Hi-NRG

Hi-NRG הוא ז'אנר מוזיקלי המשלב אלמנטים של דיסקו ומוזיקת דאנס אלקטרונית, שמקורו בארצות הברית בסוף שנות ה-70 ותחילת שנות ה-80 של המאה ה-20.

כז'אנר מוזיקלי, המתאפיין בטמפו מהיר, מקצבי סטקטו, שירה "אינטנסיבית" ואוקטבות בייסליין "פועמות", הוא השפיע במיוחד על סצנת הדיסקו.

היסטוריה 
מוזיקת Hi-NRG התחילה להופיע באמצע שנות ה-70 של המאה ה-20, בין היתר על ידי בידו  וטינה צ'ארלס ב-1976, ופטריק הרננדז  ב-1979.

בין המוזיקאים שמשתמשים במוזיקת Hi-NRG נמצאים המוזיקאים קלוד'ה בארי , מיקל בראון , פרנס ג'ולי , סילבסטר , דיוויין, ליים , The Weather Girls , פטריק קאולי , בובי אורלנדו , פול לקאקיס, ברונסקי ביט, חי או מת  ו-The Flirts .

בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20, מוזיקת Hi-NRG זכתה, באופן מתון, לפופולריות במיינסטרים באירופה, ולהכרה רחבה בקהילה הגאה בארצות הברית. הז'אנר היה תלוי לחלוטין בטכנולוגיה והיה כולו על "ריקוד אתלטי בלתי אפשרי, מין בִּיוֹנִי וסיבולת על אנושית". עם זאת, השירים הוגבלו, בדרך כלל, לגוף גברי, כמו השירים "Menergy", ו-"So Many Men, So Little Time". מפיקים כמו בובי אורלנדו  ופטריק קאולי  יצרו "פנטזיה שמיעתית של מועדון עתידני המאוכלס כולו בחתיכים של טום אוף פינלנד".

במהלך אותה תקופה, הז'אנר נהיה לפופולרי בקנדה ובבריטניה, בעיקר על ידי Trans-X וליים . מויזקת Hi-NRG השפיעה על מוזיקת טכנו והאוס.

הצלחה מסחרית 
ב-1983 בבריטניה, מגזין המוזיקה, Record Mirror , החל לפרסם מצעד Hi-NRG שבועי. הז'אנר נכנס למיינסטרים עם להיטים במצעד הפופ והדאנס הבריטי (ובמצעד הדאנס האמריקאי), כמו ""  של הייזל דין  ו-"High Energy"  של אוולין תומאס .

באמצע שנות ה-80 של המאה ה-20, יצאו שניים משירי ה-Hi-NRG המצליחים ביותר בכל הזמנים, ""  של Dead or Alive , ו-"Venus"  של בננהראמה  (במקור של Shocking Blue).

מאמצע שנות ה-80 של המאה ה-20 עד לסוף המאה ה-20, מגזין המוזיקה האמריקני, Dance Music Report , פרסם מצעדי Hi-NRG. עם זאת, הפופולוריות של מוזיקת Hi-NRG התחילה לדעוך ב-1990, לאחר שמוזיקת הטכנו ומוזיקת הרייב נהיו פופולריים במועדוני ריקודים. מאוחר יותר, במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20, יצאה מוזיקת Nu-NRG , שילוב של מוזיקת Hi-NRG ומוזיקת טראנס.

הערות שוליים 

מוזיקה אלקטרונית
שנות ה-1980 במוזיקה
שנות ה-1990 במוזיקה
מוזיקת להט"ב