יה שמך ארוממך

יָהּ שִׁמְךָ אֲרוֹמִמְךָ הוא פיוט שחובר על ידי רבי יהודה הלוי כרשות לפני תפילת הקדיש שבין ישתבח ליוצר. באקרוסטיכון חתום שם המחבר (יהודה), וכל בית מסיים במילים מתוך הקדיש "יִשְׁתַּבַּח וְיִתְפָּאַר וְיִתְרוֹמַם וְיִתְנַשֵּׂא". ככל הנראה, במקור לא נועד הפיוט למועד מסוים, ונכתב כרשות לקדיש סתם. בנוסח איטליה הוא משמש כרשות לקדיש ביום הראשון של פסח. בנוסח הספרדים לענפיו נקלט הפיוט בתפילות ראש השנה (ברובן בתפילת שחרית של היום השני), בחלקן בתפקידו המקורי כרשות לקדיש (למשל בנוסח פרובנס), ובחלקן הוא עבר לשמש אופן (למשל במנהג אלג'יר). כיום, מרבית הקהילות הספרדיות אינן אומרות את הפיוט במקומו המקורי אלא אחרי חזרת הש"ץ. לפיוט לחנים מסורתיים רבים.

תוכן הפיוט
הפיוט עוסק בהתבוננות בגדלות הבורא, בטבע ובגרמי השמים. ההתפעלות מהטבע מביאה את האדם לבירור מקומו ותפקידו מול הבורא - "אַשְׁרֵי אִישׁ אֲשֶׁר יָחִישׁ לְהַזְכִּיר עֹז גְּבוּרוֹתָיו".
דרך ההתבוננות על מעשי הבורא שאליה קורא רבי יהודה הלוי מתייחדת בכך שהיא אינה מתיימרת להשיג את המכוסה מהאדם "הֶאֱזַנְתִּי וְהֶאֱמַנְתִּי לֹא אֶשְׁאַל וְלֹא אֲנַסֶּה", "חֲקוֹר פָּעֳלוֹ אַךְ גָּדְלוֹ
תָּשִׂימָה נֶגְדֶּךָ, אַל תִּדְרֹשׁ בְּסוֹף וּבְרֹאשׁ בַּמֻּפְלֶא וּבַמְּכֻסֶּה".

בדרך דומה כותב ריה"ל בספר הכוזרי שעדיפה הימנעות ממחקר על דבר טעמי המצוות, ואם נזקק האדם למחקר כזה עליו להיזהר במקורותיו ובתכניו:

קישורים חיצוניים
 יה שמך ארוממך האתר הפיוט והתפילה 
 יה שמך ארוממך, במסורת יהודי דנציג, באתר בית התפוצות
 הרב מאיר מאזוז, ביאור הפיוט – ’יה שמך ארוממך', באתר ישיבת כסא רחמים

הערות שוליים

שירי יהודה הלוי
שירי המאה ה-12
פיוטי ראש השנה
יצירות עם אקרוסטיכון
חלקי יוצרות