תמות נפשי עם פלשתים

תָּמוֹת נַפְשִׁי עִם-פְּלִשְׁתִּים הוא ביטוי מקראי שמשמעותו היא: לאחר שראה אדם שלא יצליח לנצח את האויב שלו, הוא מחליט לנקום באויב ולגרום לכך שגם הוא וגם האויב שלו יינזקו.

לפי מודל הסלמת הקונפליקט של פרידריך גלזל זהו השלב האחרון בהסלמת סכסוך, בו אדם מוכן להפסיד הכל, והעיקר להביס את יריבו.

מקור הביטוי 
לאחר שנתפס שמשון על ידי הפלשתים, עיניו נוקרו והוא הוחזק בבית הסוהר בעזה. לאחר מכן הביאו הפלשתים את שמשון למקדש דגון כדי לחגוג את ניצחונם. הוא נשען על עמודי הבית, אמר "תמות נפשי עם פלשתים", והטה את העמודים שבידיו בכוח. כתוצאה מכך הבית נפל על כל מי שהיה בתוכו. באירוע זה, היו הרוגים רבים יותר מאלה שהרג שמשון במהלך כל חייו, וביניהם גם סרני פלשתים.

שימושים 
 ב מובא שאם צרה מעידה לחברתה שמת בעלה היא אינה נאמנת. ואפילו כאשר זו שאמרה שמת הבעל נישאה לאדם אחר, השנייה אינה מותרת להינשא, שכן אנו חושדים בראשונה שמא . ומסביר הרמב"ם: "אפילו נשאת זו תחלה אין אומרין אילו לא מת בעלה לא הייתה אוסרת עצמה עליו, שמא משנאתה בצרתה רוצה היא שיאסרו שתיהן עליו".
 משה ברזני ומאיר פיינשטיין נשפטו למוות על ידי הבריטים. משהבינו השניים כי לא יינצלו, ביקשו מחבריהם שיגניבו אליהם לכלא רימוני יד מוחבאים בתוך תפוזים. הם ביקשו לפגוע בבריטים בעזרת הרימון הראשון ולהתאבד בעזרת הרימון השני בעלותם לגרדום, בבחינת "תמות נפשי עם פלשתים", אך משהבינו כי בטקס התלייה יהיה נוכח גם רב הכלא, הרב יעקב גולדמן והוא עלול להיפגע, התאבדו השניים ערב קודם לכן בתאם.
 לתרחיש שבו תשתמש ישראל בנשק גרעיני בהימצאה על סף השמדתה הפיזית ובמצב שאין לה מה להפסיד, ניתן השם "ברירת שמשון" - סוג של נקמה בנוסח שמשון שהרג במותו רבים מאויביו, בקוראו: "תמות נפשי עם פלשתים".

הערות שוליים

ניבים וביטויים תנ"כיים
שמשון
פלשתים
התאבדות בתרבות ובאמנות