אורניה (יישוב)

אוֹרַנְיָה (באפריקאנס: Orania) היא עיירה אפריקאנרית חצי אוטונומית בדרום אפריקה. העיירה נמצאת לגדות נהר האורנג', באזור הקארו בפרובינציית הכף הצפוני. העיירה חצויה לשניים על ידי כביש R369, והיא נמצאת 871 ק"מ מקייפטאון ו-680 ק"מ מפרטוריה.

העיירה הוקמה כדי לשמר את הלאום, השפה והזהות של האפריקאנרים, עקב כך רק חברי הלאום האפריאקנרי יכולים לרכוש בתים ולגור בעיירה.

קיומה של העיר מוגן על ידי החוקה של דרום אפריקה, באמצעות סעיף שמבטיח את הזכות להגדרה עצמית. סעיף 235 לחוקה קובע כך:

"זכותו של העם הדרום אפריקני בכללותו להגדרה עצמית, כפי שהיא באה לידי ביטוי בחוקה זו, אינה מונעת, במסגרת זכות זו, הכרה ברעיון זכות ההגדרה העצמית של כל קהילה החולקת תרבות משותפת ומורשת שפה; בתוך ישות טריטוריאלית ברפובליקה או בכל דרך אחרת, שנקבעת על ידי חקיקה לאומית."

אף על פי שממשלת דרום אפריקה מתנגדת לשאיפות הקהילה לעצמאות, היא מכירה בהן כלגיטימיות, ויחסי העיירה עם הממשל הם תקינים.

אורניה מנתה כ־892 תושבים במהלך מפקד האוכלוסין בשנת 2011, אך מאז גדלה ל-1,400 תושבים בשנת 2017 ו-1,700 בשנת 2019. יותר מ-120 עסקים הוקמו באורניה בשנת 2015, כולל אחד ממטעי הפקאן הגדולים ביותר בדרום אפריקה והבנק השיתופי הגדול ביותר במדינה. לעיירה יש מטבע משלה, "אור", והמִנהל העירוני שלה הוא המועצה, המייצגת את תושבי אורניה. בשל אופייה יוצא הדופן, לעיתים קרובות מבקרים בעיירה עיתונאים ויוצרים דוקומנטריים.

המטרה 
לדברי מייסדיה, מטרתה של הקמת אורניה היא לייסד יישוב שבו ניתן לשמר את המורשת התרבותית של האפריקאנרים, ושבו העסקה עצמית של אפריקאנרים היא פרקטיקה של ממש ולא רק רעיון. כל העבודה, מהניהול ועד עבודת כפיים, מבוצעת על ידי אפריקאנרים; עובדים שאינם אפריקאנרים אינם מורשים לעבוד בעיירה, אלא אם כן יש להם כישורים שאין לתושבים. תושבי אורניה אינם רוצים להיות מנוהלים על ידי אנשים שאינם אפריקאנרים. לדברי תושבי אורניה, התרבות שלהם בשאר חלקי דרום אפריקה מדוכאת וילדיהם נכפים לדבר אנגלית.

לטענת רבים שעברו לאורניה, הסיבה העיקרית למעברם היא הרצון לחיות חיים נורמליים, ללא הפשע האלים שרווח בשאר המדינה; רבים מהם היו בעבר קורבנות לפשעים. תושבי אורניה טוענים כי העיר היא סביבה בטוחה ואין להם צורך אפילו לנעול את הדלתות.

מקורות אידאולוגיים

הקדמה 
הרעיון כי דרום אפריקאים לבנים צריכים להתרכז בחלק קטן מדרום אפריקה פותח כבר בשנת 1966 על ידי הלשכה לענייני גזע בדרום אפריקה (SABRA). בשנות השבעים החזיקה הלשכה לענייני גזע בסברה כי יש להפוך את דרום אפריקה לחבר עמים, שבו קבוצות אוכלוסייה יכולות להתפתח בו זמנית. באופן זה, הקבוצות האתניות השונות יוכלו לשלוט על עצמן באוטונומיה מרבית, מבלי לעשות זאת על חשבון קבוצות אתניות אחרות. לטענת הלשכה לענייני גזע, העובדה כי האוכלוסיות השחורות השונות התנגדו לחלוקה פדרלית אינה מובילה לביטול זכותם של האפריקאנרים לשלטון עצמי.

בשנים לאחר מכן פיתחה הלשכה לענייני גזע מודל שבו השבטים השחורים זוכים להגדרה עצמית מלאה, ללא תלות בדרום אפריקה. יו"ר הלשכה לענייני גזע, קרל בושוף, צפה כישלון לתוכניותיה של ממשלת המיעוט הלבנה לשמור על כוחם באמצעות רפורמות קטנות. בושוף האמין כי שלטון הרוב השחור הוא בלתי נמנע ולכן הוא תמך ביצירת מדינה חדשה וקטנה יותר עבור האומה האפריקאנרית.

בשנת 1988 הקים בושוף את הקרן האפריקאנרית החופשית (Afrikanervryheidstigting), המכונה גם אבסטיג (Avstig). העקרונות הבסיסיים של אבסטיג מבוססים על הרעיון שעלייתו של שלטון ממשלת רוב שחור היא בלתי נמנעת, ושממשלת המיעוט הלבנה אינה מוצדקת מוסרית. לכן על האפריקאנרים להקים אומה משלהם, או מדינת לאום, בחלק קטן יותר של דרום אפריקה.

כדי להפוך את האפריקאנרים לרוב באזור מסוים, הלשכה לענייני גזע המליצה על עקרון העסקה עצמית, המחייב שכל העבודה במדינת הלאום תיעשה על ידי אזרחיה, כולל חקלאות, פינוי אשפה וגינון, עבודות שבשאר דרום אפריקה בדרך כלל לא נעשו על ידי אפריקאנרים. על פי הלשכה לענייני גזע, האפריקאנרים יכולים להיות הרוב באזור רק אם הם יעשו את העבודה שלהם בעצמם, ובכך יסתיים הניצול של דרום אפריקאים שחורים כעובדים זולים. כך יהיה להם רוב, והאפריקאנרים יוכלו להיות בעלי שליטה דמוקרטית במוסדות שלהם, ולקבל בפועל מידה מסוימת של ממשל עצמי.

אורניה כנקודת צמיחה של מדינת לאום 

הכוונה הייתה שאורניה תהיה נקודת המוצא של מדינת הלאום, שתוכל לקום רק אם קבוצה גדולה של אפריקאנרים תעבור לאורניה וייוסדו "נקודות צמיחה" (עיירות). מדינת לאום זו תצטרך בסופו של דבר לכלול עיירות כמו פריסקה, בריטסטאון, קרנארבון, וויליסטון וקלוויניה ובכך להאריך את המדינה אל עבר החוף המערבי.

תוכניתו של בושוף לא כללה את כל השטחים של הרפובליקות הבוריות המקוריות, הרפובליקה הדרום אפריקאנית ומדינת אורנג' החופשית. אזורים אלו הם ליבה הכלכלי הנוכחי של דרום אפריקה, שם נמצאים רוב משאבי טבע של דרום אפריקה. במקום זאת, בושוף התמקד באזור לא מפותח כלכלית בכף צפון מערב עם אקלים מדברי למחצה. מדינת מדבר זו, המכונה אורנדיי, לא הייתה רצויה או מעוררת חשש בממשלת דרום אפריקה בשל חוסר הכדאות הכלכלית שלה. אפילו תומכי הרעיון הכירו בכך שמודל זה ידרוש קורבנות כלכליים משמעותיים מהאפריקאנרים שירצו לעבור למדינת הלאום.

אורניה כעיר חופשית 
החל משנת 2014 אורניה התמקדה פחות בפיתוח מדינת לאום. בעשרים השנים שלאחר הקמת העיירה לא הוקמו יישובים אפריקאנריים אחרים בסביבת אורניה או באזור מדינת הלאום המוצעת. כמו כן, אפריקאנרים עירוניים רבים אינם רוצים לחיות באזור כפרי עם פחות שירותים והזדמנויות. עם זאת, באמצעות המשך טרנספורמציה ושינוי דמוגרפי, אפריקנים בשאר דרום אפריקה מאבדים יותר ויותר שליטה במוסדות תרבותיים, חברתיים ואזרחיים. נסיבות אלה אילצו את אוראניה לזנוח את חלום מדינת לאום ולהתמקד בפיתוח אורניה עצמה.

המטרה כעת של ראשי אורניה, על פי כנס אורניה משנת 2016, היא להפוך את אורניה לעיר. אורניה תצטרך להיות עיר חופשית, שבמהלך צמיחתה בפועל ודה יורה קיבלה יותר ויותר שליטה בענייניה שלה.

סיבה נוספת לכך שאורניה מתמקדת פחות בפיתוח מדינת לאום היא מכיוון שהמונח עצמו (Volkstaat) מזוהה עם קבוצות ימין קיצוני. כדי להתמקד בפיתוח האזור סביב אורניה, הוקמה קרן הרטלנד בשנת 2014.

היסטוריה 

האזור של אורניה היה מיושב לפני כ־30,000 שנה על ידי ציידים-לקטים מתקופת האבן שהיו להם אורח חיים נוודי. מספר תחריטים מאוחרים מתקופת האבן מצביעים על נוכחותם של הסן, שנותרה הקבוצה התרבותית החשובה ביותר עד המחצית השנייה של המאה השמונה עשרה, עם הגעתם של חקלאים לבנים. הסימן המוקדם ביותר לנוכחותם של אנשים לבנים באוראניה היא משנת 1762. בתחילת המאה התשע עשרה חקלאים רבים עברו הלוך ושוב על פני נהר האורנג' בחיפוש אחר שטחי מרעה טובים יותר לבעלי החיים שלהם. מפת Rawstone משנת 1842 מציגה את החווה Vluytjeskraal, שעליה תוקם מאוחר יותר אוראניה. התושב הידוע הראשון במה שהיום אוראניה היה סטפנוס אוקרט ורמולן, שקנה את חוות Vluytjeskraal בשנת 1882.

העיירה הוקמה בשנת 1963 בשם Vluytjeskraal על ידי משרד ענייני המים כדי לאכלס את העובדים שחיברו בין תעלות השקיה של פרויקט נהר אורנג' לסכר וונדרקלוף. פרויקט נהר האורנג' היה תוכנית לאספקת מים לאזורים המדבריים בחלקים המרכזיים של דרום אפריקה. כמו כן הוקמו עיירות בנייה דומות אחרות כמו וונדרקלוף ואוויסטון. לאחר תחרות שונה שם העיירה לאוראניה, שהיא וריאציה של המילה האפריקאנרית "oranje" ומתייחס לנהר הסמוך. בשנת 1965 התגוררה באורניה 56 משפחות. עובדים צבעוניים שהשתתפו בפרויקט הבנייה התגוררו באזור נפרד בשם Grootgewaagd. השלב הראשון של הפרויקט הושלם בשנת 1976. לאחר השלמת הסכר עברו רוב העובדים והעיירה ננטשה. משרד ענייני המים עזב את אוראניה לחלוטין בשנת 1989. לאחר עזיבת העובדים הלבנים נותרה במקום רק קבוצת של צבעונים.

בדצמבר 1990 קנו כ־40 משפחות אפריקאנריות, בראשות קרל בושוף, חתנו של ראש ממשלת דרום אפריקה לשעבר, הנדריק פרוורד, את העיירה הרעועה תמורת 1,5 מיליון ראנד (שווי של 13,6 מיליון דולר בשנת 2017) מטעם שירותי הניהול של אורניה (OBD). 13 התושבים הראשונים עברו לאורניה באפריל 1991. באותו חודש קיבלו המחלקה לענייני מים את האנשים שעדיין התגוררו בגרוטגוואגד. לאחר מכן שונה שם גרוטגווארד לקליינגלוק. באותה תקופה כללה העיירה 90 בתים באוראניה ו-60 בקליינגלוק, כולם במצב של ריקבון מקומם. באוגוסט 1991 נקנתה החווה Vluytjeskraal על ידי אוראניה. בפברואר 1992 הוקמה חברת המניות והמועצה המבצעת של העיר, המכונה גם מועצת העיר. אורניה בחרה במועצת מעבר נציג משלה, צורה זמנית של שלטון מקומי לאחר תום האפרטהייד, בשנת 1995. בניית תוכנית השקיה של 400 דונם החלה בשנת 1995 והושלמה באוקטובר 1996.

במחווה מפויסת ביקר הנשיא נלסון מנדלה בעיירה בשנת 1995. הוא הלך לשתות תה עם בטי ורוורד, אלמנתו של ראש הממשלה לשעבר, הנדריק ורוורד. אורניה הגיעה לאבן דרך של 200 תושבי קבע בשנת 1996, במפקד האוכלוסין 2001 גדלה אוכלוסיית אורניה ל־519 תושבים. עד שנת 1998 הושקעו בעיר 15 מיליון ראנד, כולל שדרוג מים, חשמל, כבישים ועסקים.

ב־5 ביוני 1998, ואלי מוסה, אז שר הפיתוח החוקתי בממשלת הקונגרס הלאומי, הצהיר בדיון על התקציב הפרלמנטרי כי "האידיאל של חלק מהאפריקאנרים לפתח את הכף הצפוני-מערבי כבית לתרבות האפריקנית השפה במסגרת החוקה ואמנת זכויות האדם נתפסות על ידי הממשלה כאידיאל לגיטימי ".

בדצמבר 2000 הורתה ממשלת המחוז על פירוק מועצת המעבר של אורניה ועל שילוב העיירה בעיר ת'מבליה יחד עם העיירות השכנות הופטאון וסטרידנבורג. לאחר מכן תבעו תושבי אורניה את ממשלת המחוז בפני בית המשפט העליון בצפון הכף, שקבע כי צריך להתקיים משא ומתן בין תושבי אורניה לממשלה על מעמדה המוניציפלי של העיירה; עד שניתן יהיה להגיע להסכם כזה, שמרה אורניה על מעמדה העצמאי. בשנת 2003 פותח אתר נופש על נהר האורנג', וכן אתר נופש לגמלאות, שני בתי ספר, מרפאה ומגזר חקלאי הולך וגדל.

במאי 2005 התגלע סכסוך כאשר חלק מהתושבים טענו כי העיירה מנוהלת כ"מדינת מאפיה", כאשר מספר תיקים נפתחו בבית משפט במסגרת הסכסוך. סגירת תחנת הרדיו בעיירה על ידי הרשויות בדרום אפריקה בנובמבר 2005 נקשרה למאבקים הפנימיים הללו. לבסוף עזבו חלק מן התושבים את הקהילה. בנובמבר 2005, כ־60 משפחות צבעוניות, שהתגוררו בקליינגלוק לפני 1991, הגישו תביעה מקרקעי לממשלה בגין כ־483 דונם אדמה באורניה. תביעת המקרקעין הוסדרה בדצמבר 2006 כאשר ממשלת דרום אפריקה שילמה פיצויים של 2,9 מיליון ראנד לתובעים.

בשנת 2006 נחנך מרכז הקניות Saamstaan בסך 5 מיליון ראנד. בשנת 2011 החווה Vluytjeskraal-Noord נקנתה על ידי תושבי אורניה. החווה היא ישות משפטית נפרדת ומיועדת לפיתוח מגורים, ולא לחקלאות. אורניה הופרדה מחווה זו בשנות השישים. מספר פיתוחים מסחריים הושלמו מאז 2012 ובשנת 2014 נפתח פארק ההרפתקאות Stokkiesdraai ומרכז קניות. בשנת 2015, מרכז הקניות Die Ou Karooplaas נפתח בין היתר עם בית קולנוע.
ב־14 בספטמבר 2010 ביקר נשיא דרום אפריקה, יעקוב זומה באורניה. לדבריו, הוא "התקבל בברכה" וציין כי לאורניה יש "רעיונות מעניינים", ו"האורנים היו מוכנים לחיות בדרום אפריקה, אך הם רוצים מקום לממש את תרבותם".

בשנת 2016, מועצת העיר אוראניה הכריזה על תוכנית פיתוח בסך 183 מיליון דולר. תוכנית זו אמורה לעורר הקמת שירותים עירוניים, כמו השכלה גבוהה, בעוד חמש שנים. הפרויקטים מבוצעים בעזרת מימון חיצוני.

גאוגרפיה ואקלים 
האזור סביב העיירה הוא אזור ערבות יבשות או אזור מדברי למחצה. אורניה היא חלק מהביומה של נאמה קארו ומקבלת 200–250 מ"מ גשם בשנה. מאז 1991 ננטעו יותר מ־30,000 עצים באורניה ובשדות הסובבים. תושבים פוטנציאליים מוזהרים מפני תנאי מזג אוויר לא יציבים ובלתי נסבלים עם הפרשי טמפרטורה קיצוניים בין קיץ לחורף.

דמוגרפיה 
מפקד אוכלוסין מקומי שנערך בשנת 2014 מצא כי אורניה מונה 1,085 תושבים, המפוזרים על פני 386 משקי בית. המשמעות היא שהיו 2.8 אנשים בממוצע למשק בית. ילדים היוו רבע מהאוכלוסייה בשנת 2007. לטענת רשויות העיירה, האוכלוסייה גדלה ב-10% בשנה בין 2012 ל 2015. בשנת 2011 התגוררו בעיר יותר גברים מאשר נשים, עם יחס של 60% גברים ל-40% נשים.

דרום אפריקאים לבנים היו קבוצת האוכלוסייה הגדולה ביותר באורניה במהלך מפקד האוכלוסין הלאומי בשנת 2011: 97.2% מכלל האוכלוסייה. אפריקאנס היא השפה היחידה בה משתמשים בכל תחומי החיים המקומיים באורניה. על פי מפקד אוכלוסין רשמי שערכו רשויות העיירה בשנת 2014, אפריקאנס היא שפת האם של 95% מהתושבים, ואחריה אנגלית עם 2%. שלושה אחוזים מהתושבים דוברים אפריקאנס וגם אנגלית כשפות אם.

דת 
אוראניה היא קהילה דתית, עם כמה כנסיות מקומיות, ביניהן הכנסייה הרפורמית ההולנדית, שליחות האמונה האפוסטולית, הכנסייה הפרוטסטנטית האפריקנית, הכנסייה הרפורמית האוונגליסטית, הכנסייה הרפורמית, Nederduitsch Hervormde Kerk, חזון ישראל וכנסיית Maranata. כל הכנסיות הן כנסיות פרוטסטנטיות, למעט כנסיית Maranata שהיא חלק מהתנועה הכריזמטית. מקורם של תושבי אורניה מאזורים שונים בדרום אפריקה, וכך נוצר מגוון גדול יחסית של עדות בעיירה. בימי החג החשובים ביותר כמו יום הנדרים מתקיימים שירותים בין-כנסיים. בימי ראשון בתי העסק סגורים ולא מתקיימת עבודה למעט שירותים הנחשבים נחוצים. על פי המפקד המקומי לשנת 2014, הכנסייה הפרוטסטנטית האפריקנית היא העדה הפופולרית ביותר עם 21.9% ממשקי הבית שביקרו בכנסייה. הכנסייה הרפורמית ההולנדית וכנסיית Maranata (שניהם 14.8%) והכנסייה הרפורמית (7.4%). בסך הכל 84.4% ממשקי הבית קשורים לכנסייה.

הכנסייה הפרוטסטנטית האפריקנית הוקמה ככנסייה הראשונה באורניה בשנת 1991. הכנסייה היא מבנה טרומי והכנסייה היחידה באורניה עם מגדל כנסייה.

הכנסייה ההולנדית הרפורמית באורניה הוקמה בשנת 1999, כאשר התנתקה מקהילת NG Hopetown. הכנסייה היא חלק מבית המדרש של הופטאון ומסינוד הכף הצפוני. במארס 2015 הצביעה הכנסייה ההולנדית הרפורמית באורניה נגד שינוי צו הכנסייה לקבל את וידוי בלהר, וכך גם רוב הכנסיות בסינוד הכף הצפוני.

שכונות וארכיטקטורה 
באורניה שלוש שכונות מגורים: קליינגלוק, אורניה מזרח ואורניה מערב. קליינגלוק ממוקם כ-1.5 ק"מ דרומית למזרח אורניה והוא מעט עני יותר משאר העיירה, אם כי הפער הכלכלי מצמצם. בין אוראניה מזרח לקליינגלוק נמצא קמפוס בית הספר CVO ואזור התעשייה.

בשנת 2015 החלה בנייתה של שכונת קארוסיג, הממוקמת בין אורניה מזרח לקליינגלוק. [99] בשנת 2016 התחילה גם עם הרחבת קליינגלוק, שבה בעוד חמש שנים ייבנו כ-250 בתים חדשים, מתוכם כ-200 יחידות תת-כלכליות.

רבים מהבתים החדשים נבנו בסגנון קייפ הולנדי. רבים מהבתים המקוריים מתקופת המחלקה לענייני מים הם בתים טרומיים. אף על פי שחלק מהבתים הללו שופצו, אחרים מראים עקבות של ריקבון, שכן בתים טרומיים אלה נבנו לפני יותר מ־20 שנים.

לעיירה יש גם שדה תעופה קטן עם שני מסלולי מסלול, אחד של 1,200 מטר עם כיוון של 03/21 ואחד של 1,500 מטר עם כיוון של 30/12.

פוליטיקה וממשל

המועצה הייצוגית של אורניה 

המועצה הייצוגית של אוראניה (Orania Verteenwoordigende Raad) היא הגוף המנהל הנבחר של אורניה, קרל בושוף (הרביעי) הוא יו"ר ההמועצה. ה-OVR היא המועצה העירונית היחידה שלא פורקה במהלך הארגון מחדש של המערכת העירונית בשנת 2000.

התושבים בוחרים דירקטוריון מדי שנה המורכב מחמישה חברים ויו"ר, הדריקטוריון משמש כמועצת העיירה. תקציב מועצת העיר לשנת הכספים 2006/2007 היה R2,4 מיליון, אך צמח ל-15.3 מיליון בשנת 2017.

המועצה אינה מקבלת תקציב כספיות מהממשלה הארצית או של הפרובינציה. ה-Helpsaamfonds, מוסד ללא כוונת רווח, מגייס כסף לפרויקטים כמו דיור מסובסד, כדי שתושבים עניים יוכלו להשיג דיור בעיירה. המועצה עוזרת לצעירים רווקים שמגיעים לאורניה בחיפוש אחר עבודה, וגם למשפחות.

בעיירה אין תחנת משטרה של משטרת דרום אפריקה או בית כלא. באוקטובר 2014 הוקמה שירות הביטחון של אורניה (OVD) המורכבת משתי חטיבות: ביטחון וצדק. מחלקת הביטחון אחראית על שירותי חירום, כיבוי אש, תעבורה, חקירות תלונות ואירועים וניטור אזעקות. האגף אחראי גם על סיורי משמרות השכונה של AfriForum, המבוצעים על ידי מתנדבים. חשודים בפשעים מובלים לתחנת משטרת בעיירה הסמוכה הופטאון. מחלקת השיפוט אחראית על התיווך הפנימי של סכסוכים. התושבים מוזמנים להשתמש בהליכי גישור ובוררות אלה, במקום לפנות למערכת המשפט.

לאורניה מרפאה קטנה ואחות מבקרת בעיירה פעמיים בשבוע. באורניה פועלים כ-30 ארגונים חברתיים וחצי-ציבוריים.

מסגרת משפטית 
אף על פי שאורניה שוכנת בתחומי העירייה המקומית תמבליה, היא אינה חלק ממנה מבחינה מנהלתית. לאורניה יש מבנה מוניציפלי משלה בדמות המועצה הייצוגית של אוראניה, המבוססת על חוק המעבר לשלטון מקומי משנת 1993, בעוד שכל שאר העיריות בדרום אפריקה מבוססות על חוק המבנים העירוניים משנת 1998. בשל כך אורניה, אינה מקובלת שירותים (כגון ביוב, כבישים וסילוק אשפה) מעיריית תמבליה ומספקת אותם בעצמה. כמו כן, עיריית תמבליה לא גובה מיסים באורניה. מסגרת משפטית זו הונחה בשנת 2000 כאשר הושג הסכם בין הקבינט של דרום אפריקה, ממשלת כף צפון והוועד המייצג של אורניה בדבר המעמד הארעי של אורניה. הסכם זה אושר כפסק דין של בית המשפט העליון בצפון הכף.

היישוב עצמו נמצא בבעלות של חברה פרטית, בלוק המניות של Vluytjieskraal, אשר אחראית על ניהול השוטף של היישוב. הבעלות על מגרשים ובתים היא בצורת מניות בחברה, על פי מסגרת המכונה 'גוש מניות' על פי החוק הדרום אפריקאי. לא ניתנים כתבי בעלות, למעט שטחים חקלאיים. בעל המניות רוכש את הזכות להשתמש בנכס המקושר למניות שבידם.

בלוק המניות של Vluytjeskraal מתפקד כמינהל עירוני, הממומן על ידי היטלים לאספקת שירותים כגון מים, חשמל וסילוק אשפה. חברות כמו Eskom ו - Telkom מספקים שירותים לעיירה, אשר מחלקת את העלויות בין המשתמשים וגובה את הכסף.

מגורים 
מכיוון שהעיירה בבעלות פרטית, חובה לקבל אישור לגור בעיירה (למגורים זמניים ולמגורים ארוכי טווח). תושבים פוטנציאליים מתקבלים רק לאחר ראיון עם ועדת קבלה, אשר יכולה לשלול את זכות המגורים למועמדים עם עבר פלילי, למשל. לאחר שהתקבלו התושבים החדשים הופכים לחברים בקהילה, כבעלי מניות ברכישת נכס או כשוכרים.

הקריטריון החשוב ביותר לקבלה הוא האם המועמד אפריקאנר. למרות העובדה שמרבית מקורות התקשורת מדווחים כי אסור לאנשים שחורים או צבעוניים לחיות באורניה, גזע אינו קריטריון אשר לפיו שופטים תושבים פוטנציאליים. בשנת 1990, מייסדי אורניה הגדירו את האפריקנריות במונחים תרבותיים ולא לפי גזע. [128] אין כללים שאוסרים על דוברי אפריקאנס חומים או שחורים לחיות באורניה.

יש אנשים אשר עזבו את אורניה בגלל תעסוקה מוגבלת או חוסר התאמה לנורמות החברתיות המקומיות. חיי הכפר והשוני באורח החיים בהשוואה לסביבה עירונית הם גם גורמים המקשים על ההסתגלות לחיים באורניה.

קיימות 

המועצה שמה דגש רב על אוטרקיות, כולל מיחזור פסולת ושימור האזור. הפרדת אשפה ומיחזור הם חובה לכל משקי הבית והתושבים אוספים את האשפה שלהם בחמישה פחי אשפה שונים. דודי שמש הם דרישה לכל הבתים החדשים שניבנים באורניה. ניתן לראות דוגמאות לאדריכלות בת קיימא ברחבי העיר, כולל בתים שנבנו מחומרים כמו אבן, עץ וחציר.

בשנת 2014 הציגה אורניה את מערכת שיתוף האופניים שלה. פרויקט האופניים הציבוריים של אורניה הוא ככל הנראה הראשון מסוגו באפריקה.

יחסי חוץ 
קיומה של אורניה כעיירה תרבותית הוענק על ידי החוקה של דרום אפריקה, המכירה בזכות להגדרה עצמית לפי סעיף 235. אורניה אימצה גישה לא לוחמנית כלפי ממשלת דרום אפריקה, אשר אימצה גם מדיניות של התרחקות כלפי אורניה. ממשלת הקונגרס הלאומי מתחמקת מדיון בנושא אורניה ומעמדה. הקונגרס הלאומי רואה את אורניה כנושא פחות חשוב מנושאים פוליטיים רבים אחרים במדינה.

ב-5 ביוני 1998, ואלי מוסה, אז השר לפיתוח חוקתי בממשלת הקונגרס הלאומי, הצהיר בדיון על תקציב הפרלמנט כי:

"השאיפה של חזית החירות ושל אפריקאנרים אחרים לפתח אזור מסוים במדינה (פרוזדור הכף הצפוני-מערבי) כבית לשפתו ותרבותו של האפריקאנר - במסגרת החוקה ומגילת הזכויות נראית על ידי הממשלה כדבר לגיטימי."

ביולי 2004 ביקר בעיירה דיפו פיטרס, אז ראש הכף הצפוני. פיטרס אמרה שהיא התרשמה מהדרך בה הקהילה באורניה מתפתחת. ב־4 ביולי 2007, אורניה וממשלת הכף הצפוני הסכימו כי נושא השלטון העצמי של אורניה יידון בכל רמות השלטון.

ביוני 2007 נפגשו בפרטוריה נציגים מאורניה עם נציגים מן הקהילה הצבעונית מארסטרוסט. הנציגים נפגשו כבדי לדון בפיתוח קהילתי ובשיטות של ממשל עצמי. לדברי המבקרים, קבלת הפנים הייתה טובה והם בהחלט למדו דברים ולא חוו שום מתח גזעי במהלך הביקור.

בשנת 2009 ביקרה משלחת מליגת הנוער של הקונגרס הלאומי בעיירה. המנהיג יוליוס מלמה היה מלא שבחים על שיתוף הפעולה בין התושבים: "הם עובדים יחד במקום זה נגד זה". באותה שנה ביקרה משלחת מאורניה את הנשיא ג'ייקוב זומה והזמינה אותו לבקר באורניה. הוועדה לקידום והגנה על זכויות קהילות תרבות, דתות ולשנות ביקרה גם באורניה.

ב־14 בספטמבר 2010 ערך הנשיא זומה את הביקור המובטח באורניה וקיים פגישה עם המייסד קרל בושוף, בנו, ראש עיריית אורניה, קרל בושוף הרביעי ומנהיגי קהילה אחרים. לאחר הפגישה ביקר זומה בפרויקטי דיור ופרויקטים חקלאיים שונים באורניה.

ב־11 בדצמבר 2012 חתמו אורניה וקהילת הקוזה של Mnyameni על הסכם שיתוף פעולה. מטרת ההסכם לסייע זה לזה בפיתוח מוסדות משלהם. שתי הקהילות מבקשות גם להעביר ידע בין הקהילות במטרה להפחית את תלותן ביוזמות ממשלתיות להתפתחותן.

בשנת 2013 נפגשו חברי תנועת אורניה, בהם הנשיא קרל בושוף הרביעי, בסיור באירופה עם חברי פרלמנט מהמפלגה למען החירות, האינטרס הפלמי בבלגיה ומפלגת העם הדרום טירולית במחוז דרום טירול באיטליה. במהלך ביקור נוסף באירופה ב־2014, חברי תנועת אורניה נפגשו גם עם חברי פרלמנט ממפלגת הרפורמה ומפלגת הפנייה הנוצרית-דמוקרטי בהולנד והנוצרית-דמוקרטית הפלמית בבלגיה.

בשנת 2015, מושל דרום טירול לשעבר, לואי דורנוואלדר, ביקר באוראניה.

לפני הבחירות העירוניות בדרום אפריקה בשנת 2016, סניף מפלגת לוחמי החירות הכלכלית במועצה האזורית תמלייה (שבה נמצאת אורניה) פתח במערכה נגד קיומה של אורניה, כולל ההבטחה לסיים את מעמדה האוטונומי של אורניה אם המפלגה יזכה בבחירות בעירייה. לאחר ביקור באורניה, ראש עיריית תימבליה ובמקביל מועמד המפלגה, דני ג'ונאס, אמר שהוא רוצה לשמור על הסטטוס קוו, ושהוא רוצה לעבוד עם אורניה לטובת תמלייה. המפלגה זכתה בסופו של דבר ב-11.6% מהקולות במועצה האזורית תמבליה.

בשנת 2017 ביקר המחלקה לאמנות ותרבות באורניה. האיגוד המקצועי COSATU פתח גם כן במערכה נגד קיומה של אורניה, לטענתו מפני שאורניה "מערערת את הסדר הדמוקרטי בדרום אפריקה". בהזמנת אורניה, מאוחר יותר ביקרו נציגים של COSATU בעיירה.

יחסים עם ארגונים אפריקאנרים אחרים 
האופוזיציה מימין למפלגה הלאומית בתקופת האפרטהייד, המפלגה השמרנית, מעולם לא תמכה במושג מדינת הלאום עד 1993. רק כשהתחילו לשתף פעולה עם ארגוני ימין אחרים במסגרת חזית העם האפריקאנרי, המפלגה השמרנית תמכה במושג מדינת הלאום. עם זאת, תוכניתם לא כללה את אורניה, אלא נועדה להפריד בין חלקי טרנסוואל, כולל פרטוריה, ולהקים מדינת לאום שבה לתושבים השחורים הרבים תהיה זכות הצבעה מוגבלת בלבד. משא ומתן על תוכנית זו נוהל עם הקונגרס הלאומי האפריקני, אך המפלגה השמרנית סירבה לחתום על ההסכם. ממשלת המיעוט הלבנה האחרונה, בראשות דה קלרק התנגדה גם להקמת מדינה אפריקאנרית ולקיומה של אורניה, אך לא נקט כל פעולה נגד אורניה. ממשלת דה קלרק חשבה שהפרויקט של אורניה ייכשל בגלל ליקויים בתוכנית.

בינואר 2010 פרסם היומון האפריקני Beeld מאמר מאת פרנס דה קלרק, מנכ"ל מועצת הכפר אוראניה, ובו תיאר את הצלחותיה של אוראניה. דה קלרק התרחק גם מטעם הקהילה כולה מארגוני ימין אפריקאנרים שלטענתו "מנצלים את הצלחות של אורניה למטרותיהם ".הוויכוח על מדינת לאום חזר לתקשורת המרכזית באפריל 2010 לאחר ההתנקשות ביוג'ין טר'בלאנש, המנהיג של חזית ההתנגדות האפירקאנרית. קרל בושוף אמר כי הרצח הוא סמל להתקפות החווה שאין דרך לתאר אותו "מלבד כמצב מלחמה ". עם זאת, בושוף דחה את ההזמנה להשתתף בהלווייתו של טר'בלאנש: "אני לא אוהב אותו. הוא העדיף דרך של עימות וסכסוך. רצינו לעשות זאת אחרת." בושוף הרביעי ציין גם כי תפישת אורניה (של העבודה העצמית) היא בסתירה למערכת השליטה של עידן האפרטהייד. לטענתו אורניה אינה פופולרית במיוחד בקרב ארגוני הימין הקיצוני האפריקאנרים.

חברי ארגון זכויות האזרח AfriForum ביקרו באורניה בשנת 2015 והגישו דוח חיובי על העיר לתנועת הסולידריות. חברי תנועת הסולידריות החליטו אז במהלך פסגת המשבר לתמוך רשמית באורניה.

בחירות

בחירות כלליות

בחירות מקומיות 
תושבי אורניה מצביעים למועצה המייצגת שלהם באותו יום עם הבחירות המקומיות הארציות. בשנת 1995 נערכו הבחירות הראשונות למועצה לנציגות המעבר של אורניה. בשנים 2000, 2006, 2011 ו-2016, תושבי אוראניה הצביעו למועצה הייצוגית של אורניה וכן למועצה של עיריית מחוז פיקסלי קא סמה, אך לא למועצת העירייה המקומית ת'מבליה.

כלכלה וחקלאות 

חקלאות חשובה מאוד לכלכלת אורניה ובמקום נמצא אחד ממטעי הפקאן הגדולים ביותר בדרום אפריקה. מטעי הפקאן העניקו לאורניה דחיפה כלכלית משמעותית. רוב התוצרת מיוצאת לסין. מאז רכישת העיירה בת 430 הדונם, הקהילה הוסיפה עוד 8,000 דונם של אדמות חקלאיות. תחנת שאיבה על גדת נהר אורנג', שממונה ונבנתה על ידי תושבי העיירה, משמשת לאספקת מים לחקלאות. התחנה מחוברת למערכת המשתרעת על פני 9 ק"מ.

בשנת 2014 הוקמו באורניה למעלה מ-120 עסקים. השירותים הכלכליים בעיר כוללים מוקד טלפוני, סוכני מניות ומשרד אדריכלים. בשנת 2011 עמד המחזור השנתי של הקהילה על כ־48 מיליון ראנד. מחירי הנכסים בשנת 2010 נעו בין לפחות 250,000 ל־900,000 ראנד עבור נכסים חדשים על שפת הנהר. מחירי הבתים באורניה צמחו בממוצע ב-13.9% בשנה בין השנים 1992–2006.

תעשיית התיירות של אורניה זכתה להתפתחות מהירה מאז שהושלמו בנייתם של ספא ומלון בוטיק יוקרתי בשנת 2009. אורניה טורס (Orania Toere), מפעילת התיירים הרשומה הראשונה של אורניה הושקה גם בשנת 2009. בשנת 2010 היו בעיר שלוש עשרה ספקים עצמאיים של לינה. אלה כוללים שני פארקי קרוואנים, דירות בשירות עצמי, חדרים, בית מלון ובתי הארחה. בין אוקטובר 2012 לפברואר 2013, יותר מ-2,000 נופשים ביקרו בעיירה.

בשונה משאר דרום אפריקה כל כוח העבודה באורניה הוא מהאוכלוסייה הלבנה, גם עבודות לא מיומנות כמו גינון ופינוי אשפה מבוצעים על ידי כוח עבודה לבן. הצמיחה המהירה בין השנים 2010 ל 2014 הביאה להקמת פיתוחים מסחריים חדשים ולמספר הולך וגדל של תושבים חדשים בוגרים צעירים. עם זאת, זה גם גרם לגידול בפערי ההכנסה בין התושבים. השכר הממוצע באורניה בשנת 2007 היה כ־4,000 ראנד לחודש, וזה נמוך יחסית לשכר הממוצע של לבנים בדרום אפריקה. היעדר כוח עבודה שחור זול גורם לכך שיוקר המחיה באורניה גבוה כפליים משאר דרום אפריקה; ויש חוסר בכוח עבודה לא מיומן. בשנת 2009, 14% מהאוכלוסייה היו בעלי עסקים משלהם.

באפריל 2004 השיקה אורניה מערכת מוניטרית משלה, שנקראת אור (Ora). המערכת מבוססת על הרעיון של שוברי מתנה. הבנק המקומי של אוראניה, הבנק השיתופי אורניה חיסכון ואשראי (Orania Spaar en Krediet) אחראי על יוזמה זו. הבנק הקואופרטיבי של אורניה הוא הבנק הקהילתי הגדול ביותר בדרום אפריקה. השימוש באור כאמצעי תשלום נועד גם כדי להרתיע גניבה שכן ניתן להשתמש באור רק באורניה. בשנת 2011 היה אור במחזור בשוי של כ-580,000 דולר. בשנת 2017 הוא היה בשוי 3 מיליון ראנד. שטרות חדשות מודפסות אחת לשלוש שנים כדי להחליף את התווים הישנים בגלל בלאי. סדרת F הושקה באפריל 2017. בשנת 2017, יצאה גרסה הדיגיטלית של אור, ה-e-Ora, כמטבע מבוזר.

בין השנים 1998–2002, היה אורניה משק חלב גדול. אף על פי שהמחלבה נתפסה כאחת המחלבות המודרניות בדרום אפריקה, העלויות הגבוהות של מכונות מיובאות, שנגרמו כתוצאה מירידה בערך הראנד, בשילוב עם עליית מחיר החיטה ששימשה להאכלה בקר, הוביל לחיסולו. פרויקט שאפתני נוסף, טחנה לעיבוד מוצרי חיטה שונים, הסתיים בשנת 2005, אך לא הצליח ונסגר באותה מידה. רשויות אורניה נמנעו מאז מפרויקטים רחבי היקף ובמקום זאת מתמקדות בפיתוח ארגונים קטנים כדי להמשיך לפתח את הכלכלה המקומית.

סמל ודגל 
סמל אורניה הוא הענק הקטן (Klein Reus), דמות ילד קטן שמפשיל שרוולים, אשר משמש גם כקמע של העיירה. הסמל מתאר את השאיפות של תושבי אורניה והנכונות שלהם לעבוד קשה כדי להשיג אותם. הענק הקטן מופיע גם על דגל העיירה, על מטבע האור, על תגים ועל סחורה שמיוצרת באורניה. דגל העיירה כולל את דמותו של הענק הקטן על רקע כחול וכתום שהם הצבעים הלאומיים של האפריקאנרים.

תרבות ופנאי 
מוסדות תרבות באורניה כוללים את מועצת האמנות של אורניה (Orania Kunsteraad) והמוזיאון של אורניה להיסטוריה של התרבות (Orania Kultuurhistoriese museum). בתערוכות במוזיאון מוצגות, בין היתר, אוסף הרובים של פליקס לאטגן ודגל הוורקלור של יאפי פורי. אוסף של פסלי חזה של מנהיגי דרום אפריקה, ממוסדות שכבר לא רצו את פסליהם לאחר תום האפרטהייד, נמצא בגבעת המונומנט בעיר. כמו כן בעיירה נמצא גם מוזיאון ורוורד, בו מוצגים פריטים ותצלומים של הנדריק ורוורד ראש ממשלת דרום לשעבר. מוזיאון זה שוכן בביתה של בטסי ורוורד בה התגוררה משנת 1992 ועד מותה בגיל 98 בשנת 2000.

אנדרטת קוקסיסטר, שהוקמה בשנת 2003, מכבדת את הנשים שאפו ומכרו קוקיסיסטרים (מאפה אפריקאנרי מסורתי) לגיוס כסף למטרות צדקה. אנדרטת קוקסיסטר היא אחת האטרקציות התיירותיות בעיירה. באורניה שוכנת גם באנדרטת המתנדבים האירית. אנדרטת המתנדבים האירית מוקדשת לחיילים האירים שלחמו בצד הבורים במהלך מלחמת הבורים השנייה. אנדרטת המתנדבים האירית הועברה לאורניה מבריקסטון (יוהנסבורג) בשנת 2002 על ידי קבוצה של אפריקאנרים, לאחר שהיה חשש שהאנדרטה תהרס.

פעילויות תרבות מסורתיות כמו ריקודי עם ומשחקים כמו Jukskei מקודמים בקהילה, אוכל אפריקאנרי מסורתי הוא חלק מהמורשת הקולינרית המקומית. בעיירה יש גם נבחרת רוגבי, המורדים של אורניה, שמשחקים באיחוד הרוגבי מערב גריווקלנד. קרנבל אורניה (Orania Karnaval), בעבר נקרא מופע מדינת הלאום (Volkstaatskou), הוא האירוע התרבותי החשוב ביותר בעיר. הוא נערך מדי שנה באפריל מאז שנת 2000 והקרנבל כולל תערוכות, תחרויות, דוכני אוכל וקונצרטים של אמני אפריקאנרים מקומיים ולאומיים.

תושבים צעירים באורניה מתלוננים לעיתים על היעדר פעילויות פנאי. אורניה מציעה בילויים מוגבלים לבני נוער ומבוגרים צעירים. מרוץ מרובע הוא בילוי פופולרי, אך מועצת העיר אסרה אותו מטעמי בטיחות. הביסטרו היה מקום מפגש פופולרי לבני הנוער של אורניה, אך נסגר לאחר שהבעלים נפטר בשנת 2009. שני עסקים בולטים הם חנות משקאות בשם בית היין (Die Wynhuis) ובר בשם Die Vaatjie. את בית היין מבקרים לא רק המקומיים אלא גם אנשים צבעוניים מחוות שכנות. הבר היה מקום שנוי במחלוקת בקרב חברי הקהילה, מכיוון שהוא נתפס כמקום של מוסר רופף, בו פרצו לעיתים קרבות בין לקוחות. המקום נשרף בשנת 2009 ונפתח מחדש בשנת 2011, אך כרגע סגור. הדברים השתפרו משמעותית בשנת 2014 עם פתיחתו של Die Ou Karooplaas Winkelsentrum, בו נמצאים גם בית קולנוע וחנויות פיצה ופתיחת פארק ההרפתקאות Stokkiesdraai, בו נמצאים גם בר ובית קפה.

חגים 
החג החשוב ביותר בעיירה הוא יום הנדרים שנחגג מדי שנה ב-16 בדצמבר. בחג זוכרים את הניצחון של 470 חלוצים על צבא של 15,000 לוחמי זולו בשנת 1838.

חינוך 
באורניה ישנם מספר מוסדות חינוך. ישנם שני בתי ספר משולבים לחינוך יסודי ותיכון. כל הפעילויות החינוכיות באוראניה מתקיימות בפיקוח מועצת החינוך המתאמת באורניה.

חינוך יסודי 

ישנם שני בתי ספר באורניה, בית הספר אורניה חינוך נוצרי עממי (Christelik-Volkseie Onderwys) בית הספר העממי אורניה (Volkskool Orania). שני בתי הספר מלמדים באפריקאנס, כאשר אנגלית נלמדת רק כשפה שנייה. שני בתי הספר עוקבים אחר תוכנית הלימודים של IEB, המשמשת את רוב בתי הספר הפרטיים בדרום אפריקה. בתי הספר אינם מקבלים כל מימון ממלכתי ומדגישים את ההיסטוריה האפריקאנית ואת האתוס הנוצרי. עם זאת, בית הספר CVO וה-Volkskool משתמשים בשיטות לימוד שונות.

בית הספר CVO, שהוקם בינואר 1993, משתמש בשיטות לימוד קונבנציונליות. בשנת 2014 נרשמו 225 תלמידים, חלקם מעיירות שכנות. מאז שנת 2014 נבנה מרכז טכני משותף לבית הספר CVO ולמרכז ההדרכה החדש של קארו עליון. מרכז ההדרכה של קארו עליון עלה כ־8 מיליון ראנד ומומן על ידי סולידריות. המרכז הטכני נפתח בשנת 2016. בית הספר העממי משתמש בשיטות לימוד לא שגרתיות בצורת מערכת הוראה מונעת עצמית, בה התלמידים יכולים לקבוע את לוח הזמנים השבועי שלהם וגם מציע גם למידה מרחוק. הוא הוקם ביוני 1991, עם ג'וליאן ויסר כמנהל הראשון.

יש יריבות מסוימת בין שני בתי הספר, שהיא בדרך כלל ידידותית. לא כל הילדים המקומיים הולכים לביתי הספר ספר באורניה: יש הורים שבוחרים בחינוך ביתי או שולחים את ילדיהם לפנימיות בערים כמו בלומפונטיין. בתי הספר של אורניה השיגו באופן עקבי שיעור של 100% בבגרות מאז שנת 1991. [224]

חינוך על-תיכוני 
מרכז ההדרכה של קארו עליון נפתח בשנת 2016. המרכז להכשרת קארו עליון הוא מכללה להכשרה טכנית, המשתמשת במערכת של "עבודה ולמידה". בשל הביקוש הרב לבנאים באורניה, הקורסים מתמקדים בעיקר בשיטות בנייה.

מוסדות חינוך על-תיכוניים אחרים הם אקדמיה טכנית (Technik Akademie) ואקסלנסיה הארקדמיה (Exellencia Haarakademie).

בימים אלה מתנהל משא ומתן עם האוניברסיטה הפרטית האפריקאית Akademia בנוגע להקמת מרכז לימודים באורניה. באורניה נפתח גם קמפוס עם מגורים.

מדיה 
תחנת הרדיו הקהילתית המקומית הראשונה, רדיו קלאב 100, הושבתה על ידי רשות התקשורת בדרום אפריקה בנובמבר 2005, מכיוון שהתחנה שידרה ללא רישיון ולטענת רשות התקשורת שידרה גם "תוכן גזעני". הנהלת תחנת הרדיו טענה כי הם הגישו בקשה שוב ושוב לקבל רישיון וכי הם רק עורכים שידורי מבחן. השידורים היו בעיקר חדשות מקומיות כמו ימי הולדת ואירועים חברתיים. בדצמבר 2007, ICASA העניק רישיון לרדיו אורניה החדש, והתחנה החלה לשדר ב-95.5 מגהרץ ב-13 באפריל 2008. תחנת הרדיו הקהילתית מנוהלת על ידי מתנדבים ויש לה יותר מ-50 תורמים.

כתב העת העירוני אוראניה (Orania Stadskoerant), לשעבר חדשות העיירה (Dorpsnuus) מפורסם על ידי מועצת העיר אורניה מאז נובמבר 2005 ומדווח על אירועים מקומיים וישיבות מועצת העיר. Foreground הוא מגזין דו-חודשי של תנועת אורניה, המיועד בעיקר לתושבים שאינם תומכים בתנועה. החדשות האלה (Ditsem Nuus) הוא עיתון מקומי וחודשי עצמאי המופץ ללא תשלום באזור אוראניה, כולל חלקים מקימברלי ובלומפונטיין. פנס (Flitslig) הוא דף פרסומת חודשי בו עסקים מציעים את שירותיהם או הנחותיהם.

לקריאה נוספת 
 Burgt, Henry van der (2016), The Afrikaner Quest for Community. A study on Communitarianism in Orania, Nijmegen: Radboud University Nijmegen
 Cavanagh, Edward (23 April 2013). Settler Colonialism and Land Rights in South Africa: Possession and Dispossession on the Orange River. Palgrave Macmillan. ISBN 978-1-137-30577-0.
 Haleniuk, Aleksander (2013), Orania – the embryo of a new Volkstaat?, Warskou: Uniwersyte Warszawski
 Hagen, Lise (2013), Place of our own: The Anthropology of Space and Place In the Afrikaner Volkstaat of Orania, Pretoria: University of South Africa
 Pienaar, Terisa (2007), Die aanloop tot en stigting van Orania as groeipunt vir 'n Afrikaner-volkstaat, Stellenbosch: Universiteit van Stellenbosch

קישורים חיצוניים 
 
אתר העיירה

ירחון העיירה (באפריקאנס)

הערות שוליים 

דרום אפריקה: ערים
הכף הצפוני
יישובים שהוקמו ב-1991