עמדיה

עמדיה (באנגלית: Amedi או Amadiya; בכורדית: ئامێدی; בערבית: العمادية; בסורית: ܥܡܝܕܝܐ, Amədya). היא עיירה במחוז דהוכ שבחבל כורדיסטן העיראקית האוטונומי. היא בנויה על הר שולחן בעמק הנהר הזב הגדול. העיירה נמצאת 10 קילומטרים מהגבול הטורקי בגובה 1400 מטרים מעל גובה פני הים. עמדיה ידועה בכמות הנשרים הגדולה המקננים במצוקי הר השולחן.

אטימולוגיה 
על פי אבן אל-את'יר, השם עמדיה הוא על שמו של עימאד אל-דין זנגי שבנה במקום מבצר בשנת 1142. תיאוריה נוספת היא שהשם נקרא על שמו של עמאד א-דוולה , מייסד פרובינציית פארס האירנית אך תיאוריה זו פחות סבירה.

לדברי פרופסור ג'פרי שוכמן, עימאד אל-דאולה הוא ממוצא חורי (קוקז) או מממלכת אררט שבצפון מסופוטמיה/טורקיה.

היסטוריה 
מתקופת הברונזה הקדומה ועד שנכבשה ונשלטתה על ידי הממלכה החורית מיתני במאה ה-16 לפני הספירה, אזור עמדיה היה חלק ממלכת כורדה  והוא היה מיושב כולו על ידי אוכלוסייה תת שמית  עמים מהקווקז שחיו בצפון מסופוטמיה (ארם נהריים). בתקופת שלטון האימפריה המיטאנית תושבי אזור זה היו ידועים בשם צוברים.

לאחר נפילת האימפריה המיטאנית, העיר עמדיה נכבשה על ידי אשורנאסירפאל הראשון מאשור במאה ה-11 לפני הספירה שנלחם בבני נאירי וברזני. לאחר נפילת האימפריה האשורית, עבר אזור עמדיה לשליטתה של ממלכת מדי. כשההיסטוריון והסופר היווני מחניכי סוקרטס קסנופון עבר באזור במאה הרביעית לפני הספירה, הוא התייחס לתושביו כאל בני ממלכת מדי. מאוחר יותר אזור עמדיה שולב באימפריה האחמנית תחת השם מדיה מגנה. תחת שלטון האימפריה הפרתית, אזור עמדיה היה חלק ממחוז ברצ'ן (ברזן). בסופו של דבר היא הפכה לחלק בלתי נפרד מהאימפריה הסאסאנית במחוז אדיאבנה עד שנכבשה על ידי המוסלמים בשנת 640, לאחר שהביסו את הכורדים בתיכרית, מוסול וסחרזור.

תחת הכיבוש המוסלמי, במשך כמה מאות שנים, לאחר גירוש הח'ליפים מבגדד במאה ה-7, שלט בעמדיה פאשא ממשפחת עבאס המלכותית, שנחשבה לאחת המשפחות העשירות באזור.

עמדיה הייתה מקום הולדתו של משיח השקר, דוד אלרואי (פעל בסביבות 1160). בשנת 1163, על פי "עמק הבכא" של ההיסטוריון והרופא יוסף הכהן הרופא, מנתה האוכלוסייה היהודית כאלף משפחות וסחרה בעפצים להכנת דיו סת"ם. אלרואי הוביל מרד כנגד מושל העיירה אך ככל הנראה הובס ונהרג תוך כדי המרידה. ההיסטוריון היהודי הספרדי ר' שלמה אבן וירגה (1450–1525) הציג את הקהילה היהודית של עמדיה בתקופתו של אלרוי כעשירה, מסופקת ושביעת רצון.

עמדיה היה מקום מושבה של אמירות באדינאן  האוטונומית למחצה, שנמשכה בין 1376 ל-1843. בעמדיה ישנן חורבות של בית הספר קובהאן שנוסד במהלך שלטונו של הסולטן חוסיין וואלי מבאדינאן (1534–1576) לספירה ללימוד מדעי האסלאם. בעיירה יש גם חורבות של בית כנסת וקבר המיוחס לנביא יחזקאל  וכנסייה. באזור שמסביב לעיירה ישנן עוד שתי כנסיות הנחשבות החשובות ביותר בצפון עיראק. אחד מהסמלים של העיירה הוא המסגד הגדול של עמדיה . המינרט שלו מתנשא לגובה של 33 מטרים. המסגד הוקם לראשונה במאה ה-12 והוא העתיק והגדול באזור.

בשנת 1760, הדומיניקני לאופולדו סולדיני ועמיתו מאוריציו גרזוני ייסדו בעמדיה את המיסיון של כורדיסטן. גרזוני חי בעיירה ארבע עשרה שנים וחיבר מילון איטלקי-כורדי ודקדוק של 4,600 מילים. המילון מהווה יצירת מפתח משום שהוא מייצג את המחקר הראשון של הדקדוק והשפה הכורדית; מסיבה זו, גרזוני מכונה לעיתים קרובות "אבי הכורדולוגיה". 

בשנת 1907 מנתה אוכלוסיית העיירה 6,000 תושבים, מתוכם 2,500 כורדים, 1,900 יהודים ו-1,600 קתולים אשורים. בכל האזור חיים כ־11,000 תושבים.

בין השנים 1989–1991 צבא עיראק ניסה לכבוש את עמדיה ולהרוס אותה. העיירה ניצלה כתוצאה ממלחמת המפרץ והקמת האזור האוטונומי הכורדי.

אקלים 
בעמדיה האקלים הוא אקלים ים תיכוני (סיווג אקלים Köppen  :Csa) עם קיץ חם וחורף קריר ורטוב. בהיותה העיירה הצפונית ביותר בעיראק, היא גם העיירה עם האקלים המתונה ביותר במדינה. שלג יורד מדי פעם בחורף.

ראו גם 
 אשורים
 כורדיסטן העיראקית

קישורים חיצוניים

 
 עמדיה, באתר the kurdish project
 עמדיה, הנופים והתרבות שלה

הערות שוליים

קהילות יהודיות בעיראק
כורדיסטן העיראקית: ערים