כף-זאב אירופית

כַּף-זְאֵב אֵירוֹפִּית (שם מדעי: Lycopus europaeus) היא צמח עשבוני רב-שנתי (בן קיימא) זקוף וגבוה הנמנה עם משפחת השפתניים, שגדל ליד אפיקי מים: גדות נחלים, ביצות ומעיינות. הכותרת, שצבעה לבן, אינה נראית דו-שפתנית אלא דמוית פעמון ובעלת 4 אונות כמעט שוות עם 2 אבקנים ולעיתים נראים שני אבקנים מנוונים. דורי הפרחים מלווים בעלים ומרוחקים זה מזה לאורך הגבעול. העלים גדולים למדי שסועים ומשוננים שינון עמוק ובחיקיהם יושבים הרבה פרחים זעירים ולבנים. עלי התפרחת אינם שונים בצורתם משאר העלים.

כף זאב אירופית היא מין יחיד בסוגו בישראל. הסוג כף-זאב מונה 21 מינים ו-3 זנים הגדלים באזורים הממוזגים בחצי הכדור הצפוני ואף במזרח אוסטרליה.

מאפיינים 

כף זאב אירופית הוא צמח זקוף ונמוך יחסית לצמחים אחרים בבתי גידולו הלחים. גובהו 60 עד 100 ס"מ, כמעט קירח. ואינו ריחני במיוחד ובעלי קנה שורש. הגבעולים רְבוּעִים, מחורצים לאורכם ואינם מסתעפים לפעמים מסתעפים בקצות הגבעול. הלוואים חסרים והפטוטרות חסרות או קצרות מאוד, לא יותר מ-5 מ"מ. העלים גדולים מאוד, נגדיים, פשוטים, וערוכים ב-90 מעלות לזוג שמתחתם או מעליהם מרוחקים זה מזה, ואורכם 4 עד 10 ס"מ ורוחבם 1 עד 4 ס"מ ואף יותר. טרף העלה מחודד בראשו וקהה בבסיסו, והוא שסוע לשיניים רבות, חדות וא-סימטריות, צורתם מזכירה טביעת כף רגל של זאב ומכאן שם הסוג. עלי הגבעול, כולל העלים שבחיקם פרחים, אינם שונים מעלי הבסיס.

דורי התפרחות חיקיים, כדוריים וקטנים ורחוקים זה מזה לאורך הגבעול. בכל דור פרחים רבים שיושבים צפופים באורח טיפוסי בחיקי עלי התפרחת (החפות). חפיות הפרח כאורך הגביע. הפרחים דו-מיניים, בעלי עטיף כפול, מאוחה עלים, לבנים, וקטנים כ-3 מ"מ.. כותרתם לא אופיינית למשפחת השפתניים בהיותם כמעט נכונים. הגביע, שאורכו 3 מ"מ, דמוי פעמון עם 10 עד 15 עורקים ברורים ועם 4 או 5 שיניים באורך 2 מ"מ. השיניים דמוי מרצע וקודקודם מסתיים בחוד, והם כמעט שוות זו לזו. הכותרת פלומתית ולבנה, על פי רוב שפתה התחתונה צבועה בכתמים אדומים. היא אינה נראית דו-שפתנית, אלא עשויה 4 אונות כמעט שוות, אורכה 3 מ"מ ובולטת מעט מן הגביע. צינור הכותרת כ-2.5 מ"מ עם שערות לבנות מבפנים. השפה העליונה מעוגלת מפורצת עם אונות לא שוות.

השחלה עילית, בעלת 2 עלי שחלה, שמתחלקים בשלב מוקדם על ידי מחיצה מדומה ל-4 מגורות בעלות ביצית אחת. עמוד עלי אחד, ושתי צלקות. לפרח 2 אבקנים פורים בולטים מהפרח ובצדם 2 אבקנים מנוונים ועקרים או חסרים. האבקנים מעורים אל צינור הכותרת חבויים בתוכו. בשלב הזכרי האבקנים מבשילים לפני הצלקות ואז עמוד העלי קצר ובשלב הנקבי עמוד העלי מתארך ויוצא מחוץ לכותרת עם צלקות בשלות. הפרי עשוי מ-4 פרודות שטוחות.

הפריחה בקיץ, מיולי עד אוקטובר, כמו הרבה צמחי גדות מים. פרחיו קטנים ונגישים לחרקים קצרי חדק, מואבקים על-ידי דבורים קטנות וזבובונים ולשאר חרקים קטנים וקצרי חדק.

תפוצה ובית גידול 
משרעת תפוצתה של כף-זאב אירופית רחבה באזורים ממוזגים: אירו-סיבירית, ים-תיכונית ואירנו-טורנית. היא משתרעת מהאיים האזוריים דרך אירופה והמזרח התיכון הרחק צפונה ומזרחה.

בישראל היא גדלה באזורים רבים בעיקר בחבל הים תיכוני, בתי גידול טבעיים ולחים ובבתות, סמוך למקומות שזורמים בהם מים נקיים השופעים גם בעונת הקיץ (תקופת הפריחה) בעיקר בתשתית חולית או סלעית. היא מצויה בעיקר בצפון הארץ, בבקעת חולה, בבקעת כנרות, בהרי הגליל ובגולן, ודרומה למרכז הארץ בעמקי החוף והבקעה.

שמות 
שמו הלועזי נגזר ממראה העלים שמזכירים עקבות כף רגל של זאב, ותורגם כלשונו לעברית. כך גם שמו בערבית ריג'ל א (ל)ד'יב.

השם הנפוץ באנגלית הוא gypsywort שמשמעותו "צמח הצוענים" או תמצית הצוענים. נקרא כך מפני שהצוענים הפיקו צבע לצביעת הפנים מן העלים והגבעולים.

תמונות

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

צמחים שתוארו ב-1753
טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
שפתניים