דומה (ביהודה)

דּוּמָה או רוּמָה הייתה עיר מקראית בדרום הר יהודה. העיר נזכרת ב, כחלק מתיאור נחלת שבט יהודה, ונמנית בקבוצה 6, קבוצת ההר של רשימת ערי יהודה: "נב אֲרַב וְרוּמָה וְאֶשְׁעָן. נג וינים [וְיָנוּם] וּבֵית תַּפּוּחַ וַאֲפֵקָה. נד וְחֻמְטָה וְקִרְיַת אַרְבַּע הִיא חֶבְרוֹן וְצִיעֹר עָרִים תֵּשַׁע וְחַצְרֵיהֶן."

דּוּמָה או רוּמָה? 
לשתי הגרסאות של שם העיר יש עדי נוסח רבים, ושקולים לערך, בכתבי יד ובתרגומים, וכך גם בדפוסים. אולם דומה שבמחקר מקובל ללא עוררין לקבל את הקריאה דּוּמָה.

רוּמָה נזכרת עוד כעירה של זבודה אשת יאשיהו ואם יהויקים (). לפי ההשקפה המקובלת זוהי רומה שבגליל התחתון, המזוהה לרוב עם ח' רומה שבבקעת בית-נטופה. גינזברג הציע כי גם כאן נפל שיבוש מ'דּוּמָה', הצעה הנראית לפחות אפשרית למרות שאין לה עדי נוסח; למעשה אולי יישוב זה שביהודה מסתבר יותר להיות מקום מוצאה של אשת מלך יהודה, מאשר רומה שבגליל.

זיהוי והיסטוריה 
אוסביוס, בחיבורו האונומסטיקון מתחילת המאה ה-4 לספירה, זיהה את דּוּמָה עם "כפר גדול" בשם זה ששכן בימיו בדרומא, בגבול בית גוברין ומהלך 17 מיל מעיר זו, כפר (קטן) בשם דומא הקיים עד ימינו בפאתי דאהרייה. משה כוכבי הראה כי האתר הקדום מצוי בדיר א-דומא (קרויה לעיתים חרבת דומא א-דיר), בצפון מזרחו של כפר דומא), וזיהוי זה מקובל.

רשימת ערי יהודה שבה נזכר היישוב, מתוארכת במחקר לחציה השני של תקופת המלוכה. היא ערוכה בסדר גאוגרפי לא חמור, ונחלקו הדעות אם שיקפה חלוקה מנהלית של הממלכה, ובאיזה שלב: בימי חזקיהו טרם מסע סנחריב, או סביב ימי יאשיהו בשלהי התקופה. מכלל המחקר ומסקר הר יהודה כולו עולה כי תארוך לימי חזקיהו אפשרי, אך יש עדיפות לתארוך לימי יאשיהו. העיר התקיימה, איפוא, בתקופה זו לפחות. באתר שהוצע לזיהויה, כמו ביתר אתרי יישובי ההר מהרשימה, הממצא מאפשר את שני התארוכים. 

קבוצה 6 ברשימת ערי יהודה, עליה נמנית דּוּמָה, היא קבוצת לב הר חברון, שבראשה חברון עצמה. מכאן שלתושבי הקבוצה והעיר יש קשר למשפחת הכלֵבים, אחת הגדולות במשפחות יהודה, אשר חברון וסביבתה השתייכו להם כעולה ממסורות כָּלֵב במקרא.

הממצא הארכאולוגי 
דיר א-דומא נסקר כאמור על ידי משה כוכבי, ולאחר מכן על ידי אבי עופר. זהו אתר 1/83/133{14-09} בסקר ישראל; נ"צ 1487.0932, גובה מוחלט 665 מ', גובה יחסי 0 מ', תצפית בינונית ומטה, שטח מרבי כ-10 דונמים. באתר נמצאה שפה בודדת מתקופת הברונזה הקדומה 1. היישוב במקום התחדש בתקופת הברזל 2ג (כ-7 דונמים), ו-2ד (כ-8 דונמים). מהתקופה הפרסית נמצאו שברים מסופקים בלבד. בתקופה ההלניסטית האתר מיושב (כ-4 דונמים או פחות), ומגיע לשיאו בתקופה הרומית 1 (כ-10 דונמים). מאז מתקיים האתר ברציפות עד ימינו תוך ירידה הדרגתית בגדלו.

בשלב מסוים עבר עיקר היישוב כמה מאות מטרים מערבה מהאתר הקדום, למקומו של כפר דומא כיום. הממצא הארכאולוגי בכפר עד כה הוא מימי הביניים ואילך אך דרוש סקר נוסף. לפי נתוני אוסביוס ("כפר גדול") מותר לשער שהתרחבות מערבה החלה כבר בתקופה הביזנטית.

הממצא הארכאולוגי תואם איפוא למידע המקראי וההסטורי אודות דּוּמָה.

הערות שוליים 

יישובי המקרא