אליזבת, הנסיכה מטורו

אליזבת, הנסיכה מטורו (שמה המלא: אליזבת כריסטובל אדית בגאאיה אקיקי, נולדה בשנת 1936) היא פוליטיקאית, דיפלומטית ומשפטנית אוגנדית. היא כיהנה במשך זמן קצר כשרת החוץ של ארצה.

ביוגרפיה
אליזבת היא בתם של המלכה קזיה ושל רוקידי השלישי, מלך טורו, אחת מארבע ממלכות לשעבר הכלולות כיום בתחומיה של אוגנדה. היא התחנכה בבתי ספר בארצה וכן בבית הספר שרבורן לבנות בדורסט שבאנגליה, שם הייתה התלמידה האפריקאית היחידה. בהמשך למדה בקולג' גירטון שבאוניברסיטת קיימברידג'. בשנת 1962 סיימה שם את לימודיה לתואר ראשון במשפטים. שלוש שנים אחר כך התקבלה כ-Barrister ללשכת עורכי הדין של אנגליה, האשה הראשונה ממזרח אפריקה לעשות כן.

בשנת 1965 מת אביה של אליזבת ואחיה הוכתר כאולימי השלישי, מלך טורו. לה הוענק התואר "נסיכה מלכותית" (Princess Royal). שנה אחת אחר כך הדיח ראש ממשלת אוגנדה מילטון אובוטה את מלך אוגנדה מוטסה השני ומינה עצמו לנשיא. אובוטה גם ביטל את כל הממלכות המסורתיות באוגנדה לרבות טורו. המלך אולימי השלישי נמלט מהמדינה. תנועותיה של אליזבת באוגנדה הוגבלו.

אליזבת הייתה לעורכת הדין הראשונה באוגנדה. הנסיכה הבריטית מרגרט שלחה לה הזמנה להופיע כדוגמנית במופע אופנה לצדקה. אליזבת זכתה להצלחה רבה והפכה לדוגמנית מבוקשת. לפי הצעתה של ז'קלין קנדי עברה אליזבת לגור בניו יורק. היא גם שיחקה בסרט קולנוע.

בשנת 1971, לאחר שאידי אמין הדיח את אובוטה, שבה אליזבת לאוגנדה. היא שימשה כשליחה מדינית של אמין תוך ניצול הניסיון שצברה בחייה במערב והקשרים שיצרה עם אישים שם. מפברואר ועד נובמבר 1974 שימשה אליזבת כשרת החוץ בממשלתו של אמין ובין היתר נשאה נאום בעצרת האו"ם. לאחר מכן פיטר אותה אמין מתפקידה והיא נכלאה. בשנת 1975 נמלטה לקניה ומשם עברה לווינה וללונדון. היא שבה לאוגנדה ב-1979, לאחר הדחתו של אמין, אך לאחר שאובוטה שב לשלטון נמלטה שוב ללונדון ב-1980. שנה אחר כך נישאה שם לנסיך וילברפורס ניאבונגו. בשנים הבאות פעלה לסייע לאופוזיציה למשטרו של אובוטה.

שליט אוגנדה החדש יוורי מוסווני מינה את אליזבת בשנת 1986 לשגרירת אוגנדה בארצות הברית. היא כיהנה בתפקיד עד 1988. בהמשך השנה נהרג בעלה בהתרסקות מטוס.

לאחר מות בעלה פנתה אליזבת לפעילות צדקה. היא שימשה אפוטרופוסית של בן אחיה שנולד ב-1992 וב-1995 היה למלך רוקידי הרביעי מטורו. בהמשך כיהנה אליזבת כשגרירת אוגנדה בגרמניה, בוותיקן ובניגריה, וכן שימשה כיועצת לנשיא אוגנדה לענייני תרבות.

בשנת 1983 יצאה לאור אוטוביוגרפיה של אליזבת בשם "African Princess".

קישורים חיצוניים

 ביוגרפיה של הנסיכה אליזבת, מאתר Answers 
 ביוגרפיה של הנסיכה אליזבת, מאתר Toro Kingdom 
 ביוגרפיה של הנסיכה אליזבת, מאתר Nihirafame 

פוליטיקאים אוגנדים
שרות חוץ
דוגמניות
שגרירים בארצות הברית
שגרירים בגרמניה
שגרירים בוותיקן
ניגריה: יחסי חוץ
נסיכות
ילידות 1936