הברוזאורוס

הברוזאורוס (שם מדעי: Habrosaurus; מילולית: "לטאה חיננית") היא סוג של דו-חיים נכחד דמוי-סלמנדרה שהתקיים באמריקה הצפונית בין הקרטיקון העליון שלפני 84.9 עד 58.7 מיליון שנה מזמננו. הסוג תואר ב-1933 בידי צ'ארלס ו. גילמור  והמאובנים שלו התגלו במספר חפירות לאורך קנדה וארצות הברית, ביניהם בתצורת הל קריק שבויומינג ומונטנה, בתצורות לאנס (Lance Formation) ובשטח הפארק הפרובינציאלי דינוזאור שבאלברטה.

מאפיינים 
ההברוזאורוס היה חבר במשפחת הסירניים, המאופיינים בנאוטניה (היעדר מוחלט של גפיים אחוריות ושל זימים חיצוניים הן כראשן והן כבוגר) והוא הסוג העתיק ביותר בקבוצה וגם הגדול ביותר, כאשר הוא הגיע לאורך של 1.6 מטר, דומה לאורך של סלמנדרת ענק מודרנית, לפי הערכה של חוליות הגב שלו שהגיעו לאורך של שני ס"מ. הוא כנראה התקיים על קרקעית של מים מתוקים והיה בעל מבנה לסתות ושיניים קשיחות מסודרות יחד בשורה, אשר הותאמו לאכילה של טרף קשה כמו סרטנים ורכיכות.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

בעלי חיים שתוארו ב-1933
טקסונים שתוארו בידי צ'ארלס ו. גילמור
סירניים
דו-חיים שחיו במזוזואיקון
בעלי חיים שחיו בקרטיקון עליון באמריקה הצפונית
בעלי חיים שחיו בפלאוגן באמריקה הצפונית
מאובני טקסונים שתוארו ב-1933