ג'ק קאטינג

ג'ק א. קאטינג (באנגלית: Jack A. Cutting; 19 בינואר 1908 – 17 באוגוסט 1988) היה מפקח תוכן בינלאומי ואנימטור אמריקאי באולפני ההנפשה של וולט דיסני, שם עבד במשך 46 שנים.

ביוגרפיה 
קאטינג נולד ב-9 בינואר 1908 בעיר ניו יורק. הוא למד במכללת אוטיס לאמנות ועיצוב, שם פגש את טיירוס וונג, וילפרד ג'קסון וג'ון האנץ' וסיים את לימודיו בשנת 1929. חבר הפנה אותו לאולפני וולט דיסני שהיו אז בהתחלתם, שם התקבל לעבודה לקבוצה של 19 אנימטורים באוגוסט/ספטמבר 1929. הוא עבד לצד וולט דיסני עצמו והרוויח 18 דולר לשבוע, ולעיתים קרובות עבד שעות נוספות ללא תשלום. הוא עבד בכמה מחלקות שונות, החל כאנימטור, עבר לבמאי ואחר כך לעוזר במאי; הוא היה גם עוזרו של דייוויד הנד. כאשר ארצות הברית נכנסה למלחמת העולם השנייה, דיסני הגיש את הניירת הדרושה כדי לוותר על עובדיו משירותם כדי שהחברה תוכל לביים סרטי אימון לצבא. קאטינג עמד בראש מחלקת העריכה במשך שנה במהלך המלחמה. קאטינג היה אחד ממספר העובדים ששיחקו פולו עם וולט דיסני; הוא גם נשלח "לחפש קרוסלות באירופה" לאחר שלדיסני היה רעיון לפארק שעשועים. בשנת 1939 זכה סרטו "הברווזון המכוער" בפרס האוסקר לשנת 1940 בנושא הסרט המונפש הקצר הטוב ביותר.

לאחר שהסרט "שלגיה ושבעת הגמדים" הופץ, קאטינג שכנע את רוי דיסני לתת לו לעבוד עם האיש שנשכר לדיבוב הסרט; הוא הפך במהירות לעוזר דיבוב וב-1938 היה ראש מחלקת החוץ בדיסני. בתפקיד זה, הוא פיקח על עבודת התרגום והדיבוב בכל רחבי העולם, ונסע מספר פעמים לעבוד עם צוותים שונים. הוא פיקח על דיבובם ומצא מדבבים לגרסה השוודית של הסרט "דמבו הפיל המעופף", הגרסה הצרפתית לסרט "מרי פופינס" והגרסה היפנית ל"101 כלבים דלמטיים". הוא היה בין המובילים בסנכרון צליל ותמונה. הוא כיהן בתפקידו במחלקת החוץ עד פרישתו בשנת 1975.

קאטינג ואשתו קאמיל חיו בפריז בזמן שקאטינג ביצע עסקים באירופה. היה להם לפחות בן אחד, פיל. קאטינג נפטר ב-17 באוגוסט 1988 בצפון הוליווד, קליפורניה.

פילמוגרפיה

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

אמריקאים שנולדו ב-1908
אמריקאים שנפטרו ב-1988