ויני רים

לביניה אלן "ויני" רים הוקסי (באנגלית: Lavinia Ellen "Vinnie" Ream Hoxie; 25 בספטמבר 1847 – 20 בנובמבר 1914) הייתה פסלת אמריקאית. עבודתה המפורסמת ביותר היא פסלו של נשיא ארצות הברית אברהם לינקולן ברוטונדה של הקפיטול.

ראשית חייה 
לביניה אלן רים נולדה ב־25 בספטמבר 1847 במדיסון, ויסקונסין. אביה, רוברט, היה מודד במחלקת המדידות של הטריטוריה הצפון מערבית ועובד מדינה של טריטוריית ויסקונסין. אמה הייתה ממוצא סקוטי. אחיה רוברט התגייס לצבא הקונפדרציה בארקנסו ושירת בסוללת ודרוף. ויני למדה בכריסטיאן קולג' בקולומביה, מיזורי. דיוקן של מרתה וושינגטון (אשתו של ג'ורג' וושינגטון) שיצרה רים תלוי באולם הסנט של האוניברסיטה.

קריירה 
בשנת 1861 עברה משפחתה לוושינגטון הבירה לאחר שבריאותו של אביה החלה להתדרדר, והיא החלה לעבוד מחוץ לבית כדי לפרנס את משפחתה. רים הייתה אחת הנשים הראשונות שהועסקו על ידי הממשלה הפדרלית, כפקידת במשרד הדואר של ארצות הברית בין השנים 1862 עד 1866 במהלך מלחמת האזרחים האמריקאית. היא שרה בכנסייה הבפטיסטית, וטיפלה בפצועים בבתי החולים בבירה.

בשנת 1863 הציג ג'יימס רולינס את רים בפני הפסל קלארק מילס. היא הפכה לחניכה בסטודיו לפיסול של מילס בשנה שלאחר מכן, בגיל שבע עשרה. בשנת 1864 הסכים הנשיא לינקולן לדגמן עבורה בבוקר במשך חמישה חודשים, והיא יצרה פסל חזה של דמותו. במהלך תקופה זו, רים החלה גם במערכת יחסי ציבור אינטנסיביים, מכרה תצלומים שלה ופנתה לעיתונות כאסטרטגיה שיווקית.

רים הייתה האמנית הצעירה והאישה הראשונה שקיבלה משימה כאמנית מממשלת ארצות הברית עבור פסל. היא קיבלה ליצור פסל שיש קררה בגודל מלא של לינקולן, בהחלטת הקונגרס ב־28 ביולי 1866, כשהייתה בת 18. היא השתמשה בפסל החזה הקודם של לינקולן בתחרות הבחירה לפסל בגודל מלא. עם זאת, היה ויכוח משמעותי על בחירתה כפסלת, בגלל החשש מחוסר הניסיון שלה והאשמות לשון הרע שהיא אשה עם מוניטין מפוקפק. היא הייתה ידועה ביופייה ובמיומנויות השיחה שלה, שכנראה תרמו להאשמות אלה. היא עבדה בסטודיו במרתף הקפיטול.

הסנטור אדמונד ג. רוס היה קרוב למשפחתה של רים במהלך משפט ההדחה של נשיא ארצות הברית אנדרו ג'ונסון. רוס הצביע נגד הדחתו של הנשיא ג'ונסון מתפקידו, ורים הואשמה בהשפעתה על הצבעתו. היא כמעט נזרקה מהקפיטול עם פסל לינקולן הלא גמור שלה, אך התערבותם של פסלים מפורסמים מניו יורק מנעה זאת.

מרגע שממשלת ארצות הברית אישרה את מודל הגבס, רים נסעה לפריז, מינכן, פירנצה, ורומא, כדי לייצר פסל שיש מוגמר. בעת ששהתה ברומא, היא התמודדה עם שמועות שטענו כי העובדים האיטלקיים ולא היא, הם האחראים לפסל המרשים שלה של לינקולן.

כשהפסל הושלם, רים שבה לוושינגטון. ב־25 בינואר 1871 נחשף פסל השיש הלבן שלה של נשיא ארצות הברית אברהם לינקולן ברוטונדה בקפיטול, כאשר רים הייתה בת 23 בלבד. בהמשך היא פתחה סטודיו בניו יורק. בשנת 1871 הציגה ביריד המכון האמריקני.

היא חזרה לוושינגטון ופתחה סטודיו בשדרת פנסילבניה. היא לא הצליחה לזכות במספר מכרזי פיסול במשך כמה שנים, אבל בשנת 1881 היא זכתה בתחרות לפסל של האדמירל דייוויד ג' פרגוט. הפסל שלה, שנמצא בכיכר פרגוט, וושינגטון הבירה, נחשף ב־25 באפריל 1881.

רים התחתנה עם ריצ'רד הוקסי, מחיל ההנדסה של צבא ארצות הברית, ב־28 במאי 1878. היה להם בן אחד. בעלה הועבר מחדש למונטגומרי, לאלבמה וסנט פול, מינסוטה.

עבודתה בעצם נפסקה במהלך נישואיה מכיוון שריצ'רד הרגיש שלא מתאים שאישה ויקטוריאנית תרוויח כסף, והיא מילאה את רצונו. לבסוף, היא ומשפחתה התגוררו ליד כיכר פרגוט, והיה להם בית קיץ באיווה סיטי, איווה.

רים עיצבה גם פסל של אינדיאנית, מעם סקויה, שהוצב באולם הפסלים בקפיטול.

היא נפטרה בוושינגטון ב -20 בנובמבר 1914.

רים ובעלה קבורים בבית העלמין הלאומי בארלינגטון.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

פסלים אמריקאים
פסלות אמריקאיות
אמריקאיות שנולדו ב-1847
אמריקאים שנולדו ב-1847
אמריקאיות שנפטרו ב-1914
אמריקאים שנפטרו ב-1914