קונטרול דאטה

קונטרול דאטה (באנגלית: Control Data Corporation, בראשי תיבות: CDC) הייתה חברת מחשבים אמריקאית, יצרנית של מחשבים מרכזיים ומחשבי־על, שנוסדה בשנת 1957 על ידי סימור קריי וויליאם נוריס . במשך רוב שנות ה־60 קריי עבד בחברה ופיתח את המחשבים המהירים ביותר של אותה עת. בשנות ה־60 של המאה ה־20 נמנתה החברה עם שמונה חברות המחשבים המובילות בארצות הברית, לצד IBM, בורוז, RCA, ג'נרל אלקטריק, האניוול, NCR ויוניוואק (קבוצה שבתחילת שנות ה-70 הצטמצמה לחמש חברות, בהן CDC, שהתחרו ב-IBM וכונתה BUNCH).

לאחר שנים אחדות של הפסדים בשנות ה־80, החברה החלה לצאת מתעשיית ייצור המחשבים על ידי מכירת חלקים מפעילותה, תהליך שהושלם בשנת 1992 עם הקמת חברת קונטרול דאטה סיסטמס. יתרת הפעילות של קונטרול דאטה נמצאת בחברת סרידיאן .

היסטוריה

בתקופת מלחמת העולם השנייה עסקה קבוצה של מהנדסים בפיתוח ציוד לפענוח צפנים במסגרת צי ארצות הברית. בתום המלחמה, הדרג הבכיר בצי דאג מהאפשרות שחברי הצוות יתפזרו בחברות שונות בשוק הפרטי, ונמצא פתרון בדמות הקמת חברה דרך יצרן ציוד תעופה ומטוסים בשם צ'ייס איירקראפט . החברה נקראה Engineering Research Associates - ERA . החברה החדשה המשיכה לבצע פרויקטים עבור הצי ופעלה ישירות מול הצי בלי שקיפות כלפי חברת האם שלה, צ'ייס איירקראפט, משום שבכירי ומנהלי צ'ייס חסרו את הסיווג הביטחוני שהיה נחוץ לשם כך.

בעקבות דיון ומחלוקת בבית הנבחרים האמריקאי, בשאלה האם ראוי שהצי יחזיק למעשה בבעלותו חברה פרטית, נמכרה ERA בשנת 1952 לחברת רמינגטון ראנד  שהייתה אז אחת מחברות המחשבים המובילות. בהמשך התמזגה רמינגטון ראנד עם חברת ספרי , והצוות המשיך לעבוד במסגרת ספרי, והיה אחראי לתכנון מספר מחשבים.

לקראת 1957, חברי הצוות שהיו מורגלים בעצמאות, חשו שהתערבות ההנהלה הבכירה בהחלטות שונות בפרויקטים עליהם עבדו גורמת לעיכובים ומפריעה לעבודה. מרבית חברי הצוות פרשו והקימו את חברת קונטרול דאטה. הם בחרו פה אחד את ויליאם נוריס למנכ"ל החברה החדשה, ואת סימור קריי לארכיטקט ראשי, אף שקריי עוד המשיך זמן מה בספרי ראנד לשם השלמת פיתוח מחשב טקטי לצי - .

בתחילת דרכה עסקה החברה בייצור תת-מערכות למחשבים, בעיקר , שאותן מכרה לחברות אחרות. כאשר קריי הגיע לחברה, הוא פיתח מיד מחשב של 6-ביט מבוסס טרנזיסטורים, לשם בחינת רעיונותיו למחשב גדול יותר. המחשב, שכונה "CDC Little Character", זכה להצלחה רבה.

בשנת 1959 הציגה החברה מחשב של 48-ביט מבוסס טרנזיסטורים, , ומחשב ראשון מדגם זה סופק לצי ארצות הברית בשנת 1960. גרסה קטנה יותר, של 12-ביט, יוצרה ב-1960 ונקראה . מחשב זה הוא מראשוני המיני-מחשבים. גרסה משודרגת של CDC 1604 נקראה  ונמכרה עד אמצע שנות ה-60.

קריי החל במיזם שמטרתו לייצר את המחשב המהיר בעולם, מהיר פי 50 מ-CDC 1604. מיזם זה חייב שינוי יסודי במבנה המחשב, ונמשך שנים אחדות. התמשכות המיזם הייתה למורת רוחה של הנהלת החברה. בתגובה דרש קריי ב-1962 לקבל מעבדה נפרדת אחרת יתפטר, והמעבדה הוקמה ב שבוויסקונסין.

כדי להגיע למסה קריטית שתאפשר תחרות בחברת IBM הוביל נוריס התרחבות באמצעות רכישה של חברות ויצירת שיתופי פעולה עם חברות, לשם הרחבת פעילות קונטרול דאטה בתחום הציוד ההיקפי. כצעד נוסף לגיוון מקורות ההכנסה של החברה יזם נוריס פתיחה של לשכות שירות למחשוב, פעילות שלא הייתה רווחית במיוחד.

בשנת 1964 הסתיים פיתוחו של המחשב שעליו עמלו קריי וצוותו. המחשב, CDC 6600, היה מהיר פי עשרה ממתחריו, ונחשב למחשב-על. מחירו הגיע לשמונה מיליון דולר. גרסאות זולות יותר שלו היו CDC 6400 ו-CDC 6500. באוניברסיטת מינסוטה פותח מהדר פורטרן למחשב זה. כמענה להצלחתו של CDC 6600 החלה חברת IBM במיזם  לפיתוחו של מחשב מהיר יותר. המיזם הניב חידושים בארכיטקטורה ובטכנולוגיה, אך לא תאם את ספינת הדגל של החברה, IBM System/360, ובשנת 1969 בוטל קודם שעבר לייצור. במקום זאת, IBM הכריזה על כוונתה לייצר במסגרת System/360 את מודל 92, שיהיה מהיר כמו CDC 6600. אף שהמחשב ש-IBM הכריזה עליו לא היה קיים, ההכרזה עליו פגעה קשות במכירות של CDC 6600, משום שלקוחות פוטנציאליים העדיפו להמתין למחשב המובטח של IBM. נוריס לא השלים עם צעד זה של IBM, ותביעת הגבלים עסקיים שיזם הובילה להסדר, בתחילת 1973, שהעביר 80 מיליון דולר מ-IBM ל-CDC. במסגרת ההסדר קיבלה CDC לבעלותה את SBC, חברה בת של IBM שכללה את לשכות השירות של IBM, שפעילותה השתלבה בפעילות לשכות השירות של CDC.

במהלך פיתוחו של CDC 6600 החלה החברה במיזם SPIN לפיתוחו של דיסק קשיח. באותה עת לא היה ברור האם הדיסק הקשיח יהווה תחליף נאות לתוף המגנטי, והאם הפתרון המועדף יהיה דיסק קשיח קבוע או דיסק קשיח נייד. המיזם הוביל לפיתוח דיסק קשיח קבוע בקוטר 28 אינץ' ודיסק קשיח נייד בקוטר 14 אינץ'. במשך הזמן הפכו הדיסקי הקשיחים למוצר מרכזי של החברה.

בשנת 1968 הכריזה החברה על מחשב , שהיה מהיר פי ארבעה מ-CDC 6600. המחשב נזקק למערכת הפעלה חדשה וסבל מבעיות אמינות שפגעו במוניטין של החברה. עם כל זאת, עד לשנת 1976 היה זה המחשב המהיר ביותר בעולם בעל מעבד יחיד, ועשרות ממנו נמכרו למרכזים של מחשבי-על בעולם.

קריי החל לעסוק בתכנונו של , שיועד להיות מהיר פי עשרה מ-CDC 7600, ולמעשה הורכב מארבעה מחשבי CDC 7600 במארז קומפקטי. המיזם נתקל בקשיים טכניים רבים, שהובילו לפרישתו של קריי מהחברה בשנת 1972, ולביטול המיזם בשנת 1974.

במקביל לפיתוח עסקה החברה בפיתוח דגם אחר, , בהובלתו של ג'יימס תורנטון , שמהירתו הגבוהה התבססה על . בניגוד ל-CDC 7600, שהיה מחשב לשימוש כללי, CDC STAR-100 התאים במיוחד לעיבודים מדעיים, אבל זה היה סוג העיבודים שלקוחות CDC התעניינו בהם. בשנת 1974 החלה מסירתו של המחשב ללקוחות, בשם Cyber 203, והתברר שביצועיו נמוכים משמעותית מהמתוכנן. הדבר הוביל לפרישתו של תורנטון מהחברה. בשנת 1975 הקימה החברה לשכת שירות שבה מחשב STAR-100, שהייתה הראשונה שמכרה שירותי מחשב-על. גרסה מתקדמת של המחשב, בשם Cyber 205, הציגה ביצועים משופרים במידה ניכרת.

במקביל החלה חברת Cray, שאותה ייסד קריי לאחר פרישתו מ-CDC, להציג את מחשבי העל שלה, כגון , שהציגו ביצועים טובים יותר מאלה של מחשבי Cyber, שהיו הדגמים העיקריים של CDC מאמצע שנות ה-70. CDC עסקה גם במיזמים מיוחדים עבור לקוחותיה, בהם כאלה מסוג מיזם שחור.

מיזם פיתוח נוסף של החברה נקרא Cyber 80, ונועד להגיע לייצור בשנת 1980, כשוא מציע הגירה קלה ממחשבי CDC 6600. המיזם חרג מלוח הזמנים שנקבע לו, ובסופו של דבר המחשבים נמכרו בשמות אחרים.

בשנת 1975 הקימה CDC, בשותפות עם האניוול את חברת  (MPI), שעסקה בייצור דיסקים קשיחים. בשנת 1983 הצטרפה חברת  לשותפות. MPI ייצרה דיסקים רק עבור חברות האם שלה, שמכרו דיסקים אלה הלאה עם מיתוג שלהן. החברה הייתה שחקן מרכזי בשוק הדיסקים. בשנת 1989 נמכרה פעילות זו לחברת סיגייט טכנולוגיות.

בשנת 1983 הקימה החברה חברה בת, , לשם פיתוח מחשב-על מהיר פי 40 מאשר Cray-1. מטרה יומרנית זו לא הושגה, אך מהמחשב שפותח נמכרו במשך שנים אחדות שבע יחידות עם קירור חנקן נוזלי ו-27 יחידות קטנות יותר עם קירור אוויר. המחשב התבסס על שבבי CMOS, שפלטו פחות חום. בשנת 1989 פוטרו מרבית עובדי החברה, והנותרים נקלטו ב-CDC.

מיזם בולט בתחום התוכנה היה מיזם  להוראה ממוחשבת, על גבי מחשבי Cyber. המיזם כלל שלל חידושים, בהם מסך מגע.

בשנת 1968 עמדה חברת המימון Commercial Credit בפני השתלטות עוינת. כדי למנוע זאת היא שכנעה את CDC לרכוש את החברה במימון ש-Commercial Credit תספק לה. בשנת 1986 מכרה CDC את החברה.

בשנת 1969 רכשה CDC 51% מהבעלות בחברת , שעסקה במכירה ממוחשבת של כרטיסים למופעים. החברה סיפקה גם מסופים ותשתיות למפעלי הימורים. באמצע שנות ה־80 הייתה טיקטרון הפעילות הרווחית ביותר של CDC, עם הכנסות של 120 מיליון דולר לשנה. בשנת 1990 מכרה CDC את רוב הפעילות של טיקטרון.

לאחר שנים אחדות של הפסדים כבדים באמצע שנות ה־80, החברה החלה לצאת מתעשיית ייצור המחשבים על ידי מכירת חלקים מפעילותה, תהליך שהושלם בשנת 1992 עם הקמת חברת קונטרול דאטה סיסטמס. יתרת הפעילות של קונטרול דאטה, שהיא הפעלת לשכות השירות, נמצאת בחברת סרידיאן , העוסקת בעיקר במחשוב משאבי אנוש ושכר. בשנת 1997 רכשה חברת ג'נרל דיינמיקס מסרידיאן את חטיבת האלקטרוניקה שלה, שהייתה במקורה חטיבת מערכות הממשל של קונטרול דאטה.

בישראל

בשנת 1965 פתחה החברה סניף בישראל בשם "קונטרול דאטה (ישראל) בע"מ", ובין השאר הותקנו מחשבים מתוצרתה באוניברסיטה העברית בירושלים, באוניברסיטת תל אביב, באוניברסיטת בן-גוריון בנגב ובמכון ויצמן למדע. בנוסף הקימה בישראל (יחד עם תה"ל) את בית התוכנה "קונתהל", שלימים היה לאחד ממרכיביה של חברת "נס טכנולוגיות". בשנת 1970 רכשה קונטרול דאטה את חלקו של משרד הביטחון בחברת האלקטרוניקה "אלביט".

לוח זמנים למחשבי קונטרול דאטה

קישורים חיצוניים

 Robert Price, The Eye for Innovation: Recognizing Possibilities and Managing the Creative Enterprise, Yale University Press, 2005. ISBN 978-0-300-10877-4.

הערות שוליים

ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
יצרני חומרה אמריקאים
חברות אמריקאיות שנסגרו