כתובות חמון

כתובות חמון הן קבוצת כתובות גדולה בפיניקית וביוונית שנמצאו בעיר חמון.

בכתובות הפיניקיות נזכר מלך־עשתרת, זוג אלוהי שנחשב לאלוהי העיר חמון. האלוהות נזכרת גם בכתובות פיניקיות מאגדר כ"עזז מלכעשתרת" ומלפקי כ"מלכעשתרת ".

כתובות בפיניקית

שעון השמש הפיניקי 

שעון שמש בשני שברים ועליו כתובת: .

כתובת בעל־שמם 

כתובת משנת 132 לפנה"ס המקדישה שער ודלתות לאל בעל־שמים, כנראה בלדקיה, נמצאה בעיר חמון. הכתובת ידועה בסימונים KAI 18 ו־CIS I 7, והיא מזכירה במניין שנותיה את המלך תלמי הראשון ואת "עם צר", כלומר הממשלה האוטונומית של העיר צור.

כתובת בעלשלם 
כתובת כפולה חרותה על פסלי אבן, המתוארכים לתקופה התלמיית, ומייצגים את האלוהויות אליהן הוקדשו (ולא את המקדיש). הכתובת הראשונה חקוקה על פסל גבר ערום עד לחלציו ועונד שרשרת בסגנון מצרי, והשנייה חרותה עם גבו של פסל דומה. תוכנן הוא:

מהכתובות עולה זהות בין האלים "אל" ו"אס[ר]". "אל" הוא אל הכנעני או אלוהי ישראל, ואילו "אסר", הידוע מכתובות פיניקית אחרות (כמו הקיפוסים של מלקרת) כאוסיר המצרי, הוא פה אולי דווקא אלוהי ארץ אשר, הנזכרת בכתובות מצריות מהמאות ה־14–13 לפנה"ס; קיימות עדויות לישיבת בני שבט אשר בסביבות הכרמל עד סוף ימי בית שני, כמו למשל ב. כתובת זאת נושאת את הדיו של המיתוס המסובך, בעל האופי האקלקטיסטי העברי־כנעני, וקשורה כנראה באגדות על מייסד קרתחדשת בשם Asoros (צורה של השם "אשר"; בעל חמון, שכנראה מוצאו מחמון, היה אחת האלוהויות הראשיות בקרתחדשת).

כתובת עבדאדני 

כתובת  ארוכה בסגנון כתובות נדר על בסיס פסל של יצור ממנו שרדו רק רגלי אריה, ותוכנה:

כתובת עבדאשמן 

כתובת נדר על בסיס של פסל, גובה הבסיס 11 ס"מ, רוחבו 52 ס"מ, עומקו 21 ס"מ ומשקלו 18 ק"ג, הידועה בסימון CIS I 8, ותוכנה :

"על בני" משמעו אולי "לחיי בנִי" או "בנַי", ואולי בגוף שלישי: "בנֵי" (בנוֹ) או "בנַיֻ" (בניו).

כתובת בעליתן בן עבדחר 
כתובת על מצבת אבן גיר עם תבליט אדם מרים את ימינו, הידועה כ־RÉS 307, ותוכנה:

"עבדחר" הוא שם תאופורי המכיל את שם האל חור. מקים המצבה היה כהן במקדש הזוג האלוהי מלך־עשתרת.

כתובת בעליתן בן בעליתן 
מצבת זיכרון שכתובתה ידועה כ־RÉS 250, ותוכנה:

נחום סלושץ פרש: .

כתובת עבדאסר בן עבדאבסת 
כתובת על בסיס מצבה עם תבליט אדם (ממנו שרדו רק הרגליים ושולי הבגד), ותוכנה:

כתובת עבדאסר בן ארש 
כתובת נדר למלך־עשתרת על בסיס פסל דמות אנושית, ותוכנה:

כתובת אסברך 
מצבת זיכרון שעליה תיאור אישה פונה שמאלה ומרימה את ימינה, מעליה גלגל שמש מכונף, מתחת לידה כתובת שהציבה אישה בשם אסברך ("אס" הוא הרכיב התאופורי פיניקי לאלה איזיס), ותוכנה:

כתובת עבדעדן 
מצבת זיכרון פגומה עם תבליט אדם ששרד מהמתניים ומטה, רגלו השמאלית בולטת קדימה ומימינה כתובת הקדשה פגומה, ותוכנה:
חופרי האתר קראו את השורה האחרונה .

כתובת בעלשמר ולאמן 
כתובת נוספת שנמצאה היא מצבה שהקימו בעלשמר ואשתו לבנם עזבעל. הכתובת מתוארכת למאה ה־3 לפנה"ס. המצבה מרובעת, צלעותיה באורך 49 ס"מ, עומקה 21 ס"מ ומשקלה 75 ק"ג. הכתובת נמצאת במוזיאון הלובר, מחוץ לתצוגה. תוכנה הוא:

כתובת בעלשמר בן עבדאסר 

מצבת זיכרון שתוכנה:

משמעה: "לבעלשמר, מפקד שומרי השערים ("רב שערִם" בכתובת) בן עבדאסר, (מצבת) זכר אשר הציב לאב אשר לי, עבדאסר מפקד שומרי השערים".

כתובת עשתרתפלס 
שבר מצבה ממנה שרד סוף כתובת, שתוכנה:

חופרי האתר שיערו שיו"ד נוספת הייתה אמורה להופיע לפני המילה "שמע", והיא הייתה "ישמע". הם גם הציעו השלמה אפשרית נוספת לשורה האחרונה, "[ד]ב[רי]". השם "ססמי" מוכר גם מכתובת ענת־אתנה (שם נמצא גם ביוונית כ־Σέσμαος), מכתובת קבורה פיניקית ביוונית ממרשה (כ־Σεσμαίου), ומהמקרא.

כתובת מצובה 

כתובת פיניקית שנמצאה במצובה, ומתייחסת לבניית סטיו מקודש בשנת 221 לפנה"ס. על סמך ההתייחסות למקדש בכתובת, וכן שמות האלים, מקורה המשוער הוא מהעיר חמון, כ־6 ק"מ צפונה ממצובה.

כתובות נוספות 
בחמון נמצאה כתובת נוספת בת שלוש שורות בבסיס מצבה שעליה תבליטי שני אנשים מרימים את ימינם אחד מול השני, אך היא פגומה ובלתי קריאה.

כתובת נוספת נמצאת במוזיאון הלובר.

בנוסף לכתובות יווניות רבות על ידיות צנצנות ואמפורות, נמצאה במקדש המזרחי ידית עם כתובת פיניקית לא ברורה.

כתובות ביוונית ובאלפבית יווני

כתובת עבדאלים 
כתובת יוונית על מצבה שבורה:

חותמות על ידיות 

באתר אמנם לא נמצאה צנצנת או אמפורה רודית שלמה אחת, אך נמצאו בו שברי צנצנות ואמפורות רבים כאלה (רובן רודיות), ועל חלק מידיותיהן נמצאו כתובות ביוונית (וכן כתובת אחת בפיניקית). תפוצת השברים באתר מרמזת על שימוש משני בכלי האגירה, לתוצרת מקומית, כמו שמן. רבים משמות האפונימים והסוחרים מרודוס נמצאו גם בשומרון, גזר, גבל, אנטיוכיה וטרסוס. בכל הערים האלה הוערך היין הרודי המיובא לחופי המזרח באמפורות גדולות, נושא חותמות כערבון למוצר. השמות פאוסניאס, אריסטוקלאוס, פותודור ואאופרנור נפוצים בכל האתרים האלה. שימוש משני בכלי אגירה מיובאים ידוע גם מהרודוטוס.

כתובות על ידיות ממקדש מלך־עשתרת וסביבתו 
 
  ומתחת, קדוקאוס פונה שמאלה.
 
  ומתחת, קדוקאוס פונה שמאלה.
  ורוזטה (עיטור דמוי פרח) במרכז.
 
 
 על ידית נוספת נמצא חותם עקרב.

כתובות על ידיות מהמקדש המזרחי וסביבתו 
 
 ; אך הכתובת התקנית אמורה להיות .
 
 
 
  ורוזטה במרכז.
 ; בסוף השורה הראשונה נשמטו "ου" בשל טעות סופר.
 
  ורוזטה במרכז.
  ורוזטה במרכז.
  וראש הליוס פגום במרכז.
 
 
  ורוזטה במרכז.
 
 ; החותם כתוב בכתב מראה, מימין לשמאל.
 
 ; האות המטושטשת הראשונה מראה שרידי Λ, Δ או Α ולפיה נקודה או שתיים, החלק המטושטש בסוף מכיל אות או שתיים, מהראשונה שרד קו אנכי בשמאלה
 
 
 

באזור התגלו עוד שתי כתובות חותמים בלתי קריאות. בנוסף, נמצאה כתובת חותם באותיות פיניקיות, אף אחת מהן לא כתובה בבירור.

כתובות על ידיות משאר האתר 
 
 
  ואיור אנכי לא ברור משמאל.
 

כתובת נוספת שהתגלתה על ידית היא בלתי קריאה.

ראו גם 
 חמון
 רשימת כתובות כנעניות וארמיות

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

כתובות בפיניקית
כתובות ביוונית
ממצאים ארכאולוגיים מאבן
ממצאים ארכאולוגיים מחרס
לבנון: ארכאולוגיה
אוספי מוזיאון הלובר