אילת (עיר מקראית)

אילת (ביוונית: Ελά ,Ἀηλά ,Αἴλανα ,Αἰλανίτης ,Αἰλανή ,Ἐλάνα ,Αἴλανον ,Αἰλάς ,Αἰλάθ ,Αἰλών ,Ἡλάθ ,Αϊλά; בלטינית: Aila) הייתה עיר מקראית אשר הוזכרה פעמים רבות בתנ"ך. העיר הייתה ממוקמת בקצה הצפוני של מפרץ אילת. בערך באותו המיקום שבו הייתה ממוקמת העיר עציון גבר, ובסמוך לאילת המודרנית.

בתקופה הרומית בארץ ישראל נקראה העיר "אאלה" (Αέλα), אך לאחר מכן השם אומץ לשפה היוונית הביזנטית ושונה ל-"איילה", ובערבית נקרא גם "איילה" (آيلة). לאחר מכן בעת שליטת האימפריה העות'מאנית, שונה שם העיר ל-"מעלה איילה" (עקבה איילה, عقبة آيلة), ולבסוף קוצר לעקבה (الْعَقَبَة), עיר שקיימת עד היום בירדן.

העיר הישראלית המודרנית "אילת", שהוקמה בשנת 1950, קרויה על שם העיר העתיקה.

אטימולוגיה 
מקור השם אינו ידוע. אחת ההשערות היא שהמקור למילה "אילת", באה מהשורש העברי איל, שהוא גם השורש למילה אלה, שמשמעותה הוא האלה ארצישראלית, מין עץ ממשפחת האלתיים. השערה נוספת היא ש-"אילת" למעשה באה מהמילה איל שמשמעותה כבש ממין זכר. זאת מכיוון שהאילים מוזכרים בתנ"ך רבות, בעיקר באזור הדרום.

אזכורים במקרא 
העיר נזכרת במספר מקומות בתנ"ך:

לקריאה נוספת

הערות שוליים 

יישובי המקרא
אילת
עקבה
אילת: היסטוריה