דוד חי אדרעי

רבי דוד חי אדרעי (מכונה: 'ציון') (ח' באייר ה'תרמ"ח, 19 באפריל 1888 – כ' באייר ה'תרצ"ב, 26 במאי 1932) היה ראש ישיבה בכותיאסי שבגאורגיה, ורב העיר טשקנט שבאוזבקיסטן, שד"ר צפת, דיין ומנהל תלמוד תורה בעיר.

ביוגרפיה 
נולד בעיר צפת (אז חלק מהאימפריה העות'מאנית). בצעירותו למד בישיבות של הקהילה הספרדית בצפת, שם נתגדל.

שליחותו הראשונה 
בשנת ה'תר"ע (1910) בהיותו בן 22, נשלח על ידי חכמי צפת לקהילות היהודיות באימפריה הרוסית, כדי לשמש שם כשד"ר מטעם הכולל של קהילת הספרדים בצפת. בפסח ה'תר"ע שהה רבי דוד חי באחת מערי הקוקז, בהיותו שם, חלה במחלה קשה. עקב הוראת הרופאים שאסרה עליו שתיית יין, נאלץ שלא לשתות ארבע כוסות בליל הסדר. 

במהלך שליחותו, הגיע רבי דוד חי לעיר כותאיסי שבגאורגיה, ונתבקש על ידי בני הקהילה היהודית בעיר לשמש כראש ישיבה בבית המדרש שהקים הגביר יצחק אליגולי. רבי דוד חי נענה לבקשתם והחל לשמש כראש הישיבה אך בשל מזג האוויר הקר בכותאיסי, לא נשאר בעיר לאורך זמן, ועבר לערים סחינול וסוג'ונה. בזמן שהותו של רבי דוד חי בעיר סוג'ונה, נשאל על ידי רב העיר, רבי מיכאל נוח אילה-שוילי, מספר שאלות הלכתית.

שליחותו השנייה 
לאחר שסיים רבי דוד חי את ענייני שליחותו חזר לעיר צפת. זמן קצר לאחר חזרתו לצפת, שלחו אותו חכמי צפת לשמש פעם נוספת כשד"ר באימפריה הרוסית. בשנת ה'תרע"ג (1913) עבר רבי דוד חי דרך העיר טשקנט, בירת מחוז טורקסטן שבאימפריה הרוסית (היום בירת אוזבקיסטן), ונתבקש על ידי בני הקהילה היהודית-בוכרית בעיר להישאר בעיר ולשמש כרב וכדיין בבית הדין של הקהילה. רבי דוד חי נענה לבקשתם ונשאר בעיר כחמש שנים. לצד פעילותו הרבנית בפסיקת הלכה, דרשנות וחיזוקה הרוחני של הקהילה, עסק גם בפעילות ציונית, ודאג להקמת ספריות שיהיו בהם ספרים הכתובים בעברית, וכן פעל להקים סניפים של התנועה הציונית והמזרחי בטשקנט ובשאר הערים באזור.

בשנת ה'תרע"ז (1917) התרחשה באימפריה הרוסית מהפכה שבעקבותיה הקומוניסטים עלו לשלטון והקימו על חורבותיה של האימפריה הרוסית את ברית המועצות. רבי דוד חי סבל מהשלטון הקומוניסטי שאסר על פעילות דתית ורדף אנשי דת ורבנים. גם לאחר המהפכה, למרות רדיפות הקומוניסטים, המשיך רבי דוד חי להנהיג את קהילתו ולפסוק בשאלות שהתעוררו בקרב יהודי טשקנט ואוזבקיסטן כולה.

בשל רדיפותיהם של הקומוניסטים, רבי דוד חי החליט לעזוב את ברית המועצות במטרה לחזור לעיר מולדתו צפת. בדרכו מברית המועצות לארץ ישראל, עבר רבי דוד חי בעיראק, והתעכב תקופה מסוימת בקהילת בגדאד.

פועלו בארץ ישראל 
בחודש ניסן ה'תר"פ (1920) הגיע רבי דוד חי לעיר צפת. עם חזרתו לצפת, נקרא על ידי רבי ישועה ועיש, אב בית הדין הספרדי בצפת, לשמש כדיין בבית דינו. בנוסף לתפקידו כדיין בבית דינו של רבי ישועה, מונה רבי דוד חי למנהל התלמוד תורה של הקהילה הספרדית בצפת. בתפקידיו אלה פעל רבי דוד חי בצוותא עם חכמי צפת ובראשם עם קרוב משפחתו, רבי ישמעאל בן פנחס הכהן, ששימש כרב העיר צפת, שהתיידד עמו, ואף קבל ממנו הסכמה לספרו בד דוד.

לאחר כמה שנים, עזב רבי דוד חי את כל תפקידיו, ועבר להתגורר במירון, ליד ציונו של רבי שמעון בן יוחאי, שם ישב ועסק בתורה, ובעת הצורך עצר את לימודו כדי להתעסק בצורכי הציבור ובניהול דברים דחופים בכולל הספרדים בצפת.

שארית חייו 
בשנותיו האחרונות, רבי דוד חי נשלח פעם נוספת בשליחות הכולל, הפעם למרוקו. בקיץ של שנת ה'תרצ"ב הוא הגיע לעיר צפרו שבקרבת העיר פאס. במהלך שהותו בעיר צפרו, בתאריך כ' באייר ה'תרצ"ב, הוא נפטר בפתאומיות, ונקבר בבית הקברות של הקהילה היהודית המקומית.

מפסיקותיו 

 יש להקל במקום הצורך לקבור את המתים גם מבדים שאינם מפשתן.
 מותר לטלטל כלי מילה בשבת ברשות הרבים שאין בה שישים רבוא על ידי גוי או קטן.

משפחתו 
אביו של רבי דוד היה רבי חיים אדרעי, מחכמי הקהילה הספרדית בצפת. שמה של אימו היה בכורה.

לרבי דוד חי היו שני אחים, רבי שלמה ומשה, שפעלו כמותו למען קהילת הספרדים בצפת ובמירון. האח הבכור רבי שלמה, היה גם הוא אחד מחכמי קהילת הספרדים בצפת.  האריך ימים ונפטר בשנת 1955 כשהוא בן 81. האח הצעיר משה, שימש כמנהל קבר הרשב"י מטעם העדה הספרדית בצפת.

רבי דוד חי נישא למלכה בת רבי שמואל ממן. היו לו חמישה ילדים. בן בשם שמואל ובנות: מרגלית, רבקה, שושנה ושמחה. לשמואל היו ילדים, ביניהם רפי (רפאל) מקלוף , שהוא פסל, מעצב ומנהל המטבעה "Tower Mint", שאחראי על עיצוב תבליט של אליזבת השנייה המופיע על שטרות ומטבעות של במדינות חבר העמים הבריטי.

ספריו 
רבי דוד חי אדרעי חיבר כמה ספרים מתוכם נדפס רק ספר אחד.
 בד דוד - קונטרס הכולל שאלות ותשובות בהלכה שנשאל רבי דוד חי, בעיקר במהלך מסעותיו כשד"ר וכהונתו כרבה של טשקנט. רוב התשובות נחתמות במשפט עם פראפזה על המילה ציון (כינויו של רבי דוד חי), ובכמה מהתשובות הוא חותם "אח"ד העם המכונה ציון". בסוף כל תשובה כתב רבי דוד חי בסוגריים את הסיבה או המאורע האקטואלי שהביאו לכתיבת התשובה. לאחר התשובות ההלכתיות הדפיס רבי דוד חי 24 חידושים על סוגיות שונות בש"ס. הספר נדפס בעיר צפת בשנת ה'תרפ"ב.
בד דוד ח"ב - המשך לספר שנדפס בשנת ה'תרפ"ב. כנראה כולל את התשובות והחידושים שכתב רבי דוד חי לאחר שנת ה'תרפ"ב. חלק זה עדיין בכתב יד.
חיי דוד - ספר דרשות על התנ"ך. עדיין בכתב יד.
שושנים לדוד - פירוש למגילת שיר השירים, ספר זה עדיין בכתב יד.
שושן יפה - פירוש למגילת שיר השירים, ספר זה עדיין בכתב יד.
מועדי דוד - ספר דרשות לחגים. עדיין בכתב יד.
ציפורן דוד - פירוש על עין יעקב. עדיין בכתב יד.
מעשה חיא - עדיין בכתב יד.
רוח חיים - עדיין בכתב יד.

ראו גם 
 יהדות אוזבקיסטן
 יהדות גאורגיה

קישורים חיצוניים 
 
רבי דוד חי אדרעי, בד דוד, צפת, ה'תרפ"ב, באתר HebrewBooks.
 סריקה של עמודים מתוך ספר משפחת אדרעי, מאת משה אדרעי.

הערות שוליים 

צפת: רבנים
רבנים ארץ-ישראלים
רבנים בוכרים
כותאיסי: רבנים
רבנים ספרדיים
רבנים מרוקאים
שד"רים
פעילים ציונים באוזבקיסטן
ילידי 1888
נפטרים ב-1932