גאורגי וולקוביץ'

גאורגי וולקוביץ' צ'אלקוב (בבולגרית: Георги Чалъков Вълкович; 1833, אדירנה, האימפריה העות'מאנית – 24 בפברואר 1892, קונסטנטינופול, האימפריה העות'מאנית) היה רופא צבאי, דיפלומט, ופוליטיקאי בולגרי, אשר בין השנים 1881–1883 כיהן כשר החוץ, המיעוטים והדתות של נסיכות בולגריה בממשלתו של אלכסנדר באטנברג, נסיך בולגריה.

קורות חייו
גאורגי וולקוביץ' נולד באדירנה למשפחת סוחרים אמידה מקופריבשטיצה. הוא רכש השכלה תיכונית בפלובדיב ובהמשך, ב-1857 סיים את האקדמיה הצבאית העות'מאנית לרפואה בקונסטנטינופול . בין השנים 1860–1863 התמחה בפריז. ב-1865 כיהן מספר חודשים כמנהל מחלקה בבית החולים במרכזי בדמשק. בין השנים 1870–1871 ניהל בית חולים בקונסטנטינופול, וב-1872 הועלה לדרגת אלבאיי בצבא העות'מאני.

לאחר המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) והקמת נסיכות בולגריה השתלב וולקוביץ' במנגנון הממשל של הנסיכות הצעירה והפך לאחת הדמויות המשפיעות שבה. הוא נבחר לאספה הלאומית הבולגרית הראשונה. ב-1879 מונה לממונה על החקלאות, המסחר ומבני הציבור של המחוז האוטונומי רומליה המזרחית, וב-1881 מונה לממונה על הדואר והטלגרף של רומליה המזרחית. בין 1881–1883 כיהן כשר החוץ, המיעוטים והדתות, ויושב ראש מועצת המדינה בממשלו של אלכסנדר באטנברג, נסיך בולגריה. במהלך מלחמת בולגריה–סרביה (1885) היה וולקוביץ' ממונה על בתי החולים הצבאיים של הנסיכות.

ב-1886 מונה למנהל בית החולים האוניברסיטאי "אלכסנדרובסקה" אשר בסופיה, וב-1887 מונה לנציג הדיפלומטי הבולגרי לאימפריה העות'מאנית. בעת מינויו נחשב התפקיד לבכיר ביותר בשירות הדיפלומטי הבולגרי, ונתפש כתפקיד אמון. וולקוביץ' היה מקורב ואיש אמונו של ראש הממשלה סטפן סטאמבולוב. ב-24 בפברואר 1892 נדקר גאורגי וולקוביץ' בקונסטנטינופול על ידי שני אזרחים בולגרים שפעלו מטעם גופי הביטחון של האימפריה הרוסית כנגד ממשלתו של סטפן סטמבולוב ותומכיו הבולטים. סטמבולוב הפגין עמדות פרו מערביות ודגל בצמצום משמעותי של השפעת הרוסים על המשטר בבולגריה. וולקוביץ' מת מפצעיו יומיים מאוחר יותר. הוא הובא לקבורה בבית הקברות המרכזי בפלובדיב.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

פוליטיקאים בולגרים
שרי החוץ של בולגריה
דיפלומטים בולגרים
שגרירי בולגריה
רופאים בולגרים
אנשי צבא עות'מאנים
קורבנות רציחות פוליטיות בבולגריה
ילידי 1833
נפטרים ב-1892