בהיגה אל-מהדי

בהיגה אל-מהדי (בערבית: بهيجة المهدي; נולדה ב-8 באוגוסט 1911 אלכסנדריה, מצרים – 1979; שמה האמיתי: הנרייט כהן, בערבית: هنريت كوهين) הייתה שחקנית יהודייה-מצרייה שהתפרסמה בשנות ה-30 של המאה ה-20. ידועה גם בשל היותה חלק מהצמד הקומי שגילמה יחד עם עלי אל-קסאר.

ביוגרפיה
נולדה למשפחה חרדית באלכסנדריה שראו באומנות חטא. אביה היה מעשירי מצרים ובהיותה בת שש עשרה החליטה משפחתה לעבור מאלכסנדריה להתגורר ברובע היהודי בשכונת גמליה בקהיר, שם החל אביה לסחור בזהב והפך למנהיג הקהילה ומשפחתה הפכה לאחת המשפחות היהודיות החשובות במצרים. בניגוד לרקע ממנו באה, הנרייט אהבה מילדותה קולנוע ותיאטרון וניסתה למצוא לשם את דרכה בסתר, מה גם שבחברה הכללית היה קשה לנשים בכלל להיכנס לעולם זה בגלל שמרנות החברה ותפקידי נשים מולאו בעיקר בידי גברים. עד שראתה יום אחד מודעה על להקת תיאטרון חדשה של פאטימה רושדי שם נבחנה והתקבלה, למורת רוחם של בני משפחתה שניסו למנוע זאת ממה, מהם נאלצה לברוח. היא בחרה לעצמה את השם האומנותי בהיגה אלמהדי, ע"ש בת עירה מאלכסנדריה בהיגה חאפז שהייתה האישה הראשונה שהלחינה פסקולים לסרטים. במהלך להקת התיאטרון  נישאה ליהודי מיליונר בשם אלי דרי, המבוגר ממנה ב-50 שנה ולאחר שלוש שנים התאלמנה ממנו כשהוא מותיר אותה מיליונרית צעירה.

המפיק היהודי טוגו מזרחי, ראה אותה באחת ההופעות על הבמה בלהקתה של פאטימה רושדי, ומשכה את תשומת לבו כישרונה, והוא החליט לתת לה את ההזדמנות הקולנועיות הראשונה ב-1935 בסרט "שלום המתורגמן". חיי המסך שלה נמשכו רק חמש שנים (הסרט האחרון בו שיחקה היה "אלף לילה ולילה" (1941), אך נותרה זכורה בלבבות בשל גילומה של האישה המכוערת, האימה לבעלה ולבנותיה, והיותה אחת הבודדות שהעזו לחשוף את הכיעור הפיזי שלה בצורה גלויה כל כך על המסך. 

תחנה חשובה במסעה הקולנועי היה כששיתפה פעולה עם הקומיקאי עלי אל-קסאר בסדרת סרטים כצמד קומיקאי מבריק, שאף גרם לרבים להאמין שהם זוג נשוי במציאות:  "משמר הז'נדרמריה", "תלווה לי 3 פאונד", "אלף לילה ולילה", "עותמאן ועלי", "השעה 7" ו"הטלגרף". היא תמיד הופיעה שם עם אל-קסאר בתפקיד האישה שאוהבת מאוד את בעלה, ומנסה בכל כוחה לשים קץ לסכסוך המתרחש בין אמה לבעלה.

עזבה את עולם הקולנוע ב-1940 והיגרה לחלוטין ממצרים אחרי מלחמת העצמאות ב-1948. על פי חלק מהמקורות עזבה לארצות הברית, שם הפכה לפעילה ציונית, חזרה לשמה המקורי, נישאה ליהודי וילדה בת. בהמשך עלתה לשיראל והשתקעה בה ובשנות ה-70 איבדה את שפיותה כך שב-1976 הרגה את בעלה, בתה ואמה (דבר שהתפרסם בעיתנות הישראלית), ואשופזה בבית חולים פסיכיאטרי עד ששלוש שנים לאחר מכן מתה שם.

פילמוגרפיה
1935: שלום המתורגמן
1936: משמר הז'נדרמריה
1936: שחור ולבן
1937: לילה בחיים
1937: השעה שבע
1937: שלום הספורטאי
1938: זה הטבע שלי!
1938: הטלגרף
1938: היום המיוחל
1939: עותמאן ועלי
1939: הלוו לי שלושה פאונד
1940: אנשי המוחות
1941: אלף לילה ולילה

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

שחקניות קולנוע וטלוויזיה יהודיות מצריות
אומנים יהודים שפעלו בארצות ערב
אמנים יהודים הידועים בשם במה
מצרים שנולדו ב-1911
נפטרות ב-1979