קמיל פלקי

קמיל פלקי (במקור פרוכט; בהונגרית: Feleki Kamill; טרקבאלינט, 21 באוגוסט 1908 – בודפשט, 18 באוקטובר 1993) היה זוכה פרס קושוט שחקן, רקדן, כוריאוגרף הונגרי, זוכה פרס האמן המצטיין, פרס האמן הדגול וזוכה פרס קושוט (הפרס המקביל בהונגריה לפרס ישראל).

ביוגרפיה 

קמיל פלקי נולד כבנם של טיבדאר פלקי (פרוכט), יהודי, בעלים של מפעל מכונות ושל תקלה קרולינה שרייבר שהייתה או ממשפחה יהודית שהתנצרה או ממשפחה ממוצא שוואבי. אין מספיק מקורות ביוגרפיים, כדי לקבוע אחד מן השניים הנ"ל. ב-1914, כשקמיל היה רק בן שש, הם עברו מדירתם הדלה בעיירה טרקבאלינט לאחת מהדירות הבורגניות הגדולות יותר בבודפשט בקומה השנייה של הבית בשדרות ליפוט 27. קמיל פלקי למד במשך ארבע שנים בבית הספר היסודי בכיכר אישטוואן הקדוש שליד בזיליקת אישטוון הקדוש בבודפשט ולאחר מכן למד בגימנסיה הריאלית הראשית ברחוב מרקו.

כבר בגיל 11 החליט (1919) להיות שחקן, ומשנת 1922 לקח שיעורים פרטיים מאמן בפארק העירוני של בודפשט. הוא נרשם לבית הספר להכשרת שחקנים של סידי ראקושי בשנת 1926, ואחרי שנה אחת בלבד התקבל בחוזה לתיאטרון קיראי ידי אדן לאזאר (מקודם: שוורץ). הוא קיבל שכר גבוה במיוחד ביחס לשחקן מתחיל ובשל פטרונותה של השחקנית היהודייה אלה גומבאסגי (מקודם גרין), הוא התקבל גם על ידי חברת השחקנים. בין השנים 1929–1931 ביצע בחו"ל את הריקודים המיוחדים שלו תחת השם קמילו פלקי. מכאן ואילך הפך לרקדן-קומיקאי מהולל, בין היתר גם ב:
 תיאטרון האופרטה של בודפשט (1931–1935),
 קברט הקומיקאים (1931 - 1932) (Komikusok Kabaré)
 רויאל אורפאום Royal Orpheum) (1934 - 1933))
 תיאטרון רויאל רוויו (1936 - 1935) (Royal Revü Színház)
 תיאטרון הקומדיה של בודפשט (1939–1941),
 תיאטרון ארקל (1937–1939),
 קברט סופרי הפודיום (1940–1941) (Pódium Írók Kabaréja)

בנוסף לכך הוא היה אורח קבוע על במות הקיץ:
 תיאטרון ארז'בטווארוש (Erzsébetvárosi Színház)
 בימת הפארק מרקוש (Márkus Parkszínpad)
 ועוד

ב-5 באוגוסט 1932 נשא לאישה בבודפשט את יוזפה הרמינה אנה מצגר שהייתה מבוגרת ממנו בחמש שנים, בתם של רז'ה פרנץ מצגר ושל אילונה ארז'בט מומהג'י.

בין 1936 לבין 1938 עבד ככוריאוגרף למחול בתיאטרון הילדים של הדוד לאקנר. בין השנים 1941 לבין 1943 פרסם מאמרים רבים מאוד תחת השם קמיל פלקי בשבועון "קולנוע, תיאטרון, ספרות" (Film Színház Irodalom) בשם "הטור שלי".

לאחר מלחמת העולם השנייה בין 1945 לבין 1949, שיחק בתיאטראות: ויג, השחקנים, ההונגרי, מרכז העיר, המודרני וגם פטפי (1960–1964). לבסוף חזר לתיאטרון האופרטה של בודפשט. בין לבין הופיע כשחקן אורח בתיאטראות, בין היתר, יוז'ף אטילה ומדאץ'. הוא עזב את מקום הצלחתו הגדולה, תיאטרון האופרטה, ב-1972, אם כי לא לצמיתות. הוא הופיע על הבמה בפעם האחרונה ב-1978, אך כיכב בסרטים עד סוף שנות השמונים ובין היתר בסרטו המפורסם של פטר גארדוש בשם "אלוהי החסד" או "אלי שבשמיים" (Uramisten). הוא חי את שנותיו האחרונות בעוני רב.

בשל קומתו הקטנה, תרבות התנועה המטופחת והפגם הקטן האופייני בדיבור שלו, הוא שיחק בעיקר אנשים קטנים וביישניים.

תפקידיו היותר חשובים בתיאטרון 
מספר הצגות הבכורה שלו הרשום במאגר התיאטרון (1949–): 43.

סרטיו

סרטים עלילתיים

סרטי טלוויזיה 
<div class="mw-content-ltr">

פרסים והוקרה 
 פרס האמן המצטיין (1952)
 פרס קושוט (1953)
 פרס האמן הדגול (1961)
 פרס השחקן הטוב ביותר בפסטיבל שיקגו (1986)
 חבר לנצח של תיאטרון האופרטה של בודפשט (1991)

מוצאו

ראו גם

לקריאה נוספת 
 Magyar színházművészeti lexikon. (לקסיקון הונגרי לאמנות הבמה.1994)
 מאגר התיאטרון. המוזיאון הלאומי והמכון לתולדות התיאטרון
 נתוניו במוזיאון הספרותי פטפי
 חייו ויצירתו בפירוט, פילמוגרפיה, תפקידי במה - ספריית שחקן
 Sulinet.hu

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

שחקני תיאטרון הונגרים
שחקני קולנוע וטלוויזיה הונגרים
כוריאוגרפים
בודפשט: אישים
הונגרים שנולדו ב-1908
הונגרים שנפטרו ב-1993