מועדון הוורד והכתר

מועדון הוורד והכתר (באנגלית: Rose and Crown Club) היה מועדון לאמנים, אספנים ואנשי תרבות באמנות בתחילת המאה ה-18 בלונדון, אנגליה.

היסטוריה 

מועדון הוורד והכתר הוקם בשנת 1704, על ידי החרט ג'ורג' ורטו. בזמן קיומו, המועדון היה בין המועדונים החשובים ביותר לאמנים ולאנשי התרבות. בתחילה המועדון היה "אספה גרועה של אמנים צעירים שנפגשו מדי שבוע" וכנראה קיימו את פגישותיהם בבית מרזח "הוורד והכתר". בנוסף לוורטו, החברים כללו את ברנרד לנס השלישי, כריסטיאן פרידריך זינקה, ויליאם הוגארת', פיטר טילמנס, מרסלוס לארון הצעיר ומייקל דאהל, ג'ון סמיברט.

חברי המועדון היו ידועים כ'רוזקורוניאניים'. ציור וירטואוזי שלא הסתיים המצוי במוזיאון באוקספורד, המיוחס לצייר הסקוטי גוון המילטון (חבר נוסף), של אספת חברים, מציג קבוצה של חמישה-עשר גברים, כולל שמונה שמזוהים בתחריט של הציור. התחריט נעשה על ידי ר. קופר, פורסם ב 1829, והוצע כי מדובר בפורטרט קבוצתי של חברי המועדון. הקבוצה כוללת את המילטון עצמו, מייקל דאהל, ג'ון ונדרבנק, האדריכל ויליאם קנט וג'ון מייקל ריסברק הפסל. ורטו רשם את הצייר והחרט גרהרד בוקמן כחבר בשנת 1724.

המועדון היה מקושר היטב עם המועדון הוותיק של סנט לוק (בערך 1689–1743), ולעיתים מבלבלים ביניהם, אף שהשני היה מועדון פחות יוקרתי.

מועדון הוורד והכתר נותר קיים עד 1745 וקיים את פגישתו האחרונה בטברנת "חצי ירח". בינג'מיני מציין בספרו על ג'ורג' ורטו כי המפגשים והמסיבות השנתיות של סנט לוק ושל מועדון הוורד והכתר הגיעו לסיומם הסופי בשנת 1745.

הערות שוליים 

ציירים בריטים