בלון ניסוי

בלון ניסוי, (באנגלית: Trial balloon; בבריטניה ובמקומות אחרים המושג נקרא העפת עפיפונים Kite-flying ), הוא מושג המתאר דרך של שליחת מידע לתקשורת כדי לצפות בתגובת הקהל.  הוא משמש חברות למשלוח הודעות לעיתונות כדי לשפוט את תגובת הלקוחות ועל ידי פוליטיקאים שמדליפים בכוונה מידע על שינויי מדיניות. המונח הוא ממקור צרפתי.  בלון ניסוי תורגם מצרפתית ballon d'essai, בעברית: בלון בדיקה, שהוא בלון קטן הנשלח לפני העלאה כדור פורח מאויש, כדי לדעת את כיוון הרוחות ואת נטייתן.  השימוש המוקדם ביותר בביטוי היה בבריטניה.

הממלכה המאוחדת 
דוגמה בריטית מוקדמת לעפיפון ניסוי התרחשה בשנת 1885 כאשר הרברט גלדסטון, בנו של מנהיג המפלגה הליברלית ויליאם יוארט גלדסטון, כתב מכתב ל"טיימס" שבו הוא הצהיר על תמיכה בתנועת הבית האירי. פעולה זו כונתה בשם "עפיפון Hawarden" על שם טירת Hawarden, בית משפחת גלדסטון. ההיסטוריונים אינם בטוחים אם הדבר תואם בין בני הזוג גלדסטון, אך התגובה הייתה מספיק אוהדת כדי שגלדסטון התחייב בפומבי וחייב גם את מפלגתו למדיניות זו.

ארצות הברית 
בפוליטיקה, בלוני ניסוי לרוב לבשו צורה של "הדלפה" חדשותית  מכוונת. דוגמה לכך הייתה כאשר הניו יורק טיימס דיווח באמצע יוני 2012 שהמושל אנדרו קואומו וצוותו מתלבטים בתוכנית להגביל את השימוש בטכנולוגיה שנקראה סדיקה הידראולית לחמישה מחוזות באזור הדרומי של ניו יורק שבהם פצלי מרסלוס  נמצאים בשכבה עמוקה ביותר והקידוח באזור הוא הכי פחות סביר. כי בקדוחים אלה ישנה אפשרות לזהם את אספקת מי הבארות, הניזונים מהאקוויפרים הסמוכים לקידוחים. מכיוון שהשינוי המוצע בחוק האנרגיה בניו יורק היה בלתי מוסכם, ארגון Albany Times Union פרסם למחרת בעמוד ראשון בעיתונים, הודעה המטילה ספק בהדלפת התוכנית כ"בלון ניסוי" בכותרת, שזכתה במהירות לביקורת. 

בדוגמה אחרת, חברה עשויה להכריז על תוכנית מחשב חדשה שתסופק בעוד שנה, ולאחר מכן לקרוא את הסיקור בעיתונות כדי לקבל רמזים אם למוצר יהיה ביקוש בשוק או לא. אם הביקורות תהיינה חיוביות הכסף יושקע בפיתוח ולהפך. בלון ניסוי תחת שם החברה עצמה יש בו מעט סיכון לחברה; כי אם יופרחו יותר מידי בלוני ניסוי החברה מסתכנת בכך שהיא תיתפס בציבור כבלי רצינית והציבור יתעלם מהכרזותיה.

בסלנג האמריקאי, הביטוי "להרים את הדגל ולראות למי מצדיעים", (כלומר, להעלות בעיה ולראות את התגובה), הוא סוג של בלון ניסיון.

אירלנד 
שר המשפטים בריאן לנייהאן  הציע בשנות ה-60 שאירלנד תצטרף לחבר העמים.   הוא עשה זאת עלפי הוראותיו של הטישך, שון למאס. אולם התגובה האירית הכללית הייתה מאוד עוינת, ולמאס ולנייהאן הסכימו לנטוש את הרעיון.

ישראל 
יש הרואים את עלייתו של איתמר בן גביר להר הבית כבלון ניסוי, על מנת לבחון מספר נושאים במהלך אחד ובהתאם לתגובות הוא יוכל להמשיך לפעול:
 ראשית זה היה מסר לנתניהו שסיכומים ראוי לכבד, אידאולוגיה חשובה יותר.
 שנית זהו מסר ריבוני בבחינת הר הבית בידינו.
 שלישית, זהו מסר לדרגים הביטחוניים.
 רביעית, זהו מסר לפלסטינים אשר עיקרו, להעביר את היוזמה לצד הישראלי.
 חמישית, זהו מסר לערביי ישראל, לפלסטינים ולעולם הערבי והמוסלמי. שאין במהלך פגיעה במסגדים וגם לא בחופש הפולחן הדתי של המוסלמים.

מהתגובות שאיתמר קבל מהשטח והגופים שאותם הוא אתגר, הוא הבין שבשונה ממשלת בנט וגנץ שהגיבה לפעולות הפלסטינים, עכשיו היוזמה עברה אליו והוא יקבע את עובדות בשטח. מאידך נתניהו לא ויתר לו והעיר לו על פעולתו.

דוגמה נוספת, לאחר הבחירות ב-2019 בשלב של המבוי הסתום בהרכבת הממשלה, אביגדור ליברמן יצא לתקשורת עם הודעה שבה הצהיר "אם נתניהו יתגמש בנושאי דת יצטרף לממשלת ימין צרה". על רקע התבטאויותיו האחרות כלפי הדתיים, פוליטיקאים רבים מהימין, המרכז והשמאל, ראו בכך בלון ניסוי בלבד ומאידך דרעי ואדלשטיין מתוך רצון להגיע לממשלת אחדות היו מוכנים לבדוק את הצעתו של ליברמן. שבסופו של דבר מיוזמתו של ליברמן לא נוצרה פריצת הדרך במשא ומתן להרכבת הממשלה.

ראו גם 
 ועדת גישוש
 חלון אוברטון

הערות שוליים 

ביטויים פוליטיים