ארנולף, דוכס בוואריה

ארנולף השני, דוכס בוואריה (מת ב-14 ביולי 937), הידוע גם בשם הרע (בגרמנית: der Schlimme), הרשע (der Böse), בן לשושלת לואיטפולדינג, החזיק בתואר דוכס בוואריה משנת 907 לערך עד מותו בשנת 937. הוא ממוספר כשני, מאחר שארנולף מקרינתיה, נספר כארנולף הראשון.

ביוגרפיה 
שנת לידתו של ארנולף אינה ידועה, אך נאמר כי הוא נולד בערך בתקופת שלטונם של הבישוף המאה השביעית ארנולף ממץ ושל המלך הקרולינגי ארנולף מקרינתיה.  ארנולף היה בנו של לואיטפולד, מרקיז בוואריה וקוניגונדה משושלת אהלולפינג, בתו של ברטהולד הראשון, הפלטין הרוזן של שוואביה. אחיה ארכאנגר קיבל את תואר דוכס שוואביה בשנת 915.

תחת שלטונו החלש של המלך הפרנקי המזרחי לודוויג הילד, לואיטפולד כבר השיג עמדה חזקה בארצות בוואריה, והצליח לקדם את המרקיזים הווילהלמינים. הוא שלט בנחלות נרחבות לאורך הדנובה עם רגנסבורג (רטיסבון) ובנורדגאו הסמוכה.

דוכס בוואריה 
יחד עם אצילים בוואריה רבים, אביו של ארנולף נהרג בשנת 907 בקרב פרשבורג (ברטיסלבה), כאשר הכוח הבווארי שבפיקודו נחל תבוסה מוחצת במערכת נגד של הכוחות ההונגרים של הנסיך הגדול ארפאד. לאחר מותו של אביו, ירש אותו ארנולף בנחלותיו בבוואריה, וזמן קצר לאחר מכן קיבל את התואר "דוכס בוואריה"  כשליט האחוזות סביב רגנסבורג. איש נמרץ ולוחם, הוא זכה לתמיכה רחבה מהאצילים המקומיים, אולם כבר במהלך עלייתו לדוכסות, הוא התמודד עם פשיטות מתמשכות של ההונגרים. התקפות אלה שדדו את נחלות פרנקיה המזרחית של בוואריה, סקסוניה ותורינגיה. 

בשל פשיטות הונגריות תכופות וייאוש לגייס כספים למימון הגנה מאורגנת מחדש, ארנולף חיזק את כוחו באמצעות החרמת אדמות כנסייה וחילון של אחוזות מנזר רבות, מה שהקנה לו את הכינוי "הרע" על ידי כרוניקנים מימי הביניים. בכמה התכתשויות הצליח לדחוק את הפולשים ההונגרים והוא ניצח כוח קטן בשנת 913 בתמיכת קרובי משפחתו השוואבים. לאחר שהקים מחדש את דוכסות הגזע של בוואריה, הוא בסופו של דבר ניהל משא ומתן על הפסקת שביתה עם הנסיכים ההונגרים, שעברו לאחר מכן ברובם בבוואריה בפשיטותיהם לדוכסות גרמניות אחרות.

פוליטיקה קיסרית 
הדוכס ארנולף נקט מדיניות של עצמאות מהמלכים המזרח-פרנקים. אף שבשנת 911 השתתף בבחירתו של קונראד הראשון, מלך גרמניה; בסכסוך של קונרד עם ארכאנגר משוואביה הוא תמך בדודו הסוובי ובהמשך קרא תיגר על יורשו הסקסוני של קונרד, המלך היינריך הצייד. המחלוקת נפתרה רק באופן זמני כאשר בשנת 913 נישאה אמו של ארנולף, קוניגונדה, למלך קונרד.

בשנת 916 פלשו כוחות קונרד לבוואריה, תקפו וכבשו את רגנסבורג. התקפות אלו שלחו את ארנולף לגלות עם אויביו לשעבר בהונגריה. בספטמבר כינס המלך מועצת כנסייה בהוהנלטהיים, בהשתתפות הבישוף הבווארי, שזימן את ארנולף ואת אחיו הצעיר ברטהולד מטעמי נידוי ברגנסבורג ב-1 בנובמבר. סביר יותר שארנולף ומשפחתו מעולם לא הופיעו בכינוס, או שישיבת המועצה מעולם לא התקיימה. כתוצאה מכך הם נותרו בגלות בקרב ההונגרים. בינואר 917 כעס המלך קונרד על המצב וקרא להוציא להורג את גיסו השוואבי המרדן, ארכאנגר ואחיו ברטהולד, והעניקו לארנולף הפסקה נוספת לדאגה. 

בשנת 919, מותו של קונרד הראשון אפשר לארנולף לחזור לבוואריה ולגרש את כוחות המלך. בשל מותו קונרד הראשון ללא ילדים, כס המלוכה היה פתוח שוב לארנולף.  בשובו, על פי Annales iuvavenses, בשנת 920, Baiuarii sponte se reddiderunt Arnolfo duci et regnare ei fecerunt in regno teutonicorum ("הבווארים נכנעו בחופשיות לדוכס ארנולף וביקשו ממנו למלוך בתחומי הגרמנים"). עלייתו של היינריך הצייד בשנת 919 הובילה לקרב על כס המלוכה; הבווארים, עם כמה פרנקים מזרחיים אחרים, דווקא בחרו בארנולף נגד היינריך.

בכל מקרה, "שלטונו" של ארנולף היה קצר מועד; המלך היינריך הראשון התברר כיריב חזק והביס אותו בשני קרבות בשנת 921. כאשר ארנולף היה נצור על ידי היינריך ברגנסבורג, נכנס הדוכס למשא ומתן לשלום והכיר בריבונותו של המלך הגרמני. המלך היינריך אישר את שלטונו האוטונומי של ארנולף על בוואריה, כולל זכות אינווסטיטורה וכמה זכויות חשובות, בתמורה להתנערות מארנולף מתביעתו המלכותית.

שנים מאוחרות יותר 

ארנולף ליווה את המלך היינריך הראשון במסע הבחירות שלו בשנת 928 נגד הדוכס ואצלב מבוהמיה. בשנת 935 הוא פתח במתקפה נגד המלך הוגו מפרובאנס בכדי להשיג את כתר הברזל של לומברדיה עבור בנו הבכור אברהרד, דבר שהביא רק לתבוסה. לאחר מותו של המלך היינריך בשנת 936, השתתף הדוכס בהכתרת בנו אוטו כמלך הרומאים בקתדרלת אאכן.

הדוכס ארנולף מת במעונו ברגנסבורג ב-14 ביולי 937; בנו אברהרד ירש אותו, אולם הודח על ידי המלך אוטו בשנת 938. ארנולף קבור במנזר סנט אמארם.

משפחתו 
היסטוריונים האמינו שארנולף היה נשוי ליודית מפריולי, בתו של הרוזן אברהרד מפריולי. אולם התאריכים אינם תואמים. יודית מפריולי מתה בערך בשנת 881. סביר יותר אם כן שהוא היה נשוי ליודית מזיליכגאו, בתם של נכדו של המרקיז אברהרד, הרוזן אברהרד מזיליכגאו וגיזלה מוורונה.

נולדו להם הילדים הבאים:
 אברהרד (912–940), דוכס בוואריה משנת 937 עד 938
 ארנולף השני (912–954), פלטין של בוואריה מ-938
 הרמן (מת ב-954)
 היינריך
 לודוויג (930–לאחר 974)
 יודית (נפטרה לאחר 984), נישאה להיינריך הראשון, דוכס בוואריה, אחיו של אוטו הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה 
 סוונילה
 ברטהולד הראשון, מרקיז נורדגאו
 לואיטפולד הראשון, מרקיז אוסטמרק (אולי זהה ללאופולד הראשון, מרקיז אוסטריה)
 יודית.

הערות שוליים 

דוכסי בוואריה
נפטרים ב-937