מחקר מאקרוסייסמי

מחקר מאקרוסייסמי הוא שיטת מחקר של רעידות אדמה המשתמשת בנתונים שאינם נמדדים במכשירים. מדובר בנתונים שמתקבלים על ידי ניתוח עדויות בכתב ובעל פה, צילומים וכיוצא באלה. אלה מתארים השפעות רעידת האדמה על אנשים, בניינים, ועל הטבע. בדרך כלל, משתמשים בשיטות מחקר מאקרוסייסמיים כדי לשחזר רעידות אדמה היסטוריות, שהתרחשו לפני המצאת הסייסמוגרף בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה העשרים. ניתוח תעודות היסטוריות המתארות רעידת האדמה, הופך את הנתונים המאקרוסייסמיים האיכותניים, לנתונים כמותיים. מניתוח הנתונים במחקר המאקרוסייסמי ניתן להסיק אודות משתנים כמותיים של רעידות אדמה היסטוריות כגון: הגודל (מגניטודה), האפיצנטר, עומק המוקד, אורך השבר שפעל ברעידת האדמה ועוד. המשתנה העיקרי המשמש את המחקר המאקרוסייסמי הוא העוצמה הסייסמית. לעתים משתמשים בשיטות מחקר מאקרוסייסמיות גם לחקר רעידות אדמה עכשוויות. זאת על ידי חלוקת שאלונים בקרב האוכלוסייה באמצעות האינטרנט, סקרי שטח ועוד.

ראו גם 
 עוצמה סייסמית

לקריאה נוספת 
 Checic, I., Musson, R., 2004. Macroseismic Surveys in Theory and Practice. Natural Hazards 31, pp. 39–61
 רון אבני, 1999. רעידת האדמה של שנת 1927: מחקר מאקרוסייסמי על בסיס מקורות התקופה, אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, באר שבע, 64 עמ' ועוד נספחים.

הערות שוליים 

סייסמולוגיה