הסליק בעין השופט

הסליק בעין השופט היה הסליק המרכזי של קיבוץ עין השופט. הוא נבנה ב-1945 על ידי 8 מאנשי הקיבוץ ושימש לאחסון נשק בו נעשה שימוש במלחמת העצמאות. לאחר המלחמה נשמר מיקומו בסוד עד שאחרון בעלי הסוד הסכים לחשוף את מקומו ב-2009. תכולת הסליק מוצגת מאז לעיני הציבור.

רקע 
זמן קצר לאחר תום מלחמת העולם הראשונה החל היישוב בארץ לאגור נשק לא חוקי (קנוי וגנוב) בסליקים ישוביים רבים (חלקם הגדול מאולתר) מתוך הבנה שהשלטון הבריטי לא ייתן תמיד מענה ביטחוני. מגמה זו התחזקה ב-1925 כשארגון ההגנה הוקם והחל לבנות סליקים מרכזיים ברחבי הארץ.

בקיבוץ עין השופט, שהוקם ב-1937, החל תהליך בניית סליקים כבר ב-1940 אז הוטמן הנשק של הקיבוץ במספר סליקים קטנים עד שהתקבלה החלטה לבנות סליק גדול.

ההיסטוריה של הסליק 
הסליק המרכזי של הקיבוץ הוקם ב-1945 כשרק 8 מחברי הקיבוץ היו שותפי סוד. המקום שנבחר לבניית הסליק היה המתבן שלייד הרפת והוא נבנה בחשאיות במהלך חודשיים.

עומק הסליק היה 4 מטר וגודלו 4 מטר על 4 מטר כשעובי קירותיו כ-30 ס"מ. על מנת לרדת לסליק נבנה פיר שעל פיו הונחה דלת ברזל שהוסתרה על ידי מרצפות גדולות שכוסו בערמות קש. אל הסליק הוכנסו חביות, כדי חלב וצנורות שבהם אוחסנו הנשק והתחמושת. צינור אוויר הותקן בדופן הסליק לסילוק לחות.

גם לאחר השלמת בנייתו של הסליק הגדול והעברת נשק אליו המשיכו חברי הקיבוץ להחזיק נשק גם בסליקים הקטנים שנבנו מוקדם יותר. בשבת השחורה נפוצה הידיעה על החיפושים שעורכים הבריטים והנשק שהיה בסליקים הקטנים הוסתר במערה ביער ובהמשך הועבר לסליק המרכזי.

במהלך מלחמת העצמאות מונה חבר הקיבוץ שמעון אבידן לפקד על מבצע נחשון והוא פנה לקיבוץ בבקשה לקבל את הנשק שבסליק לטובת המבצע. הקיבוץ נעתר וכל הנשק שהיה בסליק נמסר. מהלך זה התברר מהר מאוד כטעות כשפרצו קרבות משמר העמק וקיבוץ עין השופט נותר חסר הגנה וללא יכולת ממשית לעזור בקרבות. בעקבות מקרה זה החלו אנשי הסוד בפעילות נמרצת למילוי הסליק שוב בנשק ותחמושת.

לאחר קום המדינה סירבו שמונת אנשי הסוד לגלות את מיקומו של הסליק ואף היו יורדים אליו בחסות החשכה כדי לטפל בכלי הנשק. ב-1960 הפך המתבן למדגרה ורצפת בטון חדשה נוצקה תוך שחברי הסוד עוקבים בחשאי אחר הבניה כדי שוודא שהסליק בטוח. לאחר סיום העבודות הגיעו למקום בלילה וחפרו ברצפת הבטון החדשה פיר עד לפתח הברזל המקורי של הסליק והניחו מלמעלה לוח ברזל חדש. שנים רבות לאחר מכן נסגרה גם המדגרה ובמקומה הוקם חדר כושר וכיסוי לינולאום הונח על רצפת הבטון.

חשיפת הסליק 
עם השנים הלכו לעולמם שבעה מאנשי הסוד ונותר בחיים רק חבר הקיבוץ ברל קרן. ב-1998 עבד קרן במעל הקיבוץ "אלתם" וגילה למנהל המפעל, אלישע שפירא, את מיקום הסליק אך השביעו לגלות את הסוד לציבור רק לאחר שקרן ילך לעולמו. במקביל המשיכו חברי קיבוץ במאמצי שכנוע בלתי פוסקים לחשיפת מקום הסליק.

ב-2009, כשהוא כבר בן 96, הצביע קרן על חדר הכושר כמקום בניית הסליק. מאחר שלא היה ידוע המיקום המדויק של הפתח השתמשו בחישובים שונים ובטכנולוגיית גילוי חללים תת-קרקעיים. לאחר חפירה שגויה הצליחו המחפשים ב-16 ביוני 2009 להגיע לגילוי מכסה הברזל העליון, הפיר ומכסה הברזל התחתון המקורי.

עם פתיחת המכסה התברר שמים מילאו את הסליק לגובה של 120 ס"מ וחדרו למיכלי אחסון הנשק והתחמושת. לאחר שאיבת המים החלה הוצאת המיכלים ובשיתוף חבלני המשטרה נפתחו המיכלים והופרדו התחמושת (שנשלחה לפיצוץ) והנשק (שהועבר לנשקיה לפיצוץ). הסליק יובש, נוקה וסולם מאפשר ביקור בו כשעל קיר חדר הכושר נתלו שלטים המספרים את סיפורו של הסליק.

בסך הכל הוצאו מהסליק כ-100 כלי נשק. ב-2011 נפתח באסם של הקיבוץ מוזיאון ובו מוצג מידע על הסליק ועל בוניו וכן הנשק והמיכלים שנמצאו בו לאחר שנשטפו ושומרו.

ברל קרן נפטר ב-8 במרץ 2011 כשנתיים לאחר גילוי הסליק כשהוא בן 98.

לקריאה נוספת 
 ד"ר רפי קיטרון, ארץ ישראל הנסתרת - סיפורם של הסליקים ותולדותיהם, הוצאת אריאל, 2010, עמודים 146–147

קישורים חיצוניים 

 
 הסליק שמתחת לחדר הכושר…, באתר של "מיכל קנדל", 25 ביולי 2016

 סיור בסליק בעין השופט, באתר "מועצת המכינות הקדם צבאיות", 25 בספטמבר 2018
 הסליק בעין השופט, באתר "צימר"
 
 , 14 ביולי 2009
 , 6 באוגוסט 2016
 , 17 בפברואר 2019

הערות שוליים 

עין השופט
סליק
אתרי מורשת במחוז צפון