יוזף רפאקי

יוזף רפאקי (בפולנית: Józef Rapacki; 19 במרץ 1871 – 31 בינואר 1929) היה צייר, גרפיקאי ושרטט פולני, יוצר נופים סנטימנטליים.

קורות חייו 
הוא הגיע ממשפחה ורשאית בנם של וינצ'נטי רפאקי ויוזפינה לבית הופמן, אחיהם של הונוראטה לשצ'ינסקה ווינסנטי רפאקי. בגיל 14 החל ללמוד בכיתת הרישום של וויצ'ך גרסון בוורשה (1885), שם הבחינו בכישרונו בציור נוף. לאחר שסיים קורס דו-שנתי אצל גרסון בשנת 1887, הוא נרשם ללימודי ציור בבית הספר לאמנויות יפות בקרקוב, שם למד מספר חודשים בהדרכת אמנים כמו איזידור ז'בלונסקי, פלוריאן סינק ופליקס שיינבסקי. בשנת 1888 עזב את האוניברסיטה בקרקוב וחזר לוורשה, שם למד שוב אצל גרסון.

תקופת קרקוב בעבודתו של האמן מאופיינת בהשפעה חזקה של ציור בחוץ, כלומר לצייר נופים ישירות בטבע באוויר הפתוח. כמו כן אימץ סגנון אמנותי מודרני על ידי סטניסלב ויטקביץ'. באותה תקופה יצר רפאקי בעיקר ציורי שמן על בד, והנושאים הדומיננטיים בעבודותיו היו נופים וסצינות ז'אנריות. החניכה השנייה עם וויצ'ך גרסון נמשכה פחות משנה, מכיוון שבשנת 1889 עזב רפאקי למינכן. הוא בילה כשנתיים בבית הספר לאמנויות יפות במקום בהשגחת קונרד פהר.

במהלך שהותו במינכן, רכש כמה אלמנטים בסגנון בית הספר במינכן. השפעות אלה הוצגו בציורים מאוחרים יותר – כמו זמצ'יסקו (הגרסה הראשונה משנת 1899, השנייה בשנת 1928), שהציגה נוף רומנטי של הטירה בחושך, או טחנה עתיקה (1911). לאחר סיום לימודיו חזר הצייר לוורשה. תקופה זו מאופיינת במסעות רבים, כולל לאיטליה, בה ביקר כנראה בשנת 1898. התוצאה היצירתית של נסיעות אלה הייתה ייצוגים רבים של נופים איטלקיים, כולל נוף לגנים ולאנדרטאות מקומיות.

חייו המקצועיים 
לאחר שחזר לוורשה, החל רפאקי לעבוד עם עיתונים מקומיים רבים, בשנת 1898 עם פרסום רפרודוקציה של הטריפטיכון הפסטלי שלו "יום הפועל" במגזין Tygodnik Ilustrowany, עליו קיבל את הפרס הראשון בתחרות שערך יוזף קוריירוב. בעקבות מחלת ראות שנדבק בה, בתחילת המאה העשרים החליט הצייר לעבור לקרקוב בשנת 1900 כדי לקבל אפשרות טובה יותר לערוך טיולים לאזורי מרפא בהרים.

בשנת 1907, יחד עם אשתו, גבריאלה, לבית פופובסקה, הוא עבר לאולשנקה, ליד סירארדוב, שם בנה בית. האמן ניהל חיי חברה מלאים, מכיוון שהם גרו שם ליד קרובי משפחתו וציירים נוספים, חלקם הציירים הפולניים החשובים ביותר בסוף המאה ה-19.

רפאקי נפטר בגיל 58 כתוצאה מסיבוכים משפעת. הוא נקבר בבית העלמין בפושצה מרינסקה.

שנות שהותו באולשנקה היו פוריות מאוד בעבודתו של רפאקי. החשובים בציוריו הם שני מחזורי נוף: מארץ מזוביה. נופי אולשנקה, לרוב מזוהים עם כרי דשא עצומים, וסבך, לרוב שקועים בערפל ורווים בקרני השמש הממוקמות נמוך מעל האופק (בזריחה או בשקיעה). לפעמים הצייר כלל עצים בודדים בקומפוזיציות שלו המתארות את כרי הדשא, לרוב בסגנון אר נובו.

חלק מהנופים מאזורים נוספים במזוביה, כמו הוויסלה ליד ביילני (1903), נוצרו גם בסמוך לירארדוב. הוא הקדיש תשומת לב רבה לכיבוש הגרמני במהלך מלחמת העולם הראשונה ובעיתונות ורשה פורסמו רישומים רבים המתייחסים לאירועי 1915–1918.

עם זאת, מרבית עבודותיו של רפאקי הן נופים המתעדים בעיקר נופים מזוביים, לעיתים קרובות הוא תיאר ערפל, פני גופי מים, סבך, אור שמש מאיר את העננים.

פורטרטים 
פורטרט מילא תפקיד משני בעבודתו של רפאקי. רוב האנשים המוצגים הם משפחת הצייר, אביו ואחיותיו. הוא צייר דיוקנאות של אחותו הונוראטה לשצ'ינסקה כמה פעמים, ובין המתוארים היו גם דמויות מהאליטה האמנותית של ורשה. הוא תיאר את עצמו כמה פעמים.

תערוכות 
הוא השתתף בלפחות 15 תערוכות. התערוכות הראשונות של עבודותיו התקיימו בסביבות 1888, השנה בה עזב את בית הספר לאמנויות יפות בקרקוב וחזר לסטודיו של גרסון. בתחילה הציג את ציוריו בסלון אלכסנדר קריוולט ובחברה לעידוד אמנות. משנת 1922 הציג עם קבוצת Pro arte אליה השתייך. הוא גם הציג את עבודותיו בקרקוב, ברלין, בלבוב, בפריז.

בשנת 1927 קיבל תעודת כבוד מטעם האגודה לעידוד אומנויות על כל פעילותו האמנותית, ובשנת 1930 נערכה לזכרו תערוכה שלאחר המוות.

גלריה

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

ציירים פולנים
ילידי 1871
נפטרים ב-1929