טוביה טיאודור פרידמן

טוביה טאודור (טדי) צבי פרידמן (11 בינואר 1908–18 בדצמבר 1992) היה רב קונסרבטיבי ומנהיג רוחני אמריקאי וישראלי. נשיא כנסת הרבנים, האיגוד העולמי של רבני היהדות הקונסרבטיבית, בשנים 1962–1964. בתקופת כהונתו תמך בתנועה האפרו-אמריקאית לזכויות האזרח.

קורות חיים 
פרידמן נולד בסטמפורד שבמדינת קונטיקט, ארצות הברית להוריו, חיים צבי הרי (וילקומורסקי) ואנה קפית (קפיטולסקי) פרידמן. הוריו היגרו לארצות הברית מליטא (אביו) ומרוסיה (אימו).

סיים לימודי תואר ראשון בסיטי קולג' ניו יורק (1929). בשנת 1931 הוסמך לרבנות על ידי בית המדרש לרבנים באמריקה ושימש שם פרופסור חבר. סיים לימודי דוקטורט באוניברסיטת קולומביה בשנת 1952.

במסגרת תפקידיו כרב עבד בקהילת בית אל בצפון ברגן, ניו ג'רזי (1931 - 1942), בקהילת בית דוד בבופאלו (1942 - 1944), במרכז היהודי בג'קסון הייטס, קווינס, ניו יורק (1944 - 1954) ו-בקהילת בית אל בסאות' אורנג', ניו ג'רזי (1954 - 1970).

עמד בראש , בשנים 1951 - 1954, וכתב החלטות רבות לרבות בסוגיות משפחה, גירושין ועגינות.

עמד בראש כנסת הרבנים בשנים 1962–1964. בתקופת כהונתו כראש כנסת הרבנים תמך בתנועה האפרו-אמריקאית לזכויות האזרח והיה בין מקבלי ההחלטה במאי 1963, במהלך כינוס ועידה של כנסת הרבנים, על שליחת משלחת של 19 רבנים למחאה נגד אלימות המשטרה בברמינהאם, אלבמה.

פרידמן לימד בבית המדרש לרבנים של אמריקה הלטינית, שנקרא גם בית המדרש על שם מרשל ת' מאייר, מוסד ללימודי יהדות ולהסמכת רבנים של היהדות הקונסרבטיבית בבואנוס איירס, ארגנטינה.

בשנת 1970, עם פרישתו מפעילותו כרב קהילה, עלה לישראל. מאז עלייתו פעל בהנהגה של הסניף הישראלי של כנסת הרבנים ולימד במכון שכטר למדעי היהדות.

עמד בראש ועד ההלכה שנוסד על ידי כנסת הרבנים של ישראל בשנת 1985. גוף הלכתי שהתמקד בנושאים ייחודיים לחברה הישראלית. שו"ת של הוועדה להלכות ושל ועד ההלכה בישראל מחייבים באותה מידה, אף שוועד ההלכה מתמקד בנושאים ייחודיים לחברה הישראלית. בין השנים 1970–1973 היה חבר בוועד המנהל של הסוכנות היהודית בירושלים.

פרידמן נפטר בירושלים, בה התגורר.

פעילותו, עמדותיו ותפיסתו הרוחנית 

גישתו הרוחנית הייתה שהמחויבות והנאמנות להלכה עומדים מעל לכל ספק, אלא שיש לפרש את ההלכה, כשם שתמיד פירשו אותה, וזאת בהתחשב בתנאים החברתיים, הכלכליים והמוסריים השוררים באותה עת ומתוך הצורך והכושר להיענות לצורכי השעה, ובעת ובעונה אחת להישאר נאמנים למקורות.

פרידמן שיתף פעולה עם הרבנים מוריס אדלר ויעקב אגוס להתיר שימוש בחשמל ביום שבת והתיר ליהודים לנסוע ביום שבת לבית הכנסת. סבר כי מאחר שיהודים רבים בארצות הברית אינם גרים בסביבת בתי הכנסת, עקב נסיבות בלתי נמנעות של החיים המודרניים, אזי אם לא יאפשרו ליהודים לנסוע בשבת לבתי הכנסת הם יאבדו את הקשר לחיים היהודים.

פרידמן פעל למניעת השפעות של קבוצות דתיות קיצוניות על חופש הפולחן וחופש הדת בישראל. הוביל מאבק נגד הממסד הרבני בישראל שלא הכיר בגירושים של רבנים קונסרבטיבים בארצות הברית.

היה מראשוני המאבק להצלת יהדות ברית המועצות.

התנגד להגדרתה של היהדות כגזענית מעצם טיבה. סבר שלא רק שאין גזענות ביהדות אלא שהיהדות בעצם אמונתה באל יחיד, היא שהביאה את רעיון האוניברסליות לעולם. לדעתו, על אף האמירות החריפות במקורות נגד עובדי עבודה זרה, יש לבארן מתוך ההקשר ההיסטורי החולף.

סבר שכל מי שטוען שאסור לוותר על אף שעל של ארץ ישראל השלמה, אין לו על מה לסמוך מבחינה הלכתית ושהמחלוקת סביב השאלה של ארץ ישראל השלמה היא סכסוך פוליטי ואין קשר בין המחלוקת להלכה.

סבר כי גיור לשם נישואין עם בן או בת ישראל אינו פסול ואין לפסול קבלת עול מצוות במקום שיש חשש שהגר לא יקיים את כל המצוות.

האמין כי כינון מדינת ישראל היא ישועה גדולה לעם היהודי ומפנה מכריע בתולדות עם ישראל ולפיכך יש לקצר את מנהגי האבלות ביום תשעה באב על ידי אי השלמת התענית שבסיומה יש לקיים תפילת מנחה גדולה.

סבר כי על פי ההלכה מותר להסגיר רוצח יהודי לחו"ל ושטובי בעלי ההלכה בכל הדורות פסקו שאם הפושע גרם נזק וצער לרבנים מישראל חייבים להסגירו.

כתיבתו 
היה חבר במערכת כתב העת Conservative Judaism, העוסק במחשבת ישראל ושיוצא לאור על ידי כנסת הרבנים ובית המדרש לרבנות, בין השנים 1953–1961, ושם פרסם חלק ממאמריו.

היה עורך, במשותף עם רוברט גורדיס, של כתב העת "Jewish Life in America". כתב טור בשם "Letters to Jewish College Students", הדן בסוגיות של יהדות וחיים מודרניים של סטודנטים בקולג'.

לאחר עלייתו לישראל כתב טור בשם "Letter from Jerusalem" שפורסם בכתב העת Conservative Judaism.

חייו האישיים 
פרידמן נישא בשנת 1931 לרות ברונהט (1910 - 1973) והיה לאב לשלושה ילדים: הרב הלל פרידמן, נעמי מאייר ו-ג'ודי רותם. חתנו, הרב מרשל מאייר, היה מנהיג היהדות הקונסרבטיבית בדרום אמריקה, ונודע גם בשל פעילותו למען זכויות אדם בתקופת המשטר הצבאי בארגנטינה (1976–1983). לאחר נפילת המשטר הצבאי, הוענקה למאייר מדליית סן-מרטין – אות הכבוד הגבוה ביותר בארגנטינה, בהוקרה על פעילותו הרבה למען זכויות האדם בתקופת השלטון הצבאי. חתן נוסף של פרידמן, הרב דוד יוסף שפריצר, היה בין המייסדים של קהילת הוד והדר בכפר סבא. נכדו של פרידמן, גבריאל מאיר הלוי, הוא מוזיקאי ומנחה סדנאות וטקסים רב - תרבותיים. נכדתו, רחל ד. פרידמן, היא פרופסור ללימודי יוון ורומא בווסר קולג'. נכדתו, דודי מאיר, היא פרופסור לרפואת ילדים במרכז הרפואי של אוניברסיטת קולומביה.

לקריאה נוספת 
 באר טוביה / מכתבי הרב טוביה פרידמן מוגשים לו בשנות גבורותיו על ידי מוקיריו ותלמידיו בעריכת הרב דוד גולינקין, התנועה המסורתית תשנ"ב 1991.
Conservative Judaism in America: A Biographical Dictionary and Sourcebook (By: Pamela S. Nadell) [published: September, 1988] p. 91.
Morris Adler, Jacob B. Agus, and Theodore Friedman. "Responsum on the Sabbath." Proceedings of the Rabbinical Assembly, volume 14 (1950), pages 112–88. New York: Rabbinical Assembly of America, 1951. In Proceedings of the Committee on Jewish Law and Standards of the Conservative Movement 1927–1970, volume 3 (Responsa), pages 1109–34. Jerusalem: The Rabbinical Assembly and The Institute of Applied Hallakhah, 1997.

קישורים חיצוניים 
 Theodore Friedman, Judaic Scholar, 84 - The New York Times.
 Friedman, Theodore | Encyclopedia.com.

הערות שוליים 

רבנים

רבנים קונסרבטיבים אמריקאים
ישראלים ילידי ארצות הברית
רבנים קונסרבטיבים ישראלים
בוגרי הסיטי קולג' של ניו יורק
ירושלים: אישים
בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קולומביה
דירקטורים ישראלים
סגל מכון שכטר למדעי היהדות
עורכי כתבי עת ישראלים
עורכי כתבי עת אמריקאים
עורכים יהודים אמריקאים
בעלי טור ישראלים
בעלי טור אמריקאים
ישראלים שנולדו ב-1908
אמריקאים שנולדו ב-1908
ישראלים שנפטרו ב-1992
אמריקאים שנפטרו ב-1992