אריק ברדון

אריק ברדון (באנגלית: Eric Victor Burdon; נולד ב-11 במאי 1941) הוא זמר, כותב שירים ושחקן שהתפרסם, בעיקר, כסולן להקת החיות. נחשב לאחד מהזמרים האנגלים המשמעותיים בפלישה הבריטית לארצות הברית. נודע בקולו העמוק ובסגנון הופעתו האגרסיבי. הופיע פעמיים בישראל. ב-2008 דורג במקום ה-57 ברשימת "100 הזמרים הגדולים" של מגזין רולינג סטון.

ביוגרפיה 
ברדון נולד ב-1941 (תקופת מלחמת העולם השנייה) בפרבר של העיר ניוקאסל שבאנגליה למאט ורנה ברדון, אח בכור לאירן. בזכרונותיו ציין ברדון ששמו האמצעי, ויקטור, ניתן לו כחלק מעידוד פטריוטי של השלטונות לתת לילדים שמות המבטאים ניצחון. בגלל הלחות וזיהום האוויר הגבוה בניוקאסל סבל ברדון מגיל צעיר ממחלת אסתמה.

בביוגרפיה שלו מתאר ברדון את תקופת בית הספר היסודי כתקופתה בה סבל מיחס רע מצד תלמידים אחרים וצוות המורים ("אני מרגיש שנתקעתי בין בית מטבחיים למספנה על גדות הנהר. כמה מורים היו סדיסטים ואחרים העמידו פנים שהם לא שמים לב. הטרדה מינית ועונש גופני עם רצועת עור היו חלק מסדר היום").

בבית הספר התיכון הבחין אחד המורים בכישרונו המוזיקלי של ברדון והמליץ לו לעבור לבית הספר לאמנות בניוקאסל  שם החל לפרוח. ברדון נפגש עם שלל מוזיקאים ואמנים והרבה לבקר במועדוני ג'אז ומוזיקת פולק בעיר. בין חבריו בתקופה זו נכללים ג'ימי הנדריקס וג'ון לנון.

קריירה מוזיקלית

להקת "החיות" 
ב-1962, לאחר סיום לימודיו, הצטרף ברדון בניוקאסל ללהקת החיות (The Animals) כזמר מוביל. להקה זו הוקמה, ב-1958, על ידי אלן פרייס  כלהקת רית'ם אנד בלוז ושינתה את שמה ללהקת החיות ב-1962. הלהקה כיוונה לשוק האמריקאי והייתה מהלהקות המובילות של הפלישה הבריטית. בתור הזמר המוביל של הלהקה שר ברדון מהלהיטים הידועים של הלהקה כמו:
 Baby Let Me Take You Home .
 The House of the Rising Sun.
 Don't Let Me Be Misunderstood.
 I'm Crying 
 ואחרים

ב-1966 התפרקה להקת החיות וב-1967 הקים ברדון, עם מתופף "החיות" בארי ג'נקינס  את להקת אריק ברדון והחיות (Eric Burdon and the Animals) שהלהיט הידוע והמצליח ביותר שלה היה San Franciscan nights . ההרכב התפרק ב-1969.

ב-1975 השתתף ברדון באיחוד ההרכב המקורי של החיות שהקליט אלבום בשם Before We Were So Rudely Interrupted  שיצא לאור ב-1977.

ב-1983 השתתף ברדון באיחוד השני של הלהקה שהוציא אלבום בשם Ark  שכלל מספר שירים חדשים. בעקבות אלבום זה יצאה הלהקה לסיבוב הופעות שבסיומו (דצמבר 1983) ערכה הלהקה הופעה בארנה של ומבלי שבלונדון. ההקלטה של הופעה זו יצאה בתחילת 1984 בתור אלבום בשם Greatest Hits Live (Rip It to Shreds) . הלהקה המאוחדת גם הופיעה בישראל במאי 1984.

בסוף 1984 ערכה הלהקה המאוחדת את הופעתה האחרונה וההקלטה מאותה הופעה יצאה ב-2008 כאלבום בשם ההופעה החיה האחרונה (Last Live Show). הרכב מקורי זה לא הופיע יותר.

ב-1998 חידש ברדון את הלהקה אריק ברדון והחיות תחת השם אריק ברדון והחיות החדשות ובהרכב חדש. בשלהי 1998 הוציאה להקה זו אלבום בשם Live at the Coach House. ב-1999 הוציאו ברדון והלהקה תקליט שני בשם The Official Live Bootleg No. 2. ב-2000 הוציאה הלהקה את אלבומה השלישי The Official Live Bootleg 2000.

ב-2003 שינה ברדון, שוב, את הרכב הלהקה אך הרכב זה התפרק ב-2005.

ב-2008 יצא ברדון למסע הופעות עם הרכבים מוזיקליים משתנים. באותה שנה הוציא בית המשפט צו האוסר על ברדון להשתמש בשם "החיות" בתחומי בריטניה וזאת בעקבות עתירה של חבר אחר בלהקה (John Steel) בנוגע לבעלותו של זכויות היוצרים של השם החיות. איסור זה הוסר ב-2013.

ב-2016 הקים ברדון את ההרכב הנוכחי של הלהקה.

להקת War 
ב-1969, לאחר התפרקות להקת "אריק ברדון והחיות", עבר ברדון לגור בסן פרנסיסקו שם הצטרף ללהקת מלחמה (War) . באפריל 1970 הוציא עם הלהקה אלבום בשם אריק ברדון מכריז מלחמה  שכלל שירים חדשים. בספטמבר אותה שנה הוציא עם הלהקה אלבום כפול בשם The Black-Man's Burdon  שמספר שירים מתוכו זכו להצלחה. הוצאת האלבומים ב-1970 לוותה במסע הופעות של ברדון והלהקה אולם ברדון נאלץ לפרוש ממסע זה לאחר התקף אסתמה ולא חזר יותר להרכב.

ב-1976 יצא אלבום אוסף בשם Love Is All Around  שכלל שירים ממסע ההופעות שנערך ב-1970 ואחרים.

באפריל 2008 התאחדו ברדון ולהקת War בקונצרט שנערך באלברט הול. הופעה זו נוצלה על יד חברת התקליטים Rhino Records להוציא מחדש את 2 תקליטי הלהקה.

קריירה מוזיקלית עצמאית 
לאחר פרישתו מלהקת War פצח ברדון בקריירת סולו. ב-1971 הקים את "תזמורת אריק ברדון" (Eric Burdon Band) והחל להופיע איתה. בשלהי אותה שנה הוציא את אלבום האולפן אשם (Guilty)  אותו הקליט יחד עם הזמר ג'ימי ווית'רספון . ב-1974 הוציאו ברדון והלהקה את האלבום סודות השמש (Sun Secrets)  וב-1975 הוציאו את האלבום עצור (Stop) .

ב-1977 התפרקה הלהקה וברדון עבר לגרמניה שם התחבר לנגנים אחרים והקליט את האלבום ניצול (Survivor) .

ב-1978 עבר ברדון לאירלנד ובעזרת מספר נגנים הקליט את אלבום האולפן חשיכה, חשיכה (Darkness Darkness)  (שיצא לאור רק ב-1980).

ב-1979 הרכיב ברדון להקת נגנים חדשה ויצא איתה למסע הופעות בגרמניה והולנד. בהמשך אותה שנה בנה ברדון הרכב מוזיקלי חדש שנקרא "מחלקת כיבוי האש של אריק ברדון" (Eric Burdon's Fire Department) ובתחילת 1980 הוציאו ברדון ולהקה זו את האלבום הנסיעה האחרונה (Last Drive) . על בסיס השירים בתקליט זה ערכה הלהקה מסע הופעות באיטליה ובספרד. בסיום אותה שנה התפרקה הלהקה.

ב-1981 השתתף ברדון בצילומי סרט חצי אוטוביוגרפי בשם חזור (Comeback) . הסרט עקב, לאורך השנה, אחרי מסע ההופעות של ברדון והלהקה שעבר בלוס אנג'לס, צפון אמריקה, ברלין ואוסטרליה. לאורך המסע הקים ברדון מספר הרכבי ליווי מוזיקליים. ב-1982 יצא אלבום האולפן חזור (Comeback)  שכלל שירים ממסע ההופעות שנערך ב-1981. ב-1983 הוציאה הלהקה אלבום המשך בשם חבורה עוצמתית (Power Company)  שכלל גם הוא שירים מפרויקט חזור של 1981.

בתחילת 1984 יצא ברדון ולהקתו למסע הופעות ארוך שנמשך כשנה וכלל ביקורים באנגליה, ספרד, גרמניה, שוודיה, קנדה ואוסטרליה.

ב-1988 עבר ברדון למאליבו שבקליפורניה שם הקים להקת ליווי גדולה של 15 נגנים והוציא איתה את האלבום הייתי פעם חיה (I Used to Be an Animal) .

ב-1991 הקים ברדון, יחד עם הזמר בריאן אוגר  את להקת אריק ברדון-בריאן אוגר (Eric Burdon – Brian Auger Band) שהוציאה ב-1993 את האלבום גישה לכל האזורים (Access All Areas) . הלהקה התפרקה ב-1994.

ב-1995 שר ברדון מחדוזת שירים בהופעת אורח אצל בון ג'ובי. באותה שנה הוציא אלבום אוסף בשם אבוד בהיכל התהילה (Lost Within the Halls of Fame)  שכלל שירי עבר.

ב-1996 שיתף ברדון פעולה עם הזמר הברזילאי מרסלו נובה (Marcelo Nova)  בהפקת אלבום בשם Quem É Você?.

ב-1997 הקליט ברדון מספר אלבומים שכללו שירים ישנים שלו וביניהם The Official Live Bootleg, Soldier of Fortune ,I'm Ready.

ב-2002 הפיק ברדון את האלבום חי בסיאטל (Live in Seattle).

ב-2004 הוציא ברדון את האלבום חיי הסודיים (My Secret Life)  שכלל שירים חדשים שכתב ברדון. כמו כן כלל האלבום עיבודים לאנגלית לשירים שנכתבו ביחד עם הזמר הברזילאי מרסלו נובה (Marcelo Nova)  עבור אלבום שהופק ב-2001.

ב-2006 הוציא ברדון את האלבום נפש האדם (Soul of a Man)  אותו הקדיש לריי צ'ארלס (שנפטר ב-2004) ולג'ון לי הוקר (שנפטר ב-2001). באותה שנה גיבש סביבו צוות חדש ויצא למסע הופעות, עם שירי האלבום, שנמשך אל תוך 2007.

ב-2012 שיתף ברדון פעולה עם להקת הגרינהורנז (The Greenhornes)  והקליט את האלבום אריק ברדון והגרינהורנז (Eric Burdon & the Greenhornes).

ב-2013 הוציא ברדון את האלבום עד שהנהר שלך יתייבש ('Til Your River Runs Dry)

קריירה קולנועית 
במקבל לקריירה המוזיקלית שלו שאף ברדון לפתח גם קריירה קולנועית.

בשלהי שנות ה-60 היה בקשר עם הבמאי האיטלקי מיכלאנג'לו אנטוניוני על מנת להשתתף בסרטיו יצרים ונקודת זבריצקי אך בסופו של דבר התוכנית לא התממשה.

בהמשך השתתף ברדון בסרטים שלא זכו לתפוצה נרחבת. בחלקם הגדול של הסרטים הופיע ברדון כשחקן-זמר או שהופיע בדמות עצמו.

דיסקוגרפיה

פילמוגרפיה

מחוות 
 בתקופת לימודיו בבית הספר לאמנות "זכה" ברדון לכינוי "איש הביצה" (Eggman) בגלל שימוש לא קונבנציונלי בביצה. לפי טענת ברדון, חברו ג'ון לנון שמע ממנו את הסיפור וכלל את הכינוי Eggman בשיר שכתב I Am the Walrus שנכלל באלבום Magical Mystery Tour.
 ב-1990 שימש השיר 16 טון (Sixteen Tons)  בביצוע של ברדון בפתיחה של הסרט גו' נגד הוולקנו  (בהשתתפות של טום הנקס ומג ראיין).
 ב-2000 הקליט ברדון, יחד עם רינגו סטאר ובילי פרסטון, גרסה לשיר של ג'ון לנון כוח לאנשים (Power to the People)  עבור הסרט Steal This Movie!  (על חייו של המהפכן אבי הופמן).
 ב-2008 דורג ברדון במקום ה-57 ברשימת "100 הזמרים הגדולים" של מגזין רולינג סטון.
 ב-2013 הוזמן ברדון להתארח בתוכניתו של ג'ימי פאלון שם הופיע בליווי להקת דה רוטס. בהמשך אותה שנה הוזמן להופיע, יחד עם ברוס ספרינגסטין, בקונצרט שנערך באצטדיון המילניום בקארדיף.

ספריו 
 אריק ברדון, I Used To Be An Animal, But I'm Alright Now, הוצאת "פאבר את פאבר", שנת 1986
 אריק ברדון, Don't Let Me Be Misunderstood: A Memoir, הוצאת Thunder's Mouth, שנת 2001

משפחתו 
 ב-1967 נישא ברדון לאנג'לה קינג (Angela "Angie" King) אך הם התגרשו לאחר שעזבה אותו ב-1968 לטובת ג'ימי הנדריקס.
 ב-1972 נישא לרוז מרקס (Rose Marks) ולזוג נולדה בת בשם אלכס. התגרשו ב-1978.
 ב-1999 נישא ברדון למריאנה פרואסטו (Marianna Proestou) מיוון.

לקריאה נוספת

קישורים חיצוניים 

 

 האתר הרשמי של אריק ברדון

הערות שוליים 

ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
מוזיקאי רוק
זמרים בריטים
זמרי רוק בריטים
בריטים שנולדו ב-1941