כל הנערים

עליית כל הנערים היא שמה של אחת מהעליות לתורה שנהגו בשמחת תורה. העלייה אחת לפני האחרונה. העלייה של כל הנערים היא העלייה החמישית במספר.

המנהג בקהילות אשכנז שקוראים לעולה מהפסוק  עד .

ברכות העלייה נאמרות על ידי העולה, כשהנערים הקטנים שאינם יכולים לעלות לתורה בעצמם, אומרים יחד איתו את ברכות התורה שלפני הקריאה ושלאחריה.

המנהג 
כאמור עליית כל הנערים היא אחת מהעליות ביום שמחת תורה. בהרבה קהילות נהוגים למכור עליה זו לכל המרבה במחיר, כדרך שמוכרים את שאר העליות בשמחת תורה ובשאר המועדים. בקהילות אחרות המנהג לתת את העלייה לאחד מחשובי הקהל.

מנהג נפוץ שהקונה את העלייה, אחראי גם על חלוקת שקיות ממתקים לנערים.

מנהגים נוספים 
ברמ"א כתב שנהגו לקרוא להם לאחר קריאת פסוקי הפרשה, את הפסוק מברכת יעקב למנשה ואפרים 

כיום המנהג הרווח הוא שאומרים את הפסוק בעל פה ולא קוראים אותו מתוך הספר תורה. לדעת המשנה ברורה יש לאמר את הפסוק קודם לברכת התורה האחרונה, והטעם שאין בכך הפסק, מאחר הוא פסוק מהתורה, אף שקורא בעל פה, אין בכך הפסק. אמנם במקומות רבים נהגו לאמר את הפסוק לאחר הברכה.

בטעם שנהגו כך, כתב בלקוטי מהרי"ח שהוא מפני שקראו לכל הנערים יחד, קוראים את הפסוק על מנת שלא תשלוט בהם עין הרע.

פריסת הטלית 
מנהג נפוץ הוא שפורסים טלית מעל העולה לתורה ומעל ראשי הנערים כמין חופה. במקור המנהג וטעמו אינו ברור, ובפוסקים כתבו מספר טעמים לכך. יש שכתבו שהוא מפני כבוד התורה, שנהגו שהעולה מתעטף בחליפה או בטלית, וקטנים אלה שאינם לבושים או מעוטפים, נהגו לפרוס מעל ראשיהם טלית.

בפוסקים דנו מדוע מותר לפרוס בשבת הטלית ואין בכך משום איסור עשיית אוהל בשבת וביום טוב. יש שכתבו שההיתר הוא משום שהדבר נעשה לכבוד ולא לצורך כיסוי והגנה . אחרים כתבו שכיון שהטלית מוחזקת כל העת ביד, אין נחשב כעשיית אוהל.

טעם המנהג 
בטעם עליית כל הנערים כתב במלבושי יום טוב: על פי טעמו כתבו בפוסקים, כי אין טעם להביא קטנים ותינוקות שאינם בגיל חינוך, מלבד שהדבר גורם לעיתים לרעש ובלבול. אמנם המנהג הנפוץ בהרבה מקומות שמביאים אף קטנים ממש לשמוע את העלייה. יש שכתבו שהדבר נובע מסגולות שונות שנקשרו בעליה זו, על אף שאין להם מקור בספרי הראשונים.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

פרשת וזאת הברכה
שמחת תורה