השטחים הכבושים באופן זמני (אוקראינה)

"השטחים הכבושים זמנית של אוקראינה" (באוקראינית: Тимчасово окупована територія України) הוגדרו ככאלה בחוק האוקראיני בעקבות הכיבוש הצבאי הרוסי שגרם לאובדן השליטה האוקראינית על חצי האי קרים וחלקים מהמחוזות דונצק ולוהנסק. המצב לגבי חצי האי קרים מורכב יותר מאז שרוסיה סיפחה את השטח במרץ 2014 וכעת מנהלת אותו כשני סובייקטים פדרליים – הרפובליקה של קרים והעיר הפדרלית סבסטופול. אוקראינה ממשיכה לתבוע את קרים כחלק אינטגרלי משטחה, ונתמכת על ידי רוב הממשלות הזרות ועל ידי החלטה 68/262 של העצרת הכללית של האו"ם, אף על פי שרוסיה ומספר מדינות אחרות החברות באו"ם מכירות בקרים כחלק מהפדרציה הרוסית, או שהביעו תמיכה במשאל העם בקרים ב-2014. בשנת 2015, המועצה העליונה קבעה רשמית את 20 בפברואר 2014 כתאריך של "תחילת הכיבוש הזמני של קרים וסבסטופול על ידי רוסיה".

החלקים הבלתי מבוקרים של המחוזות דונצק ולוהנסק מקוצרים בעיקר בתקשורת האוקראינית לשם "ORDLO" (קיצור של Окремі райони Донецької та Луганської областей; בתרגום לעברית: אזורים מסוימים במחוזות דונצק ולוהנסק). המונח הופיע לראשונה בחוק אוקראינה №1680-VII (אוקטובר 2014). מסמכים של פרוטוקול מינסק ושל OSCE מתייחסים אליהם כ"שטחים מסוימים של מחוזות דונצק ולוהנסק" (CADLR) של אוקראינה.

המשרד לשילוב מחדש של שטחים כבושים זמנית הוא המשרד הממשלתי האוקראיני המפקח על מדיניות הממשלה כלפי האזורים. נכון לעכשיו, הממשלה רואה ב-7% משטחה של אוקראינה כשטח תחת כיבוש. החלטה A/73/L.47 של העצרת הכללית של האו"ם, שהתקבלה ב-17 בדצמבר 2018, הגדירה את קרים כנתונה תחת "כיבוש זמני".

הצבא האוקראיני ציין כי הוא מודאג לגבי פריסת טילי השיוט 3M-54 Klub על ספינות הצי הרוסי הפועלות בים אזוב, הסמוך לשטחים הכבושים זמנית. כתוצאה מכך, שני הנמלים הראשיים של אוקראינה בפריאזוביה – מריופול וברדיאנסק, גורמים להגברת חוסר הביטחון. ב-2021, אוקראיניה השיקה יוזמה דיפלומטית בינלאומית בשם פלטפורמת קרים, להשבת יחסי רוסיה-אוקראינה באמצעות היפוך הסיפוח של קרים על ידי הפדרציה הרוסית ב-2014.

שני נמלים ליד ים אזוב, טמריוק וטאגאנרוג, שימשו לכאורה כדי להסוות את מקורם של פחם אנתרציט וגז טבעי נוזלי מהשטחים הכבושים זמנית.

רקע כללי 

בתגובה להתערבות של הצבא הרוסי, אימץ הפרלמנט של אוקראינה חוקי ממשל (עם עדכונים והרחבות נוספות) כדי להחשיב את הרפובליקה האוטונומית של קרים וחלקים ממחוזות דונצק ולוהנסק כשטחים כבושים ובלתי נשלטים באופן זמני:

1. הרפובליקה האוטונומית של קרים:
 חוק אוקראינה מס' 1207-VII (15 באפריל 2014) "הבטחת זכויות אזרח וחופש האזרח, ותקנות משפטיות על שטח כבוש זמני של אוקראינה".

2. מחוזות משנה נפרדים של מחוזות דונצק ולוהנסק:
 צו של קבינט השרים של אוקראינה № 1085-р (7 בנובמבר 2014) "רשימת התנחלויות בשטח שאינו נשלט זמנית על ידי רשויות ממשלתיות, ורשימת ציוני דרך הממוקמים בקו הקשר".
 חוק אוקראינה מס' 254-19-VIII (17 במרץ 2015) "על הכרה במחוזות משנה, ערים, עיירות וכפרים נפרדים באזורי דונצק ולוהנסק כשטחים כבושים באופן זמני".

תגובות בינלאומיות 
ב-20 באפריל 2016 אוקראינה הקימה רשמית את "המשרד הממשלתי לשטחים כבושים זמנית ולעקורים פנימיים". לאחר מכן שונה שמה ל"משרד לשטחים כבושים זמנית, לעקורים ולחיילים משוחררים" ולאחר מכן ל"משרד לשילוב מחדש של שטחים כבושים זמנית". השרה הנוכחית של המשרד היא אירינה ורשצ'וק, שמונתה ב-4 בנובמבר 2021.

במרץ 2014, בהצבעה באו"ם, 100 מדינות חברות מתוך 193 (למעט ארמניה, בלארוס, בוליביה, קובה, קוריאה הצפונית, ניקרגואה, רוסיה, סודאן, סוריה, ונצואלה וזימבבואה) לא הכירו בסיפוח חצי האי קרים על ידי רוסיה (ראו החלטה 68/262 של העצרת הכללית של האו"ם).

החלטה נוספת התקבלה על ידי האו"ם בדצמבר 2016 בנוגע ל"זכויות אדם ברפובליקה האוטונומית של קרים ובעיר סבסטופול", שהכירה בהם כחלק מאוקראינה.

החלטה נוספת התקבלה על ידי האו"ם בדצמבר 2017, גם היא בנוגע ל"זכויות אדם ברפובליקה האוטונומית של קרים ובעיר סבסטופול", שהכירה בהם כחלק מאוקראינה.

באפריל 2018 הכירה אספת החירום של האספה הפרלמנטרית של מועצת אירופה בשטחים הכבושים באוקראינה כ"שטחים בשליטה בפועל של הפדרציה הרוסית". יו"ר המשלחת האוקראינית לאספה הפרלמנטרית של מועצת אירופה, חבר הפרלמנט וולודימיר ארייב, הזכיר כי ההכרה בעובדה שחלק מהדונבס הכבושה נמצא בשליטה של רוסיה היא כה חשובה עבור אוקראינה. "האחריות לכל הפשעים שבוצעו בשטחים הבלתי מבוקרים מוסרת מאוקראינה. רוסיה הופכת לאחראית עליהם", כתב ארייב בפייסבוק.

החלטה A/73/L.47 של העצרת הכללית של האו"ם, שהתקבלה ב-17 בדצמבר 2018, קובעת כי:

רשימת אזורים ויישובים שנכבשו זמנית 
מאז תחילת ההתערבות של הצבא הרוסי, ממשלת אוקראינה מוציאה (כהרחבה לצו ממשלתי № 1085-р ולחוק № 254-VIII) רשימה עדכנית של אזורים ויישובים כבושים זמנית. נכון ל-7 בפברואר 2018, קבינט השרים של אוקראינה ביצע ארבעה עדכונים לצו № 1085-р ולחוק № 254-VIII:

1. נספח № 128-р, ב-18 בפברואר 2015

2. נספח № 428-р ב-5 במאי 2015

3. נספח № 1276-р ב-2 בדצמבר 2015

4. נספח № 79-р ב-7 בפברואר 2018

שמות חלק מהיישובים הם תוצאה של דה-קומוניזציה שהתרחשה ב-2016 באוקראינה.

הטבלה שלהלן מבוססת על ההארכה, נכון ל-7 בפברואר 2018. הגבולות של חלק מהמחוזות השתנו מאז 2015.

ראו גם 
 טיסה 17 של מלזיה איירליינס
 טרנסניסטריה

הערות שוליים 

יחסי אוקראינה–רוסיה
מחוז לוהנסק
מחוז דונצק
קרים: היסטוריה
אוקראינה: חוק ומשפט