משפחת אל-אסד

משפחת אל-אסד (בערבית: عَائِلَة الْأَسَد), הידועה גם בשם שושלת אסד, שולטת בסוריה מאז שהגנרל חאפז אל-אסד הפך לנשיא סוריה ב-1971 מטעם מפלגת הבעת'. לאחר מותו, ביוני 2000, ירש אותו בנו בשאר אל-אסד.

משפחת אסד מגיעה במקור מקרדאחה, ליד לטקיה, בצפון-מערב סוריה. הם בני המיעוט העלווי ושייכים לשבט הקלבייה. שם המשפחה אסד ניתן ב-1927, כאשר עלי סולימאן (1875–1963) שינה את שם משפחתו לאל-אסד, בערבית "האריה", אולי בהקשר למעמדו החברתי כמתווך מקומי ולפעילותו הפוליטית. כל בני משפחת אסד המורחבת הם צאצאיו של עלי סולימאן ואשתו השנייה נאיסה, שהגיעו מכפר בהרי אנסריה.

קשרים משפחתיים ממשיכים להיות חשובים בפוליטיקה הסורית. כמה בני משפחה קרובים של חאפז אל-אסד מילאו תפקידים חשובים בממשלה מאז עלייתו לשלטון והמשיכו לאחר מותו. חאפז אל-אסד בנה את משטרו כבירוקרטיה סטליניסטית בסימן פולחן אישיות מובהק, שאינו אופייני בהיסטוריה הסורית המודרנית. תמונות, דיוקנאות, ציטוטים ושבחים של אסד מוצגים בכל מקום במדינה, מבתי ספר ועד לשווקים ציבוריים ומשרדי ממשלה. חאפז אל-אסד מכונה "המנהיג האלמותי" ו"אל-מוקדס" (المقدس, המקודש) באידאולוגיה האסדית הרשמית. חאפז ארגן מחדש את החברה הסורית בקווים מיליטריסטיים, הפעיל בהתמדה רטוריקה קונספירטיבית על הסכנות שטומנות למדינה מזימות בגיבוי זר ובשיתוף פעולה גיס חמישי בתוך המדינה, וקידם את הכוחות המזוינים כהיבט מרכזי בחיים הציבוריים. בעקבות מותו של חאפז, את פולחן האישיות ירש בנו ויורשו בשאר אל-אסד, שזכה לשבחים במפלגה כ"מנהיג הצעיר" ו"תקוות העם". בהשפעה רבה מהמודל של משפחת קים הצפון קוריאנית, התעמולה הרשמית מייחסת מאפיינים אלוהיים לשושלת אסד, ומעריץ את בני המשפחה כ של סוריה המודרנית.

מקור 
מקורה של משפחת אסד בעלי סולימאן אל-ווחש, אביו של חאפז אל-אסד, שנולד ב-1875 והתגורר בכפר קרדאחה שבהרי אנסריה. המקומיים כינו אותו "ווחש" (وحش), בערבית "חיית פרא", כי הוא היה חזק פיזית ולוחם טוב. אל-ווחש נשאר שם המשפחה עד שנות ה-20 של המאה ה-20, אז הוחלף לאל-אסד, שמשמעותו בערבית "האריה". בגלל כוחו ויכולת הקליעה של סולימאן, הוא זכה לכבוד בכפרו. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה שלח המושל העות'מאני של וילאייט חלב חיילים לאזור כדי לגבות מסים ולגייס חיילים. על פי הדיווחים, החיילים נלחמו על ידי סולימאן וחבריו שהיו חמושים רק בצברים ובמוסקטים ישנים. מכיוון שסולימאן זכה לכבוד, הוא היה מתווך מקומי בין משפחות מריבות. הוא גם היה אחד מהראשים המקומיים שהיו השליטים בפועל של האזור. ראשי המשפחות החזקות היו מספקים הגנה לשכניהם ובתמורה הם זכו לנאמנות וכבוד. הוא חי עד 1963, מספיק זמן כדי לראות את עליית בנו לשלטון. הוא התחתן פעמיים ולמעלה משלושה עשורים היו לו אחד-עשר ילדים. אשתו הראשונה סעדה הייתה ממחוז חפה. נולדו להם שלושה בנים ושתי בנות. אשתו השנייה הייתה נעיסה, צעירה ממנו בעשרים שנה. היא הייתה בתו של עות'מאן עבד מהכפר אל-קווטיליביה, תריסר קילומטרים יותר במעלה ההר. נולדו להם בת וחמישה בנים. חאפז נולד ב-6 באוקטובר 1930 והיה הילד הרביעי.

הדת של משפחת אל-אסד היא האסלאם השיעי ובפרט הזרם העלווי, שנחשב לקיצוני אף יותר מהאסלאם השיעי עצמו, עם זאת משפחת אל-אסד מתנהגת כמשפחת יחסית חילונית.

פולחן אישיות 

בעקבות ההפיכה שהנהיג ב-1970, בה הדיח את יריבו סלאח ג'דיד, פיתח חאפז אל-אסד פולחן אישיות סביב עצמו בסגנון סטליניסטי, אשר תיאר אותו כדמות האב של האומה הסורית. לאחר מותו של חאפז הורחב פולחן האישיות לבנו, בשאר. אנדרטאות, תמונות, פסלים, סמלים ושלטי חוצות של שני המנהיגים מופיעים פעמים רבות במרחב הציבורי הסורי. פולחן האישיות נועד לבסס את רעיון "סוריה של אסד", ומשקיפים בין-לאומיים רואים במאמצי התעמולה הממלכתיים אסטרטגיה להבטחת ציות ההמונים ולזיהוי הלאומיות הסורית עם שושלת אסד. המדינה אסרה על דעות פוליטיות פרטיות המבקרות את המשטר ומעודדת אזרחים לדווח על קרובי משפחה וחברים שמפגינים עמדות לא רצויות. מדיניות הליברליזציה הכלכלית שהושמה במהלך שנות ה-2000 החמירה את השחיתות במדינה, ומאחר שהרווחים הלכו בעיקר למשפחה צמחו בסוריה אנשי עסקים המקורבים למשפחה, כמו ראמי מח'לוף.

בניגוד לדיקטטורות ערביות אחרות, תכונה זו של משטר הבעת' והריכוזיות המוחלטת של הכוח בידי בני אסד אפשרה לו להחדיר בהצלחה א-פוליטיות בקרב אזרחי המדינה. כתוצאה מכך, הפעילות הפוליטית בקרב העם הסורי נמוכה הרבה יותר בהשוואה למדינות ערביות אחרות. עד לאחרונה, האקטיביזם הפוליטי נדחה על ידי רבים, ובמקום זאת הם העדיפו את היציבות שמציע המשטר. עלייתם של האינטרנט ושידורי הלוויין, התרבות קבוצות מדוכאות בחברה האזרחית והופעתם של פעילים פוליטיים עצמאיים במהלך שנות ה-2000 החלו לערער את המונופול הממלכתי על מידע. מה שהוביל להתנגדות פוליטית גוברת בקרב הדורות הצעירים.

משפחתו של חאפז

חאפז אל-אסד 

 חאפז אל-אסד (1930–2000). נשיא סוריה בשנים 1971–2000.
 אניסה מח'לוף (1930–2016), רעייתו של חאפז והגברת הראשונה של סוריה.
 בושרה אל-אסד, מתה בינקותה לפני 1960.
 בושרה אל-אסד (נולדה ב-1960), רוקחת ונשואה (עם חמישה ילדים) לגנרל אסף שווכאת (1950–2012), היה סגן הרמטכ"ל של צבא סוריה וראש המודיעין הצבאי לשעבר. נהרג ב-18 ביולי 2012 בפיצוץ בדמשק, במהלך מלחמת האזרחים בסוריה.
 באסל אל-אסד (1962–1994), היה המועמד המקורי לרשת את משרת הנשיא, אולם הוא נהרג בתאונת דרכים.
 בשאר אל-אסד (נולד ב-1965), נשיא סוריה מאז שנת 2000. לפני מותו של באסל היה רופא עיניים. נשוי לאסמא אל-אסד (נולדה ב-1975), הגברת הראשונה הנוכחית של סוריה. לפני שנישאה הייתה בנקאית השקעות. לזוג שלושה ילדים.
 מג'יד אל-אסד (1966–2009), היה מהנדס חשמל. נפטר לאחר מחלה ממושכת, לא מוגדרת. היה נשוי לרועא איוב (נולדה ב-1976) ולא היו לו ילדים. מג'יד מת בדמשק ב-12 בדצמבר 2009.
 מאהר אל-אסד (נולד ב-1967), מפקד משמר הרפובליקה, הידוע גם כמשמר הנשיאות, ודיוויזיית השריון הרביעית המובחרת של הצבא, שיחד עם המשטרה החשאית של סוריה מהווים את ליבת כוחות הביטחון של המדינה. הוא גם חבר בפיקוד המרכזי של מפלגת הבעת' ומספרים שיש לו אישיות תוקפנית ובלתי נשלטת. הוא נשוי ואב לשתי בנות. על פי הדיווחים הוא הפך לנכה באופן קשה בהפצצה בדמשק ב-2012 במהלך מלחמת האזרחים. מדווחים שהוא ירה באסף שווכאת בבטנו באוקטובר 1999 במהלך ויכוח. מאהר ידוע כאכזרי ביותר במשפחת אל-אסד.

אחיו של חאפז

ג'מיל אל-אסד 

 ג'מיל אל-אסד (1932–2004), חבר פרלמנט ומפקד מיליציה קטנה. נדחק לשוליים פוליטית שנים לפני מותו.
 מונדיר אל-אסד (נולד ב-1961), נעצר ב-2005 בנמל התעופה של ביירות בעת שנכנס ללבנון. דווח שהיה מעורב בהברחת נשק למורדים בעיראק. בשנת 2011, האיחוד האירופי הטיל עליו עיצומים בשל היותו מעורב, יחד עם מיליציית שביחה, בדיכוי המפגינים במהלך מלחמת האזרחים בסוריה.
 פוואז אל-אסד (1962–2015), היה המנהיג האמיתי הראשון של השביחה. האיחוד האירופי הטיל עליו עיצומים ב-2011 בשל מעורבותו בדיכוי המפגינים במהלך מלחמת האזרחים בסוריה.
 בת נוספת.

רפעת אל-אסד 

 רפעת אל-אסד (נולד ב-1937). מפקד פלוגות ההגנה, שהיה אחראי לטבח חמה ב-1982. לאחר ניסיון הפיכה בשנת 1987, הוא יצא לגלות בצרפת וכיום הוא חי בלונדון. הוא נשוי עם ארבע נשים:
 אמירה עזיז אל-אסד (נפטרה ב-2019), דודניתו.
 צנע איסמעיל מכלוף (נפטרה ב-2021), ממשפחת אשתו של חאפז.
 רג'אא בקראט, ממשפחה סונית דמשקאית עשירה.
 לינה אל-חייר, אחותו של חסה בן טאראד אל-שאלן, אשתו של המלך הסעודי המנוח עבדאללה בן עבד אל-עזיז.לרפעת יש מספר ילדים מנישואים אלו, ביניהם:
 ריבאל אל-אסד, חי מחוץ לסוריה מאז שהיה בן תשע, כיום מתגורר בארצות הברית.
 סומר אל-אסד, תומך באביו באופן פעיל בהתנגדותו לבשאר.
 לאמיה, נשואה לעלא אל-פיאד, בנו של שפיק פיאד, גנרל בצבא סוריה.
 מודר אל-אסד, נשוי למאי היידר, בתו של המולטי-מיליונר הסורי מוחמד היידר.
 תומדיר, נשואה למועיין נסיף חיירבק, המקושר בקשרי נישואים לרפיק אל-חרירי, ראש ממשלת לבנון לשעבר.
 פיראס אל-אסד. האשים את בן דודו, הנשיא בשאר, בהרג של יותר מ-100,000 עלווים ויותר מחצי מיליון סורים על מנת להישאר בשלטון.

משפחת שאליש 
 אחותו של חאפז אל-אסד נישאה למשפחת שאליש. המשפחה, באמצעות הגנרל ד'ו אל-המה אל-שאליש, שומרת על רמה משמעותית של השפעה בממשלת בשאר אל-אסד. משפחת שאליש פעילה בעיקר בענפי הרכב והבנייה. מקורות ממשלתיים אמריקאים מדווחים גם המשפחה עסקה במגוון רחב של פעילויות בלתי חוקיות, כולל הברחות והלבנת הון.
 גנרל ד'ו אל-המה אל-שאליש (נולד ב-1956), בן דודו של בשאר אל-אסד, הוא ראש הביטחון הנשיאותי ומהווה חלק ממעגל ההנהגה הפנימי של ממשלת בשאר אל-אסד. הוטלו עליו עיצומים על ידי ממשלת ארצות הברית על אספקת נשק לסדאם חוסיין ולממשלתו. ב-24 ביוני 2011, גם האיחוד האירופי הטיל עליו עיצומים על היותו מעורב באלימות נגד מפגינים במהלך מלחמת האזרחים בסוריה.
 אסף עיסא שאליש, אחיינו של ד'ו אל-המה, הוא מנהל חברת SES שהייתה מעורבת בסחר בנשק עם עיראק ואיראן.
 ריאד שאליש, בן דודו של בשאר אסד ומנהל ארגון הבנייה הממשלתי "ממסד הדיור הצבאי", שבמהלך שנות ה-90 הצליח להפוך לחברה משלו. הוא הרוויח הון על עסקאות בנייה וקבלנות בסוריה הכוללות פרויקטים בקנה מידה גדול שמומנו על ידי מדינות ערביות אחרות. ב-24 ביוני 2011 הוטלו גם עליו עיצומים על ידי האיחוד האירופי.

אחמד אל-אסד 
 אחמד אל-אסד (1910-1975), היה אחיו למחצה המבוגר של חאפז מאשתו הראשונה של עלי, סעדה.
 אנואר אל-אסד
 הילאל אל-אסד, היה נשיא אגודת הסוסים הערבים הסורית. נהרג ב-22 במרץ 2014, בקרב על מעבר בגבול טורקיה–סוריה בצפון לטקיה.
 סולימאן אל-אסד, נעצר באוגוסט 2015 לאחר שרצח לכאורה קולונל בלטקיה. הוא נידון ל-20 שנות מאסר אך בסוף 2020 שוחרר לאחר ארבע שנים.
 האאל אל-אסד, ראש המשטרה הצבאית של דיוויזיית השריון הרביעית של הצבא, שמפקדה הוא מאהר אל-אסד. הוא גם מנהל הכלא שבו מחזיק מאהר אל-אסד את אסיריו האישיים מחוץ לתחום השיפוט של המדינה.
 הארון אל-אסד, נבחר ציבור בכפר קרדאחה.
 דאאד אל-אסד, נשואה לגנרל זוהיר אל-אסד. זוהיר פיקד על הגדוד ה-90, יחידה של כ-10,000 איש שהופקדה על הגנה על הבירה.
 כרם אל-אסד, מוביל קבוצת שביחה שהובילה תקיפה נגד ההפגנות השלוות במהלך לילת אל-קדר. התקיפה הסתיימה בשני הרוגים ועשרות פצועים.

אסמאעיל אל אסד 
 אסמאעיל אל-אסד (1913–?) היה אח למחצה מבוגר של חאפז מאשתו הראשונה של עלי סעדה.
 תאופיק אל-אסד
 מוחמד אל-אסד, מנהיג נוסף של "חברות המאבק". נהרג בסכסוך עם אדם רב עוצמה על השליטה באזור קרדאחה שבמחוז לטקיה, ב-14 במרץ 2015.
 חוסיין אל-אסד, בנו של מוחמד. השתלט על הרשת הפלילית של אביו וארגן אותה מחדש ליחידה חצי-צבאית, אריות חוסיין.

אבראהים אל-אסד 
 אבראהים אל-אסד, היה אחיו-למחצה המבוגר של חאפז אל-אסד מאשתו הראשונה של עלי סולימאן, סעדה. היה נשוי לאום אנואר שהשתלטה על עסקי ההברחה של בנה מאלכ.
 מאלכ אל-אסד היה המבריח הידוע הראשון במשפחת אסד.

על אחיו של חאפז שמתו מוקדם: באיאט, בהיג'אט ואחות לא ידועה, לא ידוע כמעט דבר.

אחיה של אניסה

משפחת מח'לוף 
המח'לופים שייכים לשבט העלווי חדד, והן חאפז והן רפעת קשורים דרך נישואים למשפחה. משפחת מח'לוף הפכה ליועצת הפיננסית של חאפז אל-אסד לאחר שהנשיא לשעבר התחתן עם אניסה, בת המשפחה. המשפחה, בראשות מוחמד מח'לוף, הקימה אימפריה כלכלית עצומה במגזרי התקשורת, הקמעונאות, הבנקאות, ייצור החשמל וייצור הנפט והגז. השווי הנקי של המשפחה הוערך ב-2010 בכחמישה מיליארד דולר לפחות.
 מוחמד מח'לוף (1932–2020), עשה את הונו באמצעות ניהול חברות הן ב והן ב.
 ראמי מח'לוף (נולד ב-1969), איש עסקים והבעלים הראשי של SyriaTel, אחת משתי חברות התקשורת הסלולרית במדינה. לפי הפייננשל טיימס הוא נחשב שולט ב-60% מכלכלת סוריה באמצעות רשת האינטרסים העסקיים שלו הכוללים תקשורת, נפט וגז, בנייה, בנקאות, חברות תעופה וקמעונאות, והוא נתפס כזרוע העסקית של ממשלת אסד. מקורות ממשלתיים אמריקאים מדווחים כי מח'לוף השתמש במינהל הביטחון הכללי הסורי וביחסיו האישיים עם הנשיא אסד כדי להפחיד ולגנוב מיזמים עסקיים מבטיחים מאנשי עסקים אחרים. נחשב לאיש העשיר בסוריה – בשווי של כ-5 מיליארד דולר.
 קולונל חאפז מח'לוף (נולד ב-1971), הוא סגן מפקד מינהל הביטחון הכללי הסורי וראש המודיעין בדמשק. חאפז, יחד עם מאהר אל-אסד, אסף שווכאת וד'ו אל-חמה שאליש, מהווים את המעגל הפנימי של המנהיגות.
 איאד מח'לוף (נולד ב-1973), אחיו התאום של איהאב, קצין במינהל הביטחון הכללי. האיחוד האירופי, ארצות הברית, והממלכה המאוחדת הטילו עליו עיצומים בשל מעורבותו באלימות נגד האוכלוסייה האזרחית במהלך מלחמת האזרחים בסוריה.
 איהאב מח'לוף (נולד ב-1973), אחיו התאום של איאד, סגן יושב ראש SyriaTel לשעבר ומטפל בענייני החברה האמריקאית של ראמי מח'לוף. האיחוד האירופי הטיל עליו עיצומים בשל מתן מימון לממשלת אסד ועל כך שהתיר אלימות נגד מפגינים במלחמת האזרחים בסוריה. על פי דיווחים הוא אחראי על יחידות הצלפים המשמשות לירי לעבר מפגינים במלחמת האזרחים.
 פאטמה מכלוף, אחותה של אניסה מח'לוף.
 עאטף נג'יב, לשעבר ראש מינהל הביטחון הפוליטי בדרעא. האיחוד האירופי הטיל עליו עיצומים בשל מעורבותו באלימות נגד מפגינים במלחמת האזרחים בסוריה.
 גנרל עדנאן מח'לוף, בן דודה הראשון של אניסה, לשעבר מפקד משמר הרפובליקה.

בני הדודים של חאפז 
 נמיר אל-אסד, שלפי הדיווחים הקים עם רפעת אל-אסד בשנות ה-80 את המיליציה הסורית שביחה.
 עדנאן אל-אסד, מנהיג מיליציית "חברות מאבק" בדמשק.
 גנרל שפיק פיאד, בן דודו של חאפז. מפקד הדיוויזיה השביעית בשנים 1973–1978. מפקד דיוויזיית השריון השלישית מאז 1978. על פי הדיווחים עבר התקף לב בסביבות 1991.

קישורים חיצוניים 

 המשפחה הראשונה של סוריה, באתר סלייט, 10 בפברואר 2012
 המעגל הפנימי של בשאר אל-אסד, באתר BBC, 10 במאי 2011
 אסתר פן, מנהיגי סוריה, באתר המועצה ליחסי חוץ, 10 במרץ 2006

הערות שוליים 

סוריה: פוליטיקה
עלווים