לשכת הראיות

לשכת הראיות (בגרמנית: .k. u. k Evidenzburea או באיות מודרני: Evidenzbüro) היה שמו של מינהל המודיעין הצבאי של האימפריה האוסטרו-הונגרית, שמשרדיה שכנו בווינה, אוסטריה.

הקמה 
הסוכנות הוקמה בשנת 1850 כשירות הביון הצבאי הקבוע הראשון בעולם, והפכה לפעילה במלחמת אוסטרו-סרדיניה ב־1859 ובמערכה נגד פרוסיה בשנת 1866, אם כי בהצלחה מועטה.

תחילה דיווחה הלשכה למשרד החוץ האוסטרו-הונגרי, אך הועברה שוב למטה הכללי עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה. הלשכה התקיימה עד סופה של המלוכה בשנת 1918.

הלשכה הפעילה את Kundschaftsbüro, שהוטל עליה לפקח על מדינות זרות.

משימות 
לקראת סוף המאה ה־19 גברה המתיחות בקרב המעצמות הגדולות באירופה, שהובילה להגברת הפעילות של שירותי הביון. שיקוף האינטרסים הפוליטיים, תשומת הלב של השירותים האוסטרו-הונגריים הופנתה בעיקר מזרחה ודרומה (לרוסיה והבלקן); בעוד, רוסיה התעניינה בעיקר בענייני אוסטריה-הונגריה והרייך הגרמני.

הלשכה אספה מודיעין צבאי רלוונטי ממקורות שונים לדיווחים יומיים לרמטכ"ל (Generalstabschef) ודיווחים שבועיים לקיסר פרנץ יוזף; עד 1913 היה צריך להגיש את הדיווחים לקיסר בכתב מחובר.

ליבת הלשכה דאז כללה 20 קצינים, חלק קטן מהמספרים שהועסקו בשירותים הגרמניים או הרוסים. מחסור זה נבע בעיקר מכך שהשירות היה חלק ממשרד החוץ, שכמוסד אימפריאלי נהג לקבל רק את סכום המימון המינימלי המקובל מהצד ההונגרי (ראו גם הפשרה האוסטרו-הונגרית של 1867).

מלחמת העולם הראשונה 
בשנת 1903 הצליחו השירותים הרוסיים לגייס את אלפרד רדל, קצין מטכ"ל ובהמשך ראש המודיעין הנגדי וסגן מנהל לשכת הראיות, כסוכן כפול. תגליתו בשנת 1913 הובילה למשבר פוליטי וצבאי קשה באוסטריה ערב מלחמת העולם הראשונה.

במהלך המלחמה ההיא, חשיבות הלשכה גברה; המשימה החדשה יחסית ליירט שידורי רדיו נוספה לתפקידיה המסורתיים כמו צנזורת דואר.

בשנה האחרונה למלחמה (1918), הלשכה - שבראשה עמד מקסימיליאן רונג - בשילוב עם שירות המודיעין המקומי (Staatspolizei) דווח כי העסיק 300 קצינים, 50 פקידים, 400 סוכני משטרה, 600 חיילים ו־600 מודיעים.

מנהלים 
 רס"ן אנטון ריטר פון קאליק, 1850–1864
 אל"ם גאורג ריטר פון קיס, 1864–1866
 אל"ם יוסף פליקן פון פלאואנוולד, 1866–1869
 סא"ל פרנץ ויקהרד, 1869–1870
 אל"ם לודוויג אדלר פון קורנארו, 1870–1871
 אל"ם רודולף ריטר פון הופינגן, 1871–1876
 אל"ם אדולף ריטר פון לדחן, 1876–1879
 אל"ם קרל פרייהר פון ריפ, 1879–1882
 אל"ם הוגו ריטר בילימק פון ויסולם, 1882–1886
 אל"ם אדמונד ריטר מאייר פון ולרשטיין ואנד מרנג, 1886–1892
 סא"ל אמיל פרייהר וויינוביץ' פון בלוברסקה, 1892–1896
 סא"ל דסידריוס קולוסווארי דה קולושוואר, 1896–1898
 אל"ם ארתור פרייהר גייזל פון גייזלינגן, 1898–1903
 אל"ם יוגן הורדליקקה, 1903–1909
 אל"ם אוגוסט אורבנסקי פון אוסטרימייץ, 1909–1914
 אל"ם אוסקר הרנילוביץ 'פון צבטאסין, 1914–1917
 אל"ם מקסימיליאן רונג, 1917–1918

קצינים בולטים
 אל"ם אלפרד רדל, סגן מנהל השירות 1908–1912
 ולודז'ימייז' זגורסקי

בתרבות הפופולרית 
הביוגרפיה הבדיונית של הבלש, נירו וולף, כוללת התייחסות לוולף - במקור מונטנגרי - שפעל כסוכן לשכת הראיות בשנים של הגברת המתיחות הבלקנית שהובילה לפרוץ מלחמת העולם הראשונה. נירו הוא הדמות הראשית בספרים מאת רקס סטאוט.

ראו גם 
 משרד המודיעין הצבאי (אוסטריה)

לקריאה נוספת 
 Janusz Piekalkiewicz, World history of espionage: Agents, systems, operations .
מודיעין צבאי
האימפריה האוסטרו-הונגרית: צבא וביטחון