פרנק אובאנון

פרנק לואיס אובאנון (באנגלית: Frank Lewis O'Bannon; ) היה פוליטיקאי אמריקאי מאינדיאנה, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כמושל אינדיאנה ה-47 משנת 1997 ועד מותו.

אובאנון נולד בלואיוויל, קנטקי. הוא גדל בעיר קורידון שבאינדיאנה. הוא סיים את לימודיו בית הספר התיכון המקומי ב-1948, ולאחר מכן למד באוניברסיטת אינדיאנה, שם הוא הכיר את רעייתו ג'ודי. בקורידון הוא עסק בעריכת דין וכמוציא לאור של העיתון "קורידון דמוקרט" שבבעלות משפחתו עד לכניסתו לחיים הפוליטיים.

כאיש האגף השמרני של המפלגה הדמוקרטית, נבחר אובאנון לראשונה לסנאט של אינדיאנה ב-1969. בסופו של דבר הוא היה לאחר החברים הבולטים בסנאט. ב-1988 הוא התמודד על משרת מושל אינדיאנה, אך פרש מהמרוץ והיה לשותפו למרוץ של אוון ביי. השניים התמודדו בבחירות בהצלחה ואובאנון כיהן כסגן מושל אינדיאנה במשך שמונה שנים. בתוקף תפקידו זה הוא כיהן כנשיא הסנאט המדינתי וניהל את תוכניות החקלאות והסחר של המדינה.

בשל הגבלת הכהונה שמנעה מביי להתמודד על תקופת כהונה שלישית רצופה כמושל ב-1996. התמודד אובאנון על התפקיד באותה שנה. בתחילה הוא נחשב לאנדרדוג, אך זכה לניצחון בהפרש קטן על ראש עיריית אינדיאנפוליס סטיבן גולדסמית. הוא נבחר לכהונה שנייה ב-2000 לאחר שהביס את חבר בית הנבחרים דייוויד מ. מקינטוש. כמושל נודע אובאנון כמי שקידם נושאי חינוך וכמי שסייע ליצור באינדיאנה את מערכת "אמבר" . הוא כיהן כמושל בתקופה של שגשוג כלכלי של אינדיאנה ולתקופת כהונה אחת שימש כיושב ראש אגודת המושלים של מדינות המערב התיכון. אובאנון נפטר בעת כהונתו כמושל ב-2003, ובמקומו הושבע כמושל סגנו ג'ו קירנן.

ראשית חייו
פרנק אובאנון נולד בלואיוויל קנטקי, כבנם של רוברט ברסלי אובאנון ופיית' דרופסי. הוא גדל בקורידון, אינדיאנה (בירתה הראשונה של המדינה), שם משפחתו החזיקה בבעלות על העיתון המקומי "קורידון דמוקרט". אביו כיהן כחבר בית הנבחרים של אינדיאנה ומאוחר יותר כחבר הסנאט של אינדיאנה. אובאנון היה גם נינו של פרסלי נוויל אובאנון, שהיה לוטננט ראשון ששירת בחיל הנחתים של ארצות הברית והיה הראשון שהניף את דגל ארצות הברית על אדמת מדינה זרה בעת מלחמה, ב-27 באפריל 1805 במלחמה הברברית הראשונה. פרנק אובאנון למד באוניברסיטת אינדיאנה, שם הוא שיחק במשך עונה אחת בנבחרת הכדורסל של המוסד. בעת לימודיו הוא היה נשיא סניף זטא של אחוות פי-גאמא-דלתא. ב-1952 הוא סיים לימודי תואר בוגר אוניברסיטה בממשל, וב-1957 תואר בבית הספר למשפטים של האוניברסיטה.

בעת לימודיו שירת אובאנון במשך שנתיים בחיל האוויר של ארצות הברית. בתקופת לימודיו הכיר אובאנון את רעייתו ג'ודית אסמוס, והשניים נישאו ב-1957. לאחר סיום לימודי המשפטים פתח אובאנון משרד עורכי דין בקורידון, היה יושב ראש מועצת המנהלים של העיתון שבבעלות משפחתו, משרה בה הוא החזיק עד למותו, והיה חבר מועצת המנהלים של בנק בקורידון.

מחוקק באינדיאנה
ב-1970 נבחר אובאנון לסנאט של אינדיאנה, שם הוא אייש את המושב שאויש מ-1950 ועד אז על ידי אביו. הוא היה זה שהוביל את החקיקה להחזרת עונש המוות באינדיאנה. במהלך תקופת כהונתו בסנאט הוא התקדם לתפקיד מנהיג המיעוט של הבית. במשך שנתיים הוא שימש כיושב ראש ועדת הכספים של הסנאט בעקבות תקופה קצרה בה החזיקו הדמוקרטים ברוב בסנאט.

סגן מושל אינדיאנה
במאי 1987 החל אובאנון את מסע הבחירות הראשון שלו לתפקיד מושל אינדיאנה, ובתחילה התמודד מול מי שכיהן אז כמזכיר המדינה של אינדיאנה, אוון ביי וראש עיריית קוקומו, סטיב דיילי. בינואר 1988 הוא פרש מהמרוץ ואיחד כוחות עם ביי כשותפו למרוץ. השניים ניצחו בבחירות שהתקיימו בנובמבר אותה שנה ואובאנון הושבע כסגן מושל אינדיאנה ה-46 בינואר 1989. בתוקף תפקידו כסגן המושל הוא היה נשיא הסנאט המדינתי, ושימש כמנהל מחלקות הסחר והחקלאות של אינדיאנה.

מושל אינדיאנה
ב-1996, בשל הגבלת הכהונה בחוקת אינדיאנה, שמנעה מביי להתמודד על תקופת כהונה שלישית רצופה, היה אובאנון למועמד הדמוקרטים למשרת מושל אינדיאנה. הוא התגבר על פער מוקדם בסקרי דעת הקהל מול יריבו במפלגה, ראש עיריית אינדיאנפוליס, סטיבן גולדסמית, וניצח במרוץ צמוד בתוצאה של 52 אחוזים מול 47 אחוזים מקולות הבוחרים. ב-2000 הוא נחל ניצחון בתוצאה גבוהה יותר בהתמודדותו על תקופת כהונה שנייה, כאשר קיבל 57 אחוזים מקולות הבוחרים מול 42 האחוזים של יריבו במרוץ, חבר בית הנבחרים דייוויד מקינטוש.

במהלך השגשוג הכלכלי של שנות ה-90, כשאינדיאנה צברה שיא של עודף תקציבי של 2 מיליארד דולר, עלה בידו של אובאנון לקצץ במיסים סכום של 1.5 מיליארד דולר, להעסיק 500 שוטרים נוספים במדינה, להגדיל את תקציב החינוך ולהרחיב את ביטוחי הבריאות למשפחות נזקקות. הוא גם חתם על חוק שהיה נקודת ציון חשובה, שעל פיו הוקמה מערת "אמבר"  באינדיאנה, שהיא מערכת להפצת הודעות חירום על חטיפת ילדים. כמו כן התקבל חוק שדרש מנהגים להאט ולפנות נתיבי נסיעה עבור רכבי שירותי החירום.

בשנים 1998 ו-1999 שימש אובאנון כיושב ראש אגודת המושלים של מדינות המערב התיכון. ב-1999 הוא הוציא צו מושל להקמת משרד יועץ הנגישות הציבורית למידע, בעקבות שיתוף פעולה של שבעה עיתונים שנתקלו בקשיים להשגת מידע ממשלתי במדינה. באותה שנה אישרה האספה הכללית של אינדיאנה את הקמת גוף זה בחוק.

ב-2000 ניצח אובאנון בקלות בבחירות לתקופת כהונתו השנייה תחת הסיסמה "לשמור על אינדיאנה בכיוון הנכון" (Keeping Indiana Moving in the Right Direction). מסע הבחירות שלו כלל פרסומים בלתי נשכחים בהם הוא שחזר את עברו כשחקן כדורסל כאשר קלע קליעת ניתור מושלמת.

לאחר פיגועי 11 בספטמבר וקריסת השווקים שאירעה לאחריהם, איבדה אינדיאנה 120,000 משרות, ההכנסות ממיסים ירדו משמעותית, ואובאנון נאלץ לקצץ בשירותי הרווחה ובתחומים נוספים כדי לחסוך ממערכת החינוך קיצוצים בתקציב. ב-2001 הוא פעל בשיתוף פעולה עם בית המחוקקים על עיצוב מחדש של מערת המיסוי המדינתית. יריביו האשימו אותו על מגוון בעיות שהתחוללו בתקופת כהונתו השנייה, כולל על תגובה איטית של הסוכנות להגנת הסביבה לתמותה בדגה, ובעיות במרכזים עבור מעוכבים התפתחותית.

אובאנון זכור כמי שהנהיג את מערכת החינוך של אינדיאנה. הוא סייע להוביל את פיתוח מערכת הקולג'ים הקהילתיים הראשונה של המדינה, דחף ליצירת הזדמנויות לילדים בגיל צעיר, פיתח בתי ספר תיכוניים חלופיים, ופתח בתי ספר בזיכיונות. פעולתו בהובלת השולחן העגול לחינוך של המדינה הבטיחה שאינדיאנה הייתה אחת מחמש המדינות היחידות שבתי הספר שלהן עמדו בדרישות שנקבעו על ידי חוק "אף ילד לא נשאר מאחור"  הפדרלי. בתחום החינוך שם אובאנון דגש על שיפור בתי הספר הציבוריים. הוא הצליח להעביר החלטות להגדלת המימון עבור חינוך. עם זאת, בית המחוקקים לא העביר את החוק ליום לימודים ארוך לגני ילדים שהוא הציע.

אובאנון ניסה להקים אנדרטת אבן שתייצג את עשרת הדיברות בתחומי הקפיטול של אינדיאנה, אך צעד זה נמנע על ידי בתי המשפט.

מותו ומורשתו

ב-8 בספטמבר 2003, בעת שהיה בשיקגו בוועידת הסחר המערב התיכון-יפן, לקה אובאנון בשבץ מוחי קשה. הוא נלקח לבית החולים נורת'וסטרן ממוריאל שבשיקגו, שם הוא נותר מחוסר הכרה. מצבו החמיר, ובהתבסס על הוראות רפואיות מקדימות, החליטה משפחתו לא לנקוט בשום אמצעים לתמיכה ולטיפול. פרנק אובאנון נפטר ב-13 בספטמבר 2003, בגיל 73, והותיר אחריו את רעייתו ג'ודי, ושלושת ילדיו. איבריו נתרמו להשתלה (הוא חתם על חוק שהקל על תרומת איברים באינדיאנה), כולל קרניות עיניו שסייעו לאישה מאילינוי להשיב את ראייתה. גופתו נשרפה ואפרו פוזר בחלקה המשפחתית בבית הקברות סדר היל שבעיר הולדתו קורידון.

במקומו של אובאנון הושבע כמושל אינדיאנה סגנו ג'ו קירנן, בטקס מרגש שנערך שעות ספורות לאחר מותו.

ב-2006 יצאה לאור הביוגרפיה "מורשתו של מושל: חייו של פרנק אובאנון מאינדיאנה" (Legacy of a Governor: The Life of Indiana's Frank O'Bannon). בפברואר אותה שנה הוצבה פרוטומה בדמותו מחוץ לאולם הסנאט בבית המדינה של אינדיאנה.

לקריאה נוספת
 Gugin, Linda C.; St. Clair, James E, eds. (2006). The Governors of Indiana. Indianapolis, Indiana: Indiana Historical Society Press, pp. 384-393.

קישורים חיצוניים

 פרנק אובאנון באתר אגודת המושלים הלאומית 
 פרנק אובאנון באתר The Political Graveyard 
 

מושלי אינדיאנה
מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הדמוקרטית
סגני מושלי אינדיאנה
חברי האספה הכללית של אינדיאנה
אמריקאים ממוצא אירי
עורכי עיתונים אמריקאים
בוגרי אוניברסיטת אינדיאנה
עורכי דין אמריקאים במאה ה-20
אמריקאים שנולדו ב-1930
אמריקאים שנפטרו ב-2003