פגי מארץ'

פגי מארץ' (נולדה כמרגרט אנמארי בטביו ב-8 במרץ 1948) היא זמרת פופ אמריקאית. היא נודעה בעיקר בזכות השיר  שמכר ב-1963 יותר ממיליון עותקים. אף על פי שלעיתים היא זכורה כזמרת של להיט אחד, היא המשיכה להצליח באירופה גם בשנות ה-70.

קריירה 
מארץ' נולדה למשפחה איטלקית-אמריקאית. בגיל 13 שרה בחתונה של בת דודתה והוצגה בפני מפיקי התקליטים הוגו ולואיג'י. הם נתנו לה את הכינוי פגי מארץ' הקטנה כיוון שהיא שהייתה בגובה 1.47 מטר, היא הייתה רק בת 13, התקליט שעשתה איתם היה "Little Me", ויום הולדתה היה במרץ.

ב-24 באפריל 1963, הגיע הסינגל שלה "I Will Follow Him" למקום הראשון במצעדים האמריקאיים. השיר הוקלט בתחילת ינואר 1963 והוא פורסם ב-22 בינואר, כשהייתה רק בת 14. מארץ' הפכה לאמנית הצעירה ביותר עם להיט מספר אחת, בגיל 15, בסוף אפריל 1963, שיא שעדיין עומד במצעד בילבורד הוט 100. השיר זכה גם למקום הראשון באוסטרליה, ניו זילנד, דרום אפריקה, יפן וסקנדינביה. זה היה תרגום של השיר הצרפתי "מרכבה" שהוקלט שנה קודם לכן על ידי פטולה קלארק. מארץ' גם הפכה לאמנית הסולו הלבנה הראשונה שהגיעה למקום הראשון במצעד ה-R&B של בילבורד.

על אף הצלחתה של מארץ', היא סבלה מצרה כלכלית. היא הייתה קטינה ו"חוק קוגן" מנע מהוריה לנהל את כספה. האחריות הוטלה על המנהל שלה, ראסל סמית'. ב-1966 התגלה שהוא בזבז את ההון והותיר לה 500 דולר. מארץ' סיימה את לימודיה בבית הספר התיכון הקתולי לנסדייל ב-1966.

אף על פי שבארצות הברית יש הזוכרים אותה כזמרת של להיט אחד, הסינגלים שלה, "I Wish I Were a Princess"  הגיעו ל-30 הראשונים במצעדים האמריקאיים, כשהאחרון מהם הגיע גם למקום ה-29 במצעד הסינגלים הבריטי. עם הפלישה הבריטית ב-1964, נדחקה מארץ' מהמצעדים האמריקאיים בדומה לאמנים אמריקאיים אחרים. מארץ' הוציאה 18 סינגלים מ-1964 עד 1971 עם חברת ההקלטות RCA Victor. אלבומיה לא נמכרו היטב בארצות הברית. יחד עם זה, היא נהנתה מנוכחות חזקה בשוקי המוזיקה האירופיים והאסייתיים וב-1969 עברה לגרמניה. היא זכתה בתחרות דויטשר שלאגר ב-1965 והשיר שלה "Mit 17 hat man noch Träume" ("בגיל 17 יש לך עדיין חלומות") הגיע למקום השני במצעד הסינגלים הגרמני. לאחר מכן הגיעו שירים גרמניים כמו "In der Carnaby Street", "Einmal verliebt – immer verliebt", "Romeo und Julia" ("ברחוב קרנבי", "פעם מאוהבת – תמיד מאוהבת", "רומיאו ויוליה" . . . מספר 1 במצעד הגרמני), "Der Schuster macht schöne Schuhe" ("הסנדלר מייצר נעליים יפות"), "Telegramm aus Tennessee", "Die Maschen der Männer" ו-"Das sind die Träume, die man so träumt". הצלחתה המסחרית בגרמניה נמשכה לאורך רוב שנות ה-70; היא ניסתה את מזלה בייצוג גרמניה בתחרות האירוויזיון ב-1969, רק כדי להיות במקום השני בגמר הלאומי עם השיר "Hey! Das ist Musik für Mich". מרץ עשתה ניסיון נוסף לאירוויזיון ב-1975, כאשר ביצעה את הלחן של ראלף סיגל "Alles geht vorüber" בתחרות הלאומית הגרמנית. שוב, היא הוצבה במקום השני.

ב-1979 היא התנסתה בדיסקו באלבום Electrifying, שנכשל מסחרית. ב-1981 לא חידשה EMI את החוזה שלה, והיא שבה לארצות הברית. ב-1984 שיר שנכתב במשותף על ידי מארץ' "When the Rain Begins to Fall", שבוצע על ידי ג'רמיין ג'קסון ופיה זדורה היה ללהיט באירופה, שם הגיע למקום הראשון בגרמניה, צרפת, הולנד ושווייץ. ב-1998, השיר נכנס שוב לטופ 10 הגרמני בעקבות סיקור על ידי הראפר פאפא בר. סרט הפולחן "Hairspray" הציג את "הלוואי שהייתי נסיכה" ב-1988, ואופנת רטרו בגרמניה הביאה לה הצלחה מתמשכת החל מאמצע שנות ה-90 עם האלבום Die Freiheit Frau zu sein (1995). השיר שלה "I Will Follow Him" הופיע בסרט "הנזירות בלוז" משנת 1992.

כיום פועלת מארץ' בעיקר בגרמניה ובסצנת המוזיקה של לאס וגאס, והופיעה גם בתיאטרון ה-American Bandstand של דיק קלארק בברנסון, מיזורי. ב-2005 היא הוציאה אלבום Get Happy, וב-2008 הוציאה אחד נוסף Meine Liebe ist stark genug.

במרץ 2010 הקליטה בפעם הראשונה ב-30 השנים האחרונות אלבום עם חומרים חדשים ומקוריים באנגלית. האלבום Always and Forever שיצא ב-13 באוקטובר 2010 היה תוצאה של שיתוף פעולה עם כותב השירים והמפיק הסקנדינבי סורן ג'נסן. אחריה יצאה מהדורה מיוחדת למדינות דוברות הגרמנית באפריל 2012, הכוללת שני דואטים עם הזמר ההולנדי חוסה הובי, אחד מהם הוא גרסת כיסוי ל"I Will Follow Him"; שהיה גם סינגל מספר 1 בהולנד ובבלגיה עבור Hoebee ב-1982 (מארס הקליט עוד הקלטה ב-2012 ליציאת 2013 לציון 50 שנה לשיר). מארץ' הקליטה גם גרסה נוספת של "When the Rain Begins to Fall", כדואט עם הזמר הגרמני אנדראס זרון.

חיים אישיים 
ב-1969 נישאה מארץ' למנהלה הוותיק ארני האריס. נולדה להם בת אחת, סאנד אן, ילידת 1974. בשנת 2013, האריס מת. היא התגוררה בגרמניה מאז 1969, וב-1999 חברה לפלורידה.

דיסקוגרפיה

סינגלים

אלבומים

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

נשים אמריקאיות במאה ה-21
זמרות פופ אמריקאיות
אמריקאים ממוצא איטלקי
אמריקאיות שנולדו ב-1948
אמריקאים שנולדו ב-1948