דילן רוף

דילן סטורם רוף (באנגלית: Dylann Storm Roof, נולד ב-3 באפריל 1994) הוא רוצח המונים, נאו-נאצי ופעיל ימין רדיקלי אמריקאי המזוהה עם זרם העליונות הלבנה, האחראי לפיגוע הירי בצ'ארלסטון שהתרחש בקרוליינה הדרומית, ארצות הברית, ב-17 ביוני 2015, במהלכו נרצחו תשעה בני אדם ממוצא אפרו-אמריקאי. רוף נעצר כיום לאחר הטבח והורשע בחודשים הבאים בשלושים ושלושה סעיפי אישום פדרליים, ונידון למוות. כיום הוא מרצה את מאסרו בבית הסוהר טרה הוט וממתין לביצוע גזר דינו באגף המוצאים להורג של מוסד הכליאה.

ביוגרפיה 
דילן סטורם רוף נולד ב-3 באפריל 1994 בקולומביה, קרוליינה הדרומית, ארצות הברית, בנם השני של פרנקלין בנט "בן" רוף ואמיליה "איימי" קאוולס. אחותו הגדולה, אמבר, נולדה ארבע שנים לפניו. על אף שעד לעת לידתו כבר התגרשו הוריו זה מזו חל שיפור קל ביחסיהם בשנים הבאות והם שבו לגור יחדיו. אביו התפרנס כנגר ואמו כמוזגת. במשך מרבית חייהם התגוררו בני המשפחה בקרוליינה הדרומית, אולם בין השנים 2005–2008 שהו בפלורידה קיז.

קרוביו של רוף תיארו אותו כילד רגיל אשר אהב לבלות עם משפחתו, לשחק במשחקי וידאו, ולבקר מעת לעת בכנסייה. בחלוף השנים, עם זאת, החל הלה להפגין סממנים טורדניים-כפייתיים, פיתח אובססיה כלפי ניקיון וחיידקים, והתעקש לשמור על תספורתו באותה הצורה. בנובמבר 1999, כאשר היה בן חמש, נפרדו הוריו באופן סופי ואביו נישא לאישה אחרת בשם פייג' הייסטינגס מאן. לשניים נולדה בת בשם מורגן, אחותו החורגת של רוף. אביו החל להתעלל באשתו החדשה הן פיזית והן מילולית על רקע כישלונו של העסק שניהל, ובמקרה אחד אף הטיח אותה כלפי הרצפה והכה בראשה בחוזקה. השניים התגרשו כעבור עשר שנים לאחר שחוקר פרטי שאת שירותיו שכר חשף כי מאן בגדה בו עם גבר אחר.

בחלוף הזמן החלו ציוניו של רוף להתדרדר והוא נאלץ לעבור בין שבעה בתי ספר שונים, ביניהם . הוא המשיך עד לשנת הלימודים התשיעית בטרם נאלץ להישאר כיתה פעמיים ברציפות, עד שב-2010 נשר מלימודיו באופן סופי. לאחר מכן מצא תעסוקה בעבודות שונות, ביניהן כמעצב נוף, אך את עיקר זמנו בילה בחדרו, בו נהג להתבודד במשך שעות ארוכות מדי יום תוך כדי שצרך סמים ואלכוהול, ושיחק במשחקי מחשב.

הרגלי השתייה וצריכת הסמים שלו החלו עוד במהלך חטיבת הביניים, אז תפסה אותו אמו לאחר שרכש קנאביס בשווי של כחמישים דולרים, ולא חלף זמן רב בטרם הסתבך הלה עם רשויות החוק. ב-28 בפברואר 2015 נעצר בקניון  לאחר שצוות האבטחה הזעיק את כוחות המשטרה למקום בשל התנהגות חשודה מצדו של רוף, אשר הסתובב במקום בעודו לבוש בבגדים שחורים והפנה שאלות מחשידות כלפי העובדים, כגון מתי החנויות עתידות היו להיסגר ובאיזו שעה התכוונו לעזוב ולשוב לביתם. השוטרים שהגיעו לזירה תישאלו אותו וערכו עליו חיפוש גופני, במהלכו מצאו בכיסיו מספר גלולות של סם מסוג בופרנורפין המשווק בשם סובוקסון, ומשמש לטיפול בהתמכרות לאופיואידים. מאחר שלא החזיק במרשם רפואי מתאים נעצר באשמת החזקת סמים, ונאסר עליו לשוב לאותו הקניון במשך שנה. ב-26 באפריל נעצר שנית לאחר שהפר את האיסור שהוטל עליו וחזר לקניון, והרחקתו מהמקום הוארכה בשלוש שנים נוספות.

רוף נקלע לתקרית נוספת ב-13 במרץ אותה שנה, אז נחקר בידי המשטרה לאחר שזוהה בידי אחד השוטרים אשר עצר אותו קודם לכן בקניון, בעודו יושב ברכבו בחוסר מעש לצד פארק ציבורי. השוטר לא היה בתפקיד באותה העת ולכן הזעיק כוח נוסף, אשר ערך חיפוש ברכבו של רוף ובמהלכו נמצאו שש מחסניות לא טעונות וידית אחיזה לנשק מסוג AR-15. כאשר נשאל בנוגע לעניין השיב רוף שרצה לרכוש את הנשק המדובר אולם לא היה ברשותו די כסף על מנת לעשות זאת. לאחר מכן הוא שוחרר לאלתר היות שלא עבר על אף חוק בעצם החזקת הפריטים הללו, ובכל מקרה היה רשאי גם להחזיק את הנשק הנדון באמתחתו.

פיגוע הירי בצ'ארלסטון 

בשעה 21:05 בליל ה-17 ביוני 2015 התקבלו מספר שיחות טלפון במרכזיית  אודות קולות ירי שנשמעו מכיוון ה. דילן רוף, אשר תואר בפני המשטרה בידי עדים כגבר לבן בעל שיער בצבע חום, בסביבות גובה של כמטר ושבעים וחמישה סנטימטרים ובגיל עשרים ואחת שנים, נכנס לכנסייה לבוש בסווטשירט אפור ומכנסי ג'ינס בעודו חמוש באקדח מסוג גלוק 41 בעל קליבר של ארבעים וחמישה מילימטרים, ופתח באש לעבר קבוצת אנשים אשר שהתה באותה העת בתוך הכנסייה ועסקה בלימוד הביבליה, בטרם נמלט מהזירה. הטבח נמשך בסך הכל כשבע דקות.

השיעור שנערך בכנסייה קודם לטבח החל כשעה קודם לכן והשתתפו בו כשלושה עשר אנשים, ביניהם רוף. עם כניסתו למקום הוא התיישב לצדו של קלמנטה פינקני, סנאטור אמריקאי מטעם המפלגה הדמוקרטית, כומר, ואיש דת מוכר אשר השתתף במפגש, והקשיב יחד עם האחרים לכל הנאמר. כאשר החלו המשתתפים להתפלל נעמד רוף במקומו ושלף אקדח מתוך פאוץ' שנשא עמו וכיוון אותו לעברה של אחת הנוכחות, סוזי ג'קסון בת השמונים ושבע. אחיינה, טיוואנסה סנדרס בן העשרים ושש, פנה אליו בניסיון לשכנעו להניח את כלי הנשק, ושאל אותו לפשר מעשיו. רוף ענה, . כאשר חשף בפניהם את כוונתו לרצוח את כולם קפץ סנדרס אל מול דודתו, ג'קסון, במטרה להגן עליה בגופו, ונורה למוות. רוף החל לירות לעבר שאר האנשים תוך כדי שהוא צועק קללות ומילות גנאי גזעניות, ואף נשמע אומר, .

שניים מהקורבנות, אמו של סנדרס ואחייניתו בת החמש, שרדו את הטבח לאחר שהעמידו פני מתות על הרצפה. מספר עדויות טענו כי רוף חס על חייה של אישה בשם פולי שפרד, משום שרצה שתספר את מה שאירע לתקשורת. ראשית פנה אליה בשאלה, , וכאשר ענתה לו בשלילה השיב, . לאחר מכן כיוון את האקדח לראשו ולחץ על ההדק רק כדי לגלות שכל התחמושת שברשותו אזלה. במהלך הטבח טען את נשקו כחמש פעמים בסך הכל.

האירוע גבה את חייהם של תשעה קורבנות בסך הכל, מתוכם שש נשים ושלושה גברים, כולם אפרו-אמריקאים. שמונה מהם מתו בזירת הטבח, והקורבן התשיעי, דניאל סימונס, מת מפציעותיו ב.

מעצר

חקירה 
הבולשת הפדרלית הכריזה כי החשוד המרכזי בטבח הוא דילן סטורם רוף לאחר שקיבלה מידע מידי אביו ודודו של הלה, אשר זיהו אותו מתמונות מצלמות האבטחה של זירת הירי, אשר שודרו בטלוויזיה. המודיעין שהוביל ללכידתו, עם זאת, הגיע מידי אישה בשם דבי דילס מ, קרוליינה הצפונית, שהבחינה בו למחרת הטבח בעודו נוהג ברכב שחור מדגם יונדאי אלנטרה בעל לוחיות רישוי של קרוליינה הדרומית, ושלושה דגלים של קונפדרציית המדינות של אמריקה אשר קישטו את הטמבון האחורי שלו, ב.

רוף נעצר בשעה 10:44 בבוקר ה-18 ביוני 2015 בעיר  שבקרוליינה הצפונית, הנמצאת במרחק משוער של כ-394 קילומטרים מהכנסייה בה אירע הטבח. הוא נחקר בידי סוכנים פדרליים וחשף בפניהם את כוונתו להמשיך במסעו לנאשוויל, טנסי. כאשר הודיעו לו שהטבח גבה את חייהם של תשעה קורבנות נראה הלה מופתע, טען כי האמין שמספר הנספים היה נמוך בהרבה, וציין כי הוא  לגבי כל העניין. בהמשך למדו חוקריו כי תכנן את הטבח במשך כשישה חודשים, במהלכם סקר ובחן היטב את אזור הכנסייה, עד שלבסוף בחר בה בתור היעד המועדף למסע הקטל שלו בעקבות החשיבות ההיסטורית שהחזיקה בעיני התרבות האפרו-אמריקאית.

בהמשך היום הראשון למעצרו נטל רוף את האחריות לביצוע הטבח והודה שקיווה להיות החלוץ בתחילתה של מלחמת גזע לאומית. בנוסף אמר כי כמעט ושב בו מהחלטתו לרצוח את כל הנוכחים בכנסייה לאחר שקיבלו את פניו בנעימות והתייחסו אליו בצורה כה אדיבה, אולם היה מוכרח .

האקדח בו השתמש רוף כדי לבצע את הטבח נרכש על ידו בחנות קמעונאות בקולומביה המערבית באמצעות כסף שקיבל לכבוד יום הולדתו. ראש הבולשת הפדרלית דאז ג'יימס קומי מסר כי הרכישה התאפשרה על אף עברו הפלילי של רוף בשל תקלה במערכת בדיקת הרקע של הבולשת. בתגובה, קבע  כי ניצולי הטבח ומשפחותיהם יהיו רשאים לתבוע את הממשלה הפדרלית, והפך בכך קביעה של אחד מבתי המשפט התחתונים, אשר קבע כי הממשלה החזיקה בחסינות. המשפחות הגיעו להסדר עם הממשלה בו נקבע כי יקבלו סכום כולל של כשמונים ושמונה מיליון דולרים.

עדויות 
חבריו של רוף העידו כיצד נהג הלה להביע את דעתו אודות פרשות מותם של  ופרדי גריי, בנוסף ל, ולעיתים קרובות העיר בכעס כי . כמו כן סיפר למכריו ולשכניו אודות תוכניות הרצח עליהן חשב, וביניהן מתקפה שהתכוון לבצע ב שמעולם לא יצאה לפועל, אולם אמירותיו מעולם לא נלקחו ברצינות.

אחת התמונות בחשבון הפייסבוק שלו הציגה אותו לבוש בז'קט עליו נענדו שני סמלי דגלים המזוהים עם תנועת העליונות לבנה, אלו של רודזיה (כיום זימבבואה) ושל דרום אפריקה בתקופת האפרטהייד. בתמונה נוספת נראה יושב על מכסה המנוע של רכבו בעודו מחזיק לוחית רישוי עליה הודבק דגל קונפדרציית המדינות של אמריקה. אחד מחבריו טען כי הביע בפניו את תמיכתו בעניין  וכן את רצונו להצית מלחמת אזרחים.

במקרה אחד החרים חברו של רוף את אקדחו האישי מידיו והחביא אותו במקום מסתור, לאחר שהלה פלט מספר התבטאויות אשר העיקו על ליבו, ביניהן דברי גנאי שהופנו נגד כהי עור ואיומיים עתידים כגון . כמו כן נטען כי הכנסייה לא הייתה המטרה הראשונה בה בחר רוף לביצוע הטבח אלא מוסד לימודים אקדמי כלשהו, אך מאחר שחשש כי לא יוכל להיכנס פנימה בשל סידורי האבטחה לבסוף חזר בו מהחלטתו.

מנשר 
אתר אינטרנט תחת שם התחום lastrhodesian.com אשר הועלה לרשת בידי רוף התגלה לראשונה ב-20 ביוני 2015, כיומיים לאחר מעצרו. על אף שזהות בעליו הוסתרה באופן מכוון כיום לאחר העלאתו, הצליחו רשויות החוק להוכיח כי אכן היה שייך לרוף. האתר הכיל תמונות רבות בהן נראה הלה בעודו מחזיק באקדח ובדגל קונפדרציית המדינות של אמריקה בתנוחות שונות, בנוסף לצילומים של סיסמאות נאו-נאציות כגון שמונים ושמונה או ארבע עשרה מילים אשר נכתבו בחול. תמונות מסוימות צולמו באתרי מורשת שונים בקרוליינה הצפונית והדרומית, וכן בסאליבנס איילנד, אשר בעברם הכילו שווקי עבדים או מטעים וחוות שעסקיהם שגשגו הודות לעבדות בארצות הברית.

הפרט שמשך את תשומת הלב הרבה ביותר מתוך אתרו של רוף, עם זאת, היה מנשר בן כ-2,444 מילים בו תיאר בהרחבה את רעיונות האידאולוגיה אשר דחפה אותו לבצע את הטבח בצ'ארלסטון. המנשר מחולק לשבעה חלקים: הקדמה, שחורים, יהודים, היספנים, אסייתים מזרחיים, פטריוטיות, והסבר.

הקדמה 
החלק הראשון של המנשר אינו נושא כותרת כלשהי, ומורכב משלוש פסקאות בהן מספר רוף אודות חייו הפרטיים, ועל האירועים המכוננים אשר הובילו אותו למצב המחשבתי אותו הוא מכנה בשם . לדבריו, לא גדל במשק בית או בסביבה שקידמו את רעיון הגזענות בצורה יוצאת דופן, והייתה זו למעשה פרשת מותו של טרייבון מרטין אשר העירה אותו מתרדמתו.

רק לאחר שהחל לחקור אודות הנושא ואף קרא לעומק את ערך הוויקיפדיה שעסק בעניין הגיע למסקנה כי ג'ורג' זימרמן, השוטר ההיספני אשר ירה למוות בטרייבון מרטין, צעיר כהה עור בן כשבע עשרה, ונשפט בעקבות זאת בגין רצח מדרגה שנייה, היה למעשה חף מפשע. תקרית זו דחפה אותו להמשיך בחיפושיו ברחבי האינטרנט אחר פשעים שבוצעו בידי כהי עור כנגד לבנים, עד שלבסוף נתקל באתר האינטרנט של , ארגון אמריקאי המזוהה עם תנועת העליונות הלבנה, בו נחשף לחומר קריאה רב אודות .

בהמשך מביע רוף את תדהמתו מהרעש התקשורתי הרב בו זוכות פרשות פשע בהן כהי עור הם הקורבנות, כאשר, לטענתו, מאות פרשות אחרות שבמרכזן אנשים לבנים הם מושא הפגיעה, מוסתרות לחלוטין מעיני הציבור. דרך הנושאים הללו המשיך ללמוד אודות משבר המהגרים באירופה, וכן לגבי דבר אותו הוא מכנה בשם .

שחורים 
החלק השני, העוסק באוכלוסיית כהי העור, הוא הארוך והמפורט ביותר מבין כל חלקי המנשר. הסיבה לכך, מסביר רוף, היא שמצא לנכון לעסוק בקבוצת האנשים עמה צבר את הניסיון הרב ביותר, אשר לטענתו גם מהווה את הבעיה הכי משמעותית הניצבת בפני הציבור האמריקאי בעת המודרנית. הוא פותח את הפרק במתן הסבר עבור מושג המודעות הגזעית בו השתמש קודם לכן, אשר פירושו, לדבריו, הוא בחינת המציאות והאירועים המתרחשים בה ביחס למשמעותם הגזעית:

בהמשך טוען רוף כי החברה האנושית אחראית להטמעת תסביך עליונות באנשים לבנים ותסביך נחיתות באנשים שחורים, באמצעות מערכת החינוך ומוסדות הלימוד שברשותה. הדבר בא לידי ביטוי פעמים רבות בתקשורת, כאשר כהי עור אינם נענשים בחומרה כה רבה עבור פשעיהם כמו שאר האנשים. הדבר דומה, לטענתו, לתרחיש בו אדם מתעלל בכלב. רוב בני האדם, יש להניח, יחושו חמלה ועצב כלפי סבלו של בעל החיים חסר הישע, אולם במצב הפוך, בו הכלב ינשך בחוזקה את האדם, התחושות שיתעוררו במי שיצפה בכך מהצד לא יהיו חזקות באותה מידה כמו בתרחיש הראשון, משום שכלבים נחשבים לנחותים מבני אדם. אותה אנלוגיה מקבילה גם לכהי עור, טוען רוף, וזו הסיבה שהם זוכים להקלות כה רבות מצד החברה ומערכת המשפט, ומצליחים להתחמק מידי הצדק.

הפסקאות הבאות מטילות ספק במספר תרחישים היסטוריים, אשר לטענתו של רוף נחשבים למוסכמויות עליהן אין עוררין: על כך שכהי העור ספגו התעללות מידי האדם הלבן במשך מאות שנים, שאבותיו של כל אדם לבן בארצות הברית של המאה ה-21 היו סוחרי עבדים בעת כזו או אחרת, ושהפרדה גזעית כדוגמת מדיניות האפרטהייד היא רוע שנועד לדכא בני אדם. רוף כותב כי הוא מייחל לכך שהקונצנזוס המדובר אכן היה אמיתי, משום שבצורה זו המצב החברתי הקיים בין האדם הלבן לבין האדם השחור בארצות הברית היה הופך לנסבל בעיניו, אך לא כך הדבר, לצערו, משום שהוא מבוסס על שקרים היסטוריים. רוף ממשיך לנקוב באמירות הנראות בעיניו כשקרים, מציין כי קרא מאות עדויות של עבדים כהי עור, ועובר לדון אודות נושא ההפרדה הגזעית, אשר לדבריו נועד, למעשה, להגן על האדם הלבן:

בעיה נוספת עליה רוף מתלונן היא הגירתן של משפחות לבנות אל הפרוורים שבקצוות הערים, הרחק ממרכזי המטרופולין הצפופים, על מנת להתרחק מאזורים המאוכלסים בכהי עור. התנהגות זו מסתמנת בעיניו כתבוסתנית וחלשה, כשקר שאנשים מספרים לעצמם בניסיון להתכחש לדבר שאחריו הם באמת מחפשים, קרי אחר דרך .

רעיון נוסף הנתפש בעיניו של רוף כגרוע באותה מידה כמו הבריחה לפרוורים הוא , קונספט המעודד הגירה המונית של אנשים לבנים לחלק הצפון מערבי של ארצות הברית במטרה להקים מדינה ארית. רעיונות אלו נובעים, לטענתו, מהאמונה השגויה כי ניצחונו של האדם הלבן במלחמת הגזע הוא אבוד מראש, וזאת בשל מספריהם הגדולים של כהי העור. הוא מצביע על כך שהן בתקופת העבדות בארצות הברית והן במהלך האפרטהייד בדרום אפריקה עלה מספרם של כהי העור על זה של הלבנים פי כמה וכמה.

הפרק תם בשלילת הדמיון שבין האדם הלבן לבין האדם השחור, . התכונות הדומיננטיות ביותר אצל כהי העור, קרי מנת משכל נמוכה, חוסר שליטה בדחפים, ורמות גבוהות של טסטוסטרון, יוצרות מצב אותו מכנה רוף בשם . עצם העובדה שלבנים ושחורים יכולים להתרבות זה עם זה שקולה, לדעתו, לסוסים וחמורים אשר יכולים להפיק פרדים בשל קרבתם הגנטית. הפסקה האחרונה עוסקת בנשים לבנות אשר נפלו קורבן לנישואים בין-גזעיים או כאלו אשר שכבו עם כהי עור. רוף טוען כי יש להימנע מהפגנת זלזול וכעס כלפיהן, משום שהתנהגות שלילית מהסוג הזה לא תעזור להציל אותן מהגורל המר אליו נפלו.

יהודים 
החלק השלישי, הנוגע ליהודים, הוא קצר יחסית ומכיל שתי פסקאות בלבד. רוף טוען כי מרבית היהודים האמריקאים והאירופאים משתייכים לגזע הלבן, ושהבעיה העיקרית אינה מצויה בדמם, אלא בזהותם. לדבריו, היהודים עובדים אחד עם השני כדי להרכיב רשת ענקית וחידתית שאת פשרה הוא אינו מסוגל להבין, וכינה אותם בשם אניגמה.

היספנים 
החלק הרביעי עוסק בקצרה בהיספנים, קרי מגוון האוכלוסיות שהיגרו מאמריקה הדרומית לארצות הברית, ובייחוד מקסיקנים. רוף מבדיל בין היספנים טובים לרעים, וטוען כי חלקם עשויים להיות לבנים לחלוטין. לדבריו, היספנים לבנים הם אלו שמרכיבים את האליטה במדינות לטיניות רבות, וכי ישנם  שראוי להציל באורוגוואי, ארגנטינה, צ'ילה, ואפילו ברזיל. הפרק תם במשפט, .

אסייתים מזרחיים 
החלק החמישי והקצר ביותר עוסק בגזעי מזרח אסיה. רוף פותח את דבריו בהבעת כבוד כלפי גזעי האנשים הללו, וטוען כי במידה והאדם הלבן ייכחד הם עדיין יוכלו לקחת עמם מורשת לבנה כלשהי. האסייתים, לדבריו, הם אנשים מאוד גזעניים מטבעם, והוא אינו שולל ברית אפשרית בינם לבין האדם הלבן.

פטריוטיות 
החלק השישי עוסק בשנאתו של רוף כלפי הצביעות של רגש הפטריוטיות האמריקאי, אותו הוא מכנה בתור בדיחה, וממשיך לתאר את תיעובו כלפי מראהו של הדגל האמריקאי. לטענתו, האמריקאים מעמידים פנים כי יש להם דבר מה להתגאות בו בזמן שאנשים לבנים נרצחים באופן יומיומי ברחובות, וכי עליהם להתחיל להגן על הגזע הלבן במקום להילחם עבור היהודים.

הסבר 
החלק השביעי והאחרון המסיים את המנשר שימש את רוף עבור הצדקותיו הסופיות לטבח בצ'ארלסטון. הוא מסביר מדוע בחר בצ'ארלסטון עבור הטבח, ומתלונן על כך שחוסר פעולה מוחלט מצד ארגונים אחרים כגון גלוחי הראש או הקו קלוקס קלאן דחף אותו להיות זה שנבחר לעשות זאת:

הפסקה האחרונה מלמדת כי המנשר פורסם ככל הנראה זמן קצר לפני הטבח, מפני שרוף מתנצל על כך שכתב אותו בזריזות וייתכן כי חלק ממחשבותיו המוצלחות ביותר אבדו לנצח בשל כך. הוא מצטט שני סרטים:  מאמריקה איקס העוסק בגזענות בארצות הברית, וכן  מהסרט האהוב עליו, .

משפט 
בערב ה-18 ביוני 2015 ויתר רוף על זכויות הסגרתו, אשר מנעו עד לאותה העת את העברתו מקרוליינה הצפונית, בה נעצר, לקרוליינה הדרומית, בה ביצע את הטבח. הוא הועבר למתקן הכליאה שריף אל קאנון ב, שם נכלא בתא הסמוך לזה של אסיר בשם מייקל סלייגר, שוטר לשעבר אשר הורשע ברצח מדרגה ראשונה ב. מאחר שחלק מסעיפי האישום שהועלו נגדו הוגדרו בידי החוק כאישומים פדרליים, נאלץ רוף להישפט פעמיים, הן במשפט פדרלי והן במשפט מדיני, ובכך הפך לאדם הראשון בהיסטוריה של ארצות הברית שעמד בפני גזר דין אפשרי של עונש מוות בכל אחד מהם.

המשפט הפדרלי 
התובעת הכללית של ארצות הברית דאז לורטה לינץ' הצהירה ב-22 ביולי 2015 כי חבר מושבעים גדול הגיש שלושים ושלושה אישומים פדרליים כנגד רוף, ביניהם שנים עשר בשל פשעי שנאה כנגד קורבנות כהי עור, שנים עשר נוספים בשל פגיעה בחופש הדת, ותשעה אחרים בשל שימוש בכלי ירי במטרה לרצוח. רוף טען לחפות מפשע בגין כל האישומים ב-31 ביולי בעצתו של עורך דינו, . תחילה רצה להודות באשמה, אולם ברוק טען כי לא יהיה זה דבר מושכל לעשות בטרם תחשוף הפרקליטות את כוונותיה בנוגע לדרישת עונש המוות בשל האישומים שהוגשו נגדו, היות ששמונה עשר מתוך שלושים ושלושה מהם העניקו לתביעה את היכולת לבקש את הוצאתו להורג בגינם. מחלקת המשפטים של ארצות הברית הודיעה ב-24 במאי 2016 כי אכן תדרוש את עונש המוות, ובכך הפך רוף לאדם הראשון בהיסטוריה האמריקאית שעמד בפני עונש מוות מדיני ופדרלי בו זמנית.

שימועים קדם משפטיים רבים נערכו כדי לדון בעתירות השונות שהגישו שני הצדדים. ב-9 ביוני 2016 הגישו עורכי דינו של רוף עתירה לבית המשפט בניסיון למנוע מינוי של חבר מושבעים, כך שהמשפט ינוהל על ידי שופט אחד בלבד אשר יקבע בעצמו האם רוף אשם או חף מפשע, ובמידה ויורשע יקבל סמכות מלאה בדבר מתן גזר הדין. ב-2 באוגוסט הגישו עתירה נוספת בה נטען כי החוקים הפדרליים שהכתיבו את עונש המוות הם מנוגדים לחוקת ארצות הברית. תגובת הפרקליטות כנגד העתירה הוגשה ב-22 באוגוסט. התובעים הפדרליים הודיעו ב-23 באוגוסט על כוונתם לזמן מספר מומחים שיעידו במשפט, ביניהם כאלו שהיו בקיאים בנושאי הלאומנות והעליונות הלבנה. המסמכים שהגישו באותו היום רמזו גם על קיומן של ראיות מכריעות כנגד רוף.

השופט המחוזי  הורה ב-31 באוגוסט על קיומו של שימוע שייערך בדלתיים סגורות ב-1 בספטמבר, בו תתקבלנה החלטות לגבי קבילותן של מספר ראיות  בתיק כנגד רוף. גרגל הסביר את החלטתו, .

התובעים הפדרליים הגישו עתירה נוספת ב-6 בספטמבר בה ביקשו מבית המשפט לאסור על עורכי דינו של רוף לבקש רחמים מחבר המושבעים במהלך שלב גזר הדין במידה והלה יימצא אשם, משום שלדבריהם תקבל ההגנה די הזדמנויות להציג ראיות שיוכלו לשנות את דעתם של המושבעים במהלך המשפט. למחרת ביקשו להכיר מספר תרשימים כראיות חדשות, וביניהם ציר זמן של הטבח והחקירה העוקבת אשר נבנה בידי אחד הסוכנים הפדרליים שחקר את הירי באופן ישיר.

תהליך בחירת חבר המושבעים אמור היה להתחיל ב-26 בספטמבר, אולם נדחה בידי השופט גרגל ב-8 בנובמבר ל-21 בנובמבר, ופעם נוספת ב-14 בנובמבר ל-28 בנובמבר. מאגר המועמדים הכיל כשלושת אלפים אנשים, מתוכם נבחרו כשנים עשר מושבעים, בנוסף למספר חלופיים. במהלך אותו החודש הורה השופט גם על קיום הערכת כשירות עבור רוף אשר נקבעה ל-16 בנובמבר ונועדה לבדוק האם היה מסוגל לעמוד למשפט, אולם היא נדחתה ל-17 בנובמבר ולאחר מכן ל-21 בנובמבר. ב-25 בנובמבר הוכרז כי רוף נמצא כשיר לעמוד למשפט. כעבור שלושה ימים אישר שופט פדרלי את העתירה שהגיש, בה ביקש לייצג את עצמו. ב-4 בדצמבר, עם זאת, שלח רוף פתק שכתב במו ידיו לגרגל, בו ביקש שיאשר לו להשיב את עורכי דינו עבור שלבי המשפט הראשונים, בקשה לה גרגל הסכים למחרת היום.

המשפט החל לבסוף ב-7 בדצמבר, עם חבר מושבעים שהורכב משתי נשים שחורות, תשע נשים לבנות, גבר שחור אחד, וגבר לבן אחד. במהלך היום הראשון בו מסרה אחת הניצולות את עדותה בנוגע לטבח, התמוטטה אמו של רוף בתוך בית המשפט לאחר שקיבלה התקף לב. בימים הבאים הוצגו בפני חבר המושבעים צילומי חדר החקירות בו נחקר רוף בידי סוכנים פדרליים לאחר מעצרו, בהם נראה צוחק בזמן שהודה כי רצח תשעה אנשים בכנסייה. כמו כן ציין כי שתה מעט אלכוהול לפני שהגיע למקום. ב-15 בדצמבר, לאחר דיון שארך כשעתיים, מצא חבר המושבעים את רוף אשם בכל שלושים ושלושה סעיפי האישום.

במהלך שימוע שנערך ב-28 בדצמבר הודיע רוף כי ימשיך לשלב גזר הדין ללא עורכי דינו, אף על פי שהשופט הזהיר אותו כי אין זה דבר מושכל לעשות. כמו כן מסר רוף כי אין בכוונתו לזמן עדים או להציג ראיות כלשהם העשויים לסייע לו להימנע מעונש המוות. שימוע נוסף נערך בדלתיים סגורות ב-3 בינואר 2017 בנוגע לכשירותו של רוף לעמוד למשפט בעקבות עתירה חתומה שהוגשה בידי צוות ההגנה לידיו של השופט בלבד. העתירה נדחתה בתום דיון ארוך, שבסיומו הכריז גרגל על כשירותו המלאה של רוף. ביום האחרון למשפט, ה-10 בינואר, המליץ חבר המושבעים על מתן עונש המוות, ורוף נידון למוות באמצעות זריקת רעל.

המשפט המדיני 
רוף הורשע בתשעה אישומי רצח ובאישום אחד של החזקת כלי נשק במהלך ביצוע פשע אלים ב-19 ביוני 2016, והופיע לראשונה בפני בית המשפט בהמשך אותו היום מתוך מקום מעצרו באמצעות שיחת וידאו. במהלך השימוע שוחחו עמו ניצולי הטבח ובני משפחותיהם של הנספים, ואמרו לו כי הם  וסולחים לו על מעשיו. מושלת מדינת קרוליינה הדרומית, ניקי היילי, קראה לתביעה לדרוש את עונש המוות עבורו.

השופט שנבחר עבור משפטו של רוף, ג'יימס "סקיפ" גוסנל ג'וניור, עורר תרעומת רחבה במהלך השימוע לאחר שאמר כי , בטרם קבע את מחיר ערבות השחרור של רוף בסכום של כמיליון דולרים עבור סעיף החזקת הנשק, על אף שטען בהמשך כי אין זה בסמכותו לאשר ערבות נוספת בגין אישומי הרצח.

שלושה סעיפי אישום נוספים בגין ניסיון רצח הוגשו נגד רוף ב-7 ביולי, כל אחד מהם עבור ניצול אחר אשר שרד את הירי. צו איסור פרסום זמני הוצא בידי שופט ב-14 ביולי בעקבות הופעתו של מכתב פרי ידיו של רוף באתר מכירות פומביות. כמה מהוראות הצו הוסרו ב-14 באוקטובר לאחר שמספר קבוצות וביניהן בני משפחות הקורבנות ביקשו לאשר את הפצתם של תרשימי שיחות הטלפון למשטרה שדיווחו אודות הירי, בנוסף למסמכים אחרים.

השופט  קבע ב-16 ביולי את תאריך תחילת משפטו של רוף ל-11 ביולי 2016. כעבור מספר ימים הורה בית המשפט לרוף לספק דוגמאות של כתב ידו לגורמי החקירה, זאת בעקבות מספר ראיות בדמות פתקים ורשימות שנתפסו עליו במהלך מעצרו, וכן במספר מקומות נוספים, והצורך שהתעורר בדבר זיהוי האדם שכתב אותם.

התובעת המחוזית סקרלט וילסון מסרה ב-3 בספטמבר כי תבקש את עונש המוות עבור רוף מאחר שיותר משני אנשים נרצחו במהלך הטבח. בתגובה, הודיע רוף ב-16 בספטמבר כי יהיה מוכן להודות באשמת כל סעיפי האישום בתנאי שהפרקליטות תחליף את בקשתה לעונש המוות במאסר עולם ללא שחרור מוקדם.

תאריך המשפט נדחה במהלך חודש אפריל 2016 ל-17 בינואר 2017, ובהמשך נדחה שוב לתאריך לא ידוע. תהליך בחירת חבר המושבעים נדחה אף הוא. המשפט החל לבסוף ב-10 באפריל 2017, במהלכו הודה רוף באשמה בגין תשעה אישומי רצח ונידון למאסר עולם ללא אפשרות לשחרור מוקדם. במכתב שמסרה לידי משפחות הקורבנות, כתבה התובעת, וילסון, כי עסקת הטיעון נועדה להוות מעין  במקרה שעונש המוות שנגזר עליו במהלך המשפט הפדרלי יבוטל בעתיד, כך שבכל מקרה יישאר כלוא בבית הסוהר למשך שארית חייו.

ערעורים 
ערעורו הראשון של רוף כנגד עונש המוות הוגש ל בסביבות ינואר 2020, במסגרת תמליל בן כ-321 עמודים שהגישו עורכי דינו, ובו נטען כי עצם העובדה שייצג את עצמו במהלך שלב גזר הדין במשפטו הפדרלי מנעה מחבר המושבעים לקבל מידע מכריע אודות החולי הנפשי ממנו סבל. אחד התקדימים המשפטיים הבולטים שהופיעו בעתירתם הוא המקרה המפורסם של , המתאר מצב בו שופט עשויים לכפות על נאשם הלוקה בנפשו ייצוג משפטי של עורך דין.

כחלק מתהליך הערעור טענו עורכי דינו של רוף ב-25 במאי 2021 כי הוא  מכדי שיוכל לייצג את עצמו משפטית, בנוסף לכך שנמצא על הספקטרום הסכיזופרני וגילה סממנים של אוטיזם קל, חרדות ודיכאון. לדבריהם, לא גילה רוף שמץ של עניין או אכפתיות בגזר הדין שהוטל עליו, מאחר והאמין כי כוח של לאומנים לבנים יבוא להצלתו ויחלץ אותו מבית הסוהר לאחר שמלחמת הגזע תפרוץ. כמו כן טענו כי הלה ניסה להסתיר את מצבו הנפשי במהלך המשפט.

חבר השופטים המשולש דחה את ערעורו של רוף פה אחד ב-25 באוגוסט אותה שנה, ותמך בהמשך עונש המוות שנגזר עליו. הם תיארו את החלטתם בתמליל בן מאה וארבעים ותשעה עמודים שבסופו כתבו כי, . עורכי דינו של רוף ערערו על החלטת השופטים בפני בית המשפט, אולם ב-24 בספטמבר אותה שנה נדחה ערעורם בטענה כי על עתירותיהם לבוא מחדש בפני מערכת בתי המשפט לערעורים.

צוות ההגנה של רוף מסר לתקשורת ב-2 במרץ 2022 כי עתר לבית המשפט העליון של ארצות הברית על מנת שיפתור את הסכסוך שהתפתח בין רוף לבין עורכי דינו בדבר קו הגנת אי השפיות בו ביקשו להשתמש. רוף פיטר את עורכי דינו בניסיון למנוע מהם להציג אותו כלוקה בנפשו, אך לטענתם בית המשפט היה צריך לאפשר להם להמשיך בעבודתם. בית המשפט העליון סירב להגיב לעתירה, ובשל כך היא נדחתה ב-11 באוקטובר אותה שנה.

מאסר

תקיפה בתא המעצר 
במהלך שהותו בתא בית המעצר של מחוז צ'ארלסטון בזמן שנמשך משפטו, נקלע רוף לקטטה ב-4 באוגוסט 2016 לאחר שעציר נוסף תקף אותו. הוא ספג מספר חבלות בפניו ובגופו, אולם לא נפצע באופן רציני, ושב חזרה לתאו כעבור זמן מה לאחר שנבדק בידי חובש. התוקף זוהה בהמשך בתור דוויין מריון סטפורד בן העשרים וחמש, עציר אפרו-אמריקאי שהמתין באותה העת למשפטו באשמת תקיפה מדרגה ראשונה ושוד מזוין. סטפורד הצליח לעזוב את תאו ולעבור דרך דלת פלדה בטרם ירד בגרם מדרגות שהוביל ליחידת המשמורת של הכלא, שם מצא את רוף יושב לבדו בתאו לאחר ששני הסוהרים שהשגיחו עליו עזבו את המקום, כאשר אחד יצא להפסקתו והשני נקרא למלא משימה אחרת. עורכי דינו של רוף הודיעו כי אין בכוונתם להגיש אישומים או לתבוע את התוקף, אשר שוחרר בערבות של כמאה אלף דולרים למחרת היום, כשמונה עשר חודשים לאחר שנכלא לראשונה.

קישורים חיצוניים

כתבים 
 המנשר של דילן רוף, אתר הרודזי האחרון, אורכב מהמקור ב-20 ביוני 2015.

מסמכים משפטיים 
 ארצות הברית נגד דילן סטורם רוף 17-3, פורסם במקור ב-28 בינואר 2020, אורכב מהמקור ב-21 ביוני 2023. 
 ארצות הברית נגד דילן סטורם רוף 17-3, פורסם במקור ב-16 בנובמבר 2020, אורכב מהמקור ב-21 ביוני 2023. 
 ארצות הברית נגד דילן סטורם רוף  17-3, פורסם במקור ב-25 באוגוסט 2021, אורכב מהמקור ב-21 ביוני 2023. 
 דילן סטורם רוף נגד ארצות הברית, פורסם במקור ב-24 בפברואר 2022, אורכב מהמקור ב-21 ביוני 2023.

תיקים משטרתיים 
 תיק המאסר של דילן רוף, אורכב מהמקור ב-21 ביוני 2023.

אבחנות ופרופילים 
 פרופיל קליני של רוצח ההמונים דילן רוף, אורכב מהמקור ב-21 ביוני 2023.

תקשורת ישראלית 
 צוחק ומודה: "אני רצחתי שחורים בכנסייה", באתר ויינט, פורסם במקור ב-12 באוקטובר 2016, אורכב מהמקור ב-19 ביוני 2023.
 וידויו של רוצח: "רציתי להצית מלחמת אזרחים", באתר ישראל היום, פורסם במקור ב-19 ביוני 2015, אורכב מהמקור ב-19 ביוני 2023.
 חבר מושבעים גזר עונש מוות על היורה בטבח בכנסייה השחורה בצ'רלסטון, באתר הארץ, פורסם במקור ב-1 בנובמבר 2017, אורכב מהמקור ב-19 ביוני 2023.
 ארה"ב: עונש מוות למבצע הטבח בכנסייה בקרוליינה הדרומית, באתר וואלה, פורסם במקור ב-1 בנובמבר 2017, אורכב מהמקור ב-19 ביוני 2023.

ביאורים

הערות שוליים 

רוצחים בארצות הברית
אמריקאים שנולדו ב-1994