פאול לנדוואי

פאול לנדוואי (במקור פאל לנדוואי, (בגרמנית: Paul Lendvai; בהונגרית: Lendvai Pál; בודפשט, 24 באוגוסט 1929) הוא עיתונאי ומגיש טלוויזיה עטור פרסים, יהודי-הונגרי-אוסטרי שחיי באוסטריה.

קורות חייו 
פאול לנדוואי נולד במשפחה יהודית בבודפשט כבנם של אנדור לנדוואי (1890–1961), עורך דין, ושל אדית פולאצ'ק. הוא ומשפחתו שרדו את תקופת השואה הודות לתעודות החסות שהצליחו להשיג משגרירות שווייץ (קרוב לוודאי באמצעות קרל לוץ ו/או המחתרת החלוצית בהונגריה בתקופת השואה). לאחר מלחמת העולם השנייה למד משפטים באוניברסיטת פאזמאן פטר (שמה היום אוניברסיטת אטווש לוראנד) והחל לעבוד בארגון הנוער של המפלגה הסוציאל-דמוקרטית ההונגרית. מאוחר יותר כתב כמתמחה במשפטים בעיתון הסוציאל-דמוקרטי - נפסבה. כסוציאל-דמוקרט לשעבר בתקופת המשטר הסטליניסטי הוא נחשב לבלתי אמין מבחינה פוליטית, ב-1953 נאסר לשמונה חודשים ונאסר עליו לעסוק במקצועו למשך שלוש שנים.

לאחר המרד ההונגרי (מכונה בהונגריה מהפכת 1956) הוא ברח לאוסטריה מפני המשטר הקומוניסטי. הקריירה העיתונאית שלו התפתחה במלואה בווינה: הוא הפך לאחד האנליסטים החשובים ביותר של מזרח אירופה. קיבל אזרחות אוסטרית ב-1959.

בין 1957 לבין 1982 עבד בעיתון Die Presse שנוסד ב-1946,  אחד מכלי התקשורת המובילים באוסטריה. מ-1960 עד 1982 פורסמו מאמריו גם ב"פייננשל טיימס".

משנת 1973 היה העורך הראשי של העיתון הרבעוני Europäische Rundschau. בין 1982 לבין 1987 היה העורך הראשי של מערכת מזרח אירופה של ORF. (ארגון השידור הציבורי של אוסטריה). מ-1987 עד 1998, היה המנהל של Radio Österreich International.

בתחילת המאה ה-21, הנחה את תוכנית הטלוויזיה של ORF בשם Europastudio, כמומחה לדרום מזרח ולמזרח אירופה שוחח בתוכנית עם עיתונאים ואנליסטים פוליטיים. משנת 2003 היה אנליסט פוליטי ביומון האוסטרי Der Standard.

בשנת 2012, ייסד את פרס פאול לנדוואי לעיתונאים הונגריים שהיו ראויים לו בשל מאמרים יוצאי דופן על נושאים פוליטיים, ציבוריים וחברתיים שפורסמו בשפה ההונגרית, בעיתונות המודפסת ההונגרית ובאמצעי תקשורת מקוונת.

הוא אחד מהביוגרפים של ויקטור אורבן, שזכה בפרס הספר האירופי בשנת 2018 עם ספרו בשם "אורבן, האיש החזק החדש של אירופה". הוא אפיין את אורבן כאדם פופוליסט ואוטוקרטי שכוחו מובטח על ידי שליטה נרחבת במערכת המשפט ובאמצעי תקשורת ההונגרית. בשנת 2020, דיבר כאנליסט פוליטי בסרט התיעודי "שלום דיקטטור" - אורבן, האיחוד האירופי ושלטון החוק - ("Hello, Dictator" - Orbán, the EU and the rule of law) שפורסם ב-YouTube בבימויו של מיכאל ווך (Michael Wech) הגרמני.

ב-26 באפריל 2022 הוא קיבל את פרס קונקורדיה בפרלמנט האוסטרי כ"אגדה חיה" על מפעל חייו. הקונקורדיה הוא פרס עיתונות אוסטרי המוענק מדי שנה מאז 1998 לעיתונאים מצטיינים הפועלים בתחומי זכויות האדם, דמוקרטיה ובמיוחד חופש המידע וחופש העיתונות.

כתביו 
 Tito, a magyar nép ellensége (1951)
 Franciaország keresztúton (1955)
 Eagles in cobwebs: nationalism and communism in the Balkans (1969)
 Anti-Semitism without Jews: Communist Eastern Europe (1971)
 Anti-Semitism in Eastern Europe (1972)
 Kreisky – Portrait eines Staatsmannes (1974)
 Die Grenzen des Wandels: Spielarten des Kommunismus im Donauraum (1977)
 Bureaucracy of Truth: How Communist Governments Manage the News (1981)
 Das Einsame Albanien: Reportage aus dem Land der Skipetaren (1985)
 Das eigenwillige Ungarn: Innenansichten eines Grenzgangers (1986)
 Hungary: The Art of Survival (1990)
 Honnan – Hová? – Gondolatok a közép- és kelet-európai változásokról (1995)
 Auf schwarzen Listen. Erlebnisse eines Mitteleuropäers (1996)
 Blacklisted: A Journalist's Life in Central Europe (1998)
 Hungarians: A Thousand Years of Victory in Defeat (2003)
 A világ egy kritikus európai szemével (2005)
 Az osztrák titok – 50 év a hatalom kulisszái mögött (2007)
 Best of Paul Lendvai (2008)
 One Day That Shook the Communist World: The 1956 Hungarian Uprising and Its Legacy (2008)
 Inside Austria: New Challenges, Old Demons (2010)
 Mein verspieltes Land – Ungarn im Umbruch (2010)
 Az eltékozolt ország (2011)
 Három élet – Beszélgetés Mihancsik Zsófiával (2012)
 Hungary: Between Democracy and Authoritarianism (2012)
 Leben eines Grenzgängers (2013)
 Orbáns Ungarn (2016)
 Orbán: Europe's New Strongman (2017)

פרסים והוקרה 
 1974: Dr.-Karl-Renner-journalism award
 1974: Golden Decoration of Honour for Services to the Republic of Austria
 1980: Appointed Professor
 1984: Karl Renner Prize of Vienna
 1986: Grand Decoration of Honour for Services to the Republic of Austria
 1989: Gold Medal for services to the city of Vienna
 1990: Great Gold Medal of Styria
 1990: Grand Cross of Merit of the Federal Republic of Germany
 1994: Austrian Cross of Honour for Science and Art, 1st class
 1994: Bruno Kreisky Prize for Political Books for Between hope and disillusionment – reflections on the changes in Eastern Europe
 1997: Silver Commander's Cross of Honour for Services to the province of Lower Austria
 1998: Axel Corti Prize
 1999: Commander's Cross of the Order of Merit of the Republic of Poland
 2000: Grand Prize of Burgenland Journalist Award
 2001: Television Award of the Austrian Adult Education for his biography of Bruno Kreisky (with Helene Maimann)
 2001: Award of the Budapest Corvinus Europe Institute
 2001: Grand Gold Decoration for Services to the Republic of Austria
 2002: Dr. Alois Mock Europe Prize
 2003: Commander's Cross with Star of the Order of Merit of the Republic of Hungary
 2003: Fellowship of the Centre for Applied Policy Research (Ludwig Maximilian University of Munich)
 2005: Austrian State Prize for Cultural Journalism
 2008: Honorary Award of the Austrian book trade for tolerance in thought and action

לקריאה נוספת 
 אתר האינטרנט של פרופסור פאול לנדוואי
 ביוגרפיה של פאול לנדוואי באתר הרדיו האוסטרי ORF

קישורים חיצוניים 

 Lelepleztük a német sajtó Magyarország felelősét
 The unreluctant henchman
 Paul Lendvai reloaded
 State Prize for Cultural Journalism 2006 goes to Paul Lendvai

הערות שוליים 

בוגרי אוניברסיטת אטווש לוראנד בודפשט
בודפשט: אישים
יהדות בודפשט
מנחי טלוויזיה אוסטרים
ניצולי השואה
עורכי דין יהודים הונגרים
עיתונאים יהודים אוסטרים
עיתונאים יהודים הונגרים
הונגרים שנולדו ב-1929