ספונגילה לאקוסטריס

ספונגילה לאקוסטריס (שם מדעי: Spongilla lacustris) הוא מין של ספוג החי באמריקה הצפונית, אירופה, אסיה ואחד הספוגים הנפוצים ביותר במים מתוקים. ספוג זה תואר בידי החוקר קארולוס ליניאוס בשנת 1758.

מאפיינים 
ספונגילה לאקוסטריס שייך למחלקת הספוגנים, הכוללת ספוגיים החיים בים, באוקיינוס, ובמים מתוקים. הוא מהספוגים הקטנים ביותר – אורכו סנטימטרים בודדים. צבעו נע בין ירוק ללבן.

פירוש השם לאקוסטריס הוא קשור לאגמים. הוא חי במים רדודים שבבריכות, אגמים, מתחת לסלעים וצמחי מים. הוא ניזון בעזרת סינון מפיטופלנקטון וחיידקים.

הספוג משמש פונדקאי לחרקים ממשפחת Sisyridae שבסדרת מרושתי-כנף, המטילים את הביצים שלהם במים. כשהביצים בוקעות, הזחלים ניזונים מהספוג וחיים בו, עד לשלב שהם הופכים לגולם.

רבייה 
בספוג זה, יש שתי צורות רבייה: רבייה מינית ורבייה אל מינית.
אל־זוויגית (אל־מינית), בשתי דרכים:
 קטעי גוף ספוגיים ניתקים מגוף הספוג, ונצמדים למצע ובו מתפתח ספוג חדש.
 גמולות – קטע מהספוג שמתעטף במעטפת שמגינה עליו עד שמגיע למצע עליו יכול להתפתח, הספוג שיתפתח בצורה זו יהיה זהה גנטית לספוג ההורה. גופים אלו הם גופי קיימא אשר מטרתם לשרוד תקופות של תנאים קיצוניים.
זוויגית (מינית) – הספוג הוא הרמאפרודיט, כלומר שיש בו איברי מין זכריים ונקביים כאחד, אך בדרך כלל הוא מייצר תאי זרע ותאי ביצה בזמנים שונים. תאים אמביים הופכים לתאי זרע והספוג משחרר אותם מהאוסקולום (הפתח הגדול בראש הצינור), תאי הזרע חודרים דרך נקבובים לספוג אחר ומפרים תאי ביצית שנמצאים שם. מתפתחת זיגוטה, ביצית מופרית, והספוג משחרר המוני פגיות, עוברים זעירים (בלסטולה). 90% נאכלים, אחוז קטן נקלט ומתפתח.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

בעלי חיים שתוארו ב-1758
טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
ספוגיים
פאונת מים מתוקים באירופה