Good Times Bad Times

Good Times Bad Times (בתרגום חופשי לעברית: זמנים טובים זמנים רעים) הוא שיר מאת להקת לד זפלין, הפותח באלבום הבכורה שלהם, Led Zeppelin. השיר נכתב על ידי ג'ון בונהם, ג'ימי פייג' וג'ון פול ג'ונס. השיר יצא לאור לראשונה כסינגל בשנת 1969 עם יציאת האלבום ודורג כמעט מיד בצמרת מצעד הבילבורד הוט 100. לשיר בוצעו 27 גרסאות כיסוי בידיי מוזיקאים רבים.

מילות השיר 
הליריקה של השיר נכתבה על ידי כל חברי הלהקה – מלבד רוברט פלאנט, סולנהּ. באותה התקופה שבה נכתב השיר, כמעט כל השירים נכתבו על ידי גיטריסט הלהקה, ג'ימי פייג'. רק בשלב מאוחר יותר החל פייג' לשכנע את פלאנט לכתוב גם הוא שירים, ועד מהרה התגלה ככשרוני במיוחד בתחום זה וכתב שירים רבים.

השיר עוסק בבלבול ואכזבות של גברים צעירים המתחילים להתעסק במין השני. הדובר בשיר הוא נער צעיר שנכנס לקשרי זוגיות וכאשר הן מתפרקות הוא נהיה יותר ויותר אדיש לגבי זה ("כשאשתי עזבה את הבית / עם גבר חום עיניים / ובכן, נראה לי שכבר לא אכפת לי"). כאשר היה צעיר יותר, בחורים מבוגרים ממנו 'הסבירו' לו על הנשים, ואיך על הגברים לנהוג לידם בצורה סקסיטית ומצ'ואיסטית. כעת, כאשר הוא בעצמו בקשר זוגי, הוא מבולבל ולא מבין מדוע נשים לא מעוניינות בו.

סקירה מוזיקלית 
השיר מנוגן בסגנון הארד רוק ובלוז. השיר נפתח עם התיפוף של בונהם, ממשיך עם ריף גיטרה בס של ג'ונס, תפקיד גיטרה מרכזי של פייג' והשירה הייחודית של פלאנט. מטרת השיר, גם בתור הרצועה הפותחת באלבום הבכורה וגם כסינגל הבכורה של הלהקה, הייתה להציג את יכולות וכישורי הלהקה במלוא עוצמתם. על כן, היה זה אחד השירים המורכבים והקשים ביותר שכתבה הלהקה. ג'ון פול ג'ונס אף העיד כי ריף הבס בשיר היה אחד מהקשים ביותר לכתיבה בכל מהלך הקריירה שלו.

הפקה 
השיר הופק על ידי ג'ימי פייג', כמו רוב הסינגלים של הלהקה, והוקלט באולפני "Olympic Studios"  שבלונדון. אחת התגליות ששימשו את הלהקה בהמשך, הייתה כאשר פייג' רצה סאונד מיוחד ולא צפוי עבור סולו הגיטרה המרכזי בשיר. על כן, הוא חיבר את גיטרת הפנדר טלקסטר שלו למגבר לסלי ספיקר מה שיצר אפקט דיסטורשני וצורם לגיטרה.

ביצוע בהופעות 
"Good Times Bad Times" הושמע בהופעות הלהקה בשלמותו פעמים מעטות, ולרוב שימש רק כ'סיפתח' לשירים אחרים מהאלבום כמו "You Shook Me" או "I Can't Quit You". באלבומי דלוקס או שחזורים לאלבום שימש לרוב השיר כמבוא לשיר "Communication Breakdown". לעיתים רחוקות הוא מנוגן במלואו בהופעות חיות. הביצוע הארוך ביותר של הלהקה לשיר היה בהופעה של הלהקה ב-4 בספטמבר 1970, וכלל סולו בס ממושך של ג'ונס. השיר שימש גם כשיר הפותח בהופעת האיחוד של הלהקה, ללא בונהם, ב-10 בדצמבר 2007.

ביקורות ודירוגים 
בהערכה מאוחרת לשיר משנת 2016, שיבח אנדי גרין ממגזין "רולינג סטון" את השיר, וכתב כי הוא מתחיל את האלבום בפיצוץ: "הגיטרה של פייג' נמלטת מהרמקולים, שמנה ומאיימת; תופי הבס של ג'ון בונהם מטלטלים בכוח; רוברט פלאנט מסתובב סביב נושא הגבריות. הארד רוק שכזה לעולם לא יהיה שוב".

מיקומי שיא

דירוגים

הגרסה של גודסמאק 

להקת הרוק האמריקאית גודסמאק ביצעה גרסת כיסוי לשיר בשנת 2007, עבור אלבומם 'Good Times, Bad Times... Ten Years of Godsmack'. היה זה השיר היחיד באלבום שגם יצא כסינגל, והוא הושמע רבות בתחנות רדיו אמריקאיות שונות. לגרסה צולם אף וידאו קליפ בבימוי רוקי שנק, ומכיל צילומים מהופעות חיות.

דירוגים

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

שירי 1969
סינגלים מ-1969
סינגלים מ-2007
שירים באנגלית
סינגלים בהוצאת ריפבליק רקורדס
סינגלים בהוצאת אטלנטיק רקורדס
שירי גודסמאק