גרובר וושינגטון

גרובר וושינגטון ג'וניור (באנגלית: Grover Washington Jr) (12 בדצמבר 1943 – 17 בדצמבר 1999) היה סקסופוניסט ג'אז-פאנק וסול-ג'אז אמריקאי. יחד עם ווס מונטגומרי וג'ורג' בנסון, הוא נחשב בעיני רבים לאחד ממייסדי ז'אנר הג'אז החלק.  הוא כתב חלק מחומריו ולאחר מכן הפך למעבד ומפיק.

לאורך שנות ה-70 וה-80, וושינגטון עשה כמה מהלהיטים הבלתי נשכחים של הז'אנר, כולל:  Mister Magic", "Reed Seed", "Black Frost", "Winelight", "Inner City Blues", "Let it Flow (עבור Dr. J) ו"The Best is Yet to Come". בנוסף, הוא הִרבה בלהופיע עם אמנים אחרים, כולל ביל ווית'רס בלהיטו "Just the Two of Us", פטי לה-בל ב-"The Best Is Yet to Come" ופיליס היימן ב-"A Sacred Kind of Love". הוא זכור גם בזכות ההתייחסות שלו לקלאסיקה של דייב ברובק "Take Five", ובגרסת "Soulful Strut" משנת 1996.

ראשית חייו 
וושינגטון נולד בבפאלו, ניו יורק, ארצות הברית, ב-12 בדצמבר 1943. אמו הייתה במקהלה בכנסייה, ואביו היה אספן של תקליטי גרמופון ג'אז ישנים וגם סקסופוניסט, כך שהמוזיקה הייתה בכל מקום בבית. הוא גדל והקשיב לאנשי הג'אז הגדולים ולמנהיגי הלהקה הגדולה כמו בני גודמן, פלטשר הנדרסון ואחרים כמוהם. בגיל 8, גרובר האב נתן לג'וניור סקסופון. הוא התאמן והיה מתגנב למועדונים כדי לראות מוזיקאים מפורסמים של באפלו בלוז. אחיו הצעיר, המתופף דריל וושינגטון, היה הולך בדרכו, היה לו גם אח צעיר נוסף בשם מייקל וושינגטון, שהיה נגן עוגב מוכשר של מוזיקת גוספל ששולט בעוגב המונד B3. הוא היה חלק מהרכב ווקאלי, The Teen Kings, שכלל את לוני סמית'.

קריירה

ראשית הקריירה 
וושינגטון עזב את באפלו וניגן עם להקה מהמערב התיכון בשם Four Clefs ולאחר מכן עם שלישיית Mark III מאוהיו. זמן קצר לאחר מכן, הוא גויס לצבא ארצות הברית, שם פגש את המתופף בילי קובהם. עמוד התווך המוזיקלי בעיר ניו יורק, קובהם הכיר את וושינגטון למוזיקאים בניו יורק רבים. לאחר שעזב את הצבא, וושינגטון עסק עצמאית בכישרונותיו ברחבי העיר ניו יורק, ובסופו של דבר נחת בפילדלפיה ב-1967. ב-1970 וב-1971, הוא הופיע בשני האלבומים הראשונים של ליאון ספנסר ב-Prestige Records, יחד עם אידריס מוחמד ומלווין ספארקס.

הכישרון הגדול של וושינגטון הגיע כאשר איש הסקקסונים האלט האנק קרופורד לא הצליח לעשות תאריך הקלטה עם Kudu Records של קריד טיילור,  וושינגטון תפס את מקומו, אף על פי שהוא היה גיבוי. זה הוביל לאלבום הסולו הראשון שלו, Inner City Blues. הוא היה מוכשר והפגין את הלב והנשמה עם סקסופונים סופרן, אלט, טנור ובריטון. מרענן לזמנו, הוא התקדם למיינסטרים של הג'אז.

עלייתו בפופולריות 
בעוד ששלושת אלבומיו הראשונים ביססו אותו ככוח במוזיקת הג'אז והנשמה, זה היה אלבומו הרביעי ב-1974, Mister Magic, שהוכיח הצלחה מסחרית גדולה. האלבום טיפס למקום הראשון במצעד אלבומי ה-R&B של בילבורד ולמקום ה-10 במצעד 40 האלבומים המובילים של בילבורד. שיר הכותרת הגיע למקום השני. 16 במצעד הסינגלים של R&B (מספר 54, פופ). כל האלבומים הללו כללו את הגיטריסט אריק גייל כחבר כמעט קבוע בארסנל של וושינגטון. ההמשך שלו על Kudu ב-1975, Feels So Good גם הגיע למקום הראשון במצעד אלבומי ה-R&B של בילבורד ומקום 10 במצעד אלבומי הפופ. שני האלבומים היו חלקים מרכזיים בתנועת הג'אז-פאנק של אמצע שנות ה-70.

שורה של תקליטים עטורי שבחים הביאו את וושינגטון דרך שנות ה-70, והגיעו לשיא על כל מה שהוא יעשה מכאן ואילך. Winelight (1980) היה האלבום שהגדיר את כל מה שבוושינגטון עוסקת אז, לאחר שחתם בחברת Elektra Records, חלק מקבוצת Warner Music הגדולה. האלבום היה חלק, התמזג עם R&B ותחושת האזנה קלה. אהבתו של וושינגטון לכדורסל, במיוחד לפילדלפיה 76', הובילה אותו להקדיש את הרצועה השנייה, "Let It Flow", לג'וליוס ארווינג (ד"ר ג'יי). גולת הכותרת של האלבום הייתה שיתוף הפעולה שלו עם אמן הנשמה ביל וויתרס, "Just the Two of Us", להיט ברדיו במהלך האביב והקיץ של 1981, בשיאו במקום הראשון. 2 ב - Billboard Hot 100. האלבום זכה לתהילה ב-1981, וגם זכה בפרסי גראמי ב-1982 עבור שיר ה-R&B הטוב ביותר ("Just The Two of Us"), וביצוע הג'אז פיוז'ן הטוב ביותר ("Winelight"). "Winelight" היה מועמד גם לתקליט השנה ושיר השנה.

בעידן שאחרי Winelight, וושינגטון זכה לתהילה שהולידה קבוצה חדשה של כישרונות שתטביע את חותמה בסוף שנות ה-80 ותחילת שנות ה-90. הוא ידוע בכך שהביא את קני ג'י לקדמת הבמה, כמו גם אמנים כמו וולטר ביזלי, סטיב קול, פמלה ויליאמס, נג'י, בוני ג'יימס וג'ורג' הווארד. השיר שלו "Mr. Magic" מצוין כבעל השפעה על מוזיקת גו-גו החל מאמצע שנות ה-70.

מותו 
ב-17 בדצמבר 1999, חמישה ימים לאחר יום הולדתו ה-56, וושינגטון התמוטט באולפנים של CBS בניו יורק בזמן ששהה מאחורי הקלעים אחרי שביצע ארבעה שירים עבור תכנית הבוקר של הרשת. הוא נלקח לבית החולים סנט לוק'ס-רוזוולט, שם נקבע מותו בסביבות השעה שבע וחצי בערב. הרופאים שלו קבעו שהוא לקה בהתקף לב מסיבי. הוא נקבר בבית הקברות ווסט לורל היל בבאלה סינוויד, פנסילבניה.

הנצחה 
ציור קיר גדול של וושינגטון, חלק מתוכנית אמנויות הקיר של פילדלפיה, נמצא ממש דרומית לצומת הרחובות ברוד ודיימונד.   חטיבת ביניים בפילדלפיה באזור אולני של העיר נקראת על שם וושינגטון. חטיבת הביניים של גרובר וושינגטון ג'וניור נותנת מענה לתלמידי כיתות 5–8 המתעניינים באמנויות היצירה והבמה. 

יש ציור קיר המוקדש לגרובר וושינגטון ג'וניור בבפאלו, שם גדל ולמד בבית הספר.

קישורים חיצוניים 

 

 
 גרובר וושינגטון ג'וניור בהקלטות Legacy
 ראיון טלוויזיה עם גרובר וושינגטון מ-C Music TV
 שיחות ג'אז עם אריק ג'קסון: גרובר וושינגטון ג'וניור מ-WGBH Radio Boston

הערות שוליים

ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
מלחינים אמריקאים במאה ה-20
אמני קולומביה רקורדס
זוכי פרס גראמי
אמריקאים שנולדו ב-1943
אמריקאים שנפטרו ב-1999