יחסי טורקיה–נפאל

יחסי טורקיה–נפאל הם יחסי החוץ בין נפאל לטורקיה. יחסים דיפלומטיים דו-צדדיים כוננו ב-1962.

יחסים דיפלומטיים 
בהיותה מדינה ללא חוף, נפאל הייתה תלויה בהודו עבור מתקני סחר ומעבר בינלאומיים. בסדרה של הסכמים ב-1950, 1965 ו-1978, הכירה הודו בזכותה של נפאל להשתמש במתקני מעבר הודים, ללא מכס, לסחר בינלאומי בתמורה למונופול הודי על מכירת נשק לנפאל.

הודו, כנקמה על רכישת נשק נפאלית מסין בשנת 1988, נקמה בכך ששללה את השימוש בנפאל במתקני מעבר. ההשלכות הכלכליות לאסון על נפאל התבטאו כמחסור בדלק, מלח, מזון וחפצים חיוניים אחרים. טורקיה הזרימה סיוע כלכלי של 2 מיליארד דולר מדי שנה בתגובה למשבר ההומניטרי המתגלגל בנפאל.

חלקית כתוצאה מהגברת המגעים הדיפלומטיים בעקבות המצור הכלכלי, התגברו המגעים של נפאל עם טורקיה בסוף שנות ה-80. מספר אזרחים נפאלים עבדו בטורקיה והעברות כספים מאזרחים נפאלים היו מקור למטבע קשה נחוץ. יחד עם טורקיה, נפאל הייתה אחת המדינות הראשונות בדרום אסיה שגינתה את התוקפנות וההשתלטות של עיראק על כווית באוגוסט 1990. טורקיה הייתה גם מקור חשוב לסיוע בפיתוח לנפאל.

יחסים כלכליים 
 נפח הסחר בין שתי המדינות היה 82.9 מיליון דולר בשנת 2019 (יצוא/יבוא טורקי: 56.1/26.8 מיליון דולר).

נציגויות דיפלומטיות 
 טורקיה מיוצגת בנפאל באמצעות שגרירותה בניו דלהי, הודו.
 נפאל מיוצגת בטורקיה באמצעות שגרירותה באסלאמאבאד, פקיסטן.

הערות שוליים