האסון בהלוויית הרב וואזנר

האסון בהלוויית הרב וואזנר (מכונה גם אסון מדרגות המוות) היה אסון תדחוקת קהל שהתרחש ב-4 באפריל 2015, אור לט"ז בניסן ה'תשע"ה בישראל, במהלך הלוויית הרב שמואל הלוי וואזנר בעיר בני ברק, בו נהרגו שני אנשים ונפצעו למעלה מ-90.

רקע 
הרב שמואל הלוי וואזנר, ראש ישיבת חכמי לובלין בבני ברק ומחשובי פוסקי ההלכה החרדים במאה ה-21, הלך לעולמו בליל הסדר, ט"ו בניסן ה'תשע"ה, 4 באפריל 2015, בגיל 102, לאחר שהיה מאושפז בבית החולים במשך חודש. לפי הוראתו של הרב חיים קניבסקי, הלווייתו נערכה במוצאי החג, מה שגרם לתכנון מהיר ולקוי של ההלוויה מצד מארגניה. מסע ההלוויה נע מישיבת חכמי לובלין לבית הקברות שומרי שבת בבני ברק.

הלוויותיהם של מנהיגי הציבור החרדי מתקיימות במתכונת רחבה ובהשתתפות מאות אלפי בני אדם. עקב הריכוז של מאות אלפי אנשים במספר רחובות מצומצם - בהלוויות אלו קיים חשש לאסון רב נפגעים כתוצאה מתדחוקת קהל. בהלוויית הרב וואזנר נהרגו שניים ונפצעו למעלה מ-90 עקב כך, ומאז משטרת ישראל הגבירה את האבטחה המשטרתית של הלוויות אלו.

האסון 
ההספדים על הרב וואזנר נאמרו בהיכל בית המדרש של ישיבת "חכמי לובלין". נהוג שמיטת הנפטר מונחת בסמוך לדוכן ההספדים, ובסיום משא ההספדים מוציאים המלווים את המיטה למסע ההלוויה.

עם סיום משא ההספדים, סמוך לשעה 01:30 לפנות בוקר, הוצאה המיטה מבית המדרש של הישיבה, בו שהו אלפי בני אדם בשעת ההספדים. בחדר המדרגות הקטן והצר הצטופפו מאות אנשים שיצאו מבית המדרש במטרה להשתתף במסע ההלוויה, בעת שהמיטה עברה בו. כתוצאה מהדוחק והצפיפות נמחצו ונפצעו עשרות אנשים בדרגות פציעה שונות, כמה מהם במצב קשה, וצעיר אחד נהרג - מרדכי גרבר בן ה-27, תושב אלעד וחסיד שבט הלוי. כמה ימים לאחר מכן נפטר מפצעיו צעיר נוסף, יצחק סאמעט בן ה-18, תושב ירושלים וחסיד תולדות אהרן, שעמד להינשא מספר חודשים לאחר מכן.

מעט לאחר מכן, ברחוב הרב דסלר, הרחוב בו שוכנת הישיבה, נושאי המיטה נאלצו להידחק בין אלפי האנשים שגדשו את הרחוב בניסיונם להגיע אל האמבולנס שעמד במרחק של של כחמישים מטרים מהכניסה לישיבה, ללא הצלחה. לאחר ניסיונות לדחוף בכוח את ההמון במטרה להגיע אל האמבולנס ולהכניס לתוכו את המיטה - החלה מפולת אנושית שהובילה לפציעתם של כמה עשרות אנשים.

לאחר האסון 
מאז האסון, כונו המדרגות בהן אירעה המפולת בשם "מדרגות המוות". לעילוי נשמת שני הנספים באסון הוקם מיזם אמירת משניות והוכנסו ספרי תורה.

הלווייתו של הרב חיים גריינימן התקיימה כשבוע לאחר האסון בהלוויית הרב וואזנר, והשתתפו בה רבבות. כהפקת לקחים מהאסון, תוגברה האבטחה לאורך מסע הלוויה וצומצמה כניסת אנשים למתחם הקבורה.

לאחר האסון הופנתה ביקורת רבה על תפקוד המשטרה ובפרט על תפקודו של מפקד מרחב דן שמעון לביא, על כך שלא התארגנה באופן ראוי לאבטחת ההלוויה ההמונית. ביקורת דומה הופנתה לעיריית בני ברק. המשטרה דחתה את הביקורת בטענה כי התארגנה כראוי להלוויה, וכי השוטרים שאבטחו את ההלוויה לא היו אמורים להיכנס לתוך בניין הישיבה שם אירע האסון, בשל העובדה שמדובר באירוע פנים חרדי.

כתוצאה מהארגון הלקוי של ההלוויה ותוצאותיה הקטלניות, החלה משטרת ישראל להגביר את האבטחה המשטרתית של ההלוויות ההמוניות של מנהיגי הציבור החרדי בישראל, וכן להפעיל כוח סדרנות שהוכשר על ידי המשטרה במסגרת יחידת התנדבות שתורכב מאנשי הקהילה החרדית.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

2015 בישראל
אסונות ב-2015
אסונות מחיצה
אסונות מעשה ידי אדם בישראל
בני ברק
הלוויות בישראל