פרנסואה-אלפונס פורל

פרנסואה-אלפונס פורל (בצרפתית: François-Alphonse Forel; 2 בפברואר 1841 – 7 באוגוסט 1912) היה רופא שווייצרי ומדען שהיה החלוץ בחקר האגמים, ולכן נחשב למייסד ולאבי הלימנולוגיה, שהיא חקר גופי מים מתוקים ותכונותיהם הביולוגיות, הכימיות והפיזיקליות.

פעילותו המדעית 
פורל נולד וגדל במורז'  שבשווייץ, על חופי אגם ז'נבה, המכונה בצרפתית le Léman. הוא הושפע מאוד מאביו, משפטן והיסטוריון, שהוציא אותו כנער לאגם כדי לחפש חפצים משרידי יישובים מתקופת הברונזה ששכנו מתחת לחוף האגם. הוא עזב את מורז' כדי להמשיך את השכלתו: תחילה בז'נבה, אחר כך במונפלייה ובפריז, ולבסוף באוניברסיטת וירצבורג, גרמניה, שם קיבל בשנת 1865 את הדוקטורט ברפואה ומיילדוּת. כשחזר לביתו באגם ז'נבה בגיל 26, הוא נכנס לתפקיד כפרופסור לאנטומיה, היסטולוגיה ופיזיולוגיה באוניברסיטת לוזאן, אך החליט להקדיש את זמנו לחקר האגם על כל היבטיו: מפיזיקה, כימיה וביולוגיה, ועד להיסטוריה האנושית וכלכלה.

ב-1892 הוא איחד את הנושאים המגוונים הללו בתחום מדע חדש שהוא כינה 'לימנולוגיה' והגדיר אותו כ"אוקיינוגרפיה של אגמים". עבודתו שמה דגש על האופי המשולב של הלימנולוגיה, שבה כל הנושאים המיוחדים מקושרים, וכל נושא משפיע על השני. הוא גם זיהה את בני האדם כמרכיב בלתי נפרד של המערכת האקולוגית של אגם ז'נבה, הן מבחינת התלות בשירותי המערכת האקולוגית כגון מי שתייה, דיִג והיתרונות האסתטיים של חיים קרוב למים, כמו גם ביכולתם לגרום נזק רב לאגם. פורל ידוע במיוחד בזכות עבודתו המכוננת על אור תת-מימי וצבע מים, וכן בגילוי תופעת הסייש וה-בנטוס של אגמים וחשיבותו של הפחמן האורגני.

תחום מדעי נוסף שפורל תרם לו הוא חקר רעידות האדמה. הוא ייסד יחד עם מיקלה דה-רוסי את הסולם להערכת עוצמה סייסמית שנקרא על שמם – סולם רוסי פורל.

עד מותו בגיל 71, פורל הוציא 288 פרסומים, כולל המונוגרפיה בת 1,900 עמודים, בשלושה כרכים "Le Léman: Monographie limnologique" (אגם ז'נבה: מונוגרפיה לימנולוגית) שהציבה כאמור את היסוד למדע למינולוגיה.

ראו גם 
 לימנולוגיה
 סייש

קישורים חיצוניים

הערות שוליים