גורגופוטמוס

גורגופוטמוס (ביוונית: Γοργοπόταμος; פירושו הנהר הגועש) היה כפר ורשות מוניציפלית בפתיוטיס שביוון. מאז רפורמת השלטון המקומי שהתרחשה בשנת 2011, הכפר חלק מנפת למאיה. שטחו של הכפר הוא 157.300 קמ"ר. ממוקם כ-8 ק"מ דרומית-מערבית ללמאיה ו-34 ק"מ צפונית לאמפיסה. בית העירייה נמצא בכפר מושוצ'ורי.

הרשות נקראת על שמו של הנהר גורגופוטמוס שזורם דרכו. הפארק הלאומי הרי אויטי, שוכן מדרום מערב. החלק הצפוני-מזרחי של הרשות נמצא בעמק ספרצ'יוס הרחב והשטוח. הרשות המוניצפלית גורגופוטמוס גובלת עם לאמיה מצפון ופוקיס מדרום מערב.

הכפרים ברשות 
הרשות גורגופוטמוס מחולקת לכפרים הבאים:
 גורגופוטמוס
 דמסטה (אנו דמסטה, קאטו דמסטה, חלוונצייאיקה)
 דלפינו
 דיאו וונה
 אלפטרוכורי
 אירקליה
 קומאריצי
 מוסצ'וכורי
 ניאו קריקלו
 אויטי
 ווארדאטס

הכפר גורגופוטמוס התפתח סביב מפעל אצטילן שפעל בו בין השנים 1907–1945. הכפר אלפטרוכורי ממוקם בגובה 800 מ' מעל פני הים על מדרון הר קאלידרומו. בכפר דמסטה נמצא מעיין המכונה פסורונרי.

אוכלוסייה 
בשנת 2011 מנתה האוכלוסייה בכפר 453 איש ו-3,374 איש ברשות.

היסטוריה 
גשר גורגופוטמוס נבנה בשנת 1905. הוא הפך למטרה אסטרטגית במלחמת העולם השנייה. המהנדס שתכנן ובנה את הגשר היה אגוסטינו טקוני, לימים Αυγουστίνος Τακωνης (טקוניס) היגר מפלרמו איטליה ליוון כדי לפעול ביוון את כמהנדס (באותה תקופה יוון גייסה מהנדסים ממדינות אחרות כדי למלא מחסור). שמו של גורגופוטמוס התפרסם במהלך מלחמת העולם השנייה, בב־25 בנובמבר 1942 במבצע הרלינג, פרטיזנים יוונים, וכוח לוחמי SOE בריטיים, בפיקודו של אדמונד מאיירס פוצצו את גשר הרכבת מעל נהר גורגופוטמוס ניתקו את הדרך הנשלטת על ידי האויב בין סלוניקי לאתונה וקטעו את שרשרת האספקה לקורפוס אפריקה הפיצוץ הרס שניים מששת מזחי הגשר והשבית את תנועת הרכבות ל-6 שבועות. בתגובה לפעולה הוציאו הגרמניים להורג 16 יוונים מקומיים. נכון ל-2021 משמש האזור סביב הגשר כאנדרטה לאומית.

לאחר מלחמת העולם השנייה ומלחמת האזרחים ביוון, חודש גשר גורגופוטמוס, והמזחים הוחלפו בעמודי פלדה.

קישורים חיצוניים 

 כפר גורגופוטמוס
 גורגופוטמוס בדפי הנסיעות של GTP

הערות שוליים 

יוון: כפרים