תהילים נ"ו

תהילים נ"ו הוא המזמור החמישים ושישה בספר תהילים (לפי המספור בוולגטה ובתרגום השבעים, המזמור ממוספר כמזמור ה-55) המתייחס לאירוע מחיי דוד בו במהלך בריחתו משאול ביקש מקלט בזהות עלומה אצל הפלשתים, אך זוהה על ידם ("בֶּאֱחֹז אוֹתוֹ פְלִשְׁתִּים בְּגַת").

המזמור נחשב סגולה למי שנאסר בכלי ברזל.

תוכנו של המזמור
המזמור מכיל ארבעה עשר פסוקים. בפתיחתו כותב המשורר על יונת האלם. יש שמשערים שמדובר בשם של שיר מוכר בעבר ושכותרת המזמור היא הנחיה מוזיקלית למבצעי המזמור לנגנו כמו שיר "יוֹנַת אֵלֶם רְחֹקִים"(פסוק א) ויש שמבארים את הפסוק כדימוי למצבו של המשורר

ב'-ח'
המשורר מרגיש רדוף כל היום, ועל ידי רבים, ש"כָּל מַחְשְׁבֹתָם לָרָע" עליו. אבל גם ב"יוֹם אִירָא", בעיצומו של הפחד, מקור כוחו הוא הביטחון באל, ואז אף אחד לא יכול עליו "מַה יַּעֲשֶׂה בָשָׂר לִי?"

ט'-י"ד 
ביטחון המשורר הוא לא רק שתהיה לו הצלה, אלא גם הוודאות שיש מי שרואה את הכאב "נֹדִי (נדודי) סָפַרְתָּה אָתָּה שִׂימָה דִמְעָתִי בְנֹאדֶךָ הֲלֹא בְּסִפְרָתֶךָ". ומי שרואה אותי לבטח יציל אותי "יָשׁוּבוּ אוֹיְבַי אָחוֹר בְּיוֹם אֶקְרָא"

קישורים חיצוניים 

 תהילים נ"ו מתוך פרויקט 929

הערות שוליים

נ"ו