תהילים ע"ז

תהילים ע"ז הוא המזמור ה־77 בספר תהילים חלק משנים עשר המזמורים המיוחסים לאסף בן ברכיהו וחלק מהתיקון הכללי.

תוכן המזמור
מזמור ע"ז מורכב מעשרים ואחת פסוקים ומחולק לשלושה חלקים:

א'-ג'
המזמור נפתח בתפילת המשורר וצעקתו לאלוהים: "קוֹלִי אֶל אֱלֹהִים וְאֶצְעָקָה קוֹלִי אֶל אֱלֹהִים וְהַאֲזִין אֵלָי" (ב'), "בְּיוֹם צָרָתִי אֲדֹנָי דָּרָשְׁתִּי יָדִי לַיְלָה נִגְּרָה וְלֹא תָפוּג מֵאֲנָה הִנָּחֵם נַפְשִׁי" (ג').

ד'-י'
בחלקו השני של המזמור מזכיר המשורר איך בעבר אלוהים היה עמו: "אֶזְכְּרָה אֱלֹהִים וְאֶהֱמָיָה אָשִׂיחָה וְתִתְעַטֵּף רוּחִי סֶלָה" (ד'), "אֶזְכְּרָה נְגִינָתִי בַּלָּיְלָה עִם לְבָבִי אָשִׂיחָה וַיְחַפֵּשׂ רוּחִי" (ז'), לעומת עכשיו שאלוהים זונח את המשורר: "הַלְעוֹלָמִים יִזְנַח אֲדֹנָי וְלֹא יֹסִיף לִרְצוֹת עוֹד" (ח'), "הֶאָפֵס לָנֶצַח חַסְדּוֹ גָּמַר אֹמֶר לְדֹר וָדֹר" (ט').

חלקו השני של המזמור מסתיים בתהיית המשורר האם שכח אלוהים את מידות החנינה והרחמים: "הֲשָׁכַח חַנּוֹת אֵל אִם קָפַץ בְּאַף רַחֲמָיו" (י).

י"א-כ"א
בחלקו האחרון של המזמור עובר המשורר לתפילה לאלוהים בה הוא מבקש ממנו שישוב לעשות את הפלאים שעשה בעבר: "וָאֹמַר חַלּוֹתִי הִיא שְׁנוֹת יְמִין עֶלְיוֹן" (י"א), "אֶזְכּוֹר מַעַלְלֵי יָהּ כִּי אֶזְכְּרָה מִקֶּדֶם פִּלְאֶךָ" (י"ב).

המזמור נחתם בתיאור המשורר כמה אירועים חשובים בתולדות עם ישראל שכמוהם הוא מבקש מאלוהים שיחזרו:

יציאת מצרים: "גָּאַלְתָּ בִּזְרוֹעַ עַמֶּךָ בְּנֵי יַעֲקֹב וְיוֹסֵף" (ט"ז),

קריעת ים סוף: "רָאוּךָ מַּיִם אֱלֹהִים רָאוּךָ מַּיִם יָחִילוּ אַף יִרְגְּזוּ תְהֹמוֹת" (י"ז),

הנהגת ישראל על ידי משה ואַהֲרֹן: "נָחִיתָ כַצֹּאן עַמֶּךָ בְּיַד מֹשֶׁה וְאַהֲרֹן" (כ"א).

בתפילה היהודית
מזמור ע"ז הוא השישי מעשרת המזמורים המרכיבים את התיקון הכללי.

בתרבות
 אתה הא-ל עושה פלא, ניגון חב"ד

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

ע"ז