שרה בון

שרה בון (נולדה בשם שרה מרשל; באנגלית: Sarah Boone) הייתה ממציאה אפרו-אמריקאית, שבשנת 1892 רשמה פטנט על קרש גיהוץ משופר, אשר איפשר גיהוץ קל ואפקטיבי יותר של בגדי נשים. ב־26 באפריל 1892 היא רשמה על שמה פטנט אמריקאי מספר 473,653 על שיפור קרש הגיהוץ.

בון נחשבת לאחת הנשים האפרו-אמריקאית הראשונות שרשמו על שמן פטנט, זה קרה רק 8 שנים אחרי ג'ודי ריד שנחשבת לאישה האפרו-אמריקאית הראשונה שעל שמה נרשם פטנט. יחד עם מרים בנג'מין, אלן אגלין ושרה גוד, הייתה בון אחת מארבע הממציאות האפרו-אמריקאיות היחידות שפיתחו המצאות חדשות המיועדות לעבודות הבית בתקופה של מאחרי מלחמת האזרחים האמריקנית ועד סוף המאה ה-19. בתקופה שלאחר מלחמת האזרחים בארצות הברית האפשרויות שעמדו בפני נשים אפרו-אמריקאיות היו כל כך מצומצמות שההשגים האילו הם לא דבר של מה בכך.

ביוגרפיה 
שרה בון נולדה בשנת 1832 בחווה ליד העיירה ניו ברן, במחוז קרייוון בצפון קרוליינה (אנ'). יחד עם שלושת אחיה ואחיותיה היא נולדה לתוך עבדות ונמנעה ממנה השכלה מסודרת. היא חונכה על ידי סבתה בביתן.

יש תיעוד שאמה שרה מרשל שמה גם כן, חיה בשנים 1793–1868 והייתה שפחה בבית של משפחה לבנה, עסקה ככל הנראה בתפירה ותיקון של בגדי המשפחה ובגדי העבדים. סביר ששרה למדה את עבודת התפירה ועיצוב הבגדים בבית המשפחה הלבנה בילדותה. שמו של אביה היה ג'יימס מרשל והוא היה עבד גם כן בבית אותה משפחה.
ב־25 בנובמבר 1847 בגיל 15 היא נישאה לג'יימס בון שהיה אפרו-אמריקאי חופשי, הנישואין העניקו לה ולאמא שחרור מהעבדות. קיים תעוד לנישואין בעירה ניו ברן, צפון קרוליינה. הזוג, יחד עם אמה האלמנה עזבו את צפון קרוליינה ועברו צפונה לניו הייבן, קונטיקט, עוד לפני מלחמת האזרחים. שם הם גרו בשכונה של שחורים,

היא עבדה כתופרת ומעצבת בגדים. בעלה עבד כבנאי של לבנים עד מותו בשנת 1870. היו להם שמונה ילדים. לה ולבעלה היה מספיק כסף על מנת לרכוש בית. בתקופה הזו נהגה שרה ללכת לכנסייה, וכן למדה קרוא וכתוב. היא גרה בניו הייבן עד סוף חייה. כשהגישה את הפטנט שלה היא רשמה את ניו הייבן כביתה. קיים תיעוד של אחת משמונת ילדיהם של הזוג הנרייטה בון (1860-1934)

הפטנט של שרה בון

רקע 
קרש הגיהוץ הראשון נרשם כפטנט בשנת 1858 ונכנס מאוד מהר לשימוש יומיומי בארצות הברית. לפני כן גיהוץ נעשה על שולחן מכוסה בד עבה או באמצעות לוח שתלוי על שני כיסאות. המגהצים בהם השתמשו חוממו בתנור, מגהץ חשמלי נרשם כפטנט ב־1880 אך החלו להשתמש בו בשימוש נפוץ רק במאה ה-20.

הפטנט 
בון הגישה את הפטנט שלה ב־23 ביולי 1891. הפטנט שלה פורסם תשעה חודשים לאחר מכן ב־26 באפריל 1892. הפטנט נרשם במספר 473,653.

בון רשמה את הפטנט שלה כקרש גיהוץ משודרג שאמור להקל על גיהוץ של שרוולים, בעיקר בבגדי נשים. היא ציינה כי קרש הגיהוץ שלה יהיה מתאים גם לגיהוץ תפר המותניים. קרש הגיהוץ של בון תוכנן על מנת לשפר את איכות הגיהוץ של שרוולים וגוף הבגד, בעיקר של בגדי נשים. הפטנט התבסס על קרש הגיהוץ הקיים, הוא עיגל את הקצוות של הקרש והפך אותו לצר יותר מה שאיפשר להכניס לתוכו את השרוול. קרש הגיהוץ היה מאוד צר, מעוקל ועשוי מעץ, הצורה והמבנה שלו אפשרו לגהץ את שני צדי השרוול בבת אחת. בפטנט נרמזת אופציה בה ניתן לשנות את קרש הגיהוץ במקצת ככה שיתאים גם לשרוולי גברים. קרש הגיהוץ יכול להסתובב ככה שניתן לגהץ צד אחד של השרוול ואז את הצד השני בלי להזיז את הבגד.

מותה 
בון נפטרה ב־29 באוקטובר 1904, היא קבורה בחלקת המשפחה בבית הקברות אוורגרין, ניו הייבן, ארצות הברית.

קישורים חיצוניים

 
 פטנט מספר US473653A

הערות שוליים 

נשים אמריקאיות במאה ה-19
ממציאות אמריקאיות
נשות עסקים אמריקאיות
אפרו-אמריקאים
אפרו-אמריקאיות
אנשי עסקים אמריקאים
ממציאים אמריקאים
אמריקאיות שנולדו ב-1832
אמריקאים שנולדו ב-1832
אמריקאיות שנפטרו ב-1904
אמריקאים שנפטרו ב-1904