גיין

גיין (בצרפתית: Guyenne; באוקסיטנית: Guiana) הייתה פרובינציה צרפתית עתיקה שתאמה בערך למחוז הרומאי של אקוויטניה סקונדה והארכידיוקסיה של בורדו.

היסטוריה 
השם "Guyenne" מגיע מ-Aguyenne, טרנספורמציה פופולרית של אקוויטניה.  במאה ה-12 היא יצרה, יחד עם גסקוניה, את דוכסות אקוויטניה, שעברה תחת שליטתם של מלכי אנגליה על ידי נישואיה של אלינור מאקוויטניה להנרי השני.

במאה ה-13, באמצעות כיבושיהם של פיליפ השני, לואי השמיני ולואי התשיעי, הוגדרה גיין בגבולות הצרים יותר שנקבעו בחוזה פריז (1259) ונבדלה מאקיטן. גיין כללה אז את הבורדלה (הרוזנות הישנה של בורדו), הבזדה, חלק מפריגור, לימוזן, קוורצי ורואר ואז'נה שמסר פיליפ השלישי לאדוארד הראשון בהסכם אמיין (1279). עדיין מאוחדת עם גסקוניה, היא יצרה דוכסות המשתרעת מהשראנט ועד הרי הפירנאים. דוכסות זו הוחזקה כפייף בשבועת אמונים למלכי צרפת, וגם ב-1296 וגם ב-1324, היא הוחרמה על ידי מלכי צרפת בטענה שנפל כשל בחובות הפיאודליות.

בהסכם ברטיני (1360), אדוארד השלישי, מלך אנגליה רכש את הריבונות המלאה של דוכסות גיין, יחד עם אוני, סנטון, אנגומואה ופואטו. הניצחונות של ברטראן דו גסלין וגסטון השלישי, רוזן פואה, החזירו את הדוכסות זמן קצר לאחר מכן לגבולותיה מהמאה ה-13. בשנת 1451, היא נכבשה ולבסוף אוחדה לכתר הצרפתי על ידי שארל השביעי. ב-1469, לואי האחד עשר נתן אותה בתמורה לשטחי שמפאן וברי לאחיו שארל, דוכס ברי, שלאחר מותו ב-1472 היא שוב אוחדה לתחום המלכותי.

גיין כוננה אז ממשלה (  ) אשר מהמאה ה-17 ואילך אוחדה עם גסקוניה. ב-1779 כינס לואי השישה עשר את האסיפות המחוזיות של גיין ושקל להרחיב את האספה למחוזות אחרים, אך נטש רעיון זה לאחר שחווה את התנגדות המעמדות המיוחסים בגיין.  ממשלת גיין וגסקוניה (), עם בירתה בבורדו, נמשכה עד סוף המשטר הישן (1792). תחת המהפכה הצרפתית, המחוזות שנוצרו מגיין ממש היו אלו של ז'ירונד, לוט-א-גארון, דורדון, לוט, אוורון והחלק הראשי של טארן-אט-גארון.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

מדינות לשעבר בתחומי צרפת