זכויות להט"ב באקוודור

זכויותיהם של לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) באקוודור התפתחו בצורה משמעותית בעשורים האחרונים מאז תחילת המאה ה-21, אם כי אינן מוגדרות כשוות לאלו של תושבים הטרוסקסואלים. פעילות הומוסקסואלית של גברים ונשים מוגדרת כחוקית בשטחי המדינה מאז 1997 בעוד זוגות חד מיניים רשאים להיכנס לנישואים חד-מיניים מאז 2019, אם כי אינם מחזיקים בגישה לאימוץ חורג או משותף. חוקת אקוודור מכירה באימוץ על ידי זוגות הטרוסקסואלים בלבד.

בשנת 1998, אקוודור הפכה לאחת המדינות הראשונות בעולם שאסרו באופן חוקתי על אפליה על רקע נטייה מינית. מאז 2008, איחודים אזרחיים הכוללים זכויות נישואים מלאות, למעט אימוץ, זמינות לזוגות חד מיניים. מאז 2016 טרנסג'נדרים, במסגרת חוק הזהות המגדרית לשנת 2016, רשאים לשנות את מינם החוקי על סמך הגדרה עצמית, ללא חיוב העברת ניתוח להתאמה מגדרית עבור הכרה. אקוודור מוגדרת בנוסף כאחת המדינות הראשונות בעולם אשר אסרו על קיום טיפולי המרה דה יורה.

בשנת 2013, פעילת זכויות הלהט"ב האקוודורית פמלה טרויה הגישה תביעה לביטול האיסור על נישואים חד מיניים במדינה. התביעה התמקדה בפסיקת בית הדין האינטר-אמריקאי לזכויות אדם בתיק אטלה ריפו ובנות נגד צ'ילה ופסיקתו משנת 2018 בנושא הכשרת נישואים חד מיניים אשר הוביל לביטול האיסור על נישואים חד מיניים במקסיקו. בנוסף, בינואר 2018, בית הדין פסק כי נישואים חד מיניים הם זכות אדם המוגנת על ידי האמנה האמריקאית לזכויות אדם וקבע כי מדינות החתומות על האמנה, מחויבות לאפשר לזוגות חד מיניים בשטחן להינשא. כתוצאה מכך, ב-12 ביוני 2019, בית המשפט החוקתי פסק בעד הכשרת נישואים חד מיניים באקוודור.

מעמד בחוק 
פעילות הומוסקסואלית הפכה לחוקית באקוודור מאז 1997, לאחר שבית הדין החוקתי, בתיק מס' 111-97-TC, ביטל את הפסקה הראשונה של סעיף 516 של חוק העונשין אשר נגע להפללת "מעשי סדום" אשר כוון נגד קיום יחסים בין בני אותו המין.

גיל ההסכמה באקוודור מוגדר כשווה לזוגות הומוסקסואלים והטרוסקסואלים כאחד - 14 שנים.

הכרה במערכות יחסים חד מיניות 

סעיף 67 של חוקת אקוודור שאומץ בשנת 2008 מגדיר הכרה בנישואים כאיחוד הטרוסקסואלי של גבר ואישה בלבד. כתוצאה מכך, אסר חוקתית על הכרה בנישואים חד מיניים. עם זאת, סעיף 68 קובע כי זוגות חד מיניים באיחודים יציבים ומונוגמיים ייהנו מאותן זכויות וחובות כמו זוגות נשואים, למעט זכויות אימוץ באומרו,"האיחוד היציב והמונוגמי בין שני אנשים ללא כל קשרי נישואים אחרים שיש להם בית משותף, בחלוף הזמן ובתנאים ובנסיבות הקבועים בחוק, ייהנו מאותן זכויות וחובות של אותן משפחות המחויבות לפורמליות קשרי נישואין".בהתבסס על סעיף 68, איחודים אזרחים לזוגות חד מיניים מוכרים באקוודור. באוגוסט 2014, הנשיא רפאל קוראה חתם על החלטה לאפשר לזוגות חד מיניים לרשום את איחודיהם. כמו כן, החלטה זו מאפשרת לרשום איחודים אזרחיים כנתונים משלימים למצב משפחתי ויוצרת רישום מיוחד לאיחודים אלו. צו זה נכנס לתוקף ב-15 בספטמבר. באפריל 2015 אישרה האספה הלאומית תיקון לחוק האזרחי שחיבר איחודים אזרחיים לחוק סטטוטורי ומחק את הדרישה להוכחת חיים משותפים למשך שנתיים לפחות עבור הכרה.

ב-9 בינואר 2018, בית הדין האינטר-אמריקאי לזכויות אדם (IACHR) קבע כי מדינות החתומות על האמנה האמריקאית לזכויות אדם (בהן אקוודור) מחויבות לאפשר לזוגות חד מיניים להינשא. הפסיקה, שקבעה תקדים מחייב למדינות רבות באמריקה הלטינית, קובעת כי,בעקבות פסיקת בית הדין, שני זוגות חד מיניים אקוודורים פנו לרישום האזרחי בקואנקה, והגישו בקשה לרישיון נישואים. לאחר שהזוגות נדחו בשל אי היותם זוג המורכב ממינים שונים, הגישו תביעה לבית המשפט המקומי בטענה שסירוב להכרה בנישואיהם מפלה, לא חוקתי ומהווה הפרה של האמנה האמריקאית לזכויות אדם. בהסתמך על פסיקת בית הדין האינטר-אמריקאי לזכויות אדם, שני שופטי בית המשפט המקומי פסקו לטובת הזוגות ב-29 ביוני 2018. השופטים הורו למרשם האזרחי להתחיל באופן מיידי ברישום נישואים חד מיניים. עם זאת, המרשם האזרחי ערער על ההחלטה לבית המשפט לחוקה. ב-12 ביוני 2019, פסק בית המשפט לטובת הכרה בנישואים חד מיניים, והפך את ביצועם למוכרים באקוודור.

הורות ואימוץ 
סעיף 68 של חוקת אקוודור קובע באומרו כי "אימוץ יותר רק לזוגות ממינים שונים", בעוד החוקה שותקת לגבי מעמד אימוצים על ידי יחידים. עם זאת, על פי החוק הסטטוטורי באקוודור, אדם בודד רשאי לאמץ ילד, אם כי לזוג הטרוסקסואלי המוגדר כחוק ישנה עדיפות על פני האדם הרווק.

במאי 2018, בית המשפט החוקתי של אקוודור הורה למרשם האזרחי לרשום ילדה בת שבע כבתן של זוג לסביות. התיק, שהוגש בספטמבר 2012, ביקש לרשום את הבת עם שמות המשפחה של שני אמהותיה בעודו קבע כי אי רישום "מהווה פגיעה בזכויות הילדים".

הגנה מפני אפליה 

בשנת 1998, אקוודור הפכה למדינה הראשונה ביבשת אמריקה (ולשלישית בעולם לאחר דרום אפריקה ופיג'י) שכללה נטייה מינית כעילה מוגנת מפני אפליה בחוקה שלה לצד זהות מגדרית. סעיף 11(2) בחוקה האקוודורית קובע באומרו כי,"כל האנשים שווים וייהנו מאותן זכויות, חובות והזדמנויות. אין להפלות איש מסיבות של השתייכות אתנית, מקום לידה, גיל, מין, זהות מגדרית, זהות תרבותית, מעמד אזרחי, שפה, דת, אידאולוגיה, השתייכות פוליטית, עבר משפטי, מצב סוציו-אקונומי, מעמד הגירה, נטייה מינית, מצב בריאותי, נשא HIV, מוגבלות, הבדל גופני או כל תכונה מבדלת אחרת, בין אם אישית או קולקטיבית, זמנית או קבועה, אשר עשויה להיות מכוונת או לגרום להפחתה או לביטול של הכרה, הנאה או מימוש זכויות. כל צורות האפליה ניתנות לענישה על פי חוק. המדינה תנקוט באמצעי העדפה מתקנת המקדמים שוויון אמיתי לטובת בעלי הזכויות הנמצאים במצב של אי שוויון".לאחר הבחירות הכלליות באקוודור בשנת 2013, נלסון זאוואלה, מטיף אוונגליסטי והמועמד לנשיאות אשר הוגדר במקום האחרון מבין שמונת המועמדים, נידון על ידי בית משפט לבחירות לשלם קנס של מעל 3,000 דולר על התבטאויותיו ההומופוביות במהלך מסע הבחירות שלו בו כינה הומוסקסואלים כאנשים הסובלים מ-"סטייה חמורה בהתנהגות", "לא מוסריים" ו-"חוטאים". בית המשפט אסר בנוסף על זאוואלה במשך שנה לעמוד כמועמד, להשתלב או להיות מעורב במפלגה או תנועה פוליטית. זאוואלה ערער על פסק דינו, אם כי הוגדר כסופי בערכאה האחרונה ב-19 במרץ 2013.

בשנת 2015, רפורמה בדיני העבודה הפכה את זה לפלילי עבור מעסיקים להפלות אנשים בשל נטייתם המינית.

ביוני 2018 אישר משרד המשפטים מדיניות חדשה הנוגעת לזכויות להט"ב עבור "הבטחה וחיזוק ביחס לבריאות, חינוך, עבודה, ביטחון, הגנה סוציאלית וצדק".

זהות מגדרית 
חוק הזהות המגדרית שאושר בשנת 2016, מאפשר לטרנסג'נדרים באקוודור לציין את זהותם המגדרית המועדפת במקום את מינם שנקבע בלידתם ללא חיוב העברת ניתוח התאמה מגדרית. החוק מתיר חלוקת תעודות זהות חוקיות חדשות למי שמעוניינים לשנות את מינם ושם לידתם.

טיפולי המרה 
בנובמבר 2011, קבוצת פעילים אקוודורית בשם "Fundación Causana" החלה בעצומה באתר "Change.org" להפציר בשר הבריאות של אקוודור לסגור מעל 200 "מרפאות הומואים לשעבר". הקבוצה טענה כי המרפאות "מתעללות ומענות מטופלים" במאמץ "לרפא הומוסקסואליות". המרפאות כוונו בעיקר ללסביות ופעלו במסווה של מרכזי גמילה מסמים. זוג של הורים אשר גילה את מקרי ההתעללות דרשו מהמרפאה לשחרר את בתם, פאולה זיריטי, אך נענו בשלילה. זיריטי שוחררה בסופו של דבר לאחר שנתיים של כליאה והייתה לראשונה שהגישה תלונה רשמית נגד המרפאות. בעקבות המקרים קראו פעילים לממשלה לסגור את המרפאות, אך עד אוגוסט 2011, רק כ-27 מתוכן נסגרו, בעוד דווח כי 207 מרפאות נותרו פתוחות. ב-23 בינואר 2012 נסגרה עצומת הפעילים באתר "Change.org" אשר סומנה כהצלחה עם 113,761 חתימות בינלאומיות. העצומה עודכנה גם בהצהרה מאת קבוצת "Fundacion Causana" אשר הצהירה באומרה,"לאחר עשר שנים של זעקה, מדינת אקוודור - באמצעות משרד בריאות הציבור - נכנסה למחויבות עם ארגונים אזרחיים והחברה בכלל לפרק את האמונה שהומוסקסואליות היא מחלה ולהוציא מן השורש את השימוש בעינויים במרפאות אלו. אנו מודים לכל הגברים והנשים החתומים על העצומה שלנו. זה לא יסולא בפז לקבל את התמיכה הזו כדי להתחיל לשנות את המציאות הזו".שרת הבריאות, קארינה ואנס מאפלה הורתה זמן קצר לאחר מכן לפשוט על שלוש מרפאות בסביבת הבירה קיטו ולחלץ עשרות נשים מתוכן.

בשנת 2014, סעיף 151 לחוק העונשין שונה עבור איסור על קיום טיפולי המרה באקוודור אשר הושווה לעינויים. אנשים העוסקים בתרגול הפסאודו-מדעי עתידים להישלח ל-7 עד 10 שנות מאסר.

תנאי מחיה 

באקוודור קיימת קהילת להט"ב רחבה בערים קיטו ובגואיאקיל. מצעד הגאווה הראשון במדינה התרחש בבירה קיטו בשנת 1998, בעקבות פסק הדין של בית המשפט החוקתי שביטל את החוק האוסר על מעשים הומוסקסואלים בין אנשים מאותו המין. מאז העשור האחרון נערכו מצעדי גאווה רבים בכלל הערים הגדולות במדינה, באישור הרשויות והגנת המשטרה, בנוסף להשתתפותן. במצעד הגאווה של גואיאקיל בשנת 2011, היו בין הנוכחים סגנית מחוז גואייס, לוזמילה ניקולאיד, חברת מועצת העיר ג'ינו מולינארי וחברת האספה הלאומית ג'ינה גודוי, בעוד להקת המשטרה ניגנה שירים מסורתיים. ביוני 2017 הואר בית הנשיא בצבעי הקשת בתקופת ציון המצעד בעיר הבירה עבור תמיכה בזכויות להט"ב, בעוד שנה לאחר מכן כלל השתתפות של מעל 18,000 מפגינים ברחבי העיר. בשנת 2017, כ-20,000 איש השתתפו במצעד גואיאקיל.
דו"ח זכויות האדם של משרד החוץ האמריקאי לשנת 2011 מצא כי,"החוקה כוללת את עקרון אי האפליה וקובעת את הבחירה בנטייה מינית כזכות. למרות שהחוק אוסר על אפליה על רקע נטייה מינית, הומוסקסואלים, לסביות וטרנסג'נדרים המשיכו לסבול מאפליה מצד גופים ציבוריים ופרטיים כאחד. ארגוני להט"ב דיווחו כי טרנסג'נדרים סבלו מאפליה רבה יותר בגלל היותם גלויים יותר. קבוצות להט"ב טענו שהמשטרה והתביעה לא חקרו לעומק את מקרי מוות של אזרחי להט"ב, כולל כאשר היה חשד שההרג היה על רקע נטייה מינית או זהות מגדרית. ארגוני להט"ב ומקורות תקשורת אמינים דיווחו כי אזרחי להט"ב נכלאו בניגוד לרצונם במרכזי טיפול פרטיים כדי "לרפא" או לעבור "דה-הומוסקסואליזציה" אף על פי שטיפול כזה אינו חוקי. על פי הדיווחים, המרפאות השתמשו בטיפולים אכזריים, כולל אונס, בניסיון לשנות את הנטייה המינית של הקורבנות. בחודש אוגוסט דיווחה הממשלה כי סגרה 30 מרכזים מסוג זה, אך ארגוני להט"ב דיווחו כי מרפאות בלתי חוקיות אחרות המשיכו לפעול. חברי קהילת הלהט"ב המשיכו לדווח כי זכותם לגישה שווה לחינוך פורמלי הופרה לעיתים קרובות, בעוד אוכלוסיית הקהילה המעורבת בסחר מיני מסחרי דיווחה על מצבים פוגעניים, סחיטה והתעללות מצד כוחות הביטחון".

פוליטיקה 
בשנת 2012, הנשיא רפאל קוראה מינה את קארינה ואנס מאפלה, לשרת הבריאות אשר הוגדרה כשרה הלסבית הגלויה הראשונה בממשלת אקוודור.

בבחירות הכלליות באקוודור 2013, פעילת זכויות הלהט"ב דיאן מארי רודריגז זמבראנו מהאגודה "Silueta X" הפכה למועמדת הטרנסג'נדרית הגלויה הראשונה שהתמודדה על תפקיד נציג ציבורי. בסיום מועמדותה הצהיר נשיא אקוודור הנבחר רפאל קוראה על "הערצתו" לרודריקס בחשבונו בטוויטר. בדצמבר 2013, הובילה את הפגישה הראשונה של קבוצת זכויות להט"ב עם הנשיא קוראה, אשר דווחה במספר הסכמות בסיומה. בשנת 2017, נבחרה רודריגז לכהן באספה הלאומית של אקוודור ובכך הפכה לאדם המחוקק הטרנסג'נדר הראשון בהיסטוריית המדינה.

טבלת סיכום

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

אקוודור
אקוודור
אקוודור