הנס מינך

הנס וילהלם מינך (בגרמנית: Hans Wilhelm Münch; 14 במאי 1911, פרייבורג – 2001, רוסהאופטן), הידוע גם כ"איש הטוב של אושוויץ", היה קצין אס אס גרמני, חבר במפלגה הנאצית (NDSAP), שעבד כרופא במחנות הריכוז דכאו ואושוויץ במהלך מלחמת העולם השנייה. הוא היה היחיד מבין הנאשמים במשפט אושוויץ הראשון שלא הורשע, שכן הציל את חייהם של אסירים רבים שהעידו לזכותו. מאוחר יותר חזר לגרמניה ועבד כרופא בעיר רוסהאופטן .

ביוגרפיה

לימודים 
לאחר סיום לימודיו בתיכון למד מינך רפואה באוניברסיטאות טובינגן ומינכן, ולקח חלק בחלק הפוליטי של המנהיגות הסטודנטים של הרייך (Reichsstudentenführung). ב-1937 הפך לחבר ב-NSDStB, "איגוד הסטודנטים הנאציונל-סוציאליסטי (Nationalsozialistischer Deutscher Studentenbund) וב-NSKK כלומר חיל הנהגים הנציונל-סוציאליסטי (Nationalsozialistisches Kraftfahrerkorps). באותה השנה הצטרף למפלגה הנאצית. הא קיבלה את התואר דוקטור לרפואה בשנת 1939.

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, החליף את הרופאים הכפריים בבוואריה בעקבות גיוסם לצבא. ניסיונו של מינך להתגייס לוורמאכט נדחה, כי פעילותו כרופא נחשבה חשובה יותר.

באושוויץ 
עם זאת, ביוני 1943 התגייס לוואפן אס אס כמדען ועבר למכון החיל להיגיינה בראיסקו, כ-4 קילומטרים מאושוויץ. מינך עבד לצד יוזף מנגלה הידוע לשמצה, שהיה בגילו וגם הוא הגיע מבוואריה. שם המשיך מינך במחקר הבקטריולוגי שלו, שאותו הפך כבר לידוע קודם לכן. הוא גם השתתף בבדיקות מזדמנות, בהן ביקר במחנות ובדק אסירים. בקיץ 1944 הועלה לדרגת אונטר-שטורמפיהרר שהייתה דרגת האס אס הזוטרה מבין דרגות הקצונה, (משהו בדומה לסגן משנה).

יחד עם רופאים אחרים, נבחר מינכן לבצע סלקציה ברמפות הסלקציה באושוויץ-בירקנאו של אושוויץ כדי להחליט אילו גברים, נשים וילדים יוכלו לעבוד, באילו מהם ניתן לבצע ניסויים ואילו יישלחו מייד לתאי הגזים. מינך מצא תפקיד זה נורא וסירב להשתתף בעבודת הסלקציה. עובדה זו אושרה מאוחר יותר על ידי עדי ראייה בבית המשפט בקרקוב. במקומו הוצב ד"ר דלמוטה.

למרות שמינך' ערך ניסויים בבני אדם, אלו היו לעיתים קרובות רק הצגות להגנה על האסירים במחנות, שכן בדרך כלל נרצחו נבדקים שהפכו ל"בלתי שמישים". כשאושוויץ פונה ב-1945, הוא שהה שלושה חודשים במחנה הריכוז דכאו ליד מינכן. לפי עדותו של ד"ר לואיס מיכלס, הפעולה האחרונה של מינך לפני פירוק המחנה הייתה לצייד אותו באקדח שיעזור לו להימלט.

משפט אושוויץ 
ב-1945, לאחר המלחמה, עצרו אותו האמריקנים לאחר שזוהה כרופא מאושוויץ. הוא נלקח בשבי לקרקוב ב-1946 והובא לדין.

מינך הואשם ספציפית בהזרקת דם נגוע במלריה לאסירים וכן הזריק סמים שגורמים לראומה; עם זאת, כמה אסירים לשעבר העידו לטובת מינך. הוא זוכה על ידי בית המשפט ב-22 בדצמבר 1947, "לא רק מפני שלא ביצע שום פשעים נגד האסירים, אלא מפני שהיה נדיב אליהם ועזר להם בזמן שהיה צריך לקחת אחריות. הוא עשה את כל זה ללא קשר ללאום, גזע, דתו או אמונתו הפוליטית של האסיר." בית המשפט ביסס את החלטתו, בין היתר, על סירובו של מינך להשתתף בסלקציה. מבין הנאשמים במשפט אושוויץ, רק הוא שוחרר.

המשך חייו 
לאחר המלחמה עבד במרפאה כפרית ב-Roßhaupten, בוואריה.

בגרמניה המזרחית השתתף מינך במספר כנסים וטקסי הנצחה. הוא הוערך כי הציל כמה אסירי אושוויץ, תוך סיכון חייו. ב-1995, במלאת 50 שנה לשחרור מחנה אושוויץ, ביקר במחנה הריכוז. אווה מוזס קור ששרדה את הניסויים של מנגלה הזמינה אותו. מינך וקור חתמו על הצהרה על מה שקרה והצהירו שלא יכול לקרות דבר כזה שוב לעולם.

מינך שלח מסר גם למכחישי השואה: בראיון עם במאי קולנוע גרמני (ברנהרד פרנקפורטר), שאל פרנקפורטר מה דעתו על הכחשת השואה, שלגביה אמר מינך:

בשנים האחרונות לחייו, מינך גר ליד אגם פורגן בבית המשקיף על טירת נוישוונשטיין. הוא נפטר בשנת 2001 בגיל 90.

ראו גם 
 השואה
 ניסויים בבני אדם על ידי הנאצים
 יוזף מנגלה
 אדוארד וירטס

לקריאה נוספת

הערות שוליים 

רופאים גרמנים
סגל מחנה דכאו
אנשי צבא גרמנים
סגל מחנות אושוויץ
גרמנים שנולדו ב-1911
גרמנים שנפטרו ב-2001