מאנצי הרנדי

מאנצי הֶרֶנְדִי (במקור הרמן, בהונגרית: Herendi Manci; אסוד, 23 באפריל 1896 – בודפשט, 25 ביוני 1973) הייתה שחקנית יהודייה-הונגריה, סוברט (Soubrette) אופרטה (סוברט הוא סוג של קול סופרן אופראי, מלוהק לעיתים קרובות כדמות נשית באופרה ובתיאטרון). כשחקנית יוצאת דופן ומצחיקה כינוייה היה "מאנצי השורקת". היא הייתה גם שחקנית, גם זמרת מוזיקה קלה, גם זמרת אופרה ואופרטה וכן בעלת להקה וזמרת ג'אז.

קורות חייה 
מאנצי הרמן נולדה במשפחה יהודית כבתם של יוז'ף הרמן ושל אוגוסטה ציאר (1864–1920). את ילדותו העבירה בעיר הולדתה. לאחר התנגדות ארוכה של הוריה נרשמה לבית הספר למשחק של סידי ראקושי. ב-1916 ערכה את הופעת הבכורה שלה באופרת העם (שמה היום תיאטרון ארקל). בשנת 1917 הופיעה ככוכבת זמר ומערכונים (בהם היא גם שרקה) כחברה בלהקת תיאטרון קיראי, ואז ב-1918 חתמה אצל דז'ה באלינט על חוזה ברויאל אורפאום (Royal Orfeum). הקהל והעיתונות העניקו לה את הכינוי "פרימדונה שורקת". לאחר מכן הופיע בווינה, ברלין, ציריך ורומא. פרנץ שאלק, מנהל האופרה של וינה, גילה את קול השירה הנפלא, אך גולמי שלה והיא למדה לשיר ופיתוח קול על פי עצתו. ב-1931 שיחקה שוב כמה פעמים על במות הונגריה ולאחר מכן נסעה שוב לחו"ל. באפריל 1933 הקימה להקת ג'אז, איתה ערכה הופעות בחו"ל. משנת 1934, ביצעה לעיתים קרובות הופעות יחיד על "בימת בולוואר טרז". בדצמבר 1938 כבר לא התקבלה (בעצם הורחקה) בלשכת השחקנים (גילדת השחקנים) בשל יהדותה וחקיקת ההחוקים ה (אנטי)יהודיים. העיתון נפסבה דיווח על כך תחת הכותרת "הנותרו בחוץ". היא לא הורשתה מאז להופיע על הבמה בפני קהל לא יהודי, אלא רק בפני קהל יהודי בתיאטרון גולדמארק במסגרת הפעילות האמנותית של אומיקה - ההתאחדות הלאומית היהודית-הונגרית לחינוך. היא הפכה במהירה לחברה קבועה בפעילות. בתחילה, הופיעה על הבמה בתפקידים ראוותניים ובמופעים עליזים, אך לאחר מכן בשנים 1941–1942 היא שרה את תפקיד מוזטה באופרה לה בוהם של ג'אקומו פוצ'יני במספר הזדמנויות. בשנים 1943–1944, גילמה את תפקיד זמרת אופרה באופרטה של ארתור לאקנר בשם ורה או ורוניקה. היא שרדה את השואה, אך אסונה האישי שבר אותה.

בשנים 1945–1951 הייתה חברה ב"ווריאטה הקמרי" (Kamara Varieté) ולאחר מכן ב"ווריאטה הקטן" (Kisvarieté). בשנים 1951–1952 שיחקה ב"ווריאטה העממי" (Népvarieté}, ב-1952 שיחקה בהצגה בשם "קונטרס האופרה" הבמה העליזה, ובין 1954 ל-1960 שיחקה על הבמה של בודפשט וואריטה (Budapest Varieté) ולאחר מכן פרשה. את שנותיה האחרונות בילתה בעצב ובתבודדות.

מאנצי הרנדי הובאה למנוחות בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט.

חייה הפרטיים 
בעלה הראשון היה לוטננט רוברט פאל, הבעלים של בית המרקחת רוקוש. בעלה השני היה שמואל גוטליב, בנם של אהרון גוטליב ושל חיה הירטנשטיין, לו נישאה ב-14 באוקטובר 1936 בבודפשט. בנה מנישואיה הראשונים, ג'רג' פאל ניספה בשואה. גם בעלה שמואל גוטליב נעלם במהלך המלחמה וניספה גם הוא בשואה.

באפריל 1945 הופיעה המודעה בטורים של העיתון Kossuth Népe, בין רבים אחרים, שבה חיפשה מאנצי הרנדי את בעלה, שנעלם בנובמבר של השנה לפני כן. כמה חודשים לאחר מכן, בראיון בקול מריר, שפורסם בכתב העת "תיאטרון", היא העידה על הטרגדיה של השנים הקודמות: "הגיעו שנות השתיקה הכפויה, בעלי ובני נעלמו, נשארתי לבד". באותו מקום היא גם דיברה על כמה היא רוצה להראות מה היא יודעת לעשות על במת האופרה. זה לא ניתן לה.

לקריאה נוספת 
 לקסיקון אמנות התיאטרון ההונגרי . עורך ראשי. ג'רג' סקיי. בודפשט, הוצאה לאור אקדמית, 1994.
 מאנצי הרנדי באתר הארכיב של אומיקה - ההתאחדות הלאומית היהודית-הונגרית לחינוך
 חיי התיאטרון (1917) מס' 13
 קולנוע תיאטרון מוזיקה (7 בספטמבר 1974) כרך 18, מספר 36

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

יהודיות הונגריות
שחקניות תיאטרון יהודיות הונגריות
זמרות אופרה יהודיות הונגריות
משתתפי פעילות האומנות אומיקה
ניצולות השואה
אישים הקבורים בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט
אסוד (יישוב): אישים
ילידות 1896
נפטרות ב-1973