רבי טבלא

רבי טבלא היה אמורא בבלי בדור השני והשלישי. הוא מוזכר בעיקר בתלמוד הבבלי, אך גם בתלמוד הירושלמי.

רבותיו ותלמידיו

רבי טבלא נולד בבבל, שם נקרא "רב טבלא", ולמד תורה מפי האמורא רב. בשלב כלשהו בחייו עלה לארץ ישראל, כנראה לזמן קצר, ומסר שם מימרות שקיבל מרב. שם גם נסמך וקיבל את התואר "רבי".

חלק ניכר מתורתו לא קיבל ישירות מרב, אלא מתלמידיו, רב ברונא, רבי חנין בר בא, רבי אבינא ורב חיננא בר שלמיא.

רבי תנחום, רב יוסף, רב נחמן בר רב חסדא ורבי יעקב בר אחא מסרו מימרות בשמו.

יחסיו עם רב נחמן
רבי טבלא היה כפוף לפסקי ההלכה של רב נחמן, אשר התייחס בחריפות לפסקיו של רבי טבלא, כיוון שהיו מנוגדים לשיטתו. מסופר שרבי טבלא התארח אצל כהן עני שמצבו הכלכלי היה דחוק, ורבי טבלא הציע לו, לעשות שותפות עם שוחטים יהודים בעירו ולקבל מהם בשר. רבי טבלא סבר שהשותפות תהיה משתלמת לשוחטים, משום שבזכות השותפות עם הכהן יפטרו מנתינת זרוע, לחיים וקיבה. רבי טבלא הסתמך על המשנה האומרת ש"השוחט לכהן ולעובד כוכבים פטור מן המתנות". לבסוף רב נחמן חייב אותם לתת את המתנות, משום שפירש את המשנה באופן אחר. המארח הכהן טען שרבי טבלא פטר אותו מנתינת המתנות, ורב נחמן הגיב לדבריו בחריפות ואמר:  ("לך צא, ואם לא, אני מוציא את רבי טבלא מאוזנך!"). כששמע רבי טבלא את דברי רב נחמן, הוא הלך אליו ושאל אותו מדוע חייב לתת מתנות נגד דברי המשנה? רב נחמן הסביר, שאמנם מדאורייתא השוחטים פטורים מנתינת המתנות בגלל שותפותם עם הכהן, אך חכמים הגבילו את הפטור רק לשבועות הראשונים של השותפות בשוחט שאינו קבוע, אך בשוחט קבוע תיקנו שהשותפות עם הכהן לא תועיל לו, כדי שהשוחטים לא ישתתפו עם הכהנים על מנת להיפטר מן המתנות.

בפעם אחרת פסק רבי טבלא כרבי זכריה בן הקצב שאמר שהבן והבת שווים בירושת האם, בטענה שכך הורה רב חיננא בר שלמיא, ורב נחמן גער בו במטבע לשון דומה:  (תרגום: "לך חזור בך, ואם לא אני מוציא את רב חיננא בר שלמיא מאוזנך!").

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

הדור השני לאמוראי בבל
הדור השלישי לאמוראי בבל
תלמידי רב
אישים שחיו במאה ה-3