ורפיי (גארון עילית)

ורפיי (בצרפתית: Verfeil; הגייה צרפתית:​ vɛʁfɛj), היא קומונה (מועצה מקומית) חקלאית, צרפתית. הקומונה ממוקמת בצד הצפון מזרחי של מחוז גארון עילית שבחבל אוקסיטניה, בדרום צרפת ובאזור ההשפעה של העיר טולוז. נכון לשנת 2020 חיו בוורפיי 3,727 תושבים. צפיפות האוכלוסייה מאוד נמוכה ונכון לשנת 2020 עמדה על 90 תושבים לקילומטר מרובע.

במרכז הקומונה, בחלק האורבני שלה, נמצאים חמישה מבנים שהוכרזו כמבנים מוגנים וכאתרי המורשת האדריכלית של הקומונה. מצודת ורפיי, מבצר ואבאיס, טחנת נאגאסה, כנסיית סן-בליז, וכנסיית סן-סרנין.

הסמל והשם 

הסמל של ורפיי, הוא ארז'ן, מגן מוכסף, עם ציור של עץ תאנה בעל עלים ירוקים בראש גבעה ירוקה.

שם היישוב/הקומונה השתנה לאורך ההיסטוריה. בשנת 1137 היישוב נקרא Verful 137; בשנת 1162 היישוב נקרא Verdfel; ובשנת 1390 הוא נקרא Verfuelh.

השם Verfeil זוהי צורה טופונימית הנגזרת מהטופוגרפיה והטבע המקומי, מימי הביניים. בצרפת קיימת קומונה קטנה יותר נוספת, בעלה שם זהה Verfeil  (במחוז טארן וגארון), משנת 1272 שנקראה Viridifolio.

השם הנוכחי של הקומונות נגזר מלטינית. viridis בלטינית "ירוק" ו-folium בלטינית "עלה".

היסטוריה

התקופה העתיקה 
מתקופת הברזל ועד האימפריה הרומית האזור היה מיושב על ידי קלטים שהגיעו מצפון אירופה. בתקופה הרומית נבנו באזור יישובי קבע והייתה בו פעילות נרחבת.

ימי הביניים 
בסביבות המאה ה-8, במקום שבו ניצבת טירת ורפיי, היה מתחם שאכלס לוחמים, בני משפחותיהם ובעלי החיים שלהם. בהמשך נבנה המבצר. איכרים ואומנים שבקשו את הגנת לוחמי המבצר התיישבו למרגלותיו ובנו את בתיהם ומשקיהם. כשהכפר גדל הוקמה בו כנסייה. "אבירי ורפיי" היו למעשה שודדים, ששדדו ובוזזו את השיירות שהיו בדרך לטולוז. היו גם אבירים שהגנו על השיירות תמורת כופר.

ויכוחים ומלחמות דת 
משנת 1000 בערך ועד אמצע המאה ה-13, ורפיי הייתה מרכז חשוב של הקתריזם. בשנת 1145, ברנאר מקלרבו הטיף נגד כפירה בוורפיי. הוא נשלח משם ללא שימוע הולם על ידי הסניורים. יש שאומרים שהוא קילל את העיר במילים Viridefolium, desiccet te Deus! ("ורפיי, שאלוהים ייבש אותך!" ). התאוששותה של קומונה תוארכה על ידי המאמינים לתקופת מסע הצלב האלביגנזי (בין 1209 ל-1229), כאשר סיימון דה מונפורט, הרוזן החמישי מלסטר נתן אותה לבישוף פולק דה טולוז .

ב-1206, נערך ויכוח קתולי-קתרי חשוב בוורפיי. הצד הקתולי הונהג על ידי דייגו דה אסבו , הבישוף של אוסמה, שנתמך על ידי דומיניקוס הקדוש לעתיד; בין הקתרים היו פונס ג'ורדה וארנו ערופאת (Arnaud Arrufat).

תושבי ורפיי תמכו בפרוטסטנטיות שהתבססה באזור במאה ה-16: במאי 1562 יצא צבא של שישים Verfeillois (כינוי של תושבי ורפיי, הקיים גם בימינו) דתיים לתגבר את הפרוטסטנטים של טולוז שלחמו בעיר. צעדים זהירים שנקטו הקונסולים מוורפיי, פייסו בהדרגה את להט המלחמה והשקט חזר לעיר.

המהפכה הצרפתית 
לפני המהפכה הצרפתית (1789-1799) אזור ורפיי היה שקט ורגוע, ברמה חומרית ודתית. כשהחלה המהפכה עשירי העיירה נמלטו מהאזור והשאירו את כל רכושם והסחורות שלהם במקום. כולל את הנכס החשוב ביותר את הטירה. הטירה ניצלה, היא לא נשרפה ולא נהרסה אף על פי שהיו כמה רוכשים פוטנציאלים שרצו לקנות ולשרוף אותה. אנטואן מארי בפטיסטאט, שהיה בורגני תושב ורפיי, זכה בקניית הטירה וסירב להרסה. המהפכה עוררה גם בלבול אצל אנשי הדת והכמרים שהעדיפו לעזוב את האזור כדי לא להיכנע להמון. הגל האנטי-דתי לא דילג על ורפיי וההמון החל בהרס הכנסיות. עם זאת, ההרס נעשה באיטיות ובחוסר רצון. כך יצא שכנסיית סן-סרנין-דה-ראיס בוורפיי נפגעה רק במעט. מצד שני, שתי כנסיות אחרות על הדרך למונפיטול  נהרסו עד היסוד.

מלחמת העולם השנייה 
במאה ה-20, מלחמת העולם השנייה הייתה האירוע המשמעותי ביותר בהיסטוריה של ורפיי. חקלאים רבים תושבי האזור גויסו לצבא, נלכדו על ידי הגרמנים ונותרו אסירים בגרמניה. ללא החקלאים, החיים בוורפיי היו קשים לכולם. אבל בזכות עבודתן של הנשים ועובדת הפליטים שהגיעו לאזור החקלאי של ורפיי, חומרת אספקה המזון, הייתה מופחתת ביחס לאזורים אחרים של צרפת. בעיה לא פחותה שחוותה ורפיי הייתה בעיית הפליטים שהגיעו מבלגיה ב-1940 יחד עם פליטים צרפתים שהגיעו מצפון צרפת. ב-1942 הצבא הגרמני פלש לדרום צרפת, לאזור צרפת החופשית בזמן שוורפיי קלטה משפחות יהודיות או רק את ילדיהם כדי להגן עליהם מפני מעצר על ידי המיליציה של וישי או הגסטפו. באביב 1944, מחשש מהפצצות האוויריות הגרמניות, היו אלה תושבי טולוז שהגיעו במספרים גדולים לאזור ורפיי כדי למצוא מקלט.

גאוגרפיה

המיקום 
ורפיי נמצאת בצד הצפון מזרחי של מחוז גארון עילית שבחבל אוקסיטניה, בדרום צרפת. היא נמצאת במרחק 19 קילומטרים כמעוף העורב  (בקו ישר) מצפון מזרח לעיר טולוז בירת המחוז ובמרחק 16 קילומטרים מדרום מזרח לקומונה Pechbonnieu. ורפיי גובלת עם 11 רשויות מוניציפליות נוספות. שטח ורפיי כ-42 קילומטרים רבועים. הנקודה הנמוכה ביותר נמצאת בגובה 146 מטר מעל גובה פני הים והנקודה הגבוהה ביותר נמצאת בגובה 273 מטרים מעל גובה פני הים. ורפיי נמצאת באגן הניקוז של הנהר גארון.

אקלים 
האקלים המאפיין את ורפיי הוגדר, בשנת 2020 על ידי ארגון Météo-France. שקבע שזהו אזור מעבר בין האקלים האוקיאני לאקלים ההררי והיבשתי למחצה. הפרשי הטמפרטורות בין החורף לקיץ גדולים בגלל המרחק מהים. כמות המשקעים באזור נמוכה יותר מאשר באזור חוף הים. הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 13.4°C וכמות המשקעים היא 724.9 מ"מ בממוצע לתקופה שבין 2010-1981.

<div style="width:100%">

אוכלוסייה 
משנת 1793 התבצעו בוורפיי מפקדי אוכלוסין. מפקד האוכלוסין האחרון התקיים בשנת 2020 באותה שנה התגוררו בוורפיי 3,727 תושבים, זו עלייה של 8.22% לעומת מספר התושבים בשנת 2014. בין השנים 2015–2020 קצב גידול האוכלוסייה עמד על 1.3% בלבד. התפלגות האוכלוסייה לפי גברים ונשים היא: 51.2% נשים ו-48.8% גברים; התפלגות האוכלוסייה לפי גילאים היא: 24.4% עד גיל 17, בין הגילאים 18–64 עומד על 58.6% ומעל גיל 65 16.9%. צפיפות האוכלוסייה לשנת 2020: 90.4 תושבים לקילומטר מרובע.

חינוך ותרבות 
בוורפיי ישנם שני בתי ספר ומכללה. בית ספר ציבורי החל מגן ילדים ועד כיתה ה' (CM2), ובית ספר פרטי נוסף Sainte-Thérèse גם הוא החל מגן ילדים ועד כיתה ה'. תלמידי המכללה (קולג' ז'אן-גיי), לאחר השנה השלישית, ממשיכים את הלימודים בטולוז או בעיירה לאבאור.

תרבות פנאי 
במסגרת תרבות הפנאי קיים בוורפיי בית הספר לריקוד Fever Dance המלמד רוק, סלסה, קאנטרי, זומבה, ריקוד מודרני, טנגו ארגנטינאי, היפ הופ, ריקודים סלוניים. עמותת Parta'Jeu 65 מקדמת משחקים ופנאי בהם גם ערבי משחקים למבוגרים ומשפחה, פעילויות כיף ועוד. המועצה המקומית מנהלת ומפעילה ספריית צעצועים אסוציאטיביים.

ספורט 
בוורפיי ישנם מועדוני ספורט רבים: כדורסל, טניס, כדורגל, שיט ורוגבי. כמו גם בריכת שחייה עירונית. מועדון הטניס מקיים תחרויות רבות במהלך השנה, ומארגן טורניר טניס פתוח למבוגרים וילדים, בשבוע האחרון של אוגוסט למשך 15 ימים. מועדון השייט המקומי הוא אחד הגדולים באזור.

כלכלה

הכנסות 
בשנת 2018 על פי נתוני המועצה המקומית שפורסמו בספטמבר 2021, בוורפיי היו 1,425 משקי בית המשלמים מיסים, הכוללים 3,641 נפשות. ההכנסה החציונית הפנויה ליחידת צריכה היא 24,880€. 58% ממשקי הבית מחויבים בתשלום מיסים.

תעסוקה 
בשנת 2018, האוכלוסייה בגילאי 15 עד 64 הסתכמה ב-2,298 תושבים, מתוכם 77.7% פעילים (71.3% מועסקים ו-6.4% מובטלים) ו-22.3% לא פעילים. מאז 2008, שיעור האבטלה בוורפיי של בני 15–64 היה נמוך מזה של כלל צרפת.

בשל העובדה שהקומונה היא חלק מאזור ההשפעה של טולוז, לפחות 15% מהתושבים בני גיל העבודה עובדים בעיר הגדולה. בשנה 2018 עבדו בעיר ב-817 מתושבי ורפיי, לעומת 706 ב-2013 ו-654 ב-2008. אחוז התושבים בני גיל העבודה המועסקים מחוץ לוורפיי עמד על 62.3%.

מתוך 1,658 התושבים המועסקים, 336 עובדים ברשות המקומית, שהם 20% מכוח העבודה המקומי. 86.8% מגיעים לעבודה ברכבי 4 גלגלים פרטיים או של המעסיקים ו-5.7% מגיעים לעבודה בתחבורה ציבורית, 3.7% מגיעים לעבודה ברכב דו גלגלי או ברגל.

מגזרי פעילות בלתי חקלאית 
בוורפיי קיימים 348 עסקים שאינם חקלאיים, (נכון ל-31 בדצמבר 2019), בתחומים הבאים:

ייצור, כרייה ותעשיות אחרות, בנייה, מסחר סיטוני וקמעוני, הובלה, לינה והסעדה, מידע ותקשורת, פעילות פיננסית וביטוח, פעילות נדל"ן, פעילות מקצועית, מדעית וטכנית, פעילויות אדמיניסטרטיביות תומכות, מנהל ציבורי, חינוך, בריאות בני אדם ופעילות חברתית, פעילויות שירות אחרות. תחום המסחר הסיטונאי והקמעונאי, התחבורה, האירוח וההסעדה הם השולטים בוורפיי. תחומים אלה מהווים 26.1% מסך העסקים בוורפיי (91 מתוך 348 חברות).

חקלאות 

ורפיי מהווה אזור חקלאי קטן יחסית באזור הצפון-מזרחי של מחוז גארון-עילית, שגבעותיו נושאות בעיקר יבולים גדולים של חיטה, דורום וחמניות. בשנת 2020, נמשכה האוריינטציה הטכנית והכלכלית של החקלאי ורפיי לגידול גידולי שדה אלה (למעט זרעי שמן וחלבון).

מספר המשקים הפעילים בוורפיי, ירד מ-94 מאז המפקד החקלאי בשנת 1988 ל-58 בשנת 2000, לאחר מכן ל-47 בשנת 2010 ולבסוף ל-50 בשנת 2020, ירידה של 47% ב-32 שנים. אותו שינוי נצפה גם ברמת המחוז שאיבד 57% ממשקיו בתקופה זו. גם השטח החקלאי המעובד בוורפיי, ירד מ-3,295 דונם בשנת 1988 ל-2,533 דונם בשנת 2020. במקביל, גדל השטח החקלאי הממוצע למשק, מ-35 ל-51 דונם.

בשנת 2018 השימוש בקרקע של קומונת ורפיי היה כדלקמן: שטחי עיבוד (83.4%), שטחים חקלאיים הטרוגניים (10.1%), שטחים עירוניים (3.7%), שטחי גידול רב שנתיים (1.6%), מקווי מים ונחלים (1%), יערות (0.3%). בשנת 1990 השימוש בקרקע למטרות חקלאות עמד על 96.8%.

אסונות טבע 
שטחה של קומונת ורפיי פגיע לאסונות טבע שונות: סערות, סערות שלגים, קור קיצוני, גלי חום או בצורת, שיטפונות ורעידות אדמה. חלקים מסוימים של השטח המוניציפלי צפויים לסכנת הצפה עקב הצפת מקווי המים, במיוחד נחל דאגור ונחל לארגו. העיירה הוכרה כאזור אסון טבע בגין נזקים שנגרמו משיטפונות ומפולות בוץ שהתרחשו בשנים 1982, 1988, 1991, 1992, 1993, 1999, 2000, 2009 ו-2018. כמו כן, ורפיי הוכרה כאזור של אסון טבע בגין נזקים שנגרמו מבצורת בשנים 1989, 1991, 1996, 1998, 2003, 2011 ו-2017.

אתרי מורשת מקומית

ראו גם 
 טולוז
 מחוז גארון עילית
 קרקסון
 אלבי

קישורים חיצוניים 

 
 
 מפה טופוגרפית והידרוגרפית של ורפיי

הערות שוליים 

צרפת: יישובים
אוקסיטניה
ציטוט מקור בשפה זרה (צרפתית)