איינשטיין קליש

איינשטיין קליש (8 בדצמבר 1939, וידין, ממלכת בולגריה–9 בפברואר 1996, הרצליה, ישראל), היה כדורגלן, מאמן כדורגל, ואיש ניהול ישראלי המזוהה עם קבוצת מכבי יפו.

קורות חייו

קריירת משחק
איינשטיין קליש נולד בווידין שעל גדות הדנובה ללזר-אליעזר ולמתילדה. ב-1948, במהלך העלייה ההמונית עלתה המשפחה לישראל. בתחילה התיישבה ביד המעביר ובהמשך עברה ליפו. בגיל 15 הצטרף לנוער של מכבי יפו. קליש הוא בן מחזורם של בובי קלמי וצ'וצ'קו לוי. בשלהי עונת 1957/1958 בליגה הלאומית הועלה לקבוצה הבוגרת ומשחק הליגה הראשון שלו נערך ב-30 באפריל 1958 מול הפועל רמת גן. קליש שיחק בעמדת הקיצוני ועונת השיא שלו בקריירה הייתה עונת 1963/1964 במהלכה סיימה מכבי יפו כסגנית האלופה הפועל רמת גן, בהפרש של נקודת ליגה אחת. בסיומה של עונה זו קיבל קליש הצעה לעבור ולשחק בקבוצת אולימפיק מרסיי מצרפת, אך דחה אותה ונשאר במכבי יפו. משחק הליגה האחרון שלו בשורות יפו נערך ב-2 בספטמבר 1967 מול הפועל ירושלים, בעיצומה של עונת 1966/1968 בליגה הלאומית "העונה הארוכה".

ב-1962 זומן קליש לסגל נבחרת ישראל בכדורגל על ידי המאמן גיולה מאנדי. הוא השתתף בשלושה משחקים רשמיים. משחקו הראשון בנבחרת נערך ב-19 במאי 1963 ובו הפסידה ישראל לנבחרת ברזיל בתוצאה 0–5. הוא נכלל בסגל הנבחרת גם תחת יוסף מרימוביץ' וזכה עימה בגביע אסיה בכדורגל 1964. בטורניר שנערך בישראל, השתתף קליש במשחק ב-29 במאי 1964 בו גברה ישראל על נבחרת הודו בתוצאה 2–0.

קריירת אימון וניהול
לאחר פרישתו ממשחק פעיל אימן במשך שנה את קבוצת מכבי בת ים. בעונת 1968/1969 בליגה הלאומית החלה מכבי יפו את העונה תחת המאמן אריה קוך. בדצמבר 68 פוטר קוך וקליש מונה למאמנה של מכבי יפו. הוא סיים עמה במקום ה-11 בטבלה. בהמשך, מונה יחיאל מור למאמן הקבוצה, אך סיים את עבודתו לאחר מספר חדשים. קליש המשיך ואימן את יפו במהלך עונת 1969/1970 בליגה הלאומית אשר בסיומה ירדה הקבוצה לליגה א' שהייתה השנייה בישראל. המשחק שהכריע את הירידה התקיים במחזור האחרון של העונה, ובו הפסידה מכבי יפו להפועל באר שבע 1–2, משער בדקה ה-85 של מאיר ברד. יפו הצטרפה לבאר שבע שירידתה לליגה השנייה כבר נקבעה מספר מחזורים קודם לכן.

קליש נטל פסק זמן מפעילותו באגודה והתמקד בעסקיו הפרטיים. בעונת 1976/1977 בליגה הלאומית אימן את יפו צ'וצ'קו לוי וקליש נבחר ליושב ראש מח' הכדורגל של האגודה. קליש נקט בסדרת צעדי התייעלות על מנת לייצב את מצבה הכלכלי של האגודה. יפו סיימה כסגנית האלופה ועלתה למשחקי האינטרטוטו. ב-1978 פרש מתפקידו ושב לתפקיד יושב הראש ב-1980, אך פרש ממנו שנה מאוחר יותר בשל מצבה הכלכלי של האגודה והיחסים העכורים בין חברי ההנהלה. בהמשך, שב לכהן כיושב ראש מח' הכדורגל, כיו"ר האגודה, וכיו"ר חבר הנאמנים עד 1988.

חיים אישיים
איינשטיין קליש היה נשוי לוויזה-ויקי לבית משיח (1943–2013), והם היו הורים לשני בנים ובת וסבים לנכדים. בשנותיו האחרונות נאבק במחלת הסרטן, והלך לעולמו ב-1996 והוא בן 56. הובא למנוחות בבית הקברות הישן "פינסקר" בהרצליה. אחיינו אלי קליש כיהן כיושב ראש קבוצת מכבי קביליו יפו ומכהן כנשיא המועדון (2023).

תארים 
נבחרת ישראל
 מחזיקת גביע אסיה: 1964
מכבי יפו
 סגנית אלופת ישראל: 1961/1962
 סגנית אלופת ישראל: 1963/1964

לקריאה נוספת
 ברוך פורמן, היידה בי-היידה בו - עלייתה, ירידתה והקמתה מחדש של מכבי יפו, הוצאת תירוש, תל אביב-יפו, 2020.

קישורים חיצוניים 

 
 משחקי איינשטיין קליש בנבחרת ישראל, אתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
 איינשטיין קליש - תקציר ביוגרפי, באתר maccabisport.org

הערות שוליים

כדורגלנים ישראלים
חלוצי כדורגל ישראלים
תל אביב-יפו: כדורגלנים
כדורגלני מכבי יפו
כדורגלני נבחרת ישראל
כדורגלני גביע אסיה 1964
מאמני כדורגל ישראלים
מאמני מכבי יפו
ישראלים ילידי בולגריה
ישראלים שנולדו ב-1939
ישראלים שנפטרו ב-1996