דש (ביגוד)

דשים הם זוג רצועות בד המקופלות בחזית המקטורן או במעילים. הדשים נמצאים לרוב על חליפות ג'קטי ספורט ובלייזרים. בדרך כלל הם מיוצרים על ידי קיפול הקצוות הקדמיים של החליפה, ותפירתם לצווארון (החלק שנמצא מאוחרי הצוואר). יש שלושה סוגים שונים של דשים: דשים מחורצים (הסוג הרגיל הנפוץ ביותר), הדשים המחודדים הרשמיים יותר (לרוב בפראק וקפוטה) ודשי צעיף (לרוב בטוקסידו).

סוגי הדשים

דש מחורץ 

הדש המחורץ נתפר לצווארון בזווית המתעקלת כלפי מטה, ויוצר מראה של חריץ בדש. הוא הדש הסטנדרטי למקטורנים בעלי טור אחד של כפתורים, מקטורן בעל שני טורי כפתורים עם דשים מחורצים הוא דבר נדיר. גודל החריץ משתנה בין חליפה לחליפה, וחריץ קטן מכונה גם "פה דג" (מאנגלית:fishmouth). דש מחורץ הוא סוג הדש הראשון שהומצא, וגם סוג הדש הנפוץ ביותר.

דש מחודד 

הדש המחודד הוא סוג הדש הרשמי ביותר, הוא משמש במקטורנים בעלי שני טורים של כפתורים, מעילי זנבות לערב (עניבה לבנה), מעילי זנבות לבוקר (לבוש בוקר),וטוקסידו (גם עם טור אחד, וגם עם שני טורים של כפתורים). בשנות העשרים והשלושים של המאה העשרים נחשב הדש המחודד לבחירה מסוגננת. באותה תקופה עבר הדש המחודד גם לבגדי יום, בגלל הפופולריות העולה של מעילי ארוחת ערב בעלי דש מחודד. חיתוך דשים מחודדים בחליפה בעלת טור אחד של כפתורים נחשבת למשימה קשה גם אצל חייטים מנוסים.

דש צעיף 

דש הצעיף הוא פיסה חלקה של בד ללא חירוץ. מקורו הוא במקטורן העישון הוויקטוראני. (בגד שנועד להגן על החליפה מעשן הסיגרים) הוא משמש בטוקסידואים, מעילי ארוחת ערב וכמה מעילים צבאיים.

תכונות של דשים 
לדש השמאלי יש חור שנועד להחזיק פרח או סיכה ייעודית, וכדי להחזיק פרחים לדש יש בחלק האחורי שלו חוט שדרכו משחילים את הגבעול או את החוט של הפרח אם מדובר בפרח מלאכותי. רוחב הדש השתנה הרבה פעמים מאז המצאתו. האופנה הנוכחית היא דשים צרים. אבל כמה מעצבים טוענים שרוחב הדש צריך להיות קצת אחרי אמצע הדרך בין איפה שהצווארון המקטורן נגמר לתפר של השרוולים.

ראו גם 
 חליפה
 טוקסידו
 פראק
 קפוטה
 סיכת דש

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

2022 08

ביגוד