תקיפות אוויריות של ארצות הברית בפקיסטן

תקיפות אוויריות של ארצות הברית בפקיסטן היו חלק ממלחמת אפגניסטן (2001–2014) ומהמלחמה בצפון-מערב פקיסטן. משנת 2004 עד 2018 הותקפו אלפי יעדים בפקיסטן בידי ארצות הברית, רובם באמצעות ירי מכטב"ם או ממסוק המופעלים על ידי חיל האוויר של ארצות הברית בהנחיית האגף לפעולות מיוחדות.

התקיפות בוצעו בעיקר באזור וזיריסטן, ונועדו לפגוע בארגוני טרור שנלחמו נגד ארצות הברית באפגניסטן. גם צבא פקיסטן ביצע תקיפות בחלק מווזיריסטן, ותקיפות הכטב"ם נועדו לפגוע באזורים שצבא פקיסטן נמנע מלהיכנס אליהם.

תקיפות הכטב"ם מיוחסות לארצות הברית, אך היא נקטה בעמדת עמימות וצבא ארצות הברית נמנע מלתעד אותן. על פי ההערכות, בתקיפות נהרגו בין 1,400 ל-4,000 בני אדם, כולל אזרחים רבים, בהם כ-200 ילדים.

מדצמבר 2013 חלה ירידה בתכיפות התקיפות, וממשל אובמה הודיע על מדיניות חדשה המחייבת פיקוח של הקונגרס על התקיפות ונקיטת צעדים על מנת לצמצם פגיעה באזרחים לא-מעורבים. באחת התקיפות בשנת 2015 נהרג בשוגג וורן ויינשטיין, אזרח אמריקאי שנחטף בשנת 2011 על ידי פעילי אל-קאעידה והוחזק בשבי.

רקע: מעורבות כלכלית וצבאית של ארצות הברית בפקיסטן
ארצות הברית חימשה את פקיסטן כחלק מהמלחמה בטרור משנת 2001 עד 2010 בסך של 17 מיליארד דולר, מתוכם 6.6 מיליארד דולר שהועברו משנת 2002 עד 2008 במסגרת  שנועד למלחמה בטליבאן. באוקטובר 2009 חתם נשיא ארצות הברית ברק אובמה על  במסגרתו מועבר מדי שנה לפקיסטן מימון ניכר לפעולות צבאיות ואזרחיות.

בין הקורבנות האמריקאים של פיגועי טרור מידי פקיסטנים נמנים 12 חיילי צבא ארצות הברית, דיפלומט אחד והעיתונאי דניאל פרל. שבעה חיילים אמריקאים נהרגו ב בשנת 2009.

כוחות צבא פקיסטן שיתפו פעולה עם ארצות הברית במלחמה נגד ארגוני הטרור עד שנת 2011. לאחר מבצע חנית נפטון, בו הרגו את אוסאמה בן לאדן, הורעו היחסים ונפסק רוב שיתוף הפעולה.

יעדים בולטים של התקיפות כללו את שלושת מנהיגי הטליבאן הפקיסטני: בייטוללה מחסוד (נהרג בדרום ווזיריסטן ב-5 באוגוסט 2009), חכימוללה מחסוד (נהרג ב-1 בנובמבר 2013) ומולה פאזללה (נהרג ב-14 ביוני 2018 בגבול אפגניסטן-פקיסטן), לצד מושל מחוז ח'וראסאן של המדינה האסלאמית חאפז סעיד ח'אן (נהרג בתקיפה אווירית על גבול מחוז אצ'ין), ומנהיג הטליבאן האפגני אחטר מנצור (נהרג בתקיפה אווירית ב-21 במאי 2016 באחמד וול, פקיסטן).

היחס לתקיפות כאל פשע מלחמה
בית המשפט העליון בפשאוור קבע כי התקיפות האוויריות אינן חוקיות, אינן מוסריות, מהוות הפרה של ההכרזה לכל באי עולם בדבר זכויות האדם ומהוות פשע מלחמה. ממשל אובמה לא הסכים עם קביעות אלה וטען שהתקיפות אינן מפרות את החוק הבינלאומי וכי תקיפה באמצעות כטב"ם היא מדויקת ויעילה.

דו"ח של אמנסטי אינטרנשיונל משנת 2013 סקר את תקיפות הכטב"ם האמריקאיות בפקיסטן וגינה אותן בחריפות. בדו"ח נקבע שחלק מהתקיפות יכולות להיחשב כהוצאה להורג ללא משפט וכפשע מלחמה, בגלל מקרי המוות הרבים של אזרחים לא-מעורבים, תקיפות של צוותים רפואיים, והפרת הריבונות הפקיסטנית.

פעולות צבאיות נוספות
ארצות הברית שלחה מספר פעמים כוחות מיוחדים לפשיטות באזורים שונים בפקיסטן, כאשר היעד היה בכירים בארגון אל-קאעידה. פשיטות אלו נעשו ללא תיאום עם ממשלת פקיסטן.

המספר המדויק של פעולות אלה אינו ידוע. בעיתונות דווח על שלוש מהפעולות הללו:
 פשיטה על מחנה אימונים בדנדה סיידגאי, בצפון וזיריסטן, בינואר 2006
 פשיטה של אריות הים במחוז באג'אור, בשנת 2006
 פשיטה על העיר אנגור אדה, בדרום וזיריסטן, ב-3 בספטמבר 2008.

ראו גם
 התקיפה האווירית בננגרהאר

פקיסטן: היסטוריה
המלחמה העולמית בטרור
ארצות הברית: היסטוריה צבאית
חיל האוויר של ארצות הברית: קרבות ומבצעים
נשיאות ברק אובמה
מלחמת אפגניסטן (2001–2021)