כריסטיאן רולפס

כריסטיאן רולפס (בגרמנית: Christian Rohlfs; 22 בדצמבר 1849 – 8 בינואר 1938) היה צייר מודרניסטי גרמני.

ביוגרפיה 
בשנת 1851 עבר רולפס עם הוריו לפרדסדורף. בשנת 1864 הוא נפל מעץ וספג פציעה קשה ברגלו. הרופא המטפל נתן לו חומרי ציור נגד שעמום וזמן קצר לאחר מכן זיהה את כישרונו האמנותי של הילד, ועודד אותו מאותו רגע ואילך. משנת 1866 למד רולפס בבית הספר התיכון בסגברג.

רולפס פגש את הצייר וסופר האמנות לודוויג פייטש בברלין בשנת 1870, והלה המליץ ​​עליו לבית הספר לאמנויות בווימאר, שם קיבל משרה מפול תומאן (היסטוריה וציור דמויות). בשלב מוקדם זה הוא יצר בעיקר יצירות נטורליסטיות.

עקב מחלה ברגלו האחרת (דלקת כרונית במח העצם), נאלצו לקטוע את הרגל בשנת 1873, ובשנת 1874 חזר רולפס ללימודיו.

משנת 1884 היה אמן עצמאי בווימאר ופנה לאימפרסיוניזם. בשנת 1886, בהזמנתה של תרז היידנרייך, בילה כמה חודשים כאורח באחוזה Schauenburg ליד קאסל, שם צייר כמה דיוקנאות של המשפחה ונופי האחוזה.

בשנת 1901 עבר להאגן בהזמנתו של קרל ארנסט אוסטהאוס, שם הצליח להקים סטודיו. ב 1904–1906 שהה רולפס בסוסט, בין השנים 1910 - 1912 היה במינכן והסביבה.

הוא המשיך להתמקד בכנסיות ובבנייני ימי הביניים של סוסט ביצירתו עד שנות העשרים של המאה העשרים, וכן בתצפיות על מנזר אנדקס בבוואריה. בנוסף, צייר עירום ונופי הרים בבוואריה עילית.

בסביבות 1910 רולפס פנה לאקספרסיוניסטים, באותה שנה הוא נבחר כחבר וכשופט באיגוד האמנים הגרמני בדרמשטאדט.

נישואיו עם הלן פוגט בשנת 1919 וההכרה הציבורית שקיבל עם תערוכה מיוחדת בגלריה הלאומית בברלין העניקו לו תנופה החדשה. ביום הולדתו ה -75 בשנת 1924 הוענקה לו בברלין חברות באקדמיה הפרוסית לאמנויות.

משנת 1927 הוא היה באסקונה כל שנה - בעיקר מאביב עד דצמבר. בשנת 1930 פגש שם את הלמוט מקה ומריאן פון ורפקין, "איתם עבד בצמוד עד לאביב 1931."

עבודות רולפס רבות הוחרמו לתערוכת "האמנות המנוונת" במינכן בשנת 1937, כולל כ -450 יצירות ממוזיאון כריסטיאן רולפס בהאגן (מוזיאון אוסטהאוס האגן). על האמן נאסר לצייר, והוא הוצא מהאקדמיה הפרוסית לאמנויות בברלין ב־7 בינואר 1938, יום לפני מותו.

יצירה 
כמה מגמות מודרניות באות לידי ביטוי בעבודתו האמנותית של כריסטיאן רולפס, החל מציור האקדמיה הנטורליסטית של שנות השבעים. אך הוא השיג בולטות בשני הסגנונות החשובים של תקופתו, תחילה האימפרסיוניזם ואחר כך האקספרסיוניזם, ובכך הפך ל"נסטור של המודרניזם הגרמני ". 

עם תמונות בין 1885 ל־1900, הוא אחד גדולי אימפרסיוניסטים גרמנים, שניים מציורי השמן שלו היו נקודות השיא של התערוכה הייצוגית בשנת 2009, [9] ניתן לראות כנראה כניסוי את נטייתו לפונטליזם בשנת 1902/03. במקום זאת, הוא הפך לאחר מכן לאחד הציירים החשובים ביותר של האקספרסיוניזם ופיתח זאת - בעבודה עם אמיל נולדה במשך זמן מה - בצורה עצמאית מראשית המאה העשרים.

לאחר תקופת מעבר שסימנה חיפושים חסרי מנוח וגם משברים אישיים, שבה הוא פנה יותר ויותר למוטיבים פיגורטיביים ותנ"כיים, הוא זכה לשלווה שהפכה לשיא החדש בעבודתו המאוחרת בשני העשורים האחרונים.

צבע הוא הביטוי החשוב ביותר לתמונותיו, במיוחד לנופים שטופי אור טבעי, וטבע עם פרחים, אלה הפכו אותו למאסטר ללא תחרות של תמונות פרחים אקספרסיביות.

האוסף הנרחב ביותר של יצירותיו, כלומר כ־700 עבודות מכל הסוגים, נמצא עדיין במוזיאון אוסטהאוס האגן.

גלריה

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

ציירים גרמנים
גרמנים שנולדו ב-1849
גרמנים שנפטרו ב-1938