אלן מריה ואש

אלן מריה ואש (או אלה מאריה ואש; בנורווגית: Ellen Marie Vars, בסאמית צפונית: Elle Márjá Vars; נולדה ב-12 באוגוסט 1957) היא סופרת מקאוטוקיינו שכותבת בסאמית צפונית.

ביוגרפיה 
ואש נולדה בכפר לאהפולופל בקאוטוקיינו בשנת 1957, למדה שם בבית ספר יסודי ותיכון, ולאחר מכן עברה לתיכון באלטה. באלטה המשיכה לבית ספר להכשרת מורים, משם עברה לטרומסה בה למדה נושאי יסוד סאמיים, ולבסוף חזרה אל הכפר קאוטוקיינו ללימודי עיתונות, חברה ופרשנות באוניברסיטה הסאמית.

ואש עבדה כמורה בבתי ספר יסודיים בנורווגיה ובשוודיה, וכן גם בתפקידי ייעוץ לשוני, ובתור עיתונאית, מתרגמת ומתורגמנית. לאחר מכן שימשה עורכת במגזינים Áššu ו-Š, ושימשה מזכ"לית  ומועצת האמנים הסאמית.

ואש הייתה סגנית חבר במועצת הדוקסיה של צפון הלגולנד וחברה במועצת הלשון הסאמית בפרלמנט הסאמי.

יצירתה 
ואש פרצה לתודעה ב-1986, ומאז הוציאה 15 ספרי סיפורת, ולפיכך היא מהסופרים הסאמיים הפוריים ביותר. ספרה הראשון "קטיה" קיבל את פרס פריט אורד של הפרלמנט הסאמי ב-1986, תורגם לנורווגית ב-1988, והפך לאחד הספרים הסאמיים הנקראים ביותר בנורווגיה. היא קיבלה פעמיים את פרס הספרות של המועצה הסאמית, על רומן הנעורים הטוב ביותר בשפה הסאמית (2004), ועל ספר הילדים הטוב ביותר בשפה הסאמית (2007). ואש נחשבת חלוצה בתחום הספרות לנוער.

ב-2012 קיבל התקליטור "Áidnen" שבו בין השאר טקסטים של אלן מריה ואש, מועמדות ל (המקביל הנורווגי לפרסי הגראמי.)

שיריה של ואש פורסמו באנתולוגיות, הוקראו על ידיה ברדיו ואף פורסמו בדף הפייסבוק שלה. חלק מספריה תורגמו לנורווגית, וחלקם תורגמו גם לגרינלנדית ולשפות סאמיות אחרים.

פעילות חברתית 
ואש הייתה כוח מניע בהבאת העיתון הסאמי "" (Áššu) לקאוטוקיינו. ואש גם הקימה את מגזין הנוער הסאמי Š שיוצא בין השאר בקאוטוקיינו. בנוסף לכתיבתה פעילה ואש מזה כמה עשורים בארגוני אמנים סאמיים, ופועלת לשיפור תנאי העבודה ותוכניות המלגות של הסאמים. בתפקידה כמזכ"לית מועצת האמנים הסאמית היא הובילה את המאמץ להשגת הסכם נפרד לאמנים סאמים מול הפרלמנט הסאמי של נורווגיה.

משפחתה 
אלן מריה ואש היא אמה של סגנית נשיא הפרלמנט הסאמי לשעבר ועורכת הדין ד"ר ליילה סוסאנה ואש.

ספריה

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

סופרים נורווגים
אמנים סאמים
ילידי 1957