אבה לנסטרה

אבה לנסטרה (בהולנדית: Abe Lenstra; 27 בנובמבר 1920 – 2 בספטמבר 1985) היה כדורגלן הולנדי, ששיחק בעמדת החלוץ. הוא נחשב לאחד השחקנים ההולנדים הגדולים שהיו ולאגדה במועדון הירנפיין שאצטדיונה קרוי על שמו.

ילדות
אבה לנסטרה נולד ב-27 בנובמבר 1920 בהירנפיין שבהולנד. אביו, מינרט יאנס לנסטרה, היה איש מכירות ולאימו קראו ג'נקה סוירוולד. הוא היה האמצעי מבין שלושת אחיו ולאחד מהם קראו יאן לנסטרה, שהיה גם כן כדורגלן ואף שיחק עם אבה לזמן מסוים במועדון הירנפיין. מלבד היותו כדורגלן טוב לנסטרה היה גם מחליק קרח מוכשר והשתתף ביותר מ-50 תחרויות החלקה בצמרת צפון הולנד וזכה בין היתר באלוף אוברייסל. בסופו של דבר בחר בכדורגל וכישרונו התגלה על ידי הנהלת הירנפיין.

קריירה

במשך רוב הקריירה לנסטרה היה בהירנפיין שם נחשב לאגדה וגם לשחקן הטוב ביותר שלה בכל הזמנים. בעונת 1932/33 עוד כשהיה ילד שיחק תחת המאמן האוסטרי אוטו פינטר שדגל בשיטת המשחק של "נבחרת הפלא" האוסטרית משנות השלושים. לנסטרה לקח את שיטת המשחק ממנו ופינטר ראה בו את האינטליגנציה והטכניקה שלו על המגרש. הוא אף השווה את לנסטרה בסגנון המשחק לזה של כוכב "נבחרת הפלא", מתיאס סינדלר, שנחשב אז לטוב באירופה.

הופעת הבכורה בקבוצה השנייה של הירנפיין הגיעה ב-1 במרץ 1936 שהוא משחק בה לצד אחיו. הם ניצחו בה 1–12 את אלסידס מפל ואחיו יאן שכבש שישייה עלה לקבוצה הבוגרת. לנסטרה שכבש צמד במשחק נאלץ לחכות עד לקיץ בשביל לעלות לבוגרים והוא עשה זאת ב-16 ביולי בתיקו 2–2 נגד גוררדיק. עם פיגור של 1–0 הוא כבש את שער השוויון.

בעונת 1936/37 לנסטרה כבר תפס את מקומו הקבוע בהרכב. הוא היה אחד הכובשים המובילים בליגת המשנה עם 19 שערים, שתרמו לעלייה של הירנפיין לליגה הבכירה. מעונה אחר כך הקבוצה ביססה את מעמדה בליגה זו ומעונת 1941/42 עד לתשע הבאות הצליחה להגיע לשלב הגמר באליפות. מיקום השיא של הירנפיין היה מקום שני בעונות 1946/47 ו-1947/48. הכדורגל בהולנד המשיך גם בתקופת מלחמת העולם השנייה אך בשנת 1942 הירנפיין נאלצה לשחק ללא לנסטרה עקב איסורה של ה-KNVB. באותם הימים הפיכת הספורט בהולנד למקצוע בתשלום היה אסור והוא הפר זאת, אך לא בתחום הכדורגל אלא על כך שהשתתף באירועי החלקה על הקרח עליהם קיבל כספי פרס. בשנת 1944 לנסטרה נישא לאשתו, הילטייה "היל" לנסטרה-ויסמן. לזוג נולדה בת.

לנסטרה והירנפיין שיחקו ב-7 במאי 1950 את המשחק ההיסטורי ביותר של המועדון בניצחון 5–6 על אייאקס באמסטרדם שכללה אז את רינוס מיכלס. כעבור פחות מחצי שעה הם היו בפיגור 5–1 אך הם הצליחו להפוך את התוצאה ולנסטרה לקח חלק בניצחון עם צמד ומעורבות בשערים האחרים.

בסוף שנת 1954 עזב את המועדון אותו כל כך אהב ונשאר נאמן לו גם כאשר מועדונים בסדר גודל של אייאקס ואינטר מילאנו הציעו לו חוזה. בסך הכל כבש עבור הירנפיין 523 שערי ליגה ב-500 הופעות. לנסטרה עבר ל-SC אנסחדה תמורת 11,000 גילד, בעוד ששווי השוק שלו עמד לפי הדיווחים על לפחות 100,000 גילד. בעונת 1957/58 סיים עימה במקום השני בליגה וגם זכה לכבוש את השער הראשון שנכבש אי פעם באצטדיון הט דייקמן. בשנת 1960 עבר ליריבתה אנסחדה ביוז תמורת סכום של 42,000 גילד. שלוש שנים לאחר מכן פרש מכדורגל בגיל 42, ובכל הקריירה בת ה-27 שנים שלו כבש 700 שערים ב-730 הופעות.

נבחרת הולנד

במדי נבחרת הולנד עשה את הופעת הבכורה ב-31 במרץ 1940 נגד לוקסמבורג ברוטרדם. המשחק נגמר בניצחון 4–5 להולנדים ולנסטרה אחד הכובשים. הוא כבש בסך הכל 33 שערים ב-47 הופעות במדיה ובמלכות שערי הנבחרת ממוקם בצוותא ליוהאן קרויף האגדי. לנסטרה הצליח לזמן קצר להיות מלך השערים שלה בהיסטוריה לאחר שעבר את בבה באקויס ב-23 באפריל 1958 במשחק ידידות נגד קוראסאו. בדקה ה-20' למשחק פאס וילקס השתווה לשניהם אך שלוש דקות לאחר מכן לנסטרה מיקם את עצמו לבד בפסגה עם 29 שערים ואף כבש באותו המשחק את ה-30 שלו. השיא החזיק עד ה-4 בנובמבר 1959 אז וילקס עבר אותו עם שערו ה-34. בנבחרת ההולנדית הייתה שלישיית ההתקפה בשנות החמישים שכונתה "השלישייה המוזהבת" שכללה את לנסטרה, וילקס וקיס רייברס.

הוא השתתף באולימפיאדת 1948 אך מעולם לא זכה לשחק בטורניר גביע עולם. בשנת 1956 לנסטרה עשה את משחקו המפורסם ביותר עימה בניצחון 1–2 על אלופת העולם המכהנת גרמניה המערבית. למעשה זו הייתה ההתמודדות הראשונה של שתי הנבחרות מאז מלחמת העולם השנייה ועבור ההולנדים זה היה ניצחון מאוד אמוציונלי. לנסטרה היה הגיבור המהולל כאשר כבש את צמד השערים. הופעתו האחרונה במדים הלאומיים הייתה בתיקו 2–2 נגד בלגיה בשנת 1959, בו כבש גם את שערו האחרון.

סוף חייו
אף על פי שהמעיט לעשן או לשתות במהלך חייו ב-21 במרץ 1977 לקה בשבץ מוחי. למזלו שרד זאת אך כתוצאה מהדימום המוחי נאלץ להיות בכיסא גלגלים לשארית חייו. לנסטרה נפטר ב-2 בספטמבר 1985 בגיל 64 במקום הולדתו. גופתו נשרפה במשרפה בגוטום שבלייוורדן ארבעה ימים לאחר מותו.

חצי שנה לאחר מכן נקרא שם האצטדיון של הירנפיין על שמו וגם כאשר נבנה מחדש בשנת 1994 השם נשאר. בכניסה הראשית אליו ניצב פסל של לנסטרה וגם רחוב אחד ליד האצטדיון נקרא על שמו. בשנת 1995 הוצגו מחזמרים על חייו ועל הניצחון ההיסטורי של הירנפיין  5–6 על אייאקס. הוא שוחק במחזמר על ידי רוני פנדר. עיתונאי הספורט, ניקו שייפמאקר, כתב בהספד שלו: "אגדה מתה כפי שהייתה צריכה למות. הוא היה אגדה חיה, עכשיו הוא נחשב לאגדה מתה. אך האגדה עדיין נותרה, כל עוד חיים האנשים אשר ראו את אבה משחק כדורגל במו עיניהם."

הדמות "קיק וילסטרה" מסדרת הטלוויזיה ההולנדית נקראה בחלקה על שמו וגם על שמם של השחקנים קיק סמיט ופאס וילקס.

תארים
הירנפיין
אליפות צפון הולנד (9): 1941/42, 1942/43, 1943/44, 1945/46, 1946/47, 1947/48, 1948/49, 1949/50, 1950/51
אישיים
שחקן השנה בהולנד (2): 1951, 1952
מלך השערים בליגה ההולנדית (2): 1946/47, 1947/48

קישורים חיצוניים

כדורגלנים הולנדים
כדורגלני נבחרת הולנד
כדורגלני הירנפיין
כדורגלני טוונטה
מאמני כדורגל הולנדים
הולנדים שנולדו ב-1920
הולנדים שנפטרו ב-1985