יחסי ערב הסעודית–פקיסטן

יחסי ערב הסעודית–פקיסטן הם היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה האסלאמית של פקיסטן והממלכה הערבית הסעודית. היחסים היו קרובים וידידותיים מבחינה היסטורית, והוגדרו לעיתים קרובות על ידי אנליסטים יחסים המהווים מערכת יחסים מיוחדת. למרות היחסים ההדוקים של פקיסטן עם איראן (שלה יש יחסים מתוחים עם ערב הסעודית) והיחסים ההולכים וגדלים של ערב הסעודית עם הודו (המסוכסכת עם פקיסטן), פקיסטן כונתה לעיתים קרובות "בעלת הברית המוסלמית הקרובה ביותר של ערב הסעודית". פקיסטן, בהתאם לאידאולוגיה הפאן-אסלאמית שלה, קיבלה על עצמה כשומרת על ערב הסעודית כנגד כל איום חיצוני או פנימי.

היסטוריה	
ערב הסעודית ופקיסטן התחילו לפתח יחסים מסחריים, תרבותיים, דתיים, פוליטיים ואסטרטגיים נרחבים מאז הקמתה של פקיסטן בשנת 1947. פקיסטן מאשרת את יחסיה עם ערב הסעודית כ"שותפות החשובה והדו-צדדית" ביותר במדיניות החוץ הנוכחית של פקיסטן, עבודה המבקשת לפתח יחסים הבילטרליים קרוב עם ערב הסעודית, המדינה הגדולה ביותר בחצי האי ערב
שממוקמות בה שתי הערים הקדושות ביותר לאסלאם, מכה ואל-מדינה ואת היעד של עולי רגל מוסלמים מכל רחבי העולם.

על פי סקר של מרכז המחקר של פיו, הפקיסטנים מחזיקים בתפיסה החיובית ביותר של ערב הסעודית בעולם, כאשר 9 מתוך 10 נשאלים ראו לטובה את ערב הסעודית. הממלכה ניסתה לעיתים קרובות לשפר עוד יותר את יחסיה עם פקיסטן על ידי מתנות והלוואות. לעיתים קרובות מדובר במתנות בעלות ערך דתי או סמלי. לדוגמה, בשנת 2014 ערב הסעודית העניקה לפקיסטן 200 טון תמרים כמחווה של ידידות.

ב-2 באפריל 2014 דווח בעיתון פקיסטן היום כי פקיסטן תמכור מטוסי JF-17 רעם לערב הסעודית, לאחר שהממלכה העניקה מענק של 1.5 מיליארד דולר לפקיסטן בתחילת 2014.

קשר דיפלומטי
ערב הסעודית ופקיסטן הן חברות מובילות בארגון לשיתוף פעולה אסלאמי (OIC). ערב הסעודית היא אחת התומכות החזקות ביותר בהודו במהלך מלחמות פקיסטן עם הודו, במיוחד בעצמאות בנגלדש מהאגף המזרחי של פקיסטן בשנת 1971.

ערב הסעודית תומכת בעמדת הודו בנוגע לסכסוך קשמיר ומתנגדת לעמדת פקיסטן בתהליך השלום ההודי-פקיסטני. עם פקיסטן, היא סיפקה תמיכה כלכלית ופוליטית נרחבת לטאליבן והמוג'אהדין באפגניסטן שתלחם במלחמת אפגניסטן בשנת 1980. במהלך מלחמת המפרץ בין השנים 1990–1991, שלחה פקיסטן כוחות להגנה על האתרים הקדושים האיסלאמיים בערב הסעודית, אך זנים התפתחו כאשר כמה פוליטיקאים פקיסטנים והגנרל מירזה אסלם בג ראש מפלגת אז. במטה הצבא הפקיסטני הביעו תמיכה גלויה בסדאם חוסיין ובמשטר בעיראק ואת פלישתה לכווית. יחד עם איחוד האמירויות הערביות, ערב הסעודית ופקיסטן היו המדינות היחידות שהכירו בשלטון הטאליבן באפגניסטן. בחודש מאי 1998, ערב הסעודית הייתה המדינה היחידה אשר עודכנה בסודיות מוחלטת על ידי ראש הממשלה נוואז שריף על החלטת פקיסטן על ביצוע ניסוי גרעיני במעבדות-III לבדיקה-נשק (WTL-III) באזור של גבעות החגים. לאחר הניסויים האטומיים, ערב הסעודית, יחד עם איחוד האמירויות הערביות, היו המדינות היחידות שתמכו בפקיסטן ובירכו את המדינה על קבלת "ההחלטה הנועזת". יתר על כן, ערב הסעודית הבטיחה לספק 50,000 חביות נפט בחינם ליום כדי לסייע לפקיסטן להתמודד עם סנקציות כלכליות אפשריות לאחר מכן.

קשר כלכלי
ערב הסעודית היא מקור הנפט הגדול ביותר עבור פקיסטן. כמו כן, היא מספקת סיוע כספי נרחב לפקיסטן. העברתם של מהגרים פקיסטניים לערב הסעודית מהווה גם מקור עיקרי למטבע חוץ לפקיסטן. בשנים האחרונות , בשתי המדינות החליפו משלחות רמות דרג, ומפותחות תוכניות להרחבת שיתוף הפעולה בין המדינות בתחומי המסחר, החינוך, הנדל"ן, התיירות, טכנולוגיית המידע, התקשורת והחקלאות. ערב הסעודית מסייעת לפיתוח יחסי סחר עם פקיסטן באמצעות מועצת שיתוף הפעולה של מדינות המפרץ, איתה מנהלת פקיסטן משא ומתן על הסכם סחר חופשי; היקף הסחר בין פקיסטן למדינות החברות במועצת שיתוף הפעולה של מדינות המפרץ עמד בשנת 2006 על כ-11 מיליארד דולר. שיתוף פעולה פיננסי כולל כ-3 מיליארד דולר בסיוע והלוואות, מתוכם כ-1.5 מיליארד דולר הופקדו בבנק המרכזי בפקיסטן.

יחסי ביטחון
פקיסטן מקיימת קשרים צבאיים הדוקים עם ערב הסעודית, ומספקת תמיכה נרחבת, נשק ואימונים לכוחות הצבא הסעודים. מאז שנות ה-70 של המאה ה-20 הוצבו חיילים פקיסטנים בערב הסעודית כדי להגן על הממלכה. פקיסטן העבירה אימונים גם לחיילים ולטייסים סעודים. טייסי קרב של חיל האוויר של פקיסטן הטיסו מטוסים של חיל האוויר המלכותי הסעודי כדי להדוף פלישה מדרום תימן בשנת 1969 וחיל המהנדסים של צבא פקיסטן בנה ביצורים סעודים לאורך גבולו עם תימן.

בשנות השבעים והשמונים, במהלך מלחמת איראן-עיראק, הוצבו בממלכה כ-20,000 חיילים פקיסטנים. ערב הסעודית ניהלה משא ומתן לרכישת טילים בליסטיים פקיסטניים המסוגלים לשאת ראשי נפץ גרעיניים. כמו כן, ישנה סברה כי ערב הסעודית השתתפה בסתר במימון של פקיסטן תוכנית פצצת אטום ומבקשת לרכוש נשק אטומי מפקיסטן כדי לאפשר לה לפעול נגד איומים אפשריים מן הארסנל של נשק להשמדה המונית שבידי איראן, עיראק לבין ישראל. שתי המדינות קיבלו משלחות ברמה גבוהה של מדענים, מומחים צבאיים ממשלתיים וסעודיים, שביקשו לחקור את פיתוח תוכנית הגרעין הסעודית. פקיסטן גם היוותה מתווך מרכזי בעסקת הנשק אל-יממה עם הממלכה המאוחדת.

לדברי ברונו טרטריס, חוקר קונסורציום האיחוד לאי-הפצה ב, במהלך דיונים בלתי פורמליים שהתקיימו בשנת 2005 אמרו בכירים לשעבר ברשות הפיקודית הלאומית בפקיסטן כי הפעלת ראשי נפץ גרעיניים בפקיסטן בערב הסעודית תהיה "גרועה יותר ממשבר הטילים בקובה". טרטריס מסיק כי אין ראיות קשות ברשות הרבים לשיתוף פעולה גרעיני כלשהו בין שתי המדינות.

פקיסטן דחתה את בקשת ערב הסעודית לתרום כוחות להתערבות בהובלת ערב הסעודית בתימן.

חיילים פקיסטניים בערב הסעודית
בין השנים 1982–1987 הציבה פקיסטן כ-20,000 אנשי שירות בערב הסעודית להגנה על האתרים הקדושים האיסלאמיים. על פי הדיווחים ישנם כ -70,000 אנשי שירות פקיסטנים המשרתים בצבא ערב הסעודית.

בפברואר 2018 הודיעה פקיסטן כי תשלח כוחות לערב הסעודית ב"משימת אימונים וייעוץ".

רכש צבאי
ערב הסעודית היא היבואנית הגדולה ביותר של נשק פקיסטני, ורכשה כלי נשק קונבנציונליים קטנים ובינוניים בשווי מיליוני דולרים אמריקאים. בשנת 2016, מפעלי הפקודות של פקיסטן (POF) הבטיחו צו ייצוא בשווי 81 מיליון דולר לערב הסעודית.

יחסי תרבות
מסגד פייסל שבפקיסטן נקרא על שמו של פייסל, מלך ערב הסעודית, שתמך ומימן את בנייתו של המסגד. ערב הסעודית גם סיפקה עזרה דתית וחינוכית ענפה כדי להיות תורם משמעותי בבניית מסגדים ו ברחבי פקיסטן, כולל מסגד פייסל באסלאמאבאד. מספר בתי הספר הדתיים גדל מ־800 ל-27,000 בשנת 1997 וכולם ממומנים על ידי ערב הסעודית. בתי הספר משמשים כפעוטונים לבני נוער וילדים צעירים יותר (מעניקים חינוך דתי ומוסרי) מפקיסטן, סוריה, אפגניסטן, איראן, רוסיה, תימן וכו'.

מאז 1947, המפלגות הפוליטיות קיבלו מימון לפעילותן הפוליטית במדינה. העיר הפקיסטנית הגדולה ליאלפור נקראה גם שם פייסלבאד לכבוד המלך פייסל בשנת 1977. ערב הסעודית נותרה יעד מרכזי להגירה בקרב פקיסטנים, שמספרם המתגורר בערב הסעודית נע בין 900,000 למיליון. ערב הסעודית הייתה תומכת גדולה בתוכנית "האסלאמיזציה" של השליט הצבאי הגנרל זיא-אול-חק בשנות השבעים. בשנת 2006 הוענק למלך עבדאללה מערב הסעודית את נישן-א-פקיסטן, הגבוה ביותר מבין העיטורים האזרחיים של פקיסטן.

קישורים חיצוניים