פרנץ מורה

פרנץ מוֹרָה (בהונגרית: Móra Ferenc; קישקונפלג'האזה, 19 ביולי 1879 – סגד, 8 בפברואר 1934) היה סופר, עיתונאי, מוזיאולוג הונגרי, מן הסופרים ההונגרים החשובים.

ביוגרפיה 
פרנץ מורה נולד במשפחת איכרים ענייה. אביו, מרטון מורה, עבד כפרוון מתקן טלאים ואמו אנה יוהאס, הייתה אופת לחם. בשל עוני המשפחה הוא למד בתנאים קשים. סיים את לימודיו כמורה לגאוגרפיה ומדעי הטבע באוניברסיטת בודפשט (שמה היום אוניברסיטת אטווש לוראנד), אך הוא לימד במשך שנה בלבד כעוזר מורה.

אחר כך בראשית המאה ה-20 הגיע לעיר סגד ככתב של "יומן סגד" (Szegedi Napló). הוא היה העורך הראשי של העיתון בשנים 1913–1919 ולאחר מכן נשאר עובד קבוע שלו עד מותו. זה היה פחות או יותר העיתון היחיד שלא היה בשירות התעמולה של מלחמת העולם הראשונה. משנת 1904 היה פקיד וספרן של ספריית שומוג'י ושל ארמון החינוך הציבורי והתמחה גם בארכאולוגיה. הוא חפר בהתמדה ובשנת 1908 עבר קורס ארכאולוגיה מאורגן על ידי הפיקוח הלאומי על המוזיאונים והספריות. לאחר מותו של אישטוואן טמרקן בשנת 1917 הפך מורה גם למנהל המוזיאון של סגד.

בין השנים 1911–1920, פרנץ מורה היה חבר בלשכת הבונים החופשיים בסגד, מילא מספר תפקידים, נשא נאומי פתיחה וכתיבת שירים של הבונים החופשיים. מאמרי העיתונים שלו וארנקיו, שנערכו בקפידה ונבנו בכושר סגנוני מושלם, הופיעו בטורים של דרום הונגריה בסגד. מ-1922 העולם. הוא היה עובד ביומון ליברלי, ולאחר פירוקו הופיעו תיקיו ב-Magyar Hírlap, ועד מותו היה עובד בכיר.

קריירת סופר 
מורה החל את הקריירה שלו בכתיבת שירים (הכבש המוזהב, שיר סיפורי, סגד, 1902; בקו העניים, 1905). גם מאוחר יותר כתב שירים (ספר דמעות, בודפשט, 1920). בסיפורים וברומנים שלו, הוא היה אחד מהמתארים הרגישים ביותר של ניצול האיכרים. הפרוזה היפה שלו מאופיינת בסיפורת מעולה, הומור רגוע וסגנון בהיר קרוב לדיבור חי. כפובליציסט, ביקר באומץ את העוולות וההתעללויות החברתיות של תקופת הורטי, אפילו בכיוון האירוני.

ב-1905 פגש את לאיוש פושה בסגד, שהפנה את התעניינותו של מורה לכיוון ספרות הנוער. משנת 1905 כתב גם ב"עיתון שלי", כתב עת לילדים. עד שנת 1922 פורסמו שם יותר מאלף מאמריו סיפוריו, יצירותיו לנוער, שבהשראת חוויות ילדותו, הפכו אותו לקלאסיקה בספרות הנוער ההונגרית. הייתה לו ידידות עמוקה גם עם המשורר דיולה יוהאס.

ניתן לקרוא את יצירותיו במספר שפות זרות.

יצירותיו

עד 1919 
 אדה קישטלקי – ינה מולנאר – פרנץ מורה: החיים. סדרת תמונות דרמטית; שולהוף, סגד, 1903
 הכבש הזהוב / הכוכב של בית לחם; יומן סגד, סגד, 1903
 בכפר - בעיר; זינגר-וולפנר, 1906 (ספרייה בגרוש)
 בניו של האיש האסיר. סיפור; זינגר-וולפנר, 1910 (ספרייה בגרוש)
 היאנושקה של כולם. סיפור; זינגר-וולפנר, 1913 (ספרייה בגרוש)
 פילקו ואני. סיפור מהמלחמה הגדולה עבור הנוער ההונגרי; זינגר-וולפנר, 1915
 מעילון צייד האוצרות; זינגר-וולפנר, 1918

1920–1934 
 Emlékkönyv a Szegedi Kegyesrendi Főgimnázium kétszáz éves jubileuma alkalmából. 1720–1920; összeáll. Móra Ferenc; Dugonics-Társaság, Szeged, 1921
 Könnyes könyv. Móra Ferenc versei; Bittera Ny., Szeged, 1921
 Dióbél királyfi és társai. Egy öreg ember emlékei fiatal gyerekeknek; Délmagyarország, Szeged, 1922
 A festő halála. Regény; Kultúra, Bp., 1922 (Magyar regényírók)
 (Négy apának egy leánya címen is)
 Az ötvenéves Szegedi Polgári Dalárda; Mars Ny., Szeged, 1922
 Tömörkény; Délmagyarország, Szeged, 1922
 Somogyi Károly emlékezete; Bartos Ny., Szeged, 1923
 Petőfi oltárára; Dugonics Társaság, Szeged, 1924
 Móra Ferenc–Wagner János: Természetrajz. A lányközépiskolák 2. oszt. számára; Singer-Wolfner, Bp., 1925
 Hol volt, hol nem volt... Móra Ferenc meséiből; Délmagyarország, Szeged, 1925
 Iparosok, császárok, királyok és egyéb céhbeliek; Az Ipar, Szeged, 1925
 Lovassírok Kunágotán; Városi Ny., Szeged, 1926 (Csanádvármegyei könyvtár)
 Georgikon; Királyi Magyar Egyetemi. Ny., Bp., 1926
 Sokféle; Lantos, Bp., 1927
 Véreim; Lantos, Bp., 1927
 Ének a búzamezőkről. Regény két kötetben; Lantos, Bp., 1927
 Beszélgetés a ferdetoronnyal; Lantos, Bp., 1927
 Csalavári Csalavér újabb kalandjai; Singer-Wolfner, Bp., 1927 (Az Én Újságom könyvei)
 Nádihegedű; Lantos, Bp., 1927
 Vasúti kaland; Lantos, Bp., 1928
 Négy apának egy leánya. A festő halála új kiadása; Genius, Bp., 1930
 Az utolsó suba; Kner Ny., Gyoma, 1931
 Néprajzi vonatkozások szegedvidéki népvándorlás kori és korai magyar leletekben; Somogyi-könyvtár–Városi Múzeum, Szeged, 1932 (A szegedi Városi Múzeum kiadványai)
 Egy cár, akit várnak; Genius, Bp., 1932 (Móra Ferenc munkái Jubileumi díszkiadás)
 Emlékkönyv Móra Ferenc 30 éves írói jubileumára / Tanulmányok; Kunossy Ny., Bp., 1932
 Könnyes könyv; 2. jav. kiad.; Genius, Bp., 1932 (Móra Ferenc munkái Jubileumi díszkiadás)
 Aranykoporsó, 1–2.; Genius, Bp., 1932 (Móra Ferenc munkái Jubileumi díszkiadás)
 Emlékkönyv Móra Ferenc 30 éves írói jubileumára / Móra Ferenc versei, novellái; 2. jav. kiad.; Révai Ny., Bp., 1933
 Dióbél királyfi és társai; újabb, átdolg. kiad.; Révai, Bp., 1934
 Öreg diófák alatt; Révai, Bp., 1934
 Daru utcától a Móra Ferenc utcáig, 1–2.; Révai, Bp., 1934
 Az ezüstszavú harang; Révai, Bp., 1934
יצירותיו הרבות הנוספות המשיכו להתפרסם גם לאחר מותו במשך עשורים עד ימים אלה.

חבריות באגודות 
 אגודת דוגוניץ'
 אגודת פטפי (1915–)
 אגודת ידידי מוזיאון סגד (נוסדה ב-29 בפברואר 1920, מורה היה חבר בוועד הניהול)
 אגודת קישפלודי (1931–)

לקריאה נוספת 
 A hagyomány szolgálatában : Történeti ismertető Szeged és Csongrád megye múzeumairól/ szerk. Lengyel András. Szeged, Móra Ferenc Múzeum, 2002.  Móra Ferencről ld. 20–27. o.
 Új magyar irodalmi lexikon II. (H–Ö). Főszerk. Péter László. Budapest: Akadémiai. 1994. 1409–1410. o. 
 ↑ Lengyel 2005: Lengyel András: A „másik” Móra, 2005. Bába Kiadó, Szeged 
 Emlékkönyv Móra Ferenc születésének 130 éves jubileumára. (szerk.: Péter László) Bába Kiadó, Szeged 2009. 
 ↑ Szabadkőműves Wiki: Móra Ferenc. Szabadkőműves Wiki. (Hozzáférés: 2014. június 2.)
 כתבי פרנץ מורה בספרייה המקוונת ההונגרית
 פרנץ מורה בלקסיקון הביוגרפי ההונגרי
 פרנץ מורה בגלריית הדיוקנאות של הספרות ההונגרית
 יצירות מאת פרנץ מורה
 פרנץ מורה ב-Port.hu
 ז'ולט אלסגי : פרנץ מורה. בתוך: סקיצות . ע"פ, 1925 (עמ' 128–133).

קישורים חיצוניים 

 
 

סופרים הונגרים
סופרי ילדים ונוער הונגרים
הונגרים חברי הבונים החופשיים
עיתונאים הונגרים
היסטוריונים הונגרים
חברי אגודת פטפי
חברי אגודת קישפלודי
חברי אגודת דוגוניץ'
קישקונפלג'האזה: אישים
הונגרים שנולדו ב-1879
נפטרים ב-1934