קורנל טאבורי

קורנל טאבורי (במקור טאובר עד 1902, בהונגרית: Tábori Kornél; סולנוק, 25 ביוני 1879 – אושוויץ, 15 ביולי 1944) היה סופר, עיתונאי, מתרגם, עורך וכתב יהודי-הונגרי. אביהם של פאל טאבורי וג'ורג' טבורי. שמות בדויים שלו כסופר היו: Old Boy, דוב זקן (Öreg Medve).

ביוגרפיה

עד מלחמת העולם הראשונה 
טאבורי נולד במשפחה יהודית כבנם של מור טאובר וינקה אדלר. ב-23 ביוני 1907 בבודפשט, התחתן עם אלזה זיפר, בתם של דר' אמיל זיפר ופרנצישקה קראוס. הוא סיים לימודי משפטים, אך עבד כעיתונאי. הוא היה הכתב של הפשטי נפלו, כתב לענייני משטרה. במלחמת העולם הראשונה היה הכתב של הפשטי נפלו לענייני צבא ומלחמה ולימים מונה לסגן עורך העיתון. הוא היה הכתב ההונגרי הראשון שעסק בדו"חות פשע והעיתונאי הראשון שהמחיש את כתביו בצילומיו שלו. הוא נסע רבות לפני מלחמת העולם הראשונה, כולל רוסיה במהלך המהפכה בשנת 1905, וגם דיווח מבלגרד כאשר המלכה דראגה והמלך אלכסנדר נרצחו ב-1903. לאחר שנת 1914 הוא ארגן משלוחי סיוע לעשרות אלפי אנשים שסבלו מעוני עקב המלחמה, במיוחד לילדים. הוא העביר הרצאות בהולנד, בבלגיה ובשווייץ, ובכך ארגן שהות במערב של חופשה ארוכה או קצרה יותר לאלפי ילדים הונגרים. הוא היה במונחים של היום "מנהל השיווק" של "הליגה הלאומית להגנת הילד", העביר הרצאות ברדיו על הליגה וארגן איסוף תרומות לילדים. בשנת 1916 דיווח על פלישת רומניה לטרנסילבניה.

אחרי הרפובליקה הסובייטית 
בשנת 1919 גם הוא תמך ברפובליקה הסובייטית ההונגרית, ובשל כך נמנע ממנו לתפוס תפקיד כעיתונאי משנת 1920. אף על פי כן עבד ברציפות: בשנת 1920 פרסם את אלבום הצילום החברתי-הונגרי הראשון אודות הסבל בבודפשט, בשנת 1921 פרסם כמה מסמכים מהארכיון הסודי של וינה (מסמכים של ממשלת 1848, מכתבים מוחרמים של לאיוש קושוט וכו'). במשך חמש עשרה שנים קורנל טאבורי היה המארח הרשמי של ידוענים זרים שביקרו בהונגריה, כולל תומאס מאן בשנת 1923. הוא עשה הרבה למען פיתוח התיירות בהונגריה. בשנת 1944 גמלו לו על כך וגורש למחנה הריכוז אושוויץ, שם מצא את מותו.

כעורך 
טאבורי היה העורך של כמה סדרות ספרים, שהראשונה בהן נקראה "הפעמון הגדול" (ספריית העיתונאים), ככל הנראה הכרך הראשון שלו פורסם בשנת 1908 ("בודפשט משחקת בקלפים – השחקנים מסוכנים ומזויפים" – נולד מפרי עטו של טאבורי) ובסך הכל שמונה כרכים של עיתונאים בעלי שם נוספים כאלה. בין הכותבים שלו, היו לאסלו לקטוש (מקודם: קלנר), דיולה סִינִי, יאנוש פרוליך, דיולה הגדוש, לאסלו פנייש ודניאל גגוש. הסדרה הבלתי נשכחת הנוספת שלו הייתה "הספרייה העליזה", ממנה פורסמו לפחות ששים כותרים מ-1910 עד 1920 וכללה כמעט כול הומוריסטן בזמנו: אנדרה נאגי, אישטוואן סומאהאזי (במקור ארנולד שטיינר), פרידייש קארינתי, מיקשה ברודי וארפאד פאסטור. בשנת 1919, הוא השיק עיתון דיווחים בשם פשט (Pest), אשר הגיע רק לשש מהדורות בשל עליית הרפובליקה הסובייטית ההונגרית. בשנים האחרונות לחייו ערך את כתב העת "הגנת הילד" (Gyermekvédelem). בשנות השלושים ערך את סדרת רומני ההרפתקאות של נובה (A Nova kalandos regényei), בה פרסם גם כמה תרגומים.

כסופר 
מרבית ספריו היו בעלי אופי סוציוגרפי (הבולט בהם "מחזור-בודפשט החוטאת" שכתב יחד עם ולדימיר סקיי וכן "חטא וסבל בעולם הילדים", ספר חלוץ של הסוציופוטוגרפיה ההונגרית), אך הוא כתב גם ספרי מסעות וספרי ילדים, בסך הכל כחמישים כרכים. אלבום התמונות החברתי שלו, שיצא בשנת 1920 – "על הזוועות של מדינה שנידונה למוות", ו"פשיטה על שכונות העוני של בודפשט" – שנתן דחיפה לשליחת ילדים עניים לחופשת קיץ בחו"ל שהחלה בשנת 1920. הוא פעל רבות למען פיתוח התיירות להונגריה והיה מנהל העיתונות של איגוד התיירות.

כמתרגם וכבמאי 
במיוחד משנות ה-30 ואילך הוא השקיע יותר ויותר בהבטחת פרנסה ראויה למשפחתו. הוא תרגם את יצירותיהם של צ'ארלס דיקנס, זיין גריי, הנרי ס. לנדור, פיטר צ'ייני, פרנסיס ברט-יאנג, אפטון סינקלר ו-פ. ס. וראן (Percival Christopher Wren), ובמשך תקופה ארוכה הופיעו כתביו בשם בדוי (Old Man). בשנת 1914 ביים את אחד הסרטים האילמים הראשונים (אמנם נותר רק בשברי חלקים, אך שרד עד היום) ששמו היה "פופי קונה נעליים", שלפי כמה מקורות היה התפקיד הקולנועי הראשון של דיולה קאבוש.

הנצחה 
בשנת 1966, בנו פאל (פול) טאבורי, שהתגורר באנגליה, ערך ותרגם את החוויות הנסתרות שאסף אביו במהלך ארבעים שנות הקריירה שלו כעיתונאי ופרסם אותן בשם "My Occult Diary – היומן הנסתר שלי". בשנת 1995, בהתבסס על התסריט והזכרונות של בנו ג'ורג' טבורי, ביים מייקל ורהובן סרט בשם Mutters Courage על השבועות האחרונים של אביהם ועל האופן שבו משפחת טאבורי נפרדה ואיך הם, הבנים, ברחו מהונגריה. עבודותיו של קורנל טאבורי מופיעות בעיקר במכירות פומביות ופורסמו מחדש בשנת 1992. בשנת 2015 פורסם שוב ספרו "בודפשט הבלתי מוסרית". דמותו מופיעה ברומן הפשע "בודפשט החוטאת" מאת הסופר ההונגרי וילמוש קונדור.

כתביו

לקריאה נוספת 
 מיהו מי בספרות ההונגרית? מאגרי ספרים 
 http://archiv.vfmk.hu/konyvtar/digitalizalas/1_sz_melleklet_1_0.pdf
 לקסיקון ביוגרפי הונגרי
 לקסיקון יהודי הונגרי. 1929 קורנל טאבורי
 
 פטר בוזה: בודפשט החוטאה של טאבורי. בודפשט, 2013,

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

במאי קולנוע יהודים הונגרים
יהודים בשואה: הונגריה
מתרגמים יהודים הונגרים
סופרים ומשוררים שנספו במחנה ההשמדה אושוויץ
סופרים אסורים (הונגריה 1944)
סופרים יהודים הונגרים
עיתונאים יהודים הונגרים
סולנוק: אישים
הונגרים שנולדו ב-1879
הונגרים שנפטרו ב-1944