אולוף מלברג

אריק אולוף מלברג (; נולד ב-3 בספטמבר 1977) הוא כדורגלן עבר שוודי ששיחק בעמדת הבלם, וכיום מאמן כדורגל.

מלברג, מהבלמים השוודים הבכירים בשנות האלפיים, שיחק לאורך הקריירה במועדונים בשוודיה, ספרד, אנגליה, איטליה, יוון ודנמרק. הוא זכור בעיקר מתקופה בת שבע עונות באסטון וילה האנגלית, במהלכה אף נבחר לכדורגלן השנה בשוודיה ב-2003. לזכותו של מלברג 117 הופעות במדי נבחרת שוודיה, מתוכן 36 כקפטן, בהן כבש שמונה שערים. בין היתר ייצג את הנבחרת בשני טורנירי מונדיאל ובארבע אליפויות אירופה.

קריירת משחק 
מלברג החל את הקריירה בקבוצת הנוער של גולספנג מעיר הולדתו. בילדותו עוד העדיף את ענף הטניס, ואף נחשב לפוטנציאל בתחום, ורק בגיל 14 החל להתמקד בכדורגל. 

בעונת , כשהיה בן 19, עבר לראשונה לשחק בליגת העל השוודית, כאשר חתם בשורותיה של דגרפורס. הוא השתלב היטב בהרכב הקבוצה ובשתי עונות ערך 47 הופעות במדיה. עם ירידתה של דגרפורס לליגת המשנה בסיום עונת , עבר מלברג לא.י.ק סולנה. הפריצה של מלברג במדי הקבוצה הייתה מהירה. עם 17 הופעות ליגה סייע מלברג לקבוצה לזכות באליפות שוודיה לעונת , ולאחר עשרה חודשים בלבד במדיה כבר מצא את דרכו לליגה בכירה יותר.

בעונת  חתם מלברג בראסינג סנטנדר מליגת העל הספרדית. את הופעת הבכורה שלו ערך ב-29 בנובמבר 1998, כשפתח בהרכב בהפסד 1–0 לריאל סוסיאדד. מאז, שמר מלברג על מקום קבוע בהרכב הקבוצה, וסייע לה להינצל מירידה. עונה לאחר מכן כבר היה לשחקן קבוע בהרכב הקבוצה. הוא החמיץ רק משחק ליגה בודד (עקב הרחקה) ובסך הכול ערך 37 הופעות ליגה ושוב הצליח לשרוד בליגה עם קבוצתו. בעונת  שוב היה לשחקן מפתח בהגנת הקבוצה, אך הפעם לא הצליחה סנטנדר להינצל ונשרה לליגת המשנה.

ב-18 ביולי 2001, לקראת עונת , נמכר מלברג לאסטון וילה מהפרמייר ליג תמורת כ-5 מיליון ליש"ט. נשיא הקבוצה, דאג אליס, הצהיר אז כי וילה רכשה את אחד מהבלמים הטובים בעולם, ומלברג חתם על חוזה לחמש שנים במועדון. מלברג השתלב בהרכב הקבוצה, והפך לבלם הפותח באופן קבוע. בעונתו השנייה בקבוצה, עונת , פתח מלברג בהרכב בכל משחקיה של הקבוצה בליגה, ובכולם השלים משחק מלא. במשחק החוץ של הקבוצה באולד טראפורד מול מנצ'סטר יונייטד, ב-26 באוקטובר 2002, אף כבש את שער הליגה הראשון שלו בקריירה (והיחיד באותה העונה). בזכות הופעותיו בקבוצה ובנבחרת, נבחר מלברג לכדורגלן השנה בשוודיה לשנת 2003.

בעונת , תחת המאמן דייוויד אולירי, הפך מלברג לקפטן הקבוצה, תפקיד אותו נשא עד סיום עונת , אז עבר סרט הקפטן לגארת' בארי. בעונת  שוב פתח בהרכב בכל משחקי הליגה של קבוצתו, תחת המאמן החדש מרטין אוניל. במחזור הראשון של העונה התארחה אסטון וילה אצל ארסנל, ומלברג, שהעלה את קבוצתו ליתרון בדקה ה-53, התכבד להיות הכובש הראשון במשחק רשמי באצטדיון האמירויות. המשחק הסתיים בשוויון 1–1. 

בעונת  הוסט מלברג על ידי אוניל לעמדת המגן הימני, שם שיחק לאורך רוב הענה. הייתה זו עונתו השביעית בקבוצה, שבסיומה היה אמור להסתיים חוזהו במועדון, ומלברג ניצל זאת כאשר כבר בינואר 2008 הבטיח את מעברו החופשי בסיום אותה העונה ליובנטוס מהסרייה א'. משחקו הביתי האחרון בקבוצה, ב-3 במאי 2008, הוכרז על ידי אוהדי אסטון וילה כ"יום אולוף מלברג", כהערכה על פועלו במועדון. במשחקו האחרון בקבוצה, משחק חוץ מול וסטהאם יונייטד, העניק מלברג חולצה לכל אוהד הקבוצה שהגיע לאצטדיון. גם שנים לאחר עזיבתו עדיין זוכה מלברג להערכה מצד אוהדי הקבוצה, כאחד מטובי שחקניה.

מלברג הצטרף ליובנטוס לקראת עונת . מלברג נחשב היה לשחקן משלים וערך 27 הופעות ליגה במדי הקבוצה, בעיקר כתחליף לשחקני ההגנה הקבועים שנפצעו. יובנטוס סיימה את העונה כסגנית האלופה בפער עשר מהזוכה אינטר מילאנו, והודחה מליגת האלופות על ידי צ'לסי בשלב שמינית הגמר. מלברג ערך שלוש הופעות בשלב הבתים באותה העונה, ושיחק בצמד משחקי ההדחה מול צ'לסי.

לאחר עונה בלבד ביובנטוס, נמכר מלברג בן ה-32 לאולימפיאקוס מהליגה היוונית תמורת כ-2.5 מיליון אירו. בעונת הבכורה שלו בקבוצה היה שותף למסעה עד לשמינית גמר ליגת האלופות, שם נעצרה על ידי ז'ירונדן דה בורדו, כאשר בסך הכול ערך 12 הופעות במפעל באותה העונה (ארבעה בשלבי ההעפלה ועוד שמונה בשלבי הבתים ושמינית הגמר). בעונתו השנייה בקבוצה זכה עמה באליפות יוון, ובעונתו השלישית בקבוצה כבר זכה עמה באליפות שנייה ברציפות ואף הוסיף זכייה בגביע היווני, כאשר פתח בהרכב של המאמן ארנסטו ואלוורדה בניצחון 2–1 על אטרומיטוס בגמר.

לקראת עונת , לאחר שלוש שנים באולימפיאקוס, חזר מלברג לספרד, שם החל את הקריירה שמחוץ לשוודיה. הוא חתם במדי ויאריאל, ששיחקה אז בליגת המשנה, וסייע לה לחזור לליגה הבכירה מהמקום השני בטבלה, עם שני שערי ליגה ב-29 הופעות. אלא שבתום עונה בלבד, עזב והצטרף לפ.צ. קופנהגן מליגת העל הדנית בחוזה לשנתיים. לאחר עונת הבכורה שלו, שהסתיימה במקום השני בליגה והפסד בגמר הגביע, החליט מלברג לא להמשיך לעונה נוספת ופרש ממשחק פעיל בגיל 37.

נבחרת שוודיה 

מלברג החל את הקריירה הבינלאומית במדי נבחרת שוודיה הצעירה. בשנת 1998 יצג אותה באליפות אירופה לנבחרות צעירות, ופתח בהרכב בהפסד ברבע הגמר לנורווגיה. במשחקי הדירוג כבש מלברג את השער הראשון של נבחרתו בניצחון 2–0 על רוסיה, וכן פתח בהפסד לגרמניה בסך הכול ערך 27 הופעות במדי הנבחרת הצעירה, וכבש במדיה ארבעה שערים.

ב-23 בפברואר 2000 ערך מלברג ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת שוודיה, כשנכנס כמחליף על ידי המאמנים טומי סודרברג ולארס לאגרבק בפתיחת המחצית השנייה, בהפסד 1–0 ל במשחק ידידות.

על אף חוסר ניסיונו הבינלאומי, שכלל ארבע הופעות בלבד כמחליף בחודשים הספורים טרם הטורניר, זומן מלברג על ידי המאמנים לסגל הנבחרת לקראת יורו 2000. יתרה מכך, מלברג שיחק לאורך כל שלושת משחקיה של שוודיה בטורניר, שהסתיימו בהדחה בשלב הבתים עם נקודה אחת בלבד.

מלברג הפך לשחקן הרכב קבוע בנבחרת, ושותף בשמונה משחקים במוקדמות מונדיאל 2002, כולם בהרכב. לאגרבק וסודרברג זימנו אותו לסגל לקראת מונדיאל 2002. גם בטורניר הזה שותף מלברג לאורך כל ארבעת משחקיה של שוודיה בהרכב, על אף תקרית שאירעה באימון לפני הטורניר בין מלברג לחברו לנבחרת, פרדריק ליונברג. השניים התעמתו לאחר תיקול חזק של מלברג על ליונברג, עד שהשניים הופרדו על ידי חבריהם לקבוצה. בטורניר עצמו נפרדה שוודיה בשוויון 1–1 מול  במשחק הראשון, גברה 2–1 במשחק השני על , ובמשחק השלישי והאחרון בשלב הבתים פגשה שוודיה את , שנזקקה לניצחון כדי להעפיל לשמינית הגמר. שוויון 1–1 בסיום הבטיח לשוודיה את המקום הראשון בבית. בשמינית הגמר פגשה שוודיה את , נכנעה 2–1 בשער הזהב בתוך ההארכה והודחה מהטורניר.

ב-7 בספטמבר 2002, בשוויון 0–0 מול  במוקדמות יורו 2004, עלה מלברג לראשונה עם סרט הקפטן, בהופעתו ב-28 בשורות הנבחרת. הוא שימש כקפטן במשך ארבע שנים, ובסך הכול ערך 36 הופעות כקפטן. באותו טורניר המוקדמות אף כבש את שערו הראשון במדי שוודיה, בניצחון החוץ 2–0 על  ב-10 בספטמבר 2003, בהופעתו ה-38 במדיה. ביורו 2004 בפורטוגל המשיך מלברג את רצף ההופעות שלו בטורנירים גדולים, כאשר שוב פתח ושיחק לאורך כל ארבעת משחקיה של שוודיה בטורניר. שוודיה פתחה היטב עם ניצחון 5–0 על , והמשיכה בשוויון 1–1 מול איטליה, ובשוויון 2–2 מול  שהבטיח לה את ראשות הבית. ברבע הגמר מול  הודחה שוודיה בדו-קרב פנדלים לאחר שוויון 0–0 בתום הארכה. מלברג בעט את הפנדל השישי והמכריע של נבחרתו, ונעצר אצל אדווין ואן דר סאר. עם זאת, נבחר מלברג לנבחרת המצטיינים של הטורניר.

מלברג שותף בכל עשרת משחקיה של שוודיה במוקדמות מונדיאל 2006, ובהם כבש שער אחד. הוא זומן על ידי לאגרבק לסגל לקראת מונדיאל 2006 בגרמניה, ולראשונה הוביל את הנבחרת כקפטן לטורניר גדול. מלברג שיחק לאורך כל שלושת משחקיה של שוודיה בשלב הבתים. במשחק הראשון איכזבה שוודיה בשוויון 0–0 מול , אך התאוששה עם ניצחון 1–0 על  ועלתה לשמינית הגמר לאחר שוויון 2–2 מול אנגליה. במשחקו האחרון בקריירה כקפטן הנבחרת, הפסידה שוודיה 2–0 למארחת  והודחה מהטורניר.

לאחר המונדיאל סיים מלברג את תפקידו כקפטן הנבחרת, והוחלף בתפקיד על ידי ליונברג. במוקדמות יורו 2008 כבש מלברג שני שערים בשבע הופעות, וזומן על ידי לאגרבק לסגל הנבחרת לקראת יורו 2008. בפעם הרביעית ברציפות שיחק מלברג לאורך כל שלושת משחקיה של שוודיה בטורניר. שוודיה כשלה להעפיל משלב הבתים, לאחר שפתחה בניצחון 2–0 על  אך הפסידה 2–1 ל ו-2–0 ל וסיימה את דרכה.

מלברג ושוודיה כשלו להעפיל למוקדמות מונדיאל 2010, על אף שני שערים בתשע הופעות של מלברג. שוודיה חזרה לטורניר משמעותי כשהעפילה ממוקדמות יורו 2012, ומלברג זומן לטורניר הגמר על ידי המאמן אריק האמרן. מלברג שוב שותף לאורך כל שלושת משחקיה של שוודיה בטורניר, כפי שעשה בכל הטורנירים המשמעותיים אליהם זומן. שוודיה פתחה בהפסד 2–1 ל. במשחק השני פגשה שוודיה את אנגליה. בדקה ה-49 השתלט מלברג על כדור ברחבה לאחר בעיטה חופשית של זלאטן איברהימוביץ', בעט היטב למסגרת ונהדף על ידי ג'ו הארט, אך ההדיפה פגעה בגלן ג'ונסון וחדרה פנימה כדי לקבוע שוויון 1–1. עשר דקות לאחר מכן עלה היטב לכדור חופשי של סבסטיאן לארסון ונגח פנימה את שער היתרון של שוודיה. אלא שהיתרון לא החזיק מעמד, אנגליה שוב הפכה את התוצאה וניצחה 3–2 בסיום. על אף ההפסד נבחר מלברג למצטיין במשחק. במשחק השלישי גברה שוודיה 2–0 על , אך למרות זאת סיימה אחרונה בבית ולא העפילה לשלב הבא.

בסיום הטורניר פרש מלברג מהנבחרת בגיל 35. לזכותו 117 הופעות במדי הנבחרת (מקום שביעי בטבלת ההופעות בנבחרת שוודיה בכל הזמנים), בהן כבש שמונה שערים.

קריירת אימון 
בנובמבר 2015, לקראת עונת , התמנה מלברג לתפקיד המאמן בקבוצת ברומאפויקארנה. הקבוצה, שסיימה את עונת  עם ירידת ליגה שנייה ברציפות, התכוננה לקראת משחקיה בליגה השלישית. מלברג חתם על חוזה לשנתיים, וכבר בעונת הבכורה שלו הוביל את הקבוצה לאליפות המחוז הצפוני בליגה השלישית, עם 19 ניצחונות, הפסד ליגה בודד ו-17 שערי חובה בלבד ב-26 משחקים.

בין עונתו הראשונה לשנייה במועדון, הוביל את ברומאפויקארנה עד לחצי גמר הגביע השוודי, כולל ניצחון 2–1 על אלפסבורג ברבע הגמר. בחצי הגמר נעצרה הקבוצה על ידי נורשפין עם תבוסת 4–0. בעונת  הוביל מלברג את קבוצתו לעליית ליגה שנייה ברציפות, כשברומאפויקארנה זכתה באליפות ליגת המשנה השוודית ובכך השלימה את חזרתה לליגה הבכירה. על אף ההצלחה שחווה כמאמן הקבוצה, בחר מלברג שלא להאריך את חוזהו ונפרד מהמועדון לאחר שנתיים.

ביולי 2019 התמנה מלברג לתפקיד המאמן בפרמאד אמאגר מליגת המשנה הדנית. הקדנציה הקצרה של מלברג בקבוצה נמשכה כחודשיים בלבד, בהם הצעיד את הקבוצה בשבעה משחקי ליגה ומשחק גביע בודד. ב-3 בספטמבר 2019 החליף את חברו לשעבר לנבחרת, הנריק לארסון, כמאמן הלסינגבורג מליגת העל השוודית, תפקידו הראשון כמאמן בליגה ראשונה. מלברג הוביל את הקבוצה בשמונת מחזורי הליגה האחרונים והרחיק אותה מקרבות ההישרדות עם שלושה ניצחונות וחמישה הפסדים, שהספיקו כדי להישאר עונה נוספת בליגה הבכירה.

מלברג הוביל את הלסינגבורג בעונת , אך ללא הצלחה. הקבוצה שהתה מתחת לקו האדום ב-28 מתוך שלושים מחזורי הליגה, השיגה חמישה ניצחונות בלבד וסיימה את העונה במקום ה-15 (מתוך 16 קבוצות), בדרך לליגת המשנה. עם תום העונה סיים מלברג את דרכו בקבוצה.

תארים 
א.י.ק. סולנה
 אליפות שוודיה: 

אסטון וילה
 גביע האינטרטוטו: 

אולימפיאקוס
 אליפות יוון (2): , 
 הגביע היווני: 

תארים אישיים
 כדורגלן השנה בשוודיה: 
 נבחרת הטורניר של אליפות אירופה: 2004

סטטיסטיקות

מועדונים

נבחרת לאומית

קישורים חיצוניים 

כדורגלנים שוודים
בלמי כדורגל שוודים
כדורגלני דגרפורס
כדורגלני א.י.ק סולנה
כדורגלני ראסינג סנטנדר
כדורגלני אסטון וילה
כדורגלני יובנטוס
כדורגלני אולימפיאקוס
כדורגלני ויאריאל
כדורגלני פ.צ. קופנהגן
כדורגלני נבחרת שוודיה
כדורגלני יורו 2000
כדורגלני מונדיאל 2002
כדורגלני יורו 2004
כדורגלני מונדיאל 2006
כדורגלני יורו 2008
כדורגלני יורו 2012
ספורטאים שוודים בספרד
ספורטאים שוודים באנגליה
ספורטאים זרים באיטליה
ספורטאים זרים ביוון
ספורטאים זרים בדנמרק
מאמני כדורגל שוודים
שוודים שנולדו ב-1977