משה בן דרור

משה (מוריס) בן דרור (יולי 1922 – 22 ביוני 2022) היה מפקד מחלקת סיור ומפקד פלוגה בפלמ"ח והמפקד האחרון של הגדוד החמישי של חטיבת הראל. במהלך מלחמת העצמאות השתתף במספר מבצעים (מבצע דני, מבצע ההר ומבצע חורב). המשיך בשירות סדיר ומילואים בצה"ל גם לאחר קום המדינה והשתתף במלחמת ששת הימים ומלחמת יום הכיפורים. בתקופה שפיקד על מחלקת הסיור של פלוגה ג' של הפלמ"ח היה בין פורצי מעלה פלמ"ח בנחל חתירה שבנגב.

ביוגרפיה 
בן דרור נולד ב-1922 בדרום אפריקה ליום טוב ופלורה בן דרור, אח לנסיה. ב-1932 עלה ארצה בגפו, התגורר ברחובות אצל דודו יהודה גורודיסקי (ששירת כיושב ראש המושבה) ולמד בבית ספר היסודי במושבה. ב-1938 עלתה משפחתו ארצה והתיישבה בתל אביב ובן דרור המשיך את לימודיו בגימנסיה בלפור שבעיר.

ב-1940 יצא להכשרה של תנועת המחנות העולים.

באוגוסט 1941 התגייס בן דרור לפלמ"ח והוצב בפלוגה ג' שם שירת (תחת פקודו של המ"פ אורי יפה) עד 1945. במהלך תקופה זו סיים טירונות בקיבוצים אלונים ובית אורן וכן וקורס מודיעין וסיירות בקיבוץ משמר העמק. בהמשך השלים קורס מ"כים לסיור ושובץ במחלקת הסיור של פלוגה ג'. במסגרת זו ערך סיורים לאורך גבול הצפון.

ב-1945 יצא בן דרור לקורס מ"מים בג'וערה ובסיומו מונה למדריך בקורס המ"כים הארצי של הפלמ"ח ברמת יוחנן. בהמשך חזר לפלוגה ג' ושירת כמפקד מחלקת הסיור הפלוגתית שהוצבה באשדות יעקב. במסגרת תפקידו זה הוביל את פלוגה ג' למסעות ממושכים ברחבי הארץ. בין השאר הוביל את הפלוגה בפריצת מעלה פלמ"ח ב-1944.

בשנים 1945–1946 שירת בן דרור כקצין בפלוגה ז' והשתתף בפיצוץ של משטרת החוף והמכ"ם בגבעת אולגה, הוביל את הפריצה למחנה המשטרה הבריטית הניידת בכפר ויתקין במהלך ליל המשטרות וכן השתתף בליל הרכבות במהלכו הביא לחבלה במסילת רכבת העמק בעמק יזרעאל.

ביוני 1946 מונה בן דרור לפקד על פלוגה א' של הפלמ"ח לאחר שמפקדה הקודם נחמיה שיין נהרג במהלך פיצוץ גשר א-זיב. מטה הפלוגה הוצב ביגור וזמן קצר לאחר מכן נעצר בן דרור על ידי הבריטים במהלך השבת השחורה ונכלא בעתלית אולם הצליח לברוח משם אחרי שבועיים ולחזור לפלוגתו.

ב-1947 מונה בן דרור לקצין תכנון במטה הפלמ"ח בתל אביב ולעוזרו של יצחק רבין. בתפקידיו אלו היה מעורב בפעולות ההגנה נגד ארגוני אצ"ל ולח"י בתקופת פרשת אלטלנה.

בתחילת יולי 1948 מונה בן דרור לקצין מבצעים במפקדה המרכזית שניהלה את מבצע דני. ב-21 ביולי 1948 מונה למפקדו של הגדוד החמישי של הפלמ"ח בחטיבת הראל תחת פיקודו של יוספל'ה טבנקין. את התפקיד הזה מילא עד פירוק הגדוד באפריל 1949. משימתו הראשונה של הגדוד הייתה לסייע למפקד חטיבת ירושלים, משה דיין, לפרק ארגון לח"י בירושלים בעקבות רצח ברנדוט. באוקטובר אותה שנה הוביל את הגדוד למבצע ההר ובהמשך ירד עם הגדוד לנגב שם השתתף הגדוד במבצע חורב.

בתחילת 1949 פורק הגדוד החמישי (יחד עם כל הפלמ"ח) ובן דרור חזר לקיבוצו, קיבוץ חפציבה, אך המשיך לשרת במילואים בצה"ל. במהלך שירות זה עבר קורס מג"דים וקורס קציני ממשל. במלחמת ששת הימים פיקד על גדוד 32 בחטיבת אלכסנדרוני תחת פיקודו של אל"ם עמנואל שקד. במלחמת יום הכיפורים שירת כמושל נפת ממשל בסוריה. כמו כן שירת כקצין פרויקטים בשייטת 13. ב-1988 שוחרר משירותו הצבאי.

כחבר קיבוץ חפציבה שימש כמזכיר הקיבוץ, והיה בין היזמים והמנהלים שהקימו את שני המפעלים בקיבוץ: מד תקין ופלגל.

משפחתו 
ב-1941 הצטרף בן דרור לקיבוץ יגור. ב-1943 היה בין מייסדי קיבוץ חמדיה וב-1945, בעקבות פילוג בקיבוץ, עבר לקיבוץ חפציבה.

בן דרור נישא לחווה דר (ביתו של צבי דר, ממקימי חפציבה) ונולדו להם ארבעה ילדים. נישואיו השניים היו לאסתר בת מוריס ופולה אייזן (ילידת 1938, בלגיה) ולזוג נולדו שלוש בנות. למשפחה הצטרף אף בן נוסף של אסתר, מנישואיה הקודמים.

ב-31 ביולי 1986 חזרו ילדי חפציבה מקייטנה בקיבוץ פלמחים. תשעה מבני הנוער בקיבוץ התנדבו לנסוע חזרה לקיבוץ בטרנזיט והשאר נסעו באוטובוס. בכביש התענך התנגש הטרנזיט במשאית כבדה וכל נוסעיו נהרגו (ובהם אף הנהג, חבר קיבוץ חפציבה). אחת מההרוגות הייתה בתם של אסתר ומוריס, ראומה. בני הזוג התקשו לעמוד בכאב הגדול ובחרו לעזוב את הקיבוץ ולעבור להתגורר בעפולה. עם זאת, מוריס המשיך להיות חבר קיבוץ והתמיד לעבוד בקיבוץ עוד שנים רבות.

נפטר ביוני 2022 (חודש לפני הגיעו לגיל 100).הובא למנוחות בבית הקברות המשותף לקיבוצים בית אלפא וחפציבה .

אימוץ המנון הפלמ"ח 

אחד מהלוחמים שהשתתפו עם בן דרור בטירונות באלונים היה זרובבל גלעד. בסיום הקורס הציג זרובבל לחבריו את מילותיו של שיר שחיבר. הלוחמים אימצו את השיר והצמידו לו לחן רוסי. בהמשך הלחין דוד זהבי מנגינה אחרת לשיר והוא הפך להמנון הפלמ"ח.

מעלה פלמ"ח 

אחת מהמסורות של פלוגה ג' הייתה קיום מסעות ארוכים חוצי ישראל כשהמסע המפורסם היה המסע השלישי שהתקיים ב-1944 ותוכנן להימשך 18 ימים מעמק יזרעאל לקיבוץ רביבים. למסע יצאו 150 מאנשי הפלוגה בפיקודו של אורי יפה כשנקודת המוצא הייתה עמק יזרעאל. משם התקדמו לג'נין, קרן סרטבה, בית הערבה ומפעל האשלג בסדום. בנקודה זו ערכו חברי הפלוגה אימון באש חיה. כדי לחמוק מסיורים של המשטרה הבריטית באזור זה נבחר מסלול שעקף את הדרכים הראשיות. הובלת הפלוגה הוטלה על מחלקת הסיירים בפיקודם של משה בן דרור, דוד ניב ושאול יפה. הפלוגה המשיכה מסדום לנחל צין, המכתש הקטן, מעלה עקרבים ונחל חתירה. בנחל זה נתקלו הסיירים במפל יבש גבוה שחסם את דרכם לעין ירקעם. בהחלטה נועזת הורה מפקד הפלוגה לסלול שביל במעלה המפל וכל הפלוגה עלתה בו. מעלה זו כונה על ידי הבדואים "נקב אל יהוד" ובהמשך שופץ המסלול והפך אתר טיולים רשמי בשם מעלה פלמ"ח והוא חלק משביל ישראל.

לקריאה נוספת 
 יואב הרפז, דרך האש - הגדוד החמישי של הפלמ"ח, הוצאת "מערכת", קיבוץ דליה, 2008
 משה בן דרור, 'פלוגה ג' : 1941-1947, פורצי מעלה פלמ"ח (עין ירקעם), הוצאת יוצאי פלוגה ג' ודורותיה, 2004
 משה בן דרור, 'זיכרונות וסיפורים מתקופת קום המדינה, הוצאה עצמית, דפוס דיגיטול חיפה, 2021

קישורים חיצוניים 
 משה בן דרור, באתר הפלמ"ח
 הגדוד החמישי, באתר הפלמ"ח
 
 יוסי וקנין, 80 שנה לפלמ"ח: סיפורו של משה בן דרור ממקימי קיבוץ חמדיה - המפקד האחרון, mynet קיבוץ, 4 במאי 2021
 
 , 9 בנובמבר 2017
 , 23 באוקטובר 2020
 , 23 באוקטובר 2020
 , 23 באוקטובר 2020
 , 12 באפריל 2021

הערות שוליים 

לוחמי הפלמ"ח
חפציבה: אישים
אנשי העלייה הרביעית
ישראלים ילידי דרום אפריקה
בוגרי גימנסיה בלפור
מושלים צבאיים ישראלים
סגני-אלופים בצה"ל
אישים הקבורים בבית אלפא
ישראלים שנולדו ב-1922
ישראלים שנפטרו ב-2022