אדמון לוקאר

דוקטור אדמון לוקאר (בצרפתית: Edmond Locard; 13 בדצמבר 1877 – 4 במאי 1966) היה קרימינולוג צרפתי שהיה חלוץ בתחום הזיהוי הפלילי וכונה "שרלוק הולמס של צרפת". הוא ניסח את "עקרון ההחלפה של לוקאר".

ביוגרפיה
לוקאר נולד בקומונה בלואר, ולמד רפואה ומשפטים בליון. בנוסף, לוקאר התעניין במוזיקה ובתיאטרון, וכתב ביקורות לעיתוני ליון. הוא שימש כעוזרו של הפרופסור והקרימינולוג אלכסנדר לקסאניה, שהיה יריבו של הקרימינולוג צ'זארה לומברוזו.

בשנת 1910 הצליח לוקאר לשכנע את משטרת ליון להעניק לו עליית גג בעלת שני חדרים ושני עוזרים, ובכך יצר את מעבדת הזיהוי הפלילי הראשונה בהיסטוריה. באחד המקורות נטען כי באחד הניסויים שערך, הצליח לזהות את משלחי היד של 92 מתוך 100 נבדקים, על פי בדיקה יסודית של האבק שנאסף מגבותיהם בלבד.

לוקאר התעניין מאוד בקריפטולוגיה, ובשנת 1914 סייע לצבא הצרפתי לפצח את הקודים של האויב הגרמני.

ב-1918 פיתח שיטה חדשנית לזיהוי טביעות אצבע באמצעות שימוש ב-12 נקודות מפתח. הוא אף שרף את קצות אצבעותיו בניסיון לבדוק האם ניתן להשמיד את טביעת האצבע.

לוקאר כתב סדרה בת שבעה ספרים בשם "Traité de Criminalistique". הוא המשיך במחקריו, עד למותו בשנת 1966.

הוא נחשב לאבי הזיהוי הפלילי המודרני, והעיקרון שקבע, "עקרון ההחלפה של לוקאר", הוא הבסיס של כל מדע הזיהוי הפלילי.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

קרימינולוגים צרפתים
צרפתים שנולדו ב-1877
צרפתים שנפטרו ב-1966