נמוכונת

"נמוכונת" הוא ספר שנכתב ואויר על ידי אילנה זפרן. הוא יצא לאור בשנת 2022 תחת שתי חברות הוצאה לאור "טל מאי" ו"ידיעות ספרים", והוא עוסק בילדה שמתמודדת עם בעיות שבאות עם גובהה הנמוך.

תקציר העלילה 
הספר נמוכונת עוסק בילדה נמוכה שמתמודדת עם בעיות שמגיעות עם הגובה שלה. נמוכונת מחליטה להיאבק על זכויותיה ולהתחיל לפעול למען עצמה. הבעיות שנמוכונת מתמודדת איתן הן: קושי לראות מה קורה בהפגנות ובהופעות, קושי לשחק כדורסל, וילדים שמסתירים לה בכיתה. להפתעתה שינוי הפרספקטיבה והיחס שלה לדברים מביא לתוצאות טובות יותר ממה שהיא ציפתה.

ערך הדמיון 
הספר נמוכונת עוסק בין היתר בערך הדמיון. לערך זה יש כוח רב אשר מסוגל לשאת אנשים גבוה ועוזר לאנשים לגלות את הטוב ואת ההזדמנות בכל מצב. בספר ישנה ילדה המכונת "נמוכונת", ובשל קומתה הנמוכה דברים רבים נסתרים מעיניה. יכולתה של נמוכונת לדמיין את הדברים שעיניה לא רואות עוזרת לה לחוות ולראות דברים שקודם לא יכלה, ואפילו מעצימה את חוויתה.

היא גילתה את עולם הדמיון בזכות משימת כתיבה שמורתה נתנה לכיתתה (משימה שבה התלמידים כותבים על עצמם), אחרי שהמורה בדקה את המשימה היא החזירה לנמוכונת את החיבור ואמרה: "את יכולה להיות סופרת כשתהיי גדולה" (עמוד 22). המשפט גרם לה לחשוב על כך שלסופרות יש המון דמיון. הודות לכך, היא גילתה שהשימוש בדמיון יכול לפתור את ה"בעיה" בלהיות נמוכה.

מוסר השכל 
מוסר ההשכל של הספר הוא לא לתת לשום דבר לשנות אותך. בסיפור נמוכונת נשארת נמוכה ולומדת כיצד להתמודד עם הגובה שלה, היא לומדת להתעסק בעיקר ולא בטפל. בהתחלה נמוכונת לא התחברה להיותה נמוכה, עד שהיא החליטה להתמודד עם גובהה, ולא נתנה לו להוזיל מהערך שלה. היא מצאה את הדרך לפתור את ה"בעיה" בלי להשתנות (בלי להיות גבוהה).

עוד מוסר השכל המועבר בספר הוא שמכל דבר רע בחיים אפשר להוציא משהו טוב. נמוכונת נתקלת בבעיות רבות בשל גובהה הנמוך אבל בשלב מסוים היא מבינה שלא צריך להיות גבוהה כדי להנות מדברים. היא נעזרת בדמיון שלה וכך מעצימה את חוויותיה ולא נותנת לעובדה שהיא נמוכה להפריע לה, ובכך היא מעבירה לקוראים את מוסר ההשכל שמכל לימון אתה יכול להכין לימונדה אם רק תנסה למצוא את הדרך.

ההשפעה החברתית 
זפרן נותנת את הלגיטימציה למשפחה שאינה עונה על הגדרות הנורמות החברתיות. בספר מופיעה משפחה מודרנית שבנויה מזוג אימהות. אילנה זפרן מביאה את הלגיטימציה של זוג אמהות לסביות, בכך שבתחילת הספר נמוכונת מציגה את משפחתה. בניגוד ל"נורמה" של אבא ואמא, נמוכונת מציגה את שתי האימהות שלה. כך ילדים רואים שיש דבר כזה משפחה עם שתי אימהות, והיא מראה שזה דבר רגיל ונורמלי. אילנה זפרן אמרה: "דרך הקומיקס אני מציגה את הלסביות שלי כמשהו נורמטיבי ומובן מאליו."

תגובות ופרשנויות על הסיפור 
לטענת כתבה מאתר "הארץ" שנכתבה על ידי דוד רפ, הספר שאמור לסייע לילדים נמוכים יורה לעצמו ברגל. הוא מסביר כי הגישה העדינה לדברים בספר בקרב ילדים קטנים לא עוזרת כשמדובר על מודעות לקשיים. הספר הוא חלק מסדרת ספרים בשם "הספרייה שלי". הסדרה מותאמת לילדים שמתחילים לקרוא קריאה עצמאית, מפני שהוא מסייע להם להתקדם ברמת קריאתם.

בספר מופיעים שלושה דיוקנים שמתארים את הגובה של נמוכונת לעומת הגובה של משפחתה. בשני הדיוקנים הראשונים ניתן לראות שנמוכונת ציירה את הגבהים במשפחתה בפרופורציות לא הגיוניות ולא נכונות, אך בציור השלישי ניתן לראות שנמוכונת ציירה את הדיוקן בפרופורציות אמיתיות נכונות. על זה דוד רפ הגיב ואמר: "האם אפשר להירגע משום שהילדה הפנימה את מקומה על הגרף המשפחתי? ומה בעצם קרה בין שני הקצוות הללו של הסרגל?"

נמוכונת הולכת להפגנה עם משפחתה, והשלטים המוצגים בה ריקים (בלי כיתוב; עמודים 14–15 בספר). על דבר זה הוגב שילדים קטנים שרק מתחילים לקרוא מסתכלים יותר על האמצעים החזותיים מאשר על האמצעים המילוליים, החוסר במילים בשלטים שנמצאים בהפגנה נוגדים את האינטרסים של התמודדות עם קשיים.

בעמוד 22 בספר נמוכונת כותבת חיבור ומקבלת ציון 100. בזכות זה היא מגלה את כישרונה, ומחליטה להשתמש יותר בדמיונה. בהופעה הבאה היא נעזרת בדמיונה ומפצה על כך שאינה יכולה לראות את המתרחש בבמה. במאמר שדוד רפ כתב עולה השאלה "האם הדמיון אמור לחפות על החוויה עצמה". לאחר מכן הוא טוען שאי אפשר לוותר על המציאות בשביל הפנטזיה.

הערות שוליים