אנדרי אוכטומסקי

אנדריי אוכטומסקי (ברוסית: Андрей Ухтомский; 17 באוקטובר 1771 – 16 בפברואר 1852) היה חרט נחושת רוסי.

ביוגרפיה 
אביו היה כומר. הוא למד בסמינר התאולוגי של ירוסלב אך לא השלים את לימודיו ועזב ב-1786 כדי להיות פקיד ממשלתי נמוך דרג. הוא הפגין את יכולותיו האמנותיות כשהיה שם ובשנת 1795 הורשה להתפטר מתפקידו כדי ללמוד באקדמיה האימפריאלית לאמנויות, שם למד אצל אינץ קלובר.

בשנת 1798, לאחר שקיבל כמה פרסים כספיים עבור עבודתו, ניתנה לו משכורת של 150 רובל לשנה, עם דירה, והופנו אליו סטודנטים. בשנה שלאחר מכן הוצב כאחראי על כיתת תחריט נוף. הוא סיים את לימודיו בשנת 1800, בתואר "אמן", ומונה לחרוט נופים עירוניים של סנט פטרבורג, שצוירו במקור על ידי סמיון שצ'דרין.

עד מהרה, עבודותיו היו מבוקשות מאוד וזכו למחירים גבוהים. בשנת 1804, אחד מהדפסיו של פסל אפולו הכניס הרבה כסף. ב-1807, חריטת נוף של איי קמן זיכה אותו בכ-400 רובל. הוא החל להתמחות בדיוקנאות, על כך זכה בתואר "אקדמי" בשנת 1808, והוא מונה למנהל בית הדפוס של האקדמיה בשנת 1815 עד 1817 לימד באקדמיה, אך ראייתו הלכה ונחלשה. במקום זאת הוא מונה לעבוד בספרייה. בשנת 1818 נולד בנו קונסטנטין אוכטומסקי שיהפוך לצייר ידוע של סצנות פנים.

בשנת 1821 הוענקה לו מדליית דמידוב על המצאת מכונת חריטה. הוא גם קיבל 2,000 רובל כדי לפתח את המכשיר שלו, אך המכשיר מעולם לא הוכנס לשימוש מעשי נרחב.

הוא מונה לאוצר המוזיאון של האקדמיה ב-1831, וקיבל טבעת יהלום ב-1834, כפרס על עבודתו.

בשנת 1840, הוא הוזמן לעשות סדרה גדולה של תחריטים, המתארים את מסעותיו של האדמירל ואסילי גולובנין. הוא קיבל דרגת חבר מועצת חצר המלוכה ב-1843.

ב-1850 יצא לפנסיה, ונפטר כעבור שנתיים ונקבר בבית העלמין סמולנסקי.

אף על פי שיצר למעלה מ-186 יצירות, במגוון ז'אנרים, הוא זכור בעיקר בזכות הפורטרטים שלו.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

ציירים רוסים
ילידי 1771
נפטרים ב-1852