כתובת בנבעל

כתובת בנבעל היא כתובת פיניקית המוקדשת לעשתרת על גוש שיש ששימש בסיס למצבה מצרית, שנמצאה ליד הפירמידה של יונס במֹף בשנת 1900.

הכתובת חרותה על חזית בסיס המצבה, שגודלו 55 על 64 על 32 ס"מ. הכיתוב פגום ומתוארך למאות ה-2–1 לפנה"ס. היא הוזכרה לראשונה בשנת 1900 על ידי שארל-ז'אן-מלכיור דה ווגואה, לאחר שגסטון מספרו, החופר של מֹף, שלח לו עותק של המצבה.

הכתובת כוללת את השם בנבעל, שהחוקרים מקשרים בינו לבין השם Banobali או Bariobali, עבד מקדש פיניקי שתואר על ידי קיקרו ב-In Verrem . שארל קלרמון-גנו הציע לשחזר את השם כבַּנוֹבַּעַל.

המצבה מוצגת כעת במוזיאון המצרי, תחת הזיהוי CG 9402 (JE 33264+34081).

הכתובת 

 
הכתובת ידוע בסימונים KAI 48 או RÉS 1. הכתובת פגומה מאוד, ולכן ישנן הצעות שונות לפענוחה.

ב-RÉS הכתובת פורסמה כך:

מאוחר יותר, ב-KAI הכתובת פורסמה כך:

גם הכתובת המצבה עצמה מזכירה את פעלעשתרת: p:a:r a:N37 T:r:T A1  כלומר "פערעשתרת", מאחר שבמצרית עתיקה לא היה הבדל בין העיצורים ל' ור'. המצבה במצרית מזכירה גם את אמו, ששמה אינו ברור אך ללא ספק שמי.

ראו גם 
 רשימת כתובות כנעניות וארמיות

קישורים חיצוניים 

 Daressy, Georges, 1903, Textes et dessins magiques, 9402, pages 3-11

הערות שוליים 

ממצאים ארכאולוגיים מאבן
כתובות בפיניקית
כתובות KAI
כתובות במצרית עתיקה
כתובות דו-לשוניות