בוריס יופן

בוריס מיכאילוביץ' יופן (ברוסית: Борис Михайлович Иофан, IPA: [ɪɐˈfan]; 28 באפריל 1891 – 11 במרץ 1976) היה אדריכל יהודי סובייטי, שנודע בזכות סגנון האדריכלות הסטליניסטית שלו בבית על הגדה משנת 1931 ובעיצוב המנצח לארמון הסובייטים בשנים 1931–1933.

רקע
יופן, יליד אודסה, סיים בשנת 1916 את לימודיו בהמכון המלכותי הגבוה לאמנויות יפות (Regio Istituto Superiore di Belle Arti. כיום האקדמיה לאמנויות היפות, Accademia di Belle Arti) ברומא, איטליה וקיבל תואר באדריכלות, בתחילה בעקבות הסגנון הנאו-קלאסי המסורתי באותה עת. עבודתו העיקרית הראשונה הייתה סנטוריום ברביקה לאליטה של המפלגה (1929), שהציגה אותו בפני לקוחות בצמרת המדינה.

בשנת 1931 השלים יופן את הבית על הגדה (השם הרשמי Дом Правительства, בניין הממשלה). מבנה זה כולל 505 דירות, שני תיאטראות וחנויות קמעונאיות, והפך לדוגמה איקונית של סטליניזם מוקדם. בוריס יופן התגורר בבניין זה משהושלם ועד מותו.

ארמון הסובייטים
תכנונו של יופן בתחרות אדריכלית לארמון הסובייטים זכה ב-1932 (הפרס הראשון התחלק למעשה בין שלושה תכנונים מתחרים, אך לבסוף העניק יוסיף סטלין את הזכייה ליופן). עיצובו זכה במדליית זהב במהלך התערוכה הבינלאומית שהוקדשה לאמנות וטכנולוגיה בחיים המודרניים ב-1937 בפריז. קתדרלת ישו המושיע, אנדרטה שיזם אלכסנדר הראשון (וקודש על ידי אלכסנדר השלישי), נהרסה לצורך בניית הארמון (לפני תחילת התחרות). הבנייה התנהלה באיטיות ובתגובה לפלישה הנאצית לברית המועצות במסגרת מבצע ברברוסה, הופסקו עבודות הבנייה ביוני 1941 עת מסגרת הפלדה של המבנה התנשאה לגובה של 50 מטרים. לאחר מכן, המסגרת פורקה ונגרטה לייצור נשק. ב-1958 הוקמה במקום בריכת השחייה של מוסקבה, לאחר שבניית הארמון ננטשה. בריכה פתוחה זו נסגרה בסופו של דבר והקתדרלה נבנתה מחדש באותו מקום בשנים 1994–1995.

יופן עיצב את הביתנים הסובייטים בתערוכה העולמית בפריז (1937) ובניו יורק (1939). מאוחר יותר, התמודד על פרויקט גורד השחקים של הבניין הראשי של אוניברסיטת מוסקבה (1947) אך הזכייה הוענקה ללב רודנב . בשנותיו האחרונות, זכה יופן בתואר האדריכל העממי של ברית המועצות  (20 באוקטובר 1970).

פרויקטים
 1925 - בניין ברחוב Rusakovskaya 7
 1927 - האוניברסיטה החקלאית הממלכתית הרוסית - האקדמיה החקלאית Timiryazev מוסקבה, בניין מנהלי, בניין קולחוז.
 1928-1931 - הבית הראשון של הסובייטים של ה-CEC ו-SNK של ברית המועצות (בית על הגדה).
 1931 - עיצוב ארמון הסובייטים.
 1935 - סנטוריום לניהול רפואי ותברואתי של הקרמלין "Barvikha" (כיום סנטוריום קליני "Barvikha").
 1937 - ביתן התערוכה הבינלאומית בפריז. הפסל הפועל ואשת הקולחוז בראש המבנה מאת ורה מוחינה.
 1938 - בית התרבות ZiS (אז בית הקולנוע והסניף מס' 1 של ארמון התרבות עמו "ZiL", כיום מרכז הפנאי באזור זיוזינו בשדרות סימפרופול, 4).
 1939 - ביתן סובייטי של התערוכה בניו יורק.
 1938-1944 - תחנת המטרו באומנסקאיה.
 1944-1947 - מעבדת האקדמיה פיוטר קפיצה.
 שחזור ושיקום של תיאטרון וכטנגוב.
 1947-1948 - פרויקטים של רבי קומות סטלין, בניינים של אוניברסיטת מוסקבה.
 1957 - בית החולים הקליני המרכזי של נשיא רוסיה, רחוב מרשל טימושנקו 15, מחוז קונצבו, מוסקבה.
 1962-1975 - מתחם בנייני דירות במוסקבה ברחוב שצ'רבקובסקיה (בתים מס' 7, 9, 11, מתכננים שותפים D. Alekseev, N. Chelyshev, A. Smekhov).
 1972 - האוניברסיטה הממלכתית של רוסיה לחינוך גופני, ספורט, נוער ותיירות (פרויקט שיושם לאחרונה).

לקריאה נוספת
 Berkovich, Gary. Reclaiming a History. Jewish Architects in Imperial Russia and the USSR. Volume 2. Soviet Avant-garde: 1917–1933. Weimar und Rostock: Grunberg Verlag. 2021. P. 145.

קישורים חיצוניים

 Boris Iofan, Project for the People's Commissariat for Heavy Industry, Moscow, perspective drawing and photographs of various projects, Canadian Centre for Architecture (digitized items)

הערות שוליים

אדריכלים יהודים
ילידי 1891
נפטרים ב-1976