מדונה (כינוי)

אמנים רבים תויגו בכינויים הקשורים למדונה, חלקם הוכרזו על ידם (מימין לשמאל) ריהאנה בתור "המדונה השחורה", מיילי סיירוס בתור "המדונה הבאה", ואלישה צ'ינאי בתור "המדונה של הודו".
מאז שנות ה-80 של המאה ה-20, אנשים רבים ברחבי העולם, בעיקר זמרות, קיבלו כינוי הקשור לשמה של הזמרת-יוצרת האמריקאית מדונה. במקביל, כמה אמנים זוהו והזדהו עם אותו הכינוי, ורבים אחרים קיבלו יותר מכינוי אחד הקשור למדונה (בהתאם לפועלם). למדינות מגוונות ושונות ברחבי העולם יש את "הזמרת המקבילה הלאומית למדונה" לפי התנאים של תקשורת ההמונים או מעריצים אחרים באותו האזור.

כנושא המדובר לעיתים קרובות בעיתונאות הפופולרית, לכלי תקשורת כמו מגזין בילבורד יש מאמרים ייעודיים הדנים במה זה אומר להיות "מדונה", המתפרסמים מדי שנה. כשהסבירו מדוע נהוג להשוות זמרות רבות ולכינוי על שם מדונה, מבקרי מוזיקה מסטיבן היידן ועד ביוגרפים אחרים הסכימו כי היא נחשבת לארכיטיפ במונחים נשיים. עם זאת, הכינויים הקשורים למדונה הם דרך השוואות כפי שהבחין הפילוסוף הקנדי פול ת'אגארד, כמו גם אחרים, שמדדו פופולריות, הצלחה, מכירות תקליטים, השפעה, סגנון דומה (חוש אופנה או מוזיקה), הופעות בעלות פרופיל גבוה, מחלוקות, התנהגות וסיכונים נועזים; באופן כללי, בדרך כלל דברים המיוחסים למדונה המקורית. בדרך זו, אמנים שונים מעבר לעולם הפופ קיבלו את הכינוי בשל ההשפעה "דמוית המדונה" שלהם בהתאם לסוגות המוזיקליות שלהם. אנשים אחרים שאינם מוזיקאים, כמו פוליטיקאים ואנשי עסקים, זכו גם הם לכינוי "מדונה".

הכינוי היה דומיננטי בקריירה של כמה אמנים, שרבים מהם מתחו עליו ביקורת, כמו גם על ההשוואות למדונה. אחרים הכריזו על עצמם ככאלה או רצו להיות "מדונה" וכלי תקשורת הלכו בעקבותיהם. אמנים שונים קודמו (או תוכננו) להיות "מדונה" על ידי חברות התקליטים שלהם בסוף המאה ה-20. בהתייחס למאה ה-21, סופרים שונים ברחבי העולם הבחינו במירוץ בעיתונאות המוזיקה למצוא את "היורשת של מדונה", וכינו מספר רב של זמרים כ"מדונה הבאה" או "המדונה החדשה". מדונה עצמה, מודעת לכך, וכינתה בעצמה את קניה וסט בתור "החדש/ה" או "המדונה השחור/ה" בשנת 2015. קטעים מוזיקליים שונים מהמילים שלהם ועד לשמות שלהם, עסקו בכינוי הזה, כולל בית בשירו של אמינם, "".

הקשר

עניין תקשורתי 
רבים מהכינויים הקשורים למדונה בקריירה של כמה אמנים נבעו מהשוואה אליה, הן מסיבות מסחריות והן מסיבות תרבותיות. על פי מילותיו של האקדמאי הצרפתי ז'ורז' קלוד גילברט "בעיתונאות ברחבי העולם לא מפסיקים להשוות זמרות שונות למדונה". בדיווח שפורסם על ידי דוריאן לינסקי בגרדיאן, "רוב כוכבות הפופ מנסות לחקות את מדונה בשלב מסוים; מעטות מאוד עושות את זה בכזאת הצלחה". כאשר הזמרת האמריקאית בריטני ספירס נלקחה כדוגמה, הפילוסוף הקנדי פול ת'אגארד הסביר כי "כשאנשים אומרים ש[ספירס] היא המדונה החדשה, הם לא מתכוונים מילולית ש[היא] מדונה. במקום זאת, הם מצביעים על כמה קווי דמיון שיטתיים בין השתיים". הצוות של רולינג סטון העיר כי מדונה "היא צל שקשה לברוח ממנו" בעוד שדובר על ההשוואה שהזמרת-יוצרת האמריקאית ליידי גאגא התמודדה עמה במהלך הקריירה שלה. על אף שלא תויגה כ"מדונה", הזמרת-יוצרת האמריקאית מריה קארי שווקה על ידי קולומביה, כאישה המצליחה מבין אלה החתומות בחברה, כשהיא מתחרה עם מדונה מסייר רקורדס. זמרות "נמדדות לעיתים קרובות מאוד מול קנה המידה שמדונה יצרה" על פי אקדמאים הולנדים.

כשהיא שימשה כדוגמה וארכיטיפ, הביוגרפים איסה מוגורוזה ולוס פריטו פלורס הסבירו את התופעה הזו ב-2021, שמדי פעם "יש מדונה מקסיקנית, מדונה לטינית ואפילו מדונה שחורה" כי "היא התעלתה מעל דמותה שלה" ומכיוון שהזמרת היא "כמעט שם תואר רב עוצמה שמתורגם לדרך לעשות דברים". ברוח דומה, מבקר המוזיקה האמריקאי סטיבן היידן סבר כי "מדונה נחשבת לארכיטיפ לזמרי פופ, ובעלת חיי נצח. אם אתה יכול לשנות את זה כמו מדונה, אולי אתה יכול להיות מדונה. אך אתה לא תהיה מדונה. היא חריגה מהטבע". מבקר המוזיקה מאורלנדו סנטינל, ג'ים אבוט, תיאר את הכינוי כ"עיסוק הכרחי בתרבות הפופ אם אי-פעם היה כזה... ותיאורי התפקיד שלו משתנים ללא הרף". בינתיים, רייהאן הרמנצ'י מסן פרנסיסקו כרוניקל תיארה את המגמה הזו:

היבטים 

בשנת 2017, העיתונאי דא'שאן סמית' ממגזין בילבורד כתב מאמר המסביר מה זה אומר להיות "מדונה". לדבריו, מדונה צריכה "לקבל על עצמה את התפקיד של מפקדת העומדת בחזית למען הנשים ככלל", כמו גם "המורכבות השנויה במחלוקת של המיניות האנושית, על אף התגובה הבלתי נמנעת שחוללה". סמית' העיר עוד כי מדונה חייבת "להיות זו קובעת את הטרנדים" והוסיף שהיא מהווה מוזה למפיקים מוזיקליים, כותבי שירים, פזמונאים, מעצבי אופנה ובמאים כאחד. בהמשך לכך, טען שזה שיחליף אותה צריך להתחרות במכירותיה או הישגיה.

רייהאן הרמנצ'י מסן פרנסיסקו כרוניקל הקדישה גם היא מאמר לנושא זה, ופיתחה את הדוגמה של הזמרת-יוצרת האמריקאית ליידי גאגא. היא הגדירה את ליידי גאגא כדוגמה הקרובה יותר "מכל האחרות מהעבר", והוסיפה היבטים כמו "סגנון אייקוני" ו"כוח להישאר בתודעה במשך זמן ממושך". לדבריה, הרמנצ'י ציינה כי כל עוד "המדונה המקורית עדיין נמצאת בכותרות הראשיות, יש סיכוי טוב ש"המדונה הבאה" היא האישה עצמה".

לפי משנתו של סטיבן היידן או דעתם של הביוגרפים איסה מוגורוזה ולוס פריטו פלורס, כלי תקשורת מובילים התייחסו לאנשים רבים כאל מדונה מסיבות רבות, שבדרך כלל קשורות להצלחה, השפעה, פופולריות וסגנונות מוזיקליים דומים בין היתר. בנוגע למעמדן של זמרות רבות, אידין וזירי מסן פרנסיסקו כרוניקל אמרה שלזמרת האיראנית גוגוש יש מעמד גדול אפילו יותר ממדונה בארצה, בעוד שמחברי ה"אנציקלופדיה של העמים האפריקאים" קראו "מדונה ממאלי" לאומו סנגארה , וציינו שהיא "הזמרת הפופולרית ביותר במערב אפריקה". במגזין בילבורד כינה את סנגרה כ"אמנית נשית משפיעה" בעת שכינה אותה "מדונה" גם כן. במאמר שפורסם ב-South China Morning Post, אסושייטד פרס אשר כינתה את הזמרת היפנית נמיאה אמורו בתור "המדונה היפנית" הסבירה שהיא אחת האמניות הנמכרות ביותר בהיסטוריה של מוזיקת הג'יי-פופ. כיוון שהכינוי הזה הפך לדומיננטי בקריירה שלה, כלי תקשורת ראו "השפעה דמוית מדונה" בסוגות מוזיקליות שונות של אמנים, כמו צ'צ'יליה ברטולי והמוזיקה הקלאסית. ברטולי עצמה, כינתה את מריה מאליברן בתור "המדונה של גילה".

המצאה מחדש של תדמית, כמו גם התנהגות ושלבים חלוציים הם גם תיאור נפוץ הקשור לכינוי "מדונה". בקבוצה זו, אניטה מוי  כונתה "מדונה", כפי ששם לב ריצ'רד קורליס מטיים בעולם מוזיקת הפופ בהונג קונג. בהמשך לכך, הסביר כי "הנועזות שלה הייתה לא רק סנסציה אלא עלבון".

המקור 
כינויים הקשורים למדונה בקריירה של ידוענים אחרים, הופיעו ברגע שזכתה להכרה בין-לאומית, בדרך כלל ב-1985. מארי אוסמונד, הייתה לאחת מאותם הידוענים באותה האת שקיבלו את הכינוי הזה, שכן לוס אנג'לס טיימס כינו אותה "המדונה המורמונית". כאשר אדם כונה "מדונה", כלי תקשורת תיארו זאת כ"כינוי", "כינוי חיבה" או "תואר" תוך שימוש גם במונחים כמו "בשם", (באופן נרחב) "ידוע" ו"בברכה". דוגמאות לכך היו במאית הקולנוע הנורווגית דייה חאן ועד הזמרות אניטה, ברנדה פאסי, מילן פארמר ואניטה מוי בפרסומים שונים של אינדפנדנט, הגרדיאן, חדשות BBC,  ו-O Globo. מערכת השידור הקוריאנית הכתירה אום ג'ונג-הא  בתור "המדונה הקוריאנית" והרבתה לפרסם מאמרים אודותיה.

היקף המאמרים הוא גדול, שכן רבים מהם פורסמו באנציקלופדיות וגם בתקשורת המיינסטרים ובתקשורת ההמונים (ארגוני חדשות, סוכנויות חדשות, עיתון מתעד או שידור ציבורי). לאחרים כמו מילן פארמר יש את הכינוי בפרופיל הביוגרפי שלהם בחברת התקליטים שלהם. ב-El Periódico de Catalunya כינו את הזמר הספרדי אלחנדרו סאנס כ"מדונה הספרדית שלנו", וכלי תקשורת אחרים כמו מגזין אסקווייר התייחסו לכך.

לפעמים, קבוצה של כלי תקשורת התייחסה במפורש למקורות האפשריים של איך אדם השיג את הכינוי הקשור למדונה. עם זאת, זה לא בטוח במובנים רבים. לדוגמה, הוא יוחס למגזין V שהצוות שלו העניק את הכינוי "המדונה הברזילאית" לאניטה ב-2020, אך מספר שנים קודם לכן העניק אותו לגרטשן , זמרת ברזילאית אחרת שכנותה "מדונה מברזיל", שכך נקראה גם אניטה ב-2016 ואחרות בשנים הבאות. דוגמה נוספת, היא הכינוי של מיטסו  "מדונה מקנדה" שהוענק לה על ידי אלן דסרוקרס מאנטרטיינמנט ויקלי. דניאלה מרקורי הוצגה בתוכנית "נשים מובילות" של CNN בתור "המדונה הברזילאית", ולפי איגוד פסגת המוזיקה הבין-לאומית, ג'ולין צאי  כונתה "מדונה של אסיה" על ידי התקשורת לאחר הופעתה בלה טריאנון בפריז. לאחר פרסום יצירה מסוימת, התקשורת מציעה שזמר יקבל את הכינוי "מדונה" בהתאמה. בדומה לכך, CMJ New Music ייחסו את הכינוי "המדונה הישראלית" לעפרה חזה לאחר שיצא אלבומה, Shaday.

אנשים אחרים הכריזו על עצמם כ"מדונה" או ככאלה שרצו להיות כמותה, וכלי התקשורת ציינו זאת בכתבות שונות שהתפרסמו. בין האנשים נמנים מיילי סיירוס, ריהאנה ואבריל לאבין לפי הסופרת קורטני אי. סמית'. בשלב מסוים בקריירה שלהם, גם מוזיקאים אחרים כמו פיקסי לוט, וונדי סולקה וכריסטינה אגילרה הכריזו על עצמן כ"מדונה". בהיבט הזה, סולקה ציינה שאמנים רבים רוצים להיות "מדונה". ב-2007, סוראיה ארנלס  הכריזה שאינה מוכנה להיקרא "מדונה", אך כמעט עשור לאחר מכן, ב-2016, היא כינתה את עצמה כ"מדונה הספרדית". הראפרית האמריקאית ליל קים כינתה את עצמה "המדונה השחורה". בהתאם לכך, אזיליה בנקס הסבירה בטוויטר ב-2018, מדוע היא מרגישה כמו "המדונה השחורה":

מעבר לכך, מוזיקאים אחרים הוצעו להיקרא "מדונה" על ידי כמה אנשים על אף שכלי התקשורת התנגדו לכך. לדוגמה, המעצב מרקו מונרו ראה בליזו כמדונה של דורה, בעוד שפארינה כינתה את טוקישה המדונה המקבילה למוזיקה האורבנית של דורה. רוברט כריסטגאו קרא לשינייד או'קונור "מדונה פולקית", ואילו ויטני יוסטון כונתה "המדונה השחורה" ב-1988 על ידי סנטיאגו אלקנדה. הזמרת-יוצרת הספרדייה מוניקה נראנחו , הוצגה בתור "המדונה הספרדייה". הזמרת-יוצרת האמריקאית טוני ברקסטון היא דוגמה לכמיהתה להפוך למדונה לפני שזכתה להצלחה בין-לאומית. היא ציינה: "בתיכון, ניסיתי להיות המדונה השחורה".

תחום 
כינויים אחרים שהוענקו לאנשים יושמו באזור מסוים, במקום במדינה ממנה הגיעו במקור, או מנקודת מבט בין-לאומית ולהפך. וסילי שומוב במאמר שפורסם ב-Russia Beyond, דן במעמדן של זמרות פופ רוסיות, והסביר שאין ברוסיה מוזיקאית מקבילה למדונה. עם זאת, זמרות רוסיות רבות כונו "המדונה הרוסית" (או עם כינוי מקביל הקשור למדונה) על ידי העיתונות ברחבי העולם, כולל אלה פוגצ'ובה, אנה נטרבקו, איירין נלסון, מאשה רספוטינה, ולריה וסאשה גרדייבה. סה דינגדינג , לפי "לה ורדאד" ידועה במערב בתור "המדונה הסינית", בעוד שלפי "לה טלגרם", פטרישיה קאס כונתה "המדונה הצרפתית" על ידי מעריציה האסייתים.
בדומה לאנשים מרוסיה, שני מאמרים משנת 2004 שפורסמו בעיתון הצ'כי Mladá fronta DNES דנו בכך שעדיין חסרה זמרת מקבילה למדונה ("מדונה צ'כית"). במאמרים הוזכרו שמות כמו אנה קיי, דרה רולינס, הלנה וונדראצ'קובה, פטרה יאנו, בארה בסיקובה, אילונה צ'קובה ולוציה וונדראצ'קובה. האתר הצ'כי Musicserver דן באפשרותה של בארה בסיקובה להיות "המדונה הצ'כית". בלטביה, העיתונאית והמייסדת של Mikrofona išaridi אליטה מיגראב, אמרה ל-Baltic News Network, שאין להם "מדונה לטבית" אך אולי יהיה להם יום אחד.

אמנים אחרים כמו נטליה אוריירו היו מזוהים עם הכינוי "מדונה" אך הדבר היה ידוע באזור שבו היא הייתה פופולרית על אף שורשיה. באופן זה, היא כונתה ברוסיה "המדונה הארגנטינאית", או "המדונה הרוסייה" ו"המדונה המזרח-אירופאית" בשל הצלחתה ברוסיה על אף שנולדה במקור באורוגוואי. זמרות ילידות אמריקה כמו סלינה וליסה ליסה, נקראו "המדונה המקסיקנית" או "המדונה ההיספנית". הכינוי של "מדונה" שהוענק לסלינה, על פי מחברי הספר  (2005) היה "ככל הנראה הגורם להפצתו באמריקה המרכזית, כמו גם במדינות לטיניות שונות ברחבי העולם".

השפעה 

קבוצה מסוימת מתוך האמנים הללו זכתה להכרה בין-לאומית מחוץ לגבולות האזורים או המדינות משם הגיעו במקור. טרי רופאר מוושינגטון פוסט שאלה: "האם בכל מדינה יש מדונה?". הסופר רודריגו פרסאן העיר כי "אנחנו חושבים על המדונות שיגיעו כמו שאנחנו חושבים על מדע", שהוא יותר ויותר בדיוני.

על הקריירה של אמנים 

קבוצה של אמנים שונים תוכננה (בידי המנהלים או חברות התקליטים שלהם) להיות משווקים כ"מדונה". דוגמאות לכך היו זמרת הפופ האמריקאית מרטיקה  שהוחתמה על חוזה הקלטות עם CBS רקורדס, הזמרת ביאנקה ממקסיקו והזמרת הפוארטו ריקנית לה אינדיה שהוחתמה על חוזה עם רפרייז רקורדס, מה שהוביל לבחירת שם הבמה של הזמרת האחרונה מביניהן. אנה קורה טענה גם היא שבחברת התקליטים שלה היספווקס תכננו לקדם אותה בתור "המדונה הספרדית". אמנית נוספת שקודמה כמדונה, הייתה נטשה אלכסנדרובנה שנקראה "המדונה הרוסייה", ולפי יואניס פוליכרונקיס מאוניברסיטת לינשפין, אנה ויסי "קודמה בצורה ברורה כ'מדונה היווניה". בדיווחים אחרים, מספר אמנים כמו ליסה ליסה "נחשבו" ל"מדונה". בריאיון ללוס אנג'לס טיימס ב-1993 אמרה גלוריה טרווי: "אמנים רבים במקסיקו נלחמים כדי להיות מדונה הלטינית".

לדברי מירנה עבדולאל מ-Egyptian Streets, במקרה של הזמרת המצרייה סימון פיליפ קאמל "אין ספור מפיקים רצו לשים את ידיהם בכאמל. הם ציינו אותה כמקבילה של מדונה. הכינוי 'מדונה המצרייה' הוענק לה במדינה במספר אירועים מוזיקליים שונים". לפי מגזין טיים, האמנית הדרום-אפריקאית ברנדה פאסי אימצה את הכינוי "מדונה"; עיתון מקומי ביבשת הדפיס מחדש (מילה במילה) ריאיון עם מדונה, והחליף את שמה בשמה של פאסי. החוקרים גרגורי בות' ובראדלי שופ, שמו לב שזמרת הפופ ההודית אלישה צ'ינאי  "הייתה ידועה לשמצה בתור 'המדונה ההודית'", בעוד האתנומוזיקולוג ברונו נטל סבר שהיא צברה לעצמה מוניטין על ידי סיפוק העניין הדרום-אסייתי במדונה, "שיצר מחדש את התמונה והמוזיקה. של הכוכבת הבין-לאומית במונחים תרבותיים של דרום-אסיה ובשפה ההינדית".

תגובות 

בשנת 2015, מדונה עצמה כינתה את הראפר והמוזיקאי האמריקאי קניה וסט "החדש/ה" או "המדונה השחור/ה". בתור כינוי בולט שמוענק לידוענים שונים ברחבי העולם ובמדינות שונות, אנשים רבים ביקרו את ההשוואה ומתחו על כך ביקורת. הזמרת-יוצרת האמריקאית ליידי גאגא אמרה: "תמיד הייתי אומרת לאנשים, כשהם היו אומרים, 'אוי, היא עתידה להיות המדונה הבאה'. אז לא, אני איירון מיידן הבאה". באופן דומה, הזמרת הדרום-קוריאנית אינסוני  הכחישה את הכינוי וההשוואה שלה למדונה ואמרה: "אני אינסוני של קוריאה, ותמיד אהיה".

בתגובות חיוביות יותר, הזמרת הטייוואנית ג'ולין צאי  כונתה בשם "מדונה" והושוותה לזמרת; היא הגיבה על כך בריאיון לעיתון אל פאיס. בהמשך לכך, דיברה על ההשוואה ואמרה ש"מדונה היא מטרה", והיא השתקפות של אישה שעושה את מה שהיא מתכוונת לעשות. בשיחה עם המגזין הגרמני פוקוס, הזמרת הסרבית ילנה קרלאושה קיבלה את הכינוי המזוהה עם מדונה. גם הראפרית האמריקאית ליל קים עשתה זאת. הזמרת-יוצרת הברזילאית אניטה ראתה בזה "אות כבוד", ותחושות דומות אפיינו את הזמרת המקסיקנית פאולינה רוביו שאמרה שהיא "גאה בכך" שכן, המעריצים שלה "מחליטים על זה". בחדשות BBC העניקו לזמרת הסינית איי ג'יהו  את הכינוי "המדונה של סין" וקראו לזה "אות הוקרה"; ג'יהו הגיבה "אני מכבדת זאת מאוד".

אמנים אחרים הצהירו שנמאס להם מהשוואה וקבלת כינוי הקשור אליה, כמו גלוריה טרווי וגלוריה אסטפן. אסטפן הצהירה ב-1989: "ההשוואה למדונה משעממת אותי". מרתה סאנצ'ס  הייתה דוגמה לכך, שכן היא דיווחה שבעת שגרה בניו יורק, אנשים כינו אותה "מדונה". היא מצאה זאת "מחמיא" בהשוואה אליה, אך הצהירה שהיא הותשה, ואמרה: "אני לא רוצה להיות מדונה".

בניגוד לכך, אמנים שונים ברחבי העולם חשו מוחמאים מעצם ההשוואה וזאת, בנוסף לכך שהם הגדירו את עצמם כמעריצים של מדונה. עם זאת, הם לא אהבו את עצם הכינוי וההשוואה. הזמרת האלבנית בלאונה  שדנה בפומבי בקשר הזה עם מדונה, הוגדרה כחלק מהקבוצה הזו. בנוסף לכך, אמנים רבים אחרים הפריכו את הכינוי של להיות "מדונה" ואת ההשוואה אליה. בין אותם האמנים נמנו הזמרת הארגנטינאית פטרישיה סוסה , הזמרת האנגלייה שרה ברייטמן, הזמרת האמריקאית הילרי דאף, והמוזיקאית האוסטרלית קיילי מינוג.

ביקורת 
סרג'יו דל אמו, עורך בעיתון היומי הספרדי אל פאיס, הגדיר את שנת 2017 (והשנים שאירעו בסמוך אליה) כעידן התקינות הפוליטית של כוכבות הפופ, עם כמה זמרות שהוציאו אלבומים מסוימים שהציגו צד שונה יותר שלהן כדוגמת: מיילי סיירוס (Younger Now), ליידי גאגא (Joanne) וקשה (Rainbow). יציאתם של שלושת האלבומים, כמו גם אחרים הובילה את המחבר למסקנה ש"אף אחד לא רוצה להיות מדונה יותר", שכן המחיר לתמונה מינית הוא "גבוה בהרבה" ממה שאותו האמן חושב. ריצ'רד הרינגטון מוושינגטון פוסט טען שהכינוי "מדונה האינדי" הוא "כינוי גרוע" שהעניקו למוזיקאית וכותבת השירים האנגלייה פי ג'יי הארווי.

כמה עיתונאים טענו שמדובר ב"אנלוגיה חסרת משמעות" בקשר לכינוי "מדונה". העיתונאי הבריטי נייג'ל ויליאמסון טען זאת במקרה של אומו סנגארה. כיוון ש"מדונה" הפך לכינוי נפוץ לאורך הקריירה של הזמרת האמריקאית סלינה, מנהל המוזיקה, חוסה בהר, טען כי לא היה לה "נוח" עם זה; והדבר היחיד שהיה לה במשותף עם מדונה היה סגנון הלבוש. לדברי האקדמאי הצרפתי גילברט, הזמרת הקנדית סלין דיון הוכרה לעיתים קרובות כ"אנטי-מדונה". דיון, שנחשבת לזמרת פופולרית במיוחד במדינות הדוברות בשפה הצרפתית, כונתה כך על ידי עיתונים ומגזינים כדוגמת לה מונד. במרוצת השנים דיברו על כך שדיון הסתכסכה עם מדונה בשל כך שהפסידה לה בזכייה בפרס אוסקר בשנת 1996.

מעבר לתעשיות המוזיקה והבידור 
הכינוי "מדונה" הפך לפופולרי בתעשיית המוזיקה והבידור כאחד. פוליטיקאים כמו דונלד טראמפ והילרי קלינטון נדונו כ"מדונה" עם אותה אנלוגיה של עשיית דברים או השפעה בתחומים שלהם. אווה פרון כונתה "המדונה הפוליטית של ארגנטינה" במאמר שפורסם בשנת ב-The Baltimore Sun. במגזין החדשות U.S. News & World Report כינו את שחקן הכדורסל האמריקאי דניס רודמן כ"גרסה השחורה והגברית של מדונה". האמנים הפלסטיים הארגנטינאים סרחיו דה לוף ומרתה מינוחין  זכו לכינוי ואף הכריזו על עצמם כ"מדונה". לן בלווטניק, כונה "מדונה של המיליארדרים". במאמר משנת 1999 שפורסם ב-Slate, העניקו את תואר "המדונה של שוק המניות" לביל גייטס וסטיב באלמר.

התייחסויות תרבותיות 
יצירות מוזיקליות רבות כוללות שירים או אלבומים, עם מילים או התייחסויות לכינוי "מדונה". בשלב ראשון, אמנים כמו ונוס די-לייט , שרית חדד או היי פאשן  הוציאו שירים עם השם "אני לא מדונה" ("I'm Not Madonna"). הראפר ההודי באבא סהגל קרא לאלבום , בעוד הראפר האמריקאי אמינם כלל בית ב-"Fubba U cubba cubba" ("העיתונות חושבת שאני המדונה החדש/ה"). אלישה צ'ינאי קרא לאלבומה משנת 1992 בשם Madonna of India. ב-Collins COBUILD Advanced Dictionary משנת 2016 נכלל משפט המתייחס לזמרת – "billed as the next Madonna".

רשימה נבחרת 
רבים מהאמנים קיבלו את הכינוי בארצם או באזורם בלבד, או להבדיל, מנקודת מבט בין-לאומית. אחרים נקראו "מדונה" בשלב מסוים של הקריירה שלהם, בעוד אחרים במהלך כל חייהם הציבוריים. כמה אמנים קיבלו יותר מכינוי אחד הקשור למדונה; אותם האמנים עם יותר מכינוי אחד מודגשים בכתב בולט. הכינוי הוזכר או צוין במוסדות תרבות, אזכורים מלומדים, אנציקלופדיות, עיתון מתעד וכדומה.

לרוב האנשים המצוינים ברשימה יש יותר ממקור מהימן אחד, הנכתב בשפות אחרות מלבד אנגלית. זכר מובחן עם סמל המגדר (♂).

לפי אזור

לפי לאום

לפי גזע ומוצא אתני

לפי סוגות מוזיקליות

לפי דורות

לפי אמונות ומקצועות

ביאורים

הערות שוליים 

מדונה
שמות חיבה