אה"מ דיפנס (1907)

אה"מ דיפנס (באנגלית: HMS Defence) הייתה סיירת משוריינת מסדרת מינוטאור שנבנתה עבור הצי המלכותי הבריטי בעשור הראשון של המאה ה-20, והייתה הסיירת המשוריינת האחרונה שנבנתה עבור הצי המלכותי. היא הוצבה בים התיכון עם תחילת מלחמת העולם הראשונה והשתתפה במרדף אחר סיירת המערכה הגרמנית SMS גבן והסיירת הקלה SMS ברסלאו. הספינה הועברה לצי הגדול בינואר 1915 ונשארה שם למשך שארית הקריירה שלה.

דיפנס הוטבעה ב-31 במאי 1916 במהלך קרב יוטלנד, הקרב הימי הגדול ביותר במלחמה. היא ליוותה את הגוף הראשי של הצי הגדול, ונורתה על ידי סיירת מערכה גרמנית אחת וארבע דרדנוטים כשניסתה לירות בסיירת קלה גרמנית נכה. היא נפגעה על ידי שני מטחים מהספינות הגרמניות שפוצצו את מחסן התחמושת האחורי שלה. האש מאותו פיצוץ התפשטה למחסנים המשניים של הספינה, שהתפוצצו בתורם. על פי ההערכות, כל הצוות נהרג, אף על פי שעיתונים של אותה תקופה העלו טענות לא מאומתות על ניצולים אפשריים.

תיאור 

הדחק האונייה היה  בתפוסה סטנדרטית ו- במעמס מלא. אורך הספינה היה , רוחב של  ושוקע ממוצע של . היא הונעה על ידי זוג מנועי קיטור תלת-דרגתיים בעלי ארבעה צילינדרים, שכל אחד מהם הניע גל הנע אחד, שפיתחו סך של 27,000 כוחות סוס (20,000 קילוואט) והעניקו מהירות מרבית של 23 קשרים (43 קמ"ש). המנועים הונעו על ידי 24 דוודי צינור מים של Yarrow. הספינה נשאה מקסימום  של פחם ועוד  של מזוט שרוססו על הפחם כדי להגביר את קצב השריפה שלו. בתפוסה מלאה, היא יכלה להפליג לטווח של 8,150 מיילים ימיים (15,090 ק"מ) במהירות של 10 קשרים (19 קמ"ש). דיפנס תוכננה לשאת 779 קצינים ומלחים.

החימוש העיקרי של הספינה כלל ארבעה תותחי BL 9.2 אינץ' Mark X בשני צריחים דו-תותחים, אחד מלפנים ואחד מאחור. החימוש המשני שלה כלל עשרה תותחי BL 7.5 אינץ' Mark II אשר הותקנו באמצע הספינה בצריחים בודדים. הגנה מסירות טורפדו סופקה על ידי 16 תותחי QF 12 פאונד (3 אינץ') 18 cwt. דיפנס גם הרכיבה חמישה צינורות טורפדו שקועים בקוטר 17.7 אינץ', שאחד מהם הורכב בירכתיים.

בנייה וקריירה 
דיפנס הוזמנה כחלק מתוכנית הבנייה הימית של 1904–1905 כאחרונה מבין שלוש סיירות משוריינות מסדרת מינוטאור. היא הונחה ב-22 בפברואר 1905 במספנה המלכותית במזח פמברוק, ויילס. היא הושקה ב-27 באפריל 1907 על ידי ליידי קאודור ונכנסה לשירות ב-3 בפברואר 1909 ועלות הבנייה שלה הייתה 1,362,970 פאונד. הספינה שובצה לזמן קצר לשייטת הסיירות החמישית של צי הבית עד שהיא הועברה לשייטת הסיירות השנייה כאשר צי הבית התארגן מחדש ב-23 במרץ 1909. שלושה חודשים לאחר מכן הוסבה דיפנס לשייטת הסיירות הראשונה. היא ליוותה את אוניית האוקיינוס RMS מדינה בשנים 1911–1912, בעוד שהספינה האחרונה שימשה כיאכטה המלכותית למסעו של המלך ג'ורג' החמישי שהוכתר זה עתה להודו כדי להשתתף בדורבר דלהי. לאחר שהספינה חזרה לפלימות' בתחילת 1912, הועברה דיפנס לתחנת סין, שם נשארה עד דצמבר, אז קיבלה הוראה להצטרף שוב לשייטת הסיירת הראשונה בים התיכון כספינת דגל.

בתחילת מלחמת העולם הראשונה, היא הייתה מעורבת במרדף אחר ספינות המלחמה הגרמניות גבן וברסלאו, אך אדמירל משנה ארנסט טרוברידג' החליט שלא לירות בגבן בגלל התותחים החזקים יותר, השריון הכבד יותר והמהירות המהירה יותר של האחרונה. לאחר מכן היא חסמה את הספינות הגרמניות בתוך הדרדנלים עד שהספינה קיבלה הוראה ב-10 בספטמבר להפליג לדרום האוקיינוס האטלנטי להשתתף במצוד אחר שייטת מזרח אסיה של אדמירל מקסימיליאן פון שפה. הפקודה בוטלה ב-14 בספטמבר כשהתברר שהשייטת הגרמנית עדיין נמצאת במזרח האוקיינוס השקט ודיפנס חזרה לדרדנלים. האדמירליות שוב ציוותה על הספינה להפליג לדרום האוקיינוס האטלנטי באוקטובר להצטרף לשייטת אדמירל משנה כריסטופר קראדוק בחיפוש אחר הספינות הגרמניות. דיפנס, לעומת זאת, הגיעה למונטווידאו, אורוגוואי רק ב-3 בנובמבר 1914, כאשר קיבלה הודעה שרוב השייטת של אדמירל קראדוק הושמדה יומיים קודם לכן בקרב קורונל. הספינה נפגשה עם סיירות המערכה אה"מ אינפלקסיבל ואה"מ אינווינסיבל מאוחר יותר באותו חודש והעבירה את ציוד הרדיו ארוך הטווח שלה לאינווינסיבל לפני שהפליגה לדרום אפריקה כדי ללוות שיירת חיילים לבריטניה הגדולה. דיפנס יצאה ממפרץ טייבל, קייפטאון ב-8 בדצמבר והצטרפה שוב לשייטת הסיירות הראשונה של הצי הגדול כספינת הדגל שלה עם הגעתה.

דיפנס קיבלה תותח נ"מ (AA) QF 12 פאונד (3 אינץ') 12 cwt ותותח נ"מ QF 3 פאונד (47 מ"מ) בשנים 1915–1916. תותח ה-12 פאונד היה מותקן על המבנה האחורי ותותח ה-3 פאונד על הסיפון הרביעי בחלק האחורי הקיצוני.

במהלך קרב יוטלנד ב-31 במאי 1916, היא הייתה ספינת הדגל של אדמירל משנה סר רוברט ארבת'נוט, שהוביל את שייטת הסיירות הראשונה. השייטת יצרה את הצד הימני של מסך הסיירות, לפני הגוף הראשי של הצי הגדול. דיפנס הייתה ממש מימין למרכז הטור. בשעה 17:47, דיפנס וווריור, שתי הספינות המובילות של השייטת, הבחינו בקבוצת הסיור הגרמנית השנייה ופתחה באש. הפגזים שלהם החטיאו ושתי הספינות פנו למרדף, הן חתכו מול סיירת המערכה אה"מ לאיון, שנאלצה להסתובב כדי למנוע התנגשות. זמן קצר לאחר מכן, הם הבחינו בסיירת הקלה הגרמנית הנכה SMS ויסבאדן וצמצמו טווח לעברה. כאשר שתי הספינות הגיעו לטווח של  מוויסבאדן הם זוהו בתורם בשעה 18:05 על ידי סיירת המערכה הגרמנית SMS דרפלינגר וארבע אוניות מערכה שהיו פחות מ- משם. האש מהספינות הגרמניות הייתה כבדה ודיפנס נפגעה משני מטחים מהספינות הגרמניות שגרמו להתפוצצות מחסן התחמושת האחורי של פגזי 9.2 אינץ'. האש שנוצרה התפשטה דרך מעברי התחמושת למחסני פגזי ה-7.5 אינץ' הסמוכים שהתפוצצו בתורם. הספינה התפוצצה ב-18:20 עם אובדן כל אנשי צוותה; בין 893 ל-903 אנשי צוות נהרגו.

דיפנס כיום 
באותו זמן, האמינו שדיפנס התפוצצה לרסיסים על ידי הפיצוץ, אבל שרידי האונייה התגלו באמצע 1984 על ידי קלייב קאסלר וסקר NUMA של הים הצפוני ותעלת למאנש בקואורדינטות 56°58′02″ צפון 05°49′50″ מזרח. צוות בראשות הארכאולוג הימי אינס מקרטני צלל אל השרידים ומצא כי האונייה שלמה ברובה, למרות האלימות של טביעתה. דיפנס, יחד עם השרידים האחרים של יוטלנד, הוכרזו באיחור כמקום מוגן במסגרת חוק ההגנה על שרידי צבא משנת 1986, כדי למנוע נזק נוסף למקום המנוחה של כ-900 איש.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

אוניות מלחמה בריטיות במלחמת העולם הראשונה
סיירות בריטיות
אוניות מלחמה של הצי המלכותי הבריטי שטובעו