מרטין גרוסמן

מרטין אדוארד גרוסמן (באנגלית: Martin Edward Grossman) (19 בינואר 1965 - 16 בפברואר 2010) היה רוצח יהודי אמריקאי אשר הורשע ברצח מדרגה ראשונה ונידון למוות עבור הריגתה של השוטרת פגי פארק ב-13 בדצמבר 1984 בפלורידה. בימיו האחרונים הוגשו מספר רב של בקשות חנינה, מחאות ועתירות, ואף נשלחה בקשה מיוחדת לאפיפיור בנדיקטוס השישה עשר בתחינה לעצור את הוצאתו להורג. כמו כן, קיבל גרוסמן תמיכה רבה מארגונים יהודיים לאומיים ובינלאומיים שונים במטרה להמתיק את גזר דינו, אך לבסוף הוצא להורג ב-16 בפברואר 2010, באמצעות זריקת רעל בבית הסוהר פלורידה.

חייו 
גדל כבן יחיד ונשר מבית הספר בכיתה ח' מאחר שהיה צריך לטפל באביו ובדודו אשר סבלו מנכויות פיזיות ונפשיות. אביו מת כשהיה בן חמש עשרה ואחריו מתו גם דודו, סבו, וקרובי משפחה נוספים. בשל כך סבל מדיכאון חמור והחל לצרוך אלכוהול וסמים שונים כגון קנאביס וPCP. כמו כן נטל תרופות מרשם שונות, ביניהן ואליום וברביטורטים, אותם השיג מארון התרופות של אמו.

הרצח 
ב-13 בדצמבר 1984, מרגרט "פגי" פארק בת ה-26, סיירת שטח (שוטרת שתפקידה להגן על הסביבה ועל חיי הבר) נתקלה בגרוסמן בן ה-19 ובחברו ת'יין טיילור בן ה-17, יורים באקראיות באזור מיוער בפינלאס  שבפלורידה, עם אקדח גנוב.

גרוסמן, שהיה באותה העת בשחרור על תנאי לאחר שהורשע בגניבה ובפריצה לביתה של חברתו לשעבר, ביקש מפארק שלא לדווח על כך שהחזיק נשק ושהה מחוץ למחוז פסקו ; שתי הפרות של תנאי שחרורו. כשפארק הרימה את מכשיר הקשר שלה הכה אותה גרוסמן בראשה ובכתפיה בעזרת הפנס שלה. היא הוכתה גם על ידי טיילור. פארק הצליחה לשלוף את אקדחה ולירות יריית אזהרה באוויר, אולם גרוסמן חטף אותו ממנה וירה בה למוות בעורפה.

חבר המושבעים הרשיע את גרוסמן ברצח מדרגה ראשונה והמליץ פה אחד לגזור עליו את עונש המוות. טיילור הורשע ברצח מדרגה שלישית ושוחרר לאחר שריצה שנתיים ועשרה חודשים מתוך גזר דין של שבע שנים.

בקשות חנינה 
תומכיו של גרוסמן טענו כי משפטו נוהל בצורה לא מקצועית וכי ישנן ראיות מכריעות המצדיקות הענקת חנינה מטעם צ'ארלי כריסט, מושל פלורידה באותה העת, כגון השפעת הסמים שצרך גרוסמן בשעת הפשע, וכן רשלנות משפטית מידי צוות הגנתו בתביעה. אף על פי כן כל הערעורים שהגיש גרוסמן נדחו ובית המשפט העליון של ארצות הברית התיר להמשיך בהוצאה להורג לאחר שקבע שהמשפט התנהל בצורה תקינה וכי כל הראיות הקיימות כבר הוצגו.

צוות ההגנה שכר את שירותיה של הפסיכולוגית ד"ר סידני מרין בכדי לאבחן את מצבו הנפשי של גרוסמן, אולם בסופו של דבר לא קרא לה להעיד במשפטו מאחר שהערכתה הסופית לא הייתה לטובתו.

לאחר הרשעתו שכר צוות ההגנה מומחה נוסף, פסיכולוג מקרוליינה הצפונית בשם דוקטור רולין בראדשאו "בראד" פישר ג'וניור, בכדי להכין אבחון פסיכולוגי נוסף עבור הגשת הערעור על עונשו. פישר כתב בהערכתו כי גרוסמן "לא הציג סממנים פסיכוטיים כלשהם או הפרעה פסיכולוגית משמעותית".

כחלק מערעורו טען צוות ההגנה כי הערכה פסיכולוגית שעבר גרוסמן בילדותו קבעה את מנת המשכל שלו כ-77, ציון אשר גובל בפיגור שכלי. עורכי דינו טענו שמקרה הרצח לא הוצג כפי שצריך בפני בית המשפט ושהתקיים חוסר משמעותי בהצגת כל הראיות הרלוונטיות. כמו כן התעוררה התנגדות לטענת התביעה כי גרוסמן ביצע את הרצח בכוונת תחילה על אף טענתו שלא התכוון להרוג את פארק. ביום הוצאתו להורג הוגש ערעור אחרון לבית המשפט העליון בבקשה לשימוע, אולם בית המשפט קבע שההוצאה להורג תמשיך כמתוכנן.

מכתבים, אימיילים ופקסים רבים נשלחו למושל פלורידה, צ'ארלי כריסט, ולבכירים אחרים שהיו מעורבים במשפט. ביום ההוצאה להורג כמעט חמישים אלף טלפונים ומכתבים התקבלו בבית המושל והפצירו בו להעניק חנינה לגרוסמן. בנוסף לכך, יותר משלושים וחמש אלף חתימות נאספו באתר העצומות Care2, בניסיון להענקת חנינה. ניצול השואה אלי ויזל, האפיפיור בנדיקט השישה עשר, ויותר מ-200 ארגונים בולטים שלחו מכתבים למושל פלורידה בניסיון לבטל את ההוצאה להורג.

הוצאה להורג 
בבוקר ה-16 בפברואר 2010 הגיעו דודתו ושתי חברותיו לבקר אותו, ואת צהרי היום הוא בילה בתפילה יחד עם יועצו הרוחני, רבי מנחם כץ. בהצהרתו האחרונה הביע גרוסמן חרטה וקיבל על עצמו את האחריות למותה של פארק, וכן ציטט את קריאת שמע ישראל. בני משפחתה של פארק הגיעו לצפות בהוצאתו להורג, שהתרחשה בשעה 6:00 בערב של אותו היום. הוא הוכרז כמת בשעה 6:19.

הערות שוליים 

אישים שהוצאו להורג בפלורידה
רצח בפלורידה
אמריקאים שנולדו ב-1965
אמריקאים שנפטרו ב-2010