תכפו עלינו צרות

תכפו עלינו צרות הוא פיוט מתקופת הראשונים שנאמר אצל יהודי אשכנז בתפילות יום הכיפורים כחלק מסדרת הפיוטים שנאמרים לאחר אמירת סדר העבודה. הפיוט מבטא את גודל הצרות שבאו על עם ישראל לאחר חורבן בית המקדש. הוא תולה את סיבת הצרות בהיעדרו של בית המקדש, וכן אינו רואה טעם בהנאות בזמן החורבן.

הרעיון המרכזי בפיוט בנוי על דברי אבא שאול לפיו אין הגיון שהעבודה במקדש תתבטל ועם ישראל יהנו מאכילתם: 

הפייטן מבטאת זאת במילים: "בְּאֵין אֲרֻחַת אָב תָּמִיד. בְּכֵן בֶּטֶן בָּנִים תֶּחְסָר", שנמתפרשות הן כמציאות עגומה, בה מצבם הכלכלי של הבנים הוא רעב וחוסר, והן כהסבר והצדקה לכך: כל עוד לא נוהגת עבודת המקדש, מתאים הדבר ונכון שבטן הבנים תחסר.

המשפט הפותח את הפיוט "תכפו עלינו צרות" משמש כביטוי לצרות וקשיים רצופים.

הפיוט בנוי באקרוסטיכון של תשר"ק (אלפבית עברי הפוך) כפול - בכל שורה שתי צלעות שכל אחת מהן פותחת באות על פי סדר תשר"ק.

קישורים חיצוניים
 אהרן מירסקי, ראשית הפיוט, באתר דעת

הערות שוליים

פיוטי יום הכיפורים
יצירות עם אקרוסטיכון
שירת ימי הביניים
יצירות שמחברן אינו ידוע