ג'סי מריון קינג

ג'סי מריון קינג (באנגלית: Jessie Marion King; 20 במרץ 1875 – 3 באוגוסט 1949) הייתה מאיירת סקוטית הידועה בזכות ספרי הילדים המאוירים שלה. היא גם עיצבה לוחות שנה, תכשיטים ובדים, וציירה על כלי חרס. קינג הייתה אחת האמניות הידועות בשם "בנות גלאזגו". היא תוארה בשנת 1927 ב-Aberdeen Press and Journal כ-"חלוצת הבטיק בבריטניה הגדולה".

ביוגרפיה 
קינג נולדה באחוזה, ניו קילפטריק, בבארסדן, דנברטונשייר, ליד גלאזגו. אביה היה ג'יימס וואט'רס קינג, כומר בכנסיית סקוטלנד, ואמה הייתה מרי אן אנדרסון. היא קיבלה חינוך דתי קפדני ונואשה מלהפוך לאמנית. כשקינג הייתה צעירה מאוד, היא הייתה מסתירה ציורים שעשתה בבית הספר מחשש שאמה תקרע אותם. למרי מקנאב, עוזרת הבית של המשפחה, הייתה השפעה מעצבת עליה ונחשבה על ידי ג'סי כאמה השנייה. קינג חוותה חוויה רוחנית כנערה כאשר נרדמה על צלע גבעה וחשה במגע של פיות, שבקיומן היא המשיכה להאמין.

ג'סי קינג החלה להתאמן כמורה לאמנות בשנת 1891 בקולג' קווין מרגרט (גלאזגו). בשנת 1892 היא נכנסה לבית הספר לאמנות של גלאזגו. כסטודנטית, היא קיבלה מספר פרסים, כולל מדליית הכסף הראשונה שלה מהתחרות הלאומית, בדרום קנזינגטון (1898).

קריירה 
קינג הוכתרה למורה לציור ועיצוב ספרים בבית הספר לאמנות של גלאזגו בשנת 1899. היא המשיכה ללמד עד נישואיה ב-1908, ובחרה, לשמור על שם נעוריה.

קינג הושפעה מהאר נובו של התקופה, ועבודותיה מתחברות בסגנון עם אלה של "הארבעה בגלאזגו". למרות השפעת האר נובו, היא קיבלה השראה ליצור עיצובים ייחודיים שבהם היא לא תרגמה את העולם האמיתי. "לא הייתי מעתיקה עיצובים," אמרה, "אבל התעקשתי לצייר מהראש שלי." במהלך תקופתה המוקדמת, היא יצרה איורי עט ודיו מפורטים על קלף.

רוב העבודות המוקדמות של קינג כללו איור, אבל היא גם כתבה ספרים והייתה מעצבת תכשיטים מיומנת. העיצובים הראשונים שלה שפורסמו, היו עבור כריכות הספרים שיצאו לאור על ידי Globus Verlag, ברלין, בין 1899 ל-1902. ההוצאה הייתה חברת בת של חנות הכלבו הגדולה של ברלין, Wertheim's. המו"ל, גיאורג ורטהיים, רצה שהיא תעצב "מגוון פריטים ב'סגנון הסקוטי החדש'." בשנים 1907–1924 היא איירה יותר מ-20 ספרים שיצאו לאור באדינבורו. בסך הכל היא איירה, כתבה, קישטה או עיצבה את הכריכה של יותר מ-100 ספרים ופרסומים אחרים.

היא ערכה סיבוב תצוגה גדול בגרמניה ובאיטליה ב-1902 והושפעה מיצירותיו של בוטיצ'לי. באותה שנה זכתה הכריכה שלה ל"L'Evangile de L'Enfance" במדליית זהב בתערוכה הבינלאומית לאמנות דקורטיבית מודרנית, שהתקיימה בטורינו. קינג הפכה לחברת ועד של אגודת האמנים של גלאזגו (1903) ולחברה באגודת האמניות של גלאזגו (1905). תרומתה לאר נובו הגיעה לשיא בתערוכותיה הראשונות, גלריית אנאן בגלאזגו (1907) וגלריות רחוב ברוטון, לונדון (1905).

ב-1908 עברו קינג, בעלה עם בתם היחידה, מרל אלספת' (1909–1985), לסלפורד שם נולדה ב-1909. מרי מקנאב הצטרפה למשק הבית, מה שאפשר לקינג להמשיך לעבוד. בני הזוג היו בירח דבש באי אראן, שם השכירו מאוחר יותר קוטג' כדי לנהל בית ספר קיץ לציור ורישום. ב-1910 הם עברו לפריז. בשנת 1911 פתחו קינג ובעלה את בית הספר שיילינג בפריז. במהלך תקופה זו נתקלה קינג בעיצובים החדשים שהציג לאון בקסט בתלבושות ובעיצובי התפאורה שלו לבלט של דיאגילב. עבודותיה בפריז נחשבות למשפיעות ביצירת תנועת האר דקו.

קינג ובעלה טיילור עברו לקירקקודברייט ב-1915 והמשיכו לעבוד שם עד מותה.

קינג מתה בביתה בקירקודברייט ב-3 באוגוסט 1949, בעקבות התקף לב.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

ציירות סקוטיות
ילידות 1875
נפטרות ב-1949