אשליית השקיפות

אשליית השקיפות (באנגלית: Illusion of transparency) היא הנטייה של האדם להגזים ביכולתו של האחר לקרוא את מצבו הפנימי. האשליה בולטת ברך כלל אצל דוברים בפני קהל. היא עשויה להיות מוגברת על ידי אפקט הזרקור. ביטוי נוסף של אשליית השקיפות, המכונה לעיתים אשליית השקיפות של הצופה, היא הנטייה של האדם להעריך יתר על המידה עד כמה הוא מבין את מצבם הפנימי של אחרים.

במחקר של גילוביץ' ואח' הושיבו חמישה נבדקים במעגל, וכל אחד בתורו סיפר סיפור. אחד שיקר ויתר הארבעה אמרו אמת. כל אחד מהמשתתפים דוברי האמת התבקש לקבוע מי הוא השקרן, והשקרן התבקש להעריך את מספר המשתתפים שינחשו נכון שהוא זה ששיקר. בסיבוב הבא התחלף השקרן וכך נערכו חמישה סיבובים כשכל אחד מהמשתתפים סיפר בתורו סיפור שקרי. התוצאות הראו, שהשקרנים העריכו הערכת יתר את ההסתברות שיתגלו (48.8%) לעומת רמת גילוי הפועל שהייתה 25.6%, שאינה שונה מהניחוש האקראי של 25%. בשני שחזורים של המחקר, שנועדו לבחון הסברים חלופיים לממצאים, התקבלו תוצאות דומות.

חרדה ראשונית בדיבור בפני קהל עלולה לגרום ללחץ, משום שהדובר עשוי להרגיש "שקוף" למאזינים. תפיסה שגויה זו עלולה לגרום לדובר להתנהגות מפצה, דבר אשר יגרום לו להרגיש אפילו "שקוף" יותר לקהל, והלחץ יתגבר בלולאת משוב. מודעות לגבולות התפיסה של אחרים ו/או משוב סדיר ומיידי, ינטרלו את ההטיה. תחושת השקיפות תפחת, והביטחון של הדובר ביכולתו גובר.

ראו גם 
 מודעות עצמית תכונתית
 אפקט הזרקור

הערות שוליים 

2023 01
פסיכולוגיה חברתית