זרעית קטנה

זַרְעִית קְטַנָּה (שם מדעי: Alauda gulgula) היא מין של עפרוני המצוי בדרום, מרכז ומזרח האזור הפלארקטי. כמו זרעיות אחרות, היא חובבת ערבות פתוחות שם היא ניזונה מזרעים וחרקים.

בישראל נצפתה בפעם הראשונה רק ב-1984, אך מאז התברר כי היא חולפת וחורפת קבועה במספרים קטנים, בעיקר בדרום הערבה ובשדות האספסת בעמק בית שאן.

טקסונומיה ואטמולוגיה 
זרעית קטנה תוארה על ידי החייל וחוקר הטבע האנגלי ג'יימס פרנקלין בשנת 1831 וקיבלה את השם המדעי Alauda gulgula. שם הסוג הוא מהמילה הלטינית Alauda, "עפרוני". משמעות שם המין הספציפי gulgula אינה ברורה, אך היא אולי התייחסות לשירתה שכן gula היא לטינית ל"גרון", או שהיא עשויה להיות צבע ה"גולגולה", או ממתק שנראה כמו סופגנייה שנעשה בחלקים רבים של מרכז הודו.

תת-מינים 
ישנם 13 תת-מינים מוכרים:
 זרעית קשמירית A.g. Lhamarum או זרעית קטנה קשמירית - (ריצ'רד מיינרצהגן ואנני מיינרצהגן 1926): נמצאת בהרי פמיר ובמערב ההימלאיה
 A.g. inopinata - (ביאנצ'י, 1905): נמצאת במישור הטיבטי ובצפון מערב סין
 A.g. vernayi - (מאייר, 1941): נמצאת במזרח ההימלאיה ובדרום מערב סין
 זרעית קטנה מערבית A. g. inconspicua או זרעית קטנה טורקסטנית - (סברצוב, 1873): תוארה במקור כמין נפרד. נמצאת מדרום קזחסטן למזרח איראן, פקיסטן וצפון מערב הודו
 A.g. gulgula - (פרנקלין, 1831): נמצאת מצפון מרכז הודו לסרי לנקה וממזרח לצפון הודו.
 A.g. dharmakumarsinhjii - (אבדוללי, 1976) : נמצאת במערב-מרכז הודו
 A.g. australis - (וויליאם אדווין ברוקס, 1873) : תוארה במקור כמין נפרד. נמצאת בדרום מערב הודו
 A.g. weigoldi - (ארנסט הארטרט, 1922) : נמצאת במרכז ובמזרח סין
 A.g. coelivox - (רוברט סווינהו, 1859) : תוארה במקור כמין נפרד. נמצאת בדרום ובדרום מזרח סין, ובצפון וייטנאם
 A.g. sala - (רוברט סווינהו, 1870) : תוארה במקור כמין נפרד. נמצאת באי היינאן (ליד דרום מזרח סין)
 A.g. herberti - (ארנסט הארטרט, 1923) : נמצאת ממרכז ומזרח תאילנד ועד לדרום וייטנאם
 A.g. wattersi - (רוברט סווינהו, 1871) : תוארה במקור כמין נפרד. נמצאת בטייוואן
 A.g. wolfei - (הצ'יסוקה, 1930): נמצאת בלוזון (צפון הפיליפינים)

תיאור 
אורכה של זרעית קטנה הוא 14–16 ס"מ, ומשקלה 24–30 גרם. הניצוי בחלקים העליונים מפוספס בצבע צהוב-חום, ובשונה מזרעית השדה הדומה לה, שפת הזרימה בכנף והנוצות החיצוניות בזנב בגוון חולי, ולא לבן. בנוסף, היא בעלת ציצה, זנב, וכנפיים קצרות ומעוגלות יותר. הזוויגים דומים.

סימן ההיכר העיקרי המבדיל אותה מזרעית השדה הוא קריאות המעוף שלה, שנשמעות כמעין "בזזז!" מתפרץ, בניגוד לקריאות הרכות יותר של זרעית השדה.

התנהגות ואקולוגיה 
זרעיות אלו ממריאות לעיתים קרובות לשמיים, מרפרפות ושרות לפני שהן יורדות ארצה. זכרים עשויים גם לרחף באוויר ולשיר כדי למשוך בת זוג.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

בעלי חיים שתוארו ב-1831
טקסונים שתוארו בידי ג'יימס פרנקלין
עפרוניים
ארץ ישראל: עפרוניים
סין: עופות
הודו: עופות
איראן: עופות
פקיסטן: עופות
בנגלדש: עופות