בישופות אייכשטט

הנסיכות-בישופות של אייכשטט (בגרמנית: Hochstift Eichstätt; Fürtsbistum Eichstätt; Bistum Eichstätt) הייתה נסיכות כנסייתית קטנה של האימפריה הרומית הקדושה. במרכזה הייתה העיירה אייכשטט, אשר הייתה ממוקמת במדינת בוואריה של ימינו, מעט ממערב לרגנסבורג, מצפון לנויבורג אן דר דונאו ואינגולשטאדט, מדרום לנירנברג, ומדרום מזרח לאנסבך.

גאוגרפיה 

מבחינה גאוגרפית, שטח הנסיכות-בישופות היה מקוטע מאוד, ונכון לשנת 1789 היה מורכב מחלק עיקרי אחד במזרח שגבל בבוואריה בצפון, במזרח ובדרום, ובפפנהיים וברנדנבורג-אנסבך במערב. שאר הנסיכות הייתה ממוקמת ממערב והורכבה מכמה אזורים בגדלים שונים המובלעים בעיקר בתוך ברנדנבורג-אנסבך. השטח הכולל היה כ-1100 קמ"ר, עם אוכלוסייה של 58,000 נפש (נכון לשנת 1855).

היסטוריה 
הדיוקסיה של אייכשטט הוקמה בשנת 741, כאשר המיסיונר האנגלו-סכסוני ויליבלד הקדוש הוקדש לבישוף על ידי בוניפציוס הקדוש ופנה לכנסיית אייכשטט בדוכסות הגזע הגרמנית של בוואריה. יורשיו השיגו מעמד של נסיך-בישוף, כאשר ירשו את השטחים הפרנקוניים של פקידיהם ה-Vogt לשעבר, שושלת רוזני הירשברג שנכחדה (בטירת הירשברג בעיירה ביילנגריז של היום). בתגובה לרפורמציה הפרוטסטנטית, אייכשטט הצטרפה לליגה הקתולית ב-1617. אדמות הבישופות היו מרכז של הקונטרה-רפורמציה ואתר של משפטי כישוף רבים.

במהלך החילון הגרמני של 1802 בעקבות מלחמות המהפכה הצרפתית, הבישופות חולנה וניתנה ב-1803, יחד עם ארכיבישופות זלצבורג, כפיצוי לארכידוכס פרדיננד מהבסבורג-לורן, אחיו של הקיסר פרנץ השני והדוכס הגדול לשעבר של טוסקנה. שלוש שנים מאוחר יותר, בעקבות תבוסתה של אוסטריה על ידי נפוליאון בקרב אוסטרליץ, האזור ניתן לממלכת בוואריה על פי חוזה פרסבורג. מ-1817 עד 1855, הנסיכות הוקמה מחדש כפייה של בוואריה לטובת בנו החורג של נפוליאון, אז'ן דה בוארנה.

הערות שוליים 

אייכשטט, בישופות