ג'יימס הארווי מקדונלד

ג'יימס הארווי מקדונלד (באנגלית: James Edward Hervey MacDonald; 1873 – 1932) היה אמן אנגלי-קנדי ואחד מקבוצת השבעה שיזמה את תנועת האמנות הלאומית הקנדית הראשונה. הוא היה אביו של המאייר תורו מקדונלד.

ביוגרפיה

שנים מוקדמות 
מקדונלד נולד ב-12 במאי 1873 בדרהאם, אנגליה, לאם אנגלית, מרגרט, ולאב קנדי, ויליאם מקדונלד. בשנת 1887 בגיל 14 היגר עם משפחתו להמילטון, אונטריו. באותה שנה החל את הכשרתו הראשונה כאמן בבית הספר לאמנות במילטון, שם למד אצל ג'ון אירלנד וארתור המינג. בשנת 1889 הם עברו לטורונטו, שם למד אמנות מסחרית והיה פעיל בליגת הסטודנטים לאמנות בטורונטו. הוא המשיך את הכשרתו בבית הספר לאמנות ועיצוב במרכז אונטריו.

בשנת 1895, מקדונלד נכנס לתפקיד כמעצב מסחרי בחברת Grip Ltd, חברת אומנות מסחרית חשובה, שם פיתח את כישורי העיצוב שלו. מקדונלד עבד כמעצב בחברת גריפ בע"מ עד שנת 1903, אז עבר לסטודיו קרלטון בלונדון בין השנים 1903 ל-1907, וחזר לגריפ בע"מ בשנת 1907.

בשנים הבאות הוא עודד את עמיתיו - כולל האמן טום תומסון - לפתח את כישוריהם כציירים.

בשנת 1899 התחתן מקדונלד עם ג'ואן לאוויס, וכעבור שנתיים נולד להם בן, ת'ורו.

קריירה מוקדמת 
בשנת 1911 התפטר מקדונלד מתפקידו כמעצב בחברת גריפ בע"מ ועבר עם אשתו וילדו לתורנהיל, אונטריו, כדי להמשיך בקריירה כאמן נוף. כדי להשלים את הכנסתו, עבד מדי פעם כמעצב עצמאי עד 1921. לאחר שפיתח סגנון משלו כצייר, הוא ארגן תערוכה של עבודתו במועדון האמנויות בטורונטו בנובמבר 1911.

האמן העמית לורן האריס התרשם כל כך מעבודתו של מקדונלד, עד ששאל אם יוכלו לעבוד יחד. האריס עודד את מקדונלד להמשיך לצייר ולהציג את עבודותיו במידת האפשר. בשנה שלאחר מכן הם ארגנו את התערוכה המשותפת הראשונה שלהם. בשנת 1912, מקדונלד זכה להכרה רחבה בזכות תרומתו לתערוכה בחברת האמנים באונטריו.

בינואר 1913 נסעו מקדונלד והאריס לגלריית האמנות אולברייט, בבאפלו, ניו יורק, שם הם השתתפו בתערוכת האמנות הסקנדינבית וראו ציורי נוף פוסט-אימפרסיוניסטים ואקספרסיוניסטים.

שני האמנים הרגישו כי הציירים הקנדים יכולים לאמץ את הגישה הסקנדנבית לשממה כדי ליצור וראציה קנדית ייחודית של אמנות נוף. מאוחר יותר באותה שנה, אמנים מסחריים שבסיסם בטורונטו החלו לגלות עניין בפוטנציאל הביטוי הקנדי המקורי. אמנים אלה החלו להתכנס סביב מקדונלד והאריס. באביב 1913 כתב מקדונלד לאלכסנדר יאנג ג'קסון והזמין אותו להגיע לטורונטו.

במרץ 1916 הציג מקדונלד את "הגן הסבוך" באגודת האמנים אוטווה. אף על פי שמבקרי האמנות לעגו לו, היה זה ציור פוסט-אימפרסיוניסטי קונבנציונלי למדי של חמניות - ציור שמזכיר את הטיפול של וינסנט ואן גוך בנושא כמעט ארבעים שנה לפני כן, אך בו מקדונלד הסתמך על רישומי חמניות שעשה בגן שלו בת'ורנהיל, אונטריו.

בסתיו 1918, מקדונלד, האריס ואמנים אחרים שהתעניינו בגישתם החדשה לציור נסעו למחוז אלגומה מצפון לאגם סופריור.

הקבוצה נסעה בקרון רכבת ששימש אותם כסטודיו נייד. מקדונלד חזר לאלגומה עם עמיתיו בשנים הבאות. נסיעות אלה הניבו כמה מציוריו המוערכים ביותר, כולל פנטזיית הערפל, נהר החול, אלגומה (1920) והארץ החגיגית (1921).

קבוצת השבעה 
בשנת 1920 מקדונלד הקים את קבוצת השבעה, שהקדישה את עצמה לקידום אמנות קנדית שפותחה באמצעות מגע ישיר עם הנוף הקנדי. החברים המייסדים האחרים היו פרדריק וארלי, אלכסנדר יאנג ג'קסון, לורן האריס, פרנק ג'ונסטון, ארתור ליסמר ופרנקלין קרמייקל. מקדונלד עבד עם ליסמר, וארלי, ג'ונסטון וקרמייקל בחברת העיצוב Grip Ltd. בטורונטו. יחד הם יזמו את תנועת האמנות הלאומית הגדולה הראשונה בקנדה, והפיקו ציורים בהשראת הנוף הקנדי.

בכל קיץ החל משנת 1924, מקדונלד נסע לרוקי הקנדיים כדי לצייר את הנופים ההרריים ששלטו ביצירתו המאוחרת. בשלב זה הוא התנכר מעט לשאר חברי קבוצת השבעה, מכיוון שרבים מהחברים הצעירים החלו לצייר בצורה מופשטת יותר.

שנים מאוחרות 
משנת 1928 ועד מותו כיהן מקדונלד כמנהל מכללת אונטריו לאמנות, והוא צייר בתדירות פחותה ובהצלחה עקבית פחות.

מקדונלד לקה בשבץ מוחי בשנת 1931, והעביר את הקיץ שלאחר מכן בהחלמה בברבדוס.

הוא נפטר בטורונטו ב-26 בנובמבר 1932 בגיל 59. הוא נקבר בבית העלמין פרוספקט בטורונטו.

גלריה

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

ציירים קנדים
ילידי 1873
נפטרים ב-1932