יחסי טאיוואן–סינגפור

יחסי טאיוואן–סינגפור הם היחסים הבינלאומיים בין טאיוואן לסינגפור. טאיוואן מחזיקה נציגות בסינגפור. סינגפור מפעילה את משרד הסחר של סינגפור בטאיפיי שבטייוואן, שתי המדינות חברות בארגון הסחר העולמי (WTO). השליח הנשיאותי של טאיוואן וראש ממשלת סינגפור נפגשים בקביעות, בצורה הדומה לדיפלומטיה פרטית של מחוות מדינה למדינה ב-APEC.

היסטוריה מוקדמת 

סינגפור וטאיוואן היו בעבר תחת תחומי השפעה שונים.

כמדינה קולוניאלית תחת שלטון מלאיה הבריטית, רוב המהגרים הסינים המוקדמים הגיעו כפועלים לסינגפור בשל בריחה מעוני ומלחמה. סינגפורים סינים אתניים רבים שאבו את שורשי אבותיהם בדרום סין ממחוזות פוג'יין, גואנגדונג והאינאן. במהלך השלטון הבריטי בסינגפור, סינגפור והרפובליקה הסינית (1912–1949) קיימו יחסים דיפלומטיים.

מאידך, טאיוואן הייתה ידועה לפני מלחמת העולם הראשונה בתור הרפובליקה של פורמוסה, ולאחר מכן הייתה טאיוואן תחת שלטון יפני בין השנים 1895 ל-1945. היא נפרדת גאוגרפית מסין היבשתית שבה החלה לראשונה מפלגת קוומינטנג (KMT). במהלך מלחמת העולם השנייה, מפלגת KMT שבאה לייסד את הרפובליקה של סין הייתה גם חלק מהקמת הממשלה הלאומית המאורגנת מחדש של הרפובליקה של סין בסין היבשתית, בתוך תחום השגשוג המשותף של מזרח אסיה היפנית.

עם כניעת יפן לאחר המלחמה ובעקבות מלחמת האזרחים הסינית, סין נפרדה ל-2 ישויות נפרדות, הרפובליקה העממית של סין וטאיוואן (או הרפובליקה של סין), לשם נסוגו כוחות ה-KMT ששרדו לאחר שהפסידו במלחמה נגד הסינים הקומוניסטים; סינגפור חזרה לשלטון הבריטי.

1965–2010 

כאשר סינגפור הפכה עצמאית ב-1965 ממלזיה, היא המשיכה לזמן קצר בהכרה ברפובליקה של סין כממשלה הלגיטימית של סין. מבחינה תרבותית, ברפובליקה של סין ובנאניאנג סינגפור יש אוכלוסיות גדולות באופן דומה של סינים אתניים שמוצאם ממחוזות פוג'יין, גואנגדונג והאינאן.

בשנות ה-70, הרפובליקה העממית של סין וסינגפור החלו ביחסים לא רשמיים.

מאז עצמאותה של סינגפור והקמת שלטון קוומינטנג על האי טאיוואן, הכוחות המזוינים של סינגפור (SAF) אימצו בסיסי אימונים צבאיים בטאיוואן משנת 1975 שכללו תרגילי נשק משולבים הכוללים יחידות חי"ר, ארטילריה ושריון. ראש ממשלת סינגפור, לי קואן יו, מינה גם אנשי צבא טאיוואנים באימון חיל האוויר של סינגפור.

ב-3 באוקטובר 1990, סינגפור שינתה את היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה של סין לרפובליקה העממית של סין. היחסים בין סינגפור לרפובליקה העממית של סין השתפרו מאז באופן משמעותי.

בשנת 2004, זמן קצר לפני שראש ראש ממשלת סינגפור, לי הסיין לונג, נכנס לתפקידו במקום גו צ'וק טונג שכיהן אז, הוא ערך ביקור בטאיוואן כדי להכיר את ההתפתחויות האחרונות שם. בנאום עצרת החג הלאומי הבכורה שלו, לי מתח ביקורת על ההנהגה והאוכלוסייה של טאיוואן על כך שמעריכים יתר על המידה את התמיכה שהם יקבלו אם יכריזו על עצמאות טאיוואן; לעומת זאת, בספטמבר, שר החוץ של סינגפור, ג'ורג' יו, הזהיר את העצרת הכללית של האומות המאוחדות מפני הסכנות שבאפשרות ליחסים בין המיצרים להתדרדר.

בשנת 2009, משרד הסחר של סינגפור בטאיפיי זכה להוקרה על תפקידו בפיתוח קשרים כלכליים הדוקים בין שני הצדדים. טאיוואן היא שותפת הסחר התשיעית בגודלה של סינגפור, עם סחר דו-צדדי שהגיע ל-35 מיליארד דולר ב-2008.

2010 ואילך 

בסחר דו-צדדי, מ-2010 עד 2012, הכריז סגן נשיא טאיוואן לשעבר, ליאן צ'אן, על שיחות בין טאיוואן לסינגפור על הסכם שותפות כלכלית. סופית ב-7 בנובמבר 2013, טאיוואן וסינגפור חתמו על הסכם שותפות כלכלית בשם ההסכם בין סינגפור לטריטוריית המכס הנפרדת של טאיוואן, פנגו, קינמן ומאטסו על שותפות כלכלית (ASTEP) בסינגפור בהפחתה משמעותית של המכסים שהטילה טייוואן על סחורות המיובאות מסינגפור. זהו הסכם השותפות הכלכלי הראשון של טאיוואן שנחתם עם חברה ב-ASEAN.

משרד החוץ של טאיפיי החזיר את סגנית שר החוץ ונסה שי לאחר שעל פי הדיווחים הכעיסה את לי קואן יו ובכירים בכירים אחרים בשורה של פעולות, כולל שירת ההמנון הלאומי של הרפובליקה של סין (ROC) והנפת הדגל הלאומי בקבלת פנים ציבורית בחגיגות יום השנה המאה של הרפובליקה של סין, וכן יצירת קשר עם צ'ן שואו מאו, חבר במפלגת הפועלים של האופוזיציה.

ב-24 במרץ 2015, נשיא טאיוואן, מא יינג-ג'יו, ערך ביקור יומי בפרופיל נמוך בסינגפור כדי לחלוק כבוד לראש ממשלת סינגפור לשעבר, לי קואן יו. ביקורו של מא הגיע לאחר הזמנה של ראש ממשלת סינגפור, לי שיינלונג, לאירוח המשפחה הפרטית במעונו הרשמי של ראש הממשלה בתפקידו של מא כ"חברו הוותיק" של לי קואן יו.

מנהיג טאיוואן מא ינג-ג'יו ומנהיג סין שי ג'ינפינג נפגשו ב-7 בנובמבר 2015 בסינגפור.

יחסים ביטחוניים 

בשנת 1975, ראש הממשלה צ'יאנג צ'ינג-קואו ולי קואן יו חתמו על הסכם בשם הקוד "פרויקט אור כוכבים" (星光計畫, הידוע גם בשם Hsing Kuang), שבו יישלחו כוחות סינגפור לטאיוואן לאימונים ולתרגילים משותפים. תרגילים אלו, בהם השתתפו עד 10,000 חיילים בכל זמן נתון, סיפקו לקצינים הזדמנות לדמות מקרוב יותר את תנאי המלחמה ולצבור ניסיון בפיקוד ובשליטה על פעולות הכוללות מספר גדודים.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים