הקונצנזוס המדעי באשר לשינוי האקלים

קיים קונצנזוס מדעי חזק באשר לעובדה שכדור הארץ מתחמם, ושההתחממות הזו נגרמת בעיקר מפעילות אנושית. קונצנזוס זה נתמך על ידי מחקרים שונים על עמדותיהם של מדענים ועל ידי תצהירי עמדה של ארגונים מדעיים, שרבים מהם מסכימים במפורש עם דו"חות הסינתזה של הפאנל הבין-ממשלתי לשינוי האקלים (IPCC), אשר מצוטטים באופן נרחב ברוב הדיונים הנוגעים לשינוי האקלים, וקיבלו הכרה כמקור סמכותי ומהימן.

כמעט כל מדעני האקלים הפעילים (97%–100%) סוברים שבני האדם גורמים לשינויי אקלים. סקרים של הספרות המדעית הם דרך נוספת למדוד קונצנזוס מדעי. סקירה משנת 2019 של מאמרים מדעיים מצאה כי הקונצנזוס באשר לגורם לשינויי האקלים עומד על 100%, ומחקר משנת 2021 הגיע למסקנה שלמעלה מ-99% מהמאמרים המדעיים מסכימים על הגורם האנושי לשינויי האקלים. מאמרים אשר חלקו על הקונצנזוס אינם ניתנים לשחזור מדעי (כדי להשיג תוצאה עקבית) או מכילים שגיאות.

נקודות ההסכמה 
הקונצנזוס המדעי הנוכחי הוא ש:
 האקלים על כדור הארץ התחמם באופן משמעותי מאז סוף המאה ה-19.
 פעילויות אנושיות (בעיקר פליטות גזי חממה) הן הגורם העיקרי לכך.
 פליטות מתמשכות יגדילו את הסבירות והחומרה של השפעות ברחבי העולם.
 אנשים ומדינות יכולים לפעול באופן אינדיבידואלי וקולקטיבי כדי להאט את קצב ההתחממות הגלובלית, תוך היערכות לשינויי אקלים בלתי נמנעים ולהשלכותיהם.

נעשו מספר מחקרים על הקונצנזוס המדעי. בין המצוטטים ביותר הוא מחקר משנת 2013 של כמעט 12,000 תקצירי מאמרים על מדעי האקלים שעברו ביקורת עמיתים, אשר פורסמו מאז 1990, מתוכם קצת יותר מ-4,000 מאמרים הביעו דעה בנוגע לסיבה להתחממות הגלובלית לאחרונה. מתוכם, 97% מסכימים, במפורש או במרומז, שההתחממות הגלובלית מתרחשת ונוצרת על ידי האדם. "סביר מאוד" שהתחממות זו נובעת מ"פעילות אנושית, במיוחד פליטות גזי חממה" באטמוספירה. לשינוי טבעי לבדו היה אפקט קירור קל ולא אפקט חימום.

דעה מדעית זו באה לידי ביטוי בדו"חות סינתזה, על ידי גופים מדעיים בעלי מעמד לאומי או בינלאומי, ועל ידי סקרי דעה בקרב מדעני אקלים. מדענים בודדים, אוניברסיטאות ומעבדות תורמים לחוות הדעת המדעית הכוללת באמצעות פרסומיהם שעוברים ביקורת עמיתים, ותחומי ההסכמה המשותפת והוודאות היחסית מסוכמים בדו"חות ובסקרים המוערכים הללו. דו"ח ההערכה החמישי של הפאנל הבין-ממשלתי לשינוי האקלים (AR5) הושלם בשנת 2014. להלן עיקרי מסקנותיו:
 "ההתחממות של המערכת האקלימית היא חד משמעית, ומאז שנות ה-50, רבים מהשינויים שנצפו הם חסרי תקדים במשך עשרות עד אלפי שנים".
 "ריכוזים אטמוספיריים של פחמן דו-חמצני, מתאן ותחמוצת חנקן עלו לרמות חסרות תקדים לפחות ב-800,000 השנים האחרונות".
 ההשפעה האנושית על המערכת האקלימית ברורה. סביר מאוד (הסתברות של 95%–100%) שהשפעת האדם הייתה הגורם הדומיננטי להתחממות כדור הארץ בין השנים 1951 ל-2010.
 "שיעורים גדלים של התחממות [גלובלית] מגדילים את הסבירות להשפעות חמורות, מתפשטות ובלתי הפיכות."
 "צעד ראשון לקראת הסתגלות לשינויי אקלים עתידיים הוא הפחתת הפגיעוּת והחשיפה להִשְׁתַּנּוּת האקלים כיום".
 "ניתן להפחית את הסיכונים הכוללים של השפעות שינוי האקלים על ידי הגבלת קצב וגודל שינוי האקלים"
 ללא מדיניות חדשה להפחתת שינויי האקלים, התחזיות מצביעות על עלייה בטמפרטורה הממוצעת העולמית בשנת 2100 של בין 3.7 ל-4.8 מעלות צלזיוס, ביחס לרמות הפְּרֵה-תעשייתיות (ערכים חציוניים; הטווח הוא 2.5 עד 7.8 מעלות צלזיוס, כולל אי-ודאות אקלימית).
 המסלול הנוכחי של פליטות גזי החממה בעולם אינו עולה בקנה אחד עם מטרת הגבלת ההתחממות הגלובלית מתחת ל-1.5 או 2 מעלות צלזיוס, ביחס לרמות הפרה-תעשייתיות. הבטחות שניתנו כחלק מהסכמי קנקון  עולות בקנה אחד באופן כללי עם תרחישים חסכוניים שנותנים סיכוי "סביר" (הסתברות של 66%–100%) להגביל את ההתחממות הגלובלית (בשנת 2100) מתחת ל-3 מעלות צלזיוס, ביחס לרמות הפרה-תעשייתיות.

אקדמיות ואגודות מדעיות לאומיות ובינלאומיות למדע העריכו את העמדה המדעית הנוכחית על ההתחממות הגלובלית. הערכות אלו תואמות בדרך כלל את המסקנות של הפאנל הבין-ממשלתי לשינוי האקלים.

מספר גופים מדעיים המליצו על מדיניות ספציפית לממשלות, והמדע יכול למלא תפקיד במתן מענה אפקטיבי לשינויי האקלים. עם זאת, החלטות מדיניות עשויות לדרוש שיפוט ערכי ולכן אינן נכללות בחוות הדעת המדעית.

אף גוף מדעי בעל מעמד לאומי או בינלאומי אינו מחזיק בדעה רשמית החולקת על כל אחת מנקודות ההסכמה העיקריות הללו. הגוף המדעי הלאומי או הבינלאומי האחרון שנטש את ההתנגדות היה האגודה האמריקאית לחקר הגאולוגיה של הנפט , אשר ב-2007 עדכנה את דבריה לעמדתה הנוכחית הבלתי-מחייבות. כמה ארגונים אחרים, בעיקר אלה המתמקדים בגאולוגיה, מחזיקים גם הם בעמדות בלתי-מחייבות.

דו"חות סינתזה 
דו"חות סינתזה הם הערכות של ספרות מדעית אשר מעבדות את התוצאות של מגוון מחקרים עצמאיים על מנת להגיע לרמה נרחבת של הבנה, או לתאר את מצב הידע לגבי נושא מסוים.

הפאנל הבין-ממשלתי לשינוי האקלים (2014) 
דו"ח ההערכה החמישי של הפאנל הבין-ממשלתי לשינוי האקלים שמר על אותו מבנה כללי כמו דו"ח ההערכה הרביעי, והוא מורכב משלושה דו"חות קבוצת עבודה ודו"ח סינתזה מתכלל. דו"ח קבוצת העבודה 1 (WG1) פורסם בספטמבר 2013. בסיכום עבור קובעי המדיניות בדו"ח נקבע כי התחממות המערכת האקלימית היא 'חד משמעית' ומתבטאת בשינויים חסרי תקדים על פני עשרות עד אלפי שנים, ביניהם התחממות האטמוספירה והאוקיינוסים, אובדן שלג וקרח ועליית מפלס הים. פליטות גזי חממה, המונעות בעיקר כתוצאה מצמיחה כלכלית וגידול אוכלוסין, הובילו לריכוז גזי חממה חסר תקדים לפחות ב-800,000 השנים האחרונות. אלה, יחד עם גורמים אנתרופוגניים אחרים, הם "בסבירות רבה" (כלומר הסתברות של יותר מ-95%) הגורם הדומיננטי להתחממות הגלובלית הנצפית מאז אמצע המאה ה-20.

בדו"ח נכתב כי:

בדיווח של הגרדיאן על פרסום הדו"ח, נכתב כי:

הניו יורק טיימס דיווח כי:

עוד נכתב בדיווח כי באן קי-מון, מזכ"ל האו"ם, הצהיר על כוונתו לזמן פגישה של ראשי מדינות ב-2014 כדי לפתח הסכם כזה. הפגישה האחרונה מסוג זה, שהתקיימה בקופנהגן ב-2009, הסתיימה באי-סדר, כפי שדיווח הניו יורק טיימס.

הפאנל הבין-ממשלתי לשינוי האקלים (2007) 
בפברואר 2007 פרסם הפאנל הבין-ממשלתי לשינוי האקלים את התקציר של דו"ח ההערכה הרביעי. לפי תקציר זה, דו"ח ההערכה הרביעי מצא ש"סביר מאוד" שפעולות אנושיות הן הגורם להתחממות הגלובלית, כלומר הסתברות של 90% או יותר. ההתחממות במקרה זה אופיינה על ידי עלייה של 0.75 מעלות בטמפרטורה העולמית הממוצעת במהלך 100 השנים האחרונות.

להלן עיקרי ממצאי הדו"ח הרביעי:
 התחממות המערכת האקלימית היא חד משמעית, כפי שמעידה העלייה בטמפרטורות האוויר והאוקיינוסים הממוצעות בעולם, הפשרת השלג והקרח הנרחבת ועליית מפלס הים הממוצע בעולם.
 רוב ההתחממות הגלובלית מאז אמצע המאה ה-20 נובעת ככל הנראה מפעילות אנושית.
 היתרונות והעלויות של שינוי האקלים עבור החברה [האנושית] ישתנו רבות בהתאם למיקום וקנה מידה. חלק מההשפעות באזורים ממוזגים וקוטביים יהיו חיוביות, ואלו שבמקומות אחרים יהיו שליליות. בסך הכול, סביר יותר שההשפעות נטו יהיו שליליות הרבה יותר ככל שההתחממות תהיה גדולה או מהירה יותר.
 מגוון העדויות שפורסמו מצביע על כך שעלויות הנזק נטו של שינוי האקלים צפויות להיות משמעותיות ולעלות עם הזמן.
 סביר להניח שיכולת ההתאוששות של מערכות אקולוגיות רבות תגיע לחריגה במאה הנוכחית על ידי שילוב חסר תקדים של שינוי אקלים, הפרעות נלוות (כגון שיטפונות, בצורות, שרפות, חרקים, החמצת האוקיינוסים), ומניעי שינויים עולמיים אחרים (למשל שינויים בשימוש בקרקע, זיהום, פיצול מערכות טבעיות וניצול יתר של משאבים).

הניו יורק טיימס דיווח כי "הרשת הבינלאומית המובילה של מדעני אקלים הגיעה לראשונה למסקנה שההתחממות הגלובלית היא 'חד משמעית' ושהפעילות האנושית היא המניע העיקרי, אשר 'קרוב לוודאי' גורם לרוב העלייה בטמפרטורות מאז 1950".

עיתונאי בדימוס של הניו יורק טיימס, ויליאם ק' סטיבנס כתב: "הפאנל הבין-ממשלתי לשינוי אקלים אמר שהסבירות היא בין 90% ל-99% שפליטות של גזי חממה לוכדי-חום כמו פחמן דו-חמצני, שנפלטים מצינורות מפלט (של כלי רכב וכו') ומארובות, היו הגורם הדומיננטי להתחממות הנצפית ב-50 השנים האחרונות. בעגה של הפאנל, רמת הוודאות הזו נקראת 'סביר מאוד'. רק לעיתים נדירות חישובי-סיכויים מדעיים מספקים תשובה מוחלטת יותר מזו, לפחות בענף זה של המדע, והיא מתארת את נקודת הקצה, עד כה, של התפתחות".

סוכנות הידיעות Associated Press סיכמה את העמדה לגבי עליית פני הים:

תוכנית המחקר לשינויים גלובליים של ארצות הברית 

13 סוכנויות פדרליות, בראשות מנהל האוקיינוסים והאטמוספירה הלאומי (NOAA), עבדו יחד בחסות "תוכנית המחקר לשינויים גלובליים של ארצות הברית" (USGCRP)  כדי להכין את הערכת האקלים הלאומית הרביעית  של המדינה, שפורסמה בשני כרכים כמתואר להלן.

"הדו"ח המיוחד של מדע האקלים: הערכת אקלים רביעית, כרך א'" (אוקטובר 2017) סיפק את הסיכום הבא:

רקע כללי 
ביוני 2009, תוכנית המחקר לשינויים גלובליים של ארצות הברית דיווחה כי:

בדו"ח משנת 2009, שעוסק בהשפעות שיש לשינוי האקלים בארצות הברית, נכתב גם:

הערכת ההשפעה על האקלים הארקטי 
בשנת 2004, המועצה הארקטית  הבין-ממשלתית והוועדה הבינלאומית למדע הארקטי  (ארגון לא-ממשלתי) פרסמו את דו"ח הסינתזה של הערכת ההשפעה על האקלים הארקטי :

מדיניות 
קיים דיון נרחב בספרות המדעית בנוגע לאיזו מדיניות עשויה להיות יעילה בתגובה לשינוי האקלים. כמה גופים מדעיים המליצו על מדיניות ספציפית לממשלות (אלה מפורטים בהמשך הערך). מדעי הטבע ומדעי החברה יכולים למלא תפקיד במתן תגובה יעילה לשינוי האקלים. עם זאת, החלטות מדיניות עשויות לדרוש שיפוט ערכי. לדוגמה, המועצה הלאומית למחקר של ארצות הברית ציינה כי:

ערך זה מתמקד בעיקר בדעותיהם של מדעני טבע. עם זאת, גם סוציולוגים, מומחים רפואיים, מהנדסים ופילוסופים התייחסו למדע ולמדיניות של שינוי האקלים, והעמדות השונות כלפי מדיניות בנוגע לשינוי האקלים נידונות בערכים אחרים (כדוגמת הנדסת אקלים).

עמדות ארגונים מדעיים לאומיים ובינלאומיים 
זוהי רשימה של גופים מדעיים בעלי מעמד לאומי או בינלאומי, שהוציאו הצהרות דעה רשמיות בנושא שינוי האקלים, המסווגת את אותם ארגונים לפי עמדתם: האם הם מסכימים עם עמדת ה-IPCC, בעלי עמדה בלתי מתחייבת כלפיה, או מתנגדים לה. אתר האינטרנט של משרד מושל קליפורניה מפרט כמעט 200 ארגונים מדעיים ברחבי העולם המחזיקים בעמדה ששינוי האקלים נגרמים כתוצאה מפעילות אנושית.

הסכמה

אקדמיות למדעים 
מאז 2001, 34 אקדמיות לאומיות למדעים, שלוש אקדמיות אזוריות, וגם המועצה הבין-אקדמית  והמועצה הבינלאומית של האקדמיות להנדסה ומדעי הטכנולוגיה  הוציאו הצהרות רשמיות המאשרות את ההתחממות הגלובלית מעשה ידי אדם וקוראות למדינות להפחית פליטות גזי חממה. 34 ההצהרות כוללות 33 אקדמיות למדעים שחתמו על הצהרות משותפות והצהרה אישית אחת של האקדמיה הפולנית למדעים בשנת 2007.

הצהרות משותפות של אקדמיות לאומיות למדעים 
 2001 – לאחר פרסום דו"ח ההערכה השלישי של ה-IPCC, 17 אקדמיות לאומיות למדעים פרסמו הצהרה משותפת, שכותרתה "המדע של שינויי האקלים" (The Science of Climate Change), המכירה במפורש בעמדת ה-IPCC כמייצגת את הקונצנזוס המדעי על שינוי האקלים. ההצהרה, שנדפסה במאמר מערכת בכתב העת האקדמי Science ב-18 במאי 2001, נחתמה על ידי האקדמיות למדעים של אוסטרליה, בלגיה, ברזיל, קנדה, האיים הקריביים, סין, צרפת, גרמניה, הודו, אינדונזיה, אירלנד, איטליה, מלזיה, ניו זילנד, שוודיה, טורקיה ובריטניה.
 2005 – האקדמיות הלאומיות למדעים של מדינות ה-G8, בתוספת ברזיל, סין והודו, שלוש פולטות גזי החממה הגדולות ביותר בעולם המתפתח, חתמו על הצהרה בנושא התגובה העולמית לשינוי האקלים. ההצהרה מדגישה כי ההבנה המדעית של שינוי האקלים ברורה כעת מספיק כדי להצדיק נקיטת פעולה מהירה על ידי מדינות, ואישרה במפורש את הקונצנזוס של ה-IPCC. אחת עשרה החתומות היו האקדמיות למדעים של ברזיל, קנדה, סין, צרפת, גרמניה, הודו, איטליה, יפן, רוסיה, בריטניה וארצות הברית.
 2007 – כהכנה לפסגת ה-G8 ה-33, האקדמיות הלאומיות למדעים של מדינות ה-G8+5 פרסמו הצהרה המתייחסת לעמדה שבהצהרה המשותפת של האקדמיות למדעים משנת 2005, ומאשרת את מסקנתן הקודמת על ידי מחקרים עדכניים. בעקבות דו"ח ההערכה הרביעי של ה-IPCC, ההצהרה קובעת כי "זה חד משמעי שהאקלים משתנה, וסביר מאוד שהדבר נגרם בעיקר מההפרעה האנושית הגוברת לאטמוספירה. שינויים אלה ישנו את תנאי הסביבה על פני כדור הארץ אלא אם יינקטו צעדי נגד". 13 החתומות היו האקדמיות הלאומיות למדעים של ברזיל, קנדה, סין, צרפת, גרמניה, איטליה, הודו, יפן, מקסיקו, רוסיה, דרום אפריקה, בריטניה וארצות הברית.
 2007 – כהכנה לפסגת ה-G8 ה-33, רשת האקדמיות למדעים באפריקה  הגישה "הצהרה משותפת על קיימות, יעילות אנרגטית ושינוי האקלים":

 2008 – כהכנה לפסגת ה-G8 ה-34, האקדמיות הלאומיות למדע של מדינות ה-G8+5 פרסמו הצהרה שבה חזרו על העמדה שבהצהרה המשותפת של האקדמיות למדעים משנת 2005, ואישרו מחדש "ששינוי אקלים מתרחש ושההתחממות אנתרופוגנית משפיעה על מערכות פיזיקליות וביולוגיות רבות". בין שאר הפעולות, ההצהרה קוראת לכל המדינות "לנקוט צעדים כלכליים וצעדי מדיניות מתאימים כדי להאיץ את המעבר לחברה דלת פחמן ולעודד לשינויים בהתנהגות הפרט והמדינה, ולגרום להם". שלוש עשרה החותמות היו אותן אקדמיות לאומיות למדעים שהוציאו את ההצהרה המשותפת ב-2007.
 2009 – לקראת השיחות בוועידת האומות המאוחדות לשינוי אקלים (UNFCCC) שתתקיים בקופנהגן בדצמבר 2009, האקדמיות הלאומיות למדעים של מדינות ה-G8+5 פרסמו הודעה משותפת שבה הצהירו, "שינוי האקלים ואספקת אנרגיה בת קיימא הם אתגרים מכריעים לעתיד האנושות. הכרחי שמנהיגי העולם יסכימו על הפחתה נדרשת בפליטות כדי להילחם בהשלכות השליליות של שינויי אקלים אנתרופוגניים". ההצהרה מתייחסת לדו"ח ההערכה הרביעי של ה-IPCC משנת 2007, וקובעת כי "שינויי האקלים מתרחשים אפילו מהר יותר ממה שהעריכו בעבר; פליטות הפחמן הדו-חמצני העולמיות מאז שנת 2000 היו גבוהות אפילו מהתחזיות הגבוהות ביותר, הקרח בים הארקטי נמס בקצב מהיר הרבה יותר משנחזה, ועליית מפלס הים הפכה למהירה יותר". שלוש עשרה החותמות היו אותן אקדמיות לאומיות למדעים שהוציאו את ההצהרות המשותפות ב-2007 ו-2008.

האקדמיה הפולנית למדעים 
בדצמבר 2007, האספה הכללית של האקדמיה הפולנית למדעים (Polska Akademia Nauk), שלא הייתה חתומה על ההצהרות המשותפות של האקדמיות הלאומיות למדעים פרסמה הצהרה המאשרת את מסקנות ה-IPCC, וציינה כי:

הצהרות נוספות של אקדמיות ואגודות לאומיות למדעים 
 בשנת 2006, האגודה האמריקאית לקידום המדע , האגודה המדעית הכללית הגדולה בעולם, אימצה הצהרה רשמית על שינוי האקלים:

 בשנת 2008, פדרציית האגודות המדעיות והטכנולוגיות האוסטרליות  פרסמה את "הצהרת FASTS בדבר שינוי האקלים" בה נכתב כי:

 בשנת 2001, המועצה הלאומית למחקר של ארצות הברית פרסמה באמצעות הוועדה שלה למדע שינוי האקלים, את "מדע שינוי האקלים: ניתוח של כמה שאלות מפתח" (Climate Change Science: An Analysis of Some Key Questions). דו"ח זה מאשר במפורש את השקפת ה-IPCC בנוגע לגורם לשינוי האקלים כמייצגים את השקפת הקהילה המדעית:

 בשנת 2008, האגודה המלכותית של ניו זילנד, לאחר שחתמה על ההצהרה המשותפת הראשונה של האקדמיות למדעים ב-2001, פרסמה הצהרה נפרדת על מנת להבהיר את "המחלוקת על שינוי האקלים והגורמים לו, והבלבול האפשרי בקרב הציבור":

 החברה המלכותית של הממלכה המאוחדת לא שינתה את עמדתה המקבילה, המשתקפת בהשתתפותה בהצהרות המשותפות של האקדמיות הלאומיות למדעים על התחממות אנתרופוגנית של כדור הארץ. לדברי הטלגרף, "קבוצת המדענים היוקרתית ביותר במדינה נאלצה לפעול לאחר שעמיתים התלוננו שספקות בנוגע להתחממות כדור הארץ מעשה ידי אדם אינם מועברים לציבור". במאי 2010, היא הודיעה כי היא "כותבת כעת מסמך חדש לציבור בנושא שינוי האקלים, כדי לספק דו"ח מצב מעודכן על המדע בצורה נגישה, תוך התייחסות גם לרמות הוודאות של רכיבי מפתח". בחברה אמרו שחלפו שלוש שנים מאז שפורסם מסמך כזה לאחרונה, וכי לאחר הליך מקיף של דיונים וסקירה, המסמך החדש הודפס בספטמבר 2010. הוא מסכם את העדויות המדעיות העדכניות ומדגיש את התחומים שבהם המדע מבוסס היטב, שבהם עדיין יש ויכוחים, ושבהם נותרו אי-ודאויות משמעותיות. החברה הצהירה כי "זה לא זהה לאמירה שמדע האקלים עצמו שגוי - אף עמית לא הביע דעה כזו בפני החברה המלכותית". ההקדמה כוללת הצהרה זו:

אקדמיות בינלאומיות למדעים 
 בשנת 2007 האקדמיה האפריקאית למדעים  חתמה על "הצהרה משותפת על קיימות, יעילות אנרגטית ושינוי האקלים". הצהרה משותפת זו של אקדמיות אפריקאיות למדעים, אורגנה באמצעות רשת האקדמיות למדעים באפריקה . מטרתה המוצהרת הייתה "למסור מידע ולדרבן לפעולה לרגל פסגת ה-G8 בהיילינדאם, גרמניה, ביוני 2007":

 בשנת 2007, האקדמיה האירופית למדעים ואומנויות פרסמה הצהרה רשמית על שינוי האקלים, שכותרתה "בואו נהיה כנים" (Let's Be Honest):

 בשנת 2007, הוציאה הקרן האירופית למדעים  נייר עמדה הקובע כי:

 בשנת 2007, המועצה הבין-אקדמית , כנציגת האקדמיות למדעים ולהנדסה בעולם, פרסמה דו"ח שכותרתו "מאירים את הדרך: לעבר עתיד של אנרגיה בת קיימא" (Lighting the Way: Toward a Sustainable Energy Future).

 בשנת 2007, המועצה הבינלאומית של האקדמיות להנדסה ומדעי הטכנולוגיה (CAETS)  פרסמה "הצהרה על סביבה וצמיחה בת קיימא" (Statement on Environment and Sustainable Growth):

מדעי הפיזיקה והכימיה 
 האגודה האמריקאית לכימיה
 המכון האמריקאי לפיזיקה
 האגודה האמריקאית לפיזיקה
 המכון האוסטרלי לפיזיקה
 האגודה האירופית לפיזיקה

מדעי כדור הארץ

האיחוד הגיאופיזי האמריקאי 
בשנת 1998, האיחוד הגיאופיזי האמריקאי (AGU)  אימץ הצהרה על שינויי אקלים וגזי חממה (Climate Change and Greenhouse Gases). הצהרה חדשה, שאומצה על ידי החברה ב-2003, תוקנה ב-2007, ותוקנה והורחבה ב-2013, מאשרת שהעלייה ברמות גזי החממה גרמה ותמשיך לגרום לטמפרטורת פני השטח של כדור הארץ לעלות:

האגודות האמריקאיות לאגרונומיה, למדעי היבול ולמדעי הקרקע 
במאי 2011, האגודה האמריקאית לאגרונומיה (ASA) , האגודה האמריקאית למדעי היבול (CSSA) והאגודה האמריקאית למדעי הקרקע (SSSA)  פרסמו הצהרת עמדה משותפת על שינוי האקלים בכל הקשור לחקלאות:

פדרציית הגאולוגים האירופית 
בשנת 2008, פדרציית הגאולוגים האירופית (EFG) פרסמה את נייר העמדה "לכידת פחמן ואחסון גאולוגי" (Carbon Capture and geological Storage):

האיחוד האירופי למדעי כדור הארץ 
בשנת 2005, המחלקות למדעי האטמוספירה והאקלים של האיחוד האירופי למדעי כדור הארץ (EGU)  פרסמו הצהרת עמדה התומכת בהצהרות משותפות של האקדמיות הלאומיות למדעים על תגובה גלובלית לשינוי האקלים. בהצהרה קיימת התייחסות לפאנל הבין-ממשלתי לשינויי אקלים (IPCC), בתור "הנציג העיקרי של הקהילה המדעית העולמית", ונטען בה כי ה-IPCC:בנוסף, בשנת 2008, ה-EGU פרסם הצהרת עמדה על החמצת האוקיינוסים, בה נקבע כי "החמצת האוקיינוסים מתרחשת כבר היום ותמשיך להתעצם, תוך מעקב מקרוב אחר עליית רמות הפחמן הדו-חמצני באטמוספירה. בהתחשב באיום הפוטנציאלי על המערכות האקולוגיות הימיות והשפעתו על החברה והכלכלה האנושית, במיוחד כשהיא פועלת בתיאום עם ההתחממות העולמית האנתרופוגנית, יש צורך דחוף בפעולה מיידית". ההצהרה תומכת אז באסטרטגיות של "להגביל שחרור עתידי של פחמן דו-חמצני לאטמוספירה או להגביר הסרה של עודפי פחמן דו-חמצני מהאטמוספירה". ובנוסף, ב-2018 ה-EGU פרסם הצהרה המתייחסת לממצאי "הדו"ח המיוחד" על התחממות כדור הארץ ב-1.5 מעלות צלזיוס (SR15), עם ג'ונתן במבר, נשיא הארגון, בה ציין: "ה-EGU מסכים ותומך בממצאים של SR15, לפיהם פעולה לבלימת ההשלכות המסוכנות ביותר של שינוי האקלים מעשה ידי האדם היא דחופה ובעלת חשיבות עליונה, וחלון ההזדמנויות מוגבל ביותר".

האגודה האמריקאית לגאולוגיה 
בשנת 2006 אימצה האגודה האמריקאית לגאולוגיה  הצהרת עמדה על שינוי האקלים העולמי. היא תיקנה עמדה זו ב-20 באפריל 2010, עם הערות מפורשות יותר על הצורך בהפחתת פחמן דו-חמצני:

האגודה הגאולוגית של לונדון 
בנובמבר 2010, האגודה הגאולוגית של לונדון  פרסמה את הצהרת העמדה "שינוי האקלים: עדויות מהתיעוד הגאולוגי" (Climate change: evidence from the geological record):

האיגוד הבינלאומי לגאודזיה וגאופיזיקה 
ביולי 2007, האיגוד הבינלאומי לגאודזיה וגאופיזיקה (IUGG) אימץ החלטה שכותרתה "הדחיפות בטיפול בשינוי האקלים" (The Urgency of Addressing Climate Change). בהחלטה, ה-IUGG מסכים עם "ההערכות המדעיות המקיפות, המקובלות והנתמכות שבוצעו על ידי הפאנל הבין-ממשלתי לשינוי האקלים וגופים אזוריים ולאומיים, אשר קבעו בתוקף, על בסיס ראיות מדעיות, שפעילויות אנושיות הן הגורם העיקרי לשינוי האקלים המתרחש לאחרונה". עוד הם קובעים כי "ההסתמכות המתמשכת על שרפת דלקי מאובנים כמקור האנרגיה העיקרי בעולם תוביל לריכוז גבוה בהרבה של גזי חממה באטמוספירה, אשר בתורו יגרום לעליות משמעותיות בטמפרטורת פני השטח, במפלס הים, בהחמצת האוקיינוסים, ולהשלכות הנלוות להן על הסביבה והחברה".

האיגוד הלאומי למורי מדעי כדור הארץ 
ביולי 2009, האיגוד הלאומי למורי מדעי כדור הארץ (NAGT) אימץ הצהרת עמדה בנושא שינוי האקלים שבה הם טוענים כי "האקלים של כדור הארץ משתנה" ו"שמגמות ההתחממות הנוכחיות הן במידה רבה תוצאה של פעילות אנושית":

מטאורולוגיה ואוקיינוגרפיה

האגודה האמריקאית למטאורולוגיה 
בהצהרת האגודה האמריקאית למטאורולוגיה (AMS)  שאומצה על ידי המועצה שלה ב-2012 סוכם:סקר משנת 2016 מצא ששני שלישים מחברי ה-AMS סוברים ששינוי האקלים נגרם כולו או רובו מפעילות אנושית.

האגודה האוסטרלית למטאורולוגיה ואוקיינוגרפיה 
האגודה האוסטרלית למטאורולוגיה ואוקיינוגרפיה  פרסמה הצהרה על שינוי האקלים (Statement on Climate Change), שבה הם מסכמים כי:

הקרן הקנדית למדעי האקלים והאטמוספירה 
בנובמבר 2005, הקרן הקנדית למדעי האקלים והאטמוספירה (CFCAS)  שלחה מכתב לראש ממשלת קנדה אשר לפיו:

האגודה הקנדית למטאורולוגיה ואוקיינוגרפיה 
בנובמבר 2009 נשלח מכתב לפרלמנט הקנדי מאת האגודה הקנדית למטאורולוגיה ואוקיינוגרפיה , ובו נכתב כי:

האגודה המלכותית למטאורולוגיה (בריטניה) 
בפברואר 2007, לאחר פרסום דו"ח ההערכה הרביעי של ה-IPCC, האגודה המלכותית למטאורולוגיה  פרסמה את תמיכתה בדו"ח. בנוסף להתייחסות ל-IPCC כ"מדעני האקלים הטובים בעולם", הם הצהירו ששינוי האקלים המתרחש הוא "התוצאה של פליטות מאז התיעוש" וכי "כבר התחלנו להניע את 50 השנים הבאות של התחממות כדור הארץ – מה שאנחנו עושים מעתה ואילך יקבע עד כמה זה יחמיר".

ארגון המטאורולוגיה העולמי 
בהצהרתו בישיבה ה-12 של ועידת המשלחות לאמנת המסגרת של האו"ם בנושא שינויי אקלים שהוצגה ב-15 בנובמבר 2006, ארגון המטאורולוגיה העולמי (WMO) מאשר את הצורך "למנוע הפרעה אנתרופוגנית מסוכנת למערכת האקלימית". ה-WMO מסכים כי "הערכות מדעיות חזרו ואישרו במידה הולכת וגוברת כי פעילויות אנושיות אכן משנות את הרכב האטמוספירה, במיוחד באמצעות שרפת דלקי מאובנים להפקת אנרגיה ותחבורה". ה-WMO מסכים כי "הריכוז הנוכחי של פחמן דו-חמצני באטמוספירה מעולם לא הגיע לחריגה במהלך 420,000 השנים האחרונות"; וכי "הערכות ה-IPCC מספקות את הייעוץ המדעי המהימן והעדכני ביותר".

האגודה האמריקאית לחקר הרביעון 
האגודה האמריקאית לחקר הרביעון (AMQUA)  הצהירה:

האיגוד הבינלאומי לחקר הרביעון 
ההצהרה בנושא שינוי האקלים שפרסם האיגוד הבינלאומי לחקר הרביעון (INQUA)  חוזרת על מסקנות ה-IPCC, וקוראת לכל המדינות לנקוט בפעולה מהירה בהתאם לעקרונות אמנת המסגרת של האו"ם:

ביולוגיה ומדעי החיים 
ארגוני מדעי החיים תיארו את הסכנות ששינויי האקלים מהווים עבור חיות הבר.
 האגודה האמריקאית של וטרינרים לחיות בר
 המכון האמריקאי למדעי הביולוגיה  – באוקטובר 2009, ראשי 18 אגודות וארגונים מדעיים בארצות הברית שלחו מכתב פתוח לסנאט של ארצות הברית המאשר מחדש את הקונצנזוס המדעי לפיו שינויי האקלים מתרחשים, ונגרמים בעיקר מפעילות אנושית. המכון האמריקאי למדעי הביולוגיה (AIBS) אימץ את המכתב כהצהרת העמדה הרשמית שלו. המכתב ממשיך ומזהיר מפני השפעות צפויות על ארצות הברית כגון עליית מפלס הים ועלייה באירועי מזג אוויר קיצוניים, מחסור במים, גלי חום, שריפות והפרעה למערכות ביולוגיות. בהמשך הוא קורא להפחתה דרמטית בפליטות גזי חממה.
 החברה האמריקאית למיקרוביולוגיה
 האגודה האוסטרלית לשונית האלמוגים
 המכון לביולוגיה  (בריטניה)
 אגודת היערנים האמריקאית  פרסמה שתי הצהרות עמדה הנוגעות לשינוי האקלים, בהן היא מצטטת את ה-IPCC ואת UNFCCC.
 אגודת חיות הבר  (בינלאומית)

בריאות האדם 
מספר ארגוני בריאות הזהירו מפני ההשפעות השליליות הרבות של ההתחממות הגלובלית בתחום הבריאות:
 האקדמיה האמריקאית לרפואת ילדים
 המכללה האמריקאית לרפואה מונעת 
 האגודה הרפואית האמריקאית 
 האגודה האמריקאית לבריאות הציבור
 איגוד הרופאים האוסטרלי  (בשנת 2004 ובשנת 2008)
 הפדרציה העולמית של ארגוני בריאות הציבור
 ארגון הבריאות העולמי

ביטאון מדעני האטום ו"שעון יום הדין" 
בשנת 1945, אלברט איינשטיין ומדענים אחרים שיצרו נשק אטומי ששימשו בהטלת פצצות האטום על הירושימה ונגסאקי הקימו את ביטאון מדעני האטום ויצרו את "שעון יום הדין". מטרת השעון היא למסור מידע על איומים על האנושות ועל כדור הארץ, וליצור מודעות ציבורית שתוביל לפתרונות. בהתחלה, שעון יום הדין התמקד בסכנות של מלחמה גרעינית, אבל במאה ה-21 הוא החל להתמודד עם נושאים אחרים כמו שינויי האקלים ודיסאינפורמציה באינטרנט.

ב-23 בינואר 2020 הארגון הזיז את שעון יום הדין ל-100 שניות לפני חצות, קרוב יותר מאי פעם. הוא הסביר שעשה זאת בגלל שלושה גורמים:
 סכנה גוברת למלחמה גרעינית
 סכנה גוברת משינויי האקלים
 סכנה הולכת וגוברת מדיסאינפורמציה באינטרנט בנוגע לנושאים בנקודות 1 ו-2 ו"טכנולוגיות משבשות" אחרות.

הארגון שיבח את תנועת האקלים הצעירה וקרא לאזרחים ולממשלות לפעול כדי לנקוט בפעולה גדולה יותר כלפי שינויי האקלים.

שונות 
מספר אגודות מדעיות לאומיות אחרות אישרו גם הן את עמדת ה-IPCC:
 האגודה האמריקאית לאסטרונומיה 
 האגודה האמריקאית לסטטיסטיקה 
 המועצה הקנדית של מהנדסים מקצועיים 
 מוסד המהנדסים של אוסטרליה 
 האגודה הבינלאומית לחקר האגמים הגדולים
 המכון למהנדסים מקצועיים של ניו זילנד
 הפדרציה העולמית של ארגוני ההנדסה (WFEO)

עמדה בלתי-מתחייבת

האגודה האמריקאית לחקר הגאולוגיה של הנפט 

נכון ליוני 2007, הצהרת העמדה של האגודה האמריקאית לחקר הגאולוגיה של הנפט (AAPG)  בנושא שינוי האקלים הייתה כדלהלן:לפני שאימץ הצהרה זו, ה-AAPG היה הארגון המדעי הגדול היחיד שדחה את הממצא של השפעה אנושית משמעותית על האקלים בזמן האחרון, על פי הודעת מועצת האגודה האמריקאית לחקר הרביעון. נשיא ה-AAPG, לי בילינגסלי, הסביר את התוכנית לתיקון, וכתב במרץ 2007:בינואר 2010, נשיא ה-AAPG, ג'ון לורנץ, הכריז על "ביטולה" של ועדת שינוי האקלים העולמי של ה-AAPG. הוועד המנהל של AAPG קבע:

המכון האמריקאי של גאולוגים מקצועיים (AIPG) 
הצהרת העמדה הרשמית של ה-AIPG בנושא הסביבה קובעת כי "בערה של דלקי מאובנים אחראית לייצורם של גזי חממה, ביניהם פחמן דו-חמצני (CO2) ומתאן (CH4). פליטות גזי חממה נתפסות על ידי רבים כאחת הדאגות הסביבתיות העולמיות הגדולות הקשורות לייצור אנרגיה, בשל השפעות פוטנציאליות על מערכת האנרגיה העולמית ואולי על האקלים העולמי. השימוש בדלקי מאובנים הוא המקור העיקרי לעלייה בריכוז של גזי חממה באטמוספירה מאז התיעוש".

במרץ 2010, מנכ"ל AIPG פרסם הצהרה בנוגע לקיטוב הדעות על שינוי האקלים בין החברים, והודיע כי הנהלת AIPG קיבלה החלטה להפסיק לפרסם כתבות ומאמרי דעה הנוגעים לשינוי האקלים בכתב העת החדשותי של הארגון, "The Professional Geologist".

התנגדות 
מאז 2007, כאשר האגודה האמריקאית לחקר הגאולוגיה של הנפט פרסמה הצהרה מתוקנת, אף גוף מדעי לאומי או בינלאומי כבר לא דוחה את הממצאים של השפעות האדם על שינויי האקלים.

סקרי מדענים וספרות מדעית 
סקרים שונים נערכו על מנת להעריך את חוות הדעת המדעית סביב ההתחממות הגלובלית. הם הגיעו למסקנה שכמעט כל מדעני האקלים תומכים ברעיון של שינוי אקלים אנתרופוגני.

בשנת 2004 סיכמה המדענית וההיסטוריונית נעמי אורסקס מחקר על הספרות המדעית בנושא שינוי האקלים. היא ניתחה 928 תקצירי מאמרים מכתבי עת מדעיים בדוקים מהשנים 1993 עד 2003, והגיעה למסקנה שישנה הסכמה מדעית על קיומו של שינוי אקלים אנתרופוגני.

אורסקס חילקה את התקצירים לשש קטגוריות: תמיכה מפורשת בעמדת הקונצנזוס, הערכת ההשפעות, הצעות להקלה, שיטות, ניתוח פלאוקלימטולוגי, ודחיית עמדת הקונצנזוס. שבעים וחמישה אחוזים מהתקצירים הוצבו בשלוש הקטגוריות הראשונות (מקבלים באופן מפורש או מרומז את השקפת הקונצנזוס); 25% עסקו בשיטות או בפלאוקלימטולוגיה, ובכך לא נקטו עמדה לגבי שינוי האקלים האנתרופוגני הנוכחי. אף אחד מהתקצירים לא חלק על עמדת הקונצנזוס, דבר שהכותבת ראתה כ"יוצא דופן". על פי הדו"ח, "מחברים שמעריכים את ההשפעות, מפתחים שיטות או חוקרים שינויים פלאוקלימטולוגיים עשויים להאמין ששינוי האקלים הנוכחי הוא טבעי. עם זאת, אף אחד מהמאמרים הללו לא טען כך".

בשנת 2007, חברת המחקר האריס אינטראקטיב סקרה 489 חברים שנבחרו באקראי מהאגודה האמריקאית למטאורולוגיה או מהאיחוד הגיאופיזי האמריקאי עבור שירות ההערכה הסטטיסטית (STATS) באוניברסיטת ג'ורג' מייסון. 97% מהמדענים שנסקרו הסכימו שהטמפרטורות העולמיות עלו במהלך 100 השנים האחרונות; 84% אמרו שהם מאמינים באופן אישי שמתרחשת התחממות הנגרמת על ידי האדם, ו-74% הסכימו ש"עדויות מדעיות הזמינות כעת" מבססות את התרחשותה. לדברי 41% מהמשיבים סביר להניח שב-50 עד 100 השנים הקרובות נחזה בהשפעות קטסטרופליות, בעוד ש-44% חשבו שההשפעות יהיו מתונות ו-13% ראו סכנה מועטה יחסית. 5% מהמשיבים ענו שהם חושבים שפעילות אנושית לא תרמה להתחממות בשל אפקט החממה.

באוגוסט 2008, החוקרים דניס בריי והנס פון סטורץ' ערכו סקר של 2058 מדעני אקלים מ-34 מדינות. לכל משיב נשלח קישור אינטרנט עם מזהה ייחודי, כדי למנוע ריבוי תגובות. בסך הכול התקבלו 373 תגובות, המסתכמות בשיעור תגובה כולל של 18.2%. עדיין לא פורסם מאמר בנושא הקונצנזוס באשר לשינוי אקלים אשר מבוסס על סקר זה, אך מאמר בנושא אחר פורסם על סמך הסקר. הסקר הורכב מ-76 שאלות המחולקות למספר חלקים. היו קטעים על הדמוגרפיה של המשיבים, ההערכה שלהם את מצב מדעי האקלים, עד כמה טוב המדע, השפעות שינוי האקלים, הסתגלות והפחתה, דעתם על ה-IPCC, ועד כמה מדעי האקלים מועברים לציבור בצורה טובה. רוב התשובות היו בסולם של 1 עד 7, מ"בכלל לא" ל"הרבה מאוד". לשאלה "עד כמה אתה משוכנע ששינויי אקלים, בין אם טבעיים או אנתרופוגניים, מתרחשים כעת?", 67.1% ענו שהם מסכימים מאוד, 26.7% הסכימו במידה רבה, 6.2% אמרו שהם מסכימים במידה מועטה (בסולם של 2–4), כאשר אף אחד לא אמר שהוא לא מסכים כלל. לשאלה "עד כמה אתה משוכנע שרוב שינויי האקלים שהתרחשו לאחרונה או שיתרחשו בעתיד הקרוב הם, או יהיו, תוצאה של סיבות אנתרופוגניות?" 34.6% הסכימו מאוד, 48.9% הסכימו במידה רבה, 15.1% במידה מועטה ו-1.35% לא הסכימו כלל.

סקר שבוצע על ידי פיטר דורן ומגי קנדל צימרמן מאוניברסיטת אילינוי בשיקגו קיבל תשובות מ-3,146 מתוך 10,257 מדעני כדור הארץ שנשאלו. התוצאות נותחו באופן גלובלי ולפי תחום התמחות. 76 מתוך 79 מומחי אקלים ש"ציינו כי מדעי האקלים הוא תחום המומחיות שלהם ושגם פרסמו יותר מ-50% מהמאמרים הבדוקים האחרונים שלהם בנושא שינוי האקלים" האמינו שהטמפרטורות הממוצעות בעולם עלו בהשוואה לטרום המאה ה-18. רמות. 75 מתוך 77 האמינו שהפעילות האנושית היא גורם משמעותי בשינוי הטמפרטורות העולמיות הממוצעות. מבין כלל המשיבים, 90% הסכימו שהטמפרטורות עלו בהשוואה לרמות שלפני 1800, ו-82% הסכימו שבני אדם משפיעים באופן משמעותי על הטמפרטורה העולמית. גאולוגים כלכליים ומטאורולוגים היו מהספקנים הגדולים ביותר, כאשר רק 47 אחוז ו-64 אחוז מהם, בהתאמה, האמינו במעורבות אנושית משמעותית. המחברים סיכמו את הממצאים:מאמר משנת 2010 ב-Proceedings of the National Academy of Sciences of the United States (PNAS) סקר נתוני פרסומים וציטוטים עבור 1,372 חוקרי אקלים והסיק את שתי המסקנות הבאות:מאמר משנת 2013 ב-Environmental Research Letters סקר 11,944 תקצירים של מאמרים מדעיים התואמים את הביטוי "התחממות כדור הארץ" או "שינויי אקלים גלובליים". הם מצאו 4,014 מתוכם שדנו בסיבת ההתחממות הגלובלית המתרחשת לאחרונה, ומתוכם "97.1% תמכו בעמדת הקונצנזוס שבני אדם גורמים להתחממות הגלובלית". מחקר זה ספג ביקורת בשנת 2016 מריצ'רד טול , פרופסור לכלכלה מאוניברסיטת סאסקס, אך הוגן בחוזקה על ידי מאמר נלווה שפורסם באותו כרך.

ניתוח משנת 2012 של מחקרים שפורסמו על ההתחממות הגלובלית ושינויי האקלים בין 1991 ל-2012 מצא שמתוך 13,950 מאמרים בכתבי עת שעברו ביקורת עמיתים, רק 24 דחו התחממות גלובלית אנתרופוגנית. ניתוח המשך שבחן 2,258 מאמרי אקלים שעברו ביקורת עמיתים ולהם בסך הכול 9,136 מחברים, אשר פורסמו בין נובמבר 2012 לדצמבר 2013, גילה שרק אחד מ-9,136 המחברים דחה התחממות גלובלית אנתרופוגנית. מאמר המשך בנושא מ-2015, הסוקר 24,210 מאמרים שפורסמו על ידי 69,406 מחברים במהלך השנים 2013 ו-2014 מצא רק חמישה מאמרים מאת ארבעה מחברים אשר דוחים התחממות גלובלית אנתרופוגנית. למעלה מ-99.99% ממדעני האקלים לא דחו התחממות גלובלית אנתרופוגנית במחקריהם הבדוקים.

ב-2017 דיווח הגאולוג ג'יימס לורנס פאוול כי כאשר משתמשים בדחייה כקריטריון הקונצנזוס, נמצא כי חמישה סקרים של הספרות שעברה ביקורת עמיתים מ-1991 עד 2015, כולל כמה מאלו לעיל, מתאחדים ל-54,195 מאמרים עם קונצנזוס ממוצע של 99.94%. סקר שלו מנובמבר 2019, הכולל מעל ל-11,600 מאמרים שעברו ביקורת עמיתים ופורסמו בשבעת החודשים הראשונים של 2019, הראה שהקונצנזוס הגיע ל-100%.

סקר שנערך ב-2021 מצא שמתוך מבחר אקראי של 3,000 מאמרים שנבדקו, מתוך 88,125 מחקרים הקשורים לאקלים שעברו ביקורת עמיתים ופורסמו מאז 2012, רק 4 היו ספקניים לגבי שינויי אקלים מעשה ידי אדם.

בהתאם למומחיות, סקר משנת 2021 של 2780 מדעני כדור הארץ הראה שבין 91% ל-100% הסכימו שפעילות אנושית גורמת לשינויי אקלים. בקרב מדעני האקלים, 98.7% הסכימו, מספר שגדל ל-100% כאשר סופרים רק מדעני אקלים בעלי רמת מומחיות גבוהה (מעל ל-20 מאמרים שפורסמו).

קיומו של קונצנזוס מדעי 
שאלה שעלתה לעיתים קרובות בשיח הפופולרי הייתה האם יש קונצנזוס מדעי על שינויי אקלים. מספר ארגונים מדעיים השתמשו במפורש במונח "קונצנזוס" בהצהרותיהם:
 האגודה האמריקאית לקידום המדע , 2006: "המסקנות בהצהרה זו משקפות את הקונצנזוס המדעי המיוצג על ידי, למשל, הפאנל הבין-ממשלתי לשינוי האקלים, וההצהרה המשותפת של האקדמיות הלאומיות".
 האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית: "על פי שיקול דעתם של רוב מדעני האקלים, התחממות כדור הארץ בעשורים האחרונים נגרמה בעיקר מפעילויות אנושיות שהגדילו את כמות גזי החממה באטמוספירה. [...] לגבי שינויי אקלים, [דו"חות האקדמיות הלאומיות] העריכו ממצאי קונצנזוס על המדע..."
 הצהרה משותפת של האקדמיות למדעים, 2005: "אנו מכירים בקונצנזוס המדעי הבינלאומי של הפאנל הבין-ממשלתי לשינוי האקלים (IPCC)".
 הצהרה משותפת של האקדמיות למדעים, 2001: "עבודתו של הפאנל הבין-ממשלתי לשינוי האקלים (IPCC) מייצגת את הקונצנזוס של הקהילה המדעית הבינלאומית על מדעי שינוי האקלים. אנו מכירים ב-IPCC כמקור המידע האמין ביותר בעולם בנושא שינויי אקלים והגורמים להם, ואנו תומכים בשיטתו להשגת קונצנזוס זה".
 האגודה האמריקאית למטאורולוגיה , 2003: "טבעו של המדע הוא כזה שלעיתים רחוקות יש הסכמה מוחלטת בין מדענים. הצהרות ומאמרים מדעיים בודדים – שהתוקף של חלקם טרם הוערך כראוי – יכולים להיות מנוצלים בדיון המדיניות ויכולים להשאיר את הרושם לפיו הקהילה המדעית חלוקה בחריפות בנושאים שבהם יש, במציאות, קונצנזוס מדעי חזק. [...] דו"חות ההערכה של ה-IPCC מוכנים במרווחי זמן של כחמש שנים על ידי קבוצה בינלאומית גדולה של מומחים המייצגים את המגוון הרחב של מומחיות ונקודות מבט הרלוונטיות לנושאים אלו. הדו"חות שואפים לשקף הערכת קונצנזוס של תוצאות המחקר המלא שעבר ביקורת עמיתים. [...] הם מספקים ניתוח של מה שידוע ולא ידוע, מרמת ידת הקונצנזוס, ואינדיקציה מסוירמת ידת האמון שניתן לתת בהצהרות והמסקנות השונות".
 רשת האקדמיות למדעים באפריקה : "קיים כעת בקהילה המדעית העולמית קונצנזוס, המבוסס על ראיות עדכניות, שאומר שפעילויות אנושיות הן המקור העיקרי לשינוי האקלים וששרפת דלקי מאובנים אחראית במידה רבה להנעת השינוי הזה".
 האיגוד הבינלאומי לחקר הרביעון , 2008: "האיגוד הבינלאומי לחקר הרביעון מכיר בקונצנזוס המדעי הבינלאומי של הפאנל הבין-ממשלתי לשינוי האקלים (IPCC)".
 האגודה האוסטרלית לשונית האלמוגים, 2006: "קיים קונצנזוס כמעט מוחלט בקרב מומחים לפיו אקלים כדור הארץ משתנה כתוצאה מהצטברות גזי חממה. [...] קיים קונצנזוס מדעי רחב לפיו שוניות האלמוגים מושפעות מאוד מפעילות האדם וישנן השפעות עולמיות משמעותיות שיכולות להפוך את השוניות לפגיעות יותר כדוגמת התחממות כדור הארץ..."

ראו גם 
 התחממות עולמית
 הכחשת שינוי האקלים
 אזהרת מדעני העולם לאנושות

קישורים חיצוניים

ביאורים

הערות שוליים 

 
 
 
 
 

אקלים
שינוי אקלים
התחממות עולמית