כליל סונטות

כליל סונטות (באנגלית: Crown Of Sonnets) הוא רצף של סונטות המופנות בדרך כלל לאדם אחד, או עוסקות בנושא אחד. כל אחת מהסונטות בוחנת היבט אחד של הנושא, ומקושרת לסונטות הקודמות והבאות על ידי חזרה על השורה האחרונה של הסונטה הקודמת כשורה הראשונה שלה. השורה הראשונה של הסונטה הראשונה חוזרת על עצמה כשורה האחרונה של הסונטה הסופית, ובכך מביאה את הרצף לסיום.

כליל סונטות הירואי 
צורה מתקדמת של כליל סונטות נקראת כליל סונטות הירואי, הכולל חמש עשרה סונטות, שבהן הסונטות מקושרות כמתואר לעיל, אך הסונטה החותמת הסופית מורכבת מכל השורות הראשונות של ארבע עשרה הקודמות, על-פי סדר הופעתן. הסונטה האחרונה נקראת הסונטה המקשרת (Mastersonnet). צורה זו הומצאה על ידי האקדמיה של סיינה, שהוקמה בשנת 1460, אך לא ידוע על כלילי סונטות אשר נכתבו על-ידיה. כליל הסונטות ההירואי תואר לראשונה על ידי ג'ובאני מריו קרסימבני ביצירתו "L'Istoria della volgar poesia" ("ההיסטוריה של השירה העממית"), שפורסם בוונציה בשנת 1731, ומאוחר יותר על ידי פ. ג. ביסו ב-"Introduzione alla volgar poesia" ("מבוא לשירה עממית"), שפורסם אף הוא בוונציה בשנת 1794. לעיתים נעשה שימוש בווריאציה על צורה זו בה הסונטה המקשרת היא הסונטה הראשונה, והסונטות שלאחר מכן מסתיימות בשורה שנלקחה ממנה לפי הסדר.

דוגמאות 
"זר סונטות" (בסלובנית: Sonetni venec) הוא כליל סונטות של המשורר הרומנטי הסלובני פרנצה פרשרן. כליל סונטות זה נכתב בשנת 1833 וניחן באקרוסטיכון בסונטה המסיימת. כליל הסונטות של פרשרן תורגם לרוסית בשנת 1889, ובכך היה להשפעה רבה על משוררים רבים, כדוגמת ולרי בריוסוב. ירוסלב סייפרט כתב את יצירתו "sonetů Věnec" (זר של סונטות) בצורה זו על העיר פראג, אשר תורגמה לצ'כית על-ידי יאן קרסדלו, שגם הרכיב כליל סונטות משלו "תשובה כהלכה" באותה המתכונת, כמו גם כתיבת מספר מחזורי סונטות אחרות. המשורר ונקו מרקובסקי כתב ופרסם יותר ממאה כלילי סונטות, שהכילו גם אקרוסטיכון המוקדשים לדמויות היסטוריות שונות. בשנת 2007 פרסמה המשוררת הרוסית נטליה שמברובה את "ערפילי אוגוסט", זר זרים: 211 סונטות שזורות המורכבות מ-14 זרי סונטות ליצירת זר השופטים, וסונטה אחרונה שנקראה שופטת השלום.

ספר הילדים "זר לאמט טיל" מאת מרילין נלסון תואם אף הוא לצורת כליל הסונטות ההרואי. מחברת ידועה נוספת של כלילי סונטות עכשוויים היא מרילין האקר. "ביניים", כליל סונטות בשיתוף של המשוררות ג'ודית ברינגטון, אנני פינץ', ג'ולי קיין, ג'וליה ליסלה, ד'ארסי רנדל, קתרין וארנס ולסלי וילר, אורגן באמצעות דיון ברשת Wom-Po listserv ופורסם בשנת 2007. צורה זו נמצאת בשימוש רב גם אצל המשורר טיהימבה ג'ס, הן בספרו הראשון "Leadbelly" והן במספר פעמים באוסף שלו זוכה פרס פוליצר, אוליו, הבנוי סביב כליל הסונטות ההירואי של שירי פרסונה בקולותיהם של זמרי יובל הפיסק המקוריים.

דוגמה נוספת היא 'קורונה' (כתר) של ג'ון דאן ו'כליל הסונטות המוקדש לאהבה' של ליידי מרי שרות'. דוגמאות משמעותיות של כלילי סונטות אשר פורסמו לאחרונה הן יצירותיהם של לינדה בירדס, אנדראה קרטר בראון, רוברט דרלינג, מוירה איגן, ג'ני פקטור, אנדריי קרילוב, רייצ'ל בריגס, ג'ולי פיי, קונסטנס מריט, ג'ולי סופיה פגל, מארי פונסו, פטרישיה סמית, מרילין טיילור, נטשה טרטהווי, דייוויד טרינידד, ג'ון מוריו, ג'ון מקדונאו, קתרין וארנס, אנג'לה עליימו אודונל, לורי אן גררו ורוברט לואיס רודריגס. כליל הסונטות ההרואי של פיונה צ'אמנס "כוריאוגרפיה לאנסמבל" זכה בפרס שירה בבלויט של שנת 2014.

דוגמאות לכלילי סונטות שנכתבו בעברית הן "לשמש" ו"על הדם" מאת שאול טשרניחובסקי, "אשה" ו"חנינא בני" מאת ש. שלום ו"כליל החורש" מאת יוסי גמזו.

קישורים חיצוניים
כליל הסונטות "לשמש" מאת טשרניחובסקי באתר פרויקט בן יהודה
כליל הסונטות "על הדם" מאת טשרניחוסקי באתר פרויקט בן יהודה
כליל הסונטות "כליל החורש" מאת יוסי גמזו באתר יקום תרבות

הערות שוליים 

סוגות שיריות
סונטות
טכניקות ספרותיות