באד ארולזן

באד ארולזן (בגרמנית: Bad Arolsen) היא עיירה קטנה בצפון מדינת הסן שבגרמניה, במחוז ואלדק-פרנקנברג. מ-1655 עד 1918 שימשה כעיר המגורים של נסיכי ולדק ופירמונט ולאחר מכן, עד 1929, כבירת מדינת ולדק החופשית. המטה של שירות האיתור הבינלאומי נמצא בבאד ארולזן. בשנת 2003, העיר אירחה את הפסטיבל הממלכתי ה-43 של הסנטג (Hessentag) - יום מדינת הסן.

גאוגרפיה

מקום 
באד ארולזן ממוקמת כ-45 ק"מ מערבית לקאסל.

דרך הנופש הגרמנית-הולנדית הנקראת "דרך התפוז" עוברת דרך העיירה, ומחברת עיירות, ערים ואזורים הקשורים לבית אורנג' .

יישובים שכנים 
ליד באד ארולזן שוכנות העיירה דימלשטט מצפון, העיירה וולקמרסן (שתיהן שייכות למחוז ולדק-פרנקנברג); העיירה וולפהאגן (Wolfhagen) בדרום מזרח (מחוז קאסל); העיר ולדק (Waldeck) מדרום, קהילת טוויסטטל (Twistetal) מדרום-מערב, קהילת דימלזה (Diemelsee) ממערב (שלוש האחרונות במחוז ולדק-פרנקנברג) והעיר מרסברג (הוכזאוארלנדקרייז, Hochsauerlandkreis, בנורדריין-וסטפאליה).

קהילות מכוננות 

מלבד הרובע הראשי (8,300 תושבים), הנושא את שם העיר, באד ארולזן מורכבת מחלקי המשנה הבאים:
 בראונסן, 199 תושבים
 בילה (Bühle) עם 110 תושבים
 קולגרונד, 255 תושבים.
 הלסן, 2,156 תושבים
 לנדאו, 1,120 תושבים
 מסנהאוזן, 583 תושבים
 מנרינגהאוזן, 3,746 תושבים
 נוי-בריך, 246 תושבים
 שמילינגהאוזן, 495 תושבים
 פולקהרדינגהאוזן (Volkhardinghausen) עם 130 תושבים
 וטרבורג, 859 תושבים

היסטוריה 
המסמכים המוקדמים ביותר המזכירים את ארולזן מתוארכים לשנת 1131 כאשר הוקם שם מעון לנזירות אוגוסטיניות בשם "ארולדסן" (Aroldessen). המעון חולן ב-1526 ובשנת 1655 הפך למגורי הרוזנים (לימים הנסיכים) מוולדק, שהסבו אותה לבית מפואר. הבית נהרס ב-1710 והוחלף במבנה בארוק חדש (1713–1728) על ידי פרידריך אנטון אולריך, נסיך ולדק ופירמונט (1676–1728).

בין השנים 1918 עד 1929 הייתה ארולזן בירת המדינה החופשית ולדק-פירמונט (אחרי 1922: מדינת ואלדק החופשית), אשר שולבה לאחר מכן בפרוסיה.

פוליטיקה

מועצת העיר 
37 המושבים של מועצת העיר מחולקים בהתאם לבחירות המוניציפליות שהתקיימו ב-26 במרץ 2006:

ממשלת עיירה 
העיירה נשלטת על ידי מגיסטרטורת העיירה שבראשה עומד ראש עיריית באד ארולזן. ראש העיר המכהן הוא יורגן ואן דר הורסט (עצמאי), שנבחר לראשונה ב-2007. כהונתו הנוכחית בת שש שנים ואמורה להסתיים ב-2025.

סמל 
סמל העיירה הוא אמבלמה (Emblem) של עץ אלון בעל תשעה עלים וארבעה בלוטים, שלפניו מגן אבירים ובתוכו חציו העליון של כוכב על שמונה קצוות והאות "A".

עץ האלון מייצג את החורשות סביב העיירה ובעקיפין את האוויר הצח שבאד ארולזן ידועה בזכותו בתור ספא אקלימי. השלט מציג את ראשי התיבות (המקוריים) של העיר, ואת הכוכב בעל שמונה הקצוות של ולדק.

הנשק המקורי הושמט מהאמבלמה ב-1938 עקב חשש שיזוהה עם הבונים החופשיים, שלא היו חוקיים בגרמניה הנאצית. המדובר היה ב"עין אלוהים" - משולש שקרני השמש זורחות מתוכו, כפי שניתן לראות עדיין בסמל האזרחי של באד קרוצינגן (Bad Krozingen). בסמל של באד ארולזן "עין אלוהים" הוחלפה בעץ אלון ב-1938.

ערים תאומות

תרבות ותיור

העיר 
לעיירה מתווה בארוק מפואר. רשת הרחובות מציגה דפוס משובץ שהיה אופייני לאותה תקופה. במקור תוכנן מתווה בתמונת מראה במזרח ובמערב הבית המפואר, אך התוכניות מעולם לא בוצעו במלואן; לאחר השלמת הפיתוחים ממערב לבית המפואר, לא נותר כסף לחלק המזרחי. במקום זאת, פריסת המראה מומחשת על ידי עיצוב השטח עם עצים ושיחים. חלק ממבני הפיתוח מוגנים בחוק. מאז 1999 קיים Gestaltungssatzung, "קוד עיצוב", כדי להבטיח את הצורה הנוכחית של הנוף העירוני באמצעות הגנה קולקטיבית.

Grosse Allee ("השדרה הגדולה") היא מרחב גינון עירוני, שדרה רחבה העוברת לאורך קילומטר ממזרח למערב, ולאורכה כ-880 עצי אלון גרמניים בסידור של שישה קווים. בחודשים החמים של האביב, הקיץ והסתיו השדרה המוצללת דמוית הפארק מושכת מטיילים. השדרה נבנתה בשנת 1676 כדרך מחברת יוקרתית לכרכרות בין ה"רזידנצשלוס" (טירת הדיירים) ל"לוסטשלוס" (טירת ההנאה / עינוגים) הנסיכותית. האחרונה נהרסה בשנת 1725.

מבנים 

 שלוס ארולזן (טירת ארולזן) בסגנון הבארוק, השתייכה במקור לנסיכי ולדק-פירמונט. המבנה המרשים נבנה בין 1713 ל-1728 על ידי האדריכל יוליוס לודוויג רותוויל. בעלי חשיבות מיוחדת הם ציורי התקרה של האמן האיטלקי קרלו לודוביץ' קסטלי, ועבודות הטיח של אנדריאה גאלסיני.
 Landauer Wasserkunst - מפעל מים היסטורי בלנדאו משנת 1555.

אירועים קבועים 
 מרץ/אפריל: הדלקת אש הפסחא במגרש הירידים קניגסברג
 מאי: Arolser Barockfestspiele (פסטיבל הבארוק)
 אוגוסט: Arolser Kram- und Viehmarkt (יריד עם שעשועים, מוצרי בית ושוקי בקר במגרש הירידים קניגסברג)
 אוגוסט: ריצת טריאתלון Bad Arolsen Twistesee
 נובמבר: ריצת באד ארולזן אדוונט וולדמרתון
 דצמבר: Weihnachtsmarkt (יריד חג המולד ב-Kirchplatz במקום המרכזי של העיר - Kirchplatz, כיכר הכנסייה)
 כל שבע שנים באופן עקרוני (פעם אחרונה ב-2007): "פסטיבל Freischiessen" (ירי) במנגרינגהאוזן

כלכלה ותשתיות 
העיירה הייתה מקומו של חיל מצב, והדבר היה בעל חשיבות כלכלית מיוחדת. בשנת 1994 הצבא הבלגי ביטל את חיל המצב שלו ועזב את העיירה. ב-17 בדצמבר 2004 השבית הבונדסוור את מחנהו במנגרינגהאוזן.

תחבורה 
באד ארולזן ממוקמת על קו הרכבת מקאסל לקורבך. התחבורה הציבורית המקומית נעשית גם על ידי אוטובוסים של איגוד התחבורה של צפון הסה (Nordhessischer Verkehrsverbund; NVV). העיר מונגשת גם על ידי חברת האוטובוסים BRS (Busverkehr - Ruhr - Sieg).

מוסדות ציבור 

מאז 1946, באד ארולזן היא המטה של שירות האיתור הבינלאומי, ארגון המוקדש למציאת אזרחים נעדרים, שאבדו בדרך כלל למשפחתם ולחבריהם כתוצאה ממלחמת העולם השנייה. המוסד הובל ונוהל עד דצמבר 2012 על ידי הוועד הבינלאומי של הצלב האדום וממומן על ידי הרפובליקה הפדרלית של גרמניה; הוא מנוהל כעת על ידי הרפובליקה הפדרלית של גרמניה.

במקום נמצאים מיליוני מסמכים הקשורים לניסיונות ההשמדה של העם היהודי ואחרים. ה-ITS  מחזיק בארכיונים עצומים של מסמכים הקשורים לנאצים. באפריל 2006 הודיעה שרת המשפטים הגרמנית בריז'יט ציפריס כי גרמניה תשתף פעולה עם ארצות הברית ותאפשר לניצולי השואה ולהיסטוריונים גישה ל-47 מיליון עמודי מסמכים, בהחלטה פה אחד של אחת עשרה מדינות. יותר מ-12 מיליון מהמסמכים נסרקו באופן דיגיטלי ומשותפים עם מוסדות מחקר ברחבי העולם, בהם יד ושם בישראל. הארכיון נפתח במלואו כאשר צרפת, איטליה ויוון אשררו שינויים בפרוטוקול הגישה. המידע הוסתר מהציבור מאז הקמת הארכיו, ונפתח לציבור בנובמבר 2007.

אנשים ידועים 
 אוטו פון ביסמרק, לשעבר קנצלר האימפריה הגרמנית מ-1871 עד 1890, הוא "אזרח כבוד" של באד ארולזן.

בני ובנות העיירה 
 1556, פיליפ ניקולאי, משורר שירים ורפורמי, חי במנגרינגהאוזן (נפטר ב-26 באוקטובר 1608 בהמבורג )
 1620, הנסיך גאורג פרידריך פון ולדק (נפטר ב-19 בנובמבר 1692 בבאד ארולזן)
 1740, ארנסט אייכנר, מלחין (נפטר ב-1777 בפוטסדאם)
 1743, פרידריך קרל אוגוסט, נסיך ולדק ופירמונט (נפטר ב-1812), נסיך וולדק ופירמונט
 1747, גאורג הראשון, נסיך ולדק ופירמונט (נפטר ב-1813)
 1767, יוהאן שטיגליץ, רופא (נפטר ב-31 באוקטובר 1840 בהנובר)
 1777, כריסטיאן דניאל ראוך, פסל (נפטר ב-3 בדצמבר 1857 בדרזדן); המוזיאון בבאד ארולזן שומר על האנדרטה שלו.
 1804, וילהלם פון קולבאך, צייר (נפטר ב-7 באפריל 1874במינכן)
 1822, פרידריך קולבאך, צייר (נפטר ב-17 בספטמבר 1903 בהנובר)
 1831, גאורג ויקטור, נסיך ולדק ופירמונט (נפטר ב-1893)
 1838, וולטר הרוויג, מייסד הדיג הגרמני בים הפתוח
 1858, אמה, נסיכת ולדק ופירמונט, מלכה ויורשת עצר הולנד בשנים 1890–1898 (אשתו השנייה של המלך ההולנדי וילם השלישי; נפטרה ב-20 במרץ 1934 בהאג)
 1861, אוגוסט ביאר, מנתח בהלסן (נפטר ב-12 במרץ 1949 בזאואן (Sauen, ליד בסקוב, Beeskow)
 1865. פרידריך, נסיך ולדק ופירמונט (נפטר ב-1946)
 1873, רוקולף קלאפ, פרופסור לאורתופדיה
 1896, יוזיאס, נסיך הכתר של ולדק ופירמונט, אס אס אובר-גרופנפיהרר (נפטר ב-30 בנובמבר 1967 בבאד ארולזן)
 1936, ויטקינד, נסיך ולדק ופירמונט

קישורים חיצוניים 

 
 ארכיון מהתקופה הנאצית זמין במוזיאון השואה האמריקאי
 דיווח של אתר Slate על פתיחת הארכיון

שואת יהודי גרמניה
הסן: ערים

הערות שוליים