אל-מאווסי

אל-מַוַ֫ואסִי (בערבית: المواصي;) הוא כפר בדואי בדרום רצועת עזה. עד ההתנתקות מרצועת עזה בשנת 2005 הכפר היה מובלעת ערבית מוקפת ביישובי גוש קטיף. כיום זהו הכפר היחיד שיושב על חופה הדרומי של רצועת עזה. אורכו קילומטר אחד ורוחבו 14 קילומטרים. על פי הלמ"ס הפלסטיני, נכון לינואר 2005 גרו ביישוב כ-8,000 תושבים. הכפר מכונה בעברית "הכפר השבדי" בשל העובדה שרבים מתושביו הם בלונדינים.

השם "המוואסי" נקרא כך על שם שיטת חקלאות בה משתמשים הבדואים באזור לגידולים באמצעות מי תהום גבוהים הנמצאים בסביבה. מי תהום אלו יצרו בין היתר את האגם בתל קטיפא צפונה יותר.

בכפר ישנה מרפאה אחת. כאשר צה"ל נכח ברצועת עזה עד 2005 רק תושבי הכפר הורשו להיכנס ולצאת ממנו (דרך מחסום תופאח), ביניהם חולים שאושפזו בבתי חולים בשאר הרצועה. רוב תושהי הכפר מתפרנסים בעיקר מגידולי ירקות ופירו והשאר דייגים ורועי צאן. עד ההתנתקות, רבים מהתושבים עבדו בחממות יישובי גוש קטי.

היסטוריה 
מחקר מועט נעשה על ההיסטוריה של הכפר. במלחמת העולם הראשונה הכפר עבר לשליטת האימפריה הבריטית ביחד עם כל ארץ ישראל. ב-1948 הכפר עבר לשליטה צבאית מצרית כחלק ממלחמת העצמאות, ביחד עם כל רצועת עזה. ב-1967 כבשה ישראל את אל-מוואסי ביחד עם כל רצועת עזה במלחמת ששת הימים. 

בזמן הממשל הצבאי ברצועת עזה הוקמו מסביב לכפר התנחלויות חקלאיות, שנודעו כישובי גוש קטיף, והכפר הפך למובלעת ערבית במערב הגוש והוקמו סביב הכפר גדר ביטחון ומחסום כניסה למואסי - מחסום תופאח. דובר צה"ל טען שההגבלות שהוטלו על האוכלוסייה המקומית נועדו למנוע טרור.

ב-2005, לאחר ביצוע ההתנתקות, הכפר נותר לבדו על חופה הדרומי של רצועת עזה, ומאז הרחיב את השטחים החקלאיים שלו לחורבות יישובי גוש קטיף.

הערות שוליים

רצועת עזה: כפרים
נפת רפיח
הרשות הפלסטינית
מובלעות לשעבר