אברהם איבלאגון

הרב אברהם בכור איבלאגון (1846–1933) היה פוסק, היסטוריוגרף ורבה של כרתים.

ביוגרפיה 
נולד בקושטא בשנת התר"ו, למשפחה אשר ככל הנראה מוצאה מהעיירה אלאגון  שבאראגון. למד תורה והוסמך לסופר ולמוהל ובגיל 22 נסמך לרבנות. לאחר מכן כיהן כרב בחאניה שבכרתים, שם כיהן כרב קהילת כרתים במשך כ-58 שנים. התכתב עם חכמי דורו, וביניהם רבי רחמים נסים יצחק פלאג'י שכותב לו . שלט במספר שפות ונסע לטורקיה ולמערב אירופה בשליחות קהילתו, ונפגש עם סולטאן טורקיה, מלך יוון ומלך איטליה. הציל ממוות 28 משפחות של יוונים נוצרים, ועל כך הוענק לו אות צלב הזהב. נשלח על ידי ממשלת יוון לשליחות סודית בפריז כדי להשפיע על יהדות העולם לטובת יוון. סייע לפליטי ארץ ישראל במלחמת העולם הראשונה, עת הגיעו לחאניה בכ"ז אלול התרע"ה:

כמו כן עסק רבות בדאגה לחינוכם הדתי של ילדי הפליטים, למענם ייסד שתי בתי ספר, אחד בחאניה ובו 25 תלמידים (חציים נתינים צרפתים וחציים אנגלים), והשני בכפר חלפה , בו שוכנו מרבית הפליטים הצרפתים ובבית הספר שהקים למדו כ-60 תלמידים. הוא גם ניחן בכישרונות אומנותיים ונהג להעניק לדורשי שלומו מתנות מעשי ידיו: בשנת 1896 שלח ספר תורה בכתב-ידו לברון גוסטב דה רוטשילד  לעילוי נשמת בתו המנוחה; ב-1898 העניק לרב הראשי של צרפת, צדוק כהן, 'שישה זכוכיות מלאות וטובות מן הבא לידי'; בפרוס החגים בשנת 1905 שיגר למזכיר כי"ח שלושה חפצים קטנים מעשה ידיו לחלקם בין בני משפחתו וכתב את עשרת הדברות על גרעין חיטה. סבר כי יש להסביר ככל האפשר את מנהגי הדת היהודית לגויים, כפתרון לאנטישמיות, ואף כתב על כך מסה בשם "יין רקח".

נפטר בחשון התרצ"ד.

משפחתו 
נישא לבת שבע לבית קאריאו ולהם נולדו ארבעה ילדים: יעקב, נסים דוד, שלום, יהודה, וויקטוריה.

חיבוריו 

 נכנס יין (קושטא תרע"ב) - סדר לימוד להגות בו בשנת השבעים (יין גימטריא 70).
 יין הרק"ח (בני ברק תשנ"ט) - סיפורה של האנטישמיות ושל עלילות הדם במשך הדורות ויחס התורה לתופעה.
 חיבור בכתב יד בספריה הלאומית (מספר 3,739) ובו סיפור קורותיה של הקהילה היהודית בכרתים, הכולל פרטים על כלל האספקטים של חיי היהודים בקהילות כרתים. וכן על השפעות הפוליטיקה (שלטון העות'מאנים, מרד היוונים וכו') עליה. נדפס ב"פעמים" 37.

לקריאה נוספת 
 פעמים, פרקי עיון במחשבת ישראל במזרח, 37, עמוד 113
 ש' וואנונו, אנציקלופדיה לחכמי טורקיה, עמוד 69

קישורים חיצוניים

ספרו

הערות שוליים 

רבנים
ילידי 1846
נפטרים ב-1933