דיולה הולו

דיולה הולו (במקור עד 1908 הרצל בהונגרית: Holló Gyula; טמשוואר, 23 באוקטובר 1890 – ניו יורק, 20 ביולי 1973) היה דוקטור לרפואה, רופא פנימי, מומחה למחלות ריאה.

ביוגרפיה 
דיולה הרצל נולד במשפחה יהודית כבנם של יוז'ף הרצל (1854–1932) ושל לפאולה טרייכלינגר (1869–1943). הוא השלים את לימודיו התיכוניים בבית הספר התיכון הממלכתי לבנים בעיר הולדתו, ולאחר מכן הפך לסטודנט באוניברסיטת בודפשט (שמה כיום אוניברסיטת אטווש לוראנד), שם קיבל דיפלומה ב-1913. בין השנים 1913–1915 עבד כרופא מתמחה בסנטוריום ארז'בט בבודפשט, ולאחר מכן עד 1918 היה מתמחה במרפאה הפנימית מס' 1 של אוניברסיטת בודפשט. בינתיים פרצה מלחמת העולם הראשונה, שבמהלכה ביצע שירות צבאי בחזית כרופא צבאי. בסוף שנות העשור השני של המאה ה-20 פעל בסנטוריום בבודפוק למחלות ריאה של התעשיין היהודי והאיש העשיר בהונגריה דאז, הברון מנפרד וייס. מ-1921 עד 1930, הוא היה הרופא הראשי ומנהל המחלקה של מחלקת הריאות של פוליקליניקת Charité בבודפשט. לאחר מכן הקים וניהל בית חולים פרטי משלו. עם פרסום החוקים ה (אנטי)יהודיים החל משנת 1938 חיסל את בית החולים שלו והיגר לארצות הברית. הוא הפך לרופא הראשי ומנהל המחלקה לרפואה פנימית בבית החולים גולדווטר לזיכרון בניו יורק . הוא עסק בפתוגנזה, גילוי מוקדם וטיפול במחלות ריאה, בעיקר שחפת. הוא פיתח שיטה בעלת משמעות בינלאומית לבחינת מאזן החומצה-בסיס של הגוף ולקביעת הנקרא CO2 alveolar . מבחן הולו, שנקרא על שמו, היה כלי אבחוני בשימוש במשך עשרות שנים. בין שתי מלחמות העולם, היו לו מטופלים ידועים רבים, כולל המלחין בלה בארטוק, הצייר רוברט ברן, הסופרים דז'ה קוסטולאני, מילאן פישט, פרידייש קארינתי והכנר יוזף סיגטי. יחסיו עם בארטוק נמשכו עד מותו של המלחין. הולו היה חבר ב"איגוד השחפת של הרופאים ההונגרים".

רעייתו הייתה ד"ר אלזה וייל (1892–1979) רופאה, בתם של שמואל וייל ושל פאולינה נוימן, לה נישא ב-2 במאי 1916 בבודפשט.

עבודותיו העיקריות 
 חלוקה קלינית ואבחנתית של מחלות ריאות כרוניות פקעתיות במבוגרים ושחפת נעורים ריאתית מבודדת. מונוגרפיה קטנה. (בודפשט, 1920)
 מחקרים על איזון חומצה-בסיס בגוף . עם אישטוואן וייס. (ארכיון רפואי הונגרי, 1924)
 האימונולוגיה של השחפת (בודפשט, 1925)
 אבחנה מבדלת של כאבים בחזה החשודים כשחפת ריאתית (Therapia, 1925)
 איך מתחילה דלקת ריאות? (תרפיה, 1927)
 מחלות ריאות וצדר (ספריית המטפל. 7. בודפשט, 1928)
 מקרה של גנגרנה ריאתית עם החלמה מהירה וספונטנית . עם ארנה קופנשטיין. (תרפיה, 1928)
 על חדירות לא ספציפיות של הריאות. עם טיוודאר בררשון. (תרפיה, 1929)
 שחפת ריאתית. סקירה מעשית. (בודפשט, 1930)
 רשמים מהמאבק הגרמני בשחפת (תרפיה, 1931)
 המצב הנוכחי של סוגיית החזה. – בדיקת ניידות המדיאסטינום עם חסימה חד צדדית של הסימפונות. עם לאסלו לאוב. (עבודות של איגוד השחפת של הרופאים ההונגרים. בודפשט, 1936)

לקריאה נוספת 
 Adatai a Petőfi Irodalmi Múzeum katalógusában (נתוניו במוזיאון הספרותי פטפי)
 Gergely András: Jeles magyar zsidó orvosok lexikona. Budapest, Makkabi, 2001 (אנדראש גרגיי: רופאים יהודים הונגרים מצטיינים ומפורסמים. הוצאת מכבי, בודפשט, 2001)
 Magyar életrajzi lexikon III: Kiegészítő kötet (A–Z). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1981. ISBN 963-05-2500-3 (לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש)
 לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי. גישה מקוונת.
 Magyar László András: Bartók és betegségei. (Medicalonline, 2007. július 1.) (מחלותיו של בלה ברטוק)
 Névpont (נקודת שם)

הערות שוליים 

רופאים יהודים הונגרים
מהגרים מהונגריה לארצות הברית
בוגרי אוניברסיטת אטווש לוראנד בודפשט
חיילים יהודים במלחמת העולם הראשונה
יהודים בצבא האוסטרו-הונגרי
רופאים פנימיים יהודים הונגרים
רופאים יהודים אמריקאים
רופאים פנימיים אמריקאים
רופאים צבאיים יהודים
טימישוארה: אישים
הונגרים שנולדו ב-1890
הונגרים שנפטרו ב-1973
אמריקאים שנפטרו ב-1973