ירגזי פלסקה

ירגזי פלסקה (שם מדעי: Cyanistes × pleskei או Cyanistes caeruleus × Cyanistes cyanus) הוא צאצא רביית הכלאיים של ירגזי כחול (Cyanistes caeruleus) וירגזי תכול (Cyanistes cyanus), אשר מזדווגים בטבע במזרח ומרכז אירופה.

מראה ירגזי פלסקה נע בין פרטים שכמעט בלתי ניתן להבחין ביניהם לירגזי כחול, ועד לכאלו שנראים כירגזים תכולים טהורים. ירגזי פלסקה מאופיינים בכיפה כהה משל ירגזי תכול, שצבעה נע מלבנדר אפרפר ועד כחול ואף שחור; גב אפרפר עד ירקרק; זנב בקושי לבן בשולי האברות הקיצוניות (יותר לבן משל ירגזי כחול); כנף כהה משל ירגזי תכול (פס כנף בעובי 3–5 מ"מ, בהשוואה לפס הכנף של ירגזי כחול שעוביו 2–3.5 מ"מ, ולזה של ירגזי תכול, שעוביו 12–13 מ"מ); וגחון במגוון צבעים שונים, החל מסימנים שחורים של צווארון, דרך כתם חזה שחור ועד חזה צהבהב. חלק מצאצאי הכלאיים פוריים.

ירגזי פלסקה תואר לראשונה על ידי מיכאיל אלכסנדרוביץ' מנזביר. השם המדעי ניתן לציפור זו על ידי האורניתולוג הגרמני  ב–1877. לרוב ירגזי פלסקה תועדו במאות ה-19 וה-20 במחוז מוסקבה. התיעוד הראשון מחוץ לרוסיה הוא מבלגיה, דצמבר 1878. לפי  (1910) באוספים המדעיים של אז כבר היו כמה עשרות ירגזי פלסקה. כמה אורניתולוגים תיארו את ירגזי פלסקה מספר פעמים ונתנו שמות ספציפיים למופעי צבע שונים. פלסקה (1912) הציע שציפור זו, שנחשבה למין עצמאי, היא צאצא כלאיים. ירגזי פלסקה שטובע ב–1991 בשוודיה נמצא מחדש חצי שנה לאחר מכן, בפינלנד. עקב כך, משוער כי בני הכלאיים נוטים לנדוד יותר מירגזים תכולים.

בעשור הראשון של המאה ה-21 חלה עלייה בכמות התיעודים בהשוואה למאה הקודמת, כאשר 13 בני כלאיים נמצאו בין השנים 2000–2011 בכ–12 מדינות אירופאיות. משוער כי התרחבות האזור בו נצפו ירגזי פלסקה נובע מהתרחבות התפוצה של הירגזי הכחול והצטמצמות האוכלוסייה של הירגזי התכול באזורים אלו, דבר שהוביל לבעיות במציאת בני זוג מתוך בני מינם. עם זאת, לא תועדו ירגזי פלסקה בבלארוס, ככל הנראה משום שלירגזים במדינות אלו אין בעיות במציאת בני זוג מתוך בני מינם. בשנים אלו, התיעוד המערבי ביותר היה בדרום צרפת, 2001. רוב התיעודים הם בעונת החורף. בנובמבר 2013 תועד ירגזי פלסקה בחצי האי קרים, אוקראינה.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

פלסקה
חיות כלאיים
פ