סאיס

סאיס (ממצרית קדומה: Zꜣw; ביוונית עתיקה: Σάϊς; בקופטית: Ⲥⲁⲓ; כיום בערבית: صا الحجر, צא אל־הגר) הייתה עיירה מצרית עתיקה בדלתא של הנילוס קרוב לנהר הנילוס. העיירה הייתה בירת המחוז של סאפ־מה, שמה החמישי של מצרים התחתונה, והעיירה הפכה למושב השלטון במהלך השושלת ה־24 של מצרים (בסביבות 732–720 לפנה"ס) ובמהלך השושלת ה־26 של מצרים  (בסביבות 664–525 לפנה"ס), המכונה על שם מקום מושבה, "השושלת הסאיטית". השם המצרי העתיק של העיירה הוא Zꜣw.

רקע 
הרודוטוס כתב כי בסאיס נמצא קברו של אוסירס וכי סבלו של האל נמצא באזור.

היוונים (כגון הרודוטוס, אפלטון, פאוסניאס ודיודורוס סיקולוס) חשבו כי יש לעירייה קשר עם אתונה. פאוסניאס כתב שסאיס הוא שם מצרי המקושר לאתנה, המקביל לשם הפיניקי Ὄγγα (אוֹנְגַה). דיודורוס כתב שהאתונאים בנו את סאיס לפני המבול, בעוד שכל ערי יוון נהרסו במהלך אותו אסון, כולל אתונה, סאיס ושאר הערים המצריות שרדו.

כיום אין הוכחות לקיומה של העירייה בעת תקופת הממלכה החדשה במצרים (בסביבות 1100 לפנה"ס) עקב חקלאים שהרסו חלקים נרחבים מהאזור.

במהלך הכיבוש האסלאמי של מצרים, נערך בסאיס קרב בין האסלאמים ובין האימפריה הביזנטית, על פי ג'ון מניקיו. האזור נשאר נום עד 700 לספירה. סופרים מימי הביניים כמו יאקות אל־חמאווי, אל־מקריזי ואל־קלקשנדי טענו כי שמו של מקים העיירה היה "סא בן מסר". עם זאת, אבן איאס טען כי מייסד העירייה היה "סא בן מרקונוס". האתר שימש בתקופה זו כמחצבת אבן. באותה תקופה העירייה נפלה כמעט לחלוטין.

במפקד האוכלוסין של מצרים משנת 1885 נכתב כי סאיס (ששם נקראה צא־אל הגר) הכילה 4,474 נפשות (2,250 גברים ו־2,224 נשים).

ראו גם 
 אפריס

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

מצרים העתיקה
מצרים: אתרים ארכאולוגיים