קרסול (תרכובת אורגנית)

קְרֶסוֹלִים (הידועים גם בשם הידרוקסיטולואן, טולואנול, בנזול או חומצה קרסילית) הם קבוצה של תרכובות אורגניות ארומטיות. הם פנולים (מתילפנולים) נפוצים שעשויים להיות טבעיים או מיוצרים. קרסולים מופיעים בדרך כלל כמוצקים או נוזלים מכיוון שנקודות ההתכה שלהם בדרך כלל קרובות לטמפרטורת החדר. בדומה לסוגים אחרים של פנולים, הם מתחמצנים באיטיות על ידי חשיפה לאוויר, והזיהומים הנוצרים לעיתים קרובות נותנים לדגימות גוון אדום צהוב עד חום. לקרסולים יש ריח אופייני לזה של פנולים פשוטים אחרים, המזכיר בחלקם ריח של "". השם "קרסול" הוא הלחם של המילה פנול והמקור המסורתי של הקרסולים, .

מבנה וייצור
המבנה הכימי של קרסול כולל קבוצת מתיל על טבעת פנול. ישנן שלוש צורות (איזומרים) של קרסול: אורתו-קרסול (), מטה-קרסול () ופארה-קרסול (), בהתאם למיקום היחסי של ההידרוקסיל והמתיל. צורות אלו קיימות בנפרד או כתערובת, שניתן לקרוא לה גם קרסול או ליתר דיוק, טריקרסול. כמחצית מאספקת הקרסולים בעולם מופקת מזפת פחם, והשאר מיוצר על ידי הידרוליזה של  או ה הקשורים. שיטה נוספת כוללת מתילציה של פנול עם מתנול על פני זרז חומצה מוצק, הכולל לרוב תחמוצת המגנזיום או אלומינה, בדרך כלל בטמפרטורות מעל C° 300.  הופך לקרסול בתנאים אלו.

איזומר נוסף של קרסול נקרא בנזיל אלכוהול, או אלפא-קרסול (α-קרסול). לבנזיל אלכוהול יש קבוצת הידרוקסי בתוך קבוצת מתיל על טבעת הבנזן.

שימושים
קרסולים הם תוצרי ביניים סינתטיים או קודמנים (precursors) לתרכובות וחומרים אחרים, כולל פלסטיק, חומרי הדברה, תרופות וצבעים.

קרסול משמש לעיתים כקוטל חיידקים או חומר חיטוי, ומנגנון הפעולה שלו הוא הרס של קרומי התאים של החיידקים.

במספר מחקרים, קרסול שימש גם לייצור בקנה מידה גדול של ננו-צינוריות פחמן פרדות ולא מפותלות, ללא חומרים נוספים המשנים את תכונות פני השטח של הננו-צינוריות.

שימושים מסחריים
 , חומר חיטוי מהמאה ה-19.
 , מהמאה ה-19.
 הנוסחה המקורית של ליזול, בעצם תמיסת מימית של סבון קרבולי. "Lysol" שימש כסימן מסחרי גנרי להתייחס לתמיסת סבון קרסול כזו ונשאר בשימוש ככזה בכמה מסגרות מקצועיות. מספר CAS הוא 12772-68-8.

נגזרות
נגזרות של p-קרסול כוללות:
 , נוגד חמצון נפוץ.
נגזרות של o-קרסול כוללות:
 , סמן סידן פופולרי
 , חומצה אצטית (4-כלורו-2-מתילפנוקסי)
 , קוטל עשבים, חומצה בוטנואית 4-(4-כלורו-2-מתילפנוקסי)
 , קוטל עשבים, חומצה פרופנואית (RS)-2-(4-כלורו-2-מתילפנוקסי)
 אטומוקסטין האמיני, תרופה המשמשת לטיפול בהפרעת קשב
 , משמשת להרפיית שרירים.
נגזרות של m-קרסול כוללות:
  חומר מחטא
 , תרופה נגד דלקת גרון
 
 , חוסם בטא
  המשמש כחומר חיטוי ביתי
 , תרופה בניסוי קליני נגד סוכרת

השפעות בריאותיות
כאשר קרסולים נשאפים, נבלעים או נמרחים על העור, הם עלולים להזיק מאוד. ההשפעות הנצפות אצל אנשים כוללות גירוי וצריבה של העור, העיניים, הפה והגרון; כאבי בטן והקאות; נזק ללב; אנמיה; נזק לכבד ולכליות; שיתוק פנים; תרדמת; ומוות.

נשימה של רמות גבוהות של קרסולים לזמן קצר גורמת לגירוי של האף והגרון. מלבד ההשפעות הללו, מעט מאוד ידוע על ההשפעות של נשימת קרסולים, למשל, ברמות נמוכות יותר לאורך זמן ארוך יותר.

בליעה של רמות גבוהות גורמת לבעיות בכליות, כוויות בפה ובגרון, כאבי בטן, הקאות והשפעות על הדם ומערכת העצבים.

מגע בעור עם רמות גבוהות של קרסולים עלול לשרוף את העור ולפגוע בכליות, בכבד, בדם, במוח ובריאות.

מחקרים קצרי טווח וארוכי טווח עם בעלי חיים הראו השפעות דומות מחשיפה לקרסול. אף מחקר בבני אדם או בבעלי חיים לא הראה השפעות מזיקות של קרסולים על פוריות.

לא ידוע מה ההשפעות של בליעה ארוכת טווח או ממגע עור עם רמות נמוכות של קרסולים.

 קבע מגבלת חשיפה מותרת ל-ppm 5 (22 מ"ג/מ"ק) על פני ממוצע משוקלל זמן של שמונה שעות, בעוד ש בעבודה ממליץ על הגבלה של ppm 2.3 (10 מ"ג/ מ"ק).

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

תרכובות ארומטיות
חיטוי ועיקור