שליחת המרגלים ליריחו

שליחת המרגלים ליריחו הוא סיפור המתואר ב. על פי המסופר במקרא, שלח יהושע בן נון שני מרגלים לתור את ארץ ישראל ובעיקר את העיר יריחו. בניגוד למרגלים בזמן משה שנשלחו עם הוראות ברורות מה הם צריכים לעשות, יהושע שלח מרגלים אך המקרא לא מפרש הוראות שנתן להם אלא רק כתוב ששלח מרגלים.

זהות המרגלים
על פי מדרש רבה שני המרגלים הם כלב בן יפונה – שנשלח כבר כמרגל אצל משה רבינו ודיבר טובה על הארץ יחד עם יהושע – וכן פינחס בן אלעזר הכהן. הרד"ק הסביר בכך את כוונת הכתוב "שניים אנשים" – אלו אנשים טובים, בניגוד לעשרה מתוך שנים עשר המרגלים של משה. בנוסף הסביר הרד"ק שיהושע בחר לשלוח את המרגלים בחשאי כדי שלא יקרה כפי שקרה למרגלים אצל משה, שם העם ידע שיצאו מרגלים.

הגעת המרגלים לרחב 
לפי חישוב המובא בסדר הדורות, המרגלים יצאו ממקום מחנה ישראל בה' בניסן שהיה יום שישי. לאחר יציאתם של המרגלים, הם נכנסו ליריחו ובאו להתארח בפונדק של רחב. פקידי המלך חשדו באורחים החדשים ודיווחו למלך יריחו כי באו מרגלים מבני ישראל לרגל. מלך יריחו שלח שליחים אל רחב שתוציא את המרגלים מביתה ותסגיר אותם, אך היא מצידה החביאה את המרגלים, ואמרה לשליחי המלך שהמרגלים היו בפונדק אך כבר יצאו לדרך.

ההבטחה לרחב וחזרת המרגלים 

לאחר ששליחי מלך יריחו יוצאים מבית רחב, היא מספרת למרגלים את השמועה שהיא ותושבי יריחו שמעו על ישראל ואת הפחד שלהם מפניהם:יכִּ֣י שָׁמַ֗עְנוּ אֵ֠ת אֲשֶׁר־הוֹבִ֨ישׁ יְהֹוָ֜ה אֶת־מֵ֤י יַם־סוּף֙ מִפְּנֵיכֶ֔ם בְּצֵאתְכֶ֖ם מִמִּצְרָ֑יִם וַאֲשֶׁ֣ר עֲשִׂיתֶ֡ם לִשְׁנֵי֩ מַלְכֵ֨י הָאֱמֹרִ֜י אֲשֶׁ֨ר בְּעֵ֤בֶר הַיַּרְדֵּן֙ לְסִיחֹ֣ן וּלְע֔וֹג אֲשֶׁ֥ר הֶחֱרַמְתֶּ֖ם אוֹתָֽם׃ יא וַנִּשְׁמַע֙ וַיִּמַּ֣ס לְבָבֵ֔נוּ וְלֹא־קָ֨מָה ע֥וֹד ר֛וּחַ בְּאִ֖ישׁ מִפְּנֵיכֶ֑ם כִּ֚י יְהֹוָ֣ה אֱלֹהֵיכֶ֔ם ה֤וּא אֱלֹהִים֙ בַּשָּׁמַ֣יִם מִמַּ֔עַל וְעַל־הָאָ֖רֶץ מִתָּֽחַת׃

הערות שוליים 

ספר יהושע
מאורעות בספר יהושע
אירועים בחודש ניסן
כלב בן יפונה