מוריץ, רוזן אולדנבורג

מוריץ הראשון, רוזן אולדנבורג (בגרמנית: Moritz I. von Oldenburg; בערך 1145 - בערך 1211) היה רוזן אולדנבורג מ-1169 עד 1211.

ביוגרפיה 
מוריץ נולד בערך בשנת 1145, והיה בנם של כריסטיאן הראשון, רוזן אולדנבורג ואשתו קוניגונדה. בשנת 1167 אביו מת והיינריך האריה לקח את אולדנבורג תחת שלטונו. מוריץ גורש משטחי הרוזנות ולאחר מכן שירת במשך שנים את הארכיבישוף של קלן, פיליפ הראשון פון היינברג, אשר בשנת 1178 לקח על עצמו ניסיון פיצוי לא מוצלח. היינריך גם הכריח אותו למסור את ריטברג למשפחת פון קויק. בשנים 1180 ו-1181, מוריץ השתתף במלחמה הקיסרית נגד היינריך האריה ולבסוף קיבל מהקיסר פרידריך הראשון את זכויותיו הריבוניות בחזרה.

בגלל רכוש ובעיות פיאודליות, מוריץ התנגד לענף וילדסהאוזן של בית אולדנבורג שנוסד על ידי דודו היינריך הראשון והארכיבישופים של ברמן, נאסר זמנית ונאלץ להישאר וסאל של הארכיבישוף. את שמו ניתן למצוא בסביבות שנת 1200 מספר פעמים בשורות המסמכים של הארכיבישוף.

כדי להימנע מחלוקת ירושה, נרצח אחיו כריסטיאן הצלבן, אולי ביוזמתו של מוריץ. כרוניקת Rastede מציינת אותו לפחות כשותף. לפי אותו מקור, האבירים פון האטן, דוהלן וסאנום, שנחשפו כרוצחים, הוצאו להורג. בין השנים 1192 ו-1198, מוריץ ואמו קוניגונדה הקימו מנזר בברגדורף, המקום בו נרצח אחיו, שחזר ממסע הצלב בארץ הקודש. תחילה עם נזירות מברמן, קצת אחר כך עם ציסטרציאנים ממרינטל. עם זאת, המנזר ליד הלמשטדט לא שגשג והוקם מחדש בהודה ב-1232.

בשנת 1198 תמך מוריץ בוולפים במלחמת כס המלכות הגרמנית ולעיתים תמך בהולשטיין נגד דנמרק. על ידי בניית טירות הוא עורר את המרידות הראשונות באוסטרינגן וב-Rüstringen.

משפחתו 
הוא התחתן עם זלומה, בתו של אוטו השני, רוזן וויקראת, ממנה נולדו לו:
 אוטו הראשון, רוזן אולדנבורג (1209–1251)
 כריסטיאן השני, רוזן אולדנבורג (1211–1233)
 הדוויג מאולדנבורג (מתה ב-1228)
 זלומה מאולדנבורג (מתה ב-1267)
 קונגינדה מאולדנבורג (מתה ב-1290)

רוזנים גרמנים