דיוויזיית הרגלים הרכובים יומנרי

דיוויזיית הרגלים הרכובים יומנרי הייתה דיוויזיה של פרשים בריטים שפעלה במערכה על סיני וארץ ישראל במלחמת העולם הראשונה.

ההיסטוריה של הדיוויזיה

הקמת הדיוויזיה 
לאחר כישלון הבריטים בקרב עזה השני החל הפיקוד הבריטי בתהליך רה-ארגון של כוחותיו בחזית ארץ ישראל. השינוי החל בהחלפת מפקד הכוחות ארצ'יבלד מארי על ידי אדמונד אלנבי והמשיך בבנייה של יחידות חדשות ובשינוי ארגון הכוחות.

ביוני 1917 נבנתה דיוויזיית הרגלים הרכובים יומנרי בחאן יונס, בפיקודו של מייג'ור גנרל ג'ורג' דה סימונס בארו, והיא הורכבה משלוש בריגדות פרשים שהתבססו על רגימנטים מהצבא הטריטוריאלי הבריטי:
 בריגדת הרגלים הרכובים השישית  הועברה לדיוויזיה מדיוויזיית הרגלים הרכובים האוסטרלית והיא כללה את:
 הבטליון הראשון של רגימנט הפרשים של בקינגהאמשייר 
 הבטליון הראשון של רגימנט פרשי המלכה של דורסט 
 הבטליון הראשון של רגימנט פרשי ברקשייר 
 בריגדת הרגלים הרכובים השמינית  הצטרפה לדיוויזיה לאחר שהגיעה במהלך יוני מהזירה בסלוניקי והיא כללה את:
 הבטליון הראשון של רגימנט פרשי מידלסקס 
 הבטליון הראשון של רגימנט פרשי מרכז לונדון 
 הבטליון השלישי של רגימנט פרשי מחוז לונדון 
 בריגדת הרגלים הרכובים ה-22  הועברה ביולי מדיוויזיית הרגלים הרכובים אנזא"ק והיא כללה את:
 הבטליון הראשון של רגימנט פרשי סטפורדשייר 
 הבטליון השלישי של רגימנט פרשי לינקולנשייר 
 הבטליון הראשון של רגימנט פרשי מזרח רידינג 

הדיוויזיה שויכה לקורפוס המדבר הרכוב בפיקודו של גנרל הנרי שובל.

קרבות הדיוויזיה 
באוקטובר 1917 השתתפה הדיוויזיה בקרב באר שבע במהלכו הגיעה לאזור נבטים בעורפם של שתי דיוויזיות אנזא"ק ושימשה כרזרבה של קורפוס המדבר הרכוב בהתקפה ממערב על באר שבע.

ב-6 ו-7 בנובמבר 1917 השתתפה הדיוויזיה בקרב תל א-שריעה ותל הוריירה במהלכו תקפה את קו ההגנה ההטורקי ממערב לתל חליף.

ב-13 בנובמבר 1917, במהלך מרדף פלשת, השתתפה הדיוויזיה בקרב על גבעות מע'אר במהלכו החליפה הבריגדה השישית את הדיוויזיה ה-52 (שנבלמה למרגלות הגבעות) וחייליה כבשו, בהסתערות רכובה, את גבעות מע'אר.

ב-18 עד 24 בנובמבר השתתפה הדיוויזיה בקרב נבי סמואל במסגרת המערכה לכיבוש ירושלים. בהמשך עמדו כוחות הדיוויזיה מול מתקפות נג טורקיות עד השלמת כיבוש ירושלים ב-8 בדצמבר.

שינוי מבנה הדיוויזיה 
במהלך 1918, לאחר השלמת כיבוש ירושלים וייצוב קו שתי העוג'ות, הוביל הפיקוד הבריטי מהלך של שינויים משמעותיים במבנה הכוחות בזירה. שינויים אלו נבעו מהחלטת משרד המלחמה בלונדון לרכז כוחות בחזית המערבית באירופה וזאת על חשבון הכוחות בארץ ישראל. במסגרת שינויים אלו נשלחו לאירופה רוב הרגימנטים הבריטים וביניהם הדיוויזיה ה-52, הדיוויזיה ה-74 "יומנרי", 9 רגימנטים רכובים "יומנרי" נוספים ו-24 בטליוני חיל רגלים.

בתמורה נשלחו לחזית ארץ ישראל יחידות מבוססות חיילים הודים כשחלקם הגיעו מהחזית המערבית באירופה וחלקם הגיע מחזית מסופוטמיה שם כבר הוכרעה המערכה.

גם דיוויזיית היומנרי עברה תהליך דומה ובאפריל 1918 נשלחו הרגימנטים הבריטים של הדיוויזיה לאירופה ובמקביל פורקה באירופה "דיוויזיית הפרשים הראשונה" (1st Cavalry Division) והיחידות ההודיות שלה נשלחו לארץ ישראל ואוחדו כאן עם היחידות של דיוויזיית היומנרי. הדיוויזיה המאוחדת החדשה נקראה "דיוויזיית הפרשים הרביעית" (4th Cavalry Division) ודיוויזיית הרגלים הרכובים יומנרי חדלה להתקיים. ביולי 1918 שונה שם הדיוויזיה לדיוויזיית הפרשים הרביעית והיא הייתה אחת משתי דיוויזיות רכובות שהובילו את ההסתערות במישור החוף במהלך מערכת מגידו.

לקריאה נוספת 
פילדמרשל ארצ'יבלד פרסיוול ויוול, מסעי המלחמה בארץ ישראל (תרגום: עמיהוד ארבל), הוצאת מערכות, 1951; הדפסה חוזרת בהוצאת אריאל, 2007
 ג'ון ד' גריינג'ר, הלחימה על ארץ ישראל - 1917, הוצאת מודן והוצאת 'מערכות', 2006 (בתרגומו של ד"ר יגאל אייל)

קישורים חיצוניים 
 דיוויזיית הרגלים הרכובים יומנרי, באתר longlongtrail.co.uk

הערות שוליים 

ארץ ישראל במלחמת העולם הראשונה
יחידות צבא בריטיות במלחמת העולם הראשונה