בלה דיאושי

ד"ר בלה דיאושי (במקור נוסבאום, בהונגרית: Diósy Béla; נאג'ווארד, 30 בינואר 1863 – בודפשט, 19 באפריל 1930) היה מבקר מוזיקה יהודי-הונגרי, בין החשובים בהונגריה בתקופתו, סופר, עיתונאי, פרופסור באקדמיה למוזיקה.

ביוגרפיה 
בלה דיאושי נולד במשפחה יהודי כבנם של איגנץ דיאושי (נוסבאום), צייר שלטים ושל אנטוניה זוננפלד. הוא למד באוניברסיטת וינה, שם קיבל תואר דוקטור במשפטים וסיים גם את הקונסרבטוריון למוזיקה. הוא החל את הקריירה שלו עם מאמרים בעיתונים ובסיפורים קצרים. משנת 1888 הפך למבקר תיאטרון ומוזיקה בעיתון Neues Pester Journal ולאחר מכן היה עמית בעיתון Politisches Volksblatt. מ-1921 עבד ב"ידיעות פשט" (Pesti Hírlap). הוא היה חבר מערכת בכמה עיתונים, כתבי עת ולקסיקונים מקומיים וזרים במשך תקופה ארוכה. הוא תרגם מספר רומנים הונגריים ומחזות לגרמנית. ב-1896 ניהל משא ומתן עם גוסטב מאהלר מטעם הרוזן גזה זיצ'י (סופר הונגרי, מחזאי, מלחין, מנצח בעל יד אחת, יועץ סתר פנימי לקיסר, יועץ חצר מלוכתי, חבר הבית העליון ההונגרי) לחזרתו של מאהלר לבודפשט. הוא היה מרצה באקדמיה הלאומית למוזיקה משנת 1915 ופרופסור באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט מ-1924. דיאושי היה שותף לחיבור של טיוטת הרפורמה של אקדמיה הלאומית למוזיקה בשנת 1919. דיאושי כתב גם שירים, סיפורים קצרים וקומדיה. הוא ערך את Ungarischer Künstler Almanac. משנת 1927 זכרונותיו הופיעו במספר המשכים בבעיתון "ידיעות פשט" (Pesti Hírlap) בשם "מזכרונותיו של מבקר זקן". בלה דיאושי הובא למנוחות בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט.

משפחתו 
אשתו הייתה ברטה הנדל (1869–1927) זמרת אופרה (מצו-סופרן) ובתו הייתה אדית דיאושי הייתה גם כן זמרת אופרה. ב-28 ביוני 1893 נשא לאישה את אשתו בבית הכנסת הגדול של בודפשט ברחוב דוהאני.

כתביו (מבחר) 
 פלוגסנד (סיפורים, 1892)
 Die Visitkarte (קומדיה, 1909)
 Der billige Roman (הומורסקה, 1909)
 מזיכרונותיו של מבקר זקן (סדרת מאמרים גדולהמ-1927 עד 1929) קטעים:
 מאמר מבוא
 גזה זיצ'י וגוסטב מאהלר
 מאהלר וברהמס
 ארתור ניקיש
 זמרים
 הגאוות וסלבריטאים ישנים של בית האופרה של בודפשט
 מי שלא אוהב יין, נשים, שירים
 אמנים אורחים של בית האופרה
 הקהל של בית האופרה
 גילויו של יאן קובליק
 דיאושי כמוזיקאי קבצן
 בכורות של אופרות איטלקיות

לקריאה נוספת 
 Magyar életrajzi lexikon (לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש. 1967)
 ספר המוזיקה ההונגרית. עורך אימרה מולנר. בודפשט, אדן הוואש, 1936.
 Magyar színművészeti lexikon: A magyar színjátszás és drámairodalom enciklopédiája. (לקסיקון אמנות הבמה ההונגרי: האנציקלופדיה של המחזאות והדרמה ההונגרית. עורך אלדאר שופפלין. כרך א' (Endre Aágh - Faust). בודפשט: איגוד השחקנים הלאומי ומכון הפנסיה.
 לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי. בלה דיאושי
 ד"ר בלה דיאושי (20 באפריל 1930) Pesti Hírlap, כרך 52, מספר 90, עמ' 4 גישה מקוונת
 ↑ GMB 1996 :

קישורים חיצוניים 
 בלה דיאושי ביוגרפיה באתר Arcanum
 בלה דיאושי באתר PEOPLE
 Ungarischer Künstler Almanach ממחבריו ד"ר פרופסור בלה דיאושי
 בלה דיאושי באתר GENI

הערות שוליים 

משפטנים יהודים הונגרים
עיתונאים יהודים הונגרים
מורים למוזיקה יהודים
מורים למוזיקה בהונגריה
סופרים יהודים הונגרים
מבקרי מוזיקה יהודים הונגרים
מתרגמים יהודים הונגרים
בוגרי אוניברסיטת וינה
אישים הקבורים בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט
הונגרים שנולדו ב-1863
נפטרים ב-1930