הוגו קילני

הוגו קילני מקילן (תואר אצולה), (במקור קליין, בהונגרית: Kilényi Hugó; פשט, 26 בדצמבר 1840 – בודפשט, 25 בדצמבר 1924) היה יועץ שרים, סופר בתחום הכלכלי, אספן אמנות. בנו של יאנוש קילני (הרמן קליין), עיתונאי ומתרגם. חותנו של מיקלוש ברנד (רופא ילדים), סבו של מיקלוש ברנד (רופא פנימי), ואחיינו של יוליוס לאופולד קליין.

ביוגרפיה 
הוגו קליין נולד במשפחה יהודית כבנם של יאנוש קליין (לאחר מכן קילני) (1805–1889) ושל אנה מנדלו. הוא למד בבית ספר תיכון בפשט. בשנת 1864, בסיום לימודי משפטים, התחיל כמתמחה בוועדת השיפוט הממלכתית ומשנת 1867 עבד במשרד החקלאות. ב-1889 הועבר למשרד המסחר ומשם פרש כיועץ שרים. הוא היה יו"ר מפעל המכונות (ייצור קרונות וקטרים וכדומה) של רכבות הונגריה (מ.א.ב) ושל מפעל הברזל והפלדה של העיר דיושג'ר. היה חבר בדירקטוריון רכבות הונגריה וחבר במועצת הפטנטים הלאומית. הוא ערך את ספריית הבוררות המנהלית (בודפשט, 1877–1879). ב-1891 קיבל תואר אצולה (אביר, ובאנגלית Sir) וסמל. הוא היה אחד הטובים ביותר בקרב מביני ואספני האמנות ההונגרים. הוא היה מייסד וחבר כבוד של החברה הנומיסמטית ההונגרית. לאחר ייסוד העמותה היה חבר הנהלתה, מבקר שלה במשך שנתיים, סגן נשיא שמונה שנים, נשיא שש שנים ונשיא כבוד במשך ארבע שנים. מותו נגרם כתוצאה מדלקת ריאות.

חייו הפרטיים 
אשתו הייתה אאוגניה (ז'ני) שפיצר, בתם של יעקב שפיצר ושל ז'ופיה האוזר, עמה התחתן ב-7 בפברואר 1878 בבודפשט.

ילדיהם:
 מרגיט קילני (1878–? ). בעלה ד"ר מדראשי (תואר אצולה) לאיוש בק היה עורך דין וסופר כלכלי, ממנו התגרשה ב-1910. בעלה השני היה בלה באדיץ' (1885–1929), סגן בחיל הרגלים.
 יוליה קילני אדל שרולטה (1881–1956). בעלה מיקלוש ברנד, היה רופא ילדים.
 ארז'בט קילני שרולטה גאורגינה (1897–1927). בעלה הראשון, ד"ר אנדראש אישטוואן ברני היה פקיד בנק, ממנו התגרשה ב-1919. בעלה השני היה אנדרה פאראג.

כתביו 
 ויולה (אגדת עם, מדיאר נפלאפ, 1857)
 תעשיית טחנות הקמח שלנו (פשטי נפלו, מס' 173, 1867)
 פרוטוקול הצעת חוק הסחר ופרוטוקול האספה שזומנה לדיון בחוק. פורסם בודפשט, 1875)
 נתונים לגבי סוגיית יצוא התבואה של הונגריה בעשור האחרון, תוך התייחסות מיוחדת לתעריפי המכס. הוא זכה בפרס הנריק לוואי מטעם האקדמיה ההונגרית למדעים. (בודפשט, 1880)

עיטורים ואותות כבוד 
 הצלב האמצעי של מסדר פרנץ יוזף הקיסרי האוסטרי (1898)
 צלב האבירים של המסדר ליאופולד הקיסרי האוסטרי (1895)
 מסדר כתר הברזל הקיסרי האוסטרי דרגה 3. (1885)
 המסדר העות'מאני של הסולטן הטורקי דרגה 2 (1889)
 צלב המפקד של מסדר הכתר הבווארי (1896-1895)
 מסדר טאקובו הסרבי דרגה 3. (1889-1890)
 צלב הקצונה הגדול של מסדר הכתר הרומני (1896-1895)
 מסדר האוצר הקדוש הקיסרי היפני דרגה 2 (1899-1898)

לקריאה נוספת 
 לקסיקון יהודי הונגרי. עורך פטר אויווארי. בודפשט, 1929. עמ' 479. גישה מקוונת
 יוז'ף סיניאי: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים. בודפשט, 1891-1914. גישה מקוונת
 פרנץ שוש: תעודת האצולה והסמל של הוגו קילני (2015-2016) עלון נומיסמטי, שנתון 114–115. גישה מקוונת

הערות שוליים 

משפטנים יהודים הונגרים
אצולה יהודית הונגרית
חברי מסדר פרנץ יוזף
בודפשט: אישים
אספני אמנות יהודים
יהדות בודפשט
ילידי 1840
הונגרים שנפטרו ב-1924