יחסי ספרד–עיראק

יחסי ספרד–עיראק הם היחסים הדו-צדדיים והדיפלומטיים בין ספרד ועיראק.

היסטוריה של היחסים הדיפלומטיים 
בשנת 1946 כוננו יחסים דיפלומטיים בין ספרד לממלכת עיראק ובשנת 1948 נפתחה הנציגות הספרדית בבגדאד, תחת שגרירות ספרד בקהיר, מצרים. ספרד שדרגה את רמת הייצוג שלה בעיראק לדרגת שגרירות בשנת 1955. בשנת 1952, יורש העצר הנסיך עבד אל-אילה בן עלי אלהאשמי ביקר בספרד, ומלך עיראק, פייסל השני, עשה זאת בשנת 1956. שינוי המשטר בשנת 1958 בקושי השפיע על היחסים הדו-צדדיים והשקפותיה של ספרד לגבי אישים פוליטיים עיראקיים מובילים היו תכופות בשני העשורים הבאים.

מלכי ספרד ביקרו בבגדאד בשנת 1978, באחד מביקוריהם הממלכתיים הראשונים במדינה ערבית. המדיניות הפעילה שפיתח המכון לתרבות היספאנו-ערבית בשנות ה-50 וה-60 של המאה ה-20 בנושא מלגות אפשרה לסטודנטים עיראקים רבים לגשת לאוניברסיטאות ספרדיות כדי לבצע לימודים גבוהים, במיוחד בשפה וספרות, רפואה והנדסה. חברות ספרדיות החלו להגיע לעיראק בסוף שנות השישים, שם הן פעלו, במיוחד בתחום הבנייה האזרחית והתשתיות. עיראק הייתה לקוחה חשובה של תעשיית בניית האוניות הספרדית, ונשמר נפח הולך וגדל של מסחר מסחרי, כשספרד הפכה לקונה גדולה של נפט עיראקי.

במהלך שנות ה-70 והמחצית הראשונה של שנות ה-80, ספרד הייתה אחת מהמדינות האירופאיות שקיימו יחסים טובים עם עיראק, ושמרה על טיסה ישירה של חברת הדגל עיראקי איירווייז בין מדריד לבגדאד מספר פעמים בשבוע. במהלך מלחמת איראן–עיראק (1980–1988), עוצמת היחסים הדו-צדדיים פחתה בשל עמדת הנייטרליות הספרדית מול הסכסוך.

הפלישה העיראקית לכווית באוגוסט 1990 הובילה את האו"ם לאימוץ ההחלטות 660 ו-678 ולהקמת קואליציה, בה הייתה שותפה ספרד, במטרה לשחרר את כווית ובכך להחזיר את החוקיות הבינלאומית. במבצע זה, שהתפתח למלחמת המפרץ, הייתה לספרד השתתפות של הצי וסיוע לוגיסטי.

במהלך שנות ה-90 ספרד הייתה חלק מתוכנית "נפט בעד מזון". לאחר סגירת שגרירות ספרד בבגדאד במשך כמה חודשים לאחר כיבוש כווית ושחרורה לאחר מכן, היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות צומצמו לרמה של מנהל עסקים. רק בשנת 2005 מינתה ספרד מחדש שגריר בבגדאד.

ב-19 במרץ 2003 התערבותם של כוחות ארצות הברית, בריטניה, אוסטרליה ופולין בעיראק, שגרמה לנפילת משטר הבעת' בתוך 21 יום, אם כי המבצעים הסתיימו רשמית ב-1 במאי. סיוע הומניטרי ספרדי ראשון הגיע לעיראק באפריל 2003. בחודש יולי, המשימה שהוקצתה לכוח הספרדי הפכה ל"משימת שלום" והיא הפכה לחלק מדיוויזיה רב-לאומית בפיקוד פולני במטרה להבטיח סדר בחלק הדרומי-מרכזי של המדינה (השיעי) שבסיסה בא-דיוואניה ובכרבלא.

ב-15 באוקטובר 2003 אישר האו"ם את ההחלטה 1511, המאשרת את נוכחותו של כוח רב לאומי בעיראק. ב-18 באפריל 2004, הורתה ממשלת ספרד על הוצאת כוחות שהושלמה בסוף יוני 2004. הרשויות העיראקיות הנוכחיות הביעו מאז ומעולם את תודתן לספרד על התפקיד שמילאה בתמיכה במבצע שגרם לנפילת הדיקטטורה הבעת'יסטית, כמו גם למאמץ הכלכלי המשמעותי שנעשה בסיוע לשיקום עיראק בהתאם להתחייבויות שהתחייבה בוועידת התורמים במדריד, בעיקר באמצעות IRFFI, (קרן מימון השיקום הבינלאומי לעיראק).

בספטמבר 2013 התקיימה במדריד הוועדה המעורבת הספרדית-עיראקית העשירית, הראשונה מאז הפלישה בשנת 2003. הוועידה נועדה לחזק את היחסים הדו-צדדיים בשנים הקרובות, ולהשיב את היחסים של שתי מדינות ידידותיות עם קשרים היסטוריים חשובים ואינטרסים משותפים.

בפברואר 2015 ביקר שר ההגנה פדרו מורנס את החיילים הספרדים שנפרסו בבגדאד ובבסיס בסמאיה, צפונית לבירה. בנוסף, הוא קיים פגישה עם הגנרל זברי, ראש מטה ההגנה.

שיתוף פעולה 
בוועידת התורמים שהתקיימה במדריד באוקטובר 2003 התחייבה ספרד 300 מיליון דולר, כולל תרומות והלוואות רכות לתקופה 2003–2007, מתוכם כ-160 מיליון לתקופה 2003–2004, מתוכם 55 יועברו ל-IRFFI (קרן מימון השיקום בינלאומי לעיראק) דרך הבנק העולמי, 170 מיליון בסיוע דו-צדדי שלא ניתן להחזר ו-75 מיליון בהלוואות רכות.

כדי להפוך את מאמץ שיתוף הפעולה של ספרד עם עיראק ליעיל יותר ולשמור על ההתחייבויות שניתנו בוועידת התורמים, בשנת 2006 שונה חלוקת הסיוע שאינו ניתן להחזר, והוענקה עדיפות ל"סיוע האומות המאוחדות" ב-IRFFI.

נציגויות דיפלומטיות 
 עיראק מחזיקה בספרד שגרירות במדריד.
 ספרד מחזיקה בעיראק שגרירות בבגדאד וקונסוליית כבוד בארביל.

הערות שוליים