רב המנונא סבא (זוהר)

רב המנונא סבא (רב המנונא הזקן, מכונה גם רב המנונא סבא קדמאה - הקדמון) היה על פי ספר הזוהר, חכם ארצישראלי בדור השלישי לתנאים, בסוף תקופת בית המקדש השני. הוא אינו מוזכר כלל במשנה או בתלמוד, אך מוזכר בספר הזוהר פעמים רבות.

לפי הזוהר הוא היה חכם גדול בתורת הסוד, ורבי שמעון בר יוחאי וחבורתו התייחסו אליו כקדוש ועליון, וקיבלו ממנו דברים רבים. לאחר מותו המשיכו החכמים ללמוד את תורתו בהתגלויות חד פעמיות שלו בעולם הזה, באמצעות ספרו המכונה "ספרא דרב המנונא סבא", ובמפגשים עם בנו הפלאי, "הינוקא מכפר סכנין".

ביוגרפיה
נולד בבבל, ובשלב כלשהו בחייו עבר לכפר סכנין בארץ ישראל יחד עם שנים עשר מתלמידיו. הוא אמר שהוא אינו עולה לארץ ישראל בשביל עצמו, אלא בשביל להחזיר את נשמתו לקב"ה שנתן לו אותה, משום שמי שלא זוכה לחיות בארץ ישראל - משיב את נשמתו לסטרא אחרא.

מעלתו
רב המנונא סבא נחשב לאדם קדוש במעלה רוחנית גבוהה, היודע ומבין את נסתרות התורה ותורת הסוד. השם "המנונא" הוא נוטריקון של הביטוי "נוני ימא", שפירושו בארמית הוא "דגי הים". משמעות הביטוי היא שרב המנונא שט בים של תורת הסוד והיה במדרגה גבוהה מאוד. רב המנונא מכונה במספר מקומות גם "נונא רבא" - דג גדול. לפי תורת הקבלה, מדרגתו הגבוהה נבעה מכך שהוא היה גלגול של משה רבנו. בספר עמק המלך נכתב שהיה גלגולו של יהוידע, אביו של בניהו בן יהוידע.

מעלתו הייתה כל כך גדולה, עד כדי כך שפעם אחת אליהו הנביא לא הגיע לאדרא (התאספותם של החכמים לשמוע סודות תורה), והוא הסביר לרבי שמעון בר יוחאי שהסיבה לכך היא שהקב"ה רצה לעשות נס לרב המנונא סבא וחבריו שנאסרו על ידי המלכות, ולכן הוא (אליהו) הפיל את הכותל של ארמון המלך והרג תחתיו ארבים וחמשה שרים. הוא הוציא את רב המנונא וחבריו מהמאסר והאכיל אותם לחם ומים ולא עזבם במשך יום שלם, ולכן לא היה יכול לבוא לאדרא.

ממדרגתו הגבוהה נבעה גם שיטת לימודו המיוחדת. מסופר שלפני שהיה מלמד את ה"חברים" את סודות החכמה, היה מלמד אותם פרק ב"מילי דשטותא" , משום ששמיעת השטות לפני דברי החכמה מועילה להבנתם של דברי החכמה, כמו שכתוב במגלת קהלת:  (). הרב אברהם יצחק הכהן קוק ורבי נחמן מברסלב פירשו, שרק רב המנונא במדרגתו הגבוהה היה יכול להשתמש בשטות על מנת להתעלות על ידה ולהבין את החכמה.

מסופר, שבכל ערב שבת היה רב המנונא סבא טובל בנהר, וכשהיה עולה מן הנהר, היה יושב רגע אחד ומרים את עיניו לשמים ושמח. רב המנונא הסביר ששמחתו נבעה מכך שראה את שמחת המלאכים העולים ויורדים בשמים, משום שבכל ערב שבת יושב האדם בעולם הנשמות. על סיפור זה אומר מחבר ספר הזוהר:  - אשריו שהוא יודע בסודות אדונו. ממעשה זה למד האר"י את דין הטבילה בערב שבת.

עוד מסופר, שפעם אחת עלו ישראל לרגל לחוג את חג הסוכות בבית המקדש, ולא הבחינו שהתערבו ביניהם גויים לחוג יחד אתם. כתוצאה מכך אותה שנה לא הייתה מבורכת, ובאו לשאול מרב המנונא סבא את הסיבה לכך. רב המנונא אמר שהשנה לא הייתה מבורכת כיוון שחלק מהעולים לרגל היו גויים או אנשים שלא נימולו, משום שהקב"ה מברך ברגל רק את הישראלים שנימולו. בשנה הבאה הצליחו היהודים לגלות את הגויים שעלו לרגל ולהרגם, ואותה שנה הייתה ברכה בעולם בשלמות.

במקום אחר נאמר, שרב המנונא סבא ידע לתקן את העולם באמצעות קול השופר בראש השנה, ועליו נאמר הפסוק: "אַשְׁרֵי הָעָם יוֹדְעֵי תְרוּעָה" ().

מתורתו
בהקדמה לספר הזוהר מובאת "פתיחת רב המנונא סבא", בה מבאר רב המנונא סבא, את הסיבה לכך שהתורה פותחת במילה "בראשית", המתחילה באות ב', השנייה באותיות האלפבית העברי, ולא באות א. רב המנונא מבאר, שכשרצה הקב"ה לברוא את העולם, באה לפניו כל אחת מאותיות האלפבית, מת' עד ב', וביקשה ש"יברא בה את העולם". כשהגיעה האות ב' לפני הקב"ה, היא אמרה שיברא דווקא בה את העולם, משום ש"בי מברכאן לך לעילא ותתא" - בה מברכים את הקב"ה למעלה ולמטה. אלוהים קיבל את בקשתה וברא בה את העולם, ולכן התורה פותחת באות ב'. מדרש זה נקרא בפי המקובלים "אותיות דרב המנונא סבא".

רב המנונא סבא הנהיג את מנהג הזמנת האושפיזין בחג הסוכות. הזוהר מביא, שלפני כניסתו לסוכה היה אומר רב המנונא:  (נזמין את האורחים), ולפני שהתיישב לאכול היה אומר:  (תרגום: שבו אורחים עליונים, שבו. שבו אורחי האמונה, שבו).

גם איסור הנחת תפילין בחול המועד מקורו בדברי רב המנונא סבא, שבימים טובים מניח הקב"ה תפילין של ראש, ובחול המועד הוא מניח תפילין של יד, ולכן אין מניחין תפילין בחול המועד.

הזוהר לומד את דין נטילת ידיים לפני הסעודה מהפסוק "לחם אבירים אכל איש", שרב המנונא סבא פירשו "לחם שמלאכי השרת אוכלין". ו. עוד מביא הזוהר בשם רב המנונא סבא, את האימרה הבאה:

ספרא דרב המנונא סבא
בספר הזוהר מוזכר פעמים רבות "ספרא דרב המנונא סבא", ספר קדוש בתורת הסוד שכתב רב המנונא סבא, אך אבד במשך הדורות. מסופר שפעם אחת היה העולם שרוי בצער, ובעזרת ספרא דרב המנונא סבא העירו את רבי אלעזר ברבי שמעון והוציאו אותו מקברו בגוש חלב, על מנת שיתפלל על העולם בגן עדן וירפא אותו. הזוהר מציין, שאת הסודות הכתובים בספר שמע רב המנונא סבא מאביו, ואביו שמע אותם מרבו, ורבו מרבו, עד אליהו הנביא.

הזוהר מביא בשם הספר סודות תורה עמוקים, וגם דינים ואזהרות. כך למשל מביא הזוהר בשם ספר זה, את הדין המובא גם בספרות ההלכה, שמי שלא עוצם את עיניו בזמן התפילה - מלאך המוות יהרוג אותו, והוא לא יראה את אור השכינה.

בספר, שלדעת רבים נכתב במאה הראשונה לספירה, מוזכר מודל הארץ ככדור כעובדה פשוטה:
.

מקום קבורתו
מקובל לזהות את קברו של רב המנונא סבא בטבריה, בסמוך לקבר רבי חייא ובניו. המקום נחשב מקום קדוש מאוד, ובמשך השנים נקשרו אגדות וסגולות רבות לאותו מקום.

ר' יוסף סופר מצפת, מזהה את מקום קבורתו של רב המנונא סבא בבית הקברות היהודי העתיק בצפת, על יד מקווה האר"י, אך אין לדעת האם מדובר על התנא רב המנונא סבא, או על האמורא הנקרא בשם זה.

לאחר מותו
לאחר שנפטר רב המנונא סבא, הוא היה מתגלה לתנאים הקדושים ומתחזה לסוחר ההולך אחריהם בדרך, ומגלה להם סודות תורה. פעם אחת הלכו רבי אלעזר ורבי אבא בדרך והוא הלך אחריהם וגילה להם סודות תורה. כשפגשו את רבי שמעון בר יוחאי וסיפרו לו שנפגשו עם רב המנונא סבא, הוא בכה על כך שלא זכה לפגשו. רבי שמעון נפל על פניו, ואז ראה את רב המנונא סבא "עוקר הרים, מאיר נרות, בהיכל המלך המשיח", ואמר לו: "רבי, באותו עולם תהיו שכנים בעלי הוראה לפני הקב"ה".

בנו הינוקא

לרב המנונא סבא היה בן ששמו אינו ידוע, שנולד מספר שנים לפני פטירתו, ומוזכר בספר הזוהר, רק כ"ינוקא" (תינוק - ילד). ה"ינוקא" היה ילד קדוש וחכם, והוא לימד את התנאים דברים רבים בפגישותיו עמם. מסופר שלאחר פטירתו של רב המנונא סבא, רבי יצחק ורבי יהודה עברו בדרכם בכפר סכנין, והתארחו אצל אשתו של רב המנונא סבא. באותו יום הינוקא היה בבית והוא לימד את התנאים דברים רבים ומופלאים שהם לא ידעו, ואף הוכיח אותם על מעשים שעשו שלא כדין. החכמים התפלאו מאוד ושאלו אותו מיהו אביו, אך הוא לא רצה לגלות להם משום שאם מדרגתם הייתה גבוהה מספיק היה אביו הולך ומחמר אחריהם. התנאים תמהו מאוד על הילד החכם, הם אמרו: "נדמה לנו שתינוק זה אינו בן אדם", וברכוהו. החכמים ישנו באותו לילה בבית אשתו של רב המנונא, ובבוקר הלכו וסיפרו את המעשה לרבם, רבי שמעון בר יוחאי, שאמר להם שודאי סלע תקיף וחזק זה, הוא בנו של רב המנונא סבא.

לקריאה נוספת 
 יונתן מ' בן הראש, סבא וינוקא: האל, הבן והמשיח בסיפורי הזוהר, ירושלים: מאגנס, תשע"ט
 יונתן מ' בן הראש, ינוקא דרב המנונא סבא: עיון ומהדורה סינופטית, סיפור הינוקא דבלק' (זוהר, ח"ג קפו ע"א – קצב ע"א), לוס אנג'לס: כרוב, תשע"ט

קישורים חיצוניים
 
 הערך רב המנונא סבא, באתר חב"דפדיה
 הערך רב המנונא סבא (תנא) באתר האנציקלופדיה היהודית
 רב המנונא סבא מהזוהר, באתר אהלי צדיקים
 רב המנונא סבא, באתר mytzadik
 יהודה ליבס, הזוהר והתיקונים - מרנסאנס למהפכה, על רב המנונא סבא ומשה רבנו

ביאורים

הערות שוליים

אישים המוזכרים בספר הזוהר בלבד
יהודים הקבורים בטבריה
סכנין: רבנים
קברי צדיקים בטבריה
אישים שחיו במאה ה-1