יחיא גיאת

מארי יחיא גיאת (ה'תרל"ב – ה'תשי"ח, 1872 – 1958) היה רב תימני ורופא. מתלמידיהם המובהקים של מארי יחיא קאפח ומארי יחיא אלאביץ', ומממשיכי דרכם.

ביוגרפיה 
נולד ליוסף גיאת ברובע היהודי בעיר צנעא בירת תימן, למשפחה מיוחסת.

למד אצל מארי יחיא קאפח ומארי יחיא אביץ', והיה מעמיק בסוגיות ובאגדות התלמוד. היה רופא מומחה ובקי בצמחי מרפא. לפרנסתו עסק בלימוד ילדים ובצורפות.

בתקופת חוזת אלנפר, כשרבים מיהודי צנעא עזבו את העיר, פתח בית מדרש לילדים בעיירה שבאם, בבית הכנסת של משפחת מגארי.

בתקופת המחלוקת על הקבלה בתימן, נאסר על ידי השלטונות יחד עם נכבדי תנועת הדרדעים.

עלה לארץ בעלייה הגדולה בשנת ה'תש"י (1950).

נפטר בירושלים בשנת ה'תשי"ח (1958), בגיל 86.

משפחתו 
אשתו הייתה סעדה בת אהרן הכהן, ונולדו להם שלושה בנים: עזרי, משה ויום-טוב, ושתי בנות: יונה ושמעה. נכדו (בן בנו משה) הוא הרב יהודה גיאת, שוחט ומוהל מפורסם בירושלים.

ראו גם 
 דרדעים

לקריאה נוספת 
 ד"ר משה גברא, אנציקלופדיה לחכמי תימן, כרך א', המכון לחקר חכמי תימן, בני ברק, ה'תשס"א (2001), עמ' 65

קישורים חיצוניים 
 מסמכי עלייתו לארץ, (ללא תאריך), באתר ג'וינט, מספר 1 ברשימה

הערות שוליים 

רבני צנעא
אחרוני תימן
רבנים תימנים ישראלים
רופאים יהודים תימנים
ישראלים שנולדו ב-1872
ישראלים שנפטרו ב-1958