הנצחיים (DC קומיקס)

הנצחיים (מאנגלית: The Endless) היא קבוצת ישויות המופיעה ביקום DC שנוצרה על ידי ניל גיימן עבור סדרת הרומנים הגרפים סנדמן (1989–1996) העוקבת אחר חלום, המכונה גם איש החול. בקבוצה, המכונה גם משפחה, חברים שבעה ישויות המהוות האנשה וייצוג של אחד משבעה היבטים קיומיים של יקום DC ומתקיימים כל עוד הקונספט אותו מייצגים מתקיים, והופיעו כאשר הקונספט הזה הופיע לראשונה (מוות לדוגמה טוענת שהחלה להתקיים עם מות היצור הראשון, ותחדול כאשר היקום עצמו ימות); הם נחשבים בין היצורים החזקים ביותר ביקום DC, והם ללא ספק היצורים העתיקים ביותר הקיימים. הם נבדלים מאלים ביקום DC בכך שהם לא שואבים את כוחם מאמונה ואינם ניתנים להשמדה כל עוד הרעיון אותו הם מייצגים ממשיך להתקיים.

הנצחיים מתוארים לרוב כמשפחה לא תפקודית של שבעה אחים הקרויים בשמות גורל, מוות, חלום, חורבן, תשוקה, יאוש, והזיה. הם עשויים להופיע בצורות שונות, אך בדרך כלל בעלי עור לבן חרסינה ושיער שחור, למעט חורבן והזיה ששניהם בעלי שיער ג'ינג'י. המראה שלהם משתנה בהתאם לציפיות הצופה, ולפעמים הם אף מופיעים במופע לא אנושי. כשחלום נשאל על ידי מרקו פולו האם הוא תמיד כה חיוור, זה השיב "זה תלוי בצופה". סדר גילם הוא גורל, מוות, חלום, חורבן, תשוקה ויאוש (תאומות) והזיה.

הדמויות חלום ומוות נחשבות מבין דמויות הקומיקס האהובות ביותר, ואף דורגו במקום השישי והחמש-עשרה בהתאמה בדירוג דמויות הקומיקס הגדולות בכל הזמנים של מגזין אמפייר.

בני המשפחה 
אין לנצחיים שמות של ממש, שמותיהם נובעים מהתפקיד שהם ממלאים בקיום, ולכן אם הם מתחלפים, דבר שקורה לעיתים נדירות, הישות החדשה נושאת את שם התפקיד גם היא. חלום מחזיק במספר כינויים נוספים, המרכזי ביניהם הוא "מורפיאוס" על שם אל החלומות מהמיתולוגיה היוונית, אך הוא מוכר גם כאונרוס וכסנדמן. בני המשפחה קוראים לעצמם "הנצחיים", אך הם לפעמים נקראים על ידי דמויות אחרות "שבע ה-D" מפני ששמות שבעתם מתחילים באות D באנגלית.

כל אחד מהאחים מחזיק בממלכה ובחותם המתפקד הן כסמל מיסטי המייצג אותם והן כדרך לתקשר בין האחים.
 גורל (Destiny): האח המבוגר ביותר, גורל מוצג לרוב כגבר גבוה ועיוור הלבוש בגלימה חומה או סגולה, ונושא ספר עבה שנקרא "היומן הקוסמי". הספר קשור אליו בשרשרת ברזל עבה. הספר מכיל את כל קורות הקיום, עבר הווה ועתיד. גורל מוצג כמסור באופן מוחלט לתפקידו, ונדמה כחסר כל רצונות אישיים. החותם שלו הוא ספר. הדיבור שלו מוצג בבועת דיבור רגילה אך בכתב נטוי. ממלכתו נקראת גן הגורל, והיא נראית כגן גדול עם המון שבילים המייצגים את אינסוף האפשרויות בהם אדם יכול לצעוד. גורל הוא האח היחיד שלא נוצר על ידי גיימן עבור הקומיקס סנדמן, הוא נוצר עבור הקומיקס "עלילות מסתורין מוזרות" שנכתב על ידי מֶרב וולפמן וברני רייטסון בשנת 1972.
 מוות (Death): מוות מוצגת בתור נערה פיקחת ושנונה בלבוש גותי. היא עונדת תליון עם סמל ענח' עליו, המסמל את העולם הבא במיתולוגיה המצרית. היא מאופרת בסגנון המזכיר את עין הורוס. היא מעדיפה להתלבש ולדבר באופן לא רשמי והיא ידידתו הקרובה של חלום. הדיבור שלה מוצג בבועת דיבור רגילה ובכתב רגיל. היא מבלה יום אחד כל מאה שנה כבת תמותה, חיה ומתה על פני כדור הארץ. היא מוצגת בתור הדמות שאוספת את המתים לממלכתה, והמפגש איתה על סף המוות מתואר כתחושה של מפגש עם חבר וותיק. היא מאופיינת בכבוד רב למת ולמנהגיו ועושה את עבודתה נאמנה, אך ללא חדווה. היא מככבת בספינאוף של סדרת סנדמן בשם "מוות: העלות הגבוהה של החיים".
 חלום (Dream):
 חלום הראשון: חלום הראשון, המכונה גם מורפאוס על שם אל החלומות היווני, מוצג הן כאדון החלומות והן כהאנשת רעיון החלום והסיפורת. הוא מופיע במגוון צורות, בהתאם לצופה בו, אך הוא לרוב מוצג בקומיקס כגבר גבוה ורזה, בעל עור חיוור שיער כחול כהה עד שחור. עיצוב זה נוצר בהשראה ממראה יוצרו, ניל גיימן, כשהיה בגילאי העשרים, סולן להקת הקיור רוברט סמית', רקדן הבלט פארוק רוזימטוב, וסולן להקת באוהאוס פיטר מרפי. הוא נחשב אחד מדמויות הקומיקס הטובות ביותר בכל הזמנים ומופיע במקום החמש עשרה ברשימת 100 דמויות הקומיקס הטובות בהיסטוריה של מגזין IGN ובמקום השישי בדירוג דומה של מגזין אמפייר. הוא לבוש בגלימה שחורה חסרת צורה הנקראת לילה ומתוארת כגלימה ש"להבות רוקדות בין קפליה". עיניו הן בריכות אינסופיות של חשכה עם ניצוץ כוכבים במרכזן. הוא מאופיין בריכוז עצמי וחוסר רגישות כלפי אחרים, ביניהם אחיו ובנות זוגו האנושיות, והוא נוטה לדיכאונות ארוכים המשפיעים על עולם החלומות כאשר האחרונות עוזבות אותו באופן בלתי נמנע. עלילות הספרים נוגעות לעיתים להתמודדותו עם דפוסי התנהגות אלו ותחושת האשמה אליה הם מובילים. חותמו הוא קסדת החלומות דמוית מסכת גז העשויה מגולגולת ועמוד שדרה של אל מת. דיבורו מוצג באותיות לבנות בתוך בועת דיבור שחורה וגלית. ממלכתו מוצגת כעולם משתנה, בעל גאוגרפיה לא עקבית, מלא בדמויות מוזרות שחלקן הם יציריו של חלום וחלקם שאריות של מיתוסים שונים (למשל קין והבל והספינקס). במרכזה של ממלכתו הוא שוכן בארמון מפואר הנקרא "לב החלום" שהארכיטקטורה שלו אינה מצייתת לכללי הפיזיקה ומשתנה באופן תדיר. חלום הראשון הוא גיבורה של סדרת הרומנים הגרפים סנדמן.
 חלום השני: את מורפאוס יורש דניאל הול, בנו של הקטור הול אשר היה זמן קצר גיבור על בשם סנדמן, וליטיה טרבור-הול, גם היא גיבורת על החברה ב"פוריות", קבוצת גיבורות על המזוהה עם האריניות המיתולוגיות. הוא מצויר לרוב כאיש צעיר, גבוה וחיוור בעל שיער לבן וגלימה לבנה מעוטרת זהב. כמו קודמו, גם לו עיני צל המנצנצות ככוכבים. אימו, ליטיה טרבור-הול, נלכדה בחלום במשך שנתיים בזמן שחלום המקורי נלכד על ידי מכשף גאוותן. בתקופה זו בה הייתה בתרדמה נולד דניאל הול. בועת הדיבור שלו, כמו מראו הכללי, מזכירים את חלום הראשון אך באופן נגטיבי - הם בועות דיבור גליות לבנות עם אותיות שחורות בהן.
 חורבן (Destruction): איש גדול ועבה עם שיער אדום שלפעמים מופיע מזוקן ולפעמים מגולח. חורבן נטש את תפקידו כ-300 שנה לפני עלילת סדרת הרומנים בה הוצגו הדמויות לראשונה. מאז עוזבו את תפקידו שאר הנצחיים פרט להזיה הפסיקו לקרוא לו חורבן והחלו לקרוא לו "אח" או "בן אובד". יש לו חיבה ליצירה ובניה, בעיקר ציור ושירה, אך יש לו מעט כשרון לכך. חותמו הוא חרב ודיבורו מוצג בבועת דיבור בעלת גבול מודגש.
 תשוקה (Desire): תשוקה היא/הוא תאומה או תאומתה של יאוש והיא/הוא מוצג/ת לרוב כאנדרוגינוס, אך לפעמים כגבר, כאישה או כישות חסרת מגדר בכלל. תאומתה, יאוש, פונה אליו/ה לרוב בכינוי המעורב "אח-אחות", וחלום פונה אליו/ה בכינוי הלא מגדרי "Sibling". תשוקה מוצג/ת כדמות אכזרית שנהנה/ת מסבלם של בני האדם ולעיתים ביריבות עם חלום. חותמם הוא סמל לב עשוי זכוכית וממלכתו/ה היא פסל ענק בדמותו\ה העשוי בשר ודם הנקרא המפתן (מאנגלית: The Threshold). דיבורו/ה מוצג בגופן גותי על רקע לבן בבועת דיבור רגילה. אף על פי שהישות שנקראת יאוש התחלפה, עדיין השתיים נקראות תאומות.
 יאוש (Despair):
 יאוש הראשונה: מעט מסופר על יאוש הראשונה בגלל שהיא נעלמה לפני העלילת הרומנים. כשהיא מופיעה היא אישה גבוהה ומקועקעת בקווים אדומים מסובכים ובמצב תמידי של השמנת יתר חולנית ועירום. בניגוד לגלגולה השני היא הייתה דברנית למדי ובטוחה בעצמה. היא מוזכרת מספר פעמים כבדרך אגב בסדרה סנדמן ומוצגת לראשונה ברומן "הסנדמן: לילות נצחיים" שיצא לאחר סיום הסדרה "סנדמן". נרמז שאולי הייתה פעילה בהשמדת הכוכב קריפטון ממנו הגיע סופרמן, על מנת ליצור יאוש מוחלט. נרמז גם שהיא נרצחה, ושרוצחה יסבול עד שכל הקיים יגיע לסופו.
 יאוש השנייה: יאוש השנייה היא הדמות המוכרת יותר מבין השתיים מכיוון שהיא מילאה את תפקיד יאוש בזמן עלילת רומני הסדרה סנדמן ורומנים אחרים מבית ורטיגו. היא מוצגת כאישה נמוכה, שמנה עם עור אפרפר ושיניים לא אחידות, וכמו גלגולה הראשון היא עירומה תמיד. היא מוצגת כבעלת אופי קר ואינטליגנציה גבוהה. היא נוהגת לפצוע את עצמה עם טבעת בעלת קרס שהיא עונדת, שמתפקדת גם כחותמה. דיבורה מוצג בכתב רגיל בבועה עם קצוות חדים. היא לרוב מוצגת כשותפתה של תשוקה, אך בניגוד אליה היא מחבבת את חלום ואת חורבן.
 הזיה (Delirium): הצעירה מבין האחים, הזיה מופיעה כנערה צעירה שמראה משתנה לעיתים תכופות, לרוב בשל שינויים אקראיים במצב רוחה ולא בגלל אישיות הצופה, בניגוד לאחיה. היא בעלת שיער פרוע וצבעוני ולובשת בגדים צעקניים ומוזנחים. המאפיין הפיזי העקבי היחיד שלה הוא הטרוכרומיה, כשעינה הימנית בצבע ירוק אזמרגד ועינה השמאלית בצבע כחול עם זקיקי כסף, אך גם אלו לעיתים מתחלפים בצדדים. חותמה הוא גוש אבסטרקטי של צבעים. דיבורה מופיע בבועה גלית בהיסב לא צפוי ומחליף צבעים. בעבר היא נקראה תענוג (Delight), אבל אירוע טראומטי כלשהו (שמעט ידוע עליו, אפילו לגורל) גרם לה לשנות את תפקידה לתפקידה הנוכחי. חותמה הקודם היה פרח. היא מוצגת כבעלת כושר בוחן מציאות פגום ביותר ונטיה למלנכוליה עם רגעי צלילות מפתיעים, לרוב מסיבות רגשיות או דרמטיות.

הערות שוליים 

ניל גיימן
ורטיגו קומיקס