הדרך אל הכפר

הדרך אל הכפר הוא פזמון שכתב יורם טהר לב, הלחינה נורית הירש וביצעה רבקה זוהר. השיר הושר לראשונה בפסטיגל של שנת 1985, וזכה במקום הראשון.

רקע 
רבקה זוהר הייתה כוכבת בזמר העברי. לאחר שירדה לארצות הברית והתגרשה, היא התמכרה לסמים. בשנת 1985, לאחר ששהתה במכון גמילה מסמים, הוזמנה על ידי מיקי פלד להופיע בפסטיגל. ביוזמת גברי מזור, פלד נסע במיוחד לארצות הברית כדי לשכנע אותה. אף שזוהר לא הייתה ידועה כזמרת לילדים היא שוכנעה ושבה לישראל. השיר זכה במקום הראשון בפסטיגל. 

מיקי פלד סיפר על השיר "כשאני נכנסתי עם הפסטיגל אמרו לי שאני משוגע כי הפסטיבל לשירי ילדים יקרע אותי. אבל השארנו להם אבק, והם הרימו ידיים סופית ב-1985 כשהבאנו את רבקה זוהר. ידעתי שאם נצליח להגיע אליה ולשכנע אותה להופיע, הפסטיגל כבר יהיה הדבר הכי גדול שיש בענף". רבקה זוהר סיפרה "זה השיר שהעלה אותי לארץ אחרי היעדרות ארוכה, ועד היום הוא משמח את הקהל שלי. הרעיון היה של גברי מזור. יום אחד הם הגיעו לניו יורק, למועדון הפינג'אן, שמעו אותי שרה והחליטו שאני במצב סביר כדי להופיע. אני בכלל הייתי מרוחקת מזה, עבורי כל הכותרות עסקו כביכול במישהי אחרת. ידעתי או חשבתי שאני עדיין בתודעה של אנשים בישראל - אז לא ציפיתי לכלום. בשנה שלאחר מכן זכיתי שוב עם "חלקת אלוהים הקטנה" וגם שם הייתה ידו המכוונת של גברי מזור".

במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג' לשנת תשמ"ו (1986) דורג השיר במקום ה-23, כמו כן הוא שולב באלבום "עברייה" שהוציאה זוהר. בפסטיגל 2020, "MY פסטיגל", השיר בוצע על ידי מאיה בוסקילה ואיתי לוי.

תוכן השיר 
השיר מדבר על דוברת ששבה אל הכפר. החזרה אל הכפר היא משל לחזרה למולדתה ישראל. 

יורם טהר לב כתב את המילים ללחן שיצרה נורית הירש. הוא כתב את המילים המתארות את הכפר פקיעין שבגליל, שזוהר היא צאצאית של משפחת זינתי אשר חיה בכפר.

השיר בספרי תווים 

 רק בינתיים: שירי נורית הירש, עמ' 12, הוצאת משכל, 2006. 
 לשיר עם אפי נצר, חלק ב', עמ' 12, ההסתדרות הכללית של העובדים בארץ ישראל, 1988. 
 בפרדס ליד השוקת: שירי יורם טהרלב, עמ' 10, משרד הביטחון - ההוצאה לאור, 1991.

קישורים חיצוניים 
 
 
 לדף השיר באתר הספרייה הלאומית

הערות שוליים 

שירי 1985
שירי רבקה זהר
שירי פסטיגל
שירי מאיה בוסקילה
שירים זוכי תחרויות
שירים בעברית
שירי ילדים
שירים שנכתבו על ידי יורם טהרלב
שירים שהולחנו על ידי נורית הירש