אימרה פלדש (היסטוריון מוזיקה)

אימרה פלדש (בהונגרית: Földes Imre; נולד ב-8 במרץ 1934) הוא היסטוריון מוזיקה יהודי-הונגרי זוכה ב-12 פרסים שונים מתוכם: הפרס על שם פרס פרנץ ארקל (פרס ממלכתי למלחינים מצטיינים, מנהלים מוזיקליים ופעילות אמנותית – רק 3 מקבלים כל שנה) ו"פרס פרימה פרימיסימה", פרופסור בדימוס באוניברסיטה של האקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט, דמות בעלת השפעה רבה בחינוך והפצת ידע בתולדות המוזיקה ההונגרית.

ביוגרפיה 
אימרה פלדש נולד במשפחה יהודית, אביו היה סוחר, אמו רואת חשבון. סבו, אימרה פלדש היה מחזאי, ודודו פטר פלדש היה סופר. אשתו (מאז 1963) היא ד"ר ז'וז'אנה ודאס, רופאת עיניים לילדים. בתו יודית פלדש (1964) היא נגנית כינור, חתנו סימונה פונטאנלי (1961) הוא מלחין, ונכדתו פלורה פונטאנלי (1995) היא נגנית כינור.

קריירה

לימודיו עד 1945 
אמו של פלדש ניגנה בפסנתר ברמה גבוהה, מה שקבע במידה רבה את העניין ואת בחירת הקריירה שלו. הוא החל את לימודי הפסנתר שלו ב-1943 בבית הספר למוזיקה גולדמארק (שהיה מיועד ליהודים שלא יכלו ללמוד במקום אחר) הוא למד אצל ורה ברצל. בית הספר היה ממוקם בבית המגורים שנבנה על פי תוכניותיו של האדריכל ג'רג' שומודי עבור הקהילה היהודית של פשט בשנת 1937. המוסד החל את פעילותו בשנת 1943 תחת השם בית הספר למוזיקה גולדמארק, האולם הגדול, שתפקודו במקור היה אולם תפילה משלים של בית הכנסת ברחוב הגדוש ד'יולה בבודפשט, הותאם בתקופה זו להופעות ולחגיגות. בשנים האחרונות האלה של מלחמת העולם השנייה, רבים מהאנשים היהודים הבולטת של חיי המוזיקה ההונגרית מצאו מקלט וקיבלו במקום קתדרה ללמד. ביניהם: ורה דנש, פאל קדושה, פאול לוקאץ', פרידייש שאנדור, שאנדור רנה (במקור שטרן), טיבור שאראי, אישטוואן סלני (במקור שטסל), בנצה סאבולצ'י, אימרה אונגאר.

אחרי 1945 
בין השנים 1949 לבין 1955, הוא למד קומפוזיציה אצל אישטוואן סלני בבית הספר התיכון למוזיקה בבודפשט. בין השנים 1955 לבין 1960 למד קומפוזיציה באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט כתלמידו של יאנוש וישקי.

כבר בשנות לימודיו הוא נתן בדירתו בקביעות לחבריו שיעורים בתולדות המוזיקה ובתורת המוזיקה. בארגון Jeunesses Musicales (הארגון הגדול ביותר למוזיקת הנוער הלא ממשלתי בעולם, שנוסד בבריסל, בלגיה בשנת 1945, במשימה "לאפשר לצעירים להתפתח באמצעות מוזיקה בכל הגבולות") הוא הוביל חוגי חינוך מוזיקליים ומחנות בבודפשט ובגדלה. בין 1960 לבין 1974, הוא לימד תולדות המוזיקה וידע בסיסי בתורת המוזיקה באוניברסיטת מוהולי-נאג' לאמנות ועיצוב והקים מקהלה (שפועלת עד היום). בין השנים 1961–1966 היה מורה לתולדות המוזיקה, ספרות מוזיקלית, תורת המוזיקה וסולפז' באקדמיה למוזיקה בלה ברטוק, ובין השנים 1961–2003 היה מורה לתולדות המוזיקה ולתורת המוזיקה במכון להכשרת מורים בבודפשט של האקדמיה למוזיקה ע"ש ליסט פרנץ. מאז 1971, הוא מלמד תיאוריה של מוזיקה, סולמות ותולדות המוזיקה בסניף האוניברסיטה של האקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט. מרצה בכיר משנת 1966, פרופסור חבר באוניברסיטה משנת 1971, ופרופסור מן המניין באוניברסיטה משנת 1997.

השתתפותו בהפצת מוזיקה 
מחוץ למוסדות החינוך, הוא ביצע גם פעילות הסברה מוזיקלית נרחבת בבודפשט ומחוצה לה. מאז 1960 קיים סדרת הרצאות על תולדות המוזיקה, תורת המוזיקה והיסטוריה במשך 59 מחזורי כיתות באוניברסיטה החופשית של אטילה יוז'ף בבודפשט. בין השנים 1972–1977, הוא ערך סדרת הרצאות ברדיו ההונגרי בשם "יצירות מוזיקה הונגריות", בית הספר למוזיקה של כולם בין 1976 לבין 1981 ותולדות המוזיקה לכולם בין השנים 1996 לבין 2001. הוא נתן הרצאות במקומות רבים מחוץ להונגריה: Cheshire (Connecticut, USA), פירנצה, לטינה, לנדאווה, לאון, לונדון, נאפולי, אולומואוץ, ברטיסלאבה, פראג, ויימאר.

במהלך פעילות הפצת הידע שלו, הוא הקדיש תשומת לב מיוחדת למוזיקה של המאה ה-20 ויצירתם של מלחינים הונגרים עכשוויים. הוא ניהל שיחות פומביות עם מלחינים הונגרים, שרובן התפרסמו גם בדפוס (Harmincasok, Metszet). ערך הכשרות מקצועיות בכל רחבי הארץ.

פעילותו החברתית 
במהלך פעילותו החברתית הענפה מילא פלדש תפקידים רבים. כך, בין היתר, הוא היה נשיא מחלקת המוזיקה של TIT - נשיא מחלקת המוזיקה של החברה להפצת מידע של בודפשט, סגן נשיא מועדון האמנות FÉSZEK (סגן נשיא כבוד מ-2019), חבר ועדת כבוד של אגודת מורי המוזיקה (ZETA), חבר בוועדת המלגות למלחין, מוזיקולוג ומבקר מוזיקה על שם זולטאן קודאי (1999 - 2019). הוא נבחר לחבר כבוד בארגון ההונגרי של מוזיקאים צעירים (Jeunesses Musicales) ב-1992. ועוד.

יצירתו 
הוא פרסם כמעט את כל עבודתו הכתובה והמנוגנת-מושמעת באתר האינטרנט שלו.

כתביו (מבחר) 
 הם בשנות השלושים לחייהם. שיחות עם מלחינים הונגרים. הוצאת המוזיקה בודפשט 1969
 מערכות קול ורצפים ווקאליים במוזיקה של המאה שלנו. הוראת מוזיקה ווקאלית 1970–1973
 יצירת המוזיקה של השבוע (25 מחקרים). הוצאת המוזיקה בודפשט 1973–1995
 למה המוזיקה של המאה שלנו יפה? (2 מחקרים) מחשבה, בודפשט 1974
 הלחן "Dies irae...". (1974) תורת המוזיקה, ניתוח סגנונות. הוצאת המוזיקה בודפשט 1977
 חייו ויצירותיו של יוהאן סבסטיאן באך. הוצאת ספרי לימוד 1976 (2/1980, 3/1989)
 תופעות. כתב העת מוזיקה 1982–1984
 גורלות - שלוש שיחות (Csaba Deák, Miklós Maros, Pavol Simai). מוזיקה 1994
 "Metszet '96" - שיחות עם מלחינים הונגרים. פארלנדו 1998–2008

הרצאותיו (מבחר) 
 יצירות מוזיקה הונגריות (סדרת הופעות ברדיו ההונגרי – עורכת אסתר לזר)
 בית הספר למוזיקה של כולם (53 הופעות ברדיו ההונגרי 1976–1981)
 היסטוריית מוזיקה לכולם (37 הופעות ברדיו ההונגרי 1996–2001)
 Der Leiermann (2004)
 המערכת הדינמית של התווים המוזיקליים (2005)

פרסים והוקרה 
 למען תרבות סוציאליסטית (1974)
 פרס ה"רמה" של הרדיו ההונגרי (1974, 1976)
 פרס SZOT לאמנות (1975)
 עובד מצטיין בחינוך (1976)
 קרן האמנות של הרפובליקה העממית ההונגרית – פרס סאבולצ'י (1977)
 פרס פרנץ ארקל (1986)
 מדור המוזיקה של האגודה הלאומית של אמנים יוצרים הונגרים – "הפרס הגדול" (1995)
 פרס מיוחד לרדיו ההונגרי (1998)
 צלב האבירים של מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של הונגריה (2004, החזיר אותו ב-2016)
 פרס על שם לאסלו מוהולי-נאג' (2010)
 פרס Artisjus (2011)
 פרס פרימה פרימיסימה (2016)

לקריאה נוספת 
 Brockhaus–Remann: Zenei Lexikon I. Zeneműkiadó Budapest 1983
 מי זה מי בסצנת המוזיקה ההונגרית? הוצאת המוזיקה בודפשט 1988
 האישים המוצלחים של הונגריה. British Publishing House 2017
 אתר אוניברסיטת פרנץ ליסט למוזיקה
 מאגר אמנים של BMC

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

היסטוריוני מוזיקה יהודים הונגרים
מוזיקאים יהודים הונגרים
מורים למוזיקה בהונגריה
ניצולי השואה
האקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט
בודפשט: אישים
יהדות בודפשט
משפחת פלדש
בוגרי האקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט
יהודים זוכי פרס פרנץ ארקל
הונגרים שנולדו ב-1934