רעידת האדמה בהוואי (1868)

רעידת האדמה באי הוואי התרחשה ב-2 באפריל שנת 1868 בשעה 16:00 לערך, זמן מקומי. היא הייתה הגדולה ביותר שתועדה בהיסטוריה של האי - מגניטודה משוערת של 7.9 בסולם המומנט. העוצמה הסייסמית המקסימלית הייתה X (קיצונית) בסולם מרקאלי. הרעידה גרמה למפולות ולצונאמי שהובילו ל-77 הרוגים.

רעידת האדמה הביאה לקריסה של כמעט כל בתי העץ מיסודותיהם באזורי קייאווה, פונאלו  ונינול. באותם אזורים, לפי הדיווחים, בתי קש שנתמכו בעמודים באדמה "נקרעו לגזרים". בקאו  קרסו הבתים היותר עמידים וכל חומות האבן. ב-Waihinu, כנסיית אבן גדולה קרסה תוך 10 שניות מתחילת הרעידה. גם מבני האבן המעטים בהילו נהרסו. דיווחים מ-Keaiwa ומ-Kiolakaa מצביעים על כך שייתכן שהתרחשה שם תאוצת קרקע (מקסימלית) הגדולה מ-1g.

לרעידת האדמה העיקרית קדמו רעידות מקדימות רבות שהורגשו החל מ-27 מרץ, והגדולה שבהן התרחשה בשבת שקדמה לרעידה העיקרית, היינו ב-28 מרץ, והייתה בגודל מוערך של מגניטודה 7.1, כשהאפיצנטר מוערך לאזור Waiohinu .

מחקר שפורסם בשנת 1988 העריך שמקור רעידת האדמה הזו היה הַחְלָקַה של הקרום העליון לכיוון דרום מזרח לאורך מישור כמעט אופקי בעומק של כ-9 קילומטרים. ייתכן שלמישור השבר היו ממדים של לפחות 50 ק"מ × 80 קילומטרים. רעידות עוקבות נרשמו שנים לאחריה.

ראו גם 
 הוואי

הערות שוליים 

ארצות הברית: רעידות אדמה
הוואי: היסטוריה
1868 בארצות הברית