אן דג'ן-אסמט

אן דג'ן-אסמט (בצרפתית: Anne Dejean-Assémat; נולדה ב-6 בינואר 1957) היא ביולוגית מולקולרית צרפתית, העובדת על המנגנונים המובילים להתפתחות סרטנים בגוף האדם. בתור מנהלת המחקר במכון הלאומי לבריאות ומחקר רפואי  (INSERM) וכפרופסורית במכון פסטר, היא עומדת בראש המעבדה לארגון גרעיני ואונקוגנזה במכון פסטר וביחידת INSERM 993 – "ביולוגיה מולקולרית ותאית של גידולים סרטניים".

קורות חיים 
אן דג'ן-אסמט חונכה באוניברסיטת פייר ומארי קירי שבפריז, וסיימה תואר שני במדעים בגנטיקה בשנת 1981. לאחר מכן, היא סיימה את לימודיה לתואר שלישי בווירולוגיה במכון פסטר בשנת 1988. נושא עבודת הגמר שלה היה תפקידם של רצפי נגיף הפטיטיס B משולבים בהתפתחות קרצינומה הפטוצלולרית.

מאז 2003, היא מובילה את יחידת הארגון הגרעיני ואונקוגנזה במכון פסטר.

אסמט מילאה מספר תפקידי ממשל מדעי במועצה המדעית, ותפקדה כנשיאת הוועדה לגנטיקה, פיתוח וסרטן ב-(INSERM (2012-2008. בנוסף, היא החזיקה במספר תפקידים במדור המחקר במשרד המחקר והטכנולוגיה הצרפתי. בשנת 2004 הפכה ד"ר דג'ן-אסמט לחברה באקדמיה הצרפתית למדעים.

היא זכתה בפרס לוריאל-אונסק"ו לנשים במדע בשנת 2010, בפרס הגרנד פרי (2014) של המכון הלאומי לבריאות ומחקר רפואי (INSERM) ובפרס ח'וברי ב-2018.

פעילות מחקרית 
בתור ביולוגית מולקולרית, ד"ר דג'ן-אסמט חוקרת את המנגנונים – ברמה הגנטית, האפיגנטית והתאית – האחראיים להתפתחות הסרטן באדם. אן דג'ן-אסמט ומשתפי פעולתה הובילו להתקדמויות חשובות בהבנת מקורם של סוגי סרטן מסוימים, יצרו נקודות מבט ייחודיות להבחנה ולסיווגים חדשים, וכיוונים לטיפול ממוקד בהם:

ד"ר דג'ן-אסמט גילתה מוטציות בגנים המקודדים את הקולטנים לחומצה רטינואית – הנגזרת הפעילה של ויטמין A – בסרטן הכבד ובסוגים מסוימים של לוקמיה, וניתחה את המנגנונים המולקולריים העומדים בבסיס תפקידם באונקוגנזה וברגישות לטיפול.

תרומותיה העיקריות הן ההדגמה הראשונה של תפקידו הישיר של נגיף הפטיטיס B בסרטן הכבד האנושי כמוטגן הכניסה, גילוי גן אשר מקודד קולטן חומצה רטינואית באתר אינטגרציה של נגיף הפטיטיס B ושיבוט מולקולרי של אונקופרוטאין PML-RAR האחראי על לוקמיה פרומיאלוציטית חריפה.

כשהתמקדה במומים התאיים המאפיינים סוג זה של לוקמיה, גילתה ד"ר דג'ן-אסמט את מעורבותו של אברון תא לא מוכר – הגוף הגרעיני PML – בלוקמיה פרומיאלוציטית חריפה. בנוסף, היא הבהירה את המנגנונים אשר עומדים בבסיס היעילות הגבוהה של הטיפול בלוקמיה פרומילוציטית חריפה על ידי חומצה רטינואית וארסן, אשר מוביל להחלמה ביותר מ־95% מהחולים.

יחד, מחקריה הובילו לזיהוי המנגנונים הגנטיים והתאיים האחראים על לוקמיה אנושית, ולהבנת היעילות הייחודית של טיפול אנטי-גידולי זה, הממוקד במום הגנטי. עבודתה שואפת להבהיר את תפקיד השינוי שלאחר התרגום על ידי חלבון SUMO בשליטה האפיגנטית בביטוי גנים.

מניפולציה של נתונים ניסיוניים התומכים במאמרי מחקר אשר פורסמו על ידי צוותה של ד"ר דג'ן-אסמט דווחה במספר מקרים.

אקדמיות ואגודות בהן היא חברה 
 הארגון האירופי לביולוגיה מולקולרית (EMBO), 1995
 האקדמיה הצרפתית למדעים, 2004
 האקדמיה אירופה, 2005
 האקדמיה האירופאית למדעי הסרטן, 2011
 האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים, 2020

פרסים והוקרה 
 פרס ז'אן לובארסה, מכון קירי, 1996
 פרס חמדם למצוינות במחקר רפואי, 2000
 פרס ליאופולד גריפל, (ARC), 2010
 פרס לוריאל-אונסק"ו לנשים במדע, 2010
 פרס דוקסן, הליגה הלאומית נגד סרטן, 2014
 פרס הגרנד פרי, המכון הלאומי לבריאות ומחקר רפואי , (INSERM), 2014
 דרגת קצינה במסדר לגיון הכבוד,2016
 פרס ח'וברי, האקדמיה המלכותית השוודית למדעים, 2018

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

ביולוגיות צרפתיות
נשים זוכות פרסים: מדע וטכנולוגיה
זוכות פרס לוריאל-אונסק"ו לנשים במדע
צרפתיות שנולדו ב-1957