איילט חלב

איילט חלב (בטורקית עות'מאנית: ایالت حلب) היה איילט של האימפריה העות'מאנית. לאחר הכיבוש העות'מאני הוא נשלט מדמשק, אך עד 1534 הפכה חלב לבירת איילט חדש. שטחה המדווח במאה ה-19 היה . עיר הבירה שלה, חלב, הייתה העיר השלישית בגודלה באימפריה העות'מאנית במהלך המאות ה-16 וה-17.

היסטוריה 
הודות למיקומה הגאוגרפי האסטרטגי בנתיב הסחר בין אנטוליה למזרח, חלב עלתה לגדולה בעידן העות'מאני, בשלב מסוים הייתה השנייה רק לקונסטנטינופול באימפריה. באמצע המאה ה-16 תפסה חלב את מקומה של דמשק כשוק העיקרי של סחורות המגיעות לאזור הים התיכון ממזרח. זה בא לידי ביטוי בכך שחברת הלבנט בלונדון, חברה למסחר משותף שנוסדה בשנת 1581 במטרה לקיים מונופול על הסחר של אנגליה עם האימפריה העות'מאנית, מעולם לא ניסתה ליישב גורם, או סוכן, בדמשק, למרות שהיה לה אישור לכך, אלא חלב שימשה כמטה החברה עד סוף המאה ה-18.

כתוצאה מההתפתחות הכלכלית, מדינות אירופיות רבות פתחו קונסוליות בחלב במהלך המאות ה -16 וה-17, כגון הקונסוליה של הרפובליקה של ונציה בשנת 1548, הקונסוליה של צרפת בשנת 1562, הקונסוליה של אנגליה בשנת 1583 והקונסוליה של הולנד בשנת 1613.

עם זאת, השגשוג שחלב חוותה במאות ה-16 וה-17 התחיל לדעוך ככל שייצור המשי באיראן ירד עם נפילת השושלת הספווית בשנת 1722. באמצע המאה כבר לא הגיע משי מאיראן לחלב, והייצור הסורי המקומי לא הספיק לדרישת אירופה. סוחרים אירופיים עזבו את חלב והעיר נכנסה לירידה כלכלית שלא התהפכה עד אמצע המאה ה-19 כאשר כותנה וטבק מתוצרת מקומית הפכו למצרכי העניין העיקריים של האירופאים.

כלכלת חלב נפגעה קשות מפתיחת תעלת סואץ בשנת 1869. זה, בנוסף לחוסר היציבות הפוליטית שאחרי יישום הרפורמות המשמעותיות בשנת 1841 על ידי השלטון המרכזי, תרם לירידת חלב ולעליית דמשק כמתחרה כלכלית ופוליטית רצינית של חלב.

חטיבות מנהליות 
האיילט כלל חמישה סנג'קים בין השנים 1690–1740 כדלקמן:
 סנג'ק חלב (חלב)
 סנג'ק מערת (מערת א-נועמאן)
 סנג'ק באליס (באליס)
 סנג'ק אוזייר (אוזייר)
 סנג'ק קיליס (קיליס)

הערות שוליים 

האימפריה העות'מאנית: איילטים
חלב (עיר): היסטוריה
טורקיה: היסטוריה
סוריה: היסטוריה