לכנר (גלשן)

גלשן לכנר (Lechner A-390) היה דגם אולימפי באולימפיאדת ברצלונה (1992)

היסטוריה 
בשנת 1984 הפכה גלישת הרוח לענף הספורט הצעיר ביותר שנכלל אי פעם ב. הופעת הבכורה באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) הייתה בתחרות גברים בלבד. גלשן המפרש האולימפי הראשון אי פעם היה Windglider, גלשן גלישת הרוח One Design שיוצר באירופה על ידי פרד אוסטרמן. ה-Windglider השתמש במפרש בשטח 6.5 מ"ר, כללי הדגם לא אפשרו שימוש בחגורת איזון. משקל החרב היה כארבעה קילוגרמים ונישא על הכתף במהלך הפלגה במורד הרוח.

ארבע שנים מאוחר יותר, באולימפיאדת סאול (1988), בחר הוועד האולימפי הבינלאומי (IOC) ב-Lechner Division II שתוכנן על ידי ג'ורג' לכנר באוסטריה, גלשן באורך 3.9 מטר (תחתית עגולה - Displacement בעוד Division I שהיה שטוח Flatboard, לא היה דגם אולימפי אך היה דגם באליפויות עולם) וביצועים מעולים בקדמית בתנאי רוח קלה. תנאי הים בפוסאן היו קשים, גלשנים רבים ניזוקו ונדרש היה לחלץ גולשים רבים.

למשחקים האולימפיים בברצלונה 1992, שמרו המארגנים על דגם הלכנר. אף על פי כן, הם שינו אותו על ידי שינוי מיקום החרב והתורן אחורה והוספה של מפרש גדול יותר בשטח 7.3 מ"ר מיוצר על ידי NeilPryde.

בשנת 2015 החלה בארצות הברית מגמה לחזור לדגם

גולשים ישראלים שהתחרו בדגם לכנר באולימפיאדות

גולשים ישראלים שהגיעו להישגים בינלאומיים באליפות עולם ובאליפות אירופה 

הערה לטבלאות הישגים, שיוטי ISAF (בעבר) או WS (כיום) אינם מוגדרים כאליפות עולם אולם בשל מעמדם ("אולימפיאדה קטנה") הם יוכנסו לטבלה תוך ציון:
 International Yacht Racing Union = IYRU / International Sailing Federation = ISAF
 World Sailing = WS

בוגרים

נוער

ראו גם 
 איגוד השייט בישראל
 שיט במשחקים האולימפיים
 שיט תחרותי
 שיט מפרשיות
 דגמים אולימפיים (אנגלית)
 מיסטרל

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

גלישת רוח