אנדור קלר

אנדור קלר, במקור שם המשפחה היה Keller (בהונגרית: Kellér Andor; בודפשט, 5 במאי 1903 – בודפשט, 20 באוגוסט 1963) היה סופר, עיתונאי, עורך עיתונים מוכשר ביותר, אחיו הגדול של דז'ה קלר.

ביוגרפיה 
אנדור קלר נולד במשפחה יהודית כבנם של אברהם קלר ושל אידה דמטר (1879–1935). הוא עבד כרוכל כמוכרן בשוק בזמן שהשלים את לימודיו באופן פרטי. בדיחות הקברט הראשונות שלו הועלו על הבמה עוד בהותו בגיל שבע עשרה, אבל במחצית הראשונה של חייו היצירתיים הוא היה מעל הכל עיתונאי.

קריירה 
במקרה של אנדור קלר, מקום הלידה והמוות אינו רק מידע ביוגרפי, אלא הרבה יותר מזה: התנהגות ואורח חיים, תחום פעילות וחומר גלם לכתיבה. הוא היה "תופעת בודפשט" בכל מובן, עד, משתתף ובכתביו העביר את מסורת האגדה הטיפוסית של פשט, שהשפיעה מיסודה על הדימוי האינטלקטואלי של הבירה מסוף המאה ה-19 - המראה החיצוני של העיתונות המטרופולינית המודרנית - עד שנת המהפכה.

אנדור קלר היה מעל הכל עיתונאי.

בגיל שמונה עשרה הפך לעובד מערכת וכתב
 ב"העיתון" (Az Újság)
 לאחר מכן ערך את העיתון התיאטרון והספרות רביו (Revü) ובשנים 1924–1925 היה עובד של "העולם" (Világ)

אחריו הגיעו:
 8 Órai Újság
 A Reggel
 נפסבה

ב-16 באפריל 1928, בבודפשט, נשא לאישה את מרגיט ארז'בט פראגו, בתם של אדן פראגו וינקה פראגו. הנישואים פורקו ב-1934. ב-29 באוקטובר 1934, בבודפשט נשא את ז'וז'נה רייכנברג, בתם של וילמוש רייכברגר ושל ארז'בט גזדג.

בשנת 1942 נלקח לשירות העבודה (עבודות כפייה לגברים יהודים עבור הצבא ההונגרי). הוא שרד את שואת יהודי הונגריה, ואחרי מלחמת העולם השנייה ב-1945, הוא עבד בעיתונים וכתבי עת הגוונים:
 האור (Világosság)
 חירות (Szabadság)
 עם משכיל (Művelt Nép)
 משנת 1957 היה העורך של היומון החשוב Esti Hírlap

סופר 
הוא הפך לסופר אמיתי רק במחצית השנייה של הקריירה שלו: בעקבות זיכרונות הרדיפות שספג במהלך המלחמה בגלל מוצאו היהודי, ועוד יותר מכך, כאשר אווירת שנות ה-50 סחפה לצמיתות וללא החזר את עולמו הקודם. הוא נאלץ לשתוק הרבה זמן. רק ב-1956 יצא לאור הרומן הקצר שלו "סודו של פלאשטי". לאחר מכן כתב ספרים, בין היתר על ידי שכתוב והרחבת חלק מכתביו הקודמים, שעיצב אותם לספרים.

קלר אוהב, אבל לא עושה אידיאליזציה של עולמו. וזה חשוב, כי את מעלתו העיקרית כסופר אפשר למצוא בזה. אין לו יצירות בדיוניות, הוא כתב רק על אירועים ואנשים אמיתיים, מאמת את האגדה עם העובדות המפורטות של הביוגרפיה. אנו לומדים ממנו את שמות המלצרים התורנים באותה עת בקזינו, וכן את הכיוון אליו פנה חלון חדר המלון של הגיבור. ברור שהוא ערך מחקר מקיף עבור הרומנים הקצרים שלו, וחיפש מידע בעיתונים שנשכחו מזמן. עם זאת, הוא כותב בעיקר דיוקן של הנשמה, לא כרוניקה, ומקצה פונקציה ספרותית אפילו לעובדות הכי לא משמעותיות.

ספריו 

 מלאך השנאה (רומן, 1928)
 סקסופון (רומן, 1929)
 ארבעים חדרי מלון (סיפור קצר, 1931; 1957)
 איש במשמר (סיפור קצר, 1932)
 הצ'ק של 10,000 דולר (רומן, 1932)
 במקום שם כבר מתתי פעם (רומן, 1933)
 ליל האליל (רומן קצר, 1933)
 מתיגרי, חבר הכוכבים (רומן, 1933)
 הג'נטלמן (סיפור קצר, 1934)
 הרפתקאות בבאדן (רומן, 1935)
 מלך הרולטה (על לאיוש גאי; רומן, 1936)
 בנו של מאייר וולף (על מוריץ ורמן ; רומן, 1941)
 מדשאה ירוקה, שולחן ירוק (על מיקלוש סמרה; רומן, 1957)
 סופר במגדל (על חייהם של דז'ה סומורי, מרצל פלשטי ורודיון מרקוביץ'; דיוקנאות של סופרים, 1958, 1979)
 תא לארבעת משמאל (על לאסלו באוטי; רומן, 1960)
 התושב הסודי (רישומים, חיבורים, זיכרונות, 1962)
 דואר דרום (דיוקנאות, סקיצות, 1964)
 המגוון המתוק של החיים (מחקרים, ביקורות, זיכרונות, רומנים, 1973)
 סנאי (על רודיון מרקוביץ')
 הפלטין (על דיולה סמזה)

לקריאה נוספת 
 אנדור קלר מת לפני 50 שנה. מטרופול, (20 באוגוסט 2013)
 תולדות הספרות ההונגרית. 1945–1975. III./1–2. כרך. בודפשט, 1981–1990, הוצאה לאור אקדמית.
 Magyar életrajzi lexikon IV: 1978–1991 (לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש).
 סופרים הונגרים בני זמננו

קישורים חיצוניים 

 על אנדור קלר באתר Arcanum
 אנדור קלר באתר GENi
 ספרי אנדור קלר ב-bookline
 אנדור קלר באתר המוסד למורשת לאומית
 אנדור קלר באתר אומיקה - ההתאחדות הלאומית היהודית-הונגרית לחינוך
 עדותו של אימרה קרטס בעל פרס נובל לספרות על אנדור קלר במערכת העיתון "אור"

הערות שוליים 

עיתונאים יהודים הונגרים
סופרים יהודים הונגרים
עורכי עיתונים יהודים הונגרים
אישים במחנות שרות העבודה (הונגריה)
ניצולי השואה
בודפשט: אישים
יהדות בודפשט
אישים הקבורים בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט
הונגרים שנולדו ב-1903
הונגרים שנפטרו ב-1963