לורה קומס הילס

לורה קומס הילס (באנגלית: Laura Coombs Hills: 1859 –1 952) הייתה אמנית ומאיירת אמריקאית שהתמחתה בציורי טבע דומם בצבעי מים ופסטל, במיוחד של פרחים וציורי דיוקן מיניאטוריים על שנהב. היא הפכה לציירת המיניאטורות הראשונה שנבחרה לחברת האמנים האמריקאים, והיא הייתה מייסדת האגודה האמריקאית לציירים מיניאטורים. היא עבדה גם כמעצבת ואיירה ספרי ילדים.

ביוגרפיה 
לורה קומס הילס נולדה ב-7 בספטמבר 1859 בניובריפורט שבמסצ'וסטס, השלישית מתוך חמישה ילדים של מרי גריש הילס ופיליפ נאפ הילס. אביה היה בנקאי, והמשפחה הייתה במעמד טוב. אף שגילתה עניין מוקדם באמנות, ההכשרה הפורמלית שלה הייתה מוגבלת: בעיקר שלושה חורפים בבוסטון עם הלן נולטון. היא גם נרשמה לחודשיים בבית הספר לאמנות קואלס. בתחילת 1882 עזבה את בוסטון כדי ללמוד ציור מהחיים במשך שלושה חודשים בליגת הסטודנטים לאמנות בניו יורק; אחד ממוריה שם היה ויליאם מריט צ'ייס.

בתחילת המאה ה-20, הילס הקימה את הסטודיו שלה בבוסטון, אך היא המשיכה לבלות את הקיץ בבית שבנתה בניובריפורט ובשותפות עם אחת מאחיותיה. בין השנים 1890 ו-1929 ערכה חמש נסיעות לאירופה כדי להכיר את האמנות והתרבות של יבשת זו.

קריירה

אקוורל ופסטל 
בשנות ה-80 של המאה ה-19 ציירה הילס קבוצת נופים בצבעי שמן שהושפעו בבירור מאסכולת ברביזון. הם גם מראים השפעה מעבודתה של נולטון. באופן כללי, ציוריה הבוגרים שואבים מהאימפרסיוניזם הרומנטי של ציירי אסכולת בוסטון כמו אדמונד צ'ארלס טרבל, בעוד עבודות העיצוב שלה מראות קרבה חזקה לאר נובו. היא הייתה חברה ותיקה באגודת אמני בוסטון, ועבודתה נכללה בתערוכה רטרוספקטיבית בשנת 2001 "פרספקטיבה של אישה: חברות מייסדות ונשים באגודת אמני בוסטון, 1914–1945."

הילס העדיפה צבעי מים ופסטל על פני שמנים למרות שאמצעי ציור אלה נחשבו בזמנו מתאימים רק לעבודה ראשונית ולא הוצגו לעיתים קרובות. מצב זה החל להשתנות בתחילת הקריירה של הילס, שנבע בחלקו מהקמתן של אגודות לציירי צבעי מים ופסטל לאומיים ומקומיים בסוף המאה ה-19.

הילס הציגה את תערוכת היחיד הראשונה שלה בשנת 1889 בגלריית ג'יי. איסטמן צ'ייס בבוסטון, שהציגה קבוצה של נופי פסטל ודומם. בשנה שלאחר מכן היא הציגה עבודות בתערוכה השנתית הרביעית של מועדון צבעי המים בבוסטון, שנערכה גם בגלריית צ'ייס. היא הציגה צבעי מים ופסטל לאורך הקריירה שלה, והתמקדה בפסטלים בשנותיה המאוחרות יותר כאשר ראייתה החלה להיחלש.

מיניאטורות 

בשנות ה-90 של המאה ה-19, בביקור באנגליה, הילס הוקסמה מציורי המיניאטורות על שנהב. היא לימדה את עצמה את הטכניקה ובשנת 1893 השלימה סדרה של דיוקנאות מיניאטוריות של נערות מעיר הולדתה. שבע הבנות היפות האלה מניובריפורט, פתחו את הקריירה בת עשרות שנים כציירת פורטרטים מיניאטוריים, נמצאות כעת באוסף מוזיאון בוסטון לאמנויות יפות יחד עם ציורים אחרים שלה. היא נחשבה לאחת הציירות המיניאטוריות הטובות ביותר באמריקה.

אחת העבודות היוצאות דופן שלה הגיעה בשנת 1896, כאשר אחותה של אמילי דיקנסון, לביניה, סידרה להילס לרטש את אחד התצלומים הקיימים של המשוררת המנוחה, דיוקן רשמי שצולם כאשר דיקינסון הייתה בסביבות גיל 16. הילס השתמשה בתצלום כבסיס ליצירת הדיוקן; התוצאה, הכוללת קו שיער מתרכך ומפותל יותר ושמלה בעלת צווארון מסולסל, שימחו את לביניה. בין השנים 1913 - 1937, דיוקן זה הופיע בחצי תריסר כרכי יצירה של המשוררת ואודותיה שהופקו על ידי אחייניתה של דיקנסון מרתה דיקנסון ביאנצ'י.

בשנת 1897, הילס הפכה לציירת המיניאטורות הראשונה שנבחרה לחברת האמנים האמריקאים ולאחת הנשים הבודדות בה. שנה לאחר מכן, היא הפכה לאחד ממייסדי האגודה האמריקאית לציירים מיניאטורים וכיהנה כסגן נשיא שלה. עבודתה עם מיניאטורות שקעה לאחר 1920, עקב בעיות בראייתה.

עיצוב ואיור 
הילס פרנסה את עצמה בחלקה ביצירות אמנות מסחריות, בציור צבעי מים לכרטיסי ברכה ולוחות שנה, ציור לעיבוד תפירה במחט ובקישוט כלי חרס. לוח השנה שלה משנת 1897 - הציג תמונות בהשראת אר נובו של נשים צעירות מוקפות בזרי פרחים - התקבל יפה. היא מכרה גם איורים למגזין הילדים סנט ניקולס ואיירה ספרי ילדים כגון מהדורה מ־1889 של קייט דאגלס ויג'ין "חג המולד של הציפורים". היא המשיכה בעבודה זו גם לאחר שמכרה באופן שגרתי את ציורי הפסטל וצבעי מים וזכתה בעמלות על המיניאטורות שלה.

פרסים והמשך החיים 
כשהציגה את ציוריה והמיניאטורות שלה באופן נרחב, זכתה הילס במספר מדליות בתערוכות לאומיות ובינלאומיות, כולל בין היתר התערוכה העולמית של פריז ב-1900, התערוכה הפאן-אמריקאית משנת 1901, תערוכת סנט לואיס 1904 והתערוכה הבינלאומית של פנמה-פסיפיק משנת 1915. בין השנים 1917–1919 הציגה עם קבוצה לא רשמית של נשים אמניות בבוסטון בראשות לוסי סקארבורו קונאנט הידועה בשם "הקבוצה".

הילס עבדה כאמנית כמעט עד מותה ב־21 בפברואר 1952.

מסמכיה נמצאים בארכיון האמנות האמריקאית במוסד הסמית'סוניאן ובחברה ההיסטורית בניובריפורט.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

ציירות אמריקאיות
מאיירות אמריקאיות
ילידות 1859
נפטרות ב-1952