ולדימיר פופטומוב

ולדימיר טומוב פופטומוב (בבולגרית: Владимир Томов Поптомов; 8 בפברואר 1890, בליצה, האימפריה העות'מאנית - 1 במאי 1952, סופיה, הרפובליקה העממית של בולגריה) היה פוליטיקאי ומשפטן בולגרי, מראשי המפלגה הקומוניסטית של בולגריה אשר בין השנים 1949–1950 כיהן כשר החוץ של הרפובליקה העממית של בולגריה ובהמשך כסגן יושב ראש מועצת השרים.

קורות חייו
ולדימיר פופטומוב נולד בעיירה בליצה וסיים בית ספר תיכון בעיר סרס. בהמשך הועסק כמורה בבנסקו. הוא לחם במלחמת העולם הראשונה כקצין בצבא בולגריה. בהמשך, רכש השכלה אקדמית במשפטים באוניברסיטת סופיה. פופטומוב הצטרף למפלגה הקומוניסטית והיה אחד מפעילי השטח הבולטים שלה. בספטמבר 1923 לאחר כישלון ההתקוממות הקומוניסטית נמלט פופטומוב ליוגוסלביה. הוא נשפט בהיעדרו ונידון למוות, אך בהמשך זכה לחנינה. פופטומוב הצטרף לארגון המהפכני הפנים-מקדוני והשתלב בהנהגתו.

ב-1934 עבר לברית המועצות, ושב לבולגריה בספטמבר 1944 לאחר הפיכת חזית המולדת. ב-1948 הועסק כמרצה למשפטים באוניברסיטת סופיה. בין 1949 - 1950 כיהן כשר החוץ של בולגריה ובין 1950 - 1952 כיהן כסגן יושב ראש מועצת השרים של הממשלה הבולגרית. נפטר בסופיה ב-1952 לאחר מחלה ממושכת.

הערות שוליים 

פוליטיקאים בולגרים
שרי החוץ של בולגריה
משפטנים בולגרים
ילידי 1890
נפטרים ב-1952