סיקי קול

סיקי קול (נולדה ב-16 בפברואר 1951, ברמת גן) היא רקדנית, כוריאוגרפית, מורה לכוריאוגרפיה, מורה למחול מודרני, מנהלת חזרות ומאמנת אישית ישראלית. 

בשנת 1983 זכתה יצירתה הכוריאוגרפית "סחף" בפרס השני בתחרות הבין־לאומית לכוריאוגרפיה בקלן, גרמניה. ובשנת 1984 יצירתה הכוריאוגרפית "מלכוד" זכתה בפרס כינור דוד כיצירה הכוריאוגרפית הטובה ביותר של השנה.

ביוגרפיה 
נולדה בשם שרה מיניוביץ', ברמת גן, בשנת 1951, וקיבלה את שם החיבה "סיקי". למדה בבית ספר הלל ובתיכון בליך.

בשנים 1969–1971 שירתה בצה"ל בלשכת מפקד חיל האוויר.

בשנת 1971, נישאה לאביהו קול ונולדו להם שני ילדים והם התגוררו במושב חגור.

בשנת 1986 חזרה להתגורר ברמת גן. מאז 1989 חיה עם בן זוגה, דורון צפריר.

השכלה 
ב-1973 סיימה לימודי דרמה יוצרת בסמינר הקיבוצים, בהנחייתה של שרה שפיר.

בשנת 1981 השתתפה בקורס בין־לאומי לכוריאוגרפים ומלחינים (IDC-P.CC) באוניברסיטת סארי, אנגליה, בניהולם האמנותי של מרס קנינגהם וג'ון קייג'.

בשנת 1987 סיימה תואר בוגרת האקדמיה למחול ע"ש רובין בירושלים, עם תעודת הוראה מטעם משרד החינוך והתרבות.

מאז 1990, תלמידתם של יוספה ופלד מיכאלי בשיטת מחשבת הגוף.

ב-1995 סיימה קורס שנתי במכון "מעגלים" בנושא "ספורט בתהליך הפסיכותרפויטי".

בשנת 1997 קיבלה תואר שני מאוניברסיטת נורוויץ' , ארצות הברית.

בשנת 2005 סיימה לימודי תעודה בניהול מערכות חינוך חדשניות מטעם אוניברסיטת תל אביב, בית הספר לחינוך.

בשנת 2006 סיימה תוכנית להכשרת מאמנים במכללת CoachMe.

קריירה
קול התחילה לרקוד בגיל שש בסטודיו למחול של הילדה קסטן ועליזה שדה ברמת גן. בשנים 1964–1969, למדה בלט קלאסי ומחול מודרני אצל ז'נט אורדמן, עם הקמתו של אולפן בת דור למחול בתל אביב.

בתום השירות הצבאי רקדה בלהקת בת דור (כלול סיורים לאירופה ולמזרח הרחוק).

בשנת 1973 החלה להיות מנהלת הצגה, מנהלת חזרות ומורה למחול באולפן בת דור תל אביב ובבאר-שבע.

בשנים 1980–1986 הייתה כוריאוגרפית הבית ומנהלת החזרות בלהקת בת שבע.

לאורך שנות ה-80 וה-90, פעלה ככוריאוגרפית בלהקות מחול נוספות, ובהן ענבל, בת דור, ביכורי מחול, ותיאטרון-מחול תל אביב (מוזע).

בשנת 1984 ייסדה וריכזה את מגמת המחול בבית הספר לאמנויות תל אביב, ובמקביל עד שנת 1995, הייתה כוריאוגרפית ומורה למחול של להקת ביכורי מחול בהנהלתו של אבי לפידות, במרכז למחול, ביכורי העיתים, שבתל אביב.

בשנים 1989–2019 הייתה מורה לכוריאוגרפיה ורפרטואר מודרני במגמת המחול בתיכון תלמה ילין. כמו כן, הייתה מחנכת כיתה ורכזת חברתית בתיכון זה.

בשנים 1985–2015 בחנה בבחינות למלגות מטעם קרן התרבות אמריקה-ישראל, קרן שרת, הייתה חברה במדור למחול ובמדור בתי ספר לאמנות במועצה הישראלית לתרבות ואמנות, חברה בוועדת השופטים של פרס רוזנבלום לאמנויות הבמה, ובין השנים 2000–2019 הייתה חברה בוועדה לחשיפה בין־לאומית של מרכז סוזן דלל.

יצירותיה הכוריאוגרפיות

הוקרה ופרסים
עבור עבודותיה בלהקת בת שבע, זכתה במקום השני בתחרות הבין-לאומית לכוריאוגרפים בקלן לשנת 1983 (סחף) ובפרס כינור דוד לשנת 1984 (מילכוד).

בחודש אפריל 1983 זכתה בפרס "קרן יאיר שפירא" על הישגיה בתחום המחול.

קישורים חיצוניים

 ד"ר רות אשר, הספר Dance Spreads Its Wings: Israeli Concert Dance 1920–2010 

ממאמריה:
 ג'אנט אורדמן – אישה שהגשימה חלום ושברה אותו, סיקי קול, מחול עכשיו 14,אוקטובר 2008, עמודים: 38–39
 סיקי קול, ללמד את הבלתי ניתן ללימוד, תפקידו של המורה לכוריאוגרפיה, עמודים 44–45

הערות שוליים

רקדניות ישראליות
כוריאוגרפיות ישראליות
כוריאוגרפים ישראלים
זוכי פרס כינור דוד
סגל תלמה ילין
רקדני להקת המחול בת שבע
מאמנים אישיים ישראלים
רקדנים ישראלים
רמת גן: אישים
בוגרי תיכון בליך
בוגרות תיכון בליך
זוכות פרס כינור דוד
רקדניות להקת המחול בת שבע
מאמנות אישיות ישראליות
חיילות חיל האוויר הישראלי
חיילי חיל האוויר הישראלי
ישראלים שנולדו ב-1951