מיכאיל סטסינופולוס

מיכאיל סטסינופולוס (ביוונית: Μιχαήλ Στασινόπουλος; 27 ביולי 1903 – 31 באוקטובר 2002) היה משפטן ופוליטיקאי יווני, אשר כיהן כנשיא נשיא יוון מ-1974 עד 1975. חבר בדמוקרטיה חדשה, הוא היה נושא המשרה הראשון תחת הרפובליקה ההלנית השלישית.

ביוגרפיה 
סטסינופולוס למד משפטים באוניברסיטת אתונה  והוענק לו תואר דוקטור במשפטים ב-1934. בשנת 1937 הוא מונה לפרופסור חבר למשפט מנהלי באוניברסיטת אתונה ובשנת 1934 הפך לפרופסור באוניברסיטת פנטיאון, אשר כיהן כרקטור מ-1951 עד 1958.

מ-1951 עד 1953, הוא היה הנשיא של תאגיד השידור ההלני. בשנת 1952, הוא כיהן כשר זמני במשרד ראש הממשלה ושר העבודה בממשלתו הזמנית של דימיטריוס קיוסופולוס ובשנת 1958 הוא היה שר הנשיאות בממשלתו הזמנית של קונסטנדינוס גאורגאקופולוס. בשנת 1929, הוא התקבל אל מועצת המדינה, לאחר שהגיע למקום הראשון במבחן הכניסה, וכיהן כנשיא הגוף זה מ-1966 עד 1969.

בבחירות למחוקקים ביוון ב-1974, סטסינופולוס נהפך לחבר בפרלמנט בכרטיס הארצי של מפלגת הדמוקרטיה חדשה. כאשר משאל עם (8 בדצמבר 1974) קבע את יוון כרפובליקה, סטסינופולוס נבחר לנשיא של הרפובליקה על-ידי הרוב בהפרלמנט ההלני. הוא כיהן כראש המדינה מ-18 בדצמבר 1974 עד 19 ביולי 1975, כלומר, עד להשלמת המוסדות הפוליטיים החדשים על ידי האספה הלאומית המחודשת באמצעות פרסום החוקה החדשה של יוון. סטסינופולוס מת ב-31 באוקטובר 2002, בגיל 99.  אחרי 
8 בפברואר 2000, כשנפטר  ברומניה יון גאורגה מאורר מת עד למותו עצמו, היה סטסינופולוס למשך למעלה משנתיים ראש המדינה לשעבר המבוגר ביותר בעולם.

כתבים 
סטסינופולוס היה סופר פורה. יצירתו הספרותית הופיע לראשונה במגזין "המוזה" (1920-1923). הוא פרסם מאמרים מדעיים רבים ויצירות ספרותיות, וכן תרגומים של שירה ופרוזה צרפתית. בשנת 1968 הוא נבחר אל האקדמיה של אתונה כחבר מלא ובשנים 1969 ו-1970 הוא הועמד על-ידי נשיא מועצת המדינה הצרפתית, רנה קאסן, כמועמד לפרס נובל לשלום.

נשיאי יוון
משפטנים יוונים
פוליטיקאים יוונים
סופרים יוונים
מתרגמים מצרפתית
סגל אוניברסיטאות ומכללות
בוגרי לימודי משפטים
בוגרי אוניברסיטת אתונה
מדענים יוונים
ילידי 1903
נפטרים ב-2002