טבח בזל

טבח בזל הוא כינוי לטבח, שהתרחש בקרב יהודי בזל בי"ט בשבט ה'ק"ט (9 בינואר 1349), כחלק מרדיפות המוות השחור בין השנים 1348–1350 (גזרות ק"ט). כתוצאה מטבח זה, כמעט כל האוכלוסייה היהודית של בזל הושמדה.

עם התפשטות המוות השחור במאה ה-14, היו פוגרומים ביהודים שהופעלו על ידי שמועות על הרעלת באר. כבר בחג המולד של 1348, בטרם הגיעה המגפה לבזל, נהרס בית הקברות היהודי, ומספר יהודים נמלטו מהעיר. בינואר 1349 התקיימה פגישה בין הבישוף של שטרסבורג ונציגי הערים שטרסבורג, פרייבורג ובזל כדי לתאם את מדיניותם לנוכח גל ההתקפות הגואה נגד היהודים באזור, שהיו תחת הגנה אימפריאלית באופן נומינלי.

ההמון תפס את כל היהודים שנותרו בעיר, ונעל אותם בבקתת עץ, שנבנה על ידם באי בריין (מיקומו של האי הזה לא ידוע, וייתכן שהיה ליד שפך ה-Birsig, כעת מרוצף). בהמשך, הבקתה הוצתה, והיהודים שנכלאו בה נשרפו למוות או נחנקו.

ילדים רבים שניצלו ממוות, הומרו על דתם נגד רצון הוריהם.

סקירה כללית
ב-1213 הייתה בזל אחת הקהילות היהודיות הגדולות באירופה. הקהילה פרחה עד 1348, אז התרחשה המגפה השחורה והיהודים, שהואשמו בהרעלת הבארות, עונו ונרדפו לאחר מכן. 600 יהודים נשרפו על המוקד ועד שנת 1349 התפרקה הקהילה היהודית בבזל. ב-1349 גורשו רוב היהודים משווייץ, רבים מהם חזרו לציריך ב-1352 ולבזל ב-1361. עם זאת, היהודים המשיכו להיות נרדפים והם שוב הואשמו בעלילת דם ונשרפו על המוקד. יהודים גורשו שוב מבזל ב-1543, אם כי הם שוב מצאו במהרה את דרכם חזרה. יהודים נבחרים התקבלו עד מהרה בחזרה לבזל כאשר מדפיסים נוצרים החלו להדפיס טקסטים עבריים. הם דרשו מיהודים להגיה את הטקסטים, וכך ניתנו מאות אישורי שהייה ליהודים.

פוגרומים דומים התרחשו בפרייבורג ב-30 בינואר, ובשטרסבורג ב-14 בפברואר. הטבח התרחש במיוחד לפני שהמוות השחור הגיע אפילו לעיר. כשהיא פרצה לבסוף באפריל עד מאי 1349, עדיין האשימו את היהודים המומרים בהרעלת באר. הם הואשמו ובחלקם הוצאו להורג, בחלקם גורשו. עד סוף שנת 1349 נרצחו יהודי בזל, בית הקברות שלהם נהרס וכל החובות ליהודים הוכרזו מסודרים.

ראו גם
 המוות השחור
 אנטישמיות בימי המוות השחור
 יהדות בזל
 טבח שטרסבורג

הערות שוליים

פרעות, פוגרומים ועלילות דם בימי הביניים
גירוש יהודים באירופה בימי הביניים
בזל
1349
המוות השחור
יהדות אלזס