העולם כמרקחה

"העולם כמרקחה" הוא ביטוי בעברית. נהוג לספר שמקורו בכותרת ראשית שראתה אור בעיתון דבר במחצית הראשונה של המאה ה־20. על פי הגרסה המקובלת, שאינה אחידה, נתן את הכותרת עורך שלא הצליח להחליט איזה מהאירועים הדרמטיים שקרו באותו יום חשוב יותר. ככל הידוע זו אגדה אורבנית, והעיתון לא הדפיס את הביטוי ככותרת הראשית מעולם.

פירוש הביטוי 
מרקחה היא , כלומר תבלינים, ולפי האקדמיה ללשון העברית המילה היא חלק מביטוי. הביטוי  פירושו , על יסוד מילון ההווה. במילון אבניאון הצירוף  מוגדר כך: . שם, וכן באתר הזירה הלשונית, מצוין כי מקור הביטוי בפסוק .

השימוש בביטוי וההסברים למקורו 
בעיתונות העברית אפשר למצוא שימושים בביטוי מתקופות שונות. למשל, ב־18 במאי 1936, למוחרת פטירתו של נחום סוקולוב, פורסם בהארץ מאמר שכתב שאחת הפסקאות בו נפתחה כך:

בדוגמה אחרת, עשור קודם לכן ניתנה ביומון דואר היום הכותרת  לידיעה שעסקה בברית שכרתו איטליה ואלבניה.

לאורך השנים נדרשו כותבים שונים לכותרת "העולם כמרקחה" כאילו ניתנה באמת, אבל ייחסו אותה לעורכים ולאירועים שונים. לפי תיאורו של העיתונאי זאב גלילי, שניסה להתחקות אחר מקור הביטוי, מסופר שעורך לילה בעיתון התחבט בשאלה מהי הכותרת הראויה ביום שכלל מהפכה בדרום אמריקה, התפרצות הר געש באיטליה ושיטפונות בסין, ולבסוף בחר כותרת כוללת. בביקורת טלוויזיה בדבר הזכיר טדי פרויס כי הכותרת הראשית  ניתנה בשנות ה־30 מעל כותרות ספציפיות שתיארו "אנתולוגיה" של אסונות, והייתה פרי עטה של מערכת הלילה של העיתון. עשרות שנים לאחר מכן נקב חמי שלו בשמו של זלמן שזר, שהיה העורך הראשי של דבר אחרי ברל כצנלסון, כמי שבחר את הכותרת. לדבריו הידיעות שמהן נדרש שזר לבחור היו פלישתו של היטלר לאוסטריה, תקריות אש חמורות ביישוב היהודי בארץ ישראל ורעידת אדמה חזקה שהתחוללה במזרח אסיה.

ואילו גדעון סאמט נקב בשמו של עורך זוטר יותר שנתן את הכותרת כביכול:

גלילי חיפש את הכותרת בארכיון דבר, אך מצא רק כמה כותרות לא ראשיות למאמרים. הוא הזכיר מאמר מאת רות בונדי משנות ה־70 שבו המחברת לא רק תיארה את הכותרת כאילו ניתנה , אלא גם קוננה על כך שבאותם ימים .

עד היום כלי תקשורת מרבים להשתמש בפרפרזות על הביטוי, בכותרות ובכלל. באתר ביקורת התקשורת העין השביעית כונתה "העולם כמרקחה" . לקראת הבחירות לכנסת העשרים ושלוש נטען באתר כי הכותרת הראשית , שניתנה במעריב לידיעה שעסקה בהאשמות במערכת הפוליטית, היא חסרת פשר ומזכירה את "האגדה" על הכותרת "העולם כמרקחה".

הערות שוליים 

אגדות אורבניות