קייסי ניקול

קייסי ניקול, הידועה בשם "קייסי ניקול סוונסון" היא דמות בדיונית שגולמה על ידי אישה אמריקאית בשם דבי סוונסון (נולדה בשם דבורה מרי דיקמן בשנת 1960) עבור קבלת תשומת לב ברשת האינטרנט. דבי גילמה את דמותה של קייסי החל משנת 1999 ועד שהתרמית התגלתה בשנת 2001. דבי הציגה עצמה ברחבי רשת האינטרנט כנערה בשם קייסי הסובלת מלוקמיה חריפה. ב-14 במאי 2001, דווח שקייסי נפטרה עקב מחלתה ומותה פורסם בציבור ב-16 במאי. מספר ימים לאחר מכן, גולשים בפורומים השונים ברחבי הרשת שהביעו תמיכה בקייסי, גילו להפתעתם שקייסי כלל אינה קיימת. הודאתה של דבי בדבר התרמית פורסמה בגלוי בבלוג שנפתח כביכול על ידי קייסי ב-20 במאי 2001.

יצירת הדמות 
בשנת 1998, בתה האמיתית של דבי סוונסון, קלי בורק (נולדה בשם קלי ג'ו סוונסון בשנת 1985), שבאותו הזמן למדה בחטיבת הביניים בעיירה  שבאוקלהומה, יצרה דמות פיקטיבית באינטרנט בשם "קייסי ניקול" ביחד עם מספר חברים. החבורה יצרה אתר אינטרנט עבור אותה הדמות ונעזרו לשם הצגתה בתמונות של שחקנית כדורסל אמיתית שלמדה איתם בבית הספר. למרות זאת, קלי וחבריה לא תיקשרו עם אנשים אחרים ברחבי הרשת תחת זהותה של קייסי. כאשר דבי גילתה את דבר התרמית שבתה יצרה, היא החליטה לתפעל בעצמה את דמותה של קייסי במקום לעצור את התרמית.

באוגוסט 1999, המשפחה עברה מאוקלהומה לקנזס.

תחילת דרכה של "קייסי ניקול" 
לאחר שדבי החלה לתפעל את דמותה של קייסי, היא הצטרפה לקהילה מקוונת באתר CollegeClub.com תחת הכינוי "sunny blonde". קייסי הוצגה בתור שחקנית כדורסל מתבגרת בקנזס שנהגה לשתף באינטרנט את תמונותיה ומחשבותיה. במהרה, קייסי רכשה לעצמה חברים רבים באתר האינטרנט ואפילו נהגה לסייע לצוות האתר בתחזוקו, וכן שלחה מתנות לצוות האתר. "קייסי" רואיינה בטלפון על ידי כתב מעיתון הניו יורק טיימס בשנת 2000 וסיפרה שהיא מתכננת להתחיל את לימודיה במכללה בשנה הבאה.

הבלוג של קייסי, מחלתה ומותה 
בשנת 2000, קייסי חשפה בפני אחד מחבריה באינטרנט בשם רנדל ון דר וונינג שהיא סובלת מלוקמיה, אך הצהירה שכעת המחלה בנסיגה. זמן מה לאחר מכן, קייסי סיפרה לרנדל שהסרטן חזר. רנדל, שריחם עליה, הציע לה להקים ולנהל בלוג בו היא תשתף את הגולשים במאבקה במחלה. קייסי קיבלה את ההצעה והשניים יצרו את הבלוג "צבעים חיים" באוגוסט באותה השנה.

הבלוג של קייסי תיאר את התמודדותה עם המחלה ואת האשפוזים שחוותה לצורך הטיפול בה. הפוסטים בבלוג, שפורסמו כמעט בצורה יומיומית, פורסמו על ידי קייסי. במידה וזו הייתה חלשה מידי, "אמה" של קייסי, דבי פרסמה במקומה. הבלוג צבר פופולריות רבה ותוך זמן קצר משך אליו מיליוני קוראים שפקדו אותו במהלך השנתיים בהן הוא התקיים. אותם קוראים שיתפו את הבלוג ברשתות החברתיות בהן הם היו חברים. חלק מהקוראים שלחו לקייסי בדואר כרטיסי ברכה ומתנות, וחלקם דיברו "איתה" בטלפון מספר פעמים.

באפריל 2001, פורסם שהכבד של קייסי הפסיק לתפקד. רנדל, שלא רצה להיפרד מחברתו מבלי שפגש אותה, ניסה לקבוע פגישה עם קייסי. קייסי מצידה אמרה לו שהוא מוזמן לבקרה, אך רק כאשר היא תחזור מטיול שהיא יצאה אליו במטרה לראות את האוקיינוס.

לפני שרנדל הספיק לבקר את קייסי, הוא קיבל שיחת טלפון "מאמה" דבי ב-15 במאי 2001, שבישרה לו בדמעות שקייסי נפטרה כתוצאה ממפרצת יום קודם לכן. פוסט שבישר על מותה של קייסי פורסם בבלוג שלה:

קוראי הבלוג התאבלו על מותה של קייסי ופרסמו הספדים שונים עבורה בבלוגים האישיים שלהם. הידיעה על מותה הופצה ברשת האינטרנט בתפוצה רחבה.

חשיפת התרמית 
לאחר "מותה" של קייסי, קוראים רבים ביקשו לקבל את כתובת המשפחה במטרה לשלוח מתנות, כרטיסי ברכה ופרחים במטרה להביע ניחומים. למרות זאת,  אליו נשלחו מתנות לקייסי בעבר כבר לא היה פעיל. דבי סיפרה לרנדל שלאחר מותה של קייסי, היא הקימה אתר הנצחה לזכרה ושגופתה של קייסי נשרפה כחלק מבקשת המשפחה.

ב-17 במאי, בלוגרית בשם סונדרה מיטשל העלתה פוסט לבלוג שלה בו היא זלזלה באנשים שזייפו את זהותם באינטרנט, אך לא הזכירה את השם קייסי ניקול. יום למחרת, סונדרה העלתה פוסט נוסף ובו הצהירה שלדעתה קייסי ניקול היא לא אדם אמיתי וכהוכחה ציינה את המהירות בה גופתה נשרפה מרגע המוות, בידיעה שלא בוצעה בה נתיחה לפני כן. סונדרה ציינה שזה מוזר שתוך יומיים קייסי נפטרה, גופתה נשרפה ודבי הספיקה להקים במהירות אתר הנצחה לזכרה. סונדרה גם ציינה מספר אי דיוקים בסיפורה של קייסי הקשורים למחלת הסרטן בה חלתה. סונדרה הצליחה לאתר את כתובת ה-IP בה קייסי השתמשה והגיעה אל העיר , היא התקשרה למספר תושבים בעיר ושאלה האם מישהי בשם קייסי נפטרה בזמן האחרון, אך הם השיבו שלא.

ב-18 במאי, משתמש פרסם במערכת הפורומים  פוסט וכותרתו הייתה "יכול להיות שקייסי מעולם לא הייתה קיימת?". הפוסט התבסס על הפוסט של סונדרה מיטשל והעלה את ההשערה שקיסיי ניקול היא בסך הכל תרמית. למרות שהקוראים התקשו לקבל את ההשערה, הם החלו לתהות ולחפש אי דיוקים בסיפוריה של קייסי ניקול ולמדו שאף אחד מהגולשים לא פגש את קייסי במציאות, גם לא אלו שנחשבו להכי קרובים אליה. הקוראים למדו שלמרות הפופולריות שקייסי צברה, לא נכתבה שום ידיעה בעיתון על מותה של נערה בת 19 בשם קייסי ניקול.

בזמן שפוסטים חדשים פורסמו בפורום, הגולשים גילו שחשבונה של קייסי משויך לחשבון באתר CollegeClub השייך לבתה המתבגרת של דבי סוונסון ודרך האתר הם למדו שקייסי התחברה לאתר מספר ימים לאחר "שנפטרה" כביכול. אחד המשתמשים ניתח את התמונות שקייסי השתמשה בהן, זיהה את הקמע של בית הספר וגילה שמספר החולצה שאותה שחקנית כדורסל לובשת שייך לשחקנית בשם אחר. הגולשים חקרו וגילו שהקשר היחיד שהיה לאותה שחקנית עם קייסי היה דרך משפחת סוונסון. השחקנית כלל לא חלתה בסרטן, לא קראו לה קייסי ניקול והיא לא הייתה מודעת לשימוש בתמונותיה על ידי אנשים אחרים.

ההודאה 
ב-19 במאי, דבי סוונסון יצרה קשר עם רנדל ון דר וונינג. דבי סיפרה לרנדל שקייסי לא הייתה בתה הביולוגית, אלא בת מאומצת וביקשה ממנו לשמור את זהותה בסוד. רנדל שמר על הסוד של דבי, אך חקירות הגולשים בפורומים עדיין המשיכו. ככל שנאספו יותר ראיות לכך שקייסי היא דמות מפוברקת, דבי שלחה לרנדל מייל ובו סיפרה לו את האמת. רנדל פרסם את תוכן המייל בבלוג "צבעים חיים" (שבמקור הוא וקייסי הקימו כדי לתעד את מלחמתה במחלת הסרטן) ב-20 במאי. סוונסון הגיבה לאחר מכן "לא ידעתי שהתגובה לדמות תהיה כל כך גדולה. ידעתי שזה היה פסול מהרגע הראשון ובכל יום זה אכל אותי מבפנים, אבל לא יכולתי להפסיק". סוונסון טענה שדמותה של קייסי היא שילוב של שלושה אנשים שחלו בסרטן שהיא הכירה, אך לאף אחד מהם אין קשר דם לדבי עצמה.

אחרית דבר 
משטרת פיבודי קיבלה מהגולשים את הראיות שנאספו מחקירותיהם והתיק הועבר ל-FBI. ה-FBI סירב להמשיך לחקור מכיוון שלא היה ניתן להוכיח שהמתנות שדבי קיבלה בשם "קייסי" היו חריגות ונכנסו תחת סעיף ההונאות לפי הנהלים שלהם.

סוונסון התנצלה על התרמית, אך האמינה שסיפורה של קייסי כן עשה טוב בעולם ואמרה בראיון לניו יורק טיימס "הרבה אנשים מתמודדים עם בעיות. אני יודעת שעזרתי למלא אנשים בשלל דרכים שונות".

בתרבות הפופולרית 
 הפרק "Faith" בעונתה הראשונה של הסדרה "חוק וסדר: כוונה פלילית" מבוסס על סיפורה של קייסי ניקול. הפרק מתמקד באישה בשם בארב שהוציאה ספר אוטוביוגרפיה תחת דמותה של נערה בשם "אניקה" ובו תיארה את התמודדותה עם נכות. בסופו של דבר, הבלשים גורן (וינסנט ד'אונופריו) ואיימס (קת'רין ארב) מגלים שאותה אישה הונתה את קוראיה וגרמה להם לשלוח לה ציוד רפואי יקר וכן מתנות שונות.

הערות שוליים 

התחזות
דמויות בדיוניות