זכויות להט"ב באסוואטיני

זכויותיהם של לסביות, הומואים, ביסקסואלים וטרנסג'נדרים (להט"ב) באסוואטיני כפופות לרדיפה ואפליה רשמית, בעודם מתמודדים עם אתגרים משפטיים וחברתיים שתושבים הטרוסקסואלים אינם חווים. פעילות הומוסקסואלית גברית מוגדרת כפלילית מאז 1907 על פי החוק הקולוניאלי של האימפריה הבריטית ונענשת במוות או עונש קל יותר לפי שיקול דעתו של בית המשפט דה יורה אם כי דווח לעיתים קרובות כלא נאכף בפועל. על פי "Rock of Hope", קבוצת הסברה עבור זכויות להט"ב במדינה, "אין חקיקה המכירה בתושבי להט"ב או מגנה על הזכות לנטייה לא הטרוסקסואלית וזהות מגדרית, וכתוצאה מכך תושבי להט"ב אינם יכולים להיות פתוחים לגבי נטייתם המינית או הזהות המגדרית שלהם מפחד של דחייה ואפליה". פעילות הומוסקסואלית בין נשים מוגדרת כחוקית.

מצעד הגאווה הראשון של אסוואטיני נערך בבירה מבבנה ביוני 2018 אשר כלל כאלף איש והוגדר לצד סיקור תקשורתי נרחב. סקר משנת 2016 מצא כי 26% מהסוואזים יברכו את שכנם ההומוסקסואל או לא יוטרדו מכך.

מעמד בחוק 
על פי סעיף 252 (1) לחוקת ממלכת אסוואטיני, העקרונות והכללים של המשפט המקובל הרומי-הולנדי החלים על אסוואטיני מאז 22 בפברואר 1907 (כפי שעקרונות וכללים אלו היו קיימים ב-6 בספטמבר 1968, עצמאותה של המדינה) מיושמים כחוק של אסוואטיני. המקור העיקרי של חוק נוסד בשנת 1907 בעודו היה למשפט המקובל כפי שיושם אז במושבה טרנסוואל, שבסופו של דבר הפכה לחלק מדרום אפריקה. "מעשה סדום" אשר כלל בין היתר פעילות הומוסקסואלית בהסכמה, הוגדר כפשע על פי החוק המקובל משנת 1907, שעונשו היה למוות או עונש קל יותר לפי שיקול דעתו של בית המשפט.

עד אמצע המאה העשרים, "מעשי סדום" בדרום אפריקה הוגדרו על ידי בתי המשפט בשטחה כ-"יחסים מיניים בלתי חוקיים ומכוונים בין שני זכרים אנושיים". הגדרה מצמצמת זו הותירה קבוצה של "נטיות מיניות בלתי טבעיות" אסורות. מעשים המכונים בדרך כלל "עבירה לא טבעית", שכללו לכל הפחות את אותם מעשים בין גברים הומוסקסואלים, ככל הנראה מעולם לא כללו מעשים בין נשים לסביות. לא ברור אם להתפתחויות הללו בדרום אפריקה הייתה השפעה על החוק המקובל של אסוואטיני.

חוק מעשי הסדום של אסוואטיני אינו נאכף בפועל. שרת המשפטים הצהירה לא פעם שמדיניותם היא לא להעמיד לדין מבוגרים המקיימים מעשים הומוסקסואלים בהסכמה. למרות זאת, קבוצות להט"ב מקומיות מתחו ביקורת שלילית על גישה זו באומרן כי היא "נשמעת כמו להחזיק אקדח ולומר שהמדיניות שלך היא לא לירות" בעודם טענו שהדרך היחידה לבטל את החוק במדינה היא לעבור דרך בתי המשפט.

ביוני 2019, בעקבות ביטול חוק מעשי הסדום של בוטסואנה והכנסת איסור חוקתי על אפליה על רקע נטייה מינית בשטחה, מאמר מערכת של אתר החדשות האפריקאי "AllAfrica" קרא לאסוואטיני ללכת בעקבותיה. עם זאת, מאמר המערכת ציין כי ההבדלים העיקרים בין שתי המדינות הן כי בוטסואנה מוגדרת כדמוקרטיה ואסוואטיני היא מונרכיה אבסולוטית עם רקורד גרוע מאוד של זכויות אדם בעוד מפלגות פוליטיות מוגדרות כאסורות, אשר כתוצאה מכך ישנם מעט מאוד הזדמנויות לדיונים בנושאי זכויות אדם בהם זכויות להט"ב.

הכרה במערכות יחסים חד מיניות 
אסוואטיני אינה מכירה בנישואים חד מיניים, וגם לא בכל צורה של זוגיות חד מינית (איחוד אזרחי, נישואי חוזה, מעמד ידועים בציבור).

הורות ואימוץ 
זוגות חד מיניים נחסמים מקבלת אישור לאמץ ילדים באסוואטיני בעוד קבלת אישור מותנת רק עבור רווקים, נשואים או גרושים הטרוסקסואלים.

הגנה מפני אפליה 
בשנת 2012, שר החוץ לשעבר, מגוואווה גאמדזה, דחה את הקריאה של קבוצת עבודה של האו"ם לחוקק חוק המגן על תושבי להט"ב מפני אפליה. גאמדזה הצהיר באומרו כי "כל כך מעט הומואים חיים באסווטיני, עד שהטרחה של ניסוח חוק כזה לא שווה את המאמץ". על פי סקר משנת 2013, 43% מהמשיבות הלסביות והטרנסג'נדריות ניסו להתאבד בשנה האחרונה, ו-78% נטלו באופן קבוע "חומרים משכרים כדי להרגיש נורמליים ולשכוח".

במאי 2017, ועדת זכויות האדם של האו"ם הגישה סדרה של שאלות לממשלת אסוואטיני העוסקת בזכויות להט"ב. הוועדה ביקשה לדעת אילו אמצעים הופעלו "כדי להגן על אנשים מפני אפליה ואלימות על רקע נטייה מינית וזהות מגדרית, לרבות בדיור ובתעסוקה, וקידום סובלנות". בנוסף, הוועדה הטילה ספק בדבקותה של אסוואטיני באמנה הבינלאומית בדבר זכויות אזרחיות ומדיניות, המגנה על פעילות מינית פרטית של מבוגרים בהסכמה, והביעה דאגה שאלימות נגד תושבי להט"ב מוגדרת כנפוצה.

סקר משנת 2019 הראה כי 59% מתושבי הלהט"ב במדינה הופלו לרעה או טופלו בחוסר כבוד במתקני בריאות ציבוריים, כאשר מ-30% נמנע שירות בריאותי.

תנאי מחיה 
דו"ח זכויות האדם של מחלקת המדינה של ארצות הברית לשנת 2011 מצא כי,"אפליה חברתית נגד קהילת הלהט"ב הייתה נפוצה [בשנת 2011], ותושבי להט"ב הסתירו בדרך כלל את נטייתם המינית או זהותם המגדרית. חקיקה מהתקופה הקולוניאלית נגד מעשי סדום נותרה בספרים. עם זאת, לא שימשה למעצר הומוסקסואלים. הומוסקסואלים ולסביות שהיו פתוחים לגבי נטייתם המינית ומערכות היחסים שלהם עמדו בפני צנזורה והדרה, מה שעלול לגרום לפינויים מביתם. מנהיגים, כמרים וחברי ממשלה מתחו ביקורת על התנהגות הומוסקסואלית אותה כינו כ-"לא סוואזית". אפליה חברתית קיימת נגד הומוסקסואלים ולסביות, וארגונים למען זכויות להט"ב התקשו להירשם כחוק מטעם הממשלה. אחד מתוכם, "House of Pride", היה מזוהה עם ארגון אחר העוסק במאבק מחלות ה-HIV/איידס. קשה לדעת את מידת האפליה בתעסוקה על בסיס נטייה מינית, מכיוון שקורבנות לא צפויים להתייצב, ורוב הגברים ההומואים והנשים הלסביות אינן פתוחות לגבי נטייתן המינית".

פוליטיקה 
מסוואטי השלישי, מלך אסוואטיני, אחד המלוכנים האבסולוטיים האחרונים בעולם, כינה מערכות יחסים חד מיניות כ-"שטניות" בעוד ראש הממשלה לשעבר ברנבאס סיבוססו דלמיני כינה הומוסקסואליות כ-"מחלה וחריגה".

בשנת 2009, מנגוסותו סימנגא דלמיני, נשיא אגודת ההומואים והלסביות של אסוואטיני, הוזמן אישית לפתיחת הפרלמנט התשיעי של המדינה.

בפברואר 2012, פקידי בריאות הציבור של אסוואטיני השתמשו בקמפיין ליום הולנטיין כדי להאיץ בהומוסקסואלים לסמוך על הבטחות של סודיות נטייתם המינית בבדיקות HIV. סגן מנהל הבריאות, סיימון זוואן, הודה כי "בחברה הסוואזית פעילות הומוסקסואלית מוגדרת כטאבו", אך אמר שמשרד הבריאות "מרחיב באופן פעיל את טווח ההגעה שלו לכלול זוגות חד מיניים בייעוץ ובדיקות HIV". המהלך זכה לתשואות מצד קבוצות להט"ב שראו בכך צעד גדול בהכרה בקיומם של תושבי להט"ב במדינה.

ביוני 2012 הצהיר ראש הממשלה ברנבאס סיבוססו דלמיני כי "כומרי הכנסייה אומרים שזה (יחסים הומוסקסואלים) אינו מקובל בתנ"ך. רק עכשיו כמה מדינות וקהילות מאפשרות זאת. זה עדיין מפחיד כאן באסוואטיני כשאנחנו רואים את זה קורה. חוקי המדינה לא מאפשרים זאת". עוד אמר ראש הממשלה כי "בני אותו המין לא יכולים אפילו ללכת למשרדים אזוריים כדי להתחתן. ייקח זמן עד שנאפשר לזה לקרות ונכלול את זה בחוקי המדינה. אנחנו אפילו לא מוכנים לשקול את זה".בשנת 2014, מזכיר העיתונות פרסי סימלן אמר בריונות לעיתון המקומי "The Swazi Observer" כי הממשלה "עוקבת מקרוב אחר המצב במטרה לנקוט עמדה משפטית".

אפליה חברתית ותקריות 
דיווחים על אפליה, הטרדה ואלימות נגד להט"ב אינם נדירים באסוואטיני. במרץ 2015, אישה לסבית בת 26 מהאגודה למען הומואים ולסביות במדינה נרצחה על ידי תושב אשר "לא רצה להיות בנוכחות לסביות". כמה חודשים קודם לכן נרצח בעיירה הומוסקסואל גלוי.

במרץ 2019, כומר בכנסייה הושעה מפעילותו לאחר שהואשם היותו ביסקסואל.

ביוני 2019, פקידים סירבו לרשום את עמותת מיעוטים מיניים ומגדריים של אסוואטיני (ESGM) בטענת "רקעי מוסר". מלוזי סימלן, מייסד הקבוצה, שוקל על נקיטת צעדים משפטיים בתגובה.

אקטיביזם 
"Rock of Hope" היא קבוצת הסברה למען זכויות קהילת הלהט"ב באסוואטיני אשר נוסדה בשנת 2012, המבקשת להעלות את המודעות לאפליה ולסטיגמטיזציה העומדים בפני חבריה, למנוע העברת HIV/איידס ולקדם קבלה של תושבי להט"ב על ידי החברה ואת עצמם. הקבוצה פעילה גם בביצוע פעולות צדקה בקהילות מקומיות.

מצעד הגאווה הראשון של אסוואטיני נערך ביוני 2018 בבירה מבבנה ואורגן על ידי "Rock of Hope". האירוע החל בצעדה (בהגנה משטרתית), ולאחריה כלל פיקניק וקיום מסיבה. כאלף איש השתתפו. האירוע זכה לסיקור נרחב בתקשורת בינלאומית ומקומית, והופיע בעמוד הראשון של שני העיתונים הסוואזים הגדולים שגרירת ארצות הברית ליסה ג'יי פיטרסון השתתפה במהלכו. אירוע הגאווה השני של המדינה נערך ב-22 ביוני 2019 ותואר בסיומו כ-"הצלחה משמחת" וכלל ביצועי שירי סוואטי מסורתיים.

בנובמבר 2018, פעילים פרסמו סרט תיעודי המתמקד בחייו של גבר הומוסקסואל בשם מלנדו, אישה לסבית בשם אלכס ואישה טרנסג'נדרית בשם פוליקרפ באסוואטיני. הסרט התיעודי, "Fighting For Pride: Swaziland", דן בדעות הקדומות איתם מתמודדים התושבים, בתגובות משפחותיהם ובמשמעות פעילותם של חברי הקהילה.

בדצמבר 2018 הושק מחדש בעמק קואטס סניף של הארגון הבינלאומי, ארון השמחה, המתמקד בתושבי להט"ב דתיים. הכנסייה מטעמו מקדמת בברכה חברים הומוסקסואלים ולסביות. דובר הארגון הצהיר באומרו כי "ראוי לציין שרבים בחוגים הדתיים ממשיכים לפלוט דברי שטנה ולהפגין התעלמות מוחלטת ממעשיו של ה', על ידי שיפוטיות וגירוש חלק מקהילת הלהט"ב ממקומות פולחניהם. מסיבה זו אנו מברכים על פתיחתן של כנסיות כגון אלו המגלות את אהבת האל, ומטיפות את רוח האחדות והיחיד".

טבלת סיכום

הערות שוליים 

אסוואטיני
אסוואטיני
אסוואטיני