אלכסנדר אדלר

אלכסנדר אדלר (בצרפתית: Alexandre Adler; 23 בספטמבר 1950 – 18 ביולי 2023) היה עיתונאי, היסטוריון ומומחה יהודי-צרפתי ביחסים בין-לאומיים, בעיקר בגאופוליטיקה בת זמננו, חקר ברית המועצות לשעבר והמזרח התיכון.

קורות חייו

ילדות וצעירות
אלכסנדר אדלר נולד בפריז ב-1950 כבן לאמריק אדלר, מהנדס שבנהמסילות ברזל באימפריה העות'מאנית  ושמקור משפחתו היה בבוהמיה. במשפחת האב היו כהנים ורבנים. אמריק אדלר נפטר ב-2003 בגיל 95. הוא היה דובר בצורה שוטפת של שבע שפות ויגר לצרפת בשנות ה-1930 וכקומוניסט לחם בבריגדות הבינלאומיות במלחמת האזרחים של ספרד. בשנים 1945-1939 לחם בלגיון הזרים.  כל משפחתו משפחתו הגרעינית נספתה במחנות ההשמדה הנאציים.  
לאם, בת למשפחת באואר, היו שורשים בגרמניה ובאימפריה הרוסית.  שנים רבות כולל בימי מלחמת העולם השנייה היא חיה בטורקיה וניצלה מהשואה. 
שפת אמו של אדלר הייתה גרמנית. גדל האווירה חילונית וקומוניסטית. בנעוריו היה רחוק מהיהדות "פרט להומור היהודי" כדבריו ומאוחר יותר התעמק במורשת התרבות היהודית. 
הוא בן דוד של ראש ממשלת רומניה לשעבר, פטרה רומאן.
אחרי לימודים בתיכון "פול ולרי" בפריז, בשנים  1974-1969  למד אדלר היסטוריה באקול נורמל סופרייר ברחוב אולם בפריז. מאוחר יותר עבר מבחני הסמכה (אגרגציה) התחום הוראת היסטוריה.

פעילותו בשמאל הצרפתי
בנעוריו נמשך אל החוגים הטרוקציסטים , אך ב-1965 בימי מסע הבחירות לנשיאות של פרנסואה מיטראן הצטרף לנוער המפלגה הסוציאליסטית הצרפתית, "מחלקה  הצרפתית של אינטרנציונל  הפועלים" SFIO. אחרי 1968 עזב את הסוציאליסטים לטובת המפלגה הקומוניסטית הצרפתית, בה נשאר פעיל למשך 11 שנה. קישר יחסים הדוקים עם אישים קומוניסטים איטלקים כגון פייטרו אינגראו, ברונו טרנטין, ג'ורג'ו נפוליטנו ומנהיגם , אנריקו ברלינגר.לימד כפרופסור בבית הספר המרכזי של המפלגה הקומוניסטית והיה סגן מנהל של כתב העת La Pensée.  ב-1978 השתתף יחד עם אחרים בכתיבת ספר שכלל מעט בקורת מתונה על ברית המועצות "L'URSS et nous" ("ברית המועצות ואנחנו")

אחרי פירוק "איחוד השמאל", בפברואר 1980 עזב אדלר את המפלגה הקומוניסטית יחד עם אנטואן ספיר ואחרים. עם חמיו מוריס קריגל -ולרימון ואנרי פישבן , המזכיר לשעבר של הפדרציה הקומוניסטית של פריז, מתח בקורת על התנהלות המפלגה הקומוניסטית. בנושא מלחמת אפגניסטן שמר על הסתיגות מתונה. מספר חדשים אחרי התפטרותו מהמפלגה, בכתב "האינטרנציונל והמין האנושי" הביע צער על הקו הפרו-סובייטי העיוור שבו נקטה המפלגה , אולם ציין ש"בניגוד לדעה מאוד נפוצה בשמאל, בסוגיית ההתערבות הסובייטיטת באפגניסטן" טען ש"היה בה היגיון, לפחות לכאורה" . בפרק  שלם עשה אדלר ניתוח מפורט של תולדות היחסים בין שתי המדינות אחרי 1917 , כשצייר שאפגניסטן הייתה המדינה הראשונה בעולם שקבה יחסים דיפלומטיים עם רוסיה הסובייטית ב-1919. 

ב-1984 גוייס על ידי המפלגה הסוציאליסטית כדי להשתתף בעבודות הוועדה למדיניות החוץ שלה. חבר לקבוצת ה-Transcourants (הלא מזוהים) במסגרת המפלגה שהוקמה על ידי פרנסואה הולנד וז'אן-פייר ז'וייה.  אחרי  
אחרי 1988 התרחק מהמפלגה הסוציאליסטית , היה מקורב ל ז'אן-פייר שוונמאן ולפיליפ סגן  והיה חבר במועדון "פאר א בליז" (Phares et Balises) של רז'י דברה ומאקס גאלו.
בהמשך ,יחד עם אשתו, בלנדין קריגל, אימץ בהמשך השקפות יותר של מרכז.
ב-1998-1992 אדלר ניהל את הקתדרה ליחסים בינלאומיים של המכללה הבין-צבאית לביטחון של משרד הביטחון של צרפת ובהמשך נשאר בה כפרופסור ללימודים צבאיים גבוהים. 

הקריירה העיתונאית שלו התחילה ב-1982 בעיתון השמאלי "ליברסיון" שבו עקב אחרי ההתפתחויות בברית המועצות. בפרק זמן קצר ב-1984-1983 עבד ביומון "לה מאטן דה פארי". 
אחרי שבשנים  1992-1982 עבד בי"ליברסיון" , בשנים 2002-1992 היה מנהל מערכת של המגזין "קוריה אנטרנסיונל" (Courrier International) המקבץ בצרפתית כתבות ומאמרים חשובים מהתקשורת הכתובה הבינלאומית. בו זמנית למשך שנתיים כתב גם במגזין "לה פואן". כמו כן - חמש שנים בעיתון "לה מונד" כיועץ קרוב של העורך ז'אן-מרי קולומבני.  בשנים 2003-1994 הציג את התוכנית "ימי ד של היסטוריה" Les Mercredis de l'Histoire בערוץ Arte. 
אחרי הפלת מגדלי התאומים ב-11 בספטמבר 2001 עשה מפנה אטלנטיסטי בהשקפתו והגן על מדיניותו של ג'ורג' בוש הבן. מכיוון שנקודת מבטו נגדה אז את ההקו המדיני של העיתון "לה מונד" עזב אדלר את העיתון וגם כן את "קוריה אנטרנסיונל" שהפך בסוף 2002 לשלוחה של "לה מונד". 
בנובמבר 2002 הצטרף לעיתון השמרני "לה פיגרו"  והיה לחבר במערכת העיתון. 
בשנות ה-1980 אדלר מילא תפקיד  בחקר פרשת  מאנושיאן  ובמאמרים בשנים 1986-1985 סינגר על בוריס הולבן שהואשם לדבריו שלא בצדק, שהלשין בזמנו על מנושיאן.    
אדלר היה יועץ של רוז'ה קוקרמן שעמד בראש  המועצה המייצגת של המוסדות היהודיים של צרפת CRIF. 

אדלר כתב גם למגזין ל'אקספרס. כמו כן  דיבר בתוכניות הערוץ France Culture.
כמו כן כתב עד סוף חייו בשבועון היהודי "אקטואליטה ז'ואיב". 

כתב, בין השאר, את הספר "'J'ai vu finir le monde ancien' (הייתי עד לסוף העולם הישן-2001), שכלל ניתוח גאופוליטי של השלכות ההתקפות על מגדלי התאומים ב11 בספטמבר 2001, 
'L'odyssée américaine (האודיסאה האמריקאית- 2004), דיון היסטורי בפוליטיקה האמריקאית מתוך דחיית המונח השגרתי "האימפריה האמריקאית" , ו"Rendez-vous avec l'Islam (מפגש עם האסלאם), ניתוח חזרת האסלאם בשחקן היסטורי בזירה העולמית.  
 
אלכסנדר אדלר נפטר ביולי 2023 בבית החולים האירופי "ז'ורז' פומפידו" בפריז.

פרסים ואותות הוקרה
1999 - פרס הקרן מום על המדור  Bloc-Notes שפרסם ב"קוריה אנטרנסיונל"
2002 מאי - לגיון הכבוד של צרפת - דרגת אביר
2003 - פרס הספר הפוליטי- עבור "J’ai vu finir le monde ancien"
2006 - קצין מסדר הלאומי להצטיינות של צרפת

חייו הפרטיים
אלכסנדר אדלר היה נשוי עד יום מותו לבלנדין קריגל, פילוסופית והיסטוריונית, בת של המנהיג הקומוניסטי  מוריס קריבל-ואלרימון, שלחם הרסיזטאנס, ושל פולט לסואף-ברוויה.  
בתקופה שלפני מותו כמעט השלים  את ספר הלימוד שלו לגאופוליטיקה .  

ב-1996 התקבל אדלר לשורות הבונים החופשיים  בלשכה הגדולה הלאומית הצרפתית, בלשכה "הלירה ואלעזר", עבר בהמשך ללשכה הגדולה של צרפת, והחל מ-2015 ללשכה הגדולה  של התרבות והרוחניות, בה הגיע לדרגת 33.

כתביו
 L’URSS et nous, Paris ,Les Éditions sociales, 1978 (ברית המועצות ואנחנו)
 L’Internationale et le genre humain, Paris, Éditions Mazarine, 1980
(האינטרנסיונל והמין האנושי) יחד עם ז'אן רוני
 Pour l’amour du peuple : un officier de la Stasi parle, Paris,Éditions Albin Michel, 1999
(למען אהבת העם"קצין של שטאזי מדבר")
 Le Communisme, Paris, PUF, coll. "?", 2001 (הקומוניזם - בסדרת הספרים "Que sais-je )
 J’ai vu finir le monde ancien, Paris, Grasset, 2002 (2003) פרס הספר המדיני 2003
(ראיתי אך קץ העולם הישן)
 Au fil des jours cruels : 1992-2002, Paris, Grasset, 2003, (כרוניקות)
(לאורך הימים האכזריים")
 L’Odyssée américaine, Paris, Grasset, 2004 (אודיסאה אמריקאית )
 Comment sera le monde en 2020 ? (Rapport de la CIA), 2005
(איך יהיה העולם ב-2020 ? - דו"ח הCIA)
 Rendez-vous avec l'Islam, 2005 - מפגש עם האסלאם 
 Sociétés secrètes, Paris, Grasset, 2007 - חברות חשאיות
 Le jour d’après est un monde qui joue, Genève, Éditions Romandes, 2008
היום שאחרי הוא עולם המשחק)
 Comment sera le monde en 2025 ? (Le nouveau rapport de la CIA), Paris,  Éditions Robert Laffont, 2009  (איך יהיה העולם ב-2025? - הדו"ח של CIA) 
 Le monde est un enfant qui joue, Paris, Grasset, 2009 (העולם הוא ילד משחק)
 Berlin, 9 novembre 1989 : la chute, Paris,  XO Éditions , 2009
 ?Le Big bang et après   יחד עם  מרק פומרולי, בלנדין קריגל , טרין סואן טואן
Albin Michel,Paris 2010
 Le Peuple-monde : destins d'Israël, Paris, Albin Michel, 2011 (עם עולם:גורלות ישראל)
 Éthique de l’après, Paris, Grasset, 2011 (האתיקה שלאחרי) 
 Le Monde après Ben Laden, Paris, Grasset, 2011 (העולם אחרי בן לאדן)
 Où va l’Amérique d'Obama ?, avec Hervé de Carmoy, Paris,  PUF , 2011 (אמריקה של אובאמה - לאן?)
  Paris,  Éditions du Rocher 2012  עם ולדימיר פדורובסקי  , Le Roman du siècle rouge(רומן המאה האדומה)
 Le Jour où l’histoire a recommencé, Paris,Grasset, 2012
(היום שבו ההיסטוריה התחילה מחדש)
 Quand les Français faisaient l’histoire, Paris, Grasset, 2014
(כאשר הצרפתים עשו היסטוריה)
 Le Califat du sang, Paris, Grasset, 2014
(ח'אליפות הדמים)
 J'ai vu le soleil se lever, Paris, Le Rocher, 2014
(ראיתי את השמש זורחת)
 L’Invisible et la science avec  Patricia Darré , Paris,Robert Laffont, 2014
(הבלתי נראה והמדע)
 Daech : l’équation cachée avec Ardavan Amir-Aslani, Paris,  L'Archipel , 2016
(דעש :המשוואה המוסתרת " עם ארדוואן אמיר-אסלני
 Je me suis levé comme un soleil, Paris, Grasset, 2016
(קמתי כמו החמה)
 La Chute de l’empire américain, Paris, Grasset, 2017
(נפילת האימפריה האמריקאנית)
 Le temps des apocalypses, Paris, Grasset, 2018
 Celui qui le dit le sera'', Paris, Éditions Tierce, 2020

קישורים חיצוניים

צרפתים שנפטרו ב-2023
צרפתים שנולדו ב-1950
עיתונאים יהודים
עיתונאים צרפתים
היסטוריונים יהודים
היסטוריונים יהודים צרפתים
היסטוריונים של רוסיה
חוקרי מדע המדינה יהודים
בוגרי אקול נורמל סופרייר
צרפתים חברי הבונים החופשיים