ליהי תורג'מן

ליהי תורג'מן (נולדה ב-1985) היא אמנית ישראלית. זוכת פרס האמן הצעיר של משרד התרבות והספורט לשנת 2015.

ביוגרפיה 
ליהי תורג'מן נולדה בפתח תקווה בשנת 1985. למדה תואר ראשון ותואר שני באמנות בבצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב. מתגוררת ויוצרת בתל אביב ובטורינו, איטליה.

יצירתה 
תורג'מן עוסקת בעיקר בציור על גבי משטחים מונומנטליים. שיטת העבודה של תורג'מן מכילה אלמנטים של ציור פעולה (Action Painting), טכניקה הכוללת את כל קיומה הפיזי בתהליך היצירה. היא משתמשת במגוון חומרים וצבעים שהיא מטמיעה על הבד באמצעות גופה.הנוכחות הפיזית שלה אפוא היא חלק בלתי נפרד מיצירותיה. לצד ציורים, מתכתבת האמנית גם עם מדיומים אחרים כמו פיסול וארכיטקטורה, תפישות חלל וגוף, קולנוע ועוד.

מבחינה סגנונית, שפת הציור של תורג'מן מתאפיינת במשיכות מכחול מטושטשות ובצבעוניות מונוכרומטית על גבי קנבסים מונומנטליים, או לחלופין על גבי פורמטים נוספים ולא שגרתיים שמהווים מצע לציוריה. הדימויים המופיעים בגוף העבודות של תורג'מן מכילים בתוכם אלמנטים משדות הגאוגרפיה, המדע, ההיסטוריה והמיתולוגיה.

הפרויקט בבניין הנטוש בברנר 
ברבות מעבודותיה מבקשת תורג'מן לשאוב השראה מהחלל בו מציגה ומההיסטוריה של המקום בו יוצרת. בשנה האחרונה ללימודיה בבצלאל, עברה האמנית ליצור בסטודיו בתוך בניין מיועד להריסה ברחוב ברנר שבמרכז תל אביב, בניין בן כמאה שנים אשר שימש בעבר כבית ספר. היא גרה ויצרה בתוכו במשך 5 שנים, החל מ-2009 ועד 2014. הקירות המתפוררים הפכו עבורה לשדה מחקר ופעולה: היא קילפה שכבות מקירות החלל, שייפה אותם וחצבה בהם. לדבריה, ביקשה לחשוף את המקור מתחת לכל שכבות הצבע. את תהליך אמנותי זה, של גילוי המבנה אשר עומד להיחרב ותיעודו, הציגה לראשונה בתערוכת היחיד שלה "פרדה לבנה" בשנת 2012, בחלל האמנות רוטשילד 69 שבתל אביב. בתערוכה הציגה את תוצרי עבודתה במרחב הנטוש, במסגרתם שעתקה את החלל המתפורר שבו יצרה. תורג'מן העתיקה באמצעות גרפיט ופחם את מרקמם של הקירות המתקלפים. בכך הפכו הקירות החשופים למעין רישום הכנה לציוריה, אשר עליהם הוסיפה התייחסויות לאלמנטים אדריכליים. התוצאה אשר הוצגה בתערוכה הייתה שני טריפטיכונים מונומטליים וכן ציור נוסף המתארים את קירות המבנה המיועד להריסה, אשר אופיינו בתחושת פאר לצד קריסה, כמו "ארכיטיפים סכמטיים של אתרי קדושה", לדברי אוצרת התערוכה נועם סגל. הבדים בהם השתמשה הושענו במשך זמן ממושך על קירות הזרועים כתמי צבע, עובש וטיח מתקלף, ובכך המשיכו לתעד בתוכם את הזמן, הבליה וההזנחה. יצירותיה מתקופת שהותה במבנה הנטוש ברחוב ברנר הוצגו אף במסגרת פרויקט "קיר בעיר" של עיריית תל אביב יפו – קיר דרומי של בניין העירייה אשר הוסב החל משנת 2013 להוות מצע לתצוגת עבודות אמנות המתכתבות עם המקום.

יצירות נוספות 
תפישת הציור כמרחב הממפה ומשמר את המקום, ליוותה גם את המשך דרכה של תורג'מן בתערוכות "כושי אטלס" (2013, גלריה ג'ולי מ') ו"תיקון עולם" (2014, בצלאל), שבהן בדי הציור המונומנטליים שהוצגו על גבי הקירות והרצפה ביטלו את ההפרדה של הצופה בין העולם האמיתי למדומיין.

בתערוכה "מנגד" אשר הציגה ב-2016 ביחד עם האמנית פני הס יסעור במוזיאון וילפריד שבקיבוץ הזורע, הציגה תורג'מן רישומים המכילים פרשנויות לתצפית אל נוף ישראלי מוכר. הרקע של רב הרישומים היה כמעט מופשט אך בחלקם היו רמזים דקים שחיברו אל מציאות מוכרת, כמו גדר תיל, או קו גבול הצפון ממבט על. לדברי האמנית, שם התערוכה, מִנּגֶדֶ, הוא שם של שיר של רחל בו הר נבו הופך להר של כל אחד, "בכל ציפייה יש עצב נבו".

תערוכה נוספת של האמנית מאותה שנה אשר התייחסה לנושאים דומים היא "center of gravity" שהוצגה בגלריה זומר שבתל אביב. תורג'מן ביקשה להתייחס לסוגיה של תפישת גבולות, מטפוריות ופיזיות, הרלוונטיות לרקע האישי של האמנית וכן למיקום עצמו. היא התייחסה לאתרים ישראלים אייקוניים, כמו כיפת הסלע בירושלים; במרכז התערוכה הוצג בד אשר תיאר את כיפת הסלע, אשר נראה שטוח כמו תוכנית טופוגרפית אווירית הנראית במפות גוגל. יצירה נוספת, "ברוך שובך בוגד", התייחסה אל הסצנה המקראית בה מתואר משה כשהוא ניצב על הר נבו. האמנית השתמשה בחומרי גלם כמו פיגמנטים, דבק וחצץ.

בשנת 2017, במסגרת תערוכת "נונפיניטו" של תושבת האמנים ארטפורט שבתל אביב, הציגה כ-8 עבודות בטכניקות מגוונות, רובן בגדלים מונומנטליים, אשר קיבלו את השם " Dig as High as You Can". גם כאן, ביקשה למפות טריטוריות ולחשוף שכבות של היסטוריה אישית וציבורית אשר לדידה היו סמויות מן העין. במסגרת התערוכה הציגה מנחת מסוקים, אשר במרכזו האות H כסימן ל-Helipad, אולם הייתה עשויה להפוך גם ל-H של Help או Home. היא ביקשה לעסוק בכוח הצורני של האות הכלואה בעיגול לצד התייחסות לתנועה הסובבת והאינסופית של ההליקופטר עצמו.

השכלה 
 2006–2010 – תואר ראשון באמנות (BFA), המחלקה לאמנות, בצלאל
 2012–2014 – תואר שני באמנות (MFA), בצלאל.

פרסים 
 2009 פרס ע"ש יוסף ועדה בולאפיו, עבור הישגים יוצאי דופן באגף היסטוריה ותיאוריה
 2010 פרס ע"ש לורין ומיטשל פרסר עבור הצטיינות בתחום הציור, בצלאל, אקדמיה לאומנות ועיצוב, ירושלים
 2013 פרס בהצטיינות, בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב, ירושלים, תוכנית תואר שני (MFA)
 2015 פרס אמן צעיר, משרד התרבות והספורט.

תערוכות יחיד נבחרות 
 2011 – מראה מקום, גלריה ג'ולי מ', תל אביב
2012 – פרדה לבנה, פרויקט רוטשילד 69, תל אביב
2013 – 2101, חלל פרויקטים, גלריה זומר, תל אביב
 2013 – כושי-אטלס, גלריה ג'ולי מ', תל אביב
 2016 – center of gravity, גלריה זומר, תל אביב
 2016– מנגד, מוזיאון וילפריד ישראל לאמנות המזרח, קיבוץ הזורע
 2021– Unearth, Quartz studio, Turin
 2021– A view of one's own, Ncontemporary gallery, Milan

תערוכות קבוצתיות נבחרות

קישורים חיצוניים 

 
 אתר הבית של האמנית
 ליהי תורג'מן באתר מרכז המידע לאמנות ישראלית, מוזיאון ישראל

הערות שוליים 

אמניות ישראליות
ישראליות זוכות פרסים: אמנות
בוגרות בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב
בוגרי בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב
ישראליות שנולדו ב-1985
ישראלים שנולדו ב-1985