זכויות להט"ב בטנזניה

זכויותיהם של לסביות, הומוסקסואלים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) בטנזניה כפופות לרדיפה ואפליה רשמית, בעודם מתמודדים עם אתגרים משפטיים וחברתיים שלא נתקלים בהם תושבים הטרוסקסואלים בעלי תחושת התאמה לזהותם המגדרית. פעילות הומוסקסואלית בין מבוגרים בהסכמה מוגדרת כעבירה פלילית בשטחי המדינה ועלולה לשאת עונש עד מאסר עולם וקנס מאז הפיכתה של טנזניה לקולוניה של האימפריה הקולוניאלית הגרמנית שנקראה מזרח אפריקה הגרמנית מאז 1899. הקוד הפלילי מפליל גם כן זוגות הטרוסקסואלים העוסקים במין אוראלי או אנאלי שלא למטרת רבייה.

בשנים האחרונות הפכה טנזניה לעוינת במיוחד נגד אזרחי להט"ב בשטחה. באוקטובר 2017, המדינה גירשה מספר קבוצות עבור תמיכה בחולי HIV/איידס על בסיס "קידום הומוסקסואליות" אף על פי שלטנזניה קיים אחוז גבוה של נגועים ב-HIV/איידס שעל פי דיווחים עומד על כמיליון איש. הממשלה החלה לנקוט יותר ויותר ברטוריקה הומופובית בגלוי, על רקע אמונה שהומוסקסואליות "איננה אפריקאית". בשנת 2018 הוכרז מה שהוגדר כ-"ציד מכשפות" נגד הומוסקסואלים בדאר א-סלאם, שבעקבותיו, הומוסקסואלים ולסביות נאלצו לסבול מבדיקות אנאליות כפויות כדי להוכיח את נטייתם החד-מינית בנוסף לעינויים.

לטנזניה קיים מעמד רעוע מאוד בנוגע לזכויות אדם ודמוקרטיה, בעוד חופש הביטוי וחופש ההתאגדות חווים התנגדות מתמדת מצד הממשלה. על פי סקר שנערך על ידי מרכז המחקר פיו בשנת 2007, 95% מהנסקרים הטנזנים הצהירו שהומוסקסואליות היא "דרך חיים שהחברה לא צריכה לקבל", נתון שעמד כ-7 הגבוה ביותר של יחס הומופובי בקרב האוכלוסייה ב-45 המדינות שנבדקו כלפי מערכות יחסים של זוגות מאותו המין. עם זאת, לפי סקר שנערך על ידי "Afrobarometer" בשנת 2020, 10% מהנסקרים הצהירו כי יהיו בעלי קבלה חברתית כלפי אדם עם נטייה חד-מינית, נתון שהוגדר מהנמוכים ביותר ביבשת אפריקה, אך גבוהה יותר מתוצאות הסקר של מרכז המחקר פיו משנת 2007.

למרות יחס האוכלוסייה העוין כלפי סוגיות של זכויות להט"ב ומערכת יחסים בין זוגות מאותו המין בכלל, פעילי זכויות אדם טנזניים, פעילי להט"ב ועורכי דין שונים בהם: מריה סארונגי, פאטמה קארומה, מוואנהאמיסי סינגאנו טונדו ליסו, זארה קיי, ח'ליפה סעיד, גודלק האולה ורבים נוספים קראו לחקיקת זכויות להט"ב בטנזניה תוך התנגדות חריפה למדיניות הממשלה לאורך השנים. רטוריקה הומופובית שהוגדרה כמסוכנת עבור אזרחי להט"ב בטנזניה לאורך השנים הגיעה בין היתר מנשיא טנזניה לשעבר ג'ון מגופולי, פול מקונדה  (הנציב האזורי לשעבר של דאר א-סלאם), וחמיסי קיגוונגלה  (שר משרד משאבי טבע והתיירות) שקראו להמשך הרדיפה של אזרחי להט"ב טנזנים.

היסטוריה 
לפני הגעתה של תופעת הקולוניאליזם לשטחה של טנזניה, קבוצות אתניות טנזניות שונות של ימינו היו בעלות קבלה חברתית כלפי הומוסקסואליות או התייחסו אליה באדישות כמו להטרוסקסואליות.

לשבט הסוואהילי  היו מסורות של קבלה חברתית רחבה כלפי הומוסקסואליות. הומוסקסואלים היו ידועים במונח "שוגה" (באנגלית: Shoga) או ברבים "משוגה" (באנגלית: Mashoga) ומבחינה היסטורית היו בעלי תפקידים חברתיים כגון תיפוף ונגינה בעת אירועי נישואים ופסטיבלים שונים. המילה שוגה שומשה גם על ידי נשים כדי להתייחס לחבריהן. עם הזמן הפכו היחסים בין המשוגות ליחסים כלכליים, כאשר צעירים עניים יותר קיבלו כספים על ידי גברים מבוגרים עשירים יותר שנודעו במונח "באשה" (באנגלית: Basha) או ברבים "מבשה" (באנגלית: Mabasha) עבור קיום יחסי מין איתם. מבחינה חברתית, רק המשוגות נחשבו כהומוסקסואלים בעוד שהמבשות הוגדרו בדרך כלל כהטרוסקסואלים בעלי אישה."המשוגה של המבשה היו הומוסקסואלים פסיביים שהציעו את עצמם תמורת כסף. הם הציגו את עצמם בלבוש גברי צמוד במקומות ציבוריים, בדרך כלל, אבל גם היו עלולים כשהם מתערבבים עם נשים בחתונות, לעטות בדים לנשים, לשים איפור ולבצע תנועות "יסמין". למשוגה היו את כל החירויות של גברים והם התקבלו בברכה גם בהקשרים רבים שהיו בלעדיים עבור נשים".

—  גיל שפרד.יחסים הומוסקסואלים בין נשים לסביות היו גם כן מוגדרים כשגרתיים בחברה הסוואהילית. לסביות, שהיו ידועות כ-"מסאג'יג'י" או "מסאגו" (באנגלית: Msagaji או Msago) וברבים "ואסאג'ג'י" או "מיסאגו" (באנגלית: Wasagaji או Misago) היו בעלות תפקידים חברתיים גם כן, שכללו ביצוע משימות שהיו קשורות בדרך כלל לגברים. בדומה ליחסי המשוגה, יחסי הואסאג'גי הוגדרו גם עבור מטרות כלכליות אבל ברמה פחותה יותר. בת הזוג המבוגרת יותר מבין השתיים - "מאמא" (באנגלית: Mama) וברבים: "מוואנה" (באנגלית: Mwana) הייתה בדרך כלל עשירה יותר ובעלת מעמד חברתי גבוה יותר בקרב האוכלוסייה. נשים שהתנגדו לביצוע נישואים עם בני זוגן והתעניינו במקום בנושאי חינוך ופיתוח קריירה נתפסו כואסאג'גי, ללא קשר לנטייתן המינית בפועל.

בקרב שבט המסאי, מסורות של קרוס-דרסינג היו נפוצות ובוצעו בדרך כלל בטקסים. במהלך טקסי חניכה, מסאי צעיר היה מתלבש לעיתים קרובות כאישה ועונד את הסורוטיה (טבעות אוזניים שענדו נשים כדי להראות שהן נשואות) ובגדים נשיים אחרים.

בקרב אנשי הקוריה , נישואים חד-מיניים בין זוגות לסביות היו, ועדיין במידה מסוימת, מוגדרים כדבר שגרתי למדי. אף על פי שהם אינם נתפסים כעת כהומוסקסואלים, נישואים אלה מבוצעים למטרות כלכליות ודיפלומטיות, בין היתר כאשר למשפחה לא קיים בן זכר.

הקבלה החברתית כלפי מערכות יחסים הומוסקסואליות וביצועי קרוס-דרסינג נעלמו במהירות לאחר הגעתם של הקולוניאליסטים האירופאים. בעקבות כך, נחקקו חוקים שמענישים פעילות הומוסקסואלית בהסכמה כעבירה פלילית ובמשך השנים הבאות, הומופוביה החלה להשתרש עמוק בדפוס המחשבה של האוכלוסייה הטנזנית. בשנת 2015, אדביסי אדמולה אלימי, מרצה ניגרית-בריטית באוניברסיטת הומבולדט של ברלין, דנה בהומופוביה ה-"נוכחת בכל מקום ביבשת אפריקה" ובין היתר גם בטנזניה, באומרה:"גורם אחד הוא הפופולריות המוגברת של הנצרות הפונדומנטליזטית, דרך הטלוינגליזם  האמריקאי מאז שנות ה-80. בעוד שהאפריקאים טוענים שהומוסקסואליות היא ייבוא מערבי, הם בתורם משתמשים בדת המערבית כבסיס לטיעון שלהם. כשאתגרתי אנשים שהם אנטי-הומוסקסואלים, רבים אמרו שזו לא התרבות שלנו. עם זאת, כשאתם חוקרים יותר בנושא, הם טוענים שפעילות הומוסקסואלית אינה נתמכת על ידי הביבליה, אבל הביבליה אינה התרבות ההיסטורית שלנו. זה מראה שיש בלבול אמיתי לגבי העבר של אפריקה".

— אדביסי אדמולה אלימי.

מעמד בחוק 
בפריסה ארצית בטנזניה, פעילות הומוסקסואלית בין גברים בהסכמה נושאת עונש מרבי של מאסר עולם. פעילות הומוסקסואלית בין נשים אינה מוזכרת באופן ספציפי בתוכן הקוד הפלילי הטנזני היבשתי. עם זאת, באזור האוטונומי למחצה של זנזיבר, הקוד הפלילי מפליל גם כן פעילות הומוסקסואלית בין נשים במפורש עם עונש מקסימלי של 5 שנות מאסר או קנס של 500,000 שילינג טנזני. הקד הפלילי בטנזניה מפליל בנוסף קיום מין אוראלי ואנאלי בין זוגות הטרוסקסואלים גם כן שלא למטרת רבייה.

טנזניה 
הקוד הפלילי של 1945 (כפי שתוקן על ידי חוק ההוראות המיוחדות לעבירות מין, 1998) בטנזניה קובע כדלקמן:סעיף 138א. מעשה מגונה גס בין בני אדם.

כל אדם אשר בפומבי או בפרטי מבצע, או צד לביצוע, או רוכש או מנסה להשיג את הביצוע עם אדם, כל מעשה מגונה גס, אשם בעבירה ונושא בהרשעה למאסר לתקופה שלא תפחת משנה ולא תעלה על חמש שנים או קנס שלא יפחת ממאה אלף שילינג טנזני ולא יעלה על שלוש מאות אלף שילינג טנזני; אם העבירה נעשתה על ידי אדם בן שמונה עשרה ומעלה כלפי כל אדם מתחת לגיל שמונה עשרה, תלמיד בית ספר יסודי או תלמיד בית ספר תיכון, דינו בהרשעה של מאסר לתקופה שלא תפחת מעשר שנים, עם ענישה גופנית, וכן יחויב בתשלום פיצויים בסך הסכום שיקבע בית המשפט למי שבגללו נעשתה כל חבלה שנגרמה לאותו אדם בגין העבירה.

על פי חלק I(3) של חוק ההוראות המיוחדות לעבירות מין, 1998, "מעשה מגונה גס" בסעיף 138א פירושו "כל מעשה מיני שהוא מעבר לשגרה, ויכול לכלול קיום יחסי מין, אוננות ומגע פיזי מגונה או התנהגות מגונה ללא כל מגע פיזי".

סעיף 154. עבירות לא טבעיות.

(1) כל אדם אשר -

(א) יש לו ידיעה גשמית על כל אדם בניגוד לסדר הטבע; אוֹ

. . .

(ג) מתיר לאדם להיות בעל ידיעה גשמית עליו בניגוד לסדר הטבע,

מבצע עבירה, ודינו - מאסר עולם - לתקופה שלא תפחת משלושים שנה.

(2) אם העבירה נעשתה לפי סעיף קטן (1) בנער שטרם מלאו לו עשר שנים, דינו של העבריין מאסר עולם.

סעיף 155. ניסיון לבצע עבירות לא טבעיות.

כל מי שמנסה לבצע אחת מהעבירות המפורטות בסעיף 154 עובר עבירה ודינו למאסר לתקופה שלא תפחת מעשרים שנה.

סעיף 157. נוהגים מגונים בין זכרים.

כל אדם זכר שבאופן ציבורי או פרטי -

(א) מבצע כל מעשה מגונה גס עם זכר אחר, או

(ב) רוכש אדם זכר אחר שיבצע עמו כל מעשה מגונה גס, או

(ג) מנסה להשיג זכר שיבצע בו מעשה מגונה,

אשם בעבירה וניתן לגזור עליו חמש שנות מאסר.

זנזיבר 
הקוד הפלילי של זנזיבר משנת 1934, כפי שתוקן ב-2004, קובע כדלקמן:סעיף 132.

(1) כל מי שיש לו ידיעה גשמית על נער כלשהו אשם בעבירה ודינו - מאסר עולם.

(2) כל המנסה לדעת ידיעה גשמית על נער כלשהו, אשם בעבירה, ודינו - מאסר לתקופה שלא תפחת מעשרים וחמש שנים.

סעיף 150.

כל אדם ש:

(א) יש לו ידיעה גשמית על כל אדם בניגוד לסדר הטבע; אוֹ

...

(ג) מתיר לאדם זכר להיות בעל ידע גשמי בניגוד לסדר הטבע;

אשם בעבירה פלילית, ודינו - מאסר לתקופה שלא תעלה על ארבע עשרה שנים.

סעיף 151.

מי שמנסה לבצע את אחת מהעבירות המפורטות בסעיף 150, אשם בעבירה פלילית, ודינו - מאסר עד שבע שנים.

סעיף 152.

מי שתוקף נער שלא כדין ובאופן מגונה, אשם בעבירה פלילית, ודינו - מאסר לתקופה שלא תפחת מעשרים וחמש שנים.

סעיף 153.

כל אישה המבצעת מעשה לסבי עם אישה אחרת, בין אם היא נוטלת תפקיד אקטיבי או פסיבי, תהיה אשמה בעבירה ודינה בהרשעה למאסר לתקופה שלא תעלה על חמש שנים או לקנס שלא יעלה על חמש מאות אלף שילינג טנזני.

סעיף 154.

כל אדם אשר בפומבי או באופן פרטי מבצע, או צד לביצוע, או רוכש או מנסה להשיג את הביצוע על ידי כל אדם, כל מעשה מגונה גס, עם אדם אחר, אשם בעבירה ונושא בהרשעה לתקופת מאסר שלא תעלה על חמש שנים או לקנס שלא יעלה על מאתיים אלף שילינג טנזני; אם העבירה נעשתה על ידי אדם בן שמונה עשרה ומעלה כלפי אדם מתחת לגיל שמונה עשרה, דינו של העבריין בהרשעה למאסר לתקופה שלא תפחת מעשר שנים, עם ענישה גופנית וכן יחויב בתשלום פיצוי בסכום שיקבע בית המשפט למי שבגללו נעשתה כל פגיעה גופנית או נפשית לאותו אדם בגין העבירה.

לפי סעיף 4, "מעשה מגונה גס" פירושו "כל מעשה מיני שנכלל מקיום יחסי מין ויכול לכלול אוננות ומגע פיזי או התנהגות מגונה ללא כל מגע פיזי".

סעיף 158.

כל אדם ש:

(א) נכנס או מסדיר איחוד, השווה לנישואים או לא, עם בן אותו המין;

(ב) חוגג איחוד עם אדם אחר בן אותו המין, השווה לנישואים או לא; [אוֹ]

(ג) חי כבעל ואישה [עם] אדם אחר מאותו המין;

אשם בעבירה ודינו בהרשעה למאסר לתקופה שלא תעלה על שבע שנים.

אימוץ והורות 
זוג זכאי לאמץ ילד במשותף בטנזניה רק אם בני הזוג מוגדרים כנשואים. גבר רשאי לאמץ ילדה באופן יחיד רק אם "בית המשפט שוכנע כי קיימות נסיבות מיוחדות המצדיקות כאמצעי חריג את מתן צו האימוץ". אין הגבלות מיוחדות על נקבה המאמצת ילד זכר באופן יחיד. רק תושב טנזני שמלאו לו 25 שנים לפחות רשאי לאמץ ילד. ההגדרה ל-"ילד" פירושה אדם מתחת לגיל 21 שלא היה נשוי מעולם.

תנאי מחיה 
לא קיימים מועדונים או ברים הומוסקסואלים שפונים עבור אזרחי להט"ב בטנזניה. עם זאת, ישנם מספר מקומות שבהם גברים הומוסקסואלים נפגשים. לסביות טנזניות מוגדרות כפחות גלויות בקרב הציבור מאשר גברים הומוסקסואלים. בשנת 2004 קבוצות איסלאמיסטיות בזנזיבר החלו "לטהר את האומה מפעילויות שנחשבו לחוטאות" שכללו בין היתר הומוסקסואליות. בעקבות כך, הקוד הפלילי בזנזיבר שמפליל פעילות הומוסקסואלית בין מבוגרים בהסכמה שונה כדי להטיל עונשים מחמירים יותר על מורשעים. באוקטובר 2017 ממשלת טנזניה גירשה מספר קבוצות עבור מאבק במחלות ה-HIV/איידס על בסיס "קידום הומוסקסואליות". בנובמבר 2018, פול מקונדה, הנציב האזורי של דאר א-סלאם, הודיע שהוא יקים וועדה מיוחדת שתבקש "לזהות ולהעניש הומוסקסואלים, זונות ושרלטנים מקוונים בעיר" ותכלול "17 חברים שמורכבים משוטרים, עורכי דין ורופאים לזיהוי הומוסקסואלים". מקונדה הודיע שהוועדה שתסרוק את רשת האינטרנט במדינה כדי לזהות סרטונים שמציגים לכאורה נושאים שכוללים להט"ב. ממשרד החוץ נמסר כי ביצוע המעשה המתוכנן על ידי מקונדה "לא נתמך על ידי הממשלה". דנמרק, אחת מספקיות הסיוע הכספי הזר הגדולות ביותר עבור טנזניה, משכה בחזרה כ-65 מיליון קרונות דניות (9.8 מיליון דולר אמריקאי) שהיו עתידות להימסר לטנזניה לאחר הצהרתו של מקונדה על קיום הוועדה.

דו"חות לגבי מעמד זכויות האדם בטנזניה 
דו"ח זכויות האדם בטנזניה לשנת 2013 שפורסם על ידי מחלקת המדינה של ארצות הברית מצא כי,"ב-19 ביוני 2013, הארגון "Human Rights Watch" וקואליציית "Wake Up and Step Forward" פרסמו דו"ח שכלל מספר האשמות מפורטות של עינויים והתעללות באזרחי להט"ב בזמן מעצר משטרתי. לדוגמה, הומוסקסואל בן 19 שנעצר לאחר שעזב מועדון לילה במביה דיווח שהשוטרים אנסו והכו אותו בכפות רגליו באמצעות אלות, חוטי חשמל וצינורות מים... פעילות הומוסקסואלית בהסכמה אינה חוקית בטנזניה ובזנזיבר. בטנזניה, "מעשים מגונים בין בני אותו המין" נענשים עד 5 שנות מאסר. החוק מתייחס לפעילות הומוסקסואלית כ-"עבירה לא טבעית" שנושאת עונש מאסר של 30 שנה עד מאסר עולם. החוק בזנזיבר קובע עונש של עד 14 שנות מאסר לגברים שעוסקים בפעילות הומוסקסואלית ו-5 שנים לנשים. על פי דו"ח שפורסם לאחרונה על ידי "Human Rights Watch", אזרחי להט"ב נעצרו רק לעיתים נדירות והועמדו לדין. המעצרים התרחשו בדרך כלל לדברי המשטרה על רקע קבלת שוחד או כפיית קיום יחסי מין נגד אנשים פגיעים. עם זאת, ביקורים בבתי סוהר שנעשו על ידי הוועדה הטנזנית לזכויות אדם וממשל תקין בשנת 2011 גילו כי "עבירות לא טבעיות" היו בין הסיבות השכיחות ביותר למעצר עד תום ההליכים של קטינים. בעבר, בתי משפט האשימו אנשים שהיו חשודים בפעילות הומוסקסואלית בשוטטות או בזנות. להט"ב טנזנים התמודדו עם אפליה חברתית שהגבילה את הגישה שלהם לטיפול רפואי, דיור ותעסוקה. הקבוצה הזו נמנעה גם כן מגישה לטיפול רפואי לגבי HIV. לא היו מאמצים ממשלתיים ידועים להיאבק באפליה הזו".

סקירה תקופתית אוניברסלית של מועצת האו"ם לזכויות אדם 
מועצת האו"ם לזכויות אדם באוקטובר 2011 בישיבתה בז'נבה השלימה את הסקירה התקופתית האוניברסלית  שלה בנוגע למעמד זכויות האדם בטנזניה. בסיום הסקירה, סלובניה, שוודיה וצוות המדינה של האו"ם (UNCT) דחקו בפומבי בטנזניה לבטל את החוקים שלה שמפלילים פעילות הומוסקסואלית בין מבוגרים בהסכמה בשטחה. צוות המדינה של האו"ם הצהיר בסעיף 27 של הדו"ח שלו בנוגע למעמד זכויות האדם בטנזניה באומרו כי,"הומוסקסואליות נחשבת מנוגדת לנורמות תרבותיות, קיום יחסי מין בין זוגות מאותו המין מופללים. דווח על מעצרים קבוצתיים נגד אספות שלוות, דחייה חברתית של חולים ב-HIV וכן גירוש בכוח של אנשים בשל נטייתם המינית על ידי קהילות מקומיות ודתיות. יתרה מכך, ייתכן שנציגי קבוצות ופעילי זכויות אדם אחרים לא יהיו מוכנים להצהיר הצהרות פומביות בעד קבלה חברתית כלפי הומוסקסואליות והעברה של אי-הפללתה בחוק מחשש לקבלת נקמה".משלחת טנזניה סירבה לקבל את המלצות המדינות. מתיאס צ'יקאוו , שר המדינה והממשל התקין של טנזניה, הצהיר בתגובה להמלצות כי,"עלתה סוגיה בנושא הכשרת נישואים חד-מיניים וכו'. זה נכון שאין לנו חוק שמתיר נישואים חד-מיניים במדינה שלנו, ואני אומר שוב, בגלל המסורת שלנו ואמונותינו החזקות מאוד בתרבות. אמנם פעילויות הומוסקסואליות מתקיימות, אבל הן מתרחשות בסוד, כביכול, וכמו שאמרתי כשהצגתי את הדו"ח שלנו על האמנה הבינלאומית לזכויות אזרחיות ומדיניות, שאם מישהו יפגין התנהגות כזו בפומבי, הוא יכול למעשה להיסקל על ידי הציבור. זה עניין תרבותי. זה עדיין לא מקובל. אז זה יהיה מאוד מוזר שהממשלה תציע חוק שיאפשר זאת; אולי לא הגיע הזמן עדיין שנשקול חירויות כאלה במדינה שלנו".

ביטול סיוע כספי זר עבור טנזניה על ידי מדינות זרות 
באוקטובר 2011, בפגישת ראשי הממשלה של חבר העמים הבריטי בפרת', אוסטרליה , ראש ממשלת הממלכה המאוחדת, דייוויד קמרון, הצהיר שהמדינה מתכננת לבטל או להפחית סיוע כספי לממשלות שאינן מבטלות את חוקיהן שמפלילים פעילות הומוסקסואלית בין מבוגרים בהסכמה. בתגובה, הצהיר שר החוץ ושיתוף הפעולה הבינלאומי של טנזניה, ברנרד ממב , באומרו כי,"טנזניה לעולם לא תקבל את הצעתו של קמרון כי יש לנו את ערכי מוסר משלנו. הומוסקסואליות היא לא חלק מהתרבות שלנו ולעולם לא נכשיר אותה... אנחנו לא מוכנים לאפשר לאף מדינה עשירה לתת לנו סיוע על בסיס תנאים לא מקובלים רק בגלל שאנחנו עניים. אם מדינה תבטל סיוע עבורנו, זה לא ישפיע על המצב הכלכלי של האומה הזו ונוכל להסתדר בלי סיוע מהממלכה המאוחדת".ב-11 בנובמבר 2011 הגיב ראש ממשלת טנזניה, מיזנגו פינדה, לשאלת אחד מחברי הפרלמנט הטנזני  אם הממשלה מוכנה לאבד סיוע כספי מהממלכה המאוחדת באומרו,"אתה לא הוגן כלפיי מכיוון שהממשלה כבר הבהירה את עמדתה בעניין... אבל מכיוון שאתה רוצה לקבל את דעתי, אני רוצה לומר שהומוסקסואליות אינה מקובלת על החברה שלנו. אנחנו צריכים להסתכל בצורה ביקורתית על הנושאים האלה. בעיני זה לא מקובל. אפילו חיות לא יכולות לעשות דבר כזה".בישיבת הפרלמנט הטנזני ב-20 ביוני 2012, השיב שר החוץ ממב לשאלת חבר הפרלמנט חטיב סעיד חאג'י, על עמדת הממשלה כלפי דרישתן של מדינות המערב מהממשלה לבטל את סעיפי הקוד הפלילי שמפלילים פעילות הומוסקסואלית בין מבוגרים בהסכמה באומרו "אנחנו מוכנים לאבד סיוע ותמיכה ממדינות ידידותיות שדוחפות כעת לביטול חוקים נגד הומוסקסואליות במדינות אפריקאיות" והוסיף כי "טנזניה מוכנה להיות לבדה במקום להיות נתונה לדה-הומניזציה".

להט"ב טנזנים ידועים 
 איאן איקבל ראשיד , משורר, תסריטאי, קולנוען ועיתונאי הומוסקסואל טנזני-בריטי.
 מארק בהר , פרופסור וסופר הומוסקסואל טנזני-דרום אפריקאי.
 אל-פארוק חאקי , עורך דין ופעיל חברתי הומוסקסואל טנזני-קנדי.

טבלת סיכום

ראו גם 
 זכויות להט"ב
 זכויות להט"ב באפריקה
 זכויות להט"ב בחבר העמים הבריטי

הערות שוליים 

טנזניה
טנזניה
טנזניה