מור רטי

מור רטי (בהונגרית: Réthy Mór; נאג'קרש, 9 בנובמבר 1846 – בודפשט, 16 באוקטובר 1925) היה מתמטיקאי, פיזיקאי יהודי-הונגרי, פרופסור, חבר האקדמיה ההונגרית למדעים. הוא היה בין עשרות המדענים היהודים שלא התנצרו כדי לקבל תואר פרופסור.

ביוגרפיה
לאחר לימודיו באוניברסיטאות בודה ווינה, הפך רטי לסטודנט באוניברסיטאות גטינגן והיידלברג עם מלגות ממשלתיות. הוא קיבל את הדוקטורט בהיידלברג בשנת 1874 והוזמן למחלקה לפיזיקה כמותית באוניברסיטת קלוז'-נאפוקה (אז הונגריה). הוא היה מהפרופסורים הראשונים לפיזיקה תאורטית בהונגריה. משנת 1886 היה פרופסור לגאומטריה ומאוחר יותר לפיזיקה תאורטית באוניברסיטת הטכנולוגית של בודפשט, ומספר פעמים דיקן האוניברסיטה. תלמידו הידוע ביותר היה תיאודור פון קרמן. הוא היה חבר מייסד של "החברה למתמטיקה ולפיזיקה", שנוסדה בשנת 1891.

רטי מילא תפקיד מרכזי בהקמת בית הספר למתמטיקה בקלוז'-נאפוקה. לזכותו של רטי יירשם כי מתמטיקאים מפורסמים כמו דיולה ואיאי, גיולה פרקש ולאיוש שלזינגר הגיע לקלוז'-נאפוקה.

על המוניטין הבינלאומי שלו מעידה העובדה שבשנת 1924 קיבל תעודת דוקטורט כבוד מאוניברסיטת היידלברג ליובל החמישי של הדוקטורט שלו באוניברסיטה זו.

מור רטי הובא למנוחת עולמים בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט.

עבודתו 
העבודות המשמעותיות ביותר בעבודתו המתמטית הן אלו בהן פירט את מורשתם של יאנוש בויאי ופרקש בויאי ופירט את תוצאותיהם בפירוט רב יותר. בתחילת דרכו בהוראה בקלוז'-נאפוקה, הוא עודד את אלה שהיו מעוניינים ללמוד את "הנספח של יאנוש בויאי" בהרצאתו שכותרתה הייתה "מה שנקרא טריגונומטריה מישורית שאינה אוקלידית" של מרחב הומוגני תלת־ממדי (פורסם גם בצורה של עבודת גמר). בעבודתו הוא בנה את הטריגונומטריה של בויאי על בסיס רעיונות מקוריים. הוא פתח פרק חדש ומעניין בגאומטריה. מבדיקותיו הפיזיות הניסויות יש להדגיש את תוצאותיו לגבי צורת סילון נוזלי שאינו דחוס (שלא ניתן לדחיסה). הוא השתמש בכלים פונקציונליים מורכבים בחישובים. יש חשיבות רבה למחקר שלו על עקרונות אוסטוולד וכן על עקרונות המכניקה הקלאסית. הוא היה בין הראשונים שהעדיף את שיטות הניתוח הווקטורי בבדיקות הפיזיות שלו.

כתביו 
מחקריו פורסמו בכתבי עת הונגריים, אך בעיקר ב-Mathematische Annalen. האקדמיה ההונגרית למדעים הזמינה אותו לפרסם מחדש את ה"טנטאמן של פרקש בויאי" (ביחד עם דיולה קניג). מחקריו התפרסמו בכתבי העת הבאים:
 עלון של האגודה לרפואה ומדעי הטבע של קלוז'-נאפוקה,
 הבוליטין האקדמי
 הבוליטין למדעי הטבע
 Annalen Poggendorff
 Annalen Wiedemann,
 דפי המתמטיקה והפיזיקה
 הבוליטין של המתמטיקה ומדעי הטבע.

עבודות עצמאיות 
 לתורת הדיפרקציה (עקיפה) (1874)
 משטח הניתן לצמצום היקפי לתאוריית הסטים (1874)
 נקרא המרחב ההומוגני התלת־ממדי טריגונומטריה מישורית שאינה אוקלידית (1875)
 לתיאוריה של משטחי מדחף ומדלף (1875)
 שבירה והחזרת אור (1880)
 הסבר לסיבוב רטט האור הזוויתי על ידי רשת סטיה (1880)
 אזורים שווים סופיים (1890)
 סילוני נוזלים (1894)
 (Über schwere Flüssigstrahlen (1898

לקריאה נוספת 
 רוברט אולאה-גאל: מהכלי עד האוקיינוס: חייו האקדמיים ועבודתו של מור ריטי (1846–1925), עורך: אישסטוואן גאזדה. המכון ההונגרי להיסטוריה של המדע, בודפשט, 2013, עמוד , 222 (עם הביבליוגרפיה המלאה של ריטי)
 גוסטאב ראדוש: מור ריטי. עלון אקדמי, 1925.

קישורים חיצוניים 

 מדור כרוניקה בסדנת ההיסטוריה למדע וטכנולוגיה הונגרית. חיים ומדע, 1998. מס' 44.
 מדור כרוניקה בסדנת ההיסטוריה למדע וטכנולוגיה הונגרית. חיים ומדע, 2000. מס' 43.
 לקסיקון יהודי הונגרי. עורך פטר אויווארי. בודפשט. 1929 גישה מקוונת
 ארכיון MacTutor History of Mathematics
 קברו של מור רטי
 ועידת הזיכרון של מור רטי, 18 בנובמבר 2008 גישה מקוונת
 אוסף היסטוריה מקומית
 אוסף היסטוריה מקומית

הערות שוליים 

מתמטיקאים יהודים הונגרים
יהודים חברי האקדמיה ההונגרית למדעים
אישים הקבורים בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט
פיזיקאים יהודים הונגרים
ילידי 1846
נפטרים ב-1925