מושל טנסי

מושל טנסי (באנגלית: Governor of Tennessee) הוא המושל וראש הרשות המבצעת של מדינת טנסי שבארצות הברית. המושל הוא פקיד הציבור היחידי במדינה שנבחר בבחירות ישירות על ידי ציבור המצביעים.

מושל טנסי הנוכחי הוא הרפובליקני ביל לי, שהושבע לתפקידו ב-19 בינואר 2019.

דרישות התפקיד
בחוקת טנסי נקבע שעל המושל להיות לכל הפחות בן 30 בעת השבעתו ותושב טנסי במשך שבע השנים טרם בחירתו לתפקיד. המושל נבחר לכהונה של ארבע שנים ורשאי להיבחר ללא יותר משתי תקופות כהונה רצופות. המושל הוא פקיד הממשל היחידי שנבחר בבחירה ישירה על ידי כלל ציבור המצביעים, ורק בשתי מדינות נוספות קיים כלל זה, ניו ג'רזי והוואי.

תפקידים וסמכויות
בחוקת טנסי נקבע ש"הסמכות הביצועית העליונה של המדינה נמסרת בידי המושל". רוב ראשי מחלקות הממשל וכמה מחברי המועצות והוועדים ממונים על ידי המושל.

המושל הוא המפקד העליון של המשמר הלאומי של טנסי ושל המיליציה של המדינה, למעט כאשר הם נקראים לשירות פדרלי. המושל יושב בראש מועצת הנגידים של טנסי, שהיא מועצת הנאמנים של מערכת האוניברסיטאות המדינתית, והוא גם חבר במועצת המימון של המדינה, נציבות הבינוי, המועצה לשוויון, רשות הפיתוח המקומית של טנסי, רשות בתי הספר, ונציבות הפיתוח התעשייתי והחקלאי של טנסי.

החוקה מעניקה למושל את הסמכות להטיל וטו על חוקים שעברו באספה הכללית של טנסי, כולל סמכות לווטו חלקי על סעיפי הוצאה ספציפיים שכלולים בהצעות חוק שעברו בבית המחוקקים. בשני המקרים, ניתן לעקוף את הווטו על ידי הצבעה ברוב פשוט בשני בתי בית המחוקקים. במקרה בו מפעיל המושל את סמכות הווטו שלו לאחר שבית המחוקקים התפזר, הווטו עומד בתוקפו. בדרך כלל לא מקובל שהמושל מפעיל את סמכות הווטו שלו בשל הקלות היחסית של עקיפתו על ידי האספה הכללית.

בפרק 3, חלק 9 של חוקת טנסי ניתנת למושל הסמכות לכנס את האספה הכללית למושב מיוחד, כשנושאי הדיון מוגבלים למטרה שלשמה כונסה האספה.

מינויי שופטים
בטנסי, אחת הסמכויות המוקנות למושל היא מינוי שופטי המדינה, בבתי משפט מקומיים ובבתי משפט לערעורים. המועמדים נבדקים על ידי הוועדה למינוי שופטים טרם מינוים. לאחר תקופת כהונה ראשונית, נדרשים השופטים להתמודד בבחירות להמשך כהונתם.

מינוי חברי קבינט
הקבינט של מושל טנסי כולל שבעה בעלי תפקידי מפתח ו-23 מחלקות ממשל. בעלי תפקידי המפתח כוללים את המנהל הראשי, ראש הסגל, עוזר מיוחד, יועץ בכיר, מנהל תקשורת, מנהל מדיניות ועוזר למושל. מחלקות הממשל כוללות נציבים לחקלאות, סחר, מערכת הכליאה, טיפול בנכים, חינוך, סביבה, שירותים כלליים, בריאות, פיננסים, עבודה ועוד. רוב משרות מחלקות הממשל מאוישות על ידי המושל, אך כמה מהן כמו מזכיר המדינה, התובע הכללי, גזבר המדינה וסגן המושל, נבחרים בבחירות כלליות. מבקרי המדינה וראשי מחלקות הממשל נבחרים על ידי צוותים או נציבים עצמאיים מהתערבות המושל, והמקרים הבולטים מבין אלו בכל ארצות הברית הם ראשי מועצות החינוך, משאבי הסביבה, העבודה וההשכלה הגבוהה.

נאום מצב המדינה
בפרק 3, חלק 11 של חוקת טנסי נקבע שהמושל "מעת לעת ימסור לאספה הכללית מידע על מצב הממשלה, וימליץ לשיקול דעת חברי האספה צעדים שנחוצים על פי שיקול דעתו".

"נאום מצב המדינה" (State of the State address) נמסר בדרך כלל בחודש ינואר בתחילת מושב האספה הכללית, והוא משמש כדי להתוות את סדרי העדיפויות ואת סדר היום החקיקתי למושב הנפתח, במיוחד במקרה של כינון ממשל חדש. בנאום מצב המדינה האחרון של מושל לפני סיום כהונתו, משמש הנאום להאיר את הישגיו של המושל היוצא.

סדר הירושה
בטנסי לא נבחר למעשה סגן מושל. במקרה שמשרת המושל מתפנה בשל מוות, העברה מהתפקיד, או התפטרות, קובעת חוקת טנסי שיושב ראש הסנאט המדינתי הופך למושל. בשל העובדה שכלל זה הופך למעשה את יושב ראש הסנאט לסגן מושל, מכונה יושב הראש לעיתים קרובות בתואר סגן המושל, ותואר זה ניתן לו גם בחוק משנת 1951. לאחר יושב ראש הסנאט/סגן המושל בסדר הירושה ניצבים יושב ראש בית הנבחרים, מזכיר המדינה ומבקר המדינה.

במקרה בו מתפנה משרת המושל במהלך 18 החודשים הראשונים לכהונתו, נערכות בחירות מיוחדות לשארית תקופת הכהונה כדי לשמור על מתאם עם מועדי הבחירות הפדרליות בארצות הברית. במקרה בו מתפנה משרת המושל לאחר מועד זה, אותו אדם המושבע במקום המושל מכהן עד תום תקופת הכהונה המתוכננת. בשני המקרים, תקופת כהונה חלקית זו נספרת לעניין מגבלת שתי תקופות הכהונה של המושל.

היסטוריה
חוקת טנסי מגבילה את משך כהונת המושל. החוקה הראשונה, שכוננה ב-1796, קבעה משך כהונה של שנתיים, והגבילה את משך הכהונה הכולל ללא יותר משש שנים בכל תקופה של שמונה שנים. בתיקונים לחוקה שהתקבלו ב-1953 הוארכה כהונת המושל לארבע שנים ללא אפשרות ליותר מתקופת כהונה רצופה אחת. על פי התיקונים לחוקה שהתקבלו ב-1978 ותקפים כעת, המושל נבחר לכהונה של ארבע שנים עם אפשרות ללא יותר משתי תקופות כהונה רצופות.

50 אישים, כולם גברים, כיהנו עד כה כמושלי טנסי. שבעה מתוכם כיהנו ביותר מתקופת כהונה רצופה אחת. מניין זה לא כולל את ויליאם בלאונט, שכיהן כמושל הטריטוריה הדרום-מערבית, שהיוותה את שטחה של טנסי טרם קבלתה כמדינה באיחוד, וגם לא את רוברט קראדרס, שנבחר במהלך מלחמת האזרחים על ידי תומכי הקונפדרציה, ולמעשה לא הושבע לתפקידו, אם כי "הספר הכחול" של טנסי כולל אותם ברשימת המושלים. ברשימת המושלים כל מושל ממוספר פעם אחת בלבד, ללא קשר למספר תקופות הכהונה הבלתי רצופות בהן כיהן. ברשימה לא נכלל גם אדוארד איסט, שכיהן כמושל בפועל בין 4 במרץ 1865, מועד השבעתו לתפקיד סגן נשיא ארצות הברית של אנדרו ג'ונסון, שכיהן קודם לכן כמושל הצבאי של המדינה, לבין מועד השבעתו המתוכנן של המושל הנבחר ויליאם בראונלו ב-5 באפריל.

שניים ממושלי טנסי, ג'יימס פולק ואנדרו ג'ונסון, כיהנו לימים כנשיאי ארצות הברית.

רשימת מושלי טנסי

קישורים חיצוניים

 
 חוקת טנסי

ביאורים

הערות שוליים