דרך ארץ (חז"ל)

"דרך ארץ" בלשון חז"ל, ובעקבותיהם אצל הראשונים, הוא האופן המתוקן והסדיר שכך אמור האדם להתנהג, כשהדבר מתייחס בייחוד להתנהגות האדם במוסר המידות ובנימוס, וכן ביישוב העולם ובעיסוק ומסחר. למונח יש השלכות בין על מצוות שבין אדם למקום ובין על מצוות שבין אדם לחברו.

הגדרה
בהגדרת המושג "דרך ארץ" שבחז"ל, קיימות שתי משמעויות מרכזיות חופפות:
 המשמעות הפשוטה בחז"ל: טוהר המידות, אצילות ונימוס, וכהגדרת הרמב"ם: , וכן תרבות. יש הרואים בכלל זה גם את כל "המצוות השכליות" (מצוות המוסכמות גם אילולא ציוותה אותם התורה), ובייחוד את שבע מצוות בני נח.
 השתתפות בחברה האנושית בבניין העולם, עיסוק, מסחר והשׂתכרות.
משמעות נוספת בחז"ל ל"דרך ארץ" היא תשמיש המיטה.

חשיבות וחובה
חז"ל כורכים את "דרך ארץ" עם קיום מצוות התורה, בכך שלא ניתן להסתפק בקיום המצוות תוך זלזול בסעיפים הנכללים בדרך ארץ, ואף רואים בדרך ארץ דבר בסיסי ויסודי לקיום כל המצוות.
בתלמוד בבלי, מסכת ברכות, מביאה הגמרא:

חז"ל ראו בדרך ארץ חשיבות זהה ומקבילה לחשיבות התורה, קיומית כלפיה ולפעמים אף עודפת ממנה, וביטאו זאת במספר מקומות במשנה:
 במסכת אבות: . המפרשים הקלאסיים מבארים את המושג "דרך ארץ" כעיסוק במלאכה ומסחר לשם פרנסה.
בדיוק הלשון "תורה עם דרך ארץ", יש שרואים בזה אף תנאי מקדים לדרך ארץ לפני תורה, שהבסיס הוא דרך ארץ ועליו נוספת התורה. זאת בדומה לפתגם של דרך ארץ קדמה לתורה.
 עוד במסכת אבות: . במשנה זו יש המפרשים את המושג "דרך ארץ" כעיסוק במלאכה ומסחר לשם פרנסה, ויש המפרשים זאת כהתנהגות במידות טובות ובנחת.
 במשנה במסכת קידושין: .

בביטוי "דרך ארץ קדמה לתורה", המבוסס על דברי חז"ל במדרש רבה, אף עולה נקודת קדימה או העדפה לדרך ארץ על פני תורה.

גוי - שנענש אף על עבירה שעשה מחמת אי ידיעה - נענש גם אם אי ידיעה זו היא מחמת אי ידיעת דבר הנכלל בדיני דרך ארץ, וזו הסיבה שהתחייב אבימלך מלך גרר מיתה בעת שלקח לעצמו לאישה את שרה אשת אברהם.

יישומים

במקומות רבים במשנה ובתלמוד הזכירו חז"ל הנהגות רבות שהן בכלל "דרך ארץ". במסכתות קטנות קיימות שתי מסכתות העוסקות כולן בנושא זה: דרך ארץ רבה (בהתנהגות שבין אדם לחברו ובנימוסין) ודרך ארץ זוטא (הדרכות מוסר המיועדות לתלמידי חכמים, בענייני צניעות והתנהגות כללית, וכן בביקורת עצמית). הנהגות אלו שבחז"ל מכונות בשם "הלכות דרך ארץ", והן כוללת בין דברים שבינו לבין עצמו - עם בוראו, ובין דברים שבינו לבין הזולת; הן מקיפות את חיי האדם בדיבורו, באכילתו ובאופן התלבשותו, אופן הליכתו והופעתו, חייו מחוץ לביתו, עיסוקו במלאכה ובמסחר, ועוד. בחיבורו המקיף של הרמב"ם - "משנה תורה" - הן מופיעות בעיקר ב"הלכות דעות" שבספר "מדע".

ראו גם
 דרך ארץ קדמה לתורה
 תורה עם דרך ארץ
 נימוסים

לקריאה נוספת
 -ז'.
 רבי ישעיה הלוי הורוביץ, שני לוחות הברית, שער האותיות, אות דל"ת - דרך ארץ.
 אנציקלופדיה תלמודית, כרך ז', ערך "דרך ארץ", טור תרע"ב-תש"ו.

הערות שוליים

ניבים וביטויים חז"ליים
מוסר
מונחים תלמודיים