המודל של פאסינגר לפיתוח זהות הומוסקסואלית ולסבית

המודל של פאסינגר לפיתוח זהות הומוסקסואלית ולסבית (באנגלית: Fassinger's model of gay and lesbian identity development) הוא ניסיון לפתח תיאוריה של מודל שמפתחת זהות הומוסקסואלית ולסבית, תוך התחשבות בהשפעות תרבותיות וקונטקסטואליות. המודל הוצג לראשונה על ידי רות אי. פאסינגר ב-1996, כמודל לפיתוח זהות לסבית. בשנה שלאחר מכן, המודל הותאם גם לגברים הומוסקסואלים.

מחקר 
ב-1991, סוזן ר. מקקרן, קולגה של פאסינגר, חקרה התפתחות זהות בקרב קבוצה של שלושים ושמונה לסביות, שאינן זהות מבחינת גיל, השכלה, גזע, אתניות ועיסוק. ניתוח תוצאות מחקר זה הוביל להקמת שני תהליכים וארבעה שלבים ב-1996. ב-1997, פאסינגר וברט א. מילר חקרו קבוצה מגוונת דומה של הומואים, והתאימו את התיאוריה גם להם.

התיאוריה 
פאסינגר הציעה שני תהליכים של פיתוח זהות: זהות מינית אינדיבידואלית המתייחסת למודעות פנימית וקבלת העצמי, וזהות חברתית בקבוצה הקשורה לתפקידו בקהילה הגאה.

שני התהליכים מורכבים מארבעה שלבים עוקבים, בהם אדם יכול להשתייך בשלב אחר לכל תהליך:

 מודעות: תופס את עצמו כשונה מאנשים אחרים
 חקר: חקירת תחושות משיכה לאנשים מאותו המין
 העמקה/מחויבות: הפנמת תחושת העצמי כאדם גאה
 הפנמה/סינתזה: שילוב הזהות המינית של האדם בזהות הכוללת של האדם

אנשים יכולים לחזור על שלבים אלו, כאשר מתרחשים השפעות סביבתיות חדשות, וההתפתחות בתהליך אחד יכולה להשפיע על ההתפתחות השנייה.

בתהליך הזהות של חברות בקהילה הגאה, פאסינגר הציעה סמנים ספציפיים להדגמה של כל שלב:

 מודעות לקיומם של אנשים בעלי נטיות מיניות שונות.
 חקר יחסי האדם לקהילה הגאה.
 מחויבות לקהילה הגאה, כולל קבלת השלכות שעלולות להיות שליליות.
 הפנמת זהות קבוצת המיעוט על פני ההשפעות הקונטקסטואליות.

ראו גם 
 המודל של קאס
 זהות מינית

הערות שוליים 

להט"ב
תאוריות פסיכולוגיות
זהות מינית