נגיף הנדרה

נגיף הנדרה (HeV) (שם מדעי: Hendra henipavirus) הוא נגיף הנישא בעטלפים וקשור לזיהום קטלני בסוסים ובבני אדם. התפרצויות מחלות רבות באוסטרליה בקרב סוסים נגרמו על ידי נגיף הנדרה. נגיף ההנדרה שייך לסוג Henipavirus, המכיל את הנגיף ניפה (Nipah), שגרם להתפרצות מחלות.

פתולוגיה 
שועלים-מעופפים שנדבקו בניסוי בנגיף הנדרה מפתחים וירמיה (Viremia) ומפרישים את הנגיף בשתן, בצואה וברוק למשך כשבוע. אין אינדיקציה אחרת למחלה אצלם. תסמינים של זיהום בנגיף הנדרה בבני אדם עשויים להיות בדרכי הנשימה, כולל שטפי דם ובצקות בריאות, או במקרים מסוימים דלקת קרום המוח ויראלית. בסוסים, זיהום גורם בדרך כלל לבצקת ריאות, גודש וסימנים נוירולוגיים.

Ephrin B2 זוהה כקולטן העיקרי של נגיפי henipaviruses.

העברה 
שועלים-מעופפים זוהו כנשא וירוס ההנדרה. שכיחות של 47% נמצאה בשועלים-מעופפים, דבר המצביע על זיהום אנדמי של אוכלוסיית העטלפים ברחבי אוסטרליה. סוסים נדבקים בהנדרה לאחר חשיפה לנוזל גוף מעטלף שועל-מעופף נגוע, לעיתים קרובות על ידי שתן, צואה או פרי לעוס המכוסים ברוק של השועל-המעופף כאשר רעו מתחת לאתרי לינה של שועלים-מעופפים. שבעה אנשים שנדבקו היו במגע עם סוסים חולים. וטרינרים נמצאים בסיכון רב יותר להידבקות במחלה.

בשנת 2021 זוהתה גרסה חדשה של נגיף הנדרה בשם "גנוטיפ נגיף הנדרה 2" (HeV-g2) בשני מיני שועלים-מעופפים באוסטרליה. לגנוטיפ הומולוגיה של 84% עם רצפי גנומים אחרים של וירוס ההנדרה שפורסמו.

מניעה, איתור וטיפול 
שלוש גישות עיקריות מופעלות כיום כדי להפחית את הסיכון לבני אדם.
 חיסון לסוסים
 בנובמבר 2012 הופץ חיסון לסוסים. החיסון אמור לשמש בסוסים בלבד, שכן, לדברי הווטרינרית הפתולוגית של CSIRO (הסוכנות למחקר מדעי באוסטרליה), ד"ר דבורה מידלטון, שבירת מחזור ההעברה משועלים-מעופפים לסוסים מונעת מהנגיף לעבור לבני אדם, ובנוסף, "פיתוח חיסון לאדם יימשך שנים רבות בהרבה".

 החיסון הוא תת-יחידה של חיסון המנטרל את הנגיף הנדרה ומורכב מגרסה מסיסה של אנטיגן משטח G על נגיף ההנדרה. החיסון הצליח במודל של חמוס.

 עד דצמבר 2014, כ-300,000 מנות ניתנו ליותר מ-100,000 סוסים. אצל כ-3 מתוך 1000 דווח על תקריות. רובן היו נפיחות מקומית במקום ההזרקה. לא דווח על מקרי מוות.

 באוגוסט 2015, הרשות האוסטרלית לחומרי הדברה ותרופות וטרינריות (APVMA) רשמה את החיסון. בהצהרתה פרסמה הסוכנות הממשלתית האוסטרלית את כל הנתונים שלה על תופעות הלוואי המדווחות. בינואר 2016 אישרה הרשות את השימוש בחיסון בסוסות הרות.
 בדיקת שטח לסיוע באבחון מהיר של המחלה בסוסים
 המחקר על איתור נגיף ההנדרה בנשאים פוטנציאליים נמשך, בעזרת ננו-חלקיקים מגנטיים מצומדי-נוגדנים ונקודות קוונטיות.
 טיפול באדם לאחר חשיפה
 נגיף ניפה ונגיף הנדרה הם פרמיקסו-וירוסים (Paramyxoviridae) קרובים שהופיעו בעטלפים במהלך שנות ה-90 וגרמו להתפרצויות קטלניות בבני אדם ובבעלי חיים מבויתים. חוקרים בתמיכת המכון הלאומי לאלרגיה ומחלות מידבקות בארצות הברית (NIAID) פיתחו חיסונים לנגיף ניפה והנדרה על בסיס גליקופרוטאין G מסיס של הנגיפים עם אדג'וונטים. שני החיסונים מביאים להתפתחות נוגדנים מנטרלים חזקים בחיות מעבדה.

 בשנת 2015 החלו ניסויים לבדיקת נוגדן חד שבטי כטיפול משלים אפשרי לבני אדם שנחשפו לסוסים נגועים בנגיף ההנדרה.
 השפעת כריתת היערות
 לכל זואונוזה סיבות חברתיות, אקולוגיות וביולוגיות שעשויות להקל על זליגתה לאדם. ייתכן שנגיף ההנדרה קשור באופן חלקי לעונתיות, ושיש מתאם בין זמן ההתרבות לבין עלייה בשכיחות נגיף ההנדרה בעטלפי שועל-מעופף.

 מחקרים עדכניים מצביעים על כך שהעלייה בכריתת היערות באוסטרליה עשויה להוביל לעלייה בשכיחות נגיף ההנדרה. עטלפי שועל-מעופף נוטים לחיות בעצים. בשל היעדר עצי פרי, עטלפים אלה נאלצים לעבור וכך באים במגע עם סוסים לעיתים קרובות יותר. נראה כי ההתפרצויות של נגיף ההנדרה בשנים 2011 ו-2013 קשורות למחסור תזונתי בקרב העטלפים וכן לנדידה של אוכלוסיות עטלפים. כיום מופצים חיסונים בקרב סוסים ונשתלים מחדש יערות כשטחי האכלה לעטלפי השועל-המעופף. המטרה היא להפחית את שכיחות נגיף ההנדרה.

היסטוריה

התפרצות 
נגיף ההנדרה (נקרא במקור "סוס מורביליווירוס") התגלה בספטמבר 1994. הוא גרם למותם של שלושה עשר סוסים ומאמנת במתחם אימונים בשדרות ויליאמס 10 בהנדרה, פרבר של בריזבן שבקווינסלנד, אוסטרליה.

חולה 0, סוסה בשם Drama Series, שהובאה מקנון היל, אוכסנה עם 19 סוסים לאחר שחלתה, ומתה יומיים לאחר מכן. כל הסוסים חלו, ו-13 מתו. שש החיות הנותרות הומתו כדי למנוע זיהום חוזר והעברה. המאמנת, ויקטורי ('ויק') רייל, ומנהל העבודה של האורווה, ריי אנווין, היו מעורבים בטיפול בחולה 0, ושניהם חלו במחלה דמוית שפעת תוך שבוע ממות הסוס הראשון. אנווין התאושש אך רייל מתה מאי-ספיקת כליות. מקור הנגיף היה ככל הנראה הפרשות מוקצפות מאפה של חולה 0.

התפרצות קודמת התרחשה באוגוסט 1994 במאקאי 1,000 ק"מ צפונית לבריזבן. שני סוסים ובעליהם מתו. הבעלים סייע בנתיחה לאחר המוות של הסוסים, ותוך שלושה שבועות אושפז בבית החולים כשהוא סובל מדלקת קרום המוח. הוא החלים, אבל 14 חודשים לאחר מכן פיתח סימנים נוירולוגיים ומת. התפרצות זו אובחנה בדיעבד כנוכחות וירוס ההנדרה במוחו.

התפרצות באוסטרליה 
עד יוני 2014 התרחשו באוסטרליה חמישים התפרצויות של נגיף ההנדרה, כולן כרוכות בזיהום של סוסים. שמונים ושלושה סוסים מתו או הורדמו. ארבעה נוספים מתו או הורדמו כתוצאה מזיהום אפשרי בהנדרה.

שיעור התמותה בבני אדם הוא 60% ובסוסים 75%.

ארבע מההתפרצויות הללו התפשטו לבני אדם כתוצאה ממגע עם סוסים נגועים. ב-26 ביולי 2011 דווח על כלב בשטח הר אלפורד עם נוגדני HeV - הפעם הראשונה שחיה אחרת מלבד שועל-מעופף, סוס או אדם נבדקה והוכרה כחיובית לווירוס ההנדרה, מחוץ למצב של ניסוי מעבדה.

כל האירועים היו בחוף המזרחי של אוסטרליה. הצפוני ביותר היה בקיירנס שבקווינסלנד והדרומי ביותר – בקמפסי, ניו סאות' ויילס. עד לאירוע בצ'ינצ'ילה, קווינסלנד, ביולי 2011, כל אתרי ההתפרצות היו בתפוצה של לפחות שניים מתוך ארבעת השועלים-המעופפים ביבשת (עטלפי פירות); שועל-מעופף אדום קטן, שועל מעופף שחור, (Pteropus alecto), שועל-מעופף אפור-ראש ושועל-מעופף ממושקף. ככל הידוע, צ'ינצ'ילה היא רק בטווח של שועל-מעופף אדום קטן ונמצאת ממערב לרכס החלוקה הגדול. זהו האזור הכי מערבי שבו זוהה הזיהום בסוסים.

עיתוי התקריות מצביע על דפוס עונתי של התפרצויות. בתחילה שוער קשר למחזור הרבייה של השועלים האדומים המעופפים הקטנים. מינים אלה יולדים בדרך כלל בין אפריל למאי. לאחר מכן, גבר החשש שהשועל המעופף הממושקף והשועל המעופף השחור הם המינים שסביר יותר שמעורבים בהעברת הזיהום.

תזמון ההתפרצויות סביר יותר בחודשים הקרירים, כאשר הטמפרטורה והלחות נוחים יותר להישרדות הנגיף לטווח ארוך יותר בסביבה.

אין עדות להעברה לבני אדם ישירות מעטלפים. נראה שהדבקת אדם מתרחשת רק באמצעות מארח ביניים, סוס. למרות זאת, בשנת 2014 אישרה ממשלת ניו סאות' ויילס השמדת מושבות שועל-מעופף.

יוני–אוגוסט 2011 
בשנים 1994–2010 נרשמו ארבעה עשר אירועים. בין 20 ביוני 2011 ל-28 באוגוסט 2011 זוהו שבעה עשר אירועים נוספים, בהם מתו עשרים ואחד סוסים.

לא ברור מדוע חלה עלייה פתאומית במספר אירועי ההדבקה בין יוני לאוגוסט 2011. בדרך כלל אירועי הדבקה ב-HeV שכיחים יותר בין מאי לאוקטובר. תקופה זו נקראת לעיתים "עונת ההנדרה", בה עטלפי פירות רבים מכל המינים מתאספים בבית הגידול של חיפוש מזון חורפי בדרום מזרח קווינסלנד. מזג האוויר חם ולח והוא נוח להישרדות נגיף הניפה.

ייתכן שהשיטפונות בקווינסלנד ובצפון ניו סאות' ויילס בדצמבר 2010 ובינואר 2011 השפיעו על בריאותם של עטלפי הפירות. מדגימות שתן באזורי קינון של עטלפי שועל-מעופף עלה ששועל-מעופף משיל וירוסים חיים. המעקב המתמשך של ביו-אבטחה בקווינסלנד מראה ש-7% מהחיות משילות וירוסים חיים. ביוני ויולי דווח על כמעט 30% מבעלי החיים שהשילו וירוסים חיים. כרגע לא נראה שאירועים אלה נובעים ממוטציה ב-HeV עצמו.

ייתכן שעלייה בבדיקות הובילה לעלייה בגילוי. דרך ההעברה בפועל בין עטלפים וסוסים לא הובררה, ולכן לא ברור אילו גורמים יכולים להגביר הידבקות סוסים, אם בכלל.

לאחר וידוא קיומו של כלב עם נוגדני HeV ב-27 ביולי 2011 ממשלות קווינסלנד וניו סאות ויילס הגדילו את מימון המחקר לנגיף הנדרה ב-6 מיליון דולר שהוצאו עד 2015. הכסף הזה שימש למחקר גורמים אקולוגיים להדבקה בעטלפים ומנגנון העברת הנגיפים בין עטלפים למינים אחרים. 6 מיליון דולר נוספים הקצתה הממשלה הפדרלית. הכספים חולקו שווה בשווה בין חקר בריאות האדם וחקר בריאות בעלי חיים ומגוון ביולוגי.

קישורים חיצוניים 
 עובדות על ההנדרה
 ביטחון ביולוגי: נגיף ההנדרה של קווינסלנד
 הרשות האוסטרלית לחומרי הדברה ותרופות וטרינריות - רישום חיסון להנדרה ושחרור נתונים - אוגוסט 2015
 גיליון מידע על נגיף ההנדרה - CSIRO
 המדע והמסתורין של נגיף ההנדרה - רנה דו פריז (ABC Rural) - תאגיד השידור האוסטרלי

הערות שוליים 

מחלות זואונוטיות
מחלות נגיפיות