יחסי האיחוד האירופי–לבנון

יחסי לבנון-האיחוד האירופי הינם קשרים מהותיים של האיחוד האירופי (ENP) במסגרת תוכנית מדיניות השכנות האירופית. האיחוד האירופי הוא שותף הסחר הגדול ביותר של לבנון.

הסכמים 
לבנון סיימה את המשא ומתן על הסכם ההתאגדות עם האיחוד האירופי בסוף 2001. ההסכם נכנס לפעולה בינואר 2002. ההסכם זכה לכינוי הסכם ההתאגדות של האיחוד האירופי-לבנון. תוכנית הפעולה של האיחוד האירופי-לבנון מ-19 בינואר 2007 נתנה תנופה חדשה ליחסים הבילטרליים במסגרת ה-ENP.

לבנון היא אחת המדינות, הנהנות העיקריות, באגן הים התיכון מסיוע קהילתי מהאיחוד האירופי באמצעות מכשיריו השונים. האיחוד האירופי הוא הגוף התורם המוביל בלבנון. החל משנת 2007, התמיכה הכספית מועברת באמצעות מכשיר מדיניות השכנות האירופית. תוכנית האסטרטגייה של מדינה לבנון 2007–2013 ותוכנית אינדיקטיבית לאומית 2007–2010 אומצו על ידי האיחוד האירופי. הסיוע שניתן התמקד בסיוע לממשלת לבנון ולחברה בשיקום ורפורמה לאחר מלחמת לבנון השנייה.

לבנון היא גם חברה באיחוד מדינות הים התיכון.

סחר 
האיחוד האירופי הוא שותף הסחר הגדול ביותר של לבנון, כשלבנון אחראית לשליש מהיבוא שלה בסכום ב-3.9 מיליארד אירו נכון ל-2008; היבוא כלל בעיקר מכונות (22%) כלי רכב (11.7%), כימיקלים (13%) ומוצרי אנרגיה (21.2%). היצוא הלבנוני לאיחוד האירופי הסתכם ב-0.36 מיליארד אירו; בעיקר מוצרים המיוצרים בלבנון (66%). הגירעון המסחרי המשמעותי של לבנון מתקזז על ידי הכנסות זרות, כגון מהפזורה הלבנונית ומתיירות. 60% מהתמ"ג הלבנוני נמצא במגזר השירותים.

ראו גם 
 יחסי החוץ של האיחוד האירופי
 איחוד מדינות הים התיכון

קישורים חיצוניים 
 תוכנית פעולה לבנון של האיחוד האירופי
 
 שירות הפעולה החיצוני האירופי

הערות שוליים

לבנון
האיחוד האירופי