יונתן בנימין הלוי הורוויץ

הרב יונתן בנימין הלוי הורוויץ (הורוביץ, לעיתים: איש הורוויץ; (ה'תרכ"ו, 1866 – י"ט בתמוז ה'ת"ש, 25 ביולי 1940) היה רב קהילות, ראש כולל הולנד ודויטשלנד (כולל הו"ד) ונציג ארגון הפקידים והאמרכלים של אמסטרדם (פקוא"מ) בירושלים, יו"ר אגודת ישראל בארץ ישראל וחבר הוועד הפועל של אגודת ישראל העולמית.

ביוגרפיה 
נולד במיכאלובצה שבסלובקיה למרים לאה (לני), ומשה יהודה הלוי, תלמיד חכם ומראשי העדה בעירו. למד אצל הרב שלום קוטנא רבה של אייזנשטאדט, ובישיבת פרשבורג. בשנת תרמ"ו (1885) נישא לשרה, בתו של הרב אברהם גרינברג רבה של העיר קזמאר, אשר נפטרה בשנת תרצ"ב (1932) בפרנקפורט ונטמנה בהר הזיתים. לאחר פטירתה הדפיס הרב הורוויץ חוברת לזכרה בשם: "ציון לנפש חיה" (פרנקפורט תרצ"ב).

סמוך לאחר נישואיו, החל לשמש ברבנות בביסטריץ, וכיהן למעשה כרב הראשון של העיירה. באותה עת נבנה בעירו בית כנסת, אשר הרב משה שמואל גלזנר טען כנגדו שהוא דומה בצורתו לכנסייה. בתגובה פרסם הרב הורוויץ קונטרס בשם "ונתתי שלום" (סיגט תרנ"ה), בו השיב על הטענות והכשיר את המבנה. בשנת 1895 (תרנ"ה) שב לסלובקיה ונבחר לשמש רבה של אלשו-קובין. ב-1903 שימש כמזכיר אספת רבנים גדולה בקרקוב, ואף תרגם אותה מיידיש לעברית עבור רבני בני עדות המזרח שהשתתפו בה. מדברי תורתו באותה תקופה נדפסו במאסף התורני "וילקט יוסף".

עלייתו לארץ ישראל 
בשנת תרס"ו (בערך 1906) החליטה ועדה בארגון הפקידים והאמרכלים של אמסטרדם (פקוא"מ), שיש לשלוח נציג קבוע של הארגון לארץ ישראל אשר ייבחן מקרוב וייפקח על כספי החלוקה. לתפקיד נבחר הרב הורוויץ. החל משנת תרס"ח (1908) עמד בראש כולל הולנד ודויטשלנד (כולל הו"ד) ושימש נציג פקוא"מ בירושלים. עם עלייתו ארצה ערך מספר רפורמות במבנה הכוללים והחלוקה. כן שימש בא כוח קהילת יהודי פרנקפורט בארץ.

במסגרת תפקידו אשר נשען על מקורות מימון גדולים, ובפעילות ציבורית ענפה מעבר לתפקידיו הרשמיים, פעל הרב הורוויץ לאורך שנים בתחומים מגוונים: חלוקת כספים לנזקקים ותלמידי חכמים, סיוע כלכלי במקרי אסון, טיפוח מערכות החינוך בערים ובמושבות (דוגמת נצח ישראל בפתח תקווה), חיזוק הדת ופיקוח הכשרות במושבות, ועוד. היה חבר בוועדי פעולה שונים ובעמותות ציבוריות, השתתף בכנסים ציבוריים מפעם לפעם וכתב בקביעות בעיתונות הארצי-ישראלית (בעיקר בעיתון מוריה). לעיתים מזומנות נסע לאירופה.

ניהל לאורך שנים רבות את בתי מחסה שבעיר העתיקה, ואף התגורר במקום. בשנת תרס"ט הקים, בעידוד הרב שמואל סלנט, את "בית המלאכה דרכי חיים", בית ספר מקצועי מבית ישיבת עץ חיים, ייחודי בנוף היישוב הישן. לאורך שנים היה התומך העיקרי של הרב חיים יהושע קוסובסקי ומפעליו.

בשנת 1912 היה ממקימי סניף אגודת ישראל בארץ ישראל ובירושלים. מאז היה מראשיה בארץ. לאחר מלחמת העולם הראשונה כיהן כיו"ר הסניף הירושלמי של האגודה. ב-1923 השתתף בכנסייה הגדולה של אגודת ישראל בווינה, לצד משה בלוי, יוסף לוי חגיז ורפאל קצנלבוגן. כן השתתף בכנסייה הגדולה השנייה.

בשנת תרע"ד (1913), לבקשת ידידו הרב אברהם יצחק הכהן קוק רבה של יפו ובתיווכו, השתתף ארגון הפקידים והאמרכלים במימון מסע המושבות. הרב הורוויץ עצמו השתתף במסע, לצד הראי"ה עצמו אשר הוביל את המסע, הרב יוסף חיים זוננפלד (הרב הורוויץ היה ממקורביו ומאנשיו לאורך שנים), המגיד בן ציון ידלר ועוד. לאחר המסע כתב, בהדרכתו של הרב קוק, את החוברת "אלה מסעי: רשימת מסע הרבנים".

מלחמת העולם הראשונה 
בתקופת מלחמת העולם הראשונה היה מצב היישוב היהודי חמור ביותר ובארץ שרר רעב. מדינות ההסכמה עמדו במצב מלחמה עם האימפריה העו'תמאנית ולא היה ניתן להעביר מהן כספים אל ארץ ישראל. מקור ההכנסה העיקרי של היישוב הישן – כספי החלוקה – נחסם. עם פרוץ המלחמה שהה הרב הורוויץ באירופה, אליה הגיע כדי להשתתף בכנסייה הראשונה של אגודת ישראל. הוא פעל בקרב יהודי גרמניה, שהייתה אחת ממעצמות המרכז וניתן היה להעביר ממנה כספים ארצה. התמיכה הכלכלית שגייס באותן שנים למוסדות היישוב הישן ועניי העיר הייתה דרמטית.

באמצע המלחמה, לבקשת הרב יוסף חיים זוננפלד, שב ארצה ועסק רבות בהצלה וארגון קהילות ירושלים. היה חבר "ועד ההגירה" אשר דאג ליהודים שהוגלו לדמשק בידי העות'מאנים. בתחילת שנת תרע"ח (1917), שבועות אחדים לפני כיבוש ירושלים בידי אלנבי, אילצוהו השלטונות לעזוב את הארץ. הוא שהה בבולגריה ובצ'כוסלובקיה ארץ הולדתו, ושלח ארצה סכומי כסף גדולים.

אחרית ימיו 
בשנת תר"פ (1920) שב ועלה ארצה. הוא חזר לעבודותיו כבראשונה. באותה תקופה ביסס את סניף אגודת ישראל בירושלים ועמד בראשו, לצד רפאל קצנלבוגן, משה בלוי ואחרים. עם זאת שהה מדי פעם באירופה, גם תקופות ארוכות. לאחר פטירת אשתו בשנת תרצ"ב נישא בשנית לביילא, אחות הרב אשר אנשל יונגרייז (ג'נג'ש).

הרב הורוויץ נפטר בירושלים ביום י"ט בתמוז ת"ש (1940), ונטמן בהלוויה המונית.

לבני הזוג הורוויץ שתי בנות: מרים לאה שנישאה לשלום פרידלנדר, ויוטל שנישאה לאברהם יחזקאל ורלובסקי. נכדו הוא פרופ' רפאל יהודה צבי ורבלובסקי.

לקריאה נוספת 
 שמואל גוטליב, אהלי שם, פינסק תרע"ב, עמ' 497
 פנחס זליג שווארץ, שם הגדולים מארץ הגר, כרך א, פאקש תרע"ד, עמ' 109
 אברהם יעקב ברור, בתוך: זכרונות אב ובנו, מוסד הרב קוק תשכ"ז, עמ' 572–573
 משה בלוי, 'הגאון רבי יונתן בנימין הלוי איש הורביץ זצ"ל: העושה והמעשה הגדול', בתוך: כתבי רבי משה בלוי, ירושלים תשמ"ג, עמ' 93–96
 'ר' יונתן בנימין ב"ר משה יהודה הלוי הורביץ', בתוך: יצחק יוסף כהן, חכמי טראנסילוואניה, כרך א, ירושלים תשמ"ט, עמ' 73-73
 'הורוויץ הרב יונתן בנימין בן הרב משה יהודה הלוי', בתוך: אנציקלופדיה ליהדות רומניה, כרך א, ירושלים תשע"ב, עמ' 417
 ד"ר יוסי אבנרי, 'הרב יונתן הלוי איש הורוויץ', בתוך: רואי פני הראי"ה, שושנה רייך (עורכת), בית הרב קוק תשע"ב, עמ' 92–94

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

כולל הו"ד
בוגרי ישיבת פרשבורג
פעילי אגודת ישראל
ארץ-ישראלים שנולדו ב-1866
ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1940