רנה ארדש

רנה ארדש, (במקור עד 1897, רגינה ארנטל, (בהונגרית: Erdős Renée; ארשקלל, 7 במאי 1878 – בודפשט, 7 ביולי 1956) הייתה סופרת, משוררת יהודייה-הונגרייה. שמות בדויים ספרותיים שהשתמשה: Bálint Réz, Myriam, Rene du Bois. בשל יהדותה וכתיבתה הבקורתית על המשטר היא נכללה במלחמת העולם השנייה בצו הממשלתי של סופרים אסורים שיצירותיהם נאסרו להדפסה, להפצה ולקריאה, לאיסור החזקתם אפילו בספריות ציבוריות ודינם היה גריסתם (בדומה לשריפת הספרים בגרמניה הנאצית).

קורות חייה 
רגינה ארנטל נולדה במשפחה יהודית-הונגרית ענייה מרובת ילדים בהונגריה העליונה, כבתם של ליפוט ארנטל ושל מינה פולק. היא גדלה בעיר הגדולה הסמוכה גיור, שם אביה היה חקלאי. רנה ארדש התכוננה לקריירת הוראה ולימדה במשך תקופה ארוכה בבית הספר של הקהילה היהודית של פשט ברחוב שיפ. במקביל לשנות לימודיה בבודפשט למדה משחק בבודפשט בשנים 1894 עד 1897, אך עד מהרה קטעה את לימודיה. הכשרונה הובחן על ידי עורך הדין, הסופר והפוליטיקאי קארוי אטווש. עם פרסום שיריה הראשונים החלה את דרכה כמשוררת כתב העת "הֵט", כלומר "השבוע", והציגה את עצמו כנציגה נועזת של הנפש הנשית. עם המילים הנלהבות הליריות שלה, היא הפנתה אליה במהירות את תשומת הלב הציבורית. בניגוד לציפיות המבקרים, היא השיגה את הצלחה לא בשירת קסם של נערה מרוחקת, אלא בשירת הרצון של אישה לאהבה, וזכתה בזעמם של כמה אנשים מובילים וקולניים של תחילת המאה. הרומנים שלה נקראו בסתר על ידי נערות צעירות, והציבור ראה בה עד מהרה את הסופרת ההונגרית האירוטית ביותר. שירתה השפיעה גם על אנדרה אדי, כמו גם על שאנדור ברודי, שהיא הייתה אהובתו במשך שנים רבות. לאחר פרידתה מברודי, איש המשפחה - והלא נאמן, לא יציב, שמתאהב באחת ואחר כך באחרת - היא הסתגרה במנזר איטליה לאחר שהמירה את דתה לאמונה הקתולית. לאחר מכן התאפיינו כתביה באווירה אירוטית מיסטית. משנת 1904 עבדה ככתבת של "העיתון" (Az Ujság) בווינה, מאוחר יותר ברומא, ולאחר מכן בפירנצה. היא חיה ברומא בין 1905 לבין 1914. שיריה בנושאים דתיים פורסמו לפני פרוץ מלחמת העולם הראשונה. ב-1913 נישאה להיסטוריון האמנות לאיוש פילפ, ממנו נולדו לה שני ילדים, הם התגרשו ב-1918. ב-1926 נישאה לארתור ארדש ברומא. רנה ארדש הייתה האישה הראשונה בספרות ההונגרית שהצליחה להתפרנס מיצירתה. הצלחתה הגדולה ביותר הייתה הרומן שלה בשם "הקרדינל סַנְטֵרָה" (1922), ששיקף הן את הפאר וההדר של הוותיקן והן שיקף את המילייה (קבוצה או סביבה חברתית בעלת רקע משותף) הרומי. בשנים האחרונות לחייה כתבה את זיכרונותיה בשם "הנעורים שלנו", אליהם צירפה תצלומים, מכתבים ומסמכים רבים נוספים. היא מתה בבית החולים ארז'בט בבודפשט עקב ניוון שריר הלב.

ארדש התגוררה בראקושהג' עד 1944. מקום מגוריה אז, שידוע בשם "בית רנה ארדש" (Erdős Renée Ház), מכיל כיום אולם תצוגה ואוסף היסטוריה מקומית.

כתביה 

 Leányálmok; Hunnia Ny., Bp., 1899 (versek)
 Versek; Pallas, Bp., 1902
 Az asszony meg a párja; Singer és Wolfner, Bp., 1904 (Modern magyar könyvtár)
 Csodálatos mezőkön; Pallas, Bp., 1905
 Új dalok. Kleopátra; Pallas, Bp., 1906
 Norina. Regény, 1-2.; Légrády Testvérek, Bp., 1909 (Legjobb könyvek)
 Jöttem hozzátok...; Franklin, Bp., 1909 (versek)
 Aranyveder; Stephaneum Ny., Bp., 1910 (versek)
 János tanítvány. Evangéliumi színjáték; Eke, Bp., 1911
 Giovanni il Discepolo. Dramma (János tanítvány); olaszra ford. Paolo Emilio Pavolini; Carabba, Lanciano, 1911
 Fioretti. Szent Ferenc legendái; ford. Erdős Renée; Élet Ny., Bp., 1911
 Sibyllák könyve; Athenaeum, Bp., 1918 (versek)
 Ősök és ivadékok (regény I-IV., 1920–1929)
 Ősök és ivadékok. 1. r. Az új sarj; Athenaeum, Bp., 1915
 Erdős Renée–Sík Sándor–Harsányi Lajos: Legendák; s.n., Győr, 1916 (Családi könyvtár)
 Nyírfaerdő. Szanatóriumi jegyzetek; Révai, Bp., 192?
 Antinous. Regény; Pantheon, Bp., 1920
 Ősök és ivadékok. 2. r., Az élet királynője; Pallas, Bp., 1920
 Egy perccel alkonyat előtt; Pallas, Bp., 1921 (versek)
 Egy szerelmes nyár története. Regény; 2. kiad; Pantheon, Bp., 1922
 Santerra bíboros. Regény; Athenaeum, Bp., 1922
 Római levelek; Pallas, Bp., 1922
 Alkotók; Fővárosi Ny., Bp., 1922
 Ősök és ivadékok. 3. r., Berekesztett utak. Regény; Dick Manó, Bp., 1923
 A nagy sikoly. Regény; Dick, Bp., 1923
 Az assisibeli zsoldos; Dick, Bp., 1923
 Borsóhercegnő. Regény; Singer-Wolfner, Bp., 1924
 Római napló 1925, 1-2.; Dick, Bp., 1925
 Teano Amaryll egyszerű élete. Regény; Dick Manó, Bp., 1925
 Nyírfaerdő. Novellák; Révai, Bp., 1925 után (Erdős Renée összegyűjtött művei)
 A herczeg. Regény; Dick, Bp., 1925
 Egy szerelmes nyár története. Regény; az Antinous 3. kiad.; Dick, Bp., 1926 (Erdős Renée munkái)
 Báró Herzfeld Clarissz. Regény; Athenaeum, Bp., 1926
 Lavinia Tarsin házassága. Regény, 1-2.; Révai, Bp., 1927
 Pándy György ifjúsága. Regény; Révai, Bp., 1928
 Az indiai vendég; Révai, Bp., 1929
 A meztelen táncos. Regény; Dick, Bp., 193?
 Brüsszeli csipke. Regény, 1-2.; Révai, Bp., 1930
 Ősök és ivadékok. 4. r., Ave Roma, 1-2.; Révai, Bp., 1931 (Erdős Renée összegyűjtött művei)
 Versek; Révai, Bp., 1931
 Ezüst bölcső. Regény; Révai, Bp., 1931
 Emlékeim; Révai, Bp., 1931
 Örök papok. Regény, 1-2. köt.; Révai, Bp., 1932
 A csöndes kikötő. Regény; Révai, Bp., 1933
 Hajnali hegedűszó. Regény; Athenaeum, Bp., 1933
 Szentgyörgyvára. Regény; Révai, Bp., 1934
 Réz Bálint: Abiság. Regény; Palladis, Bp., 1935 (Koszorús regények)
 Az asszony, aki ölt. Regény; Révai, Bp., 1936
 Réz Bálint: Sába királynője. Regény; Palladis, Bp., 1936 (Századik pengős regény)
 Árgirus; Athenaeum, Bp., 1937
 Timóthy-ház. Regény; Révai, Bp., 1938
 Szemünk fénye. Regény; Nova, Bp., 1939
 Édes Rosamunda; Központi Könyvkiadó, Bp., 1941
 Réz Bálint: Lysias. Regény; Palladis, Bp., 1943
 A csukott kert. Versek; Müller K., Bp., 1945
 Gránátvirág. Regény; Müller Károly, Bp., 1945
 Antinous. Egy szerelmes nyár története; sajtó alá rend., szerk. Czibere Györgyi; Garabonciás, Bp., 1990
 Erdős Renée összegyűjtött versei; Fapadoskonyv.hu, Bp., 2010
 A nagy sikoly; Szépmíves, Bp., 2016
 Számos írás a Temesvári Hírlap 1927–1930 évfolyamaiban

לקריאה נוספת 
 Magyar életrajzi lexikon I. (A–K). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1967. (לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש)
 לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי. גישה מקוונת.
 לקסיקון ביוגרפי של העיר גיור
 Adatai a Petőfi Irodalmi Múzeum katalógusában (נתוניה במאגרי המוזיאון הספרותי פטפי)
 Szolnok Megyei Néplap, 1956. július 11., 4. old. (העיתון העממי של מחוז סולנוק)

ראו גם 
 רנה ארדש ב the Women Writer on the Net 1880-1945-1885
 באלאז' שיפוש: הצעקה המשוחררת (מאמר של Mozgó Vílág על רנה ארדש)
 ביקורת על ספרה של ארדש רנה "התחרה מבריסל" יל ידי אנדרה אילש (כתב העת ניוגט 1930/20)
 יודית קאדאר: "הסופרת ההונגרייה האירוטית ביותר": רנה ארדש. סדנה, 1997. מס' 5, 43-47.
 יודית קאדאר: "משוררת מבריקה". על השירה החתרנית של רנה ארדש. בתוך: אישה, מראה, כתיבה. פרשנויות של ספרות נשים מהמחצית הראשונה של המאה ה-20, בעריכת Varga Virág - Zoltán Zsávolya. Budapest, Ráció, 2009, 421-426. עמ 
 אנה מנייהרט: מסורת ספרותית נשית. רנה ארדש, אגנש נמש נאג', אנה לסנאי ואחרות; Napvilág, בודפשט, 2013
 ז'אנט לזר: נערה משוררת מבריקה, cultura.hu, 7 במאי 2014.
 אנה מנייהרט: אישה חופשייה. חייה כרומן של רנה ארדש ; General Press, Bp., 2016
 בלה הובאני: רנה ארדש. מחקר ספרותי ; Magyar Jövő Ny., Miskolc, 1927
 גיולה גלנטאי: השיחה שלי עם שאמו שטרן. הפגישה שלי עם רנה ארדש. הקהל שלי הוא מור לדרר עם מספר בעלי בתים ; Spatz Ny., Bp., 1936 (Word Report Book)

קישורים חיצוניים 

 רשימת סופרים אסורים על פי הצו הממשלתי הראשי 10.800/1944. .M. E (בהונגרית)

הערות שוליים 

יהודיות הונגריות
משוררות יהודיות הונגריות
יהודים מומרים הונגרים
עיתונאיות יהודיות הונגריות
סופרות יהודיות הונגריות
סופרים אסורים (הונגריה 1944)
ילידות 1878
ילידי 1878
נפטרות ב-1956
נפטרים ב-1956