סולנום המקור

סוֹלָנוּם הַמַּקּוֹר (שם מדעי: Solanum rostratum Dunal, שם נרדף: .Solanum cornutum Lam) צמח חד-שנתי קוצני, נדיר מאוד בישראל בסוג סולנום ונמנה עם משפחת הסולניים. מין זה גר מזדמן בשלב ראשון של פלישתו בשטחים טבעיים ומופרים בישראל.

סולנום המקור הוא צמח חד-שנתי שעליו, גבעוליו וגביע הפרח מכוסים בקוצים רבים ארוכים ירוקים-צהובים, ישרים, דמוי מחט ובשערות כוכביות. פרחי הצהובים מבדילים אותו משאר המינים בסוגו בישראלה.

מאפיינים 

צמח חד-שנתי מכוסה קוצים, מסועף, שרוע אן זקוף, גובהו כ-60 ס"מ, רוחב נופו 60.

שורש שיפודי מעוצה ומעמיק. הגבעולים נראים מעוצים בבסיסם.

העלים מסורגים, פשוטים ומחולקים לאונות, בעלי פטוטרת, ללא לוואים, חסרי ריח וקוצניים. הקוצים מכסים את העורקים הצדדיים שבשני צדדי העלה.

הפרחים ערוכים בקבוצות של 3 עד 10 פרחים, על פי רוב בתפרחות סיומיות, דו-קרניות. וללא חפים.

הפרחים דו-מיניים, בעלי שחלה עילית ומאוחי עלי כותרת. לפרח אין צוף, ההאבקה נעשית על ידי חרקים שוחרי אבקה.

הגביע מאוחה עלים, גלגלי, בעל 5 שיניים. הוא משתייר אך, אינו מתפרה לאחר הפריחה והוא דמוי כדור מכוסה קוצים בצפיפות. הגביע בבעת הבשלת המאבקים והביציות מחולק כמעט עד הבסיס לאונות ישרות באורך 6 עד 10 מ"מ, צינור הגביע דמוי פעמון, אורכו 1.5 עד 2.5 מ"מ, מכוסה בצפיפות בשערות כוכביות או זפיניים, לפעמים עוקצניים.

הכותרת צהובה, גלגלית, מאוחת עלים ובעלת 5 אונות וצינור קצר מאוד. קוטרה 2 עד 3 ס"מ (ק).

האבקנים 5 כמספר עלי הכותרת, והם מאוחים לצינור הכותרת, בלוע הכותרת בין עלי הכותרת. האבקנים אינם צמודים מאוד ואינם מהודקים אל עמוד השחלה, אלא מפושקים פחות או יותר. אחד מן האבקנים ארוך בהרבה מהאחרים וכפוף לפנים.

הזירים קצרים מאוד והם קצרים מהמאבקים הגדולים שנוטים על פי רוב זה אל זה. לשכות המאבקים נפתחות דרך נקב או שסע קטן בראשו של המאבק. שתי הלשכות של המאבק צמודות ומקבילות זו לזו ואינן מרוחקות זו מזו על ידי קונקטיב או זיר מורחב.

השחלה עילית, בת 2 מגורות, בכל אחת מהן ביציות רבות. עמוד העלי יחיד ויוצא מראש השחלה. הצלקת יחידה קטנה ודמוית כיפה.

השיליה מורחבת, זוויתית ובעלת ביציות מרובות.

הפרי ענבה בעלת 2 מגורות, היא מתפתחת בתוך הגביע הקוצני, ואינה חבויה בתוך הגביע, אלא גלויה.

הזרעים מרובים (40 עד 80 בענבה), פחוסים, חסרי צורה מוגדרת, בעלי שטח פנים מחוטט; אוכם 2 מ"מ ורוחבם 1.5 מ"מ.

הזרעים מתפזרים בעודם בפרי המתייבש על הצמח או כאשר הפרי היבש ניתק בשלמותו ומתגלגל ברוח. הזרעים מופצים למרחק כשפרי מתפרק בזמן הגלגול.

פריחה מסוף מאי ועד תחילת נובמבר. העלווה מסוף מרץ ועד סוף נובמבר. פרי ירוק מסוף יוני ופרי בהפצה עד סוף דצמבר.

בית גידול ותפוצה 

בית גידול: בתי-גידול מופרעים-מופרים, גדל רק בבתי-גידול שנוצרו או עוצבו על ידי האדם.

טיפוס התפוצה אמריקאי. מוצאו מאמריקה התיכונה ואמריקה הצפונית. הוא הוכנס באקראי לישראל בשנות 1950.

סולנום המקור הפך עשב רע בשדות מושקים בקרקע כבדה. קיימים ריכוזים גדולים של הצמח במרכז עמק יזרעאל, בגליל התחתון, בעמק החולה ובשפלה, ואוכלוסיות קטנות עד אקראיות באזורים נוספים. צורת ההפצה, רעילותו הרבה וריבוי הקוצים שעליו הופכים אותו למפגע קשה.

רעילות ושימושים 
הצמח רעיל, כמו רבים מבני מיני הסולניים. חומרי הרעל נמצאים בכל חלקי הצמח, ובעיקר בפרי הירוק והלא בשל. החומרים הרעילים המצויים בו הם: סולנין, אטרופין ואלקלואידים רבים אחרים.

הסולנין הוא גליקוזיד המתפרק לסוכר ולסולנידין. חומר אחרון זה משכך כאבי מגרינה וכאבי בטן, ויעיל לריפוי מחלות עור שונות. בסולנום יש גם סולסודין, שמשמש אחד מן המקורות להכנת תרופות סטרואידיות, כמו קורטיזון והידרוקורטיזון, וכן הורמוני מין כמו פרוגסטרון וטסטוסטרון. רטיות מעלי סולנום שימשו בצרפת לריכוך רקמות ולשיכוך כאבי עצבים. לענבות השפעה נקוטת על מערכת העצבים באמצעות השפעתן על המעביר העצבי אטציל כולין. במחקרים שנערכו נמצא שמיצוי של סולנום מדכא פעילות של מערכת העצבים המרכזית, מאט את קצב הלב, מורד את לחץ הדם, מרחיב את כלי הדם, משככים כאבים, מונעים עוויתות שרירים ומגינים על הכבד מפני הרעלה. תוצאות המחקרים הללו מסבירים חלק ניכר מן השימושים העממיים בצמח.

אכילת חלקים מהצמח עלולה לפגוע במערכת העיכול של הניזון ממנו ואף לגרום למוות.

תמונות

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

סולניים