חולצת פולו

חולצת פולו, חולצת טניס, חולצת גולף או חולצת צ'אקר היא סוג של חולצה הכוללת צווארון עם שניים-שלושה כפתורים. השרוולים של חולצות פולו הם בדרך כלל קצרים, אך קיימות גם חולצות עם שרוולים ארוכים. במקור שימשו החולצות שחקני פולו בהודו החל משנת 1859, ובבריטניה היו בשימוש במהלך שנות ה-20.

חולצות פולו עשויות בדרך כלל מכותנה סרוגה (ולא מבד ארוג), בדרך כלל מסריג פיקה. ישנן חולצות פולו המיוצרות מסיבים אחרים כגון משי, צמר, סיבים סינתטיים, או מתערובות של סיבים טבעיים וסינתטים. גרסה דומה של החולצה באורך של שמלה נקראת שמלת פולו.

היסטוריה של חולצת הטניס 
במאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20, שחקני טניס לבשו בדרך כלל בגדי טניס לבנים שכללו חולצות לבנות מכופתרות עם שרוולים ארוכים (שנלבשו עם שרוולים מופשלים), מכנסי פלנל ועניבות. הלבוש המקובל לא היה נוח במיוחד והקשה על המשחק.
רנה לקוסט, טניסאי צרפתי שזכה בטורניר הגראנד סלאם שבע פעמים, סבר שלבוש הטניס המקובל היה מסורבל מדי ולא נוח. לפיכך הוא עיצב חולצה לבנה מבד פיקה, בעלת שרוולים קצרים, עם צווארון שטוח ובולט ולא מעומלן, וזנב חולצה ארוך מאחור שנודע כ"זנב טניס". את החולצה הוא לבש לראשונה באליפות ארצות הברית הפתוחה ב-1926.

החל משנת 1927 הציב לקוסט סמל בצורת קרוקודיל על צידן השמאלי של חולצותיו, מכיוון שהעיתונות האמריקאית החלה לכנותו "התנין", כינוי שהחליט לאמץ.

העיצוב של לקוסט הפחית את הבעיות שיצר לבוש הטניס המסורתי. השרוולים הקצרים פתרו את הנטייה של קיפול השרוולים להיפתח, ומנעו מהשרוולים הארוכים להתגלגל מטה. בד הפיקה נושם ועמיד יותר מהבד ששימש ליצירת חולצות הטניס המסורתיות. כמו כן, ניתן היה ללבוש את הצווארון הפוך, כדי להגן על עור הצוואר מפני השמש. "זנב הטניס" מנע מהחולצה לצאת מהמכנסיים של הלובש בזמן תנועות וקפיצות במהלך המשחק.

בשנת 1933, לאחר פרישתו של לקוסט ממשחק טניס מקצועי, הוא חבר עם אנדרה גילייה , סוחר בגדים, כדי לשווק את החולצה שיצר באירופה ובצפון אמריקה. יחד הם הקימו את חברת לקוסט, והחלו למכור את החולצות שלהם, שכללו את לוגו התנין הקטן הרקום על צדו השמאלי של החזה.

במשחק פולו 

עד תחילת המאה ה-20 שחקני פולו לבשו חולצות עבות עם שרוולים ארוכים מבד אוקספורד . בסוף המאה ה-19, הנשיא הראשון של Brooks Brothers , ג'ון ברוקס, שם לב לכך שהצווארונים של שחקני פולו מפריעים בשל התנופפותם ברוח בזמן המשחק, והחל לייצר חולצה עם צווארון מכופתר ב-1896, כדי לפתור את הבעיה. ב-1920, לואיס לייסי, שחקן פולו קנדי, החל לייצר חולצה שנרקם עליה סמל של שחקן פולו שנכנסה לשימוש במועדון הפולו הורלינגהאם שליד בואנוס איירס.

המדים המוכרים של שחקני פולו - חולצת הפולו וזוג מכנסיים לבנים - הם למעשה נוהג עדכני יחסית. עד לשנות ה-40, חולצות היו בדרך כלל מאוד פשוטות, לא כללו את מספרי השחקנים, וכן היו חסרות כיתוב או לוגו. בעת הצורך, מספרים בין 1 ל-4 הוצמדו לחלק האחורי של חולצות השחקן מספר דקות לפני תחילת המשחק. כדי להבדיל בין שתי קבוצות השחקנים היריבות, חלק מהחולצות עוטרו בפסים אופקיים, ואחרות עוטרו בפסים צבעוניים אלכסוניים.

בשנת 1972, מעצב האופנה ראלף לורן החל לשווק חולצת טניס כ"חולצת פולו" כחלק מרכזי בקו ייצור הבגדים שלו - פולו ראלף לורן, ובכך קידם בצורה נרחבת את הפופולריות של החולצה בקרב שחקני פולו. החולצות שייצר בעבור המשחק כללו מספר על הזרוע ולוגו שכלל סוס ושחקן פולו.

במשחק גולף 
במהלך המחצית השנייה של המאה ה-20, אימצו את חולצת הטניס כלבוש גולף סטנדרטי באופן אוניברסלי. מגרשי גולף וקאנטרי קלאבים רבים דורשים מהשחקנים ללבוש חולצות גולף כחלק מקוד הלבוש שלהם. יתרה מזאת, ייצור חולצת הטניס של לקוסט בגזרות שונות הוביל לעיצובים ספציפיים של חולצת הטניס המיועדים לגולף.

חולצות גולף עשויות בדרך כלל מפוליאסטר או מתערובות של כותנה עם פוליאסטר. החלק המכופתר של הצווארון כולל בדרך כלל שלושה או ארבעה כפתורים, יותר מאשר הצווארון האופייני לפולו. הצווארון מיוצר בדרך כלל באמצעות שכבה כפולה התפורה מבד זהה לזה המשמש לייצור החולצה, בניגוד לצווארון חולצת פולו, שהיא בדרך כלל כותנה חד-שכבתית.  לחולצות גולף יש לרוב כיס בצד שמאל שנועד לאחסון משטח ניקוד ועיפרון, וייתכן שלא יודפס עליה לוגו.

ראו גם 
 בגדי ספורט

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

אופנה במדינות המערב במאה ה-20
חולצות
ציוד טניס
צרפת: המצאות