בתי הביטחון בנגב הצפוני

בתי הביטחון בנגב הצפוני הם 13 מבני בטון שנבנו ב-1947 ברבים מיישובי הנגב הצפוני על מנת לשפר את מצב הביטחון באותם יישובים שרובם הוקמו ב-1946 במסגרת מבצע 11 הנקודות. בתי ביטחון אלו נבנו, ברובם, במתכונת אחידה וכללו 2 קומות, קירות בטון עבים להגנה על היושבים בהם ועמדות שמירה שאיפשרו שמירה על היישובים. לאחר מלחמת העצמאות ננטשו חלק מבתי הביטחון וחלק אחר שוקם ומשמש לצרכיהם של היישובים.

רקע 
בימי המרד הערבי הגדול דאגו המוסדות שבכל יישוב יהיה מבנה מוגן מפני יריות של הכנופיות. לעיתים היה זה מבנה ערבי ישן, כמו בחניתה, ולעיתים נבנה מבנה בטון ששימש כ"בית ביטחון" של היישוב, כמו בעין שמר. בנוסף נבנו בתי ביטחון בנקודות אסטרטגיות, כמו על תל שוכה. 
 
לאחר הקמת 11 הנקודות בנגב הוחלט לבנות בהם בתי ביטחון שישמשו כ"מצודת העיר" כדי להגן על היישובים המבודדים מפני התקפות של כנופיות. המבנים תוכננו על ידי המחלקה הטכנית של הסוכנות היהודית והבניה בוצעה על ידי חברת סולל בונה בסיועם של תושבי היישובים.

תיאור בתי הביטחון 
בתי הביטחון שהוקמו בישובי צפון הנגב נבנו, בקירוב, על פי תוכנית בנייה אחידה. היו אלו מבנים דו קומתיים שכללו חרכי ירי וזוג מרפסות מעוגלות בשתי פינות מרוחקות בקומת הגג שאיפשרו תצפית על כל סביבות המבנה. הבנייה נעשתה בעזרת בטון מזוין והמידות המקורבות של כל מבנה היו: גובה - 7.14 מטרים, רוחב - 4.4 מטרים ואורך - 7.5 מטרים (סה"כ השטח 33 מ"ר). מסביב למבנים הונחו גדרות תיל דוקרני ועל גגם הותקן, בדרך כלל, זרקור ומכשיר איתות הליוגרף. מדרגות העלייה לקומה השנייה היו לרוב מחוץ למבנה.

תועלתם הביטחונית
בבתי הביטחון שוכנו, לרוב, מפקדת היישוב, המרפאה, חדר הקשר, חדר הנשק ומחסן מזון חירום. עוד בעת הקמתם הייתה מחלוקת על הצורך בהם. אנשי קיבוץ סעד לא רצו להקים את בית הביטחון והבנייה נכפתה עליהם על ידי הנהגת היישוב. כאשר במהלך המלחמה היישוב כולו נמחה מעל פני האדמה ורק בית הביטחון נשאר, התלוצצו החברים שהוא נשאר כדי לסייע למצרים לכוון אליהם את אש התותחים. 

בשנת 1966 נכתב על הבתים במעריב: "הישובים החדשים ביססו את הגנתם על בתי הביטחון, אך עד מהרה התברר כי אין בהם חוסן והמגינים התחפרו בבונקרים". ב"על המשמר", בהתייחסות לנירים, הוצגו הדברים אחרת: "בית זה תוכנן נגד כנופיות פורעים, אך מי פילל, שגורלו יהיה עמידה נגד פלישת כוחות צבא סדירים, כפי שהיה בשנת 1948 עם פלישת המצרים."

לאחר מלחמת העצמאות
לאחר מלחמת העצמאות התייתר הצורך בבתי הביטחון. בחלק מהמקרים (כמו במושב נבטים, בקיבוץ בארי, בקיבוץ אורים ועוד) עברו היישובים לאתרים אחרים ובית הביטחון ננטש. במקרים אחרים (כמו בקיבוץ חצרים, בקיבוץ שובל ועוד) נשארו בתי הביטחון בתחום היישוב ומשמשים את צורכי המשק.

בתי הביטחון בנגב הצפוני הוגדרו כאתרי מורשת מטעם המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל אולם חלקם עדיין במצב ירוד.

רשימת בתי הביטחון

ראו גם 
 דרך השדות

קישורים חיצוניים 
 מאחורי היער – הקיבוץ הישן (נחאביר – קיבוץ בארי), באתר "היסטוריה על המפה"

הערות שוליים 

11 הנקודות
אתרי מורשת במחוז דרום
עוטף עזה
מועצה אזורית שדות נגב
הנגב: מבנים
מחוז הדרום: מבנים לשימור
בנייה ופיתוח בתקופת המנדט