גואלף

גוּאֶלְף (באנגלית: Guelph, נהגה: /ɡwɛlf/) היא עיר בדרום מערב אונטריו, קנדה. העיר ממוקמת כ־ מזרחית לקיצ'נר ו־ ממערב למרכז העיר טורונטו, במחוז וולינגטון. העיר היא בירת מחוז וולינגטון, אך אינה תלויה בו מבחינה פוליטית.

גואלף יושבה בשנות ה-20 של המאה ה-19, על ידי על ידי ג'ון גאלט, שהיה המפקח הראשון של חברת קנדה בפרובינציית קנדה עילית. הוא ביסס את מטה החברה ואת ביתו בקהילה. האזור – שחלק גדול ממנו הפך למחוז וולינגטון – היה חלק מגוש הלטון, שמורת כתר עבור קונפדרציית ששת האומות האירוקיות.

גואלף היא בעלת היסטוריה עשירה, והיא מהווה אחד מהמרכזים האקדמיים העיקריים בפרובינציית אונטריו.

נכון ל-2023, גואלף היא העיר העשירית באוכלוסייתה באונטריו והשלישית בקצב הגידול בפרובינציה.

היסטוריה

לפני ההתיישבות האירופית 
עמי האומות הראשונות התיישבו באזור של גואלף של ימינו כבר לפני 11,000 שנה. לפני הקולוניזציה, האזור נחשב על ידי קהילות הילידים שמסביב כאזור "נייטרלי" והיה מיושב על ידי האומה הנייטרלית. לפי אוניברסיטת גואלף, "האזור היה ביתה של קהילה בשם אטאוונדרון (Attawandaron) שגרה בבתים ארוכים מוקפים בשדות תירס". רוב העם הזה, כ-4,000 איש, חי בכפר ליד מה שהוא כיום אזור באדנוך של פוסלינץ', ליד מוריסטון. בשנת 1784, הכתר הבריטי רכש שטח אדמה, הכולל את גואלף של ימינו, מאנשי מיסיסוגה תמורת כ-1,180 ליש"ט.

ייסוד גואלף 

ג'ון גאלט, המפקח הראשון של חברת קנדה, חברת פיתוח בריטית, בחר בגואלף כמטה של החברה. הוא עיצב את העיירה מתוך מחשבה על מרכז עיר אירופאי, הכולל כיכרות, רחובות ראשיים רחבים ורחובות צדדיים צרים, שקיימים עד היום. גאלט השתמש במערכת רחובות שתי וערב רדיאלית, בדומה לעיירות מתוכננות אחרות של התקופה כמו באפלו, ניו יורק, כדי למשוך מתיישבים וחקלאים לקנדה עילית.

השם Guelph מגיע, דרך Guelfo האיטלקית, מהמילה Welf בבווארית. זהו התייחסות לבית וולף, כאות כבוד למלך ג'ורג' הרביעי - המלך הבריטי ששלט בזמן הקמת העיר - שמשפחתו, האנוברים, צאצאי הוולפים. מסיבה זו העיר כונתה "העיר המלכותית". השם ניתן לעיר חרף רצונם של מנהלי חברת קנדה לקרוא לעיר "גודריץ'", כי הוויקונט גודריץ' עזר להקים את החברה.

ג'ון גאלט בנה את "המנזר", אחד מבנייני הקהילה הראשונים והמשרד של חברת קנדה בגואלף. מאוחר יותר היא הפכה לתחנת רכבת ולבסוף נהרסה. לגאלט היה תפקיד מכריע באוכלוסיית אזור הורון  של קנדה עילית. עד 1827 נבנו 70 בתים, והועסק השוטר הראשון של העיירה. שוק האיכרים של גואלף ומבשלת הבירה של ג'יימס הודג'רט הוקמו באותה שנה. מועצת המסחר, ששמה שונה מאוחר יותר ללשכת המסחר, החלה לפעול בשנת 1827. חברת קנדה בנתה את טחנת הקמח הראשונה, שנמכרה מאוחר יותר לוויליאם אלן בשנת 1832. בשנת 1829 גאלט פוטר מחברת קנדה עקב פערים בספרי החשבונות וחריגות מנהלי החברה וחזר לבריטניה, מה שהוביל לירידה כלכלית בגואלף עד שהגיעו מהגרים אמידים מאנגליה ואירלנד בשנת 1832. עד 1846 היה לגואלף בית סוהר, בית משפט, כנסיות, עיתון, חנויות, מסבאות, מבשלות בירה, מזקקות ומפעל עמילן, עם אוכלוסייה של 1,240 אשר רובה הגיעו מאנגליה וסקוטלנד ומקצתם מאירלנד.

1855 עד 1878 

גואלף קיבלה מעמד של עיירה בשנת 1855 עם ג'ון סמית' כראש העירייה הראשון. גידול האוכלוסייה היה איטי עד שב־1856 העיר חוברה אל , דבר אשר עודד את גידול האוכלוסייה ל-4,500 עד 1858. בית העירייה הישן, שנבנה ב-1856, עדיין עומד כאתר היסטורי לאומי. שתי טחנות גדולות פעלו באזור לאורך המאה ה-19: טחנת אלן (Allan's Mill), שנפגעה בשריפה ב-1876, מאכלסת כיום את מזקקת ספרינג מיל; וטחנת גולדי (Goldie Mill), שנבנתה ב-1866, נותרה חלקית בפארק גולדי מיל. בית החולים הכללי של גואלף הושלם בשנת 1875. בזיליקת גבירתנו ללא רבב  נבנתה מ-1876 עד 1888. גז הפך זמין ב-1871, וחשמל בתחילת המאה העשרים. מסילת רכבת קלה רתומה לסוסים שהוצעה ב-1877 מעולם לא התממשה. בית התעשייה ובית התמחוי של מחוז וולינגטון, שהוקם בשנת 1877, הוא כיום המוזיאון והארכיון של מחוז וולינגטון.

לאחר 1878 

גואלף קיבלה מעמד של עיר בשנת 1879, והופרדה פוליטית ממחוז וולינגטון. באותה עת, אוכלוסיית העיר מנתה כ־10,000 איש. במהלך השבעתו, ראש העיר ג'ורג' הווארד השתמש לראשונה במונח "עיר מלכותית", אף על פי שה"מלכותיים" היחידים שביקרו בפועל היו ג'ון קמפבל, המרקיז מלורן, ואשתו הנסיכה לואיז, דוכסית ארגייל, אחת מבנותיה של המלכה ויקטוריה.

בנייתה של כנסיית גבירתנו ללא רבב, לימים בזיליקת גבירתנו ללא רבב, החלה ב-1876 אך הושלמה רק ב-1883.

בסוף המאה ה-19 הקים ג'ורג' סלימן האב את חברת הרכבות Guelph Railway. טלפונים הפכו נפוצים ב-1886, והעיר רכשה את חברת Guelph Light & Power ב-1903.

גואלף מילאה תפקיד ייחודי בהקמת המפלגה הקומוניסטית של קנדה, עם מפגש ייסודה ב-1921.

גואלף ידועה בכמה הישגים בולטים, כמו מערכת הטלוויזיה בכבלים הראשונה של צפון אמריקה, ששידורה הראשון היה הכתרתה של המלכה אליזבת השנייה ב-1953, והמצאת מגן האשכים ב-1922 על ידי Guelph Elastic Sosiery Company. ממציא משחק הכדורת הקנדי ב-1909, בו מפילים  (במקום עשרה) נולד בגואלף. כמו כן, תפוח האדמה הנפוץ Yukon Gold פותח באוניברסיטת גואלף ב-1966.

אוניברסיטת גואלף, שנוסדה ב-1964, איחדה שלוש מכללות מייסדות: המכללה החקלאית של אונטריו, הקולג' הווטרינרי של אונטריו ומכון מקדונלד. Guelph Collegiate Vocational Institute (GCVI), שהוקם בשנות ה-40, הוא אחד מבתי הספר התיכוניים הוותיקים ביותר באונטריו.

ארגון הסיינטולוגיה העביר את המטה הקנדי של הארגון לגואלף ב-2017, במהלך שעורר מחאות. ב-2012 אושרה תוכנית שיפוץ משמעותית עבור מרכז העיר, שנועדה להפוך את המרכז הישן לאטרקטיבי באמצעות פיתוח מעורב עם מבני מגורים ומסחר.

כלכלה 
במשך שנים רבות, גואלף דורגה באחת הערים הבטוחות בקנדה. עם זאת, מדד 2017 הראה עלייה של 15% בפשיעה משנת 2016. העיר שמרה על שיעורי אבטלה נמוכים במדינה לאורך המשבר הכלכלי העולמי של 2008.

דמוגרפיה 

במפקד האוכלוסין לשנת 2021 שנערך על ידי ממשלת קנדה, בגואלף התגוררו 143,740 תושבים, המתגוררים ב־56,480 מתוך 59,746 דירות פרטיות בסך הכל, שינוי של  מאוכלוסיית 2016 של 131,794. עם שטח קרקע של , צפיפות האוכלוסין ב־2021 הייתה 1,644 נפש לקמ"ר. באזור גואלף וסביבתה, האוכלוסייה ב־2021 הייתה 165,588 איש.

גואלף הייתה העיר השלישית בקצב הגידול שלה באונטריו, עם צמיחה של 8.3% בין 2011 ל-2016. על פי תוכנית Ontario Places to Grow, האוכלוסייה של Guelph הייתה צפויה להיות כ-144,500 עד שנת 2021 ו-175,000 עד 2031. מספר התושבים בפועל משתנה במהלך השנה בגלל שינויים באוכלוסיית הסטודנטים של אוניברסיטת גואלף.

מוצא אתני 
כ-73.1% מהתושבים היו קנדים אירופאים ב-2021, בעוד ש-25.3% היו מיעוטים ו-1.6% היו ילידים. קבוצות המיעוט הנראות הגדולות ביותר בגואלף היו דרום אסיה (7.4%), שחורים (4.2%), סינים (3.0%), פיליפינים (2.7%), דרום מזרח אסיה (2.2%), אמריקה הלטינית (1.4%), מערב אסיה (1.4%) וערבים (1.2%).

מפקד האוכלוסין של 2021 הצביע על כך ש-12,210 קנדים איטלקים חיו בגואלף. איטלקים רבים מדרום איטליה, במיוחד מסן ג'ורג'ו מורג'טו, היגרו לאזור בתחילת המאה ה-20, וגם בשנים מאוחרות יותר. אולם מבחינה היסטורית, אוכלוסייתה של גואלף הייתה בעיקרה בריטית במוצאה, עם 92% ב-1880 ו-87% ב-1921.

שפות 
שפת האם הנפוצה ביותר בשנת 2021 הייתה אנגלית, מדוברת על ידי 74.5% מהאוכלוסייה, ואחריה שפות סיניות (2.3%), פנג'אבי (1.5%), איטלקית (1.3%), וייטנאמית (1.2%), טאגאלוג (1.2%), ספרדית (1.2%) וצרפתית (1.1%). 2.7% מהתושבים דיווחו כי הם דוברי אנגלית ושפה נוספת כשפות אם.

דת 
בשנת 2021, 49.7% מתושבי גואלף היו נוצרים, ירידה מ-61.8% בשנת 2011. 23.9% מהתושבים היו קתולים, 13.7% היו פרוטסטנטים, 7.3% היו נוצרים בני עדה לא מוגדרת, ו-2.0% היו נוצרים אורתודוקסים. כל העדות האחרות של הנצרות היוו 2.8%. 38.7% מהאוכלוסייה הצהירו על חוסר דת, לעומת 30.3% ב-2011. כל שאר הדתות והמסורות הרוחניות ביחד היוו 13.6% מהאוכלוסייה. הדתות הלא נוצריות הגדולות היו האסלאם (4.5%), הינדואיזם (2.7%), סיקהיזם (1.5%) ובודהיזם (1.5%).

ערים תאומות 
 קאסטלפרנקו ונטו, 
 קצאלטננגו, 
 קוסקו,

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

יישובים שהוקמו ב-1827
אונטריו: ערים