שחפית בנגלית

שַׁחֲפִית בֶּנְגָּלִית (שם מדעי: Thalasseus bengalensis) היא מין של עוף ימי ממשפחת השחפיתיים. תחום תפוצתה מתפרש על פני האוקיינוס ההודי ואוקיאניה, עם אוכלוסייה נוספת החיה בחופי צפון אפריקה.

בישראל היא מקייצת נדירה אך קבועה במספרים קטנים במפרץ אילת. בנוסף, היא מזדמנת נדירה ביותר בחופי הים התיכון.

טקסונומיה ואטימולוגיה 
בעבר היא שויכה לסוג שחפית, אך הועברה לאחרונה לצד מיני שחפיות נוספים לסוג הנוכחי Thalasseus (היינריך בויה, 1822), בעקבות מחקרי DNA מיטוכונדריאלי אשר איששו את ההשערה כי שלושת הטיפוסים השונים במשפחת השחפיות (כיפה לבנה, כיפה שחורה, וכיפה שחורה עם כתם לבן במצח) מהווים ענפים שונים ומובחנים.

שם הסוג Thalasseus הוא מיוונית עתיקה ומשמעותו "דייג" מ- thalassa, "ים".; ושם המין הספציפי bengalensis פירושו "של בנגל", בשל המקום בו נאסף הטיפוס על-פיו תואר המין לראשונה; המתייחס היסטורית לחלק גדול מצפון הודו ובנגלדש.

תפוצה 
היא מקננת באזורי חוף סובטרופיים של העולם בעיקר מהים האדום על פני האוקיינוס ההודי ועד למערב האוקיינוס השקט ואוסטרליה, עם אוכלוסייה משמעותית בחוף הדרומי של הים התיכון בשני איים מול חופי לוב. קינונים אקראיים דווחו גם באיטליה ובצרפת. השחפיות מאוסטרליה הן כנראה יציבות, אבל אוכלוסיות אחרות נודדות וחורפות דרומה עד לדרום אפריקה.

תת-מינים 
לשחפית זו יש מספר תת-מינים באזורים שונים, הנבדלים בעיקר בגודל ובפרטי ניצוי קלים:
 T. b. emigrata (אוסקר נוימן, 1934) - מקנן בים התיכון באיים מול חופי לוב, וחורף במערב אפריקה. הוא אפור בהיר מלמעלה (רק מעט כהה יותר משחפית שחורת-מקור); וקצת גדול יותר.
 T. b. bengalensis (רנה לסון, 1831) - צפון האוקיינוס ההודי, חורף עד דרום אפריקה. אפור בינוני-כהה למעלה; מעט יותר קטן.
 T. b. torresii (ג'ון גולד, 1843) - אינדונזיה מדרום לקווינסלנד, אוסטרליה, חורף באותו אזור (גם פרטים המקננים במפרץ הפרסי נכללים לרוב בתת-מין זה). אפור כהה למעלה; קצת גדול יותר.

התת-מין הים תיכוני הוא מזדמן נדיר לאירופה, ומתרבה בזוגות טהורים או מעורבים (עם שחפית שחורת-מקור) באיטליה, ספרד ואנגליה.

מין זה מקנן במושבות צפופות בחופים ובאיים. השחפית מקננת בשקע באדמה והתטולה שלה מכילה אחת עד שתי (לעיתים נדירות שלוש) ביצים. התנהגות הקינון דומה מאוד לזו של שחפית שחורת-מקור, עם הימנעות מטורפים על ידי קינון במושבות צפופות מאוד, וגם (בתת-מין T. b. emigrata לפחות) על ידי קינון בסוף הקיץ כאשר שחפים צהובי-רגל העלולים לטרוף אפרוחים סיימו לקנן ועזבו את שטחי הקינון.

תיאור 
זוהי שחפית בינונית-גדולה, באורך 35–43 ס"מ, מוטת כנפיים של 88–105 ס"מ, ומשקל 185–242 גרם. היא דומה מאוד בגודלה ובמראה הכללי לשלושת קרובי משפחתה הקרובים אליה מאוד, שחפית שחורת-מקור, שחפית הדורה ושחפית סינית  (Thalasseus bernsteini). לבוגר בלבוש קיץ יש כיפה שחורה, רגליים שחורות ומקור כתום ארוך וחד. העל-כנף, השת ונוצות הזנב המרכזיות אפורים, ואילו החלקים התחתונים לבנים. אברות היד מתכהות במהלך הקיץ. בחורף, המצח הופך לבן. הקריאות הן רעש צורם וחזק כמו של שחפית שחורת-מקור.

השת האפור מהווה תכונה שימושית לזיהוי בתעופה, המבדילה אותה מהמינים הקרובים. השחפית ההדורה נבדלת בנוסף גם במקור מעט ארוך וצר יותר, בעוד שהשחפית הסינית נבדלת בקצה השחור למקור; ולשחפית שחורת-המקור - מקור שחור עם קצה צהוב.

פרטים צעירים מזכירים שחפיות שחורות-מקור בני אותו גיל, אך עם מקור צהוב-כתום, והם בהירים יותר בסך-הכל; עם סהרונים כהים קלים בלבד על נוצות הגב.

בטווח התפוצה של המין הזה יש עוד שתי שחפיות בעלות מקור כתום, שחפית גדולה ושחפית צהובת-מקור. שניהם גדולים בהרבה ובעלי מקור חסון יותר; למלכותית יש גם שת וזנב לבנים, בעוד שחלקיה העליונים (החולקים את הגב האפור) כהים יותר מלמעלה והיא בעלת מקור צהוב יותר.

מזונה מורכב בעיקר מדגי ים קטנים וחסילונים. בדומה לכל שחפיות תלאסאוס, השחפית הבנגלית ניזונה על-ידי צלילה אחר דגים, בדרך כלל במקורות מים מלוחים. לרוב היא תצלול ישירות, ולא בשיטת "ריחף הדרגתי" המועדפת על שחפית הקוטב. הזכר נוהג להציע דגים לנקבה כחלק מתצוגת החיזור.

סטטוס 
למין זה טווח תפוצה נרחב ואוכלוסייה גדולה ויציבה. בשל כך הוא אינו מוגדר כמתקרב לסף פגיעות, ומסווג ברמת סיכון "ללא חשש" על-ידי האיגוד הבינלאומי לשימור הטבע ומשאבי הטבע (IUCN).

שחפית בנגלית היא אחת מהמינים עליהם חל ההסכם לשימור עופות מים נודדים אפריקאים-אירו-אסייתים (AEWA), ואחת מ-10 מיני עופות ימיים הנכללים בתוכנית הפעולה של עופות ימיים ים-תיכוניים.

בהודו היא מוגנת בשמורת העופות הימיים PM Sayeed .

גלריה

לקריאה נוספת 
 Azafzaf, H., Etayeb, K. & Hamza, A. 2006: Report on the census of Lesser Crested Tern Sterna bengalensis in the Eastern coast of Libya. (1–7 August 2006). Unpublished report to Regional Activities Centre/Special Protected Areas (MAP/UNEP), Environment General Agency (Libya) and African-Eurasian Waterbird Agreement (UNEP/AEWA). 18 pp with map and four Appendices.
 Baker N.E (1984). Lesser Crested Tern in Bengazi, Libya. Bull. Orn. Soc. Middle East.
 Hamza, A., H. Azafzaf, N. Baccetti, E.M. Bourass, J. J.Borg, P. Defos du Rau, A. Saied, J. Sultana, M. Zenatello (2008) Report on census and ringing of Lesser Crested Tern in Libya (2-10 Aug. 2007), with a preliminary inventory of Libyan islands. UNEP-MAP-RAC/SPA and EGA. Tech. Report.
 Meininger, Peter L., Pim A. Wolf, Dan A. Hadoud and Mohamed F. A. Essghaier (1994) Rediscovery of Lesser Crested Tern breeding in Libya British Birds 87(4):160-170.
 Moltoni E. (1938). Escursione ornitologica all’Isola degli Uccelli (Golfo della Gran Sirte, Cirenaica). Riv. Ital. Orn 8 : 1-16.

קישורים חיצוניים 

 תצפיות, קטעי וידאו, תמונות וקולות של שחפית בנגלית, באתר eBird
 הקלטות אודיו של שחפית בנגלית, באתר xeno-canto

הערות שוליים 

בעלי חיים שתוארו ב-1831
טקסונים שתוארו בידי רנה לסון
האיים המלדיביים: עופות
אינדונזיה: עופות
אוסטרליה: עופות
מלזיה: עופות
פפואה גינאה החדשה: עופות
סינגפור: עופות
קמבודיה: עופות
תאילנד: עופות
מיאנמר: עופות
בנגלדש: עופות
הודו: עופות
סרי לנקה: עופות
פקיסטן: עופות
איראן: עופות
כווית: עופות
ערב הסעודית: עופות
בחריין: עופות
קטר: עופות
איחוד האמירויות הערביות: עופות
עומאן: עופות
תימן: עופות
שחפיתיים
ארץ ישראל: שחפיתיים
מצרים: עופות
ג'יבוטי: עופות
אריתריאה: עופות
סומליה: עופות
קניה: עופות
טנזניה: עופות
מדגסקר: עופות
סיישל: עופות
מוזמביק: עופות
קומורו: עופות
דרום אפריקה: עופות
סיירה לאון: עופות
גינאה: עופות
גינאה ביסאו: עופות
סנגל: עופות
גמביה: עופות
מאוריטניה: עופות
מרוקו: עופות
ספרד: עופות
תוניסיה: עופות
אלג'יריה: עופות