מיקלוש פרנק

מיקלוש פרנק (בהונגרית: Frank Miklós; בודפשט, 26 בדצמבר 1895 – בודפשט, 5 באפריל 1971)  היה דוקטור לרפואה (MD), רופא פנימי, בלנאולוג, קנדידט למדעי הרפואה שנקרא דוקטורט קטן (.CSc)(1960). הוא היה מנהל מחלקה ורופא ראשי בבית חולים וסגן מנהל בית חולים. מחקריו עסקו במבחר נושאים, אך בעיקר סביב מים מינרליים ומי מרפה והשפעתם על הפיזיולוגיה האנושית.

קורות חייו 
מיקלוש פרנק נולד במשפחה יהודית כבנם של אדן פרנק (1859–1941), רופא, ושל סרנה פישר. הוא השלים את לימודיו באוניברסיטת בודפשט (היום שמה אוניברסיטת אטווש לוראנד), שם קיבל את התואר שלו ברפואה ב-1918. בשנים 1918–1923 היה מתמחה, עוזר הוראה ומרצה במרפאה פנימית מס' 1 של האוניברסיטה. שם, בנוסף לרפואה הפנימית, החל להתעניין בבלנאולוגיה, שהפכה למכריעה עבורו מאותו הזמן ואילך. עד מהרה הפך למזכיר ולאחר מכן למזכיר הכללי של האגודה הלאומית לבלנאולוגית, ולמרצה בכיר קליני. בשנת 1927 קידם תוכנית בעלון הבלנאולוגיה הלאומי. בין היתר המליץ על הקמת בתי חולים ספא. בשנת 1922, הוטבל לדת הקתולית. ככל הנראה כדי לשאת את אשתו הקתולית, בין השנים 1930–1950 עבד כרופא הפנימי הראשי של המוסד לביטוח לאומי ההונגרי וכרופא ראשי של ספא האי מרגיט. במהלך מלחמת העולם השנייה שירת כסגן רפואה בחזית המזרחית בעיקול הדון באוקראינה. בשנת 1951 נוסד בית החולים ספא של המכון הלאומי לראומטיזם וספא, שבו מונה לסגן המנהל ולראש מחלקת הפנימית 3. בשנת 1960 הוענק לו תואר הקנדידט עם עבודת הדוקטורט שלו "החשיבות של שתיית מי מרפא עם מלחי גלאובר בטיפול במחלות של הכבד ודרכי המרה". ב-1966 עזב את המחלקה שלו ועבד כסגן מנהל מינהלת הספא הלאומית ועסק רק בבלנולוגיה. בשנים 1966–1967 נבחר לנשיא האגודה הבלנאוקלימטולוגית.

משפחתו 
אשתו אליס פוגאן (1896–1963) הייתה רופאת שיניים, לה נישא ב-30 באוגוסט 1922 בבודפשט.  נולדו להם שני בנים: מיקלוש ואדוריאן.

אחותו ד"ר ליוויה פרנק (1904–1945) הייתה רופאת ילדים ונספתה בשואה.

עבודותיו העיקריות 
 בחינת האנטיגנים המשמשים במבחן וסרמן ובהליך ג'ורג'-זקס, תוך התייחסות מיוחדת לתכולת הכולסטרול של האנטיגנים (בודפשט, 1924)
 בדיקות לאיתור תוכן דיאסטז בצואה (Doleschall with Frigyes, Budapest, 1924)
 המשמעות הקלינית של תגובת השחפת של וסרמן (עם לאסלו צ'ה-סומבטי, בודפשט, 1926)
 תיאור אתרי הספא, המים המינרליים ואתרי הנופש של הונגריה (עם יאנוש קונסט וזולטאן ראוש, בודפשט, 1931)
 דיטות שתיית מי מרפה בבודפשט (בודפשט, 1935)
 תפקידו של בית החולים ספא בטיפול במחלות ראומטיות (בודפשט, 1936)
 הבעיה של מחקר ספא מדעי (בודפשט, 1937)
 הכימיה הפיזיקלית של מים מינרלים (בודפשט, 1937)
 מעיין המרפא מגדה במרגיציגט (בודפשט, 1937)
 אתרי הספא של הונגריה (עם לאסלו אויסקי ופרנץ פאפ, בודפשט, 1949)
 המים המינרליים של הונגריה (עם פרנץ פאפ וקארוי שארלו, בודפשט, 1949)
 מים מינרליים ומרפאים של הונגריה (עם אדן שולהוף, בודפשט, 1957)
 אתרי הספא ואתרי הנופש של הונגריה (עורך, בודפשט, 1962)

פרסים והוקרה 
 רופא דגול (1964)

לקריאה נוספת 
 Adatai a Petőfi Irodalmi Múzeum katalógusában (נתוניו במוזיאון הספרותי פטפי)
 Magyar életrajzi lexikon III: Kiegészítő kötet (A–Z). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1981.  (לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש)
 Magyar orvoséletrajzi lexikon. Összeáll. Kapronczay Károly–Közrem. Tóth Magda. Budapest: Mundus Magyar Egyetemi Kiadó. 2004. ISBN 963-950-132-8 (לקסיקון ביוגרפי הונגרי של רופאים)
 Rácz Egon: In memoriam dr.Frank Miklós (1996. november 17.) Orvosi Hetilap, 137. évfolyam, 46. szám (לזכרו של מיקלוש פרנק) דרוש מנוי

הערות שוליים 

{{ערך יתום}]

רופאים יהודים הונגרים
רופאים פנימיים יהודים הונגרים
בודפשט: אישים
בוגרי אוניברסיטת אטווש לוראנד בודפשט
יהודים מומרים הונגרים
יהדות בודפשט
בלנאולוגים יהודים הונגרים
הונגרים שנולדו ב-1895
הונגרים שנפטרו ב-1971