יהדות קרתגו

ישנם מספר מקורות עתיקים שעל פיהם משערים חוקרים בני זמננו שייתכן כי מספר קהילות יהודיות חיו בעיר קרתגו.

מספר השערות לגבי הקהילה היהודית 
 השערה אחת גורסת כי לאחר חורבן בית ראשון קבוצות יהודים שגלו מארץ ישראל השתקעו באי ג'רבה. לפי יוסף בן מתתיהו היהודים תושבי ג'רבה והסביבה סייעו לפיניקים להקים את קרתגו, או לחלופין, יתיישבו לצידם עקב קשריהם הטובים בארצות האם שלהם, כפי שמתואר גם במקרא. 
לאחר מכן, כאשר חרבה קרתגו במלחמה הפונית השלישית, התגיירו רוב תושביה הפיניקים. תאוריה זו מתרצת את סיבת העלמותם התמוהה של תושבי קרתגו הפיניקים מן האזור.
 לפי ספר יוסיפון, טיטוס יישב כ-50,000 יהודים בצפון אפריקה, ואבן ח'לדון (1332–1406), בן תוניסיה בעצמו, ציין כי נתקל במספר שבטים ברברים שהתגיירו.
 בתלמוד הירושלמי מופיעים ארבעה רבנים שהיו רבני העיר קרתגו. אם כי קיימת טענה כי התלמוד התכוון להזכיר את הרבנים של הקהילות היהודיות בספרד הסמוכה. 
 אלפרד לואי דלאטר, ארכאולוג צרפתי, חשף נקרופוליס בו נתגלו סממנים יהודיים (דוגמת שופר, מנורה, ואתרוג) המתוארכים לתחילת המאה ה-3,  בעיירה בתוניסיה.
 מקורות נוספים טוענים כי כשגייסריק מלך הונדלים בזז את רומא, הוא לקח את כלי המקדש אל בירתו החדשה קרתגו.

קרתגו אף מוזכרת בתלמוד הירושלמי:

תרשיש 
סברה נוספת היא כי תרשיש המוזכרת בתנ"ך היא העיר קרתגו. לטענה זו יש מספר התנגדויות מפי חוקרים הטוענים כי העיר תרשיש הייתה באזור חצי האי האיברי.

הערות שוליים 

קרתגו
יהדות צפון אפריקה