה גם כלפי יהודים שאינם שומרי תורה ומצוות: .

חיים אישיים 
נישא לחיה שרה (לבית ויין). בנו משה יהודה, אחיו ישראל יצחק, אחותו הענא וכמאתיים מבני משפחתו נספו בשואה. לאחר השואה נולדו לו ילדים נוספים. לצד עבודתו הרבנית עסק הרב פרייס תקופה מסוימת בבנקאות. הוא הצליח בעסקי הממון ונחשב לעשיר גדול.

בצוואתו ביקש לייסד מרכז גמילות חסדים מהירושה שהוא משאיר.

ספריו 
 אמרי אברהם – דרשות על התורה: חלק א – בראשית, שמות ויקרא, טורונטו ה'תש"ו; חלק ב – במדבר, דברים, ניו יורק ה'תשל"ה
 משנת אברהם – ביאורים הערות והארות בעניינים כללים בכמה מקצועות בהלכה, שני חלקים, ניו יורק ה'תש"ד
 ספר חסידים עם משנת אברהם – שלושה חלקים. חלק א, טורונטו ה'תשט"ו; חלק ב, ניו יורק ה'תש"ך; חלק ג, ניו יורק ה'תשכ"ה
 ספר מצוות גדול עם משנת אברהם – ארבעה חלקים. חלק א – סימנים א-סה, ניו יורק ה'תשל"ב; חלק ב – סימנים סה-קע, ירושלים ה'תשל"ח; חלק ג – סימנים קעא-רסה, ברוקלין ה'תשמ"ה; הכרך הרביעי נדפס בשנת ה'תשע"ט, לאחר פטירת הרב פרייס.

לקריאה נוספת 
 'הרב ר' אברהם אהרן פרייס שליט"א', בתוך: אשר זלקא ראנד, תולדות אנשי שם, ניו יורק תש"ז, עמ' 105
 הרב ש. אהרנזון, 'ספר חסידים', הפרדס [ל,א], תשרי תשט"ז, עמ' 22–23
 הרב אברהם קלמאן, 'הגאון ר' אברהם אהרן פיירס זצ"ל איננו', בתוך: הפרדס [סח,ח], אייר תשנ"ד, עמ' 30–31

קישורים חיצוניים 
 
 Rabbi Avraham Aron Price z’tl (1900-1994) – סרט על דמותו

הערות שוליים 

טורונטו: רבנים
זוכי פרס הרב קוק
קנדים שנולדו ב-1900
קנדים שנפטרו ב-1994