לבנונים

לבנונים (בערבית: الشعب اللبناني) הם האנשים הגרים בלבנון או שמקורם במדינה זו. המונח עשוי לכלול גם קבוצות שאכלסו את הר הלבנון והרי מול הלבנון לפני הקמת מדינת לבנון המודרנית.

מכיוון שהשיעור היחסי של הקבוצות האתניות והדתיות השונות בלבנון הוא רגיש מבחינה פוליטית, לא התקיים במדינה מפקד אוכלוסין מאז שנת 1932, אז נערך מפקד על ידי רשויות המנדט הצרפתי. לפיכך, אין בנמצא ניתוח דמוגרפי מדויק של החברה הלבנונית. לפי הערכה משנת 2017, הקבוצות הדתיות הגדולות בלבנון הן מוסלמים שיעים ("מתואלים", 27%), מוסלמים סונים (27%), נוצרים מרונים (21%), נוצרים יוונים-אורתודוקסים (8%), נוצרים מלכיתים (5%), דרוזים (5.2%), ונוצרים פרוטסטנטים (1%).

רוב הלבנונים חיים כיום בפזורה הלבנונית  מחוץ למדינה, בקהילות באמריקה הצפונית, אמריקה הדרומית, אירופה, אוסטרליה ואפריקה. רוב הלבנונים בפזורה הם נוצרים. לפי הסברה המקובלת, הריכוז הגדול ביותר של לבנונים הוא בברזיל, בה חיים לפי הערכות שונות בין מיליון ל-7 מיליון לבנונים. אוכלוסיות לבנוניות גדולות מתגוררות גם בקולומביה, ארגנטינה וונצואלה.

זהות 
הזהות הלבנונית נטועה בהיסטוריה ובתרבות משותפת, הכוללת מסורות קולינריות, מוזיקה, ספרות ואמנות, שהושפעו גם ממיקומה של לבנון, בדומה לארץ ישראל, בצומת הדרכים של אזור הלבנט, במזרח הים התיכון. מיקום זה הביא לכך שבמקום נפגשו תרבויות, דתות ומסורות שונות.
בקרב הלבנונים המרונים, הארמית עדיין נותרה השפה הליטורגית של הכנסייה המרונית, אם כי בניב ארמי מזרחי (השפה הסורית), הנבדל מהארמית המערבית שדוברה בלבנון לפני הכיבוש הערבי.

פיניקיזם 

פיניקיזם היא צורה של לאומיות לבנונית שאומצה על ידי לבנונים רבים, בזמן הקמתה של לבנון הגדולה. הפיניקיזם מזהה את הלבנונים המודרניים עם הפיניקים הקדומים. הפיניקים היו עם כנעני קדום שישב לחופי הים התיכון באזור לבנון, סוריה וכן בגליל המערבי ובמישור החוף הצפוני של ארץ ישראל: מלטקיה שבסוריה של ימינו עד אזור דור. הפיניקים עצמם הזדהו ככנענים או כצידונים (כינוי המופיע גם מספר פעמים במקרא), וכינו את ארצם בשם כנען. הם חלקו שפה משותפת, מנהגים דתיים, מוצא אתני ותרבות סחר ימית.

הפיניקיזם נפוץ בקרב נוצרים מרונים, הרואים את הלבנונים כבעלי זהות נפרדת מהתרבות הערבית השלטת באזור (ובלבנון עצמה). הם טוענים שהערביזציה מייצגת מעבר לדיבור בשפה הערבית בלבד, ולא שינוי ממשי בזהות אתנית והתרבותית, או במוצא האוכלוסייה. מרונים הרואים עצמם כממשיכי הפיניקים מצביעים על כך שהתרבות הפיניקית שכללה את האמונה באלים כמו אל, בעל, עשתרת ואדון עדיין התקיימה באזור עד שלהי העת העתיקה, והוחלפה בהדרגה בידי הנצרות במאות ה-4 וה-5 לספירה, כמה מאות לפני הכיבוש הערבי-אסלאמי של האזור.

בין המפלגות הפוליטיות המתיימרות לייצג את הפיניקיות היא מפלגת הכתאאב, המפלגה הלאומית הליברלית והכוחות הלבנוניים.

לפי מחקרים גנטיים שבוצעו על האוכלוסייה הלבנונית, העם הלבנוני חולק יותר מ־90% מהגנטיקה המשותפת שלו עם הכנענים הקדומים.

מספרים בלבנון ובפזורה 

סך האוכלוסייה הלבנונית מוערכת ב-8 עד 18 מיליון איש. מתוכם, הרוב המכריע, בין 4 ל-14 מיליון, מהווים חלק מהפזורה הלבנונית, כאשר בלבנון עצמה מתגוררים כ-5.3 מיליון איש.

בלבנון 

בלבנון חיים כ-5.3 מיליון אזרחים, ובנוסף כמיליון עובדים זרים (בעיקר סורים), וכן 470,000 פליטים פלסטינים. בלבנון מתגוררים גם ארמנים, כורדים, טורקמנים, אשורים, איראנים כמה קבוצות אירופיות (יוונים, איטלקים, צרפתים), וכן מספר קטן של צועני דום נוודים.

בפזורה 
לפי הסברה המקובלת, הריכוז הגדול ביותר של לבנונים הוא בברזיל, בה חיים לפי הערכות שונות בין מיליון ל-7 מיליון ברזילאים ממוצא לבנוני. עם זאת, במפקד רשמי שערך המכון הברזילאי לגאוגרפיה וסטטיסטיקה פחות ממיליון ברזילאים טענו שמוצאם מהמזרח התיכון.

בדרום ובמרכז אמריקה ישנן קהילות לבנוניות גדולות בארגנטינה, מקסיקו (400,000), צ'ילה, קולומביה, וונצואלה, וכן קהילות קטנות יותר במדינות נוספות באזור. גם באמריקה הצפונית ישנן קהילות לבנוניות גדולות, בעיקר בארצות הברית (489,702) ובקנדה, בה חיו, נכון לשנת 2011, 190,275 איש ממוצא לבנוני (שלם או חלקי).

ביבשת אפריקה, במדינות גאנה וחוף השנהב גרים למעלה מ-100,000 לבנונים. ישנן אוכלוסיות לבנוניות משמעותיות במדינות אחרות ברחבי מערב ומרכז אפריקה. באוסטרליה חיים יותר מ-180,000 לבנונים. כ-400,000 לבנונים חיים במדינות המפרץ הפרסי. במדינת ישראל מתגוררות, נכון לשנת 2023, 650 משפחות של יוצאי צד"ל - כ-3,000 איש.

כיום לבנון אינה מעניקה אזרחות באופן אוטומטי למהגרים שאיבדו את אזרחותם לאחר שקיבלו אזרחות במדינה אחרת, וגם לא לצאצאי מהגרים שנולדו מחוץ למדינה. מצב זה משפיע בעיקר על לבנונים נוצרים. לאחרונה קרא מוסד המהגרים המרוני ליצור מסלול שיאפשר לצאצאי מהגרים לבנונים בפזורה לקבל אזרחות במדינה, וכן למהגרים שאיבדו את אזרחותם לקבל אותה חזרה.

גנטיקה 
המחקרים הגנטים על לבנונים, בדומה לקבוצות אחרות, מתמקדים בשלושה תחומים שונים: חקר שושלות אבהיות, המתבסס על כרומוזום Y העובר מאב לבנו; חקר שושלות אימהיות, המתבסס על הגנום המיטוכונדרי העובר בהורשה אימהית; וחקר הכרומוזומים האוטוזומליים, המועבר באופן שווה משני ההורים.

שושלות אבהיות (Y-DNA) 
במחקר גנטי שבחן את הגנטיקה הזכרית של כרומוזום Y של הקבוצות הדתיות השונות בלבנון, לא נמצא הבדלים משמעותיים בקבוצות ההפלוגרופ השכיחות יותר בקרב המרונים, הנוצרים היוונים-אורתודוקסים, הנוצרים היוונים-קתולים, המוסלמים הסונים, השיעים והדרוזים שחיים במדינה. בקרב קבוצות ההפלוגרופ הפחות נפוצות, נמצאו הבדלים משמעותיים בין הקבוצות הללו.

DNA אוטוזומלי 
במחקר משנת 2020, המחברים הראו שבלבנון ובלבנט כולו התקיימה המשכיות גנטית רבה מאז תקופת הברונזה (3,300 עד 1,200 לפנה"ס) שנקטעה בשלושה אירועי תערובת משמעותיים: אירוע ראשון, בתקופת הברזל; אירוע שני, בתקופה ההלניסטית; והשלישי, בתקופה העות'מאנית. כל אחד מהאירועים הללו תרם בין 3%–11% מהמוצא הלא מקומי לאוכלוסייה המעורבת. החוקרים קישרו את אירועי התערבות הללו להגירה של גויי הים במהלך משבר תקופת הברונזה המאוחרת, הגירה של קבוצות מאזור דרום או מרכז אסיה בתקופה ההלניסטית, והגירה של טורקים לאזור במהלך התקופה העות'מאנית.

קשר לקבוצות אחרות 
במחקר שנערך במכון הבינלאומי לאנתרופולוגיה בפריז, צרפת, נמצאו קווי דמיון בתדירויות הפלוטיפ-Y בקרב זכרים לבנונים, יהודים ספרדים ופלסטינים. על-פי החוקרים, דמיון זה מאפשר לזהות את שלושת הקבוצות כ"שלוש אוכלוסיות מהמזרח הקרוב החולקות מוצא גאוגרפי משותף".

ראו גם 
 הפזורה הערבית
 יהדות לבנון
 מרונים
 מתואלים
 נוצרים בלבנון
 נוצרים יוונים-אורתודקסים לבנוניים
 פיניקים
 פיניקיזם

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

עמים שמיים
קבוצות אתניות
לבנון: דמוגרפיה