פרנק ולס

פרנקלין ג'י. ולס (באנגלית: Franklin G. Wells; 4 במרץ 1932 – 3 באפריל 1994) היה איש עסקים ומטפס הרים אמריקאי, שידוע בזכות עבודתו אצל האחים וורנר וחברת וולט דיסני, אשר היה הנשיא ומנהל התפעול שלה משנת 1984 עד מותו מהתרסקות מסוק ב-1994. החל משנת מותו ולס מוכר בתואר אגדת דיסני, כמו כן בשנת 1998 נחנך בניין הקרוי על שמו באולפני וולט דיסני בברבנק.

ביוגרפיה 
ולס נולד בשנת 1932 בקורונדו, עיר במחוז סן דייגו שבמדינת קליפורניה בארצות הברית. ולס הוא אחד מתוך שלושה אחים, כאשר אימו היא בטי גודפרי ואביו הוא ג'ון כץ, לוטננט קומנדר בצי ארצות הברית שפיקד על USS Humphreys כשנתיים במהלך מלחמת העולם השנייה. ולס הוא צאצא למשפחה שהייתה בספינת המהגרים מייפלאואר. הוא למד בקולג' פומונה, אותו עזב בשנת 1953 בתור פי בטא קפא. בהמשך הוא קיבל את מלגת רודס, שבאמצעותה למד לימודי תואר ראשון באמנויות באוניברסיטת אוקספורד. בצבא ארצות הברית הוא שירת במשך שנתיים בדרגת סגן ראשון, ולאחר מכן למד ב-Stanford Law School והפך לעורך דין.

בשנת 1969 ולס החל לעבוד אצל האחים וורנר. תחילה היה סגן הנשיא של החברה עד שנת 1973, בה קודם לתפקיד הנשיא. בשנת 1977 מונה לתפקיד סגן יו"ר עד שעזב את החברה בשנת 1982. בשנת 1984 הודח מנכ"ל חברת וולט דיסני, רון מילר, בעקבות ניסיון השתלטות של איש העסקים סול סטיינברג על החברה. מועצת המנהלים של החברה, הכוללת את רוי אדווארד דיסני, סטנלי גולד וסיד בס, החליטו לגייס את ולס להיות נשיא ומנהל התפעול של החברה. יחד איתו מונה לתפקיד יו"ר ומנכ"ל מייקל אייזנר, אשר עבד לפני כן בסרטי פרמאונט, כאשר זו פעם ראשונה שתפקיד בכיר ניתן לאנשים מחוץ לחברה. דיסני טען שהשניים מזכירים לו את השילוב של וולט דיסני ואביו, רוי דיסני. ולס היה ייחודי בניהולו בחברה בכך שהיה לו את ההישג האקדמי הגבוה ביותר.

במהלך כהונתו בתפקיד הוא התעמק במאמצים יצירתיים וניהוליים. ולס התמקד בכל ההיבטים של החברה, כולל פארקי השעשועים, נדל"ן, פיננסים וחסויות מסחריות. ולס ידוע כתומך מרכזי של דיסנילנד פריז שבנייתו החלה בשנת 1988. באותה שנה נחנך אתר הנופש הפלורידיאני הגדול של דיסני בדיסניוורלד, אשר היה אחד הפרויקטים של ולס. בית המלון עוצב על פי דגם של מלון דל קורונדו, בתור מחווה לאימו שבילתה בו בשנות ה-20 בתור תלמידה. הוא ידוע כאחד הגורמים שגרמו לתחילת הרנסאנס של דיסני, אשר נמשך בין השנים 1989–1999. פעילויות נוספות בהן לקח חלק כוללות את הפיכת ערוץ דיסני לאחת מרשתות הטלוויזיה הגדולות בתשלום, ופיתוח של חנות דיסני וחטיבת מוצרי הצריכה שלה.

בנוסף להיותו איש עסקים, ולס היה מטפס הרים והתקרב להשיג את מטרתו לטפס על שבע הפסגות. בשנת 1983, שנה לאחר שעזב את האחים וורנר ושנה לפני שהצטרף לחברת וולט דיסני, הוא טיפס יחד עם ריצ'רד באס על כל ההרים, כאשר הם הגיעו לפסגות של כל ההרים מלבד האוורסט. הם לא הצליחו לטפס על ההר מכיוון שמזג אוויר גרוע אילץ אותם לרדת ממנו, כשהם במרחק של 3,000 רגל בלבד מהפסגה. ב-30 באפריל 1985 באס הצליח להגיע לפסגה של האוורסט והפך לאדם הראשון שהצליח להגיע לכל שבע הפסגות.

ב-3 באפריל 1994, בתקופת חג הפסחא, נקבע מותו של ולס בעקבות התרסקות מסוק כשחזר מטיול סקי בהרי רובי. הטיסה כללה ארבעה אנשים בנוסף לולס, כאשר שלושה מתוכם מתו ואחד שרד, מייק הובר, שאשתו, מטפסת המצוקים בוורלי ג'ונסון, הייתה אחת מההרוגות יחד עם הטייס דייב וולטון ומדריך הסקי פול סקנל. במהלך הטיסה מזג האוויר היה גרוע, ולכן הוחלט לנחות במקום מרוחק. בזמן ההמתנה שמזג האוויר ישתפר, ירד שלג על כלי התחבורה ובמהלך ההמראה שנעשתה לאחר מכן המנוע איבד כוח. החמישייה התרסקו בשיפוע של 30 מעלות, ולאחר מכן התפכו במהלך ניסיון נחיתת חירום. המועצה הלאומית לבטיחות בתעבורה קבעה שהסיבה לתאונה היא "בליעת חומר זר (שלג) במנוע, שהביאה ל-Flameout (איבוד כוח המנוע)". הובר תבע את החברה שייצרה את כלי התחבורה, עקב תקלה בתכנון המנוע הקשורה לבליעת שלג, והגיע להסדר מחוץ לכותלי בית המשפט. התיק המשפטי זכה בפרס שירות הציבור של סטיבן ג'יי. שארפ מהאגודה האמריקאית לצדק.

ולס נקבר בפארק הזיכרון פורסט לוון, כאשר הוא הותיר אחריו אישה ושני ילדים, שאחד מהם הוא השחקן אריק בריאנט שמת בהתאבדות. בהלוויה שר חברו הטוב קלינט איסטווד את השיר "Hey Jude" של ההביטלס, אותו אהב לשיר ולס. בקיץ של אותה שנה בה ולס נפטר יצא לאקרנים סרט הקולנוע "מלך האריות" הכולל הקדשה לזכרו. בהמשך השנה ולס הוכר בתואר אגדת דיסני, כמו כן נוסף למתקן בדיסנילנד הקרוי "מזחלות מטרהורן" קופסאות שכתוב עליהן "Wells Expedition" ("משלחת ולס") לזכרו. בשנת 1998 נחנך בניין הקרוי על שמו באולפני וולט דיסני בברבנק, כאשר ליד הכניסה לבניין יש לוח שמכיל ציטוט שהיה רשום על פתק נייר בכיסו של ולס במשך 30 שנה, "Humility is the final achievement" ("ענווה היא ההישג הסופי"). על שמו של ולס ישנו גם חלון ברחוב הראשי של ארצות הברית.

מותו של ולס היה מקרה המוות הראשון שאיתו חברת וולט דיסני התמודדה. לאחר מותו ציפה ג'פרי קצנברג, ראש חטיבת סרטי ההנפשה של החברה, להחליף אותו בתפקידו, אך אייזנר סירב לכך, מה שהוביל בסופו של דבר להתפטרותו ולהקמת דרימוורקס. רבים מציינים את מותו הפתאומי של ולס כנקודת מפנה בשלטון דיסני בשוק, שהובילה לבעיות בכל התחומים בהם דיסני פעלה. ולס "היה ידוע כמשלימו של אייזנר וכנציגו של ההיגיון, לעומת הפכפכנותו של אייזנר". בכיר לשעבר בחברה טען שאייזנר נהג לסרב לכל הצעה או פרויקט שהוצגו בפניו, וכשולס היה בחיים "הוא נהג להתערב לטובת אנשי הקריאטיב". ההחלטות של אייזנר גרמו לדיסני לאבד לקוחות ונאמנות הנותרים פחתה. בסופו של דבר הוחלט להחליף את אייזנר, כאשר היורש שלו היה בוב אייגר שנכנס לנעליו בשנת 2005.

בשנת 2009 הוקרן לראשונה ב-Telluride Film Festival הסרט התיעודי "היפהפייה הנרדמת מתעוררת", אשר הופק על ידי דון האן ופיטר שניידר, כשהראשון גם ביים וקריין אותו. הסרט מתעד את היסטורית אולפני ההנפשה של וולט דיסני בין השנים 1984–1994, כאשר הן כוללות את כל שנות הקריירה של ולס בחברה. אחת הסיבות להפקת הסרט הייתה על מנת להציג את ולס, דמות חשובה בהיסטוריה של החברה שלא כולם מכירים. בסיום הסרט ישנה הקדשה לולס ולעוד שלושה אישים, ג'ו רנפט, הווארד אשמן ורוי אדווארד דיסני.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

בוגרי אוניברסיטת אוקספורד
קליפורניה: אישים
אנשי עסקים אמריקאים
מטפסי הרים
דיסני: אישים
אגדות דיסני
האחים וורנר
אמריקאים שנהרגו בתאונות אוויריות
זוכי מלגת רודס
אמריקאים שנולדו ב-1932
אמריקאים שנפטרו ב-1994