מיקלוש גאבור (שחקן)

מיקלוש גאבור (במקור גולדברגר, בהונגרית: Gábor Miklós; זאלאגרסג, 7 באפריל 1919 – בודפשט, 2 ביולי 1998) היה שחקן יהודי-הונגרי זוכה פרס קושוט (המקביל ההונגרי לפרס ישראל), פרס האמן המצטיין, פרס האמן הדגול חבר לנצח של "אגודת בני האלמוות".

ביוגרפיה 
מיקלוש גאבור נולד כבנם של בלה גאבור (במקור גולדברגר; 1892-1949), בעל בית קולנוע בזאלאגרסג, ושל אילונה צוקלטר (1898-1970).  אחיו טמאש גאבור חי רק שנתיים. המשפחה עברה לסקשפהרוואר ב-1926, אך עד 1944 המשיך אביו להפעיל את בית הקולנוע בזאלאגרסג. אביו היגר לארצות הברית בסביבות 1948.

מיקלוש גאבור סיים את האוניברסיטה לאמנויות התיאטרון והקולנוע ב-1940. התקבל על ידי התיאטרון הלאומי (בודפשט) כבעל מלגה. אך פוטר מהתיאטרון כעבור חודש בגלל מוצאו היהודי. בשנת 1941 הועסק בתיאטרון מדאץ', בו היה חבר עד 1945. מ-1945 עד 1954 הוא היה שחקן בתיאטרון הלאומי של בודפשט ולאחר מכן מ-1954 עד 1975 היה שוב חבר בתיאטרון מדאץ'. הוא כתב יומן בין 1954 לבין 1966 שראה אור בהוצאת הספרים בשם "טולאל" שפירושו עם העט. הוא התחיל לביים ב-1970. בין השנים 1975 לבין 1979 היה חבר ב"תיאטרון קטונה יוז'ף" בקצ'קמט, ואחר כך בין 1979 לבין 1984 חתם חוזה ב"תיאטרון העם". בין 1984 לבין 1991 חזר לשחק בתיאטרון הלאומי של בודפשט, מ-1991 ועד מותו היה שחקן בבמה העצמאית, ומשנת 1993 היה חבר באקדמיה לספרות ואמנות סצ'ני (Széchenyi Irodalmi és Művészeti Akadémia) מיסודו של האקדמיה ההונגרית למדעים.

אשתו הראשונה הייתה השחקנית מאריה רקושי. אשתו השנייה הייתה השחקנית זוכת פרס קושוט, אווה רוטקאי, ונולדה להם בת: יוליה גאבור. אשתו השלישית, אווה ואש הייתה השחקנית זוכת פרס מארי יאסאי.

פעילותו בתיאטרון

כשחקן

כבמאי 
 אגתה כריסט : רוצח האידיאל (1970)
 אימרה שרקדי : עמוד שמעון או: בואו נראה, אדוני האלוהים, למה אנחנו הולכים (1977)
 מילאן פושט : המלך הנרי הרביעי (1979)
 פרנץ מולנר : אולימפיה (1982)
 שו : נישואיו של טאנר ג'ון (אדם ואדם עליון) (1985)
 גתה : טאסו (1987)
 סלאבומיר מרוז'ק : הדיוקן (1989)
 סופוקלס : אדיפוס המלך (1992)
 אוסקר ווילד : באנברי (1995)
 Feydeau: Oyster Mici (1996)

תפקידיו בסרטי קולנוע 
<div class="mw-content-ltr">

תפקידיו בסרטי טלוויזיה 
<div class="mw-content-ltr">

פרסים 
 פרס קושוט (1953)
 פרסס האמן המצטיין (1962)
 פרס האמן הדגול (1967)
 צלב אמצעי של מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של הונגריה עם הכוכב (1994)
 חבר לנצח של אגודת בני האלמוות (1996)
 פרסמילאן פושט (1997)

ספריו 
 Tollal. Naplójegyzetek; Szépirodalmi, Bp., 1963
 Tollal. Naplójegyzetek; 2. átdolg., bőv. kiad.; Szépirodalmi, Bp., 1968
 A színész árnyéka; Szépirodalmi, Bp., 1972 (Műhely)
 Molière műhelyében; Szépirodalmi, Bp., 1975 (Műhely)
 Mihályi Gábor: Hamletekre emlékezve. Színháztörténeti tanulmány; Gábor Miklós levelével; Magyar Színházi Intézet, Bp., 1976 (Színházelméleti füzetek)
 Kicsi-világ-háború. Napló, huszonöt évesen; Szépirodalmi, Bp., 1976
 Kos a Mérlegen; Szépirodalmi, Bp., 1990
 Egy csinos zseni; Magvető, Bp., 1995
 Sánta szabadság; Magvető, Bp., 1997
 Nyomozok magam után. Naplók; Vass Éva közreműködésével sajtó alá rend., utószó Kelecsényi László; Palatinus, Bp., 2003

קישורים חיצוניים 

 נתוניו במוזיאון הספרותי פטפי
 לקסיקון אמנות הבמה ההונגרי
 המכון למורשת לאומית
 תיאטרון מדאץ'
 הם היו זוג מהחלומות! עם זאת, נישואיו של השחקן ההונגרי הסתיימו בגירושים
 מאגר תיאטרון

ראו גם 
 Gábor Miklós a PORT.hu (בהונגרית)
 HMDB
 Filmkatalógus
 Gábor Miklós-díj

הערות שוליים 

שחקני תיאטרון יהודים הונגרים
במאי תיאטרון יהודים הונגרים
שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים הונגרים
יהודים זוכי פרס קושוט
זאלאגרסג: אישים
סופרים יהודים הונגרים
בוגרי האוניברסיטה לאמנויות התיאטרון והקולנוע
ניצולי השואה
הונגרים שנולדו ב-1919
הונגרים שנפטרו ב-1998