רב חגא

רב חגא (בתלמוד הירושלמי: רבי חגי או רבי חגיי) היה אמורא בבלי וארצישראלי בדור השלישי.

חייו
נולד בבבל, שם למד בעיקר מפי רב הונא אך גם מפי עולא, והיה חברו של רב נחמן. לאחר מכן עלה לארץ ישראל, שבה למד מפי חכמי הדור הראשון השני, בהם רבי יהושע בן לוי מנחם, רבי אבהו, רבי יאשיה, רבי אבא בר זבדא, רבי פדת, רבי יוסה (כנראה הכוונה לרבי יוסי בר חנינא), רבי שמואל בר נחמני, רבי שמואל בר יצחק ורבי יצחק.

בארץ ישראל זכה למעמד גבוה בין החכמים, ופעמים רבות היה פותח ראשון את הלימוד. מאמריו הגיעו עד לבבל.

בין תלמידיו היה כנראה רבי יעקב איש כפר נבוריא, וכאשר האחרון שגה בהוראתו, זימנו רב חגא לקבל מלקות. כמו כן, קיבל מפיו רבי מנא. חברו היה רבי שמואל קפודקיא.

כשנפטר רב הונא, הועלה ארונו לארץ ישראל וחיפשו מי שיסכים להיכנס לקוברו במערת רבי חייא ובניו. רב חגא הסכים, בשל היכרותו העמוקה עם גדלותו של רב הונא. כשהכניס את הארון למערה, ראה רב חגא עמוד של אש בתוך המערה, ונבהל. הוא זקף את הארון ויצא. לפי המסופר בתלמוד הירושלמי, רב חגא היה אז בן שמונים שנה, ובחרו בו להכניס את רב הונא לקבורה, משום שחששו שמי שייכנס למערת רבי חייא ימות, ורב חגא היה מבוגר דיו. לפני שנכנס למערה, קשרו חבל לרגלו, שאם ימות יוכלו למשוך אותו החוצה. כשכר על שהתעסק בקבורת רב הונא, זכה לאריכות ימים שהכפילו לו את שנותיו.

לקריאה נוספת
 .

קישורים חיצוניים
 . בערך ישנו בלבול בינו לבין רבי חגי השני.

הערות שוליים

הדור השלישי לאמוראי בבל
הדור השלישי לאמוראי ארץ ישראל