מייקל לופז-אלגריה

מייקל לופז-אלגריה (בספרדית: Miguel Eladio López Alegría; נולד ב-30 במאי 1958) הוא טייס חלל, טייס ניסוי ואסטרונאוט מסחרי בעל אזרחות כפולה, אמריקאית וספרדית. עד כה ביצע שלוש משימות טיסה למעבורת חלל ומשימת טיסה לתחנת חלל בין-לאומית אחת. הוא ידוע בכך שביצע עד כה עשר הליכות חלל, וכיום מחזיק בשיא משך ההליכה בחלל השני באורכו בכל הזמנים (ראשון בקרב האסטרונאוטים של נאס"א). בנוסף היה שותף בשהות בחלל החמישית באורכה מבין האמריקאים שאורכה היה 215 ימים. בזמן הזה שהה על סיפון תחנת החלל הבין-לאומית מ-18 בספטמבר 2006 ועד 21 באפריל 2007. לופז-אלגריה פיקד על Axiom Mission 1, המשימה הראשונה הראשונה אי פעם של טיסה מסחרית לתחנת החלל הבין-לאומית, ששוגרה ב-8 באפריל 2022, ובילה כ-17 ימים במסלול כדור הארץ.

ביוגרפיה 
בן לאב ספרדי ולאם אמריקאית, לופז-אלגריה נולד במדריד, ספרד וגדל במיסיון וייחו, קליפורניה. לאחר שסיים את לימודיו ב-Mission Viejo High School, הוא הצטרף לצי ארצות הברית, שם קיבל תואר ראשון בהנדסת מערכות מהאקדמיה הימית של ארצות הברית ב-1980 ותואר שני במדעים בהנדסת אווירונאוטיקה מבית הספר לתארים מתקדמים של הצי האמריקאי ב־1988. לופז אלגריה הוכשר לתפקיד טייס ימי בשנת 1981, הניסיון התעופתי שלו בחיל הים היה כטייס מדריך בטייסת הכשרה 2 (VT-2) בתחנת האוויר הימי Whiting Field ליד פנסקולה, פלורידה, ב-Fleet Air Connaissance Squadron 2 (VQ-2) ברוטה, ספרד, ובמרכז הניסויים האווירי הימי ב-NAS Patuxent River, מרילנד. הוא היה טייס ה-EP-3E הראשון שנבחר לבית הספר לטיסת מבחן של הצי האמריקאי. הוא בוגר התוכנית של בית הספר הרווארד קנדי למנהלים בכירים בביטחון לאומי ובינלאומי. הוא שולט באנגלית, ספרדית, צרפתית ורוסית.

בנו ניקולס כיכב לצדו ב-2006 בסרט התיעודי "מירה לה לונה" בבימויו של אדוארד בוש. הוא הופיע בסרט תיעודי שני, בבימויו של מנואל הוארגה, Son And Moon, שיצא להקרנים בספרד ב-2009. בסרט השתתפו גם האסטרונאוטים מיכאיל טיורין וסוניטה וויליאמס.

לופז-אלגריה הוא יועץ עצמאי לחברות חלל מסורתיות ומסחריות, הוא מכהן במספר מועצות וועדות מייעצות לארגונים ציבוריים ופרטיים, ועוסק בהרצאות מול קהל בארץ ובעולם. הוא כיום מתגורר בוושינגטון די. סי..

משימות 

משימת החלל הראשונה של לופז-אלגריה הייתה STS-73 ב-1995; במשך מספר שנים לאחר מכן הוא הוביל את משרד צוות תחנת החלל הבינלאומית (ISS) של נאס"א. בשנת 2000 הוא חזר לחלל על סיפון STS-92 וב-2002 ב-STS-113. במהלך טיסה STS-92, הוא בחן את תרמיל הריחוף SAFER עם האסטרונאוט ג'ף ויסוף, במהלך הניסוי הוא התרחק עד 15 מטרים מהחללית.

באוקטובר 2001 הוא שירת כאקוונאוט בצוות ה-NEEMO הראשון על סיפון המעבדה התת-ימית אקוואריוס.

ב-20 בספטמבר 2006, לופז-אלגריה הגיע לתחנת החלל הבין-לאומית כמפקד משלחת 14, לאחר שהמריא מבייקונור, קזחסטן ב-18 בספטמבר, על סיפון סויוז TMA-9. במשלחת 14, הוא ביצע חמש הליכות חלל. ב-21 באפריל 2007, הוא עזב את תחנת החלל וחזר לכדור הארץ.

לופז-אלגריה מחזיק בשיא האמריקאי בכל הזמנים במספר הליכות חלל (10) ומשך הליכות חלל כולל (67 שעות ו-40 דקות). למחזיק השיא הקודם, ג'רי ל. רוס, היו בסך הכל 9 הליכות חלל עם משך של 58 שעות ו-18 דקות. לופז-אלגריה הוא טייס החלל השני הכי מנוסה בסך הכל, אחרי אנטולי סולובייב הרוסי. ב-2 באפריל 2007, לופז-אלגריה קבע את השיא של משימת החלל הארוכה ביותר של אסטרונאוט אמריקאי. השהות שלו בחלל במשימה בודדת היה 215 ימים (משימת החלל הארוכה ביותר שנרשמה היא זו של ולרי פוליאקוב, שבילה 437 ימים על סיפון תחנת החלל הרוסית מיר ב-1994 וב-1995).

פעילות משלחת קבועה מס' 14 בתחנת החלל הבין לאומית
מייקל לופז-אלגריהב עם מיכאיל טיורין הגיעו לתחנת החלל ב-20 בספטמבר 2006 בחללית סויוז TMA-9. בתחנת החלל שהתה משלחת מס' 13 בפיקוד פאבל וינוגרדוב. בחללית "סויוז TMA-8" הגיע גם אנושה אנסארי מוסלמית ממוצא איראני שמתגוררת בארצות הברית שהייתה תיירת חלל. לאחר העברת אחריות על תחנת החלל לצוות החדש, צוות מס' 13 ביחד עם אנושה אנסארי עזבו אותה בחללית סויוז TMA-8. תומאס רייטר מגרמניה שהיה חבר צוות מס' 13 נותר בתחנת החלל והצטרף לצוות מס' 14.

משלחת מס' 14 החלה את עבודתה המתוכננת.

ב-26 באוקטובר לתחנת החלל הגיע חללית אספקה פרוגרס M-58 עם ציוד ומצרכים.

ב-23 בנובמבר בוצע פעילות חוץ רכבית בה טופל ציוד בחלק החיצוני של תחנת החלל. הפעילות נמשכה כ-5.5 שעות והשתתפו בה לופז-אלגריה וטיורין.

ב-11 בדצמבר לתחנת החלל הגיע מעבורת החלל דיסקברי במסגרת משימה STS-116. במעבורת הגיעו מצרכים להמשך פעילות, ציוד להרחבת תחנת החלל וחבר משלחת מס' 14 חדש סוניטה ויליאמס מארצות הברית. חברי צוות המעבורת ביצוע מספר פעילויות חוץ רכביות להתקנת החלק החדש שהגיע עם המעבורת. הם עזבו אותה ב-19 בדצמבר ביחד עם תומאס רייטר.

ב-18 בינואר 2007 לתחנת החלל הגיע חללית אספקה פרוגרס M-59 עם ציוד ומצרכים.

ב-31 בינואר לופז-אלגריה וויליאמס ביצעו פעילות חוץ רכבית להפעלת מערכת קירור חדשה של תחנת החלל. הפעילות נמשכה כ-8 שעות.

ב-31 בינואר ויליאמס ולופז-אלגריה ביצעו פעילות חוץ רכבית בה התקנת ציוד נוסף במערכת קירור של תחנת החלל. הפעילות נמשכה כ-6 שעות.

ב-4 בפברואר ויליאמס ולופז-אלגריה ביצעו פעילות חוץ רכבית בה הושלם טיפול במערכת קירור של תחנת החלל. הפעילות נמשכה כ-7 שעות.

ב-8 בפברואר ויליאמס ולופז-אלגריה ביצעו פעילות חוץ רכבית בה בוצעו פעולות תחזוקה של תחנת החלל. הפעילות נמשכה כ-7 שעות.

ב-22 בפברואר טיורין ולופז-אלגריה ביצעו פעילות חוץ רכבית בה טיפלו באנטנה הפגומה. הפעילות נמשכה כ-6 שעות.

בנוסף לפעילויות תחזוקה והרחבת תחנת החלל צוות מס' 14 ביצע מספר רב של ניסויים מדעים.

ב-9 באפריל 2007 לתחנת החלל הגיע חללית סויוז TMA-10 עם משלחת קבועה מס' 15 בפיקוד פיודור יורצ'יחין. לאחר העברת אחריות על תחנת החלל לצוות החדש, לופז-אלגריה וטיורין עזבו את תחנת החלל בחללית סויוז TMA-9 וחזור לכדור הארץ לאחר פעילות של כ-6 חודשים. סוניטה ויליאמס הצטרפה לצוות משלחת מס' 15.

קריירה לאחר נאס"א 
לופז-אלגריה פרש מנאס"א ב-12 במרץ 2012 ושימש כנשיא הפדרציה לטיסות החלל המסחריות עד סוף 2014.

בשנת 2017 לופז-אלגריה הצטרף לאקסיום ספייס כמנהל פיתוח עסקי. הוא טס לחלל שוב בשנת 2022 כמפקד משימה של משימת 1 Axiom, המשימה הראשונה של חברת אקסיום ספייס לתחנת החלל הבין-לאומית. במהלך שהות בתחנת החלל צוות המשימה ביצע 25 ניסויים מדעים

בינואר 2024 לופז-אלגריה מתוכנן לפקד על משימת Axiom Mission 3. יחד איתו יטוסו ולטר וילדיי, אלפר גזרבצי ומרקוס ואנדט.

פרסים ועיטורים 
 מדליית שירות ההגנה הלאומית עם כוכב פרס אחד
 מדליית טיסת החלל של נאס"א עם שלושה אשכולות עלי אלון
 מדליה "על הצטיינות בחקר החלל"

קישורים חיצוניים

 פעילות משלחת קבועה מס' 14 בתחנת החלל בין לאומית

הערות שוליים 

טייסי ניסוי אמריקאים
טייסי צי ארצות הברית
בוגרי בית הספר לטייסי ניסוי של הצי האמריקאי
בוגרי האקדמיה הימית של ארצות הברית
אנשי צוות תחנת החלל הבין-לאומית
אסטרונאוטים אמריקאים
אמריקאים שנולדו ב-1958