כלכלת היוצרים

כלכלת היוצרים (המכונה גם כלכלת משפיענים), היא כלכלה מבוססת תוכנה המאפשרת ליוצרי תוכן ולמשפיענים להרוויח הכנסות מיצירותיהם.

התפתחות כלכלת היוצרים 
בשנת 1997, פול סאפו מאוניברסיטת סטנפורד הציע שכלכלת היוצרים נוצרה לראשונה בשנת 1997 כ"כלכלה החדשה". לפי סאפו, היוצרים הראשונים בתחום זה עבדו עם אנימציות ואיורים, אבל באותה תקופה לא הייתה תשתית זמינה בשוק כדי לאפשר להם לייצר הכנסות. עם התבססות האינטרנט החלו לפרוח גם זירות מסחר מקוונות, כולל אתרים למסחר בשירותי עיצוב ויצירת תוכן כגון Fiverr, שאפשר לאנשים בודדים לסחור ביכולות היצירתיות שלהם ללא תלות בסטודיו או גורמים מתווכים אחרים.

התבססות כלכלת היוצרים 
האתר יוטיוב טבע את המונח ״יוצר״ בשנת 2011 כדי להחליף את המונח "כוכב יוטיוב" שרווח עד אז, והיה ביטוי שבאותו זמן יכול היה לחול רק על אנשים מפורסמים בפלטפורמה. עם הזמן המונח החל לתאר את כל מי שיוצר תוכן מקוון, ולא רק יוצרי וידאו בפלטפורמה זו.

סקר משנת 2019 מצא כי פי ילדים שואפים להיות יוצרי תוכן מאשר אסטרונאוטים בפער של כמעט שלוש לאחד.

הרשתות החברתיות 
עליית הרשתות החברתיות הביאה איתה את הרצון של חברות לשווק תוכן בדרכים חדשות, בדגש על תוכן מקורי ומקומי שיוצר והופץ באמצעות אושיות רשת ויוצרי תוכן, והחל תהליך בו אנשים מן השורה החלו למכור את היכולת שלהם לייצר ולפרסם תוכן עבור חברות מסחריות באותן רשתות. עם הזמן הלכה כלכלת היוצרים והתרחבה להזדמנויות נוספות ליצירה ומכירה של תוכן על ידי יוצרים משלל תחומים, כולל קורסים פרטיים של שפים, מאמני כושר ובידור למבוגרים, באתרים כגון OnlyFans ואחרים.

עם עליית כלכלת היוצרים, החלו הרשתות החברתיות להתחרות על נתח שוק ההפצה של התוכן, בין היתר באמצעות תשלום ליוצרים. יוטיוב יצרה מודל לחלוקת רווחים מפרסומות עם יוצרי הסרטונים בפלטפורמה, בעוד שפלטפורמות חזותיות אחרות - כולל סנאפצ'ט, טיקטוק, אינסטגרם ופייסבוק פתחו קרנות ייעודיים לכך, וטוויטר אפשרה ליוצרי תוכן לגבות תשלום מהגולשים, בדומה לרכישת מנוי באתר סאבסטק.

מגפת הקורונה והצמיחה בתחום 
מגפת הקורונה בשנים 2020–2022 הביאה לגל צמיחה נוסף בתחום, מתוך הצטלבות של הטכנולוגיות הזמינות, היקף הסחר המקוון שנסק, והצורך של אנשים למצוא דרכי עיסוק חדשים בזמן של סגרים ארוכים ומגבלות קשות על ענפים שלמים במשק.

לפי בלומברג, בשנת 2021 היקף כלכלת היוצרים הוערכה במעל ל-20 מיליארד דולר. מכלול זה מתייחס לעסקים שנבנו על ידי יוצרים עצמאיים, החל בבלוגרים ועד סופרים, כדי לייצר רווחים מכישוריהם או מיצירותיהם. הכלכלה כוללת את החברות שמשרתות את היוצרים האלה, מאלה שמייצרות כלים ליצירת תוכן ועד לפלטפורמות של ניתוח מידע.

נכון לשנת 2022 כלכלת היוצרים מוערכת בכ-50 מיליון יוצרי תוכן, מתוכם כ-2 מיליון שמסוגלים להרוויח מספיק כסף על מנת להתפרנס באופן בלעדי מיצירותיהם. כוכבת הטיקטוק צ׳ארלי ד׳אמליו, כוכב היוטיוב פיודיפאי ואדיסון ריי הם חלק מהשמות הגדולים בתחום.

ביקורת 
אחת הביקורות על כלכלת היוצרים היא היעדר "מעמד הביניים" בתחום. הרוב הגדול של יוצרי התוכן לא מתפרנסים כלל, או מרוויחים רק מעט, מהיצירות שלהם, בעוד רוב הכסף זורם לפלטפורמות שיכולות להרוויח הכנסות משמעותיות מההעלאות שלהן. רק 0.1% מהיוצרים יכולים להתפרנס דרך ערוצים עצמאיים שאינם הרשתות החברתיות, ופחות מ-2% מיוצרי התוכן באתר המוביל ליצירת מנויים ליוצרים Patreon הרוויחו ב-2017 שכר מינימום חודשי.

חלק מהאופטימיסטים מקשרים את הסיכויים של כלכלת היוצר לפיתוח ה-Web3. לדעתם, טכנולוגיות בלוקצ'יין (בפרט, טוקנים ו-NFT) פותחות נתיבים חדשים להפקת רווחים מיצירת התוכן בדרך שאינה תלוי בפלטפורמות מקוונות גדולות ואינן מוגבלות במדיניות שלהן.

קישורים חיצוניים
 
 זאב פרבמן, לאן הולכת כלכלת היוצרים? על הקפיצה הגדולה שעשה התחום בקורונה, באתר tech12, 18 באפריל 2022
 Signal Fire's Creator Economy Market Map

הערות שוליים

תאוריות כלכליות
חברה
טכנולוגיה