בית תיקון

בית תיקון (באנגלית: House of correction) היה סוג של מוסד, שנבנה לאחר שהחוק להקלת העניים 1601  הועבר בפרלמנט הבריטי. חוק זה אמר כי מקומות שבהם מי ש"לא היו מוכנים לעבוד", כולל נוודים וקבצנים, הוצאו לעבודה וללמידת נימוסים בבתי התיקון. בניית בתי התיקון באה לאחר העברתו של תיקון לחוק להקלת עניים 1601. עם זאת, בתי התיקון לא נחשבו כחלק ממערכת החוק, מפני שהחוק הבחין בין מיושבים עניים לנוודים עניים.

בית התיקון הלונדוני הראשון היה ארמון בריידוול, בתחילת המאה ה-16. בתי מידלסקס  ווסטמינסטר נפתחו בתחילת המאה ה-17.

עקב הרפורמה הראשונה במסע הנימוסים, היה גידול במספר בתי התיקון לקראת סוף המאה ה-17. בתי התיקון נקבעו ועל ידי חוקים רבים שעברוו בפרלמנט הבריטי, והם נועדו יותר כדרך ענישה על עבירות קלות ספציפיות.

עבריינים היו, בדרך כלל, מחויבים לבתי תיקון על ידי שופטי בית המשפט השלום, שהשתמשו בסמכויותיהם השיפוטיות, ביחס לעבירות קלות. בבתי התיקון של מידלסקס ווסטמינסטר, בסוף המאה ה-17 ותחילת המאה ה-18, האישומים הנפוצים ביותר נגד הנידונים היו זנות, גניבות קטנות ו"התנהלות רופפת, בטלה וחסרת סדר" (עבירה שהוגדרה באופן רופף שיכולה לכלול מגוון רחב של התנהגויות לא נכונות). למעלה משני שלישים מהנידונים היו נשים.

יותר ממחצית הנידונים שוחררו תוך שבוע, ושני שלישים מהם בתוך שבועיים. בנוסף למאסר בבתי תיקון, למעלה ממחציתם קיבלו מלקות, במיוחד אלו שנמצאו אשמים בגניבה, שוטטות, והתנהלות זימה והליכה לילית (זנות).

כמעט כל הנידונים נדרשו לעבוד בעבודה קשה, בדרך כלל בלהכות בקנבוס.

ב-1720, חוקק חוק שהתיר, למעשה, להשתמש בבתי התיקון למעצר לפני משפט של "נוודים, ופושעים אחרים, עבריינים ואנשים המואשמים בעבירות קטנות". בשנות ה-60 וה-70 של המאה ה-18, הנידונים שהמתינו למשפט היוו, למעשה, יותר משלושה רבעים מהמחויבים לבתי מידלסקס ווסטמינסטר.

בית תיקון כיום 
בחבר העמים של מסצ'וסטס, המונח "בית תיקון" נותר שם נרדף לכלא המדינה. הדבר נכון גם לגבי מדינת מרילנד. במחוז מילווקי , ויסקונסין, קיים בית תיקון פעיל, שאינו נכלל כחלק ממתקן הכלא במרכז המחוז.

הערות שוליים 

אנגליה: היסטוריה
ענישה