פורנוגרפיית ילדים

פורנוגרפיית ילדים (באנגלית: Child pornography) היא סוג של פורנוגרפיה המציגה קטינים למטרת גירוי מיני, והיא אסורה ומנוגדת לחוק במדינות רבות. פורנוגרפיית ילדים נעשית לרוב על ידי צילום תמונות או סרטונים, או לעיתים רחוקות יותר על ידי הקלטות קול, של ילדים שלובשים פחות בגדים מהרגיל, עירומים או נאנסים. פורנוגרפיית ילדים מכונה לפעמים כ-"תמונות של התעללות מינית בילדים" מאחר שמדובר בתמונות של קטין שעובר התעללות מינית. פורנוגרפיית ילדים יכולה להיעשות על ידי הגדרת מצלמה או מכשיר הקלטה אחר והתנכלות לקטין.

ניתן לצייר פורנוגרפיית ילדים, או ליצור אותה באמצעות מחשב. במקרה זה, זה נקרא "פורנוגרפיית ילדים מדומה", "פורנוגרפיית ילדים וירטואלית", "פורנוגרפיית ילדים שאינה מצולמת", או "פורנוגרפיית ילדים פסאודו". כלומר, הקטין בפורנוגרפיה הוא מדומה, וירטואלי או מצויר, כלומר הקטין אינו אמיתי.

ישנן מספר סיבות אפשריות לאדם להתבונן בפורנוגרפיית ילדים. הנפוצה ביותר היא: שהצופה הוא פדופיל, הבפיל, או אפבופיל  שמוצא כי קטינים מושכים מינית ומשתמשים בפורנוגרפיה בהשתתפות קטינים כדי להגיע לסיפוק מיני. הצופים עשויים להיות סקרנים בנושא, או שאדם שמתכנן לבצע אונס סטטוטורי עשוי לתכנן להראות את הפורנוגרפיה בפני קטין כצורת טיפוח, כדי לשכנע את הקטין כי קטינים המקיימים יחסי מין עם מבוגרים הם נורמליים. מקסיקו היא המדינה המפיצה הגדולה ביותר של פורנוגרפיית ילדים בעולם.

חוקים על פורנוגרפיית ילדים 
בין השנים 2016–2018, מדינות רבות הפכו את חוקי פורנוגרפיית הילדים שלהם לדומים יותר. חקיקות אלו אפשרו למשטרה ממדינות שונות לעבוד יחד ביותר קלות. בפרט, המילה "ילד" בחוקים החדשים לפורנוגרפיית ילדים משמשת כמילה נרדפת לקטינים משפטיים מתחת לגיל 18. הדבר יכול לבלבל מאחר שפירוש המילה "ילד", בדרך כלל, מיוחס לאדם שטרם הגיע לגיל ההתבגרות. עם זאת, ב-2007, כבר היו בארצות הברית חוקים האוסרים על פורנוגרפיה עם דוגמניות מתחת לגיל 18, ולרוב האנשים שנעצרו בשל בעלותם על פורנוגרפיית ילדים באותה תקופה היו תמונות של ילדים שלא היו בגיל ההתבגרות.

ישנן מדינות הרואות פורנוגרפיית ילדים וירטואלית או לא-צילומית המתארת קטינים שאינם אמיתיים סוג של פורנוגרפיית ילדים שאינה חוקית, ואילו מדינות אחרות אינן רואות סוג זה של פורנוגרפיה כלא חוקית. הפיכת סוג זה של פורנוגרפיית ילדים ללא חוקית הייתה שנויה במחלוקת. לכך יש מספר סיבות:
 אין טעם להגן על קטינים שאינם אמיתיים.
 חוקים אלו מסירים אנשים מזכויותיהם.
החשש שחוקים אלו יכולים לכסות חומר לא מזיק.
 החשש שאפשר לנצל חוקים כאלו בשביל להאשים אנשים שאינם מזיקים בהאשמות דיספרופורציניות קשות.

ביקורת נוספת המופנית, לעיתים קרובות, על האופי הבלתי-חוקי של תיאור פורנוגרפיית ילדים בדיוניים היא הטענה כי הסרת פוטנציאל של יכולתו של פדופיל לגשת לחלופה ל-"דבר האמיתי" תעודד אותם להתעלל בקטינים אמיתיים. עם זאת, הדבר מעולם לא הוכח מעולם, אם כי בוצע מחקר שבדק זאת, אך הראה תוצאות מעורבות.

באנגליה עקב חוק מ-2009, כל פורנוגרפיית ילדים לא-צילומית אינה חוקית, גם אם מדובר במשהו לא מציאותי, כגון הנטאי. עם זאת, האישומים בגין החזקה או יצירה של פורנוגרפיית ילדים לא מציאותיים והם אינם קשורים לקטינים אמיתיים. אישומים אלו נוטים יותר לזכאות על ידי שופטים בבתי המשפט ואינם מטופלים ברצינות יתרה.

האינטרנט הוא מקום נפוץ בו אנשים יכולים לשתף פורנוגרפיית ילדים, במיוחד ברשת ה-Dark web. כאשר שוטרים מוצאים פורנוגרפיית ילדים באינטרנט, קשה להם לאתר את המבצע ואת האנשים האחרים שביצעו את ההקלטה. ניתן דרך מערכות הגבלת תוכן לנטר חומרים אלו וכך למנוע את פרסומם.

ב-4 בדצמבר 2020 ניקולס קריסטוף עיתונאי הניו יורק טיימס. כתב מאמר בו מציין שבאתרי הפורנוגרפיה הגדולים בהם יש תנועה של מיליארדי גולשים מדי חודש, היכולת של כל גולש להעלות סרטונים הביאה לכך שלאתרים אלו הועלו אלפי סרטונים של קטינות בעירום ואף אונס של קטינות. אמנם לאתרים אלו יש עובדים ברחבי העולם שמטרתם לנטר תוכן המתעד מעשים פליליים, אך מדובר בכמות קטנה למדי כדי להתמודד עם מיליוני הסרטים המועלים לאתרים אלו. הפתרון שקריסטוף הציע הם שרק משתמשים מאומתים אשר פרטיהם ידועים לאתרים יוכלו לשלוח סרטונים, איסור הורדות סרטונים כך שאם תוכן נמחק הוא לא יוכל להיות מועלה עוד פעם, ותגבור המנטרים.

התעללות ונזק שנגרם לקטין 
התעללות בקטינים היא כאשר מבוגר נוגע בקטין באזור איברי המין, בישבן או בשדיים, או שקטין נועד לגעת במבוגר באזורים אלו. מבוגר הנוגע בכל חלק בגוף הקטין ללא הסכמה (רשות) מהקטין נקרא לפעמים גם מתעולל. התנכלות מזיקה מאוד לקטינים ועלולה לגרום לטראומה במשך שנים או למשך שארית חייהם. מבוגר שמקליט מקרה של התעללות כפורנוגרפיית ילדים פוגע גם בקטין עצמו. פגיעה זו מההקלטה מתווספת לפגיעה מהמעשה עצמו. הידיעה כי ההטרדה תועדה יכולה להאט את ריפוי הקטין מהתעללות שעבר. המבוגר שיש לו את ההקלטה יכול למכור את ההקלטה, או לאיים לחלוק אותה עם מבוגרים אחרים, כדי להפחיד את הקטין בהקלטה ולגרום להם לציית.

ראו גם 
 הורטקור
 התעללות בילדים
 זנות קטינים
 סחר בבני אדם

קישורים חיצוניים 

 ניקולס קריסטוף, הילדים של פורנהאב (באנגלית). באתר הניו יורק טיימס. 4 בדצמבר 2020
 Cyber Tipline
 Stop It Now

הערות שוליים 

ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
פורנוגרפיה
פשעים נגד ילדים
עבירות מין