גיטה הלאס

גיטה הלאס (במקור עד 1900 מרגיט הולצר, בהונגרית: Halász Gitta; ליפיק (היום בקרואטיה), 15 באוגוסט 1889 – בודפשט, 8 במאי 1968) הייתה זמרת אופרה (סופרן) יהודייה-הונגרייה. בין שתי מלחמות העולם בבית האופרה של בודפשט הייתה סוברט קולורטורה מובילה (סוברט היא סוג של קול אופראי של סופרן, המופיעה לעיתים קרובות כדמות נשית באופרה ובתיאטרון).

ביוגרפיה 
גיטה הולצר נולדה במשפחה יהודית כבתם של יוז'ף הולצר (הלאס), מנהל דואר ושל אילונה ביר. בשנת 1906 הפכה לסטודנטית במחלקה הפרטית לשירה באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט בבודפשט, אך בסוף 1908 הפסיקה את ללימודיה שם והמשיכה בווינה ולאחר מכן בבודפשט, אצל ד"ר גזה לאסלו.

הלאס החלה את הקריירה שלה בעונת 1917–1918 בתיאטרון העיר רייכנברג (ליברץ) (שם התיאטרון כיום: Divadlo Františka Xavera Šaldy), תיאטרון שהווה קרש קפיצה לכוכבים עתידיים רבים באותה התקופה. משם הוחתמה על חוזה על ידי בית האופרה של בודפשט בסתיו 1918. הלאס הופיעה לראשונה שם ב-22 בספטמבר 1918. באופרה של אמיל אבראני "דון קיחוטה". היא ביססה את הקריירה שלה על ידי כניסה כמחליפה במקום הזמרת מריה שאמשון בתפקיד נורי באופרה בשם "תחתית ההרים" ארבעה שבועות לאחר מכן. עד מהרה הפכה לחברה עסוקה בלהקה, ושרה תפקידי סוברט וסופרן לירי כאחד. הוא הייתה משתתפת חיונית בכל האופרות של מוצרט. יכולות המשחק שלה היו מצוינות כמו השירה שלה. היא הופיעה באופן קבוע גם בערבי אורטוריה. הלאס התארחה גם בגרמניה מספר פעמים.

ב-23 ביוני 1928, בבודפשט, ביוזפוורוס, נישא לשאנדור רווס, רופא נשים-מנתח. היא אמנם המירה את יהדותה בנצרות ב-1 בדצמבר 1938 כדי שתוכל להמשיך להופיע (מייד אחרי פרסום החוק היהודי הראשון בהונגריה), אולם זה לא עזר לה כבר בשלב זה ובוודאי בשל החוק היהודי השני לאחר מכן והחוק היהודי השלישי בעקבותיו, היא הורחקה מהאופרה כבר בשנת 1939, היא הורשתה לחזור לאופרה רק אחרי השואה בתום מלחמת העולם השנייה. באחד התפקידים האהובים עליה, החטיפה מן ההרמון, היא הופיעה כבלונדה כבר ב-14 באפריל 1945. היא פרשה לגמלאות בשנת 1948 ואז קיבלה את התואר "חברה לנצח". במרץ 1949 חזרה לבמה פעם אחת נוספת, שוב כבלונדה.

לאחר פרישתה לימדה שירה. בעלה נפטר ב-29 בספטמבר 1959, וגיטה הלאס חיה עוד תשע שנים אחריו כאלמנה.

תפקידיה 
<div class="mw-content-ltr">

לקריאה נוספת 

 100 שנה לבית האופרה של בודפשט. עורך פרנץ שטאוד בודפשט, 1984. מו"ל מוזיקלי. 
 לקסיקון של נשים הונגריות. נערך על ידי מרגיט בוזאי עם הקדמה וחלק היסטורי. בודפשט, 1931.
 פטר וארנאי : לקסיקון האופרה. בודפשט, 1975. הוצאת מוזיקה. 
 גיטה הלאס במאגר המידע של בית האופרה הממלכתי ההונגרי
 מאמר מאת ויקטור לאני מהלקסיקון ההונגרי לאמנויות הבמה
 Operissimo.com

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

בוגרות האקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט
ניצולות השואה
זמרות אופרה יהודיות הונגריות
מורים למוזיקה בהונגריה
מורות למוזיקה
ילידות 1889
הונגרים שנולדו ב-1889
נפטרות ב-1968
הונגרים שנפטרו ב-1968