תדהר (עץ)

התדהר הוא שם של עץ המופיע במקרא פעמיים, העץ לא מזוהה בוודאות וישנן השערות רבות.

במקורות 
העץ מופיע פעמיים בספר ישעיהו פעם אחת כעץ שיפריח את השממה ופעם אחת כעץ שישמש לבנית בית המקדש.
 : ”כְּבוֹד הַלְּבָנוֹן אֵלַיִךְ יָבוֹא בְּרוֹשׁ תִּדְהָר וּתְאַשּׁוּר יַחְדָּו לְפָאֵר מְקוֹם מִקְדָּשִׁי וּמְקוֹם רַגְלַי אֲכַבֵּד.”
 בפיוט דרור יקרא מאת דונש בן לברט נכתב "אלקים תן במדבר הר - הדס שיטה ברוש תדהר" דבריו מבוססים על פסוק זה.
 : ”אֶתֵּן בַּמִּדְבָּר אֶרֶז שִׁטָּה וַהֲדַס וְעֵץ שָׁמֶן אָשִׂים בָּעֲרָבָה בְּרוֹשׁ תִּדְהָר וּתְאַשּׁוּר יַחְדָּו.”
 על פי הפסוק הקודם, לפי התלמוד, התדהר נכלל בתוך עשרה מיני הארזים, כלומר עצי סרק שהאדם מחשיב רבות את השימוש בענפיהם או גזעיהם, כארז.
המושב תדהר נקרא על שם עץ זה.
בתלמוד ירושלמי הצמח מכונה "אדרא" במובן של אדר, במדרש תנחומא מכונה איספנדמון, הבבלי מכנה אותו "שאגא", בעקבות הבבלי רס"ג מכנה את העץ "סאג", תרגום יונתן בן עוזיאל מתרגם "מורנא" במובן של מילה, בתרגום השבעים בנוסח אחד נכתב "leyke" במובן של צפצפה מכסיפה , לפי נסוח אחר זהו "peyke" מין של אורן.

במגילת ההודיות נזכר הצמח תחת הכינוי "עץ חיים במעין רז", צבי זילברשטיין טען שהכוונה שהעץ הוא ירוק-עד ובכך שלל את הזיהויים כאדר, מילה ואולמוס.

זיהוי 
יחוסו של עץ התדהר מוטל בספק; פרופ' יהודה פליקס מציע מספר אפשרויות לזהותו – עץ מחטני כלשהו, מין של אדר, מין של 'מילה' – Fraxinus excelsior , זיהויים נוספים הם אולמוס, אורן ברוטיה, אשכרוע, קרנית נאכלת , ערער ועוד.

לקריאה נוספת
 זהר עמר, צמחי המקרא, ירושלים: הוצאת ראובן מס, תשע"ב, עמ' 207–208
 
 משה רענן, ברוש ברתי, תדהר שאגא, ותאשור שורבינא – אשוח קיליקי, בפורטל הדף היומי

הערות שוליים 

עצים בתנ"ך