מחנה הפליטים רפיח

מחנה הפליטים רפיח (בערבית: مخيم رفح או معسكر رفح) הוא אחד משמונה מחנות פליטים פלסטינים ברצועת עזה הממוקם בנפת רפיח לאורך גבול מצרים–רצועת עזה.

היסטוריה
פליטים רבים הגיעו לאזור דרום רצועת עזה במהלך מבצע יואב. המחנה הוקם בשנת 1949 ובאותה תקופה היה מחנה הפליטים הגדול ביותר ברצועת עזה. הפליטים התגוררו בצפיפות וקבלו אוכל במנות של כ-1748 קלוריות ליום.

בעת כיבוש רצועת עזה במבצע קדש על ידי צה"ל, נמצאו במחנה רפיח כ-31,000 אנשים.

במהלך השנים, אוכלוסייתו פחתה עקב ההגירה למחנה תל א-סולטאן, הרחבה של מחנה רפיח, שהוקם לקליטת פליטים שהוחזרו ממחנה הפליטים קנדה . המחנה מהווה כיום חלק מהעיר רפיח.

על פי אונר"א, המחנה (יחד עם תל א-סולטאן) מונה 99,000 תושבים. על פי אומדן אמצע השנה של הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה לשנת 2006 אוכלוסיית מחנה רפיח לבדו מונה 59,983 תושבים, ואוכלוסיית תל א-סולטאן מונה 24,418 תושבים. במחנה ישנם 31 בתי ספר (20 יסודיים, 11 תיכוניים) המנוהלים על ידי אונר"א.

הערות שוליים 

נפת רפיח
מחנות פליטים פלסטיניים ברצועת עזה
יישובים שהוקמו ב-1949