דון האטסון

דונלד "דון" מונטגומרי האטסון (אנגלית: Donald Montgomery Hutson; 31 בינואר 1913 – 26 ביוני 1997) היה שחקן פוטבול ועוזר מאמן אמריקאי. האטסון שיחק בתפקיד התופס (Wide Receiver) בקבוצת גרין ביי פאקרס מליגת ה-NFL לאורך כל 11 שנות הקריירה המקצוענית שלו.

קריירה
האטסון בינואר 1913 בפיין בלאף, ארקנסו. את קריירת המכללות שלו הוא התחיל ב-1932 באוניברסיטת אלבמה ושנתיים לאחר מכן זכה עימה באליפות ה-NCAA. בעקבות הישגיו, נבחר האטסון לנבחרת ה-All-America הראשונה על ידי שישה ארגונים שונים. בסיום לימודיו באוניברסיטה, לא תכנן האטסון להמשיך ולשחק פוטבול מקצועני, אך שוכנע על ידי מאמנה של גרין ביי פאקרס, קרלי למבו.

בעונתו הראשונה בליגה, תפס האטסון שישה טאצ'דאונים והוביל את ה-NFL בקטגוריה הזו. בעונה השנייה הוא כבר זכה עם גרין ביי באליפות הליגה, לאחר שזו ניצחה 6-21 בגמר את בוסטון רדסקינס, ושבר שיאי NFL בתפיסות (34) ויארדים בתפיסה (536). ב-1939 קבע האטסון שיא ליגה נוסף - תשעה טאצ'דאונים בתפיסה בעונה אחת. באותה עונה זכתה גרין ביי באליפות נוספת, אך האסטון, שהיה פצוע במשך ארבעה שבועות, שותף רק בדקות הסיום של הגמר נגד ניו יורק ג'איינטס.

שנתיים לאחר מכן, הפך האטסון לתופס הראשון אי פעם שתפס 50 מסירות בעונה, ובמקביל המשיך להוביל את ה-NFL ביארדים וטאצ'דאונים בתפיסה. באותה עונה הוא זכה לראשונה בפרס ה-MVP של הליגה, לאחר שקיבל שש מתוך תשע ההצבעות למקום הראשון. עונה אחר כך, שיחזר האטסון את ההישג וזכה שוב בפרס ה-MVP, לאחר שהפך לתופס הראשון בהיסטוריה שחוצה את רף 1,000 היארדים בתפיסה.

בפברואר 1943 הודיע האטסון על פרישה ממשחק בעקבות פציעה, אך התחרט בהמשך וחזר לתחילת העונה בספטמבר. בסיום אותה עונה, הוא הודיע על פרישה נוספת, הפעם כדי לקבל את משרת עוזר המאמן של גרין ביי. גם הפעם הפרישה לא ארכה זמן רב, והאסטון חזר לשחק במקביל לעבודתו כעוזר מאמן. את עונת 1944 סיימה גרין ביי כאלופת ה-NFL, כשהאטסון מסיים עם שתי תפיסות ל-47 יארדים במשחק הגמר נגד ניו יורק ג'איינטס.

ב-1945 פרש האסטון בשלישית, אך חזר בו שוב והצטרף לסגל שחקני הקבוצה. בשבוע השלישי של העונה, במשחק נגד דטרויט ליונס, קבע האטסון שיא של 29 נקודות אישיות ברבע, לאחר שהשיג ארבע טאצ'דאונים בתפיסה ובעט חמש נקודות אקסטרה. שיא זה נחשב עד היום לאחר מהשיאים הבלתי שבירים של ה-NFL. בסיום אותה עונה, פרש האסטון סופית ממשחק, כשבאמתחתו למעלה מ-20 שיאי ליגה שונים.

בנוסף ליכולתו המצוינת כתופס, שימש האסטון כבועט (Placekicker) של הקבוצה, והשיג 172 נקודות אקסטרה מתוך 183 ניסיונות ושבעה שערי שדה מתוך 15 ניסיונות. כמו רבים מהשחקנים באותה תקופה, האסטון שיחק גם בעמדות הגנה, ובעונת 1940 אף הוביל את הליגה עם שש חטיפות מסירה. בשתי עונותיו האחרונות בגרין ביי, הוא שימש כמאמן-שחקן, ואחרי פרישתו המשיך בתפקיד עוזר המאמן עד 1948.

האטסון נחשב לתופס המודרני הראשון, ועד היום הוא מדורג כאחד התופסים הטובים בתולדות הליגה. ב-1951 נכנס האטסון להיכל של פוטבול המכללות, וב-1963 הוא היה אחד מ-17 האישים הראשונים שהוצגו בהיכל התהילה של הפוטבול המקצועני. ב-1969 הוא נבחר לקבוצת השנה ה-50 של ה-NFL, ב-1994 לקבוצת השנה ה-75 וב-2019 לקבוצת השנה ה-100. האטסון הוא אחד משישה שחקנים בלבד שנכללו בכל שלוש קבוצות השנה של הליגה.

חיים אישיים
מגיל צעיר התעניין האטסון בעולם העסקים. בזמן שהיה סטודנט באוניברסיטת אלבמה, הוא פתח מכבסה עם חברו לקבוצה בר בראיינט, אך הם מכרו את העסק לאחר שנתיים. בהיותו שחקן בגרין ביי הוא פתח אולם באולינג, שזכה להצלחה כה גדולה, עד שהוא שקל פעמיים פרישה ממשחק כדי להקדיש את רוב זמנו להפעלתו. לאחר מכן, הוא הקים סוכנות כלי רכב וב-1951 אף רכש סוכנויות של שברולט וקאדילק בראסין, ויסקונסין. בנוסף, שימש האטסון כחבר בדירקטוריון של גרין ביי מ-1952 עד 1980, אז נבחר לדירקטור אמריטוס.

לאחר שפרש מהחיים הציבוריים, התיישב האסטון ברנצ'ו מיראז', קליפורניה, שם התגורר עד מותו ב-26 ביוני 1997, בגיל 84.

סטטיסטיקה נבחרת

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

שחקני פוטבול אמריקאים
שחקני פוטבול: תופסים
שחקני גרין ביי פאקרס
זוכי פרס ה-MVP של ה-NFL
אמריקאים שנולדו ב-1913
אמריקאים שנפטרו ב-1997