אלברט פון קלר

אלברט פון קלר (בגרמנית: Albert von Keller; 27 באפריל 1844 – 14 ביולי 1920) היה צייר גרמני ממוצא שווייצרי. הוא התמחה בפורטרטים ובסצינות בייתיות, בהן דמויות נשים הן מאפיין בולט.

ביוגרפיה 
קלר נולד בגאיס, שווייץ. הוא היה אחד משמונה ילדים שנולדו לקרוליין קלר, שהתגרשה לאחר לידתו. כנהוג באותם ימים, היא חידשה את השימוש בשם הנעורים שלה. כשהיה בן שלוש, לאחר מספר מעברי דירה, התיישבה המשפחה בביירוית, שם למד בבית הספר היסודי ולקח שיעורי פסנתר.

בשנת 1852, אמו קיבלה אזרחות בבוואריה. באמצע 1854 הם עברו להתגורר במינכן והוא נרשם לגמנסיה, וכשסיים את לימודיו בשנת 1863, עבר לאוניברסיטת לודוויג מקסימיליאן כדי ללמוד משפטים.

לאחר 1865 החליט להמשיך בקריירה באמנות במקום משפטים, ולמד זמן קצר בלבד באקדמיה לאמנויות יפות. הוא ערך מספר נסיעות לימודים ברחבי גרמניה, צרפת, איטליה ומדינות השפלה.

בשנת 1878 נישא לאירנה פון איכטאל (1858–1907), נכדתו של בנקאי החצר הבווארית. בסופו של דבר הוא יצייר למעלה מארבעים דיוקנאות שלה. בנם הראשון נפטר כתינוק. בנם השני, נולד בשנת 1884, אך נפטר בשנת 1906, זמן קצר לפני אמו.

יצירה 
משנת 1867 עבד בכמה אולפני אמנים שונים ברחבי מינכן, כולל זה של ארתור פון רמברג, שם למד ציור עירום.

בנוסף ללימודיו האקדמיים, קלר התמצא בעבודתם של ציירים איטלקים. לאחר קרבה מסוימת לציור סלוני אקדמי, הוא הגיע לסגנון אקספרסיבי באמצעות מגע עם אימפרסיוניזם, אך בעיקר עם ציורו של חברו לכל החיים הוגו פון הברמן.

הוא צייר דיוקנאות ועירום בסגנון ובפורמט גדול. לאחר שנכנס להיות חבר בחברה הפסיכולוגית בשנת 1866, עסק גם בנושאים מיסטיים ודתיים.

משנת 1869 היה קלר מציג שותף בארמון הזכוכית המלכותי ובאגודת האמנות במינכן, והחל מ־1873 חבר בעמותת האמנים "אלוטריה". את פריצתו האמנותית הוא השיג בשנת 1873 עם הציור "שופן" עליו קיבל מדליה בווינה.

ייצוג הנשים שולט בכל היצירה של אלברט פון קלר. הספקטרום נע בין עירום לדיוקנאות קונבנציונליות, כולל הצארית אלכסנדרה פיודורובנה הרוסית. במיוחד בעבודתו המאוחרת, בולט אצלו הצגת נשים בסביבה מפוארת בתנוחות שונות. מקום מגוריו המפואר במינכן שימש מוטיב רקע בתמונות.

בשנת 1892 הוא היה אחד ממייסדי הזצסיון במינכן ושימש כסגן נשיא בשנים 1904 עד 1920. הוא היה גם חבר הנהלה ב"דויטשר קונסטלרבונד ". בשנת 1898 הוא קיבל את צלב האבירים של מסדר הכבוד של הכתר הבווארי, שהעניק לו זכות שימוש בשמו בתואר האצילות.

בפברואר 1905 הציג מוזיאון במינכן תערוכה של עבודותיו. בשנת 1914, כאשר אורגן מחדש ה- Neue Pinakothek במינכן, עשרים ציורים של האמן נכללו בתערוכת הקבע.

תמונותיו פורסמו בפרסומים רבים במהלך חייו, כולל כתב העת Jugend.

הוא נפטר ב־14 ביולי 1920 במינכן. הוא ואשתו איירין נקברו באלתר סודריפהוף.

גלריה

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

ציירים גרמנים
גרמנים שנולדו ב-1844
גרמנים שנפטרו ב-1920