הלשכה החשאית

הלשכה החשאית (Та́йная канцеля́рия) היה גוף החקירות הפוליטיות העיקרי ברוסיה של המאה ה-18. בשנים הראשונות הוא התקיים במקביל לפריקאז פראובראז'נסקי, שביצע משימות דומות. הלשכה בוטלה בשנת 1726, הוחזרה בשנת 1731 כלשכה לעניינים סודיים ומעקב (Канцеля́рия та́йных и ро́зыскных дел); חוסלה סופית בשנת 1762 על ידי פיוטר השלישי, אך במקומו באותה שנה הקימה יקתרינה השנייה את המשלחת הסודית, שמילאה את אותו תפקיד. לבסוף בוטל הגוף על ידי אלכסנדר הראשון.

פרובראז'נסקי והלשכה החשאית 
יסודו של פריקאז פראובראז'נסקי התחיל בראשית שלטונו של פיוטר הראשון (שהוקם בשנת 1686 בכפר פראובראז'נסקי ליד מוסקבה); בתחילה יכלל לשכות מיוחדות של הריבון, שנוצרו לניהול גדודי פראובראז'נסקי וסמיונובסקי. פיוטר השתמש בו כגוף פוליטי במאבק על השלטון עם הנסיכה סופיה. השם היה בשימוש מאז 1695 והיה אחראי על שמירת הסדר הציבורי במוסקבה ועל תיקי המשפט החשובים ביותר. עם זאת, בצו של שנת 1702 שמו שונה. בנוסף לניהול גדודי השומרים הראשונים, ניתנה לו הסמכות לניהול מכירת הטבק ובשנת 1702 נצטווה לעסוק באישומים בפשע ממלכתי והגוף היה בסמכותו הישירה של הצאר ונשלט בידי הנסיך פיודור רומודנובסקי (עד 1717). בהמשך, הגוף קיבל את הזכות הבלעדית לנהל תיקים של פשעים פוליטיים ומאז 1725 עסק גם בתיקים פליליים ובראשו עמד אנדריי אושקוב.

אך עם מספר מצומצם של אנשים (לא יותר מעשרה אנשים), מחלקה כזו לא יכלה לכסות את כל התיקים הפליליים. הכיוון העיקרי לפעילותו הייתה רדיפת מתנגדים לצאר ולתמורות הפוליטיות של פיוטר הראשון.

בפברואר 1718 הוקמה הלשכה החשאית בסנקט פטרבורג והתקיימה עד 1726, במקביל לפעילותו של פריקאז פראובראז'נסקי במוסקבה והיא נוהלה גם על ידי רומודנובסקי. המחלקה הוקמה כדי לחקור את פרשת צארביץ' אלכסיי פטרוביץ' ואז הועברו אליה מקרים פוליטיים אחרים בעלי חשיבות; לאחר מכן שני הגופים התמזגו לגוף אחד שמרכזו היה במבצר פטרופבלובסקיה כאשר פיוטר הראשון, נכח לעיתים קרובות בחקירת ועינויי עבריינים פוליטיים.

בראשית תקופת שלטונה של יקתרינה הראשונה, פריקאז פראובראז'נסקי נקרא בשם לשכת פראובראז'נסקי והאחרון התקיים עד 1729, אז בוטל על ידי פיוטר השני עם פרישתו של הנסיך רומודנובסקי; מרבית סמכויות הלשכה הועברו לידי המועצה הסודית העליונה כשהסמכויות הפחות חשובות הועברו לידי הסנאט.

הלשכה לעניינים סודיים ומעקב 

לאחר פירוק הלשכה החשאית בשנת 1726, היא חידשה את עבודתה כלשכה לעניינים סודיים ומעקב בשנת 1731 בהנהגתו של אנדריי אושקוב. היא עסקה בחקירת פשעי מדינה ופשעי בגידה במולדת. המכשיר העיקרי לחקירה היה עינוי וחקירה. הלשכה צברה פופולריות רבה במהלך שלטונם של ארנסט פון בירון ואנה יוהאנובנה שחששה מקנוניה בצמרת השלטון. כ-4,046 אנשים נעצרו ועונו וזה היה גוף הבילוש והמשטרה החשאית של רוסיה באותה עת. עם מותה של אנה, הלשכה איבדה את השפעתה והייתה בסכנת סגירה. בסוף נובמבר 1741 ידע אושקוב שהיה אחראי על גוף זה על מזימות נגד המשטר, אך החליט שלא להפריע לקושרים. עם עלייתה לשלטון של בתו של פיוטר, הלשכה החשאית צבר שוב פופולריות והיא הפכה לסוכנות ריגול מרכזית. בשנת 1746 הפך אלכסנדר שובאלוב לראש הלשכה ותחת הנהגתו נכלאו חבריה הקרובים ביותר של יליזבטה: ז'אק שטארדי (1744), יוהאן לסטוק (1744 ו-1748), סטפן אפרקסין ואלכסיי בסטוז'ב (1758).

בסופו של דבר הלשכה בוטלה על פי מניפסט שהנפיק הקיסר פיוטר השלישי (1762).

המשלחת החשאית 
יורשת הלשכה הייתה המשלחת החשאית תחת הסנאט - המוסד הממלכתי המרכזי באימפריה הרוסית, שהיה גוף החקירה הפוליטית (משנת 1762 ועד 1801). רשמית, בראש המוסד עמד הגנרל פרוקורור של הסנאט, אך למעשה כל העניינים היו בניהול המזכיר הראשי סטפן ששקובסקי. המשלחת בחנה קנוניות וסילי מירוביץ', ניהלה את התביעה הפלילית נגד אלכסנדר רדישצ'ב, פיקחה על משפטו של ימליאן פוגצ'וב וערכה עינויים, שנאסרו תחת פיוטר השלישי, הפכו שוב לנרחבים. לאחר עלייתו של אלכסנדר הראשון, תפקידיה של המשלחת פוצלו מחדש בין מחלקות הסנאט.

ראשי הלשכה

בתרבות הפופולרית 
 במיני סדרה "צוערי הצי, קדימה!", שיצא בשנת 1988, מוצגת עבודתה של הלשכה. אחת הדמויות הראשיות של הסרט - וסילי ליאדאצ'ב (בגילומו של אלכסנדר אבדולוב) היה סוכן הלשכה.
 בשנת 2012 שידר ערוץ הטלוויזיה רוסיה-1 את סדרת הטלוויזיה רשומותיו של שליח הלשכה החשאית, שבה סוכן הלשכה הוא גיבור הסדרה.
בסרטים היסטוריים ובסדרות מופיעות דמויות בולטות של הלשכה, בעיקר אושקוב וטולסטוי.

הערות שוליים 

האימפריה הרוסית: צבא וביטחון
משטרות מדינתיות