מרחצאות הפרברים

מרחצאות הפרברים (באיטלקית: Terme Suburbane) הוא כינוי לבית מרחץ בפומפיי, קמפניה, איטליה.

בית המרחץ, כמו מרחצאות אחרים בעיר, היה בבעלותו של הציבור, אם כי ייתכן שהיה שמור לקהל לקוחות פרטי. בית המרחץ נבנה בתקופת האימפריה הרומית, ככל הנראה תחת הקיסר טיבריוס.

בית המרחץ נהרס באופן חלקי, לאחר רעידת אדמה שהתרחשה באזור ב-62 לספירה. בית המרחץ שופץ, ונוסף בריכת שחייה מחוממת מצפון לום.

המבנה התגלה לראשונה ב-1958, מאוחר בהרבה משאר חלקי העיר, אם כי חפירה שיטתית באזור בוצעה רק ב-1985–1987.

המבנה בולט בזכות ציורי הקיר הארוטיים ששרדו, הסט היחיד של אמנות כזו שנמצאה בבית מרחץ רומי ציבורי.

מבנה 
הבניין היה מבנה בן שתי קומות: הקומה העליונה, כמו במרחצאות פאלאסטרה וסרנו, חולקה לשלוש דירות להשכרה, עם נוף לעבר הנמל ומפרץ נאפולי דרך חלונות זכוכית גדולים. ייתכן שהחדרים הללו גם סיפקו מקום למכירת שירותי מין. בשביל להגיע לקומה העליונה, ניתן היה לעלות מדלת שהייתה ברחוב ויה מרינה, או לעלות בגרם המדרגות שהיה בין 2 הקומות. במרכז הבניין, הייתה בריכה חיצונית עם מזרקה.

אמנות ארוטית במרחצאות הפרברים 

ציורי הקיר הארוטיים במרחצאות הפרברים הם הסט היחיד של אמנות כזו שנמצאת בבית מרחץ רומי ציבורי. בציורי הקיר הארוטיים, ניתן למצוא סצנות מין מפורשות, כגון מין קבוצתי ומין אוראלי. מפני שסצנות המין נחשבו, על פי מנהגי רומא העתיקה, כ-"מושפלים", ייתכן שהכוונה מאחורי השעתוק שלהם הייתה לספק מקור הומור למבקרים בבניין. ציורים אלו נמצאים בחדר ההלבשה וכל סצנה נמצאת מעל קופסה ממוספרת. יש המאמינים כי קופסאות אלו תפקדו כלוקרים בהם מתרחצים שמו את בגדיהם. יש המשערים כי הציורים שימשו אולי דרך למתרחצים לזכור את מיקום הלוקר שלהם (במקום מספור). נוכחותם של ציורים אלו בבית מרחץ ציבורי משותף לגברים ולנשים נותנת תובנה מסוימת על התרבות הרומית, ומצביעה על כך שאנשים לא מצאו את הציורים כפוגעניים, אלא כהומוריסטיים.

ציורי הקיר הם:
 שתי תמונות המציגות סצנות גנריות של זכר ונקבה
 אישה מבצעת מין אוראלי עם גבר
 גבר מבצע קונילינגוס על אישה
 זוג נשים שמבצעות יחסי מין עם סטרפ-און
 שלישייה אחת של 2 גברים ואישה אחת
 רביעייה אחת של 2 גברים ו-2 נשים
 גבר עירום עם אשכים ענקיים מעוותים

לקריאה נוספת 
 Berry, J. (2007) The Complete Pompeii, London: Thames & Hudson Ltd. 
 Fagan, G. G. (1999) Bathing in Public in the Roman World, United States of America: The University of Michigan Press. 
 Garret G. Fagan, "The Genesis of the Roman Public Bath: Recent Approaches and Future Directions", American Journal of Archaeology, Vol. 105, No. 3. (July 2001), pp. 403–426.
 Jacobelli (1995). Le pitture erotiche delle Terme Suburbane di Pompei. Rome: 'L'Erma' di Bretschneider. . (See review by John R. Clarke's in: The American Journal of Archaeology, Vol. 100, No. 2 (April 1996), pp. 431–432.)
 Koloski-Ostrow, A. O. (2007) ‘The city baths of Pompeii and Herculaneum’, in The World of Pompeii, ed. by J. J. Dobbins and P. W. Foss (Abingdon: Routledge), pp. 224–256. 
 Roger Ling, Review: "Le pitture erotiche delle Terma Suburbane de Pompeii" by L. Jacobelli, The Classical Review, New Ser., Vol. 46, No. 2 (1996), pp. 390–391.
 Ling, R. (2011) Pompeii: History, Life and Afterlife, Stroud: The History Press. 
 Manderscheid, H. (2000) ‘The Water Management of Greek and Roman Baths’, in Handbook of Ancient Water Technology, ed. by O. Wikander (Leiden: Brill), pp. 467–538. 
 Inge Nielsen (1990). The Architecture and Cultural History of Roman Public Baths, Aarhus University Press. 
 Roy Bowen Ward, "Women in Roman Baths", The Harvard Theological Review, Vol. 85, No. 2. (April 1992), pp. 125–147.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

מרחצאות רומיים
פומפיי