שמעון פון גלדרן

שמעון פון גלדרן או שמעון די גלדר או שמעון בן אליעזר די גלדר (בגרמנית: Simon von Geldern; 12 בנובמבר 1720 – 1774 או 1788 (?)) היה נוסע, הרפתקן, אוריינטליסט וביבליופיל יהודי גרמני.

משפחתו 
מוצאה של משפחת פון גלדרן (או ון חלדרן, בהולנדית) מהולנד והיא השתקעה בדיסלדורף ב-1628 בני המשפחה כיהנו כיהודי החצר המקומית. לאביו קראו אליעזר. אחיו של שמעון היה אבי-אמו של היינריך היינה. היינה כתב על מציאות שמצא בעליית הגג של דודו:

תולדות חייו 
מגיל צעיר החל לצאת למסעות. למשפחתו היו קרובים רבים שכיהנו כבנקאים ופקידים בכירים בחצרות מלכי אירופה, וכך התארח שמעון בחצרות מלכים ואנשי אצולה. מפורטוגל עבר למרוקו, ביקר פעמים אחדות במצרים (שם דיווח ב-1753 על הגניזה הקהירית בבית הכנסת בן עזרא) ובסוריה והגיע לארץ ישראל. ב-1751 התפלל בקבר רבי שמעון בר יוחאי ובקבר האר"י בצפת. במקומות אלה חש בחרדת קודש מיסטית. בביקורו בהר המוריה חווה התגלות עליה כתב בספרו (בצרפתית) "Moïse sur le Mont Horeb" ("משה על הר חורב"). לאחר חצי שנה בצפת המשיך לאירופה ופעל זמן מה כשד"ר בגיוס כספים לקהילת יהודי צפת, תוך שהוא מציג מכתבי רבנים המדברים בשבחו.

ב-1755 היה בפריז ונודע כהולל בסלונה של מאדאם דה פומפדור. לאחר מכן שב ויצא שנית למסע לארץ ישראל. ב-1760 התארח אצל וולטר בז'נבה. אחד מעיסוקיו של פון גלדר היה מסחר בספרים וכתבי יד עבריים, בהם בעיקר כתבי קבלה. כך למשל על כתב יד של "כוונות סדר ליל פסח ותיקון ליל שבועות, מחוג מקובלי "קהל חסידים בית אל" בירושלים" נכתב "הובא מארץ הקדושה על ידי.. כמה"ר [=כבוד מורנו הרב] שמעון די גילדיר שי'[חיה] אחד מחשובי עיר הקדושה צפת".

האנציקלופדיה היהודית, על סמך זכרונות היינה מציינת את מותו בשנת 1774 בצרפת (כנראה אלזס). אולם, לפי ספרו של פריץ היימאן, "תולדות הרפתקן יהודי", מונה פון גלדרן בשנת 1778 ל"מקובל החצר" ולסוכן בחצרו של לודוויג התשיעי, רוזן הסן-דרמשטאדט והוא נפטר לאחר מכן.

לקריאה נוספת 
 דוד קאופמן, Aus Heinrich Heine's Ahnensaal, 1896

קישורים חיצוניים 
 ערך באנציקלופדיה היהודית
 פריטים סרוקים הקשורים אליו בספריה הלאומית

הערות שוליים

נוסעים
ביבליופילים
יהודים גרמנים
עולים לרגל לירושלים
גרמנים שנולדו ב-1720
גרמנים שנפטרו במאה ה-18