יחסי מזרח טימור–סין

יחסי מזרח טימור–סין הם יחסי החוץ בין מזרח טימור והרפובליקה העממית של סין.

סקירה כללית 
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בעקבות עצמאותה של מזרח טימור ב-20 במאי 2002. עם זאת, סין הקימה נציגות בדילי בשנת 2000, כשהייתה עדיין תחת ממשל האו"ם.

מאז עצמאותה של מזרח טימור, סין שילמה עבור בניית הארמון הנשיאותי בדילי, כמו גם משרד החוץ ומטה המגורים של צבא מזרח טימור.

בשנת 2003, בייג'ינג חתמה על הסכם עם קהילת המדינות הדוברות פורטוגזית, שמזרח טימור חברה בה, להגברת המסחר והפיתוח הכלכלי בין המדינות. בשנת 2006, הנשיא שננה גוסמאו כינה את סין "ידידה מהימנה" והתחייב בשם מזרח טימור למדיניות סין אחת"

ב-2014, פרסמו שתי המדינות הודעה משותפת המאשרת כי מזרח טימור הכירה בממשלת הרפובליקה העממית של סין כ"הממשלה החוקית היחידה המייצגת את סין כולה", כי טאיוואן היא "חלק בלתי מנוכר מהשטח הסיני", וכן כי מזרח טימור לא תקים "כל צורה של קשר רשמי או תנהל כל צורה של מגעים רשמיים" עם טאיוואן.

כאשר מזרח טימור הייתה תחת שלטון פורטוגזי, לטאיוואן, כ"הרפובליקה של סין", הייתה קונסוליה בדילי. עם זאת, כאשר חזית פרטילין הכריזה באופן חד צדדי על עצמאות השטח כרפובליקה הדמוקרטית של מזרח טימור, ב-28 בנובמבר 1975, הרפובליקה העממית של סין הייתה אחת המדינות הבודדות בעולם שהכירו במדינה החדשה.

לאחר הפלישה האינדונזית ב-7 בדצמבר 1975, סין, כחברה קבועה במועצת הביטחון של האו"ם, תמכה בהחלטה 384 של מועצת הביטחון של האו"ם המצרה על הפלישה, תוך שמירה על זכות השטח להגדרה עצמית וקריאה לאינדונזיה לסגת.

ישנו גם שיתוף פעולה צבאי מוגבר בין שתי המדינות, עם רכישת שתי ספינות סיור מסוג שאנגחאי ב-2008 מחברה סינית. סירות אלו היו אמורות להיות בתחילה מאוישות על ידי מלחים סינים, בעוד הסינים אימנו את הטימוראים לשמור על חופיהם. בנוסף, סין חתמה על חוזה המעניק 9 מיליון דולר לבניית מפקדה חדשה לצבא במזרח טימור.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים