מינואית

מינואית היא שם מוסכם לשפה הנכחדת (אחת או יותר) ששימשה את התרבות המינואית העתיקה בכרתים, וכתובה בהירוגליפים של כרתים ומאוחר יותר בכתב ההברתי המכוּנה כתב קווי א'. כיוון שההירוגליפים של כרתים לא פוענחו כלל ושהכתב הקווי א' פוענח רק חלקית, השפה המינואית אינה ידועה וטרם מוינה בוודאות למשפחת שפות כלשהי. יתרה מכך, על פי העדויות הקיימות, אף לא ניתן להיות בטוחים שההירוגליפים והכתב ההברתי מתעדים את אותה שפה.

השפה האטיאוכרתית, המתועדת בכמה כתובות בכתב אלפביתי מכרתים 1,000 שנים מאוחר יותר, היא אולי צאצאית של מינואית, אבל גם היא טרם מוינה.

מסורת 
מינואית מוכרת בעיקר מהכתובות בכתב ליניארי א', שהן קריאות למדי יחסית לכתב ליניארי ב'. ההירוגליפים של כרתים מתוארכים למחצית הראשונה של האלף השני לפנה"ס. הטקסטים בכתב ליניארי א' רובם על לוחות חרס, פרוסים בכל רחבי האי כרתים ביותר מ-40 אתרים.

הטקסטים המצריים 
מהשושלת ה-18 של מצרים קיימים ארבעה טקסטים המכילים שמות ואִמְרות בשפת קפטיו . כתמיד, כתיבת טקסטים שאינם מצריים באמצעות הירוגליפים מצריים, מאפשרת לשחזר את ההגייה של אותם שמות ואמרות.
 פפירוס הקרוי Magic Papyrus Harris (בלטינית: Papyrus magicus Harris XII, 1–5); החל בשושלת ה-18: אִמרה בשפת קפטיו,
 לוח כתיבה (B.M. 5647); תחילת השושלת ה-18: לוח כיתה עם שם בשפת קפטיו,
 פפירוס לונדון הרפואי (B.M., 10059); תום השושלת ה-18: שתי אמרות נגד מחלה (#32–33),
 רשימה אגאית (גרמ'): רשימת מקומות בכרתים.

על בסיס הטקסטים האלה ניתן לשחזר עבור מינואית מערכת פונטית הכוללת את העיצורים הבאים:

מיון 
מינואית היא שפה לא ממוינת, או אולי מקבץ של כמה שפות אשר במקרה כתובות באותו כתב ליניארי א'. מינואית הושוותה – אך לא בהצלחה רבה – למשפחות השפות ההודו-אירופאיות, השמיות והטירסניות, והוצע שתהיה חברה במשפחת השפות הטרום-הודו-אירופיות .

תחביר 
ברנט דייוויס, בלשן וארכאולוג מאוניברסיטת מלבורן, הציע שסדר המילים הבסיסי של השפה הכתובה בכתב ליניארי א' עשוי להיות פועל-נושא-מושא (VSO), בהתבסס על המאפיינים של רצף רכיבים שחזר על עצמו בכתבי ליניארי א'.

ראו גם 

 כתב קווי א'
 התרבות המינואית

קישורים חיצוניים 
 Duhoux, Yves. Pre-Hellenic languages of Crete

הערות שוליים 

התרבות המינואית
שפות נכחדות