וולאס שון

וולאס מייקל שון (באנגלית: Wallace Michael Shawn; נולד ב-12 בנובמבר 1943) הוא שחקן, מחזאי, מסאי ותסריטאי אמריקאי. הוא ידוע בעיקר בזכות תפקידיו הקולנועיים בסרטים "ארוחת הערב שלי עם אנדרה", הנסיכה הקסומה וקלולס, המדבב של רקס בצעצוע של סיפור וד"ר סטרג'ס בתוכנית שלדון הצעיר. שון הוא אמריקאי יהודי אשר ידוע באמרותיו נגד מדינת ישראל.

ביוגרפיה 
שון נולד ב-12 בנובמבר 1943 בעיר ניו יורק, למשפחה יהודית. הוריו היו העיתונאית ססיל (לבית ליון; 1906–2005) וויליאם שון (1907–1992), העורך הוותיק של ה"ניו יורקר". יש לו שני אחים תאומים צעירים: המלחין אלן שון, ומרי, שהיא אוטיסטית ומתגוררת במוסד.

שון למד בבית ספר תיכון פרטי לאמנויות ליברליות בפוטני, ורמונט. הוא סיים תואר ראשון בהיסטוריה באוניברסיטת הרווארד. הוא למד פילוסופיה, פוליטיקה וכלכלה ולטינית, במודלם קולג', אוקספורד, מתוך כוונה להיות דיפלומט. הוא גם נסע להודו כמורה לאנגלית בתוכנית פולברייט.

קריירה

מחזאי 
מחזותיו המוקדמים של שון, כמו מארי וברוס (1978), הציגו קונפליקטים רגשיים ומיניים בסגנון אבסורדי, עם שפה לירית ואלימה כאחד. בשיחה עם אנדרה גרגורי, שחלקים ממנה שימשו ליצירת ארוחת הערב שלי עם אנדרה, אמר שון שהמחזאות הללו תיארו את "חיי הפנימיים כחיה משתוללת". התגובה הביקורתית הייתה מקוטבת ביותר: כמה מבקרים היללו את שון כסופר חשוב, בעוד שג'ון סיימון כינה את מארי וברוס "זבל" ואת שון "אחד השחקנים הכי לא יפים בעיר הזאת". מחזהו "מחשבה בשלושה חלקים" משנת 1977 עורר מחלוקת בלונדון כאשר ההפקה נחקרה על ידי צוות סגנים והותקפה בפרלמנט לאחר האשמות על תוכן פורנוגרפי. שון קיבל פרס אובי על מחזאי ב-1975, על הלילה המאוחרת שלנו.

שון גם כתב פרשנות פוליטית עבור The Nation, ובשנת 2004 הוא פרסם את המגזין הפוליטי המתקדם שהיה בעל גיליון אחד בלבד Final Edition, ובו ראיונות ומאמרים של ג'ונתן של, נועם חומסקי, מארק סטרנד ודבורה אייזנברג.

משחק 
מעורבותו של שון בתיאטרון החלה ב-1970 כאשר פגש את אנדרה גרגורי, שביים מאז כמה ממחזותיו. כשחקן במה, הוא הופיע בעיקר במחזות שלו ובפרויקטים אחרים עם גרגורי. הוא עשה את הופעת הבכורה שלו בסרט ב-1979, כשגילם את בעלה לשעבר של דיאן קיטון ב"מנהטן" של וודי אלן וסוכן ביטוח בסרט "כל הג'אז הזה" של בוב פוסה. תפקידיו הקולנועיים הידועים ביותר כוללים את ארל ב"פולשים מוזרים" (1983) ומר הול ב"קלולס" (1995). לאחר שראתה את הופעתו ב"ארוחת הערב שלי עם אנדרה" (1981), מנהלת הליהוק ג'נט הירשנסון כל כך אהבה את איך שהוא אמר את המילה "בלתי נתפס" ("inconceivable") שלו עד שהיא ליהקה אותו לתפקיד ויציני בסרט "הנסיכה הקסומה" (1987). תפקידים נוספים כוללים את הברון פון ווסטפאלן ב"עלילות סאות'לנד", סיירוס רוז ב"אחת שיודעת" ועזרא ב"הטירה המכושפת" (2003).

בשנת 2018, הוא הצטרף לצוות השחקנים של "שלדון הצעיר" בתפקיד החבר של מימו, סבתו של שלדון, ופרופסור לפיזיקה של שלדון, ד"ר ג'ון סטרג'יס.

שון כיכב בסרטו של וודי אלן מ-2020 "פסטיבל ריפקין", המתרחש בסן סבסטיאן, ספרד. ובמקביל הביע תמיכה פומבית בוודי אלן ויצא להגנתו.

כמדבב 
שון הוא שחקן קול לסרטי אנימציה וסדרות טלוויזיה, כולל רקס בזיכיון "צעצוע של סיפור", "מפלצות בע"מ" במהלך סרטון בסיום, "Kingdom Hearts III", מזור ב"משפחת סופר על", ברטראם ב"איש משפחה", מונק ב"אגדה ש'מגדה", פול פיראט סגול ב"טום וג'רי: הרעד לי את השם", וכקריקטורה של עצמו ב"בוג'אק הורסמן".

חיים אישיים 

הוא נמצא בזוגיות של שנים רבות עם הסופרת דבורה אייזנברג. מתגורר כיום בשכונת צ'לסי במנהטן. שון הוא יהודי ומזהה עצמו אתאיסט.

ב-2021 האשימה אותו השחקנית לוריין ליין בהטרדה מינית.

דעותיו הפוליטיות 
הוא התייחס לעצמו כאל סוציאליסט במאמרו "למה אני קורא לעצמי סוציאליסט: האם העולם הוא באמת במה?", שהתפרסם באינטרנט ואחר כך במאמריו.

הוא הביע את תמיכתו בעם הפלסטיני במהלך מבצע צוק איתן.

הוא חבר בקול היהודי לשלום, ארגון יהודי אמריקאי המתנגד לפעילות ישראל בשטחים, ונמצא בוועדה המייעצת.

ב-2023 במהלך מלחמת חרבות ברזל יצא נגד פעולות ישראל בעזה והצהיר על תמיכה בפלשתינאים. מאוחר יותר, שון, יחד עם עוד קבוצה של 54 אמנים ואישים בתעשיית הבידור חתמה על מכתב פתוח לנשיא ג'ו ביידן שקורא להפסקת אש בעזה ובישראל. המכתב מדגיש את המשבר ההומניטרי בעזה וקורא לשחרור בטוח של בני הערובה ולהקל על סיוע הומניטרי להגיע לנזקקים.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

חברי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולספרות
דיסני: אישים
סוציאליסטים אמריקאים
אתאיסטים אמריקאים
אמריקאים שנולדו ב-1943