דליה פדילה

דליה פדילה (בערבית: دالية فضيلة; 1971/1972 – 4 באוגוסט 2023) הייתה אשת חינוך ערבייה-ישראלית. היא פיתחה תוכנית לימודים חדשה, ספרי לימוד, וייסדה את רשת בתי הספר והגנים קיו סקולס (Q schools) בישראל ובירדן, בה הלימודים מתקיימים באנגלית. האישה הערבייה הראשונה שייסדה וניהלה רשת חינוך, ומנכ"לית משותפת בעמותת עתידנא. זוכת עיטור הנשיא לשנת 2022.

ביוגרפיה

ראשית חייה 
פדילה נולדה וגדלה בטירה. אביה היה מנהל מערכת החינוך המקומית, והיא גדלה בבית עם אווירה פרוגרסיבית. בתגובה לטמפרמנט השמרני של סביבתה המורחבת, היא הפכה לפמיניסטית. בתיכון הרבתה לקרוא ספרים על הפמיניזם בשפה הערבית. היא סיימה תואר ראשון בספרות אנגלית, תואר שני בספרות מיעוטים נשית ותואר דוקטור על יצירותיה של הסופרת הירדנית-אמריקאית דיאנה אבו ג'אבר, כולם מאוניברסיטת בר-אילן. בזמן שהשלימה את שני התארים הראשונים שלה, לימדה ספרות אנגלית בבית הספר התיכון הקודם שלה בטירה במשך שלוש שנים. העסקתה הופסקה לאחר שלוש שנים משום שהורי התלמידים התלוננו על כך שהיא מקדישה יותר תשומת לב להנחלת ערכים מאשר לדקדוק ולציונים.

קריירה 
נציג ממשרד החינוך הציע לה להיכנס לתפקיד הוראה בבאקה אל-גרבייה, במכללת אלקאסמי. משנת 2002 לימדה במכללה קורס שכלל בין היתר ספרים של ד.ה. לורנס ואליס ווקר. בתחילה, גם צוות ההוראה וגם התלמידים התלוננו שסיפורי ההתבגרות הללו מאיימים על המוסר האסלאמי. מינויה לראש המחלקה לאנגלית סייע לאלקסאמי להשיג הסמכה כמכללה ישראלית מוכרת רשמית. פדילה מילאה את מקומו של נשיא המכללה בזמן שזה יצא לשנת שבתון, כנגד התנגדות ניכרת של הצוות הגברי. לאחר עזיבתו של נשיא המכללה, לא מונתה להחליפו. במקום זאת הוצע לה לנהל את בית הספר להנדסאים. במהלך כהונתה עברה הפקולטה למבנה חדש, נפרדה מחסות המכללה האסלאמית, ונקראת כעת מכללת אלקסאמי להנדסה ומדע. מספר הסטודנטים עלה מ-100 לכ-1,000 סטודנטים, כולל עלייה במספר הסטודנטיות ומספר הסטודנטים היהודים, ונוצר שיתוף פעולה עם מכללת רופין המאפשר להעניק תואר ראשון במדעים (BSc).

בשנת 2008 הקימה את קיו סקול – מה שהחל בטירה כלימוד אנגלית לילדים אחר הצהריים, ומאז התפתח לרשת בתי ספר בכמה יישובים ערביים: בנצרת, ג'לג'וליה, טייבה, מזרח ירושלים, רמאללה וביהודה ושומרון. לאחר הרצאת TED שנשאה על זהות וחינוך שמשכה את תשומת לבם של מחנכים ירדנים היא הוזמנה ב-2012 להקים בית ספר בעמאן, ולאחר מכן גם באירביד ובדרום ירדן. בתוך עשור, למדו בבתי הספר שלה למעלה מ-2,000 תלמידים. קהילות יהודיות אמריקאיות רבות, שהתרשמו מעבודתה, מימנו מלגות לתלמידיה העניים יותר.

בנוסף פדילה הייתה חברה בוועדת תקווה ישראלית של הנשיא ראובן ריבלין, חברה בוועדת סל הבריאות, הרצתה במרכז הבינתחומי הרצליה קורס על "הדילמות של הסקטור הערבי בישראל", חברה בוועד המנהל של קרן אדמונד דה רוטשילד, ומנכ"לית שותפה בעמותת עתידנא.

בשנת 2022 הוענק לפדילה עיטור הנשיא על פועלה לקידום החברה הערבית ובניית הגשרים בין יהודים לערבים, ועל תרומתה "לקידום חינוך איכותי בחברה הערבית באמצעות הקמת מוסדות חינוך וניהול פרויקטים שמטרתם לחנך דור של בני נוער וצעירים".

חיים אישיים 
הייתה נשואה לעאבד א-סאלם פדילה, מנהל הסיעוד ביחידת הטראומה בבית חולים מאיר ואם לשלושה.

פדילה טבעה למוות ב-4 באוגוסט 2023, בגיל 51, בחוף הרצליה.

קישורים חיצוניים 

 
 "איך הגעתי לכאן עם דליה פדילה", בפודקאסט חיות כיס, 8 בינואר 2020

הערות שוליים 

בעלות תואר דוקטור מאוניברסיטת בר-אילן
בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת בר-אילן
ערבים ישראלים
ערביות ישראליות
טירה (עיר): אישים
נשות חינוך ישראליות
הרוגי טביעה ישראלים
הרוגות טביעה
ישראליות שנולדו ב-1973
ישראלים שנולדו ב-1973
ישראליות שנפטרו ב-2023
ישראלים שנפטרו ב-2023