זכויות להט"ב בקובה

זכויותיהם של לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) בקובה מוגדרות כשוות לאלו של הטרוסקסואלים בעלי תחושת התאמה לזהותם המגדרית. פעילות הומוסקסואלית הפכה לחוקית ברחבי קובה מאז 1979. בעקבות תוצאות משאל העם של קוד המשפחה הקובני 2022  שכללו רוב של 66.85% מצביעים בעד העברתו, נישואים חד-מיניים, איחוד אזרחי בין בני אותו המין, אימוץ על ידי זוגות חד-מיניים (משותף וחורג) וגישה לפונדקאות אלטרואיסטית הוכשרו בקרב אזרחי להט"ב במדינה.

עד שנות ה-90 של המאה ה-20, חברי קהילת הלהט"ב היו נדחקים לשוליים של החברה הקובנית באופן רחב על בסיס הטרונורמטיביות, תפקידים מגדריים מסורתיים וקריטריונים נוקשים לגבי מוסר שתאמו את ערכי הנצרות הקתולית של המתיישבים הקולוניאליסטים מרחבי האימפריה הספרדית שהחלו להתיישב בקובה לראשונה מאז 1511. המהפכה הקובנית שהתרחשה בשנות ה-50 של המאה ה-20 שבמהלכה הודח שליט קובה פולחנסיו בטיסטה ובמקומו תפס את השלטון פידל קסטרו, הציגה משטר מרקסיסטי נוקשה. בעקבות זאת, אלה שלא התאימו לתבנית של המבנה החברתי הנורמטיבי נחשבו כמנודים או כבורגנים בעוד שאנטיפתיה כלפי אזרחי להט"ב הייתה גבוהה. היחס הציבורי כלפי להט"ב קובנים החל להיות בעל קבלה חברתית גבוהה יותר מאז תחילת שנות ה-90 של המאה ה-20. מאז, קמפיינים חינוכיים בסוגיות להט"ב נערכים על ידי המרכז הלאומי הקובני לחינוך מיני  שנוסד בשנת 1989 בראשות מריאלה קסטרו , בתו של נשיא קובה לשעבר והמזכיר הראשון של המפלגה הקומוניסטית של קובה, ראול קסטרו, שידועה כפעילת זכויות להט"ב בולטת. מצעדי גאווה בהוואנה מתקיימים מדי שנה בחודש מאי, במקביל לציון היום הבינלאומי נגד הומופוביה, ביפוביה וטרנספוביה ב-17 במאי, עם נוכחות מפגינים שגדלה מדי שנה. ב-2022, קובה הפכה למדינה הראשונה באמריקה הלטינית שציינה את חודש היסטוריית הלהט"ב .

בשנת 2018, האספה הלאומית של כוח העם , בית המחוקקים החד-ביתי של קובה, הצביעה בעד הכשרת נישואים חד-מיניים, עם משאל עם לשינוי חוקת המדינה שהתקיים ב-24 בפברואר 2019  אבל לא כלל לבסוף התייחסות להכשרתם של נישואים חד-מיניים. במאי 2019 הודיעה הממשלה כי איגוד המשפטנים של קובה עובד על קוד משפחתי חדש, שיכלול בתוכנו הכשרה של נישואים חד-מיניים. ב-7 בספטמבר 2021, הממשלה הודיעה כי הקוד המשפחתי החדש יובא לאישור האספה הלאומית ולאחר מכן למשאל עם. משאל העם עבר באפריל 2022 ונכנס לתוקף בספטמבר 2022. מאז העברת משאל העם החוקתי בשנת 2019, איסור על אפליה על רקע נטייה מינית או זהות מגדרית מעוגן בחוקת קובה .

מעמד בחוק 
פעילות הומוסקסואלית בהסכמה בין בני 16 שנים ומעלה הפכה לחוקית בקובה מאז 1979. גיל ההסכמה (16) הוגדר כשווה בין זוגות הטרוסקסואלים והומוסקסואלים כאחד.

קוד ההגנה החברתי, שאפיין "שיטות הומוסקסואליות" כ-"איום חברתי" והטיל אמצעים פלילים נגד מי שהורשעו על רקע התוכן שלו, בוטל ב-1979 על ידי חוק העונשין החדש של קובה. הקוד לא הפליל פעילות הומוסקסואלית כשלעצמה. עם זאת, סעיף 359(1) לקוד הפליל את מי שביצעו "הצגה פומבית של מצבם ההומוסקסואלי" או שהטרידו או שידלו אחרים ב-"בקשות הומוסקסואליות". האיסור על "הצגה פומבית של מצב הומוסקסואלי" בוטלה ב-1987 וסעיף ההפללה על הטרדה או שידול עם "בקשות הומוסקסואליות" תוקן ב-1997 כך שיתייחס לבקשות "מיניות" ללא קשר לנטייה מינית.

הכרה במערכות יחסים חד-מיניות 
עד שנת 2019, סעיף 36 בחוקה הקובנית הכיל שפה שמגדירה נישואים כאיחוד הטרוסקסואלי בין גבר לאישה בלבד ובכך, אסרה דה יורה על הכרה בנישואים חד-מיניים. הסעיף שונה במשאל העם החוקתי שהתקיים בפברואר 2019. מאז, החוקה החלה לקבוע נישואים באומרה: "נישואים הם מוסד חברתי ומשפטי... הם מבוססים על רצון חופשי ושוויון זכויות, חובות וכשירות משפטית של בני הזוג".

מסע פרסום ציבורי גדול של ארגונים למען זכויות להט"ב החל בסוף 2017 לתיקון החוקה על מנת להכשיר נישואים חד-מיניים בקובה. ביולי 2018 אישרה האספה הלאומית טיוטת חוקה חדשה שהכירה בנישואים חד-מיניים בסעיף 68. הנשיא מיגל דיאס-קאנל הביע את תמיכתו בהכשרת נישואים חד-מיניים בחוקה החדשה. עם זאת, על רקע לחץ של תגובות שליליות מכנסיות אוונגליסטיות שהתנגדו להכשרתם של נישואים חד-מיניים, האספה הלאומית משכה את הסעיף מטיוטת החוקה החדשה ב-18 בדצמבר 2018. כתוצאה מהסרת הסעיף, נישואים חד-מיניים אינם היו אסורים ואינם הוסדרו בחוקה החדשה. אילו הסעיף היה נשאר בטיוטה, הוא היה צריך לעבור למשאל עם בפברואר 2019. באותה תקופה, כלי תקשורת קובנים דיברו על "מהפכה בתוך מהפכה" וציינו "כמה מהר השתנה הנוף הפוליטי והחברתי" בקובה כלפי חקיקת זכויות להט"ב.

האספה הלאומית ופעילת זכויות הלהט"ב מריאלה קסטרו הצהירו לאחר מכן כי נישואים חד-מיניים יהפכו לחוקיים באמצעות תיקון לקוד המשפחה במקום זאת. במרץ 2019, הממשלה החלה בהתייעצויות ציבוריות על הכשרתם של נישואים חד-מיניים בקוד המשפחתי החדש. לבסוף, משאל עם על הקוד המשפחתי החדש המוצע, שכלל הכשרת נישואים חד מיניים, איחודים אזרחיים בין זוגות מאותו המין, אימוץ על ידי זוגות חד מיניים וגישה לפונדקאות אלטרואיסטית, נערך בספטמבר 2022 והתקבל עם רוב של 66.85% מצביעים בעד. הקוד החדש נחתם על ידי הנשיא דיאז-קאנל ב-26 בספטמבר 2022, ונכנס לתוקף ביום למחרת, לאחר שפורסם בעיתון הרשמי של הממשלה.

הורות ואימוץ 
זוגות חד-מיניים רשאים לאמץ ילדים בקובה, הן על ידי אימוץ משותף או חורג מאז 2022. הליכי הפריה חוץ-גופית בקרב זוגות לסביות מוכרים מאז 2022 גם כן.

הגנה מפני אפליה 
אפליה בתעסוקה על רקע נטייה מינית אסורה על פי חוק מאז 2013. עם זאת, איסור אפליית להט"ב בנושאים אחרים כגון: מתן סחורות ושירותים, פשעי שנאה, דברי שטנה, אפליה עקיפה, חינוך, דיור והתאמות ציבוריות - אינה נכללת במפורש בחוק. הפעילה מריאלה קסטרו, מנהלת המרכז הלאומי הקובני לחינוך מיני, קראה לאורך השנים לאסור אפליה בתעסוקה על רקע זהות מגדרית, מעמד HIV ולקות ללא הצלחה.

ביולי 2018, זוג הומוסקסואלים, בריאן קנלס ואריאן אברו, סולקו מבר בבירה הוואנה לאחר שצילמו סלפי של עצמם מתנשקים. עובד בבר קרא להם לעזוב באומרו: "הבר לא מתעניין בציבור להט"ב. אנחנו לא רוצים את המוניטין הזה". האירוע הוביל לביקורות שליליות רבות, בעוד יומיים בלבד לאחר התקרית, העיתון הרשמי של ממשלת קובה פרסם צו שציין כי כל עסק פרטי שימצא כמפלה לקוחות על סמך מגדרם או נטייתם המינית, עלול להיקנס ב-1,000 פסוס קובנים  ולהיסגר.

חוקת קובה, שתוקנה במשאל העם בפברואר 2019, החלה לאסור לראשונה על אפליה על נטייה מינית וזהות מגדרית, בסעיף 42 כדלקמן:"כל האנשים שווים בפני החוק, זוכים לאותה הגנה ויחס מהרשויות, ונהנים מאותן זכויות, חירויות והזדמנויות, ללא כל אפליה מטעמי מין, מגדר, נטייה מינית, זהות מגדרית, גיל, מוצא אתני, צבע עור, אמונה דתית, מוגבלות, מוצא לאומי או טריטוריאלי או כל מצב או נסיבות אישיות אחרות המרמזות על הבחנה הפוגעת בכבוד האדם".

זהות מגדרית 

בשנת 1979, משרד בריאות הציבור (MIN-SAP) הקים את הוועדה הרב-תחומית לתשומת לב לטרנסקסואלים על מנת לספק שירותי בריאות מיוחדים ושירותים חברתיים לאזרחים טרנסקסואלים קובנים. מריאלה קסטרו תיארה את הוועדה באומרה: "מומחים בטיפול באנשים טרנסקסואלים, שאימצו פרוצדורות אבחנתיות וטיפוליות מאושרות באופן בינלאומי, ששולבו כשירותים המוצעים ללא תשלום על ידי מערכת הבריאות הציבורית הלאומית, יחד עם קורסים להכשרת מטפלים".

מאז יוני 2008, טרנסג'נדרים קובנים רשאים לשנות את מגדרם החוקי ולעבור ניתוח להתאמה מגדרית בחינם במסגרת "החלטה 126" שהתקבלה באותה שנה. ההחלטה מכירה בביצוע של ניתוח להתאמה מגדרית וכוללת כ-11 מאמרים שהתוו את הדרכים שבהן התכוונה ממשלת קובה לשפר את יחסה אל טרנסג'נדרים קובנים. סעיף להחלטה 5 קובע במפורש כי על המדינה "לספק שירותי בריאות מקיפים לכלל האזרחים הטרנסקסואלים".

חוק מרשם המעמד האזרחי 
בעבר, נדרש שמינו של אדם במסמכיו הרשמיים ישקף את מין איברי המין שלו. בכך, עבור שינוי מגדר חוקי טרנסג'נדרים נדרשו לעבור הליך של ניתוח להתאמה מגדרית. במשך השנים המרכז הלאומי הקובני לחינוך מיני (CENESEX) דחף לביטול הדרישה. מאז 2013, טרנסג'נדרים קובנים החלו להיות רשאים לשנות את מגדרם במסמכי זהות רשמיים ללא דרישה של העברת ניתוח להתאמה מגדרית.

שירות צבאי 
לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים מוצהרים רשאים לשרת בגלוי בכוחות המזוינים המהפכניים של קובה.

תרומת דם 
אנשים שמעוניינים לתרום דם בקובה מחויבים להיות במצב בריאותי תקין, דופק סדיר וללא זיהום ויראלי בשבעת הימים האחרונים לפני התרומה. לפיכך, גברים המקיימים יחסי מין עם גברים (MSM) אינם נאסרים במפורש או בעלי הגבלות לתרום את דמם בשונה מתורמים הטרוסקסואלים.

תנאי מחיה 
לדברי האיגוד הבין-לאומי ללסביות, הומואים, ביסקסואלים, טרנס ואינטרסקס ומקורות אחרים, אחד מארגוני זכויות האזרח של הומוסקסואלים ולסביות בקובה שהוקמו לאורך השנים, "האגודה הקובנית להומואים ולסביות" (בספרדית: Asociación Cubana de Gays y Lesbianas), הוקם ב-1994 על ידי 18 פעילים מקומיים אך לבסוף נאלץ להיסגר על ידי הרשויות וחבריו נעצרו ב-1997.

מאז 2008, המרכז הלאומי הקובני לחינוך מיני מממן ציוני אירועי גאווה שונים. ב-2013, שבוע של מופעי דראג, צעדות ואירועי חברה ותרבות בהוואנה הגיע לשיאו עם ציון היום הבינלאומי נגד הומופוביה, טרנספוביה וביפוביה ב-17 במאי. מאז, נערכים אירועי גאווה שונים מדי שנה. במאי 2019 המרכז ביטל בפתאומיות את ארגון מצעד הגאווה ה-12 בעיר הבירה. הארגון, בראשות מריאלה קסטרו, הגיב למעשה באומרו כי "המתיחות הבינלאומית והאזורית פירושה שיש לבטל את המצעד" ללא הסבר נוסף. פעילי זכויות להט"ב גינו את הביטול וארגנו מצעד משלהם לצד שימוש מקוון במדיה החברתית.

בשנת 2015, פרויקט הלהט"ב הקובני "גם אנחנו אוהבים" (בספרדית: Nosotros también amamos) שפעל להכשרתם של נישואים חד-מיניים בקובה, מומן על ידי ארגוני זכויות אדם קובנים שונים בהם: "Corriente Martiana", "Fundación Cubana por los Derechos LGBTI" ו-"SHUI TUIX".

סרטים 
 הסרטים התיעודיים של הבמאית הקובנית ליזט וילה, "והנקבה היא נשמתי" (בספרדית: Y hembra es el alma mía) משנת 1992 ו-"מיניות: זכות לחיים" (בספרדית: Sexualidad: un derecho a la vida) משנת 2004 מתעדים את תהליכי שינוי המגדר של נשים טרנסג'נדריות קובניות ממין זכר לנקבה.
 "התנהגות לא נאותה"  סרט תיעודי שבוים על ידי צלם הקולנוע הספרדי נסטור אלמנדרוס  והמפיק אורלנדו חימנס ליאל משנת 1984 שמציג את סיפורם של פליטים הומוסקסואלים ומתנגדים פוליטיים קובנים בין היתר שנשלחו ליחידות צבאיות לסיוע לייצור , מחנות של עבודת כפייה חקלאית שהופעלו על ידי ממשלת קובה מנובמבר 1965 עד יולי 1968 במחוז קמגואיי. הסרט הופק בתמיכת ערוץ הטלוויזיה הצרפתי "France 2" (שנודע באותה תקופה בשם Antenne 2) וזכה בפרס הקהל הדוקומנטרי הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים פריימליין בסן פרנסיסקו ב-1984.
 לפני שהלילה יורד (2000) , סרט בבימויו של ג'וליאן שנאבל שמבוסס על האוטוביוגרפיה של רינלדו ארנס, משורר, סופר ומחזאי קובני הומוסקסואל באותו השם. בסרט מככבים בין היתר השחקנים חאווייר ברדם וג'וני דפ. הסרט הוצג בבכורה עולמית בפסטיבל הסרטים של ונציה בשנת 2000.
 תותים ושוקולד (1993) סרט בבימוים של תומאס גוטיירס אלאה  וחואן קרלוס טביו שמתמקד במערכת יחסים מסוכסכת בין סטודנט מרקסיסט לאמן הומוסקסואל ראוותני. זה היה הסרט הקובני הראשון שהיה מועמד לפרס אוסקר לסרט הבין-לאומי הטוב ביותר.

ספרים 
 "הזעם של השיח האנושי" (בספרדית: Furia del Discurso Humano) משנת 2006 הוא רומן מאת מיגל קוריאה מוג'יקה שעוסק בהיסטוריה של רדיפת הומוסקסואלים בקובה.

טבלת סיכום

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

קובה
קובה
קובה