אלכסנדר יאנג ג'קסון

אלכסנדר יאנג ג'קסון (באנגלית:Alexander Young Jackson;  3 באוקטובר 1882 – 5 באפריל 1974) היה צייר קנדי וחבר מייסד בקבוצת השבעה. הקריירה הארוכה שלו כללה שירות כאמן מלחמה במהלך מלחמת העולם הראשונה (1917–1919) והוראה בבית הספר לאמנויות יפות באנף, בשנים 1943 עד 1949.

ראשית חייו 
ג'קסון נולד במונטריאול, בנם של אליזה ג'ורג'ינה (יאנג) והנרי אלן ג'קסון.  כצעיר עבד ג'קסון כנער במשרד חברת ליטוגרפיה, לאחר שאביו נטש את משפחתו שמנתה שישה ילדים. דווקא בחברה זו החל ג'קסון את הכשרת האמנות שלו. בערבים השלים אותה בשיעורים באמנות.

בשנת 1905 עבד ג'קסון בדרכו לאירופה על ספינת משא, וחזר באותה דרך ונסע לשיקגו. בשיקגו הוא הצטרף למשרד לאמנות מסחרית ועבר קורסים במכון לאמנות בשיקגו. בשנת 1907 הצליח לבקר בצרפת כדי ללמוד את סגנון האימפרסיוניזם. שם, ג'קסון החליט להיות צייר מקצועי, ולמד באקדמיה ז'וליאן בפריז. התפתחות אמנותית חשובה ביותר שלו הייתה במושבת האמנות אטפלס.

קריירה מקצועית 
כשחזר ג'קסון לקנדה, התיישב בסוויטסבורג, קוויבק, שם החל לצייר עבודות בסגנון הנאו-אימפרסיוניסטי. הוא ערך את תערוכת היחיד הראשונה שלו בגלריה לאמנות במונטריאול בשנת 1913. הוא לא יכול היה להסתדר והתייאש מעולם האמנות הקנדי, ושקל לעבור לארצות הברית. עם זאת, הציור שלו "עץ האדר" נרכש על ידי האמן לורן האריס, דבר שעודד את ג'קסון מאוד. 

עד מהרה החל ג'קסון לבקר בטורונטו. ד"ר ג'יימס מק'קלום שכנע את ג'קסון להתגורר בטורונטו בכך שהציע לקנות מספיק מציוריו למשך שנה כדי להבטיח לו הכנסה למחיה. הוא עבר לגור בבניין הסטודיו שמומן על ידי לורן האריס וד"ר ג'יימס מקקלום.

ג'קסון היה תוספת מבורכת לעולם האמנות בטורונטו, לאחר שטייל באירופה והביא איתו כישרון מכובד. בינואר 1914 בניין הסטודיו היה מוכן לכניסת הציירים. טום תומסון היה אחד הראשונים בבניין וחלק סטודיו עם ג'קסון במשך שנה. כמו הקבוצה האחרת של שבעה ציירים, ג'קסון אימץ את נושאי הנוף וביקש לפתח סגנון נועז. ג'קסון, התיידד עם טום תומסון, והצמד לעיתים קרובות טיילו ושרטטו יחד, החל בטיול לפארק אלגונקווין בסתיו 1914.

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה התגייס ג'קסון לגדוד השישי של צבא קנדה בשנת 1915. זמן קצר לאחר שהגיע לחזית הוא נפצע בקרב ביוני 1916 ומצא את עצמו פעם נוספת באטפלס בבית החולים שם.  בזמן שהתאושש מפציעותיו, שמו הגיע לידיעתו של לורד ביברברוק. לאחר מכן הועבר ליחידת אומני המלחמה. כאמן, ג'קסון יצר תמונות חשובות מאירועי המלחמה. בהמשך עבד עבור אנדרטאות המלחמה הקנדיות כאמן מלחמה רשמי משנת 1917 ועד 1919.

עם שובו ממלחמת העולם הראשונה, ג'קסון שוב התגורר בבניין הסטודיו. זמן קצר לאחר שחזר נודע לו כי בהיעדרו הוא נכלל בקבוצה בלתי פורמלית של אמני בניין סטודיו, שהציגה לראשונה, ונקראה קבוצת השבעה.

במהלך השנים ג'קסון שמר על הקשר בין טורונטו למונטריאול, ותמך והמריץ את אמני מונטריאול באמצעות ביקורים קבועים, צייר עם אמנים כמו אלברט רובינסון ואחרים בנופיים שונים וכן עסק בהתכתבויות איתם. הוא הודיע להם על האירועים בטורונטו ודאג שהעבודות שלהם ייכללו בתערוכות של קבוצת השבעה. באמצעות קשר זה הוא התחבר עם האמניות אן סאבאג', שרה רוברטסון וקתלין מוריס.

ג'קסון עזב את בניין הסטודיו בשנת 1955. לורן האריס, כתב לו במכתב מוונקובר, "המעבר שלך מבניין הסטודיו מסמן את סיומו של עידן, עידן האמנות היצירתית שיש לו את המשמעות הגדולה ביותר עבור קנדה ... היית הכוח וההשראה האמיתיים שהובילו את כולנו לתפיסה מודרנית שהתאימה למדינה הזו, והאחרון שעזבת את בסיס הפעילות הביתי."

שנים מאוחרות 
בשנת 1954 הוא היה אחד משמונה עשרה אמנים קנדיים שהוזמנו על ידי הנהלת חברת הרכבת הפסיפית הקנדית לצייר ציור עבור פנים אחת מקרונות הפארק החדשות שנכנסו לשירות ברכבת הטרנס-יבשתית הקנדית החדשה. בכל ציור תוארו נופי פארק לאומי או אחר. ג'קסון צייר את פארק המחוז של קרחון קוקאני.

ג'קסון עבר לאזור אוטווה בשנת 1955, והתיישב במנוטיק.

ג'קסון נפטר בשנת 1974, במהלך חופשת הפסחא בבית אבות בטורונטו.

הוא נקבר בשטח אוסף האמנות הקנדי של מקמייקל.

אחייניתו נעמי ג'קסון גרובס פרסמה כמה ספרים על חייו ויצירתו.

גלריה-ציורי המלחמה

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

ציירים קנדים
ילידי 1882
נפטרים ב-1974