הנסיך המגולף מעץ

מחזה המחול בן מערכה אחת הנסיך המגולף מעץ (אופ' 13, BB 74) (בהונגרית: A fából faragott királyfi) הוא יצירתו הבימתית השנייה של בלה בארטוק, שנים ספורות לאחר כתיבת האופרה טירת הנסיך כחול הזקן (לאחר שחבר השופטים בתחרות האופרה של קזינו ליפוטווארוש - שהוא חלק מרובע 5 של בודפשט היום - קבע שבלתי אפשרי לעלות את האופרה ודחה אותה ב-1911). במהלך המחצית הראשונה של מלחמת העולם הראשונה (1914–1916) כתב בארטוק את מחזה המחול. הבכורה נערכה בשנת 1917 בבית האופרה של בודפשט בניצוחו של אגיסטו טנגו  כמנצח אורח, לאחר שאף אחד משבעת המנצחים של בית האופרה באותה תקופה לא היה מוכן לנצח על היצירה. מיקלוש באנפי עיצב את התפאורות וצייר את התלבושות, והבמאי היה בלה באלאז'.

היצירה היא מחזה מחול ובדיוק כמו האופרה - נוצרה לטקסט של בלה באלאז'. הסיפור "הנסיך המגולף מעץ" יצא לאור בכתב העת הספרותי והאמנותי החשוב ניוגט ב-1912 ולפי זכרונותיו של הסופר, בארטוק עצמו ביקש אותו לכתוב את הלברית למחזה המחול. בכל מקרה, המלחין החל להלחין את מחזה ההמחול באפריל 1914.

עלילה
בשמש הבוקר, הנסיכה המלכותית יוצאת מטירתה ומשחקת ברישול בקצה היער. הנסיך המלכותי יוצא מהטירה השכנה לראות את העולם. הפיה מזמינה את הנסיכה לחזור ובכך מונעת משתי הדמויות להיפגש ביניהן, אבל הנסיך מביט בנערה דרך החלון ומתאהב בה. זהו הקונפליקט הבסיסי של היצירה.

בהוראת הפיה, הטבע המרדני אינו מאפשר לנסיך (בן המלך) להגיע לנסיכה בשל הצבת מכשול על דרכו, אך למרבה המזל, הנסיך עובר את המכשול שנוצר על ידי היער שהתעורר והנחל היוצא מאפיקו ויכול היה לפגוש שוב את הנערה. הוא מגלף בובה שאיתה הוא מפתה את הנסיכה לצאת מהטירה שלה.

אלא שהנסיכה לא שמה לב לנסיך האמיתי, במקום זאת היא רוקדת עם הבובה שהפיה הפיכה בה חיים. הנסיך העצוב מוצא נחמה בטבע. הפיה נותנת לו גלימת פרחים וכתר פרחים. הנסיכה מוכנה לקבל בברכה את הצעיר שחוזר כמלך היער, על אחת כמה וכמה שהנסיך המגולף מעץ נע יותר ויותר בקושי, ולבסוף הופך לחתיכת עץ חסר חיים.

אבל הנסיך האמיתי מפנה עורף לנסיכה, וגם היער עומד בדרכה. והנסיכה אינה יכולה לחדור לסבך העצים. רגשותיה מהולים בייאוש ובבושה. היא משליכה את הפאר המלכותי שלה וגוזזת את שערה. אז הנסיך מושך אותה אליו, והם יוצאים לדרך ביחד, בעוד הטבע נרגע סביבם.

המוזיקה 

בצליליה של המוזיקה, הטוהר והרעננות של שיר העם ההונגרי עולים על גדותיהם, אבל נוכל לזהות בו גם את טון הווידוי והאישי של התשוקה שכבר נשמעה במוזיקה של "טירת הנסיך כחול הזקן".

המוזיקה של בארטוק מחלקת את הסיפור הזה לשלושה שלבים עיקריים. המחבר עצמו אמר על כך:

בארטוק מצייר את דמויות המחול עם קווי המתאר הברורים של מוזיקת העם, ומתאר את הטבע בשירה נוגעת ללב. מוזיקת טבע ונשמה רומנטית המתייחסת לתקופת וואגנר, הטון הגרוטסקי והאירוני האופייני כל כך למלחיני מרכז אירופה של אותה תקופה (בובת עץ), לעומת זאת הלחנים דמויי שירי העם המשמשים כבסיס לצליל האגדות (מחול הנחל, גילוף מקל) הם התייחסות לסגנון ה"אר נובו הלאומי ההונגרי" של תחילת המאה ה-20.

כלי התיזמור 

יצירה זו מכילה את התזמור הגדול ביותר שברטוק כתב אי פעם:
 כלי נשיפה מעץ: 4 חלילים (כפיל שלישי בפיקולו 2, רביעי בפיקולו 1),
 4 אבובים (שלישי בקרן אנגלית 2, רביעי בקרן אנגלית 1),
 4 קלרינטים (כפיל שלישי בקלרינט E-flat, רביעי בקלרינט בס), 4 בסונים (כפיל שלישי ורביעי על קונטרבסונים),
 סקסופון אלט ב-E♭, סקסופון טנור ב-B♭ (כפיל בסקסופון בריטון ב-E♭)
 כלי נשיפה: 4 קרן יער, 6 חצוצרות (4 חצוצרות ו-2 קורנטות, כולם ב-B♭), 3 טרומבונים, טובה
 כלי הקשה (טמפאניסט ו-5 נגנים): טימפני, תוף בס, מצלתיים, תוף צר, תוף שדה, משולש, גונג, גלוקנשפיל, קסילופון, קסטנייטות
 2 נבלים, סלסטה ל-4 ידיים
 כלי קשת: 16 כינורות ראשונים ו-16 שניים, 12 ויולות, 10 צ'לו, 8 קונטרבס

הסוויטות 
בהמשך הלחין ברטוק סוויטה וסוויטה קטנה מהמוזיקה של מחזה המחול בן המערכה האחת לביצועים דמויי קונצרט. סוויטת התזמורת הבנויה מהמוזיקה של מחזה ההחול הוצגה לראשונה בבודפשט ב-1931.

.

חומרים ששרדו 

 סקיצות

 ספר כיס שחור (ארכיון בארטוק, בודפשט: BH206) fol. 13v–14v
 סקיצות תזכיר, תוכנית סצנה והערות על כלי נגינה ועיבודים בעמודים נפרדים (ארכיון בארטוק, בודפשט: BH222, 2016).

לקריאה נוספת 
 ג'רג' קרואו : מדריך בארטוק. מהדורה 3. בודפשט, 1980. הוצאת מוזיקה. עמ.  84–91
 ג'רג' פונאי: ריקוד הבובות מעץ. הבכורה הראשונה של בארטוק לאור העיתונות העכשווית ב- Operamagazin שנה שלישית. (2010) מס' 2 עמ. 52–55
 רוז'ה וייאי: ספר הבלטים. בודפשט, 1980. Gondolat K. pp. 357–368.

קישורים חיצוניים 

יצירות במוזיקה קלאסית
בלט