הינדה הלנה ניימן גרין

הינדה הלנה "הלה" ניימן גרין (1912, זיכלין, פולין – 1943, ינובסקה, לבוב) הייתה היסטוריונית ומשוררת. השיר "לשתות לחיים עם המוות" שכתבה לאחר שנשלחה למחנה הריכוז ינובסקה הפך ל"המנון אסירי המחנות" באזור לבוב.

ביוגרפיה 
הינדה הלנה "הלה" ניימן גרין הייתה בתם השנייה מבין ששת ילדיהם של אברהם יצחק ניימן וחיה נעכא לבית פרידמן־וורוצלאבסקי ואחייניתו של העיתונאי י. מ. ניימן (היינט, דבר, פורווערטס). היא נולדה בזיכלין אך ילדותה ונעוריה עברו בלודז', לשם עברה משפחתה בעקבות עסקו של אביה לייצור משקאות מוגזים וגלידה. בילדותה הייתה חברה בתנועות הנוער הציוניות גורדוניה, בר כוכבא והשומר הצעיר.

לאחר שסיימה את לימודיה בתיכון של יצחק קצנלסון בלודז', עברה לוורשה על מנת ללמוד באוניברסיטה. היא סיימה תואר מוסמך בהיסטוריה, פסיכולוגיה וספרות, ועבודת המחקר שהגישה לקבלת ההסמכה עסקה בתרומת היהודים להתפתחות האורבנית של לודז בתחילת המאה ה־19. גרין המשיכה את דרכה באקדמיה וכתבה עבודת דוקטורט בנושא התנכלויות הגרמנים ליהודים בימי הביניים. העבודה הוגשה לאוניברסיטה של ורשה ב־1 בספטמבר 1939 אך אבדה עקב פרוץ מלחמת העולם השנייה באותו יום. במהלך לימודיה בוורשה פרסמה גרין מספר יצירות בעיתונות הספרותית, עבדה כמורה בבתי ספר וכמורה פרטית לשפות גרמנית וצרפתית.

ב־1937 נישאה לסופר, העיתונאי והזמר ירחמיאל גרין. השניים תכננו את עלייתם לארץ ישראל, אך בשל פרוץ המלחמה לא עלה הדבר בידיהם. עם פרוץ המלחמה הם ברחו מזרחה והשתקעו בלבוב, שם נולד לבני הזוג ילד (או תאומים) שנעלם במהלך המלחמה. בני הזוג הועברו למחנה העבודה ינובסקה עם הקמתו ביחד עם כל תושבי גטו לבוב. במהלך שהותה בינובסקה הייתה גרין פעילה במחתרת וארגנה ערבים ספרותיים בסתר שבהם הוקראו יצירות שכתבו האסירים. כמה ניסיונות לחלצה מהמחנה על ידי המחתרת לא צלחו, אך בשל פרסומם של בני הזוג נדחתה הוצאתם להורג עד לחיסול הסופי של המחנה, בנובמבר 1943.
אחייניתה, בתה של אחותה גניה, היא נחמה בידרמן יוזמת יום האם בישראל.

יצירתה 
גרין נודעה בכשרון הכתיבה שלה מילדותה. בין השנים 1932–1939 היא פרסמה שירים בעיתוני יידיש כגון פריינד וליטערארישע בלעטער ובכתבי עת בשפה הפולנית. שיריה הושפעו בעיקר מחוויות הרעב והעוני בילדותה, במלחמת העולם הראשונה, וממות אמה בטרם עת ב־1932.

הרומן הראשון שכתבה עסק בחיי הסטודנטים היהודיים בוורשה הודפס והוצאתו לאור נקבעה לתאריך ה־9 בספטמבר 1939 אך בשל הכיבוש הנאצי של וורשה ההוצאה לאור בוטלה והטקסט אבד.

בעת שהותה במחנה הריכוז ינובסקה, כתבה גרין את השיר "לשתות לחיים עם המוות" ללחן של מוזיקה עממית. השיר הושר מדי בוקר בצעדות האסירים אל מפעלי הכפייה, והפך ל"המנון אסירי המחנות" באזור לבוב. כותרת השיר מתייחסת לסיפור שמקורו במחנה ינובסקה, בו מתוארים שני אסירים שחופרים את קבר ההמונים בדיונות החול שליד המחנה. כשהם מסיימים מוציא אחד מהם בקבוק יין ששמר בסתר לקידוש של שבת, ושניהם עורכים את הקידוש האחרון, תוך שהם "שותים לחיים עם המוות". המילים הקשות של השיר עומדות בניגוד מפתיע למנגינה העליזה, של השיר שמספר במקור על חתול שיכור שגונב אוכל בשוק. ניגוד זה נבע מדרישות השומרים הנאציים לשיר שירים שמחים, ומאידך, הבעת צערם העמוק וייאושם של האסירים שאיבדו את כל בני משפחותיהם.

לקריאה נוספת

קישורים חיצוניים 
 הלה ניימן גרין באתר ארכיון בית לוחמי הגטאות

הערות שוליים 

משוררות פולניות
היסטוריוניות פולניות
סופרות ומשוררות שנספו בשואה
משוררים פולנים
היסטוריונים פולנים
סופרים ומשוררים שנספו בשואה
ילידות 1912
פולנים שנולדו ב-1912
פולנים שנפטרו ב-1942
נפטרות ב-1943