הצבעה בתחרות הזמר של האירוויזיון

הזוכה בתחרות הזמר של האירוויזיון נבחר על ידי מערכת הצבעה נקודתית. מערכת ההצבעה העדכנית ביותר הוטמעה במהדורת 2023, שבה שכל מדינה משתתפת מעניקה שני סטים של 12, 10, 8–1 נקודות לעשרת השירים האהובים עליהן: אחד מחבר השופטים של כל מדינה והשני מהצבעות הקהל, כאשר רק הקהל מצביע בחצי הגמר.

סקירה כללית 
עד השימוש בהצבעות טלפוניות ב-1998, כל מדינה הצביעה דרך חבר שופטים קטן ומאוזן דמוגרפית שנבחר על ידי רשות השידור של כל מדינה. במידה ולא ניתן היה להשיג הצבעות טלפוניות בזמן, חבר השופטים עדיין היה זמין. ב-2003, מערכת הסקרים הטלפונית של איירקום  נפלה, ולפיכך רשות השידור האירית RTÉ  החליפה את דרך ההצבעה ממערכת טלפונית להצבעה דרך חבר השופטים. ב-1997–2003, ההצבעות הטלפוניות היו פתוחים לחמש דקות בין הביצוע האחרון לבין השידור החוזר. ב-2004–2006, ההצבעות הטלפוניות היו פתוחים למשך עשר דקות. ב-2007–2009, ההצבעות הטלפוניות היו פתוחים למשך חמש עשרה דקות. ב-2010–2011, הקהל הורשה להצביע בזמן ההופעות החיות. מאז 2004, בפתיחת הצבעות הקהל המגישים צועקים "אירופה, התחילו להצביע עכשיו!" ( "Europe, start voting now!" ב-2004–2014), "אירופה ואוסטרליה, התחילו להצביע עכשיו!" ("Europe and Australia, start voting now!" ב-2015–2022) ו-"אירופה, אוסטרליה ושאר העולם, התחילו להצביע עכשיו!" ("Europe, Australia, and the rest of the world, start voting now!" ב-2023). בתום תקופת הצבעות הקהל, המגישים מזמינים את הקהל לספור את עשר השניות האחרונות שבסיומם נאמר "אירופה, הפסיקו להצביע עכשיו!" ("Europe, stop voting now!"). לא ניתן להצביע בממלכה המאוחדת דרך SMS או דרך האפליקציה בשל חקיקה שיושמה לאחר שערוריית תעריפי הפרימיום לטלפונים בממלכה המאוחדת ב-2007 .

ה-BBC יצר קשר טלפוני עם חבר השופטים האזורי כדי לבחור את הזוכים ב-1956, ואיגוד השידור האירופי החל מאוחר יותר ליצור קשר עם חבר השופטים של כלל המשתתפים דרך הטלפון (עד מהדורת 1993) ודרך הלוויין (מאז מהדורת 1994).

בכל הכרזה של הצבעה, מנחי האירוויזיון מבקשים ממגיש הנקודות לתת את ההצבעות בצרפתית או באנגלית. במקור, המנחים חזרו על ההצבעה של כל מדינה בשתי השפות, אם כי חזרה זו לא הופיעה בתחרות מאז מהדורת 2004. ב-2006–2015, מגישי הנקודות קראו בקולם רק ציוני 8, 10 ו-12 נקודות. מאז 2016, מגישי הנקודות קראו בקולם רק ציוני 12 נקודות. כמו כן, הכרזה של הצבעת הקהל מתבצעת החל מהמדינה עם הניקוד הנמוך ביותר מהצבעות השופטים עד למדינה עם הניקוד הגבוה ביותר מהצבעות השופטים.

מערכות הצבעה 

מאז אירוויזיון 2004, שבה הופיעה שיטת חצאי הגמר, מדינות שלא העפילו מחצאי הגמר הורשו להצביע בגמר. באירוויזיון 2006, סרביה ומונטנגרו הורשתה להצביע בתחרות על אף שלא השתתפה באותה שנה בעקבות השערורייה בתהליך הבחירה.

בשני חצאי הגמר של מהדורות 2008 ו-2009, תשעת השירים המובילים על פי הצבעות הקהל עלו לגמר, יחד עם שיר המדורג הגבוה ביותר של הצבעות חבר השופטים שלא נמצא בתשעת המקומות הראשונים של הצבעות הקהל. שיטה זו ספגה ביקורת מסוימת, בעיקר ממקדוניה הצפונית (שהופיעה במקום העשירי בהצבעות הקהל בשתי המהדורות, אך לא העפילה לגמר). שיטה זו הוזנחה במהדורת 2010. לכל מדינה משתתפת יש חבר שופטים, המורכב ממספר שונה של אנשים. בשיטה הנהוגה כעת, חבר השופטים מורכב מחמישה אנשי מקצוע מתעשיית המוזיקה שמונו על ידי גופי השידור המשתתפים בתחרות.

הציונים הגבוהים ביותר 
השיר "A Million Voices" של פולינה גאגארינה (רוסיה, 2015) היה השיר הראשון שקיבל מעל 300 נקודות מבלי לזכות בתחרות (והיחיד בעידן שבו כל מדינה העניקה רק סט נקודות אחד). השיר "Sound of Silence" של דאמי אים (אוסטרליה, 2016) היה השיר הראשון שקיבל מעל 500 נקודות מבלי לזכות בתחרות. השיר "Beautiful Mess" של קריסטיאן קוסטוב (בולגריה, 2017) היה השיר הראשון שקיבל מעל 600 נקודות מבלי לזכות בתחרות. כמו כן, השיר "Amar pelos dois" של סלבדור סובראל (פורטוגל, 2017) היה השיר הראשון שקיבל מעל 750 נקודות.

השיר "Hold Me Closer" של קורניליה יאקובס (שוודה, 2022, חצי גמר 2) היה השיר שזכה לאחוז הגבוה ביותר של הצבעות חבר השופטים המקסימלי שניתן לתת (222 מתוך 240 נקודות - 92.50%). השיר "Stefania" של קאלוש (אוקראינה, 2022, גמר) היה השיר שזכה לאחוז הגבוה ביותר של הצבעות הקהל המקסימלי שניתן לתת (439 מתוך 468 נקודות - 93.80%).

חמשת הזוכים המובילים לפי אחוז מכלל הנקודות לאותה שנה

חמשת הזוכים המובילים לפי אחוז מהניקוד המקסימלי האפשרי לאותה שנה

עשרת המשתתפים המובילים לפי מספר הנקודות שקיבלו

עשרת המשתתפים המובילים לפי מספר נקודות חבר השופטים

עשרת המשתתפים המובילים לפי מספר נקודות הצבעות הקהל

שוברי שוויון 
נוהל שובר שוויון הושם לראשונה לאחר אירוויזיון 1969, שבה צרפת, הולנד, ספרד והממלכה המאוחדת זכו במקום הראשון. ללא מערכת שבירת שוויון באותה תקופה, כל ארבעת המדינות הוכרזו כמנצחות משותפות. במחאה לכך, אוסטריה, פינלנד, שוודיה, נורווגיה ופורטוגל לא השתתפו בשנה שאחריה.

בשנת 1991, נוהל שובר השוויון יושם לראשונה כאשר צרפת ושוודיה קיבלו 146 נקודות בתום ההצבעה. באותה תקופה, המדינה המנצחת הוכרזה אם קיבלה יותר 12 נקודות או 10 נקודות מהאחרת (ובמידה ולא, אז שני המדינות היו מוכרזות כזוכות). על אף ששתי המדינות קיבלו מספר שווה של 12 נקודות (ארבע פעמים), שוודיה זכתה במהדורה זו לאחר שקיבלה יותר 10 נקודות (חמש פעמים מול פעמיים). שובר שוויון זה גרם ל הנמוך ביותר בתחרות.

נוהל שובר השוויון הנוכחי הושם באירוויזיון 2016. בנוהל זה, במידה וקיים שובר שוויון, המדינה שתופיע יותר גבוה בדירוג תהיה המדינה שקיבלה יותר נקודות מהצבעות הקהל. במידה וזה לא מתקיים, המדינה שתופיע יותר גבוה בדירוג תהיה המדינה שיותר מדינות הצביעו לה דרך הצבעות הקהל. במידה וזה לא מתקיים, המדינה שתופיע יותר גבוה בדירוג תהיה המדינה שקיבלה יותר פעמים של נקודות (מ-12 ועד 1). במידה וגם זה לא מתקיים, המדינה שהופיעה קודם תהיה המדינה שתופיע יותר גבוה בדירוג. נוהל שובר השוויון חל במקור רק על המקומות הראשונים או על קביעת העולים מחצאי הגמר, אם כי מאז 2008 נוהל זה מתקיים על כלל המקומות.

ללא נקודות 

מאחר שכל מדינה משתתפת מעניקה סדרה של קולות העדפה, לפי שיטת הניקוד הנוכחית נדיר ששיר אינו מקבל נקודות כלל. תוצאה של אפס נקודות מעידה כי השיר לא הצליח להגיע לעשרת השירים הפופולריים ביותר בכל מדינה.

עד 2016

גמר

חצאי גמר

2016 ואילך

גמר

חצאי גמר

אירוויזיון הילדים 
על אף שאין מדינה שקיבלה אפס נקודות באירוויזיון הילדים, ב-2005–2015 ו-2020, כל מתומדד התחיל עם 12 נקודות כדי למנוע תוצאה כזאת. למרות הענקה אוטומאטית של 12 נקודות, אף מדינה לא סיימה עם 12 נקודות (אך הכי קרוב לסיום עם 12 נקודות הייתה קרואטיה עם 13 נקודות באירוויזיון הילדים 2014). הניקוד הנמוך ביותר באירוויזיון הילדים היה של פולין ולטביה באירוויזיון הילדים 2004 ופולין באירוויזיון הילדים 2003 (כל אחת מהן קיבלה 3 נקודות). כמו כן, מצב שמדינה קיבלה אפס נקודות מכלל הצבעות חבר השופטים התרחשו שלוש פעמים - ב-2018 (ויילס ופורטוגל) ו-2019 (פורטוגל).

ב-2003–2007, כל מדינה העניקה 1–8, 10 ו-12 נקודות לעשרה שירים דרך הצבעות הקהל. ב-2005, על אף שלא השתתפה בתחרות, קפריסין הצביעה במהדורה זו. ב-2008–2015, כל מדינה העניקה 1–8, 10 ו-12 נקודות דרך מיזוג בין הצבעות הקהל לבין הצבעות השופטים (למעט אוקראינה ב-2008, שוודיה ב-2009, סן מרינו וסלובניה ב-2014, אוסטרליה וסן מרינו ב-2015 שהצביעו דרך חבר השופטים בלבד). הצבעות הקהל בזמן קיום התחרות הייתה אפשרית ב-2006–2010. ב-15 באוקטובר 2012, איגוד השידור האירופי הכריז על קיומה של חבר שופטי הילדים (Kids Jury) שהורכב מילדים בני 10–15 המייצגים את כל אחת מהמדינות הממשתפות באותה מדורה. פאנל זה בוטל ב-2016, ובמקומו בכל מדינה היה חבר שופטי המבוגרים וחבר שופטי הילדים שהעניק 1–8, 10 ו-12 נקודות לעשרה שירים (כל אחד בנפרד) ופאנל מומחים (שכל מומחה העניק סט של 1–8, 10 ו-12 נקודות לעשרה שירים). כמו כן, הקהל כלל לא הצביע. מאז 2017, כל מדינה מעניקה סט של 1–8, 10 ו-12 נקודות, והקהל מעניק נקודות נוספות דרך השיטה היחסית.

הצבעות גאופוליטיות 
על אף שניתוח סטטיסטי של התוצאות מ-2001–2005 מצביע על קיומן של הצבעות גאופוליטיות, קיימת מחלוקת לגבי עוצמת השפעתה של תפוצות אתניות, תחושת קרבה אתנית, בריתות פוליטיות או נטייה של מדינות קרובות מבחינה תרבותית בעל טעם מוזיקלי דומה. הדוגמאות הנפוצות ביותר להצבעות גאופוליטיות הן בין קפריסין ליוון, בין מולדובה ורומניה, בין בלארוס ורוסיה, ובין המדינות הנורדיות. עם זאת, עדיין קיימת האפשרות שמדינות יעניקו נקודות לשכנותיהן באופן קבוע, גם אם אינן מושפעים מהצבעות גאופוליטיות (לדוגמה: פינלנד ואסטוניה, גרמניה ופולין, יוון ואלבניה, וכן ארמניה ורוסיה).

הערות שוליים 

אירוויזיון