רבי יוסף הכהן (תנא)

רבי יוסף הכהן היה תנא, חכם וכהן בימי בית המקדש השני. שמו ומעשיו נזכרים בספרות חז"ל, וכמה הלכות כהונה, טהרה ואבלות נלמדים באמצעותם.

אזכורים
אודותיו במשנה: "יוסף הכהן הביא בכורי יין ושמן ולא קבלו ממנו. אף הוא העלה את בניו ואת בני ביתו לעשות פסח קטן בירושלים, והחזירוהו, שלא יקבע הדבר חובה". בתוספתא הנוסח: "מעשה ביוסף הכהן שהעלה את בתו [מהד' ליברמן: בן בתו] לעשות פסח שני, והחזירוהו, שמא יקבע הדבר חובה, אמר להם לא שיקבע הדבר חובה אלא שאין האשה עושה פסח שני. במקור אחר מסופר שקסת הדיו שלו הייתה "נקובה בצידה" מטעמי טהרה. וכן: "אמרו עליו על יוסף הכהן שהיה מיטמא ויוצא אצל ר' יוסי לציידן״, ובנוסח אחר: "שהיה מטמא ויוצא אחר רבו לצידן".

כהן וצדיק
מספרות חז"ל עולה גישתו המחמירה בהלכות טומאת כהן: "מעשה ביוסף הכהן שמתה אשתו בערבי פסחים ולא רצה ליטמא לה, ודחפוהו חכמים וטמאוהו על כרחו, ובבבלי הנוסח: "ונמנו אחיו הכהנים וטימאוהו בעל כרחו". מקור מדרשי מתאר את חסידותו: "מעשה ביוסף הכהן שעלתה נומי ברגלו וקרא לרופאים לחתוך אותה, אמר לחוניא בנו כשיגיעו לחוט השערה הודיעני וכך עשה, אמר ליה בני עד כאן היית חייב ליטפל בי מכאן ואילך אי אתה חייב ליטפל בי לאבר מן החי, וכשבא דבר לפני חכמים אמרו (קהלת ז) יֵשׁ צַדִּיק אֹבֵד בְּצִדְקוֹ".

משפחתו וקורותיו
רבי יוסף הכהן הינו 'דמות עלומה' בעולמם של חכמים ו'לא ברור היכן חי ופעל'. במדרש מסופר על בנו חוניא; בירושלמי שמו נחונייה.
בנוסח המדרש שהיה תחת ידי רש"י נזכר שם אביו: יוסף בן פנחס הכהן. מהמקורות עולה שהיה תושב הארץ שירד ל'ציידן' (צידון שבדרום סוריה) כדי ללמוד תורה, השתקע בחוץ-לארץ ועלה ליראות בירושלים ובמקדש. במקבילה במסכת שמחות הוא מכונה 'יוסף הבבלי' .

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

תנאים
הדור הראשון לתנאים
כהנים בתקופת המשנה
חז"ל