חוק הגנת בעלי נשק

חוק הגנת בעלי נשק (באנגלית: Firearm Owners Protection Act, ידוע גם בראשי התיבות: FOPA) הוא חוק פדרלי שחוקק הקונגרס ה-99 של ארצות הברית בשנת 1986, שתיקן תקנות רבות שנכללו בחוק הפיקוח על הנשק (1968).

רקע 
חוק הפיקוח על הנשק (1968) העניק לרשות לאכיפת נושאי האלכוהול, הטבק, הנשק וחומרי הנפץ (ATF) מרחב פעולה נרחב בכל הנוגע לאכיפת התקנות הנוגעות לבעלי רישיונות נשק פדרליים (FFL) (המאפשרים לאדם או לחברה לעסוק בעסקים הנוגע לייצור או ייבוא של כלי נשק ותחמושת, או מכירה בין-מדינתית של כלי נשק). לאחר מעבר החוק עלו טענות מקרב חברי איגוד הרובאים הלאומי (NRA), המתנגד לחקיקה הפוגעת בהחזקת הנשק בארצות הברית מתוקף התיקון השני לחוקה, ומקרב חלק מבעלי רישיונות הנשק הפדרליים, על שימוש לרעה בכוח שהעניקו תקנות החוק מצד פקחי הרשות לאכיפת נושאי האלכוהול, הטבק, הנשק וחומרי הנפץ. במיוחד נטען שהרשות (ATF) מבצעת בדיקות תכופות של מחזיקי רישיון הנשק הפדרלי, ברמה הגובלת בהטרדה לכאורה במטרה לכאורה לדחוק את רגליהם מעסקי החזקת ומכירת הנשק (כיוון שמחזיקי רישיון הנשק הפדרלי יאלצו להתעסק ולהשקיע רבות בבדיקות שערכה הרשות בתדירות גבוהה, במקום בלקוחות).

דו"ח מפברואר 1982 של ועדת משנה של ועדת המשפט של הסנאט של ארצות הברית שבראשה עמדו מחוקקים רפובליקנים שחקרה את התיקון השני לחוקת ארצות הברית הגיע למסקנה כי 75 אחוזים מהתביעות של הרשות לאכיפת נושאי האלכוהול, הטבק, הנשק וחומרי הנפץ בכל הנוגע ליישום תקנות החוק: "כוונו לאזרחים מן השורה שלא הייתה להם כוונה פלילית ולא ידע, אך פותו על ידי סוכנים (של הרשות) לבצע הפרות טכניות (של תקנות חוק הפיקוח על הנשק, 1968) ללא ידיעתם". דו"ח ועדת המשנה הציע שרפורמה בחוק הנשק הפדרלי, כפי שהוצעה בהצעת החוק של הסנאטור הרפובליקני מאיידהו, ג'ים מקלרוי - "הצעת חוק למען הגנת הזכויות החוקתיות, החירויות האזרחיות והזכות לפרטיות של בעלי הנשק", "תהיה במידה רבה אכיפה עצמית" ו"תגביר את ההגנה החיונית על חירויות חוקתיות ואזרחיות של אותם אמריקאים שיבחרו לממש את זכותם המעוגנת בתיקון השני לחוקה להחזיק ולשאת נשק."

החוק 
חוק הגנת בעלי נשק משנת 1986 (FOPA) התייחס לעוולות שהועלו בדו"ח ועדת המשנה של הסנאט משנת 1982. בין הרפורמות שנכללו בחוק החדש היו: פתיחה מחדש של מכירות בין-מדינתיות של רובים ארוכים בצורה מוגבלת, לגליזציה של משלוחי תחמושת באמצעות שירות הדואר של ארצות הברית, הסרת הדרישה לשמירת תיעוד על מכירות של תחמושת שאינה חודרת שריון והגנה פדרלית על העברה של כלי נשק דרך מדינות שבהן החזקת כלי נשק אלה תהיה בלתי חוקית.

החוק גם הכיל הוראה שאסרה על מכירה לאזרחים של מקלעים שיוצרו לאחר תאריך החקיקה והגבילה את מכירת הנשק הזה רק לצבא ולגורמי אכיפת החוק. לפיכך, בשנים שלאחר מכן, האספקה המוגבלת של מקלעים העומדים לרשות האזרחים גרמה לעלייה עצומה במחירם, כאשר רובם עלו יותר מ-10,000 דולר לרובה. לגבי כלי הנשק האוטומטיים הנמצאים בבעלות אזרחים פרטיים בארצות הברית, מדען המדינה ארל קרושקה טען: "כ-175,000 כלי נשק אוטומטיים קיבלו רישיון על ידי הרשות לאכיפת נושאי האלכוהול, הטבק, הנשק וחומרי הנפץ (הסוכנות הפדרלית האחראית על אכיפת חוק הפיקוח על הנשק (1968)) וראיות מצביעות על כך שאף אחד מכלי הנשק הללו לא שימש מעולם לביצוע פשע אלים".

החוק הורה שבדיקות הרשות לאכיפת נושאי האלכוהול, הטבק, הנשק וחומרי הנפץ לבדיקת ציות בעלי רישיונות הנשק להוראות החוק, יכולות להתבצע לא יותר מפעם אחת בשנה. לסעיף זה החרגה במקרה שתועדו הפרות מרובות בבדיקה, ובמקרה זה הרשות רשאית לבצע בדיקת המשך.

מכיוון שהדיון על חוק הגנת בעלי הנשק היה בשלביו האחרונים בבית הנבחרים לפני העברתו לסנאט, חבר בית הנבחרים, וויליאם ג'יי יוז (ניו-ג'רזי-המפלגה הדמוקרטית) הציע מספר תיקונים, כולל תיקון 777 שתיקן את החוק כך שיאסור בעלות אזרחית על מקלעים חדשים.

ב-10 באפריל 1986, תיקון 777 עבר בבית הנבחרים של ארצות הברית בהצבעה קולית. למרות מחלוקת מסוימת בשאלה האם היה צריך שההצבעה על התיקון תהיה הצבעה מתועדת (כך שכל הצבעה של אחד מחברי בית הנבחרים, בעד או נגד, תתועד ומאוחר יותר תופץ לציבור דרך התקשורת). הצעת חוק הגנת בעלי הנשק (1986) כולה אושרה בהצבעות בבית הנבחרים ובסנאט, ונחתמה ב-19 במאי 1986 על ידי הנשיא רונלד רייגן.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

ארצות הברית: חוקים פדרליים
ארצות הברית: החזקת נשק
1986 בארצות הברית