בילי קוק

ויליאם "בילי" אדוארד קוק ג'וניור (באנגלית: William "Billy" Edward Cook Junior; 23 בדצמבר 1928 – 12 בדצמבר 1952) היה רוצח המונים אמריקאי שרצח שישה אנשים, מתוכם משפחה בת חמש נפשות, וזאת במהלך מסע קטל שערך בין המדינות מיזורי וקליפורניה בשנים 1950–1951. הוצא להורג באמצעות תא הגזים בבית הסוהר סן קוונטין.

ביוגרפיה 
ויליאם אדוארד קוק ג'וניור נולד בג'ופלין, מיזורי, ב-23 בדצמבר 1928, למשפחת בת עשר נפשות. כאשר היה בן חמש מתה בפתאומיות אמו, לאורה מיי קוק (הינקל), בבית המשפחה. הוא ואחותו הצעירה בטי היו הראשונים לגלות את גופתה. נתיחה שלאחר המוות בידי וו. ג. הוגאן קבעה את סיבת המוות כדימום מוחי, והצביעה על כך שלאורה הייתה . ההודעה על פטירתה לא הזכירה את שמם של ויליאם קוק סניור, בעלה באותה העת, או של אביו, ולא נמסרה כל סיבה להשמטה זו.

זמן מה לאחר מכן העביר ויליאם קוק סניור את ילדי המשפחה למכרה נטוש, והותיר אותם לבדם, עם אספקת מזון דלילה. הם נתגלו בידי הרשויות המקומיות, וכל הילדים למעט קוק הצעיר נלקחו למשפחות אומנות; עינו המעוותת ואופיו התקיף של קוק חרצו את גורלו כך שאף משפחה לא רצתה בו, והוא נותר במשמורת שירותי הרווחה. לבסוף אומץ בידי אישה ערירית אשר הסכימה לקבל תשלום מהמדינה עבור שירותיה, אף שבין השניים התקיימה מערכת יחסית דלה ותו לא. בתקופה זו עבר שני ניתוחים לא מוצלחים בעינו, ועפעפו נותר פתוח.

במהרה התדרדר קוק הצעיר לחיי הפשע, ונעצר באשמת היעדרות מלימודיו. בעודו בן שתים עשרה, הסביר לשופט כי היה מעדיף להימצא בבית ספר מקצועי מאשר בידי משפחה אומנת. השופט נענה לבקשתו, ובשנים הבאות שהה קוק באותו מוסד שביקש, בטרם עבר להתגורר כנגד רצונו בבית משפחתה של אחותו, ססיליה, אשר כבר הייתה נשואה.

בעודו בן ארבע עשרה, חמוש באלת עור, שדד קוק נהג מונית. לאחר שציווה עליו לנסוע לעבר המדבר, הכריח אותו להפשיל את מכנסיו ולתת לו את כל כספו, בטרם שבו השניים לעיר. הוא נעצר למחרת בבית קולנוע לאחר שנהג המונית זיהה אותו, ונכלא ב. כעבור מספר חודשים הצליח קוק לברוח, אך נתפס כאשר ניסה לגנוב רכב, וקיבל עונש נוסף של חמש שנות מאסר. לאחר חודש ניסה להימלט שוב על ידי ניסור סורגי תאו באמצעות מסור שהבריח, אך נכשל. אחד מיועצי בית הכלא מאותה העת כתב כי .

כאשר השתחרר מהכלא ב-1950 שב קוק לג'ופלין והתאחד עם אביו. הוא סיפר לו על כוונתו . זמן מה לאחר מכן נדד לעיירת המדבר הקטנה , קליפורניה, שם עבד כשוטף כלים עד לשלהי חג המולד של אותה שנה. בחודש דצמבר החל לנדוד מזרחה שוב, ובדרך רכש אקדח תופי מסוג , באל פאסו, טקסס.

הרציחות 
קוק חיפש אחר טרמפים ב-30 בדצמבר 1950, כאשר מכונאי טקסני בשם לי ארצ'ר אסף אותו עם רכבו סמוך ללאבק, טקסס. מיד לאחר מכן שדד ממנו קוק כמאה דולרים באיומי אקדח, תחב אותו לתא המטען של המכונית, והחל לנסוע. מאוחר יותר, הצליח ארצ'ר להיחלץ כשפרץ את תא המטען בעזרת לום ונמלט בזמן שקוק עצר את הרכב למספר רגעים. כעבור כמה ימים, לאחר שאיתרה המשטרה את הרכב, נמצאה בפנים הקבלה לאקדח שרכש קוק.

השמן ברכב אזל בין  לטלסה, אוקלהומה, וקוק עצר בצד הדרך והחל לנופף לעזרה. הפעם נאסף בידי חוואי בשם קרל מוסר, מאילינוי, אשר נסע באותה העת לכיוון ניו מקסיקו יחד עם אשתו, שלושת ילדיהם הקטנים, וכלבם. תחת איומי אקדח, הכריח קוק את מוסר לנסוע באקראיות וללא כל מטרה במשך שבעים ושתיים שעות. כאשר עצרו בתחנת דלק סמוכה ל, טקסס, ניסה מוסר להכניע אותו, אולם קוק היה חזק מדי עבורו. מאוחר יותר ירה קוק בכל בני המשפחה וכלבם למוות, והשליך את גופותיהם לפיר מכרה לא הרחק מג'ופלין. לאחר שנטש את רכבו של מוסר באוקלהומה שב קוק לקליפורניה. הרכב התגלה כשהוא מלא בחורי כדורים ומרוח כולו בדם.

עם הגעתו לעיירה בלית' עורר קוק את חשדו של אחד מסגני השריף, הומר ולדריפ, אשר החליט לבקר באכסניה בה שהה יחד עם חברו. הוא נתפס בהפתעה כאשר קוק קפץ עליו מאחורי הדלת וחטף את אקדחו. ולדריפ נלקח כבן ערובה, ובדומה למשפחת מוסר, הכריח אותו קוק לנסוע ברחבי האזור ללא כל מטרה. במהלך הנסיעה התרברב על הרציחות הקודמות שביצע. לאחר שנסעו יותר משישים קילומטרים, הורה לו קוק לעצור בצד ולשכב בתעלה עם פניו כלפי מטה, באומרו כי הוא מתכוון לירות בראשו.

בזמן שולדריפ שכב בתעלה, שב קוק לניידת המשטרה ונסע לדרכו, מבלי שעשה לו דבר. לאחר מכן חטף אופנוען בשם רוברט דיואי, אשר הגיע מסיאטל. זמן מה לאחר שנלקח כבן ערובה ניסה דיואי לחטוף את אקדחו של קוק, אולם לא הצליח להתגבר עליו ונפצע תוך כדי מאבקם. קוק החליט לרדת מהכביש אל תוך המדבר, שם, לאחר שעצרו, ירה בו למוות בראשו. גופתו נמצאה בניידת הנטושה של ולדריפ סמוך ל, קליפורניה. את מכוניתו של דיואי נטש קוק במקסיקלי, מקסיקו.

באותה העת פתחו כל רשויות החוק בדרום מערב ארצות הברית במצוד אחר קוק, אשר חזר לבלית'. הוא חטף שני גברים נוספים, ג'יימס בורק ופורסט דמרון, בזמן שערכו טיול ציד. קוק הכריח אותם לנסוע לאורך הגבול המקסיקני לעבר . מפקד המשטרה המקומי, לואיס פארה, זיהה את קוק וחטף ממנו את אקדחו בטרם עצר אותו. מאחר שבין מקסיקו וארצות הברית לא התקיים הסכם הסגרה באותו הזמן, לקחו קבוצת שוטרים את קוק לעבר הגבול ודחפו אותו פנימה, לתוך שטח ארצות הברית, שם נעצר באופן מיידי.

הוצאה להורג 
קוק נלקח לאוקלהומה סיטי על מנת להישפט עבור הרציחות של משפחת מוסר. מאחר שהעביר את בני המשפחה מעבר לגבולות מדינות, הפך התיק לפדרלי, בהתאם ל. בניסיון להימנע מעונש מוות, ובמסגרת הסדר טיעון, הודה קוק באשמת חמישה סעיפי חטיפה. ההסדר אושר בידי השופט בעקבות מחלוקות שהתקיימו בין התביעה וההגנה על מצבו הנפשי של קוק. פסיכיאטר אחד טען כי על אף שהיה קוק פסיכופת, עדיין נחשב לשפוי, בעוד שפסיכיאטר אחר טען בתוקף לאי שפיותו.

הוא נידון לשלוש מאות שנות מאסר, קרי שישים שנים עבור כל סעיף, בבית הסוהר אלקטרז. השופט המחוזי סטפן ס. צ'נדלר אמר .

בכעס רב על כך שחייו של קוק ניצלו, קם מכיסאו עורך הדין רוברט אי. שלטון והחל לצעוק ; צ'נדלר השיב כי הוא מכיר את כל העובדות, וכי אינו סבור שהמקרה מחייב את עונש המוות. הוא הזכיר את ילדותו של קוק, באומרו ; בנקודה זו, הביע שלטון את התנגדותו והחל לדבר על ילדותו שלו; .

הציבור למד במהרה כי גזר הדין שקיבל קוק מאפשר את שחרורו על תנאי לאחר עשרים שנות מאסר, ודרש כי יוסגר לקליפורניה בכדי להישפט עבור הרצח שביצע בתוך גבולות המדינה. ב-1951 מצא חבר המושבעים בקליפורניה את קוק אשם ברצח מדרגה ראשונה של רוברט דיואי. המושבעים לא המליצו לחון אותו או לגלות כלפיו רחמים, ובכך הפכו את עונש המוות לברירה היחידה עבורו.

קוק הוצא להורג באמצעות תא הגזים בבית הסוהר סן קוונטין ב-12 בדצמבר 1952. לא ידוע על מילים אחרונות שאמר, אף כי כאשר נעצר נשמע אומר . לארוחתו האחרונה אכל עוף מטוגן, טוגנים, אפונים, פאי דלעת, קפה וחלב. גופתו הושבה לג'ופלין, שם נקבר בבית הקברות של כנסיית השלום.

תרבות 
 בזיכרונותיו, חינוך של פושע, טען הסופר  כי תקף את קוק בזמן ששהו יחדיו בבית הכלא המחוזי של לוס אנג'לס. לדבריו הוא דקר אותו בעזרת סכין מאולתרת בזמן שהיו במקלחות, וחתך אותו מספר פעמים לפני שנלקח לבידוד בידי השומרים. סיפור זה הוא שקרי, מאחר שבאנקר כתב כי התקרית אירעה ב-1950 בזמן שהמתין קוק להישפט עבור הרצח של רוברט דיואי. המשפט האמיתי התרחש באל סנטרו, קליפורניה, בין החודשים אוקטובר לנובמבר 1951. תיקים מהארכיון הלאומי של ארצות הברית מתעדים כי קוק שהה רק יום אחד בבית הכלא המחוזי של לוס אנג'לס, וזאת בזמן שהועבר מאלקטרז למחוז אימפריאל בכדי להישפט.
 סרט הפילם נואר  מ-1953 בבימויה של אידה לופינו מבוסס על מסע הקטל של קוק.  מגלם את אמט מאיירס, רוצח שדמותו נבנתה לפי מראהו ואופיו של קוק, ברמת דיוק מרבית, אפילו עד לעינו המעוותת. העלילה היא עיבוד דרמטי של חטיפתם של ג'יימס בורק ופורסט דמרון, ובריחתם למקסיקו.
 חוברת הקומיקס "סיפורו של קוק סתום העין" מתוך האוסף "אנתולוגיית הקומיקס החדש" מאת הקריקטוריסט מארק זינגארלי מבוססת על פשעיו של קוק.

לקריאה נוספת

הערות שוליים 

רוצחים סדרתיים אמריקאים
אישים שהוצאו להורג בקליפורניה
רצח בקליפורניה
מיזורי: היסטוריה
אמריקאים שנולדו ב-1928
אמריקאים שנפטרו ב-1952
אישים שנכלאו באלקטרז