אבי זקני

"אֲבִי זְקֵנִי" (1970) היא יצירת אמנות מאת האמן הישראלי משה גרשוני.

תיאור
העבודה "אבי זקני" מורכבת מתצלום משפחתי של משפחה יהודית, הלבושה בבגדים מסורתיים כהים. התמונה נלקחה מן האלבום המשפחתי של גרשוני ומציגה את אב סבו של האמן, וסביבו שאר בני המשפחה. אחד מן הילדים בתצלום הוא סבו של גרשוני. סביב ראשו של אב המשפחה צייר גרשוני עיגול רחב. בצד התצלום הצמיד גרשוני, בעזרת סלוטייפ שקוף, טקסט הכתוב במכונת כתיבה:אבי זקני, משה בן פלוני, גלף עץ.פלוצק, פולין, 1910.נקודת-ציון בחלל-זמן. בחרתי בנקודה זו בגלל מירב אפשרויות ההתייחסויות (שלי?) אליה וממנה. 

בשנת 1971 הוצגה העבודה בתערוכה "מושג + אינפורמציה", שהתקיימה במוזיאון ישראל (02/02/1971 - 05/03/1971). ההתייחסות אליה העמידה במרכז את החידוש שבתצלום "רדי מייד". אולם, תיאור פרשנות מאוחרת של שרה בריטברג-סמל, מציגה אותה כביטוי מקדים ליצירתו של האמן. "כבר ברגע הרדיקלי ההוא", כותבת בריטברג-סמל, "בחר גרשוני תצלום של משפחתו בפולין, משפחה דתית, גלותית, חמולתית, טיפוסית מאירופה - זן נכחד. [...] הכל כבר כאן, בתצלום הזה: האישי, האוטוביוגרפי, השייכות, הזיכרון "משם", הילדים, האמנים. בעבודה רדיקלית מ-1970, [...] אפשר למצוא רמזי בדיעבד לחומרים שיזינו את לידתו השנייה כציייר, ב-1980".

את העיסוק ב"גלות", ניתן להסיק גם מהשוואה ליצירה צילומית דומה של גרשוני - "בנדיקטוס" (1974), שבה עשה האמן שימוש בתמונות של אביו ובכתובת "ציונית": "אבי נולד בפולניה 1904. למד חקלאות בצרפת. עלה לארץ בשנת 1929. נטע פרדסים.".

בהתייחסו אל העבודות המושגיות של גרשוני, כתב גדעון עפרת כי "קרע החלל והזמן ביצירת גרשוני מתגלה לנו כקרע של ערגה למקום אחר ולזמן אחר, אל רחם של תרבות אותוריטטיבית, אל חסות טרנסצנדנטלית-אותוריטטיבית ואל רחם אוטוביוגרפית של ילדות ומשפחתיות."

בשנת 2008 יצר גרשוני, על בסיס התצלום, ספר אמן בשם "עוד אני הולך אליו והוא לא ישוב אלי", בטכניקה של תצריב צילומי ב"הראל מדפיסים ומוציאים לאור".

הערות שוליים 

משה גרשוני: ציורים
ציור ישראלי
ציורים משנות ה-1970
יצירות משנת 1970