אריתראים

אריתראים (בתיגרינית: ኤርትራውያን) הם התושבים הילידים של אריתריאה. האוכלוסייה האריתראית כוללת מספר קבוצות אתניות, כאשר חלקן קשורות לקבוצות האתניות של העם האתיופי באתיופיה השכנה ולקבוצות אוכלוסייה בחלקים אחרים של קרן אפריקה. תשע מהקבוצות האתניות הללו מוכרות רשמית על ידי ממשלת אריתריאה.

הזהות הלאומית האריתראית החלה לראשונה להתפתח במהלך המרוץ לאפריקה, כאשר איטליה חתרה להקים קולוניה בין היתר באזור בו נמצאת כיום אריתריאה. לאחר תבוסתה של איטליה במלחמת העולם השנייה, האזור היה תחת שליטת ממשל בריטי. ב-1952 הקולוניה לשעבר אוחדה יחד עם אתיופיה. במהלך שנות ה-50 המתיחות גברה בין האריתראים שרצו מדינה עצמאית לבין ממשלת אתיופיה שרצתה שהאיחוד ימשיך להתקיים, והסכסוך הגיעה לשיא בהמשך במסגרת מלחמת העצמאות של אריתריאה.

היסטוריה

היסטוריה עתיקה 
ההערכה המקובלת היא שהאזור בו נמצאת כיום אריתריאה היה חלק מארץ פונט בימי קדם, אשר תועדה לראשונה על ידי המצרים הקדמונים במהלך המאה ה-25 לפני הספירה. רוב האזור שבו נמצאת כיום אריתריאה, וכמו גם אזור צפון אתיופיה, הפכו לחלק מדעמת בין המאה ה-10 לפנה"ס עד המאה ה-5 לפנה"ס. במהלך המאה ה-1 לפני הספירה אזור עבר לשליטת קיסרות אקסום. הנביא האיראני מאני מהמאה ה-3 ציין בכתביו שקיסרות אקסום הייתה אחת מארבעת המעצמות הגדולות ביותר עולם, לצד פרס, רומא וסין. הדבר מוזכר בפריפלוס היווני-רומאי השיוט בים האריתריאי. קיסרות אקסום החל לדעוך באמצע המאה ה-6 לספירה, והיא חדלה להתקיים לבסוף במהלך המאה ה-10 לספירה.

היסטוריה של ימי הביניים 
לאחר נפילת קיסרות אקסום האזור שבו נמצאת כיום מדינת אריתריאה היה חלק מממלכת מדרי בהרי (ምድሪ ባሕሪ, ארץ הים). ממלכת מדרי בהרי התקיימה עד הקולוניזציה האיטלקית של האזור ב-1889, אך חשוב לציין כי אזורי החוף נשלטו על ידי ישות אחרת באותה התקופה - סולטנות אדאל כבשה את אזורי החוף במהלך המאה ה-15 והעות'מאנים כבשו את אזורי החוף ב-1517 ושייכו אותם לאיילט חבש.

היסטוריה מודרנית 
אריתריאה, על גבולותיה הנוכחיים, הוקמה כקולוניה של ממלכת איטליה בשנת 1889. בתקופה הקולוניאלית הייתה נהירה גדולה של איטלקים לאזור - במיוחד בתקופה הפשיסטית. עם זאת, ראוי לציין כי בני תערובת אריתראים-איטלקים היו נדירים למדיי מששום שעל האיטלקים והאפריקאים נאסר להתחתן או לקיים יחסי מין בהתאם לחוקי הגזע האיטלקיים.

בין השנים 1941 עד 1952 אריתריאה הייתה תחת ממשל בריטי, כאשר ב-1952 אריתריאה הצטרפה לאיחוד עם אתיופיה. ב-1 בספטמבר 1961 פרצה מלחמת העצמאות של אריתריאה אשר הסתיימה רק ב-24 במאי 1991. אריתריאה הפכה למדינה עצמאית באופן רשמי רק ב-1993. מאז ואילך אריתריאה נמצאת תחת שליטת איסאייס אפוורקי. רבים מתושבי איתריאה ברחו מהאזור הן במסגרת מלחמת העצמאות של אריתריאה או בשל הפרות זכויות אדם מצד ממשלת אריתריאה.

קבוצת אתניות

תיגריניה 
רוב הקבוצה האתנית תיגריניה היו מרוכזים במקור בעיקר באזור הרמות של אריתריאה. עם זאת, לאורך השנים רבים מהם היגרו גם לאזורים אחרים של המדינה. שפתם של הקבוצה האתנית תיגריניה היא תיגרינית. זו הקבוצה האתנית הגדולה ביותר באריתריאה, המהווה כ-60% מכל אוכלוסיית אריתריאה.

כ-96% מהקבוצה האתנית תיגריניה הם נוצרים.

תיגרה 
הקבוצה האתנית תיגרה היו מרוכזים במקור בעיקר באזור השפלה המערבית של אריתריאה. רבים מהם היגרו לסודאן במהלך הסכסוך האתיופי-אריתראי וחיים בסודאן מאז ואילך. הקבוצה האתנית תיגרה הם ברובם נוודים מוסלמי והם נמצאים כיום בעיקר בשפלה הצפונית, המערבית ובאזור החוף של אריתריאה שם הם מהווים כ-30% מאוכלוסיית האזור. חלקם מתגוררים גם באזורים מסוימים במזרח סודאן. 95% מהקבוצה האתנית תיגרה הם מוסלמים סונים, אבל יש ביניהם גם קומץ נוצרים (המכונים לעיתים קרובות "מנסאי" באריתריאה). השפה של הקבוצה האתנית תיגרה היא תיגרה.

ג'ברתי 
המונח ג'ברתי מתייחס בדרך כלל לתושבים המוסלמים שגרים בעיקר ברמה האתיופית. הג'ברתי באריתריאה דוברים ערבית ותיגרינית.

עפר 
לפי ה-CIA, הקבוצה האתנית עפרי מהווה פחות מ-5% מאוכלוסיית אריתריאה. הם חיים בעיקר באזור דבובאווי קיי בהרי אשר באריתריאה, וכמו גם במדינת עפר באתיופיה, ובג'יבוטי. הם דוברים את השפה העפרית כשפת אם, והם ברובם מוסלמים. הקבוצה האתנית עפרי באריתריאה מונים כ-397,000 אנשים, ובאריתריאה נמצא הריכוז הקטן ביותר של הקבוצה האתנית עפרי בהשוואה ליתר המדינות בהן נמצאת קבוצת אוכלוסייה זו - בג'יבוטי הם מונים כ-780,000 אנשים, ובאתיופיה הם מונים כ-1,300,000 אנשים.

סאהו 
כ-4% מאוכלוסיית אריתריאה הם מהקבוצה האתנית סאהו. קבוצת אוכלוסייה זו גרה בעיקר בעיקר באזור דבובאווי קיי בהרי וברצועת החוף הצפונית של אריתריאה. השפה של הקבוצה האתנית סאהו היא סאהו. רובם מוסלמים, אם כי חלק מהם הם נוצרים אשר מכונים "אירובים" והם חיים באזור דבוב אשר באריתריאה ובאזור תיגראי באתיופיה.

בילן 
כ-2% מאוכלוסיית אריתריאה הם מהקבוצה האתנית בילן. מרבית מרוכזים בעיקר באזורי הצפוני של אריתריאה ובמרכז אריתריאה. רבים מהם היגרו לאזור בו נמצאת כיום אריתריאה מכוש (מרכז סודאן) במהלך במאה ה-8 לספירה. הקבוצה האתנית בילן כוללים הן מוסלמים והן נוצרים. השפה של הקבוצה האתנית בילן היא בילן אותה הם דוברים כשפת אם.

בז'ה 
פחות מ-5% מאוכלוסיית אריתריאה הם מהקבוצה האתנית בז'ה. הם חיים בעיקר לאורך הגבול הצפון-מערבי של המדינה עם סודאן. מרביתם מוסלמים ושפתם היא בהדרב.

קונאמה 
לפי ה-CIA, כ-2% מאוכלוסיית אריתריאה הם מהקבוצה האתנית קונאמה. הם מתגוררים בעיקר באזור גאש בארקה שבאריתריאה, כמו גם בחלקים הסמוכים של אזור תיגראי באתיופיה. רבים מהם מתגוררים בכפר השנוי במחלוקת באדמה. השפה של הקבוצה האתנית קונאמה היא קונאמה. למרות שלחלק מהקבוצה האתנית קונאמה עדיין יש אמונות ילידיות מסורתיות, רובם המירו את דתם לאורך השנים לנצרות או לאסלאם.

נארה 
פחות מ-5% מאוכלוסיית אריתריאה הם מהקבוצה האתנית נארה. הם מתגוררים בעיקר לאורך הגבול הדרום-מערבי עם סודאן ואתיופיה. הם בדרך כלל מוסלמים, למרות שישנם גם נוצרים ולחלק מהם יש עדיין אמונות ילידיות מסורתיות. השפה של הקבוצה האתנית נארה היא נארה.

רשאידה 
הרשאידה הם מתשע הקבוצות האתניות המוכרות של אריתריאה. הם מהווים כ-2% מאוכלוסיית המדינה. הרשאידה גרים בעיקר בשפלת החוף הצפונית של אריתריאה ולאורך החלק הצפון-מזרחי של רצועת החוף של סודאן. רובם מוסלמים והם הקבוצה האתנית היחידה באריתריאה ששפתם העיקרית היא השפה הערבית. הרשאידה היגרו לאזור אריתריאה במהלך המאה ה-19 מחצי האי ערב.

איטלקים-אריתריאים 
ישנה גם קבוצת אוכלוסייה איטלקית במדינה. נכון לשנת 2008 לפי ההערכות קבוצת אוכלוסייה זו מנתה בסביבות 900 אנשים (בסוף מלחמת העולם השנייה קבוצת אוכלוסייה זו מנתה כ-38,000 תושבים).

שפות 
רוב השפות המדוברות באריתריאה הן ממשפחת השפות האפרו-אסיאתיות וממשפחת השפות נילו-סהרה.

שפות אפרו-אסיאתיות

שפות שמיות 
 תיגרינית
 תיגרה
 דחלקית
 ערבית

שפות קוסיטיות 
 בז'ה
 סאהו
 עפרית
 בילן

שפות נילו-סהרה 
 קונאמה
 נארה

שפות אחרות 
 ערבית
 איטלקית
 אנגלית

הערות שוליים

אריתריאה: קבוצות אתניות
אריתריאים