מרדכי נדיבי

מרדכי נדיבי (כונה גם מוטק'ה; 20 בנובמבר 1924 - 20 באפריל 1971) היה פעיל ההגנה, עסק בעליה הבלתי-לגלית (עלייה ב'), היה מהמפקדים הראשונים של חיל הרגלים בצה"ל, סיים את חייו בעלותו על מוקש במהלך סיור כמפקד מחוז דן, בדרגת אלוף-משנה, והיה לאחד מחללי צה"ל הבכירים ביותר שנפלו בעת מילוי תפקידם.

חייו 
בן אלימלך ונחמה. נולד בבן שמן. אביו, אלימלך אבנר, היה בין מעצבי "ההגנה" במאבק נגד הבריטים ומראשוני האלופים בצה"ל. לאחר לידתו עברה המשפחה לקבוצת גבע, שם גדל. למד בבית החינוך בצפון תל אביב (במחזור הראשון) ובבית-הספר "תיכון חדש" בתל אביב. לאחר סיום בית-הספר התיכון, הוא החל ללמוד בטכניון העברי בחיפה. הוא גויס לחי"ש, עשה תפקידי אימון והדרכה והגיע לדרגת מ"מ.

בשנת 1946, לאחר סיום מלחמת העולם השנייה, הוא נשלח לגרמניה, מטעם ה"הגנה", כדי לסייע במאמצי העלייה הבלתי-ליגלית. הוא שהה בגרמניה כשנתיים במסגרת זו.

עם פרוץ מלחמת העצמאות חזר מרדכי לישראל, גויס כאחד מראשוני חיל הרגלים והגיע לתפקיד מפקד פלוגה בחטיבת גבעתי. בתום המלחמה הוא שוחרר מצה"ל, אך כעבור תקופה קצרה נקרא שוב לצבא הקבע.

במרץ 1951 נשא אישה. באותה השנה הוא עבר קורס מג"דים ומילא תפקידי הדרכה וחינוך. הוא עסק בקליטת העולים החדשים בצבא. בשנת 1955 שירת במחלקת ההדרכה במטה הכללי. באוקטובר 1958 סיים את בית-הספר לפיקוד ומטה ולאחר-מכן היה קצין מבצעים בחטיבת ירושלים ובהמשך מג"ד בחטיבה. עם סיום תפקידו בירושלים עבר לבית-הספר לקצינים בדרגת סגן-אלוף.

במלחמת ששת הימים היה מפקד גדוד והשתתף בכיבוש השומרון. לאחר המלחמה נתמנה למדריך ראשי בבית-הספר לפיקוד ומטה.

במאי 1970 הוענקה למרדכי דרגת אלוף-משנה והוא התמנה למפקד מחוז דן.

ב-20 באפריל 1971 (כ"ה בניסן תשל"א) נהרג בעלותו על מוקש בשעת סיור מוקדם לאיתור שטחים לאימון. בסיור נהרגו 2 קצינים נוספים ונפצעו 3 חיילים. הוא הניח אישה וארבעה ילדים והובא לקבורה בבית-הקברות הצבאי בקריית שאול.

באפקה הוקם בית על-שם אביו, האלוף אלימלך אבנר. בבית זה יוקדש חדר לזכר בנו מוטק'ה.

ראו גם 
 אלימלך אבנר

קישורים חיצוניים 
 
  באתר הספרייה הלאומית
 

ישראלים שנפטרו ב-1971
ישראלים שנולדו ב-1924
לוחמי ההגנה
חללי צה"ל
2022 07