וילהלם ריינהרד (גנרל)

וילהלם ריינהרד (; 18 במרץ 1869 – 18 בינואר 1955) היה איש צבא גרמני אשר התפרסם בעיקר כמפקד רגימנט המתנדבים ריינהרד בימי רפובליקת ויימאר. לימים הפך לאובר-גרופנפיהרר באס אס ולחבר ברייכסטאג.

ביוגרפיה

תחילת דרכו
ריינהרד נולד ב-18 במרץ 1869, בכפור לוטאו שנמצא אז בממלכת פרוסיה (לוטובו בתחומי פולין המודרנית). אביו וילהלם ריינהרד היה מנהל יערות. אמו הייתה מינה לבית פון קונן. לאחר שסיים את לימודיו, למד בבתי הספר לצוערים בקולם ובליכטרפלדה ולאחר מכן את בית הספר למלחמה במץ. ב-22 במרץ 1888 התגייס לצבא הקיסרות הגרמנית והוצב ברגימנט הרגלים ה-78 (פריזיה המזרחית - פרידריך וילהלם פון בראונשווייג). ב-1889 הוא הועלה לדרגת לויטננט משנה. ב-1901 הוצב במטה בריגדת הרגלים ה-38 בהנובר. ב-1902 הועלה לדרגת האופטמן, וב-24 באפריל 1904 מונה למפקד פלוגה ברגימנט הרגלים ה-33 (פרוסיה המזרחית - גראף רון) בגומבינן. ב-1907 הועבר לפקד על פלוגה ברגימנט הרגלים ה-163 (שלזוויג-הולשטיין) בנוימינסטר. ב-21 באפריל 1911 הועלה לדרגת מיור והועבר לרגימנט ה-5 של משמר הקיסרי בשפנדאו. ב-22 במרץ 1913 מונה למפקד הגדוד השני של המשמר.

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914 נכלל הגדוד של ריינהרד בדיוויזיית המשמר השלישית. הוא השתתף בפלישה הגרמנית לבלגיה, ולאחר מכן הועבר לחזית המזרחית והשתתף בקרב הראשון על האגמים המזוריים ובקרב לודז'. ב-18 בינואר 1915 מונה ריינהרד למפקד רגימנט הגרנדירים ה-5 של המשמר, וב-2 ביוני הועבר לפקד על רגימנט המשמר ה-4. הוא המשיך להילחם בחזית המזרחית עד סוף השנה, אז הועבר לחזית המערבית. הוא השתתף בקרב ארטואה השלישי וב-18 באפריל 1916 הועלה לדרגת אוברסט-לויטננט. ב-27 באוגוסט 1917 הוא עוטר בפור לה מריט. ב-20 בספטמבר 1918 הוא הועלה לדרגת אוברסט.

רגימנט המתנדבים ריינהרד

לאחר סיום המלחמה חזר ריינהרד לברלין ויחד עם 300 חיילים נוספים מהמשמר הקיסרי הקים את רגימנט המתנדבים ריינהרד ב-24 בדצמבר 1918. ריינהרד הפך לבן-חסותו של שר ההגנה גוסטב נוסקה שאף שקל למנות אותו למפקד חיל המצב של ברלין במקום אוטו ולס. ריינהרד ואנשיו הלכו ותפסו מקום נכבד יותר ויותר בהגנה על ממשלתו של פרידריך אברט. בתחילת חודש פברואר הפך רגימנט ריינהרד ל"בריגדת ריינהרד", וצורף באופן רשמי לצבא גרמניה תחת השם "בריגדת המשמר ה-2". אנשיו של ריינהרד השתתפו בקרבות מרץ בברלין, ובמהלכם ביצעו מספר פשעים אכזריים. ב-1 באפריל הפכה הבריגדה של ריינהרד ל"בריגדה ה-15". ריינהרד עצמו הלך והקצין יותר ויותר בדעותיו הריאקציונריות, שהמאיסו אותו על מפקדי הצבא והפוליטיקאים. עם זאת, הוא היה חסין לחלוטין תודות לתמיכתו של נוסקה. בחודש אוקטובר נשא פיליפ שיידמן נאום שערורייתי שבו הוקיע את ריינהרד וקבע שהמשך התלות בו היא "בלתי נסבלת". נוסקה נזף בשיידמן יחד עם פרידריך אברט, אולם הלחצים מצד בכירי הצבא הלכו וגברו, ובדצמבר לא נותרה לנוסקה ברירה אלא לפטר את ריינהרד מהפיקוד על הבריגדה. ב-31 בדצמבר 1919 הוא עזב את הצבא.

באס אס
באוקטובר 1927 הצטרף ריינהרד למפלגה הנאצית (מס' חבר 63,074). ב-1936 הוא נבחר לחבר ברייכסטאג מטעם המפלגה, ונותר חבר הרייכסטאג עד סוף ימי המשטר הנאצי. ב-1933 הוא הצטרף לאס אה וב-1935 עבר לאס אס. ב-1941 הוענקה לו דרגת אובר-גרופנפיהרר. הוא מונה לראש ארגון ותיקי המלחמה. בתפקיד זה שימש עד סוף המלחמה. לאחר המלחמה הוחזק במעצר במשך כמה חודשים בידי בעלות הברית המערביות.

ריינהרד נפטר בדורטמונד ב-18 בינואר 1955.

קישורים חיצוניים

 וילהלם ריינהרד, בארכיון הבונדסטאג
 וילהלם ריינהרד, באתר auf www.dws-xip.p
 וילהלם ריינהרד, באתר beim Leibniz Informationszentrum Wirtschaft

מעוטרי צלב הברזל
גנרלים באס אס
אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
גרמנים שנולדו ב-1869
גרמנים שנפטרו ב-1955