שמעון אחי עזריה

שמעון אחי עזריה הוא תנא שחי בדור השני של התנאים. על אף מיעוט ההלכות שנאמרו משמו במשנה, הוא התפרסם בעקבות הסכם יששכר וזבולון שערך עם אחיו, עזריה אביו של רבי אלעזר בן עזריה.

במשנה הובאו בשמו הלכות בשני מקומות.

חייו 
מעט מאד פרטים יודעים לנו על חייו האישים, בין היתר שהוא היה כהן, וחברים של רבי אליעזר ורבי יהושע. יש שכתבו שהיה אחד מתלמידי רבן יוחנן בן זכאי.

הסכם יששכר וזבולון 
כאמור, שמעון ערך הסכם עם אחיו עזריה שהיה עשיר גדול, לפיו הוא ילמד תורה ולא יבטל מלימוד תורה, ואחיו עזריה יפרנס אותו בכל הנצרך לו.

וכך דרשו חז"ל במסכת סוטה על הפסוק בשיר השירים: אם יתן איש את כל הון ביתו באהבה בוז יבוזו לו:

בתלמוד לא התבאר מהו ההבדל המהותי בין ההסכם שערך עזריה עם אחיו שמעון לבין ההסכם שערך שבנא עם אחיו הלל.

היו שטענו שהרמב"ם הסביר את ההבדל בין ההסכמים הראויים לבין ההסכם הלא ראוי של שבנא והלל אחיו, בכך שבשני הזוגות הראשונים הושטה עזרה ללא תמורה, בעוד שבנא מבקש מהלל "תא נערוב וליפלוג" (= בא נשתתף ונתחלק), כלומר מבקש תמורה על כספו, בכך שהלל צריך לתת חלק מזכויותיו. אחרים מסבירים שהרמב"ם שלל הסכם שכלל מתן כסף, אך שני הזוגות הראשונים העניקו רק סיוע ולא כסף.

לדעת רבינו ירוחם בן משולם החילוק הוא האם ההסכם על הלימוד הוא עתידי, כפי שעשה עזריה, לבין מכירה של לימוד שכבר נעשה, שהוא לא ראוי וכפי שרצה לעשות שבנא. כך הוא כותב:

ברמ"א ב, פסק כדברי רבינו ירוחם.

לדעת רש"י הסיבה שנקרא על שם אחיו 'שמעון אחי עזריה' הוא מחמת הסכם זה: . וכעין זה מופיע במדרש רבה: 

גם עזריה אחיו, היה אף חכם גדול, וכפי המופיע בבבלי שרבי דוסא בן הרכינס אמר עליו "עזריה חברינו".

הלכות משמו 
פעמים אחדות בלבד הובאו הלכותיו בספרות חז"ל, ופעמיים בלבד בששה סדרי משנה. פעם אחת הוא נזכר במסכת זבחים לעניין דין לשמה בקורבנות:

הוא נזכר פעם נוספת במסכת טהרות לעניין טומאת משקין:הוא נזכר גם במדרש ילקוט שמעוני לעניין דיני בית הפרס, כמו כן לפי חלק מהגרסאות הובאה בשמו הלכה במסכת שמחות לפיה רק את המתים שמוציאים במיטה מצווה להספיד ולהצטער עליהם.

הערות שוליים 

תנאי בבל