הסכם יפן–קוריאה (1907)

הסכם יפן–קוריאה נחתם על ידי האימפריה היפנית והאימפריה הקוריאנית  ב-24 ביולי 1907.

רקע 
ההסכם קבע כי על קוריאה לפעול בהתאם להנחיות מהמושל היפני במדינה. המשמעות המעשית הייתה שהממשל הפנימי בקוריאה הועבר גם הוא לידי יפן, אחרי שב-1905 זו השתלטה על מדיניות החוץ של קוריאה.

ב-1905, קוריאה הפכה למדינת חסות של יפן והפסיקה לקיים מדיניות חוץ עצמאית. ב-1907, שלח הקיסר הקוריאני קוג'ונג, שליח חשאי לוועידה לשלום שהתכנסה בהאג כדי למחות על ההתנהלות היפנית. בתגובה, ב-18 ביולי אותה שנה אילצה יפן את קוג'ונג לוותר על הכתר לטובת בנו, סאנג'ונג. 

שישה ימים אחר כך, נכפה על ממשלת קוריאה לחתום על הסכם חדש. ההסכם העניק למושל היפני את הסמכות למנות ולהדיח פקידים בכירים, וקבע כי כל הפקידים הבכירים בממשלת קוריאה חייבים להיות יפנים, מה שהפך את ממשלת קוריאה לתלויה לחלוטין ביפן. בנספח סודי הועבר הפיקוד על הצבא הקוריאני לידיים יפניות, וכן הועברו סמכויות שיפוטיות ומדיניות.

תרגום ההסכם 
"ממשלות יפן וקוריאה, בחזון להגשמה של שגשוג ועוצמה בקוריאה והקידום המהיר של רווחת חייהם של הקוריאנים, הסכימו על הצעדים הבאים:

 ממשלת קוריאה תפעל בהתאם להוראות המושל בכל הקשור לרפורמה במנהל.
 קוריאה לא תחוקק כל חוק או פקודה ולא תפעיל כל אמצעי מנהלי אלא אם כן יש לה אישור מוקדם מהמושל.
 ענייני המשפט של קוריאה יהיו נפרדים מהמנהל.
 לא ימונו או יפוטרו פקידים בדרג גבוה ללא הסכמת המושל.
 קוריאה תמנה לתפקידים רשמיים אלה יפנים שקיבלו את המלצת המושל.
 קוריאה לא תעסיק אף זר ללא הסכמת המושל.
 הסעיף הראשון בהסכם בין יפן וקוריאה מ-22 באוגוסט 1904 מבוטל."

נספח דיפלומטי (חשאי) 
הנספח החשאי קבע כי יוקמו בתי משפט שיורכבו מיפנים וקוריאנים.
הוקם בית משפט עליון, כשהנשיא, היועץ המשפטי, שניים מהשופטים וחמישה מהמזכירים יהיו יפנים. 
שלושה בתי משפט לערעורים כששניים מהשופטים, חמישה מזכירים ועורך דין אחד יהיו יפנים. 
שמונה בתי משפט מחוזיים כש-32 מעורכי הדין ו-80 מהמזכירים יהיו יפנים, בהתאם לצורך.

בנוסף, הוקמו תשעה בתי כלא, ונקבע כי המושל יהיה יפני, וכן חצי מסגל הסוהרים יהיו יפנים.

בכל הקשור לצבא:
הגדוד הראשון שהיה אחראי על ההגנה על הקיסר פורק.
קצינים בעלי השכלה יועברו לצבא היפני, למעט במקרים מסוימים בהם יש צורך בהישארותם.
יפן קבעה את ההוראות להכשרת קצינים קוריאניים.
כל היועצים וחסרי המועצות הפרלמנטריות בקוריאה פוטרו.

בנוסף, נקבעו מינויים של יפנים לתפקידים שונים בממשלה, דוגמת ראשי המשטרה המחוזית, מפכ"ל המשטרה וסגנו וסגני שרים בכל מחלקה.

ראו גם 
הסכם יפן–קוריאה (1905)

קישורים חיצוניים 

יחסי יפן–קוריאה הדרומית
האימפריה היפנית: יחסי חוץ
קוריאה: היסטוריה
יפן: אמנות והסכמים
1907