אנה שטיינר-קניטל

אנה שטיינר-קניטל (בגרמנית: Anna Stainer-Knittel; 28 ביולי 1841 – 28 בפברואר 1915) הייתה ציירת פורטרטים וציירת פרחים אוסטרית.

ביוגרפיה 
אביה היה יצרן נשק שעודד את כישרונותיה ושאיפותיה של בתו. הפסל, יוזף אלואה קניטל, היה דוד שלה והצייר, יוזף אנטון קוך, היה דודו הגדול.

היא החלה את לימודיה בשנת 1859 באקדמיה לאמנויות יפות במינכן, אך היא לא הורשתה ללמוד בבית הספר הראשי משום שהייתה אישה. היא נאלצה לחזור הביתה בשנת 1864 בגלל מחסור בכספים. בתקופה זו היא ציירה דיוקנאות רבים של אנשי המשפחה והנוף בסביבה. בהמשך עברה לאינסברוק והצליחה לפרנס את עצמה כציירת פורטרטים. בשנת 1867, בניגוד לרצון הוריה, נישאה לקרמיקאי בשם אנגלברט שטיינר. במהלך שהותם יחד, היא יצרה עיצובים פרחוניים רבים עבור כוסותיו וצלחותיו.

משנת 1868 עד 1871 נולדו להם שלושה ילדים; שני בנים ובת. בשנת 1873 היא פתחה בית ספר לציור לנשים, אותו הפעילה כמעט עד מותה. בין תלמידיה היו מריה טיליפול-קיסטלר (1884–1963) ווילהלמינה רדליך (1869–1954).

דמות ספרותית 
בגיל שבע עשרה התנדבה אנה לרדת במורד קיר סלע כדי להסיר קן נשר. במאה ה-19 זה היה נוהג מקובל למנוע מנשרים לתקוף את עדרי הצאן המקומיים. בשנה שקדמה לה, ניסיון דומה כמעט הסתיים בטרגדיה של המטפסים, כך שלא ניתן היה למצוא מתנדבים אחרים. היא הצליחה לתפוס את הנשר, להכניס אותו לתרמיל שלה ולעלות חזרה בשלום, אם כי מאוחר יותר נאמר כי היא הותקפה על ידי נשר מבוגר במהלך הטיפוס.

בשנת 1863 תואר אירוע זה על ידי לודוויג סטאוב בסיפור ובשנת 1873, הוא תואר ברומן מאת וילהלהמין פון הילרן בשם Die Geier-Wally ("נערת הנשרים") הסופרת התוודעה לאנה ולבעלה באינסברוק והחליטה לספר את סיפורה בסגנון דרמטי, שייקספירי. היא מכנה את הגיבורה שלה וואלי, וממחיזה את הקונפליקטים שלה עם אביה ויוצר מעין מסכת פמיניסטית.

בשנת 1892 הותאם הסיפור לאופרה: לה וואלי מאת אלפרדו קטלאני. הוא צולם גם מספר רב של פעמים לקולנוע.

גלריה

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

ציירות אוסטריות
ילידות 1841
נפטרות ב-1915