שטח שולט ושטח נשלט

כוח שולט וכוח נשלט הם מושגים בטקטיקות צבאיות המשמשות לתיאור החשיפה של מערך צבאי לאש האויב. מערך או עמדה הם "נשלטים באש צדדית" אם ניתן לכוון את אש הנשק לאורך הציר הארוך ביותר שלו. יחידה או עמדה היא "שולטת" אם היא משתמשת במכשולים טבעיים או מלאכותיים כדי להגן על עצמה או להסתיר את עצמה מפני ירי ישיר ואש עוינת. האסטרטגיות, שנקראו על ידי האנגלים במהלך מלחמת מאה השנים, משתמשות ב-enfiler הצרפתי ("לחגור לבוש או נשק") וב-défiler ("לחמוק או להסתלק") שנאמרו על ידי האצולה האנגלית של אותה תקופה.

ירי מרתק - אש מכוונת נגד מבנה או עמדה מוקפת - ידועה גם בשם "אש מאגפת". אש ציר הוא המונח המקביל בלוחמה ימית. ירי שיירה, ירי על מטרות מפלטפורמה מעופפת, נעשה לעיתים קרובות עם אש שולטת. זוהי עמדה מאוד מועילה, ומבוקשת, עבור הכוח התוקף.

כוח מרותק או נשלט 

מערך או עמדה הם "ניתנים לריתוק" אם ניתן לכוון את ירי הנשק לאורך הציר הארוך ביותר שלו. לדוגמה, תעלה נכללת אם היריב יכול לירות לאורך התעלה. טור של חיילים צועדים נכלל אם יורים עליו מלפנים או מאחור כך שהקליעים עוברים לאורך הטור. טור או קו של חיילים מתקדמים נכללת אם יורים מהצד (מהאגף).

היתרונות של ירי רחוק טווח (חץ וקשת או ארטילריה למשל) זכו להערכה מאז ימי קדם, בין אם בקרבות מפותחים כגון קרב טאגינה או בביצורים שנועדו לספק למגינים הזדמנויות לצרף כוחות תוקפים.  למרות שטקטיקות חץ וקשת מתוחכמות הפכו נדירות במערב אירופה במהלך ימי הביניים המוקדמים, אש שולטת הודגשה מחדש על ידי האנגלים המאוחרים של ימי הביניים באמצעות קשתים מדורגים בשילוב עם אבירים לא רכובים, שהופעלו לראשונה בקרב דופלין מור בשנת 1332 והיו לה השפעה הרסנית נגד הצרפתים. במלחמת מאה השנים. היתרון בירי שולט על מערך אויב הוא שעל ידי ירי לאורך הציר הארוך, קל יותר לפגוע במטרות בתוך המערך הזה. אש שולטת מנצלת את העובדה שבדרך כלל קל יותר לכוון לרוחב (חציית הנשק) מאשר להעריך נכון את הטווח כדי למנוע ירי ארוך או קצר מדי. בנוסף, גם קליעי אש עקיפים וגם ישירים שעלולים להחמיץ מטרה מיועדת נוטים יותר לפגוע במטרה בעלת ערך אחרת בתוך המערך אם יורים לאורך הציר הארוך.

בעת תכנון ביצורי שדה וביצורים אחרים, הפך מקובל לסדר עמדות תומכות הדדיות כך שאי אפשר היה לתקוף כל עמדה אחת מבלי לחשוף את עצמו לאש גדושה מהאחרות, זה נמצא למשל במעוזים התומכים הדדית של מבצרי כוכבים, וביצורים מאוחרים יותר למקלעי ירי.

האש מועברת כך שהציר הארוך של המטרה חופף או כמעט חופף את הציר הארוך של האזור המוכה.

ירי שולט 
יחידה או עמדה נמצאים ב"ירי שולט" אם היא משתמשת במכשולים טבעיים או מלאכותיים כדי להגן או להסתיר. עבור רכב קרב משוריין (AFV), תקיפה ישירה מכוסה הוא שם נרדף לירי כלפי מטה או קנה שמוט.

תקיפה ישירה משמש גם להתייחסות למיקום במדרון ההפוך של גבעה או בתוך שקע בשטח מישור או בעיקול של גבעה. עמדות שולטות על ראשי גבעות הן יתרון מכיוון ש"שטח מת" - מרחב שלא ניתן לעסוק באש ישירה - ייווצר מול העמדה. באופן אידיאלי, שטח מת זה צריך להיות מכוסה על ידי שדות האש המשתלבים של עמדות סמוכות אחרות, ו/או על ידי אש עקיפה מתוכננת מראש כגון מרגמות או צורות אחרות של ארטילריה .

במקרה של נשק נ"ט, ובמיוחד רקטות נ"ט ניידות לטווח קצר, לעמדות שולטות מאחורי גבעה יש כמה יתרונות חשובים. הסיבה לכך היא שהשטח המת שנוצר על ידי פסגת ההתערבות של הגבעה מונע מטנק מתקרב להשתמש בטווח הנשק הישיר שלו, ולא לתוקף ולא למגן תהיה ירייה ברורה עד שהטנק יהיה בטווח הנ"ט המגן נֶשֶׁק. בהתערבויות כאלה הטנק נמצא בדרך כלל בעמדת נחיתות נוספת מכיוון שהמגן לרוב יהיה מוסווה בעוד הטנק התוקף יהיה צללית על רקע השמיים, מה שייתן למגן קליעה קלה יותר.

בנוסף, אם הטנק לא יצליח לזהות את הנשק הנ"ט המגן בזמן שהטנק עדיין בשטח נשלט, אך מתקדם מעבר לעמדה זו אל פסגת הגבעה, הוא עלול לחשוף בפני המגן את השריון הדק יותר יחסית של גופו התחתון או בטנו. גילוי מוקדם וחיסול איומי נ"ט הם סיבה חשובה לכך שטנקים תוקפים בתמיכה של חי"ר.

ביצורים מלאכותיים יכולים לספק שליטה על ידי מתן אפשרות לחיילים לחפש מחסה מאחורי גבעה מוגבהת המגדילה את הגובה האפקטיבי של הקרקע, בתוך חפירה המאפשרת לכוחות לחסות מתחת לפני הקרקע או שילוב של השניים. אותם עקרונות חלים על עמדות לחימה עבור כלי רכב ארטילריים ומשוריינים.

שילוב שטח שולט-נשלט 
יחידה הממוקמת ב-שטח שולט מאיימת על אויב שמחליט לעבור אותה ולהתקדם, מכיוון שהאויב יוצב בעמדת נחיתות כאשר הוא נע בשטח. היחידה הידידותית תהיה בעמדה מוגנת על ידי משטח מאש אויב ישירה, תוך כדי יכולת לירות על האויב בצורה יעילה.

ראו גם
 חציית ה-T

לקריאה נוספת

הערות שוליים 

מערכים צבאיים
טקטיקה צבאית
דפים עם תרגומים שלא נסקרו