Muss i denn

"Muss i denn" (משוואבית: "חייב אני, אז") הוא שיר גרמני עממי בניב גרמני שוואבי שיצא משפת היום יום ונחשב למסורתי כיום. גרסתו הראשונית מתוארכת לשנת 1827, אז נכתב ופורסם על ידי פרידריך זילכר.

המנגינה וכמה בתים של שיר זה זכו לפרסום נרחב באמצעות העיבוד מחדש של אלביס פרסלי בשיר "Wooden Heart" משנת 1960, כמו גם הגרסה של ג'ו דאוול משנת 1961. בעקבות עיבודים מחדש אלו השיר הפך לאחד השירים הגרמניים המפורסמים ביותר אי פעם.

היסטוריה 
Muss i denn עוסק בגבר, במקור הרפתקן שיוצא ל"שנות המסע" המסורתיות שלו, עוזב את אהובת ליבו ונשבע להישאר נאמן עד שיחזור להתחתן עימה. השיר הופיע לראשונה בעמוד שש עשרה באוסף השירים הפופולריים של פרידריך זילכר.

מקור השיר, לעומת זאת, מעורפל והטקסט המקורי לא הוקלט. זילכר ציין בשיחה בינו לבין המלחין הגרמני לודוויג אולנד כי מקור הלחן הוא "מנגינה ישנה מוירטמברג".

השיר התפרסם החל מאמצע המאה ה-19. עד מהרה הוא התחבב על חיילי הצבא הקיסרי כמו גם בקרב קבוצות טיולים וצעידה, ולכן נחשב בשלב מוקדם לשיר פטריוטי. הוא גם הפך לפופולרי בקרב אנשי הצי הגרמני הקיסרי. השיר תורגם לאנגלית תחת הכותרת "חייב אני, אז? חייב אני, אז? מהעיר חייב, אז?" על ידי הנרי ויליאם דולקן בשנת 1856.

כמה ביצועים "Muss i denn" זכו לפופולריות רבה במאה ה-20; מהם כמה שראויים לציון בוצעו על ידי מרלן דיטריך ועל ידי הזמרת היוונית ננה מושקורי.

ראו גם 
 Ein Heller und ein Batzen
 Märkische Heide, märkischer Sand
 היה זהו אדלווייס

קישורים חיצוניים

 "Muss i denn", באתר ingeb.org

הערות שוליים 

שירים בגרמנית
שירים על פרידה