קפה Le Dôme

קפה Le Dôme (בצרפתית: Café le Dôme או Café du Dôme) היא מסעדה במונפרנאס, פריז שנפתחה לראשונה ב-1898. בהתבסס על הדוגמה שהוקמה על ידי La Closerie des Lilas (הוקם ב-1847) ואחריו הוקמו Café de la Rotonde (ב-1911), Le Select (ב-1925) ו-La Coupole (ב-1927), לה דום היה ידוע בתור מקום מפגש אינטלקטואלי לאמנים וסופרים בתקופת בין המלחמות. בית הקפה יצר והפיץ רכילות וסיפק חילופי מסרים ושוק 'מעל השולחן' שעסקו בעתיד אמנותי וספרותי. פקדו אותו ציירים, פסלים, סופרים, משוררים, דוגמנים, אניני אמנות וסוחרים.

לימים הפך לה דום למקום הכינוס של המושבה הספרותית האמריקאית והפך למוקד לאמנים שהתתגוררו בגדה השמאלית של פריז.

פעם אמן עני היה יכול להשיג נקניקיית טולוז וצלחת מחית תפוחי אדמה בדולר. כיום היא מסעדת דגים מובילה (מדריך מישלן האדום נתן לה כוכב אחד), עם עיצוב נוחות מיושן. סופרת האוכל פטרישיה וולס אמרה, "יכולתי לסעוד ב-Le Dôme פעם בשבוע, להתענג על מגש של צדפות מלוחות ו-sole meunière שאין דומה להם".

מיקום 
בית הקפה/מסעדה ממוקמת, כאמור, ברובע מונפרנס, קרוב לתחנת מטור וואוון (Vavin).

דומיירס 
המונח Dômiers נטבע כדי להתייחס לקבוצה הבינלאומית של אמנים חזותיים וספרותיים שהתאספו ב-Café du Dôme, כולל:

בספרות 
 הנרי מילר, חוג הסרטן (1934)
 אליוט פול, מיקי פין המסתורי: או רצח בקפה דו דום (1939)
 ארנסט המינגוויי: התייחסות לחברי הסצנה הספרותית הפריזאית שנפגשת בכיפה ב-The Torrents of Spring (1926); וזרח השמש (1926) ועוד.
 "פריז", מילים מאת אדית פיאף
 פרישתו הקסומה של אליסטר קראולי פוקדת את Du Dome.
 סימון דה בובואר, היא באה להישאר (1943)
 ז'אן-פול סארטר, עידן התבונה (1947)
 ארנסטו סאבטו, אבדון אל המדביר (1976)
 אנאיס נין, דלתא של ונוס (1977)
 ג'ין ריס, בוקר טוב, חצות (1939)

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

פריז: מסעדות