אלחנדרו ארוונה

אלחנדרו גאסטון ארוונה מורי (בספרדית: Alejandro Aravena Mori; נולד ב-22 ליוני 1967) הוא אדריכל צ'יליאני הידוע בפרויקטי הבנייה החברתית שלו, שמתמודדים עם אי השוויון הכלכלי באזורים עירוניים. ארוונה הוא המנכ"ל של חברת "Elemental", האחראית על פרויקטים של תשתית, דיור, תחבורה ושטחים ציבוריים. בשנת 2016 קיבל את פרס פריצקר. באותה שנה היה ארוונה גם המנהל והאוצר של תצוגת האדריכלות בביאנלה של ונציה.

ביוגרפיה 
אלחנדרו גאסטון ארוונה מורי נולד בעיר סנטיאגו בצ'ילה. הוא סיים את לימודי האדריכלות באוניברסיטה האפיפיורית הקתולית של צ'ילה  בשנת 1992, והמשיך ללימודי תיאוריה והיסטוריה של האומנות באוניברסיטת IUAV לארכיטקטורה ועיצוב  בוונציה בשנים 1993-1992. בשנת 1994 הקים את סטודיו האדריכלות הראשון שלו. משנת 2000 ועד 2005 היה מרצה בבית הספר לעיצוב באוניברסיטת הרווארד. בשנת 2001 הקים בסנטיאגו, יחד עם מהנדס התחבורה אנדרס יאקובלי , את חברת "אלמנטל" – מלכ"ר הפועל בפרויקטים בעלי השפעה חברתית: דיור קהילתי, שטחים ציבוריים, תשתיות, יוזמות בתחום התחבורה ועוד. משנת 2006 מכהן ארוונה כמנכ"ל החברה.

תערוכות של עבודתו של ארוונה הוצגו בהרווארד בשנת 2004, בביאנלה של סן פאולו בשנת 2007, בטריאנלה  של מילאנו בשנת 2008, ובביאנלה לאדריכלות של ונציה באותה שנה. בשנת 2015 הוזמן ארוונה לאצור את תצוגת האדריכלות בביאנלה של ונציה. התערוכה נקראה "דיווח מהחזית" ועסקה בנושאים כמו דיור חברתי, דיור מצטבר, יחסים בין עיר וכפר, איזון בין טכנולוגיה וחומרי טבע ותשומת לב לעבודת כפיים ומלאכת יד.

עקרונות העבודה של אלמנטל 
העקרונות שארוונה משתמש בהם מתמקדים באחריות חברתית וטובת הכלל. הערכים העיקרים בעבודתו הם פשטות ויעילות. הוא דואג לאקולוגיה, להבנת הסיבות לעוני, לגאוגרפיה ולבעיות של מדינות העולם השלישי.
ארוונה אומר: "אחת מהטעויות הכי גדולות שאדריכלים עושים היא שהם נוטים להתמודד עם בעיות שמעניינות רק את האדריכלים האחרים. האתגר הכי גדול הוא לחתור תחת סוגיות חשובות שנמצאות לא בתחום האדריכלות: עוני, זיהום, צפיפות, הפרדה ולהשתמש בידע המיוחד שלנו. זה לא מספיק להעלות את רמת המודעות. אני רוצה להשאיר לבני אדם יותר כלים. אנחנו חייבים לשתף באתגרים על מנת להיות מודעים לקרבות הקרובים." החברה "אלמנטל" מתמקדת בעיקר בעניינים ציבוריים והשפעות חברתיות, הכוללים נושאי דיור, מרחב ציבורי, תשתית ותחבורה, תוך עידוד התושבים לקחת חלק פעיל ולהשתתף בדיון על הבנייה ועיצוב דירותיהם העתידיות.

דיור סוציאלי 
כלכלתה החזקה של צ'ילה אִפשרה למדינה לאמץ מדיניות דיור סוציאלי, שעודדה את הסקטור הפרטי להשקיע בפיתוח דיור. בשנת 1965 הוקם המשרד לדיור ופיתוח עירוני, שפיקח על ההוצאה הציבורית על בניית דיור לבעלי הכנסות נמוכות, תיאם את המאמצים של גופים ממשלתיים שונים ויצר מדיניות עקבית בתחום הדיור. על אף מאמצים אלה, תהליך העיור המהיר גרם למחסור בדיור, ומאות אלפי אנשים נאלצו לדור במגורים בלתי רשמיים ("campamentos") במרכזי הערים ובפריפריה של מטרופולינים, שהתאפיינו בהיעדר תשתיות מים וביוב, ביטחון דיורי נמוך וצפיפות גבוהה. פעולות הממשלה לפירוק הקמפמנטוֹס גרמו לתזוזה של התושבים ומעבר למקומות חסרי תשתית. בשנת 1997 החל המשרד בתוכנית "שכונת-צ'ילה" ("Chile-Barrio") שהייתה מהתוכניות הראשונות שנקטו בגישה אינטגרטיבית להתמודד עם בעיית ההתיישבויות הלא פורמליות ולספק לאוכלוסייה את צורכי הדיור.

בשנת 2003 פנתה הממשלה פנתה ל"אלמנטל" לצורך פרויקט שיספק דיור לכ-100 משפחות שגרו 30 שנה בצורה לא פורמלית באיקיקה, בפרויקט קווינטה מונרוי (Quinta Monroy). היות שהתקציב לפרויקט לא היה מספק, גישתו של ארוונה הייתה ליצור מבנה פיזי שיהיה ניתן להרחיב אותו בהדרגה. העיצוב של בתים חצי-בנויים ("חצי בית טוב") מבוסס על בניית בית שכולל את האלמנטים הבסיסיים (גג, קירות ומדרגות) ותשתית (מטבח, חדר אמבטיה וחיבור לתשתיות). את החלק הנותר התושבים נדרשים לסיים בעצמם בהדרגה בהתאם למצבם המשפחתי, הצרכים המשתנים, חסכונות וגישה למימון. הבתים נבנו סביב חצר מרכזית שיועדה לשימוש שיתופי. נכון ל-2014 סיימה אלמנטל 14 פרויקטים דומים, ביניהם הבנייה מחדש בעיר קונסטיטוסיון  בצ'ילה לאחר רעידת האדמה והצונאמי שהכו בעיר ב-2010.

עבודות 

ארוונה עיצב מספר מבנים באוניברסיטה האפיפיורית הקתולית של צ'ילה, ביניהם בית הספר למתמטיקה (1999), בתי הספר לאדריכלות ולרפואה (2004), והמרכז הטכנולוגי בבניין המכונה "המגדלים הסיאמיים" (2005). פרויקטים בולטים נוספים של ארוונה כוללים את המעונות באוניברסיטת סנט אדוארד באוסטין, טקסס (2008), נקודת המצפה על לס קרוסס בשביל הצליינים  ברכס סיירה מדרה המערבי  בחליסקו, מקסיקו (2010), פארק הילדים שנבנה בסנטיאגו לרגל חגיגות המאתיים לצ'ילה (2012) ואת אחת מבקתות הסופרים של קרן יאן מיכלסקי במונטרישר שווייץ (2015).

הכרה ופרסים 

בשנת 2006 זכה במדליית הארכיטקטורה על שם אריך שלינג . בשנת 2011 זכה בפרס אריה הכסף לארכיטקטים צעירים בביאנלה של ונציה. בשנת 2016 הוענק לארוונה פרס פריצקר. ארוונה היה חבר בחבר השופטים של פרס פריצקר לאדריכלות בשנים 2009–2015.

ביקורת 

הקונספט של "חצי בית טוב" ותפיסת הדיור הסוציאלי של ארוונה שלו ספגו ביקורת מאדריכלים שונים. ארוונה הוצג כנציג של הנאו-ליברליזם, שמטרתו העיקרית היא להרוויח כסף ולא הפעילות החברתית למען הקהילה. נטען כי הגישה של "חצי בית טוב" מגדילה ולא מקטינה את הפער החברתיים-כלכליים ודוחקת משפחות עם הכנסה נמוכה עוד יותר לשוליים. גם הגישה המעודדת את התושבים לבנות בעצמם בהדרגתיות את ביתם ספגה ביקורת. למשל בפרויקט קווינטה מונרוי, לאחר כ-15 שנים, כל הבתים פרט לבית אחד הורחבו על ידי הדיירים, אך חלק גדול מהם חורג מהתכנון המיועד, לעיתים קרובות על חשבון המרחב הציבורי, ובצורה הפוגעת בתנאי המחיה של המקום ובהתפתחותו ועלולה להחזיר את הפרויקט למצבו הלא-פורמלי הקודם. נקודת ביקורת נוספת היא שעד 2016 נבנו רק כ-2500 יחידות דיור בפרויקטים של ארוונה – מספר זעום וחסר משמעות ביחס לגודל הבעיה.

קישורים חיצוניים 

 
 הרצאת TED של אלחנדרו ארוונה, 2014
 אלחנדרו ארוונה באתר ArchDaily

הערות שוליים 

צ'יליאנים שנולדו ב-1967
אדריכלים
צ'יליאנים
זוכי פרס פריצקר