אזור מוגן

אזורים מוגנים או אזורי שימור הם מקומות שזוכים להגנה בגלל ערכי הטבע, האקולוגיים או התרבותיים המוכרים שלהם. ישנם מספר סוגים של אזורים מוגנים, המשתנים לפי רמת ההגנה, בהתאם לחוקים המאפשרים של כל מדינה, או התקנות של הארגונים הבינלאומיים המעורבים. עם זאת, באופן כללי, אזורים מוגנים מובנים ככאלה, שבהם נוכחות אנושית או לפחות ניצול משאבי טבע (כגון עצי הסקה, מוצרי יער שאינם מעץ, מים וכו') מוגבלים.

המונח "אזור מוגן" כולל גם אזורים מוגנים ימיים , כדוגמת הפרעת פלמחים, שגבולותיהם יכללו אזור מסוים של אוקיינוס, ואזורים מוגנים חוצי גבולות, החופפים למספר מדינות אשר מסירות את הגבולות בתוך האזור למטרות שימור וכלכליות. ישנם למעלה מ-161,000 אזורים מוגנים בעולם (נכון לאוקטובר 2010) שנוספים מדי יום, המייצגים בין 10 ל-15 אחוזים משטח הקרקע בעולם.

נכון לשנת 2016, ישנם 14,688 אזורים מוגנים ימיים (MPA), וכ-14.7% משטחי המים היבשתיים והפנימיים בעולם (למעט אנטארקטיקה) מוגנים. עבור מים שבתחום השיפוט הלאומי מעבר למים הפנימיים, כ-10.2% משטחי החוף והים ו-4.12% משטחי האוקיינוס העולמיים מכוסים על ידי אזורים מוגנים ימיים. לעומת זאת, רק 0.25% מהאוקיינוסים בעולם מעבר לתחום השיפוט הלאומי מכוסים על ידי MPA. בשנים האחרונות, יוזמת 30 על 30 נועדה להגן על 30% משטח האוקיינוס ועל 30% משטח היבשה ברחבי העולם עד 2030; זה אומץ על ידי האיחוד האירופי באסטרטגיית המגוון הביולוגי של האיחוד האירופי לשנת 2030, קמפיין למען הטבע אשר קידם את המטרה במהלך פסגת COP15 של האמנה למגוון ביולוגי ו-G7.

אזורים מוגנים מיושמים לשימור הביולוגי, ולעיתים קרובות מספקים בית גידול והגנה מפני ציד של מינים בסכנת הכחדה. הגנה מסייעת בשמירה על תהליכים אקולוגיים שאינם יכולים לשרוד ברוב הנופים והנופים המנוהלים בצורה אינטנסיבית.

הגדרה 
ההגדרה שהייתה מקובלת על פני מסגרות אזוריות וגלובליות סופקה על ידי האיגוד הבינלאומי לשימור הטבע (IUCN) בהנחיות הסיווג שלו לאזורים מוגנים. ההגדרה היא כדלקמן:

מרחב גאוגרפי מוגדר בבירור, מוכר, מוקדש ומנוהל, באמצעים חוקיים או יעילים אחרים, להשגת שימור לטווח ארוך של הטבע עם שירותי מערכת אקולוגית וערכי תרבות הקשורים אליו.

היסטוריה

אזורים מוגנים הם חפצים תרבותיים, והסיפור שלהם שזור בסיפור של הציוויליזציה האנושית. הגנה על מקומות ומשאבי טבע אינה מושג מודרני בשום פנים ואופן, בין אם מדובר בקהילות ילידים השומרות על אתרים קדושים ובין אם מדובר באמנה של שמורות ציד אירופיות. לפני יותר מ-2000 שנה, צווים מלכותיים בהודו הגנו על אזורים מסוימים. באירופה, אנשים עשירים וחזקים הגנו על שטחי ציד במשך אלף שנים. יתרה מכך, הרעיון של הגנה על מקומות מיוחדים הוא אוניברסלי: למשל, הוא מתרחש בקרב הקהילות באזורי האוקיינוס השקט ובחלקים מאפריקה.

השמורה המוגנת על פי חוק הוותיקה ביותר שתועדה בהיסטוריה היא שמורת יער ראשי רידג', שהוקמה בפקודה מ-13 באפריל 1776. בעוד שהרעיון של אזורים מוגנים התפשט ברחבי העולם במאה העשרים, הכוח המניע היה שונה באזורים שונים. לפיכך, בצפון אמריקה, אזורים מוגנים עסקו בשמירה על נוף דרמטי ונשגב; באפריקה, החשש היה מגני המשחקים; באירופה, הגנת הנוף הייתה נפוצה יותר.

ייעודם של אזורים מוגנים כלל לעיתים קרובות גם הצהרה פוליטית.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

שמירת טבע