קונצרט האסם

קונצרט האסם (באנגלית: The Barnyard Concert) הוא סרט הנפשה קצר אמריקאי שיצא בשנת 1930, כחלק מסדרת סרטי "מיקי מאוס". זהו הסרט הקצר ה-17 של מיקי מאוס שהופק ושני באותה השנה.

עלילה 
מיקי מאוס מנצח על מופע תזמורתי בחווה הכולל חתולים, כלבים, סוסים, פרות, חזירים ועזים. הלהקה מנגנת את האוברטורה מתוך "משורר ואיכר" של פרנץ פון סופה בהנחייתו של מיקי. חלק מהחיות מוצאות את עצמן בקונפליקט - הנגינה בטובה של הכלב מטרידה את הפאה נכרית של החזיר המנגן בחצוצרה ועז שמכה חזיר אחר, שנתקע בשלבי הסולם, בקשת הכינור שלו. מיקי יוצר מוזיקה על ידי משיכת זנבות של חזירונים היונקים מאימם, וסוס מתופף על חלקה האחורי של פרה. בסוף הסרט, מיקי - שנמאס לו להיות מוטרד על ידי זנבה של הפרה - קושר את הזנב לגיגית מים, והפרה מעלה ושופכת את הגיגית על ראשו של מיקי. מיקי רועד ומייבב בעוד הקונצרט מסתיים.

הפקה 
זהו הסרט הראשון הכולל סוס ופרה אשר יתפתחו בהמשך להיות הוראס הורסקולר וקלרבל הפרה, שניים מחברי צוות המשנה המוקדם של מיקי. לאף אחד מהם אין קווים, או את התלבושות שהם יאמצו אחר כך, אבל הדמיון ברור. אין בסרט דיאלוג.

חלק מההנפשה בסרט קצר זה תעשה שימוש חוזר בסרט הקצר "הניצול" משנת 1931.

זהו הופעתו הראשונה של מיקי כמנצח, הוא יחזור לתפקיד זה בסרטים בהמשך, ובראשם "קונצרט הלהקה" (1935) ו"שעת המוזיקה" (1942).

מיקי ישוב למוזיקה של פרנץ פון סופה בסרט "שעת הסימפוניה", כאשר הוא מנצח על האוברטורה "הפרשים הקלים".

ביקורת 
בספרו "הסרטים של מיקי: סרטי הקולנוע של מיקי מאוס", הייס גרוב כותב: "למרבה הצער, בשלב זה, עדיין היו לאנימטורים בעיות עם העיניים של מיקי: בתקריב אחד במיוחד הם ממוקמים בצורה מביכה בפניו. בעוד כמה סצנות אחרות, מיקי עדיין חסר מאפיינים. הרגעים הכי טובים שלו הם כשהוא מתעמת עם חזיר שמנגן פעם אחר פעם צליל שגוי בחצוצרה וכשהוא מוטרד על ידי זנבה של פרה".

צוין שהסרט הזה הוא דוגמה מוקדמת לקלישאה הקולנועית של מנצח הנוגע בשרביט שלו על דוכן הנגינה כדי לציין בפני התזמורת שהשיר עומד להתחיל, פעולה שלעולם לא מתרחשת בפועל בביצוע קונצרטים. מיקי מבצע את הפעולה שוב כשהוא מתפקד כמנצח ב"קונצרט הלהקה".

כמו כן צוין השימוש בהומור "ארצי" בחצר האסם, כאשר סרט זה משמש דוגמה לתחושת הנאותות המתפתחת של סדרת מיקי מאוס. בספרו "Screen", ג'יי.פי. טלוט ציין: "הפרות - כמו גם עולם האסם וההומור שהם מרמזים - לא ממש נעלמות. במקום זאת, הם הופכים לאט לאט לקונבנציונליות, כמו האישיות של קלרבל הפרה המתפתחת בהדרגה, למשל. בסופו של דבר הם נהיות לבושות בצניעות, העטינים שלהם מוסתרים בקפידה מתחת לחצאיות, שמלות ומדים, אפילו תפקידיהם הנרטיביים השתנו, כפי שניתן להעריך בקלות על ידי השוואה בין הנושאים הדומים של 'קונצרט האסם' משנת 1930 ו'קונצרט הלהקה' מ-1935. בראשון, עטיניה של פרה מנגנת בחלילית משתלשלים בחזית, מהווים מכשול כאשר מיקי מנסה להוביל את התזמורת הכפרית שלו, בעוד שהחלק האחורי של פרה אחרת הופך לכלי עבור המתופף. באחרון, כל נגני בעלי החיים הם נגנים לבושים במדים מסודרים ונראים מוזיקאים ממושמעים, ובמקום להוביל לסצנה או לבלוט, הם נדחקים יותר ויותר לרקע או למרחבים השולים של הסרטים".

כתב העת "Motion Picture News" ב-5 ביולי 1930 פרסם: "מיקי מאוס מנצח על תזמורת המורכבת מחיות אסם שונות, האוברטורה "משורר ואיכר" מתנגנת מתחילתה ועד סופה. יש בו מספיק בדיחות טובות כדי לשמור על הצחקוקים בקצב קבוע".

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

סרטים קצרים של דיסני
סרטי שחור-לבן אמריקאיים
סרטי קומדיה אמריקאיים
מיקי מאוס