אן קרופורד אצ'סון

אן קרופורד אצ'סון, באנגלית:  Anne Acheson (5 באוגוסט 1882 - 13 במרץ 1962) הייתה פסלת בריטית-אירית. היא ואלינור האלה המציאו יציקות גבס לגפיים שבורות של חיילים. אצ'סון הציגה באקדמיה המלכותית ובעולם. במהלך מלחמת העולם הראשונה היא עבדה עבור האגודה לצרכים כירורגיים ב בצ'לסי, לונדון. אצ'סון קיבלה את פרס גליכן ב-1938. היא חילקה את זמנה בין לונדון לגלנאווי, מחוז אנטרים, צפון אירלנד.

קריירה 
אצ'סון נולדה בפורטאדאון שבמחוז ארמאג, לג'ון אצ'סון, תעשיין ואשתו הרייט גלאזגו.  אן אצ'סון התחנכה במכללת ויקטוריה, בלפסט, בבית הספר לאמנות בבלפסט ובמכללה המלכותית לאמנות בלונדון, שם למדה פיסול אצל אדואר לאנטי 

אצ'סון הציגה לראשונה באקדמיה המלכותית בשנת 1913, כאשר הפסל שלה "הפיקסי" התקבל לתערוכה. במהלך ארבעת העשורים הבאים, 30 מפסליה הוצגו ב-22 תערוכות באקדמיה. עבודתה של אצ'סון כללה פסלונים, דיוקן ופסלוני גן. בעוד שעבודותיה המוקדמות פוסלו מעץ, הפסלים המאוחרים שלה נעשו ברובם במתכת, אבן או בטון.

שירותים בזמן מלחמה 
במהלך מלחמת העולם הראשונה היא התנדבה באגודה לצרכים כירורגיים. האגודה סיפקה חבישות רפואיות ונוצרה על ידי גילדת הרקמה של המלכה מרי. אצ'סון ואלינור האלה היו שתיהן פסליות  וראו חיילים שחזרו מהחזית עם גפיים שבורות המוחזקות יחד בסדי עץ ותחבושות בסיסיות בלבד, אצ'סון הציעה לייצב בגבס את הגפה וכשהגבס התקשה, לעטוף בתחבושת- ולהניח אותו על האיבר השבור כדי לתמוך בו בזמן הריפוי. הרעיון נולד בהשראת הפיסול בפריז שבו השתמשה ביצירות שלה ביציקות גבס. סד נייר וגבס מעיסת הנכונה הפחית את זמן הריפוי תוך תמיכה נכונה באיבר השבור. הרעיון של שימוש בגבס אומץ ושוכלל במהלך השנים ועדיין נמצא בשימוש היום במקצוע הרפואה.  כשסיימה את לימודיה, לימדה אצ'סון בבית ספר בלונדון והמשיכה להתגורר בעיר זו.

היא הייתה האישה הראשונה, בשנת 1938, שנבחרה כעמית של אגודת הפסלים המלכותית הבריטית .

אצ'סון עברה הסבה מקצועית למהנדסת ושרטטת במהלך מלחמת העולם השנייה כדי לאפשר לה לבצע עבודה התנדבותית נוספת. היא גם עבדה עבור הצלב האדום במהלך המלחמה. 

לאחר המלחמה המשיכה אצ'סון כאמן ועסקה בצפון אירלנד.

הערות שוליים 

ציירות איריות 
ילידות 1882
נפטרות ב-1962