הגירה של נוצרים מהמזרח התיכון

הגירה של נוצרים, בעיקר ערבים נוצרים, מהמזרח התיכון מתרחשת במאות השנים האחרונות.

לנוצרים הייתה השפעה משמעותית שתרמה לתרבות של העולם הערבי, טורקיה ואיראן. מיליוני נוצרים ערבים היגרו או ברחו מהאזור, וכיום ערבים נוצרים או צאצאים שלהם מהווים את רוב הערבים החיים מחוץ לעולם הערבי. רובם מתגוררים ביבשת אמריקה, אך ישנם ערבים נוצרים רבים גם באירופה, באפריקה ובאוקיאניה. נוצרים עדיין ממלאים תפקידים חשובים בעולם הערבי, והם עשירים יחסית, משכילים ומתונים מבחינה פוליטית.

הגירת נוצרים מהמזרח התיכון קרתה בגלל מספר סיבות, כולל סכסוכים פוליטיים וצבאיים, רצח עם, טיהור אתני, רדיפה דתית, גורמים כלכליים, תחושות של חוסר ביטחון או בידוד בקרב אוכלוסיות נוצריות, ורשתות תמיכה במדינות אחרות. שיעור הגירה גבוה יותר ביחס לקבוצות דתיות אחרות (למעט אולי יהודים).

אירועים היסטוריים שגרמו להגירה נוצרית גדולה מהמזרח התיכון כוללים: סכסוך אזרחי בהר לבנון ודמשק ב-1860, רצח העם הארמני, רצח העם היווני-פונטי, רצח העם האשורי, הרעב הגדול של הר לבנון בשנים 1915–1918, חילופי האוכלוסין בין יוון וטורקיה ב-1923, הגירוש והבריחה של פלסטינים בנכבה ב-1948, יציאה וגירושים ממצרים 1956–1957, מלחמת האזרחים בלבנון מ-1975, מלחמת עיראק החל מ-2003. באירועים אלה נהרגו מאות אלפי נוצרים.

שורשי הנצרות מצויים במזרח התיכון, אך גורמים בעולם חוששים כי בחלקים שלו הקהילות הנוצריות יעלמו, במה שמכונה לעיתים רצח-עם טיהור אתני. לפי דו"ח בנושא משנת 2019, ברשות הפלסטינית מספר הנוצרים ירד מתחת ל-1.5 אחוזים; בסוריה האוכלוסייה הנוצרית ירדה מ-1.7 מיליון ב-2011 לפחות מ-450 אלף, ובעיראק, מספר הנוצרים ירד מ-1.5 מיליון לפני 2003 אל מתחת ל-120 אלף.

הגירה ממדינות שונות

הגירת נוצרים ממצרים
נוצרים קופטים מהגרים ממצרים למדינות אחרות. הקופטים היגרו ממצרים הן כדי לשפר את מצבם הכלכלי והן כדי להימלט מהטרדות ורדיפות שיטתיות. אף כי נוצרים הם מיעוט במצרים (כ-10%), חלק ניכר מהמצרים שהיגרו ממצרים הם נוצרים. מגמה זו דומה למגמה במדינות אחרות במזרח התיכון וכן במידה מסוימת לגירוש וההגירה של יהודי מצרים על רקע גרוש, רדיפות וקשיים כלכליים.

ההגירה של קופטים אל מחוץ למצרים החלה בעיקר בשנות החמישים של המאה ה-20, כתוצאה מאפליה, רדיפת קופטים והכנסה נמוכה במצרים. לאחר עליית גמאל עבד אל נאצר לשלטון, התנאים הכלכליים והחברתיים הידרדרו ומצרים עשירים רבים יותר, במיוחד קופטים, היגרו לארצות הברית, קנדה ואוסטרליה.

בשנים 1956–1957, על רקע מלחמת סיני עלתה שנאת הזרים במצרים. גירוש יהודי מצרים התרחשה יציאת וגירוש של המוטמסירון של מצרים. המוטמסירון היו מצרים עם אורנטייציה אירופאית, שכללו מצרים ממוצא המעצמות הקולוניאליות הבריטיות והצרפתיות, וכן יוונים נוצרים, איטלקים, סורים-לבנונים, ארמנים. ב-1967 ההגירה של קופטים גברה שוב בעקבות מלחמת ששת הימים. הגירתם של קופטים עניים ופחות משכילים גברה לאחר 1972, כאשר מועצת הכנסיות העולמית וקבוצות דתיות אחרות החלו לסייע להגירה הקופטית. ההגירה של קופטים מצרים גברה תחת שלטונו של אנואר סאדאת - רבים ניצלו את מדיניות "הדלת הפתוחה" של סאדאת כדי לעזוב את המדינה ותחת חוסני מובארכ. קופטים רבים הם בוגרי אוניברסיטאות במקצועות, כגון רפואה והנדסה. המהגרים החדשים שלאחר 2011 לארצות הברית כללו גם קופטים משכילים ממעמד הביניים וגם קופטים עניים יותר, כפריים יותר.

מספר הקופטים מחוץ למצרים גדל בחדות מאז שנות ה-60. אוכלוסיות הפזורה הקופטיות הגדולות ביותר הן בארצות הברית, בקנדה ובאוסטרליה, אך לקופטים יש נוכחות במדינות רבות אחרות.

ראו גם
 פליטים יהודים ממדינות ערב
 רדיפת קופטים במצרים

קישורים חיצוניים
 A timeline of disaster and displacement for Iraqi Christians, סוכנות AP, 2021
 Christianity 'on course to disappear' in parts of Middle East as ethnic cleansing continues, report warns, independent, 2015

הערות שוליים 

המזרח התיכון
ערבים
הגירה
פליטים
נוצרים