אמת המידה של סייגן

אמת המידה של סייגן היא תחדיש ואפוריזם הטוען: "טענות יוצאות דופן דורשות ראיות יוצאות דופן" (ECREE). הביטוי נקרא על שם המדען ואיש תקשורת המדע קרל סייגן שהשתמש בביטוי בתוכנית הטלוויזיה שלו קוסמוס.

הצהרות דומות נאמרו בעבר על ידי תאודור פלורנוי (Flournoy) ב-1899, פייר-סימון לפלס ב-1814 ותומאס ג'פרסון ב-1808.

יישום 
אמת המידה של סייגן, לפי טרסולדי 

אמת המידה של סייגן קשורה לתערו של אוקאם במובן זה שלפי היוריסטיקה כזו, הסברים פשוטים יותר מועדפים על פני הסברים מסובכים יותר. רק במצבים שבהם קיימות ראיות יוצאות דופן, טענה חריגה תהיה ההסבר הפשוט יותר והקביל יותר. צורה שגרתית של אמת מידה זו מופיעה בבדיקת השערות, בדיקה שבה מועדפת ההשערה שאין ראיות לתופעה המוצעת, מה שמכונה "השערת האפס". הטיעון הפורמלי כרוך בהקצאת הסתברות פריורית חזקה יותר לקבלת השערת האפס מאשר לדחייתה של השערה זו.

אין פרמטרים קונקרטיים לגבי מה הן "טענות חריגות", מה שמעלה את השאלה האם הסטנדרט הוא סובייקטיבי. לפי טרסולדי, בעיה זו פחות בולטת ברפואה הקלינית ובפסיכולוגיה, בהן תוצאות סטטיסטיות של ניסוי מבוקר הקצאה אקראית יכולות לבסס את חוזק הראיות.

היסטוריה 
האפוריזם הפך לפופולרי על ידי האסטרונום קרל סייגן שהשתמש בו בתוכנית הטלוויזיה "קוסמוס" משנת 1980 בהתייחס לטענות על חייזרים המבקרים בכדור הארץ. שני מאמרים משנת 1978, אחד ב-US News & World Report ואחר מאת קונרו רמקרישנה ראו (Rao) ב-Journal of Parapsychology ציטטו את הפיזיקאי פיליפ אייבלסון, עורך Science, שהשתמש בביטוי זה. ב"על היוצא דופן: ניסיון הבהרה" (1978), קבע הסוציולוג מרצ'לו טרוצי: 

אחרים העלו רעיונות דומים. בשנת 1899 הציג הפסיכולוג תאודור פלורנוי את העיקרון לפיו , וייחס את הרעיון ללפלס. הוא ציטט אמרה של לפלס מ-1814:  בשנת 1808 אמר תומאס ג'פרסון:

בתרבות 
בשנת 2004 השתמש רוכב האופניים לאנס ארמסטרונג בביטוי  כדי לשלול האשמות של שימוש בסמים שהשמיע העיתונאי דייוויד וולש (Walsh). ארמסטרונג נשאל:  ב-2013 הודה ארמסטרונג בשימוש בסמים.

ראו גם 
 תורת ההכרה
 תערו של היצ'נס
 פוזיטיביזם לוגי
 תער פילוסופי

הערות שוליים 

תורת ההכרה
חוכמת חיים
קרל סייגן