טירת קשונז'

טירת קשונז' (בפולנית: Zamek Książ, בגרמנית: Schloss Fürstenstein, טירת פירסטנשטיין), ממוקמת מצפון לעיר ולבז'יך שבפולין, היא הטירה הגדולה ביותר באזור שלזיה תחתית. מבנה הטירה הוא חלק משמורת טבע, והיא משקיפה על ערוץ הנהר פלצ'ניצה (Pełcznica) ומהווה אטרקציה תיירותית עיקרית באזור זה.

היסטוריה
הביצורים הראשונים באתר נהרסו בשנת 1263 על ידי הכוחות הבוהמיים של המלך אוטוקר השני. בין השנים 1288–1292 נבנתה הטירה מחדש על ידי הדוכס בולקו הראשון, שהוסיף לתאריו גם את התואר לורד קשונז', וסיפח תחת שליטתו גם את תושבי הכפרים שבסביבה. לאחר מותו בשנת 1368 של השליט האחרון בשושלת, בולקו השני, עברה השליטה בטירה ונכסיה לידי ונצל, מלך גרמניה, מבית לוקסמבורג אך ההכנסות מן הנכסים הועברו לידי אלמנת בולקו השני. לאחר מותה בשנת 1392 הועברו גם פירות הנכסים לידיו של ונצל, שהחזיק גם בתואר מלך הרומאים.

במשך השנים הועברה השליטה בטירה בין ידיים רבות של שליטים מקומיים, עד שבשנת 1429, בסיום המלחמות ההוסיטיות, היא נכבשה על ידי האציל הבוהמי יאנקו מחוטמיצה (Janco Chotiemicz). לאחר מותו נרכשה הטירה מיורשיו על ידי ייז'י מפודבראדי, מלך בוהמיה, שהפך אותה למרכז אדמיניסטרטיבי מקומי. בשנת 1466 רכש האציל הגרמני הנס פון שלנדורף את הטירה מהשלטון הבוהמי ושינה את שמה לטירת פירסטנשטיין (Fürstenstein).

בשנת 1482 נהרסה הטירה בשנית על ידי כוחותיו של גאורג פון שטיין אשר שירת את מתיאש הראשון, מלך הונגריה, בעת המערכה בשלזיה. גבעת הטירה נרכשה והועברה לחזקתם של משפחת האצילים פון הוהנברג בשנת 1509, והייתה בבעלותם עד 1944. מאמצע המאה ה-16 התחדש תהליך בניית הטירה והיא עוצבה בסגנון הרנסאנס.

בשנת 1932 עבר בעלי הטירה הדוכס הנס היינריך השביעי מבית הוכברג (במקור הוהנברג) לאנגליה, והתאזרח שם. אחיו, שהיה הבעלים של טירה נוספת, הצטרף לצבא הפולני במלחמתו בנאצים בשנת 1939. אזור שלזיה נכבש על ידי הכוחות הנאציים כחלק מכיבוש פולין כולה במלחמת העולם השנייה, אך הם לא הפגינו התייחסות מיוחדת לטירה.

בשנת 1944 השתלטו הכוחות הנאציים על מבנה הטירה והעבירו אותה לאחריותו של ארגון טודט, אשר שילב אותה כחלק מבנייתו של פרויקט ריזה. בשנת 1945 נכבשו הטירה וסביבתה על ידי כוחות הצבא האדום לאחר ניצחונם במבצע ויסלה-אודר.

אדריכלות
המבנה המקורי הוא הטירה העליונה שנבנתה במחצית השנייה של המאה ה-14. הוא מתאפיין בתוכנית בלתי מסודרת ומגדל עוז בגובה 30 מטר. בקדמת המבנה העתיק נבנתה תוספת בסגנון גותי מאוחר.

במחצית השנייה של המאה ה-16 נערך שיפוץ וחידוש מסיבי של מבני הטירה בסגנון הרנסאנס. השיפוץ הנרחב גרם לאבדן הצללית המקורית של המבנה, כאשר נוספו לו אלמנטים אדריכליים שונים. במהלך מלחמת שלושים השנים נגרמו למבנה נזקים רבים. תהליך השיקום התנהל בשנים 1671–1688 ובמהלכו חלקים מסוימים כגון חלקה הדרומי של הטירה שופצו בסגנון הבארוק האיטלקי. שינויי עיצוב נוספים בוצעו בשנים 1718–1734 ושינו לחלוטין את אופי המבנה לזה המקובל כסגנון מגורים של תקופת הבארוק עבור משפחת פון הוכברג. כך הוקם מבנה מגורים בן חמש קומות בחלק הדרומי ומבנה נוסף בן ארבע קומות בחלק המזרחי.

שיפוץ גדול נוסף התנהל בחציה השני של המאה ה-18 ובו עוצבו מחדש החומות החיצוניות של הטירה, נבנה בית שער הכולל שני מגדלים, וגשר הגישה עוטר בפסלים של דמויות מן המיתולוגיה היוונית. בשנים 1861–1914 נבנה האגף המערבי המונומנטלי של הטירה עם המגדל הלבן וצידה הצפוני של הטירה עבר עיצוב מחדש בסגנון הניאו רנסאנס. המגדל הראשי קיבל את עיצובו הנוכחי בשיפוץ נוסף שנערך ב-1923.

עיצוב הפנים
הכיבוש הנאצי והשתלטות אנשי ארגון טודט על הטירה לשימושם ולצורכי הבניה של פרויקט ריזה, גרמו לנזקים עצומים. קירות נשברו ועיצוב הפנים נהרס. ריהוט גותי נעלם. גרמי מדרגות, מרפסות, מערכת אספקת המים ועבודות סטוקו נהרסו. רק אולם אחד שנחשב לבעל חשיבות אמנותית ניצל מהשחתה מוחלטת פרט לשני ציורי קיר.

בתקופה שלאחר המלחמה נערכו בטירה מעשי ביזה שנוספו על תחזוקה לקויה והזנחה שגרמו להידרדרות במצבה עד לשנות ה-70. בשנים שלאחר מכן החל תהליך שימור ושיחזור קפדני של פנים הטירה במקומות שבהם הדבר התאפשר. באולמות אחרים נערך רישום ותיעוד של הפרטים ההיסטוריים המקוריים ככל האפשר. למרות הקשיים הצליח תהליך השימור והשחזור של רבים מן החדרים והמאפיינים האדריכליים, להחזיר לטירה במידה רבה את תהילת עברה, ולהפוך למוקד תיירות אטרקטיבי.

גני הטירה
עקב מיקומם סמוך לטירה, נבנו הגנים במבנה של טרסות. כל טרסה התייחדה במאפיין עיצובי אחר כגון: טרסת המים, טרסת הצמחייה, טרסת הוורדים ונוספות, אשר ביחד יצרו את מערכת גני הטירה המרהיבה. תהליך שיפוץ ועיצוב הגנים מתבצע החל משנת 2007 במימון האיחוד האירופי וטרם הסתיים.

למרגלות גבעת הטירה הוקם בסוף המאה ה-19 פארק בשטח 125 הקטר ובו שדרת עצי ליים משנת 1725 והקריפטה המשפחתית המעוצבת בסגנון ביתן גן מתקופת הבארוק.

כיום
לאחר המלחמה שימש מבנה הטירה כאתר נופש ומרכז תרבות על ידי השלטון הקומוניסטי בפולין. חלק מן המבנה ההיסטורי נהרס במהלך עבודות בנייה ושחזור שנערכו במקום וחפצי אומנות רבים שהיו מאוכסנים בטירה נגנבו ממנה או נהרסו בתקופת השלטון הקומוניסטי.

בטירה הוצבו שלטי זיכרון לאסירי עבודות הכפייה ממחנה גרוס-רוזן שהועסקו במקום על ידי הנאצים כחלק מפרויקט הבנייה. בשנים האחרונות שוחזרו חלקים רבים מעיצובה הפנימי של הטירה. חלקים מן המנהרות שנחפרו תחתיה כחלק מן הפרויקט הנאצי שימשו למחקרים מדעיים, וחלקן גם נגישות לביקורי תיירים באופן מאורגן.

קישורים חיצוניים

 

פולין: טירות
שלזיה תחתית