אבלה נפשי וחשך תארי

אבלה נפשי וחשך תארי היא סליחה לצום גדליה שחיבר רב סעדיה גאון. הסליחה נכללה על ידו בסידור רב סעדיה גאון, ונפוצה במרבית עדות ישראל, כחלק מסדר הסליחות לצום גדליה. בנוסח הספרדים הסליחה נאמרת בסליחות לצום גדליה בתפילת שחרית, ובנוסח אשכנז לענפיו היא נאמרת בסליחות שבאשמורת הבוקר. הסליחה מתארת את השלמת חורבן בית ראשון בהריגתו של גדליה, שגרמה לביטול היישוב היהודי האוטונומי האחרון שהושאר בארץ באישור מלך בבל, והיא מסתיימת בתחינה לגאולה ולמחילת העוונות. הסליחה בנויה באקרוסטיכון לפי סדר האלפבית העברי. החריזה היא בכל ארבע שורות, ושתי האותיות האחרונות (ש ות) כפולות.

הרקע לשיר - רצח גדליה
לאחר כיבוש ממלכת יהודה בידי הבבלים, הוגלה רוב העם היהודי, ובמיוחד נכבדי העם, לבבל, ואילו בארץ נשארו מעטים מדלת העם, ששימשו כורמים ויוגבים. נבוכדנצר השני, מלך בבל, הציב את גדליה בן אחיקם לשליט על שארית הפליטה אשר נותרה בארץ יהודה. גדליה אסף והנהיג את כל פליטי החורבן, ושכנע את יושבי יהודה לאסוף את היבולים, ואף קיבל גיבוי מירמיהו הנביא שהצטרף אליו למצפה.

כפי שמתואר בספר ירמיה, גדליה נרצח בידי קבוצת יהודים בהנהגת ישמעאל בן נתניה, שהיה נצר לשושלת המלוכה. גדליה הוזהר על הצפוי להתרחש מפי נאמניו, מפקד הצבא יוחנן בן קרח ואנשיו, שהזהירו אותו מפני ישמעאל. יוחנן אף ביקש כי גדליה יקדים להרוג את ישמעאל בפעולת מנע, אך גדליה לא האמין לו וסירב להצעתו. גדליה נרצח כשישב במצפה (כנראה נבי סמואל של היום), ואיתו נטבחו גם תומכיו ואף החיילים הבבליים שהיו מוצבים שם. הרצח, שנעשה בעיצומה של סעודה שערך גדליה לישמעאל בן נתניה ואנשיו, נעשה בהכוונת בעליס מלך עמון.

ברצח גדליה בא הקץ לקיומה של אוטונומיה יהודית כלשהי בארץ ישראל לאחר חורבן הבית הראשון. הרצח גרם לדלת העם תחת ממשלתו של גדליה בן אחיקם להתפזר. מקצתם ירדו למצרים, מחשש לתגובת הבבלים. בכך הושלם חורבן הבית הראשון, ולא נותרה כל ריבונות יהודית בארץ ישראל למשך כחמישים שנה, עד ימי שיבת ציון.

קישורים חיצוניים
 סליחות לארבעת הצומות, בתוך מפעל המילון ההיסטורי ללשון העברית, באתר האקדמיה ללשון העברית
 אבלה נפשי וחשך תארי, בתוך סידור רב סעדיה גאון, באתר היברובוקס

הערות שוליים

סליחות
רב סעדיה גאון
יצירות עם אקרוסטיכון
צום גדליה