רייכסבורגר

רייכסבורגרבווגונג (בגרמנית: Reichsbürgerbewegung, תנועת אזרחי הרייך) או רייכסבורגר (, אזרח(י) הרייך, המילה זהה ביחיד וברבים) הוא שם למספר קבוצות ויחידים אנטי-חוקתיים ורוויזיוניסטיים בגרמניה ובמקומות אחרים שדוחים את הלגיטימיות של המדינה הגרמנית המודרנית, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה, לטובת האימפריה הגרמנית.

אחת האמונות האופייניות לרייכסבורגר היא הטענה שהרייך הגרמני ממשיך להתקיים בגבולותיו שלפני מלחמת העולם השנייה, ושהוא נשלט כעת על ידי אחת מקבוצות הרייכסבורגר.

מספר תקריות שכללו חברי תנועה אלימים ומחסני נשק בלתי חוקיים הציבו את התנועה במרכז תשומת לב של התקשורת והרשויות הגרמניות. נכון ליולי 2021, שלטונות גרמניה מעריכים כי 21,000 בני אדם משתייכים לתנועה בגרמניה.

היסטוריה 
ה- המקורי (KRR, מגרמנית: ממשלה אימפריאלית זמנית) נוסד בשנת 1985 על ידי וולפגנג גרהרד גינטר איבל. התנועה דוגלת בתיאוריות קשר, אנטישמיות וגזענות. התנועה תוארה כנאו-נאצית באופייה, למרות שהאקונומיסט דיווח ב-2016 כי חסידי הרייכסבורגר "סופגים לעג אפילו מהנאו-נאצים". תומכים רבים של תנועת הרייכסבורגר הם גם מונרכיסטים התומכים בחידוש הקיסרות הגרמנית.

משרד הפנים הפדרלי של גרמניה הגיע למסקנה שרק חלק קטן מהתנועה הוא חלק מהמילייה הנאו-נאצי המאורגן (כ-5%). אף על פי כן, מכיוון שהתנועה דוחה את קיומה של הרפובליקה הפדרלית, חברי התנועה מפרים את הסדר החוקי של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה.

מדריך של מדינת ברנדנבורג מגדיר את תנועת הרייכסבורגר כ"קיצונית" על פי ההגדרה של המשרד הפדרלי להגנת החוקה. לפי המשרד, המונח "קיצוני" (Extremist) מתייחס לעמדות ואידאולוגיות המכוונות נגד תנאי היסוד של דמוקרטיה מודרנית וחברה פתוחה, כמו זכותו של העם לבחור את ממשלתו באופן דמוקרטי. המשרד להגנת החוקה מגדיר את תנועת הרייכסבורגר כ"קבוצות ויחידים אשר, ממניעים שונים ועם הצדקות שונות, כולל [התייחסות] לרייך הגרמני ההיסטורי, דפוסי טיעון של תאוריות קשר או חוק טבע המוגדר בעצמו, דוחים את קיומה של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה והמשפטים שלה. מערכת, שוללים את הלגיטימציה של הנציגים הנבחרים באופן דמוקרטי או אפילו מגדירים עצמם בשלמותם כמי שמחוץ למערכת המשפטית ולכן מוכנים לבצע הפרות של מערכת המשפט".

התנועה מאופיינת בדחיית הרפובליקה הפדרלית המודרנית של גרמניה, שלילת חוקיותה והלגיטימיות שלה, ושלילת הסמכות של הממשלות הפדרליות, המדינתיות והמקומיות בגרמניה. הרייכסבורגר מאמינים כי גבולות הקיסרות הגרמנית של 1932 או 1871 עדיין קיימים וכי הרפובליקה הפדרלית המודרנית של גרמניה היא "מבנה מנהלי שעדיין כבוש על ידי מדינות ההסכמה".

רוויזיוניזם היסטורי 

הרייכסבורגר, המתואר על ידי עצמו, טוען שהרפובליקה הפדרלית של גרמניה אינה לגיטימית וכי חוקת ויימאר של הרייך מ-1919 (או חוקה קודמת) נותרה בתוקף. הרייכסבורגר משתמש במגוון טיעונים, אחד מהם הוא פרשנות סלקטיבית של החלטה משנת 1973 של בית המשפט החוקתי הפדרלי של גרמניה בנוגע לאמנה משנת 1972 בין גרמניה המערבית והמזרחית.

ב-1949 הוקמו הרפובליקה הפדרלית של גרמניה ("גרמניה המערבית") והרפובליקה הדמוקרטית הגרמנית ("גרמניה המזרחית"). חוקת הרפובליקה הפדרלית הזכירה ישות גרמנית ועם גרמני מעבר לרפובליקה הפדרלית. דוגמה לכך היא סעיף 23 (מהגרסה ישנה):

 "חוק יסוד זה יחול תחילה בשטחי המדינות באדן, בוואריה, ברמן, ברלין רבתי, המבורג, הסן, סקסוניה התחתונה, נורדריין-וסטפאליה, ריינלנד-פפאלץ, שלזוויג-הולשטיין, וירטמברג-באדן ווירטמברג-הוהנצולרן. בחלקים אחרים של גרמניה הוא אמור להיכנס לתוקף לאחר הצטרפותם".

במהלך עשרים השנים הראשונות ניסתה גרמניה המערבית לבודד את גרמניה המזרחית. לאחר שנראה היה כי מטרה זו אינה ניתנת לביצוע, הממשל הפדרלי חתם על האמנה הבסיסית  עם הרפובליקה הדמוקרטית ליצירת יחסים דיפלומטיים ושיתוף פעולה מוגבל. האופוזיציה הנוצרית-דמוקרטית ברפובליקה הפדרלית דחתה את האמנה. מדינת בוואריה אף ערערה לבית המשפט הפדרלי לחוקה, בטענה כי האמנה הבסיסית מפרה את המטרה החוקתית של איחוד מחדש.

פסק הדין של בית המשפט מ-31 ביולי 1973 קבע כי האמנה הבסיסית אינה מפרה את החוקה משום שהיא אינה הופכת את איחוד גרמניה לבלתי אפשרי. בפסק דינו קבע בית המשפט:

הרייכסבורגר בדרך כלל מצטט רק את החלק שטוען כי הרייך הגרמני שרד את הקריסה, אך לא מתייחס להצהרת בית המשפט שהרפובליקה הפדרלית זהה לו. לכן, רבים מחברי תנועת הרייכסבורגר מסיקים בדרך כלל שהרייך הגרמני עדיין קיים וכי הרפובליקה הפדרלית של גרמניה אינה מדינה ריבונית בפועל אלא תאגיד שנוצר על ידי בעלות הברית לאחר מלחמת העולם השנייה.

כתוצאה מכך, קבוצות רייכסבורגר רבות טוענות שהן החזירו את הגופים הממשלתיים של הרייך הגרמני וכעת פועלות כממשלת גרמניה הרשמית מטעמו. בפועל, קבוצה של רייכסבורגר ערכה פגישה ש"בחרה" את בעלי התפקידים של הרייך (למשל, קנצלר הרייך, נשיא הרייך וכו'). מכיוון שיש כמה קבוצות כאלה, יש כמה אנשים בגרמניה שטוענים שהם קנצלר הרייך או נושא תפקיד אחר בממשלת הרייך הגרמני.

חלק מקבוצות הרייכסבורגר שומרות על נקודת מבט שונה. לטענתם, חוקת ויימאר לא הייתה לגיטימית ולכן החוקה האימפריאלית הישנה מ-1871 עדיין בתוקף. הקבוצות הללו טוענות שחלק מאנשיהן הם הקייזר, מנהיג פרוסיה וכו'.

עדיין קבוצות אחרות "יצרו" מדינות ריבוניות גרמניות ללא תקדים היסטורי, למשל ממלכת גרמניה או ישות אזורית אחרת. קבוצות אחרות אינן פועלות תחת התווית של מדינה גרמנית "משוקמת" או חדשה, אלא מכנות את עצמן פשוט סלבסטוורוולטר (Selbstverwalter, "מישהו השולט בכוחות עצמו"). הם דוחים את קיומה של הרפובליקה הפדרלית הגרמנית וטוענים לריבונות.

אנטישמיות 
לפי המשרד הפדרלי להגנת החוקה, חלק מקבוצות הרייכסבורגר מחזיקים בדעות אנטישמיות. דוגמה אחת היא ארגון "Geeinte deutsche Völker und Stämme", שהוצא אל מחוץ לחוק במרץ 2020: הוא מקדם את הרעיון שליהודים ולמוסלמים לא עומדות זכויות האדם וגם לא זכות הקניין.

בדרך כלל חברי הרייכסבורגר משתמשים בקודים אנטישמיים, כמו "אלה מהחוף המזרחי" או "הרוטשילדים". תיאוריות קשר אנטישמיות מושכות את האנשים בתנועת הרייכסבורגר מכיוון שהן מספקות הסבר פשוט על העולם על ידי חלוקת האנושות לחברים ולאויבים. קבוצה של אויבי העם אחראית למלחמות ולעוני.

חברות 
באפריל 2018, שירות הביון הפנימי הגרמני, המשרד הפדרלי להגנת החוקה (BfV), העריך כי מספר החברים בתנועה גדל ב-80% במהלך השנתיים הקודמות, יותר ממה שהוערך קודם לכן, עם סך של 18,000 חסידים, מתוכם 950 סווגו כימנים רדיקלים. זו הייתה עלייה מההערכה של BfV מ-2016 של 10,000 חסידים והערכת 2017 של 12,600 חסידים. עם זאת, הגידול במספרים עשוי להיות מקושר לכך שיותר חברים בתנועה נודעו לרשויות, ולא לעלייה ממשית במספר החסידים. ההטרוגניות של התנועה וחלוקתה לקבוצות קטנות רבות שאינן תלויות זו בזו מקשה על הערכת מספר חברי הרייכסבורגר הפעילים.

חסידי הרייכסבורגר מפוזרים ברחבי גרמניה, אך מרוכזים בחלקים הדרומיים והמזרחיים של המדינה, במדינות ברנדנבורג, מקלנבורג-מערב פומרניה ובוואריה. ה-BfV העריך שיש 3,500 חברי רייכסבורגר בבוואריה וכ-2,500 בבאדן-וירטמברג.

חסידי התנועה נוטים להיות מבוגרים יותר, כאשר רובם בני 40–60 שנים וגילם הממוצע מעל 50. הרוב הם גברים וחלשים חברתית. קרן אמדאו אנטוניו, העוקבת אחר פעילות הימין הקיצוני בגרמניה, קובעת כי חסידי הרייכסבורגר "מבודדים לעיתים קרובות" ו"מנותקים לחלוטין מהמציאות". קצין נגד-הקיצוניות הגרמני הייקו הומבורג קובע כי התנועה היא מיזוג של ימניים קיצוניים ואיזוטרים, ומושכת אליה מאמיני תיאוריות קשר, בעלי בעיות כלכליות ו"אנשים שקצת מופרעים נפשית".

פעילויות 

מעולם לא הייתה ספירה מהימנה של מספר חברי ה-KRR, אבל ה-KRR FAQ, רישום מקוון שמתוחזק על ידי משפטן גרמני, מפרט כ-60 אנשים או ארגונים הקשורים להפעלת KRR שונים. לכמה (אם כי לא לכולם) יש קשרים לקבוצות ימין קיצוני או נאו-נאצי. המשרד הפדרלי להגנת החוקה, הסוכנות הפדרלית לביטחון פנים של גרמניה, מפקח על הרייכסבורגר מאז נובמבר 2016, ושירותי הביטחון של מדינות בודדות עוקבים אחר פעילות הקבוצה במשך זמן רב יותר.

חלק מה-KRR מוכנים להנפיק, תמורת תשלום, מסמכים "רשמיים" כגון היתרי בנייה ורישיונות נהיגה, אשר חסידיהם עשויים לנסות להשתמש בהם בחיי היומיום. באחד המקרים, ה-KRR של וולפגנג אבל הוציא "היתר חפירה" למדינה לכאורה נסיכות סילנד, אשר גרמה לגברים לחפור חלקת אדמה באזור הרי ההארץ בחיפוש אחר חדר הענבר במשך שבועיים, עד שבעל הקרקע שכר שירות אבטחה פרטי כדי לגרש אותם. באופן דומה, בשנת 2002 ה-KRR של אבל "מכר" את אחוזת האקבורג, אחוזה בקליינמאצ'נוב דרומית לברלין שהייתה בבעלות הרייכספוסט (הדואר האימפריאלי) הגרמני (ולכן, לפי אבל, בבעלות ה-KRR שלו) לאחת משתי הממשלות המתחרות של סילנד, ובכך יצרה, לכאורה, מובלעת של סילנד בגרמניה.

חסידי KRR סירבו מדי פעם לשלם מיסים או קנסות, בטענה שלחוקים הקובעים עונשים כאלו אין בסיס חוקתי. בהליך השיפוטי שלאחר מכן הם מסרבים להכיר בבתי המשפט של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה כלגיטימיים. חלקם ממשיכים את פעילותם גם מחוץ למדינה. בשנת 2009, לאחר שהרשויות בשווייץ סירבו להכיר ב"רישיון הנהיגה של הרייך" של חסיד KRR גרמני, הוא ערער ללא הצלחה על התיק לבית המשפט העליון הפדרלי של שווייץ.

הארגון המקורי של וולפגנג אבל ממשיך לנסות לאכוף את סמכותו המוצהרת באמצעות ניסיונות הפחדה. לדברי אבל, "הממשלה" שלו הוציאה יותר מ-1,000 "צווי מעצר" נגד אנשים שהתעלמו ממסמכים שהוציא ה-KRR. צווים אלה מודיעים לנמען שברגע שממשלת הרייך תהיה בשלטון, הם יישפטו בעוון בגידה ממעלה גבוהה, שהעונש עליה הוא מוות. אבל גם הודה שבבעלותו מסוק ממשלתי צבוע בצבעים הלאומיים. כמה ניסיונות להעמיד לדין את אבל בגין איומים, התחזות לעובד ציבור וכדומה נכשלו מכיוון שלדברי התובעים הגרמניים, כל בתי המשפט מצאו שהוא לא שפוי מבחינה משפטית.

אלימות מצד פעילי רייכסבורגר 

בשנת 2016, אדריאן אורזכה , רייכסבורגר שהתפרסם ב-1998 כשזכה בתחרות היופי "מר גרמניה", התנגד באלימות לפינויו מביתו ברודן. כשהגיעה המשטרה הגרמנית למקום היא נתקלה בקבוצה של כ-120 אנשים, ששהו בשטח של אורשאה וחמותו. אורשאה ראה את רכושו כחלק מ"מדינת אוּר" שהוכרזה על עצמה והניף את דגל הרייך הגרמני הישן מעל הבית. לאחר שניסיון פינוי ראשון נכשל, משטרת גרמניה חזרה עם צוות תגובה מיוחד למחרת. כשהחל הפינוי, אורשאה פתח באש ופצע שני שוטרים. הוא נורה והובהל לבית חולים. בשנת 2019 הורשע אורשאה בניסיון רצח ונידון ל-7 שנות מאסר.

באותה שנה, ליד נירנברג, רייכסבורגר ירה על יחידת תגובה מיוחדת של משטרת בוואריה כאשר ניסו להחרים את 31 כלי הנשק שלו. שלושה שוטרים נפצעו, ואחד מהם מת מאוחר יותר מפצעיו. החרמת הנשק באה בעקבות שלילת רישיון הנשק של הרוצח וסירובו החוזר ונשנה לשתף פעולה עם הרשויות המקומיות. הרשויות בגרמניה הביעו דאגה מההסלמה באלימות, והאירוע משך תשומת לב בין-לאומית. שרי ממשלת בוואריה קראו להגביר את המעקב אחר התנועה הימנית הקיצונית. ב-23 באוקטובר 2017 נידון הרוצח למאסר עולם.

ב-2014 בהוקסטר, נורדריין-וסטפאליה, בשנת 2014, קבוצת רייכסבורגר בשם "המדינה החופשית של פרוסיה" ניסתה להבריח נשק לגרמניה בניסיון ליצור מיליציה משלה. פשיטות משטרתיות מצאו מאגרים גדולים של אקדחים ותחמושת שנאגרו על ידי חסידי התנועה. בשנת 2018, המגזין הגרמני Focus דיווח כי חברי תנועת רייכסבורגר ניסו לבנות מיליציה חמושה לקראת "יום X" – "יום דמיוני של התחשבנות או התקוממות נגד ממשלת גרמניה".

באפריל 2022 ארבעה חברים בקבוצת רייכסבורגר בשם הפטריוטים המאוחדים (Vereinte Patrioten) נעצרו בשל תכנון להפיל את הממשלה. הם תכננו להרוס תחנות כוח וקווי חשמל באמצעות הפצצות כדי לגרום להפסקת חשמל ארצית כדי ליצור תנאים "דמויי מלחמת אזרחים". על פי החשד, שני חברים גם זממו לחטוף את שר הבריאות הגרמני קרל לאוטרבך.

האיחוד הפטריוטי 
"האיחוד הפטריוטי" (Patriotische Union) או "המועצה" (Der Rat) הוא שמה של קבוצת רייכסבורגר ימנית קיצונית. המטרה היא להקים ממשלה סמכותנית בגרמניה שתמשיך את האימפריה הגרמנית של 1871. הקבוצה רצתה לעורר כאוס ומלחמת אזרחים בגרמניה ובכך להשתלט על השלטון במדינה. בין היתר, הבונדסטאג, הבית התחתון של הפרלמנט הגרמני, היה אמור להיתפס בכוח הנשק ובהתחשב בכך שאנשים יהרגו.

מטרות 
הקבוצה רצתה להקים ממשלה חדשה ("מועצה"). מאז נובמבר 2021 הרשת תכננה מתקפה מזוינת על הבונדסטאג, כמו גם מעצרים פומביים של פוליטיקאים כדי לגרום לתסיסה ציבורית. האיחוד הפטריוטי הניח כי חלקים מרשויות הביטחון הגרמניות היו מגלים סולידריות עם הקבוצה, מה שהיה מביא להפלת הממשלה והקבוצה הייתה תופסת את השלטון.

חברים 
נטען כי היינריך רויס, אריסטוקרט גרמני, הוביל את הקבוצה והיה ראש המדינה המתוכנן שלה לאחר שתתפוס את השלטון.

הקבוצה, שכללה יותר ממאה איש, חולקה לתחומי אחריות. התובע הציבורי הפדרלי הכריז על 52 חשודים, ו-25 מהם נעצרו.

הכנופיה כללה גם כמה חברים לשעבר בפיקוד הכוחות המיוחדים (KSK), כולל סמל לשעבר בגדוד הצנחנים של הבונדסוור שהיה אמור להוביל את "הזרוע הצבאית" של הקבוצה. התובע הציבורי הפדרלי מתאר אותו, לצד היינריך רויס כ"מנהיג ראשי". הסמל אף ניסה לגייס שוטרים וחיילים לקבוצה.

עורכת דין ושופטת במדינת ברלין, בירגיט מלזק-ווינקמן, הוגדרה כ"שרת המשפטים" העתידית. מלזק-ווינקמן הייתה חברה בבונדסטאג הגרמני מ-2017 עד 2021 במפלגת הימין אלטרנטיבה לגרמניה ונעצרה ב-7 בדצמבר 2022.

בתנועה היו חברים גם רופאים, ולפחות אחד מהם היה יזם.

ניסיון ההפיכה ב-2022 

רשויות המשטרה הגרמנית חקרו את הקבוצה מאז אביב 2022. הקבוצה מורכבת גם מחלקים מתנועת Querdenker הקיצונית, קבוצה הטרוגנית של מפגינים ומכחישי קורונה. היינריך רויס, המכונה על ידי התנועה הנסיך היינריך ה-13, היה נקודת ההתחלה לחקירות, שבוצעו על ידי משטרת הפלילים הפדרלית. בנוסף, היו מעורבים כמה משרדי חקירות פליליות ממלכתיים והמשרד להגנת החוקה.

למעלה מ-3,000 שוטרים, כולל קציני יחידת GSG-9, חיפשו ביותר מ-130 אתרים ברחבי גרמניה, כולל בתים, משרדים ומתקני אחסון, אחת הפשיטות האנטי-קיצוניות הגדולות בתולדות המדינה. בו בזמן התבצעו חיפושים גם באזורים באוסטריה ובאיטליה. במהלך הפשיטות, שתואמו על ידי המשטרה הפדרלית, נעצרו 25 אנשים מתוך 52 חשודים כמעצבי הפיכת הימין קיצוני הקשורים לתנועת הרייכסבורגר. המעורבים במזימה החשודה כללו גם אנשי צבא ושוטרים פעילים. התובעים הצהירו כי העצורים תכננו הפלה מזוינת של ממשלת גרמניה והחוקה הדמוקרטית. קבוצת "האיחוד הפטריוטי" אספה מלאי של טלפונים לווייניים של אירידיום, מכשירים יקרים שיכולים לפעול גם אם רשת החשמל הייתה מושבתת. משרד התובע הפדרלי הכללי אמר: "החשודים שנעצרו שייכים לארגון טרור שנוסד עד סוף נובמבר 2021 לכל המאוחר ואשר שם לעצמו למטרה להפיל את הסדר המדינתי הקיים בגרמניה ולהחליפו בטופס משלו. של מדינה, אשר קווי המתאר שלה כבר גובשו".

בין חברי הקבוצה שנעצרו היה האריסטוקרט היינריך רויס (שמגדיר את עצמו "היינריך ה-13, הנסיך רויס מגרייץ"), צאצא בן 71 של בית רויס, בעל אחוזה בתורינגיה שבה נפגשה הקבוצה. עוד נעצרו כמה מחסידיו, וכן מפקד צנחנים לשעבר של הבונדסוור בן 69. כמו כן נעצרה בריגיט מלזק-וינקמן  חברת הבונדסטאג לשעבר מטעם מפלגת אלטרנטיבה לגרמניה ושופטת בהווה.

קשרי המשטרה עם התנועה 
ב-2016 התחדשו קריאות לנקיטת צעדים חמורים יותר נגד התנועה, לרבות שלילת היתרי נשק והחרמת כלי נשק, בעקבות צעדים משמעתיים נגד שוטרים הקשורים לכאורה לתנועה. ב-27 באוקטובר 2016, שוטר במשטרת בוואריה הושעה מתפקידו בגלל קשריו לאחד מאנשי תנועות הרייכסבורגר. טענות דומות הועלו גם נגד שוטרים במדינות אחרות בגרמניה.

רשימת קבוצות רייכסבורגר 
להלן רשימה חלקית של KRR שזכו לסיקור תקשורתי.
 Fürstentum Germania, שבסיסה בעבר בארמון קראמפר, נוסדה ב-2009, טוענת ל-300 חסידים.
 Ur, שבסיסה באלסטראו. מנהיגה אדריאן אורשאה נפצע בקרב יריות עם המשטרה ב-2016.
 NeuDeutschland, שבסיסו בוויטנברג. נוסדה בשנת 2012 וטוענת ל-3,500 חברים. מובלת על ידי "מלך גרמניה" המוכר על ידי עצמו, פיטר פיצק.
 "האיחוד הפטריוטי" (Patriotische Union), קבוצת ימין שנחשפה ב-2022.

קישורים חיצוניים 

  מאגר נתונים על KRR.

הערות שוליים 

גרמניה: פוליטיקה
נאו-נאציזם
ימין רדיקלי