קארלו הייסקנן

קארלו אלכסנטרי הייסקנן (בפינית: Kaarlo Aleksanteri Heiskanen; 28 באוקטובר 1894 – 12 ביוני 1963) היה גנרל פיני, מעוטר צלב מנרהיים, אשר שימש כראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) של כוחות ההגנה של פינלנד בין 1953–1959.

ביוגרפיה
הייסקנן נולד ב-22 בנובמבר 1889, ביורוינן שהייתה אז חלק מהאימפריה הרוסית. הוא סיים את לימודיו ב-1914 ורצה להיות יערן, אולם החליט, כמו צעירים פינים רבים, לעבור את הגבול לגרמניה ולהתגייס לצבא הקיסרי במטרה לשחרר את ארצו מהכיבוש הרוסי. הוא לחם בקרבות החזית המזרחית במלחמת העולם הראשונה. לאחר המלחמה הכריזה פינלנד על עצמאות, וכמעט מיד פרצה בה מלחמת אזרחים בין המשמר הלבן שנתמך בידי הגרמנים, למשמר האדום שנתמך בידי ברית המועצות. הייסקנן התגייס למשמר הלבן ולחם במלחמה בהצטיינות. לאחר המלחמה התקדם בסולם הדרגות, ובמאי 1925 הועלה לדרגת מאיור. הוא שרת כקצין במטה הכללי ולאחר מכן כמפקד גדוד רוכבי אופניים. ב-1938 הוא הועלה לדרגת אוברסט ומונה למפקד רגימנט טמפרה.

עם פרוץ מלחמת החורף, היה הרגימנט של הייסקנן חלק מהדיוויזיה ה-3, ויחד עמה הוא לחם בקרבות סביב הכפר סומה, ובהמשך בהגנה על העיר ויפורי. בתחילת מלחמת ההמשך הוא מונה למפקד המחוז הצבאי מרכז פינלנד. בהמשך המלחמה הפכו יחידות הצבא של המחוז לדיוויזיה ה-11, והייסקנן מונה כמפקדה. הייסקנן ואנשיו פלשו לחלק הרוסי של חבל קרליה, והשתתפו בכיבוש פטרוזבודסק. על חלקו במערכה זו, הוא עוטר בצלב מנרהיים. עם זאת, לקראת סוף המלחמה הוכפש שמו כאשר התגלה שיד ימינו, אוברסט אלפו מרטינן, מעל ברכוש הצבא ונמלט לשוודיה. הייסקנן נחשד בשיתוף פעולה עם מרטינן והוחזק במעצר במשך 13 חודשים. הוא שוחרר מחוסר ראיות.

בינואר 1949 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-2. ב-4 ביוני 1959 הוא הועלה לדרגת גנרל-לויטננט. ב-31 במאי 1953 הוא מונה לראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל), וכיהן בתפקיד עד 29 באוקטובר 1959.

לאחר פרישתו, התגורר הייסקנן בהמנלינה. ב-12 ביוני 1963 הוא התאבד באמצעות ירייה באקדחו לאחר שנודע לו כי הוא חולה בסרטן לבלב חשוך מרפא.

קישורים חיצוניים

 קארלו הייסקנן באתר הגנרלים של מלחמת העולם השנייה

ראש ההגנה (פינלנד)
גנרלים פינים
אנשי צבא פינים במלחמת העולם השנייה
מתאבדים: אנשי צבא
ילידי 1894
נפטרים ב-1963