אימרה יקאבפי

אימרה יקאבפי (בהונגרית: Jakabfi Imre; דז', 21 באוקטובר 1907 – דברצן, 20 בדצמבר 1998) היה דוקטור לרפואה, (MD) רופא אף אוזן גרון, פרופסור (1952), קנדידט ("דוקטורט קטן" .CSc כמו PHD) למדעי הרפואה (1954).

קורות חייו 
אימרה יקאבפי נולד במשפחה בורגנית יהודית כבנם של לאיוש יקאבפי (1883–1935), המהנדס הראשי של רכבות הונגריה (מ.א.ב) ושל סרנה לוי. אחותו מגדולנה יקאבפי (1911–1944) הייתה מורה מוסמכת לפסנתר. הוא השלים את בית הספר היסודי שלו ואת ארבע הכיתות הנמוכות של בית הספר התיכון בנירג'האזה, ולאחר מכן סיים את לימודיו בבגימנסיה בדברצן (1925). בשנת 1931 קיבל את התואר כרופא כללי בהצטיינות באוניברסיטת (אישטוואן טיסה) דברצן. בין השנים 1931 לבין 1936 היה מתמחה ורופא מומחה במחלקה לרפואת אף אוזן גרון באוניברסיטת דברצן, ובין 1936 לבין 1939 היה גם מרצה באוניברסיטה. בינתיים (1933) קיבל הסמכה כמומחה באף אוזן גרון. כתוצאה מהחוקים ה (אנטי)יהודיים, הנהלת האוניברסיטה הדיחה אותו מתפקידו והוא פוטר. בין 1939 לבין 1945 הוא יכול היה לעסוק רק בפרקטיקה פרטית, בתקופה לפני שנלקח למחנות. הוא נלקח למחנות שירות העבודה באוקטובר 1942 ולמזלו הועסק כרופא ליד וארפלוטה. בקיץ 1944 הצליח להסתנן לגטו דברצן, שם זכה לראות בפעם האחרונה את אמו, אשתו, אחותו, חמו וחמותו, שנרצחו לאחר מכן באושוויץ. בדצמבר 1944 ברח משירות העבודה והתחבא עד לשחרור המדינה על ידי הצבא האדום.

לאחר המלחמה חזר למרפאה של האוניברסיטה, שם היה שוב רופא ומרצה בשנים 1945–1946, ומונה למרצה בכיר באוניברסיטה בין השנים 1946–1949. בשנת 1947, באוניברסיטת דברצן הוכשר למרצה בכיר פרטי (שלא חלק מהסגל) להוראת הקורס "קלינולוגיה של מחלות אף אוזן וגרון". הוא מונה לרופא ראשי במרפאה ב-1949 ולפרופסור חבר ב-1952. מיוני 1961 עד יוני 1978 היה פרופסור מן המניין באוניברסיטה, ולאחר פרישתו היה יועץ במרפאה עד מותו.

כמו כן ביצע פעילות ציבורית וחברתית ענפה. במשך שנים רבות הוא היה נשיא DEAC (מועדון האתלטיקה של אוניברסיטת דברצן). בין השנים 1961–1964, היה נשיא סניף אזור המישור ההונגרי הגדול של האגודה ההונגרית לרפואת אף אוזן גרון, ולאחר מכן בין 1964 לבין 1971 היה נשיא האגודה כולה. בשנת 1964 ארגן את הקונגרס של האגודה לרפואת אף אוזן גרון, ולאחר מכן בשנת 1971, את הקונגרס של האגודה בדברצן בהשתתפות בינלאומית ערה. ב-1974 נבחר לאחד מחברי הכבוד של האגודה האוסטרית של רופאי אף אוזן גרון. מ-1975 עד 1995 היה נשיא מערכת כתב העת "רפואת אף אוזן גרון" (Fül-orr-gegegyógyászat).

משפחתו 
אשתו הראשונה הייתה אתל אבוני (1921–1944), איתה התחתן ב-20 בנובמבר 1940 בדברצן. אשתו נעלמה במהלך הגירוש לאושוויץ ב-1944 ונספתה בשואה. אשתו השנייה הייתה ורה אסתר לוֹבּשטיין (1925–2011), מרצה במכון לרוקחות של האוניברסיטה לרפואה בדברצן. בנם: פטר יקאבפי (23 ביולי 1952) הוא רופא ילדים, פרופסור חבר באוניברסיטה.

מחקריו ופרסומיו (חלקי) 
 Ambesid a fül-orr-gégebetegségekben. (Orvosi Hetilap, 1938. 2.)
 A garatfali aneurysmákról. (Budapesti Orvosi Újság, 1938. 34–35.)
 A bulbus venae jugularis thrombophlebitiséről 17 év klinikai tapasztalatai alapján. (Orvosok Lapja, 1946)
 Attempted Suicide with Gun-Shot-Through the Mouth. (American Journal of Orthodontics and Oral Surgery, 1946)
 Ueber die Speichelsteine. (Monatsschrift für Ohrenheilkunde und Laryngo-Rhinologie, 1946)
 Adatok a penicillin szerepéhez az agytályog therápiájában. Király Kálmánnal. (A Debreceni Bőrklinika Évkönyve, 1946)
 The Distribution of Liquids in the Oral Cavity with Special Reference to Intoxication with Drunken Caustics. Adler Péterrel. (Dental Items of Interest, 1947)
 Lúgmérgezések késői következményei a szájüregben. Adler Péterrel. (Gyakorlati eredmények a stomatológiában. Budapest, 1947)
 Erfahrungen mit Penicillin in der Behandlung der akuten Kieferhöhlenentzündungen. (Monatsschrift für Ohrenheilkunde und Laryngo-Rhinologie, 1948)
 Penicillin a chronikus otitisek és radicalis üregek gyógykezelésében. Kocsár Lászlóval. (Oto-Rhino-Laryngologica Danubiana, 1949)
 Sürgős műtéti beavatkozások. (Debrecen, 1949)
 A csecsemőkori latens fülfolyamatokról az 1948–1949. évek tapasztalatai alapján. Kövér Bélával. (Gyermekgyógyászat, 1950)
 Új ozaena therápia. Kocsár Lászlóval. (Orvosi Hetilap, 1951. 42.)
 Kísérletes adatok az ozaena pathogenesiséhez. Gál Imrével, Végh Lajossal. – Virulentia vizsgálatok a szájüreg baktériumflórájánál. Jurcsák Lászlóval. (Magyar Sebészet, 1952)
 Csecsemőkori középfülgyulladás. Kandidátusi értekezés. (Debrecen, 1954)
 Otitis és atrophia. (Gyermekgyógyászat, 1955)
 Lokális streptomycin-novocain therápia ozaenánál. (Fül-orr-gégegyógyászat, 1957)
 A tonsilla-kérdés. (Fül-orr-gégegyógyászat, 1959)
 Adatok a scleroma pathológiájához és klinikumához. (Fül-orr-gégegyógyászat, 1960)
 Orr-fül-gége. (A munkaköri alkalmasság orvosi elbírálásának irányelvei. III. kötet. Szerk. Rózsahegyi István. Budapest, 1961)
 Az otogén agytályog korszerű gyógykezelése. (Fül-orr-gégegyógyászat, 1962)
 Beszámoló a párizsi Fül-orr-gége Világkongresszusról. (Orvosi Hetilap, 1962. 8.)
 Lövedék az iköbölben. Kósa Dezsővel. – Csecsemőkorban végzett antrotomiák hatása a pneumatisatióra. Többekkel. (Fül-orr-gégegyógyászat, 1963)
 Fül-, orr-, gégegyógyászat. Révész Györggyel. Egyetemi tankönyv. (Budapest, 1973)

פרסים והוקרה 
 פרס הרופא הדגול (1966)
 עיטור מסדר הכבוד של העמל דרג זהב (1978)
 פרס פרו אוניברסיטאי (1967)
 מדליית הזיכרון של Chersznyés (1987)

לקריאה נוספת 
 Adatai a Petőfi Irodalmi Múzeum katalógusában (נתוניו במאגרי המוזיאון הספרותי פטפי)
  (ד"ר אלכסנדר אמד "לזיכרון פרופסור אימרה יקאבפי. חיפה. 2007)
 (יובל פרופסור אימרה יקאבפי)
 Kozák Péter: Jakabfi Imre. www.nevpont.hu (2013) (פטר קוזאק: אימרה יקאבפי. נקודת שם)
  אישטוואן למפה: לזכרו של פרופפסור אימרה יקאבפי 1997)

ראו גם 
 אנדראש גרגיי: לקסיקון של רופאים יהודים הונגרים מפורסמים ומצטיינים. בודפשט, הוצאת מכבי, 2001
 Gulyás Pál: Magyar írók élete és munkái – új sorozat I–XIX. Budapest: Magyar Könyvtárosok és Levéltárosok Egyesülete. 1939–1944., 1990–2002, a VII. kötettől (1990–) sajtó alá rendezte: Viczián János (פאל גויאש: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים - סדרה חדשה I-XIX. בודפשט: אגודת הספרנים והארכיונאים ההונגרים. 1939–1944, 1990–2002)
 Révai új lexikona X. (Hom–Kac). (הלקסיקון החדש של רוואי)

הערות שוליים 
}}

רופאים יהודים הונגרים
רופאי אף אוזן גרון יהודים הונגרים
בוגרי אוניברסיטת דברצן
אישים במחנות שרות העבודה (הונגריה)
ניצולי השואה
הונגרים שנולדו ב-1907
הונגרים שנפטרו ב-1998