המתקפה על שגרירות יפן בכווית (1974)

ב-6 בפברואר 1974, השתלטו מחבלים פלסטינים על שגרירות יפן בעיר כווית, בירת כווית, ולקחו את השגריר ועשרה עובדים כבני ערובה. המניע של המחבלים היה לתמוך באנשי הצבא האדום היפני ובמחבלים פלסטינים, שהחזיקו בני ערובה במעבורת סינגפורית בתקרית לאג'ו. בני הערובה שוחררו, והמחבלים הורשו לטוס לעדן, בירת תימן.

החטיפה 
לפני הצהריים ב-6 בפברואר 1974, מספר לא ידוע של מחבלים פלסטינים שהזדהו כחברי החזית העממית לשחרור פלסטין כבשו את שגרירות יפן בכווית. הם לקחו את שגריר יפן בכווית וכמה מחברי הצוות שלו כבני ערובה. המניע של החמושים היה לתמוך באנשי הצבא האדום היפני ומחבלים פלסטינים אחרים שהחזיקו בני ערובה במעבורת סינגפורית בתקרית לאג'ו. בשיתוף עם קבוצה שלישית המכונה "בני השטחים הערביים הכבושים", קבוצות אלו לקחו אחריות לתקרית לג'ו ודרשו מממשלת יפן לשלוח מטוס לסינגפור. לאחר מכן, המטוס היה אמור לאסוף את האנשים האחראים לתקרית לג'ו, שגם החזיקו בני ערובה במעבורת שנחטפה, לכווית. ממשלת יפן פנתה למחרת ביום חמישי, 7 בפברואר, לממשלת כווית כדי שיוכלו להנחית מטוס מיוחד עם המחבלים מלאג'ו. ממשלת כווית סירבה. זו הייתה הפעם הראשונה שמחבלים פלסטינים תקפו בכווית, אף על פי שמשפחת המלוכה הכוויתית, בראשות השייח סבח אלסלים אל-סבח , מימנה את תנועת ההתנגדות הפלסטינית. כווית שימשה בעבר נקודת קצה קבועה לחטיפת מטוסים פלסטיניים.

למחרת, ביום חמישי 7 בפברואר, ממשלת יפן נכנעה לדרישות המחבלים וסיפקה מטוס למבצעי תקרית לג'ו. המחבלים שחררו את בני הערובה ללא פגע והוטסו לתימן יחד עם מבצעי תקרית לאג'ו.

קישורים חיצוניים 
 שגרירות יפן בכווית

הערות שוליים 

כווית: היסטוריה
טרור פלסטיני
החזית העממית לשחרור פלסטין: פיגועי מיקוח
יפן: היסטוריה
פעולות טרור ב-1974
מתקפות נגד נציגויות דיפלומטיות