תהילים ל"ח

תהילים ל"ח הוא המזמור השלושים ושמונה בספר תהילים (לפי המספור בוולגטה ובתרגום השבעים, המזמור ממוספר כמזמור ה-37) ומיוחס לדוד המלך.

לאמירתו מיוחסת סגולה להנצל מעצה רעה.

תוכנו של המזמור
מזמור ל"ח מורכב מעשרים ושלושה פסוקים ומחולק לשלושה חלקים:

א'-ט'
המשורר מספר על סבל שהוא חווה, סבל גופני: "אֵין מְתֹם בִּבְשָׂרִי מִפְּנֵי זַעְמֶךָ אֵין שָׁלוֹם בַּעֲצָמַי..." (ד) ועל כך שהוא מודע שהסבל אינו מקרי אלא נגרם על ידי אלוהים כעונש על חטאיו: "מִפְּנֵי חַטָּאתִי" (ד). ומתוודה על חטאיו הרבים: "כִּי עֲוֺנֹתַי עָבְרוּ רֹאשִׁי כְּמַשָּׂא כָבֵד יִכְבְּדוּ מִמֶּנִּי" (ה). בנוסף מספר על סבל נפשי שהוא חווה: "נְפוּגוֹתִי וְנִדְכֵּיתִי עַד מְאֹד שָׁאַגְתִּי מִנַּהֲמַת לִבִּי" (ט).

י'-ט"ו 
המשורר סובל גם מחוסר תמיכה חברתית. חבריו מתרחקים ממנו: "אֹהֲבַי וְרֵעַי מִנֶּגֶד נִגְעִי יַעֲמֹדוּ וּקְרוֹבַי מֵרָחֹק עָמָדוּ" (יב). ושונאיו מנצלים זאת ללכוד אותו: "וַיְנַקְשׁוּ מְבַקְשֵׁי נַפְשִׁי" (י"ג). ולהאשים אותו בהאשמות שווא: "וְדֹרְשֵׁי רָעָתִי דִּבְּרוּ הַוּוֹת" (י"ג).
המשורר לא מצליח להגיב כלפי המבקשים רעתו: "וַאֲנִי כְחֵרֵשׁ לֹא אֶשְׁמָע וּכְאִלֵּם לֹא יִפְתַּח פִּיו" (ט"ו).

ט"ז-כ"ג 
בסופו של דבר, היחיד שיכול לעזור למשורר הוא אלוהים בעצמו: "כִּי לְךָ ה' הוֹחָלְתִּי" (ט"ז). ולכן גם מסיים את המזמור בתפילה: "אַל תַּעַזְבֵנִי ה' אֱלֹהַי אַל תִּרְחַק מִמֶּנִּי. חוּשָׁה לְעֶזְרָתִי אֲדֹנָי תְּשׁוּעָתִי" (כ"ב-כ"ג).

קישורים חיצוניים 

 תהילים ל"ח מתוך פרויקט 929

הערות שוליים 

ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
לח