יחסי אזרבייג'ן–צ'כיה

יחסי אזרבייג'ן–צ'כיה הם היחסים הדו-צדדיים הנוכחיים בין אזרבייג'ן לצ'כיה.

יחסים דיפלומטיים 
המגעים הראשונים בין אזרבייג'נים וצ'כים נוצרו במאה ה-14. באותה תקופה, הנזיר הפרנציסקני פורדנון אודור, נוסע שנסע לסין בשנים 1316–1318, ביקר גם בתבריז. הוא תיאר את ביקוריו בתבריז ובאזורים אחרים של אזרבייג'ן בספרו על מסעו. בסוף המאה ה-16 ותחילת המאה ה-17, השליט הספווידי עבאס שאה הראשון ורודולף השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה (גם מלך בוהמיה) כוננו יחסים דיפלומטיים והתקיימו ביקורים הדדיים של שגרירי שתי המדינות.

בתחילת המאה ה-20, שתי המדינות הכריזו על עצמאותן לאחר הכיבוש הממושך. בשנים 1918–1920 לא ניתן היה לכונן יחסים בין הרפובליקה הדמוקרטית של אזרבייג'ן לצ'כוסלובקיה בשל העיתוי. עם זאת, שגרירות צ'כוסלובקיה בטביליסי, יחד עם גאורגיה, הייתה אחראית גם על היחסים עם אזרבייג'ן. באותה תקופה הייתה קהילה צ'כית בבאקו עם 70 חברים.

כיבוש אזרבייג'ן על ידי רוסיה הסובייטית בשנת 1920, ומעבר צ'כוסלובקיה לשליטת ברית המועצות לאחר מלחמת העולם השנייה, הביא לקיומן של שתי המדינות באותו מרחב מדיני וכלכלי יצר את התנאים לפיתוח הכלכלה, יחסים מדעיים ותרבותיים ביניהם.

צ'כוסלובקיה הכירה בעצמאותה של הרפובליקה של אזרבייג'ן ב-8 בינואר 1992, והיחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות כוננו ב-27 בינואר 1993.

אזרבייג'ן פתחה שגרירות בצ'כיה הוקמה ב-15 באוגוסט 2007, ואילו צ'כיה פתחה שגרירות באזרבייג'ן ב-1 בדצמבר 2009.

מפגשים בינלאומיים 
צ'כיה אירחה מספר פגישות רשמיות הקשורות לניסיונות ליישב את סכסוך נגורנו קרבאך. נשיא אזרבייג'ן, היידר אלייב, נפגש עם נשיא ארמניה רוברט קוצ'ריאן ב-21 בנובמבר 2002, ועם סרז' סרקיסיאן ב-7 במאי 2009 בפראג.

יחסים בין פרלמנטריים 
במילי מג'ליס של אזרבייג'ן פועלת קבוצת עבודה על היחסים הבין-פרלמנטריים של אזרבייג'ן–צ'כיה. קבוצת עבודה זו הוקמה ב-5 בדצמבר 2000, והמנהיג הראשון שלה היה סמאד סיידוב. מ-4 במרץ 2016 עד 2020, ואלה אלסגארוב עמד בראש קבוצת העבודה. מ-25 באפריל 2020, ראש קבוצת העבודה הוא אלנור אללהוורדייב.

יחסים כלכליים 
מחזור סחורות (במיליוני דולרים)

נציגויות דיפלומטיות 
 אזרבייג'ן מחזיקה בצ'כיה שגרירות בפראג.
 צ'כיה מחזיקה באזרבייג'ן שגרירות בבאקו.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים