פרנץ קאופמן

פרנץ קאופמן (בגרמנית: Franz Kaufmann; 5 בינואר 1886 – 17 בפברואר 1944) היה משפטן גרמני וקורבן השואה. תפקידו בסיוע ליהודים במחתרת לשרוד במסתור בברלין במשך שנות המלחמה והוצאתו להורג מתועדים בספר "הזייפן", זיכרונותיו של סיומה שנהאוס.

ביוגרפיה 
קאופמן נולד להורים יהודים ב-5 בינואר 1886 והוטבל לפרוטסטנטיות. הוא שירת במלחמת העולם הראשונה בגדוד ה-10 של ארטילריית השדה הבווארית וקיבל, בין היתר, את צלב הברזל. לאחר שנפצע שוחרר מהצבא בשנת 1918 כסגן במילואים. הוא רכש תואר דוקטור למשפטים ומדעי המדינה ובשנת 1922 מונה למומחה בכספי ממשלה במשרד הפנים הפרוסי. מאוחר יותר היה המזכיר הראשי של משרד החשבונות הציבוריים ברייך, במשרד האוצר.

בשנת 1936, בגלל מוצאו היהודי, פוטר מתפקידו כמזכיר ראשי. כשפרצה מלחמת העולם השנייה בשנת 1939, התנדב לצלב האדום אך נדחה, שוב בשל מוצאו היהודי. הוא המשיך ליהנות ממעמד מיוחס בזכות נישואיו המעורבים לאישה המסווגת ארית ומפני שגידל את בתו כנוצרית.

קאופמן הצטרף לקבוצת לימודי תנ"ך עם כנסיית הווידוי בברלין-דאהלם בשנת 1940, ועם חברי כנסייה אחרים - החל לספק תעודות זהות ליהודים נרדפים. הוא עמד בראש קבוצת מחתרת שייצרה וסיפקה מסמכים מזויפים ליהודים במחתרת, כולל תעודות המעידות על היותם ממוצא ארי, רישיונות נהיגה וכרטיסי מזון. מסמכים אלה היו חיוניים להישרדותם של רבים מיהודי ברלין..פעילות זו הייתה דומה לפעילות של קבוצת ורנר שארף, שפעלה באוזר אחר של ברלין.

קאופמן נעצר באוגוסט 1943. לא הוגשו נגדו אישומים, שכן כיהודי תחת הרייך השלישי הוא היה כפוף לא לחוק הגרמני אלא לשלטון המשטרה. ב-17 בפברואר 1944 נלקח למחנה הריכוז זקסנהאוזן ונורה.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

מצילים בשואה: גרמניה
מתנגדים גרמנים למשטר הנאצי
מתנגדים לנאצים שהוצאו להורג
אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
זייפנים
עורכי דין גרמנים
ילידי 1886
גרמנים שנפטרו ב-1944
נספים במחנה הריכוז זקסנהאוזן