קישבר

העיירה קישבר (בהונגרית: Kisbér) במחוז קומארום-אסטרגום בהונגריה היא מקום מושבו של נפת קישבר.

מיקום 
קישבר נמצאת בין הרי הבאקון (Bakony) לבין הרי הוורטש (Vértes), בקצה הצפוני של עמק תעלת מורי בבקע הנמתח לאורך כ-50 קילומטרים בכיוון צפון-מערב - דרום-מזרח, ברוחב של מספר קילומטרים; הוא נקרא גם "השער של הבאקון".

היישוב ממוקם באזור מפתח מנקודת מבט גאוגרפית-תחבורתית. שם נפגשים הכביש הראשי 81 המחבר את סקשפהרוואר עם גיור, כביש 13 המחבר את קומארום עם קישבר והמסלול בין טטבאניה לפאפה, שהוא כביש 8135 מטטבאניה ליישוב, וכן כביש 8218 מהיישוב לוספרמוורשאן, ומשם לפאפה (ככביש ראשי). כך, העיר נגישה בקלות בכבישים מכל הכיוונים.

קישבר נמצאת במרחק של 50 ק"מ משקספהרוואר, 36 ק"מ מגיור, 35 ק"מ מטטבאניה, 26 ק"מ מקומארום ו-50 ק"מ מפאפה. וניתן להגיע אליה לכביש המהיר M1 בין בודפשט לבין וינה לאחר נסיעה של 18 קילומטרים על כביש מהיר 13, לכיוון קומארום.

קווי הרכבת קומארום-סקשפהרוואר ופאפה-טטבאניה חוצים זה את זה בעיר - עם זאת, על הקו האחרון לא נוסעות רכבות מאז 2007.

היסטוריה 
הסערות ההיסטוריה במהלך אלפי השנים האחרונות לא נחסכו מיישובי האזור. תעלת מורי, כמסלול המחבר והמגדיר את הכיוון מזרח-מערב, מילאה תפקיד חשוב בהיסטוריה של האזור ולכן ניתן למצוא באזור זה עקבות כמעט לכל תרבות אנושית מאז התקופה הפרהיסטורית המאוחרת ואילך. בשל מיקומה הגאוגרפי הנוח, לקישבר עבר היסטורי עשיר. המתיישבים הקבועים הראשונים הופיעו במקום בין השנים 1000–1200. הרשומות הכתובות הראשונות ידועות משנת 1277, והן מזכירות את היישוב בשם ביר (Beyr) (לימים Beer). קישבר נהרס מספר פעמים על ידי הטורקים במאה ה-16. במאה ה-18, הוא הגיע לידי משפחת בתיאני (Batthyány). הרוזן קזמר בתיאני, שהיה שר החוץ של ממשלת הונגריה בשנת 1849, ואשר בשנת 1838 ירש את  יחד עם אחיו גוסטב את ספריית רוהונץ (כיום רכניץ) בת 30,000 הכרכים, תרם את הספרייה המשפחתית, כולל קודקס רוהונץ, לאקדמיה ההונגרית למדעים. במהלך הגירתו לחו"ל, הוחרמה אחוזתו בקישבר (כולל עדר סוסי ההרבעה שלו). בשנת 1853, פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה ייסד שם את גידול הסוסים המקומי, ובאמצעות המומחיות הקשורה - את עדר הרבעת הסוסים המלכותית בקישבר. העדות הכתובה הראשונה להקמת עדר קישבר היא מסמך מ-9 ביולי 1852. בסביבות 1850 (?) הועבר כל מלאי הסוסי המילואים ואלה הצבאיים מפיבר לקישבר, ופיבר הוסב לגידול סוסי ליפיצה. שם פותח זן הסוסים ליפיצן.

אתרים בעלי חשיבות 

קישבר היה מהעשור הראשון של המאה ה-19 עד מלחמת העולם השנייה מעוז גידול הסוסים ההונגריים. בקישבר נולדה וגודלה ב-17 במרץ 1874 "סוסת הנס הבלתי מנוצחת", קינצ'ם  וב-14 בפברואר, אימפריאל , סוס המירוץ ההונגרי הגזעי הטוב ביותר של המאה ה-20. גם סוס המירוץ הגזעי האנגלי Kisbér נולד במקום ב-1873. הוא זכה ב-3 מהתחרויות היוקרתיות ביותר באותה תקופה.

חוות ההרבעה, המשמרת את זכר גידול הסוסים, מורכבת מכמה מבנים: טירת באתיאני (בית החולים המאוחר יותר), אורוות המלך ומערכת האורוות הנלווית, וקזינו הקצינים (היום: לשכת ראש העיר).
 טירת באתיאני

היא נבנתה בשנת 1770 בסגנון הבארוק, ולאחר מכן בשנת 1840 בנה מחדש בסגנון קלאסיסטי על ידי גוסטב בתיאני. בבניין שכן במשך תקופה ארוכה בית חולים. כרגע הוא ריק.
בית החולים מנשקר

הוא תפקד בעיקר כבית חולים צבאי, אך גם חולים אזרחיים טופלו בו. לאחר המלחמה שימש כבית ספר יסודי, כעת עובר שיפוץ ותוספת משמעותית. לאחר השיפוץ הוא יהיה שוב בית חולים.
 בית הספר המלכותי לרכיבה

בית הספר לרכיבה והאורוות של חיל הפרשים המלכותי ההונגרי נבנה בשנת 1858 על ידי הרוזן קזמר באתיאני מול טירת באתיאני. עד היום היא נחשבת לאורוות הרכיבה המקורה, ללא תמיכה, הגדולה ביותר במרכז אירופה.
 קזינו קצינים

הבניין הוסב לתיכון לאחר המלחמה, וכיום שוכן בו לשכת ראש העיר .

הפסל של בלה ונקהיים, שנוצר על ידי יאנוש פאדרוס, ניצב מול האורווה המלכותית. הוא עמד במקור על "גבעת הגיהנום". (בלה ונקהיים זכה בהישגים בקשר לגידול גזע הסוסים האנגלי.

ילידי המקום 
 ליפוט באומהורן, אדריכל. ללא ספק, הוא הפרט הגדול ביותר באדריכלות בתי הכנסת ההונגריים. בפתרון בסגנון אר-נובו של החללים הגדולים (הכיפתיים), הוא פעל בצורה ייחודית וכמעט בית ספרית.
 דז'ה קורדה (1864 – 1919) היה מהנדס, מעצב המכונית החשמלית הראשונה.

ראו גם 
 אתר עיריית קישבר
 מדריך מפות - קישבר
 קישבר בפנקס הסוסים הגזעיים המפורסמים
 הסוסה קינצ'ם במרשם הסוסים הגזעיים המפורסמים

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

הונגריה: ערים
קהילות יהודיות בהונגריה
קהילות יהודיות שהושמדו בשואה