קריסטינה מ. ג'ונסון

קריסטינה מ. ג'ונסון (באנגלית: Kristina Mary Johnson; נולדה ב-7 במאי 1957) היא מהנדסת, יזמית, מחנכת, ומומחית בינלאומית באלקטרו-אופטיקה, טכנולוגית תצוגת גבישים נוזליים ואנרגיה. בשנת 1962 היא עברה לקולורדו שם בילתה את רוב חייה. קריסטינה פיתחה 118 פטנטים בינלאומיים, וזכתה בפרסים רבים בעקבות המחקר שלה בתחום האלקטרו-אופטיקה. בין הפרסים שבהם זכתה נמנים: מקום ב,  והיוקרתית. בעקבות המחקר המרכזי שלה היא פיתחה טכנולוגיה חדשה של סרטים תלת-ממדיים ויישום רפואי מציל חיים.

ביוגרפיה 
קריסטינה נולדה ב-1957 בסנט לואיס, מיזורי, ארצות הברית. בגיל 5 עברה עם משפחתה לדנוור, קולורדו. בבית הספר היא זכתה בפרסי ירידי המדע העירוניים, של מדינת קולורדו ושל חיל האוויר האמריקאי. בחטיבה ובתיכון, קריסטינה התחרתה עם נבחרת הבנים בלאקרוס מכיוון שלא הייתה נבחרת בנות. ההורים של קריסטינה היו הדמויות הכי משפיעות עבורה; אמה של קריסטינה הייתה מאוד פעילה בחברה, הייתה המייסדת של קבוצה תומכת בחולי סרטן, ובשנת 1979 היא זכתה בפרס "אם השנה" בקולורדו. אביה וסבה עבדו כמהנדסים עם חלוץ תעשיית החשמל ג'ורג' וסטינגהאוס וסיפקו חשמל לכל הקהילה שלהם.

קריסטינה הלכה בדרכם של אביה וסבה והפכה למהנדסת, אבל זכרה את מסירותה של אמא שלה לקהילה והפכה למורה כמו אמה. סבה של קריסטינה למד באוניברסיטת סטנפורד, ולמרות שאף פעם לא פגשה אותו, היא הלכה בעקבותיו ועזבה את קולורדו כדי להמשיך לתואר ראשון, שני ודוקטורט בהנדסת חשמל באוניברסיטת סטנפורד. באוניברסיטה קריסטינה הקימה נבחרת נשים ללאקרוס, ולאחר כמה זמן הנבחרת הפכה לנבחרת המייצגת את האוניברסיטה. בשנת 1979 קריסטינה אובחנה עם סרטן מסוג לימפומת הודג'קינס, סרטן של מערכת הלימפה. לקח לה שישה חודשים להתגבר על המחלה.

היא עברה לאירלנד ב-1983 לפוסט דוקטורט בטריניטי קולג'. כשהתקבלה לעבודה כעוזרת מרצה להנדסת חשמל ומחשבים באוניברסיטת Colorado Boulder, חזרה לקולורדו. בשנת 1999, היא הפכה לדיקנית של בית הספר להנדסה פראט באוניברסיטת דיוק. בהנהגתה חלה עלייה באחוזי הנרשמים לתואר ראשון של פראט של-20%. בשנת 2009, היא נבחרה על ידי הנשיא ברק אובמה לכהן כתת-מזכירת האנרגיה במשרד האנרגיה האמריקאי. בממשל אובמה, קריסטינה עזרה לבית הלבן לאתר את גודל  - דליפת הנפט הימית הגדולה ביותר בהיסטוריה של ארצות הברית וזאת בהסתמך על עבודתה בפרויקט שעשתה בתיכון.

ב-2017 היא מונתה לתפקיד נשיאת אוניברסיטת ניו יורק. בשנת 2020 הייתה לנשיאה ה-16 של אוניברסיטת אוהיו.

ג'ונסון נשואה לוורוניקה מיינהרד, מומחית לפילנתרופיה והשכלה גבוהה.

הישגים

מחקר 
ביחד עם גארי שארפ ב-CU הם עבדו על חומרי דו-שבירה, חומרים שמקדם השבירה שלהם תלוי בקיטוב ובכיוון התפשטות האור. בעקבות ההמצאה, יחד הם הקימו את ColorLink, Inc כדי למסחר את טכנולוגיית מקטבי הצבע שלהם, ובשנת 2007, החברה נמכרה ל-RealD, המובילה בתחום ההדמיה התלת-ממדית. ColorLink הייתה חלוצה בטכנולוגיה חדשה שהשיקה מחדש את תעשיית הסרטים התלת-ממדיים; בנוסף היה לטכנולוגיה גם יישום רפואי מציל חיים, שאפשר שיפור של תהליכים של בדיקות סרטן צוואר הרחם וממוגרפיה.

פרסים 
במהלך הקריירה המקצועית שלה, קיבלה מספר פרסים והכרות. בין הפרסים שבהם זכתה נמנים:
 פרס מפעל חיים של חברת מהנדסות נשים, 2004.
 פרס אשת החזון למנהיגות על ידי מכון אניטה בורג לנשים וטכנולוגיה, 2010.
 מדליית הפתיחה של IEEE Mildred Dresselhaus, 2021.

בנוסף, זכתה במקום בהיכל התהילה של הממציאים הלאומיים, באקדמיה הלאומית להנדסה ובמדליית ג'ון פריץ, מדליה שנחשבת באופן נרחב ככבוד הגבוה ביותר של אגודות ההנדסה. היא הייתה מועמדת לפרס אמי אזורי על הפקת "הפיזיקה של האור", סדרת טלוויזיה חינוכית בת 10 חלקים ותוכנית לימודים לתלמידי כיתות ה' עד ח' באזור הרי הרוקי.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

בעלות תואר דוקטור מאוניברסיטת סטנפורד
מהנדסי חשמל אמריקאים
ממציאות אמריקאיות
דירקטוריות אמריקאיות
עמיתי IEEE
לסביות (נשים)
אמריקאיות שנולדו ב-1957