אנטל הידאש

אנטל הידאש (במקור דיולה שפיצר, דיולה סאנטו מ-1916 ; בהונגרית: Hidas Antal; ברוסית: Антал Гидаш או Анатолий Гидаш; גדלה, 18 בדצמבר 1899 – בודפשט, 22 בינואר 1980) היה סופר, משורר ומתרגם יהודי-הונגרי שכתב גם ברוסית. נציג השירה הקומוניסטית של ה"שכנוע" לפני מלחמת העולם השנייה ודמות בולטת בספרות הריאליזם הסוציאליסטי שלאחר 1945.

ביוגרפיה 
אנטל הידאש נולד במשפחה יהודית כבנם של פרנץ שפיצר (1871–1945) ושל ברטה דויטש (1873–1945). הוריו נרצחו ככל הנראה בשואה על ידי אנשי מפלגת צלב החץ לקראת סוף המלחמה. הידאש נולד במשפחה מרובת ילדים. אביו היה סנדלר. הוא נזרק מהתיכון בשל דעותיו המהפכניות המוקדמות והקראת שירי המשורר אנדרה אדי, לאחר מכן עבד זמן קצר כפועל במפעל וכמוכר עיתונים. בשנת 1919 פרסם את שיריו המהפכניים-קומוניסטיים הראשונים תחת שמות בדויים כפטר קובאץ' ואדם צ'ונט. תחילה במגזין "דרכים חדשות" (Új Utak). בתקופת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית היה סטודנט באוניברסיטת הפועלים. לאחר נפילת הרפובליקה היגר לצ'כוסלובקיה בשנת 1920 יחד עם מי שהפכה לאשתו הראשונה, יהודית סאנטו. הם התחתנו בקושיצה ב--1 באוקטובר 1922. כבר לפני נישואיהם, בשנת 1921 או אולי שנה לאחר מכן בשנת 1923 נולדה בתם הבלשנית אווה סאנטו, שלימים הייתה בעלת דוקטורט בבלשנות. הידאש הצטרף לתנועה הקומוניסטית הבלתי חוקית והפך לחבר במפלגה הקומוניסטים של הונגריה (KMP). הם חזרו להונגריה עם אשתו ובתם בשנת 1924, אך ביוני 1924 כבר נפרדו. הגירושין הרשמיים חלו בשנת 1925 ב-10 במרץ. בתו אווה גדלה אצל הוריו של אנטל הידאש.
למרות שהיה תחילה בקשר הדוק עם חוג האוונגרד של לאיוש קאשאק, הוא הרגיש אך ורק את השפה הפורמלית של הריאליזם. ואז הופיע כרך שיריו הראשון בווינה, בהשגחה של ה-KMP, בשם "על אדמת מהפיכת הנגד". הוא ברח למוסקבה ממעצר שהיה צפוי דרך וינה וברלין. שם נשא את בתו של בלה קון, אגנש קון (במקור אגנש קוהן-כהן), שהייתה מתרגמת. הוא היה אחד מהכתבים המרכזיים של האלמנאך "מגל ופטיש", אך הוא פרסם גם בעיתונים בווינה, בקושיצה ובכתב עת סוציאליסטי בשפה ההונגרית בניו יורק. בין השנים 1926–1936 היה ממנהיגי איגוד הסופרים והאמנים המהפכנים ההונגרים, שנוסד במוסקבה, ובין השנים 1929–1935 היה חבר במועצה הבינלאומית של הסופרים המהפכניים. משנת 1926, בנוסף להונגרית כתב גם ברוסית, שיריו הגיעו להונגריה ללא סימון מחברם והפכו לשירי תנועה ("צ'פל האדומה", בהונגרית:Vörös Csepel, "אסור לעצור בקרב" ועוד). גם הידאש (כמו רבים אחרים) הורשע במשפט ראווה בשנת 1938 נכלא ושוחרר רק בשנת 1944, אך הורשה לחזור להונגריה רק בשנת 1959. בתו אוה (מנישואיו הראשונים) שמה קץ לחייה בשנת 1965 אחרי שחזרה להונגריה.

פרסים 
 פרס קושוט (1962)
 מדליית ידידות העמים ( 1979 )

יצירותיו העיקריות 
כרכי שירה
 בארץ האנטי-מהפכה, וינה, 1925
 המשפט נמשך, מוסקבה, Centrizdat, 1930
 צעקת המושבות, מוסקבה, חברת הוצאה לאור של עובדים זרים החיים בברית המועצות, 1933
 Работы и хлеба, Москва, Молодая гвардия, 1933
 Земля движется, Москва, Товарищество писателей, 1934
 גן דודתי, בודפשט, 1958
 רחוב יסמין, בודפשט, 1960
 מוצאים אותי, בודפשט, 1964
 כמהים אחריך, בודפשט, 1968
 ברקים והבזקים, בודפשט, 1970
 הירח עלה, השמש זרחה, בודפשט, 1972
 צפצפה חזקה, בודפשט, 1974
 עצי דובדבן, בודפשט, 1978
 מה יקרה מחר?, בודפשט, 1979
 על פסגת ההרים הגדולים, בודפשט, 1979
 יורד השלג, בודפשט, 1981
 אני שב, בודפשט, 1983

רומנים, וסיפורים קצרים
 מארטון וחברים, בודפשט, 1959
 דרושה מוזיקה אחרת. בודפשט, 1963
 מר פיצק, בודפשט, ספרות, 1966
 מהפארק העירוני עד לאוקיינוס השקט, בודפשט, 1968
 סיור עולמי, בודפשט, מגבטő, 1973
 אני מדבר בזמן, בודפשט, מגבט, 1979

תרגומיו הספרותיים החשובים
 Дандор Петефи, Избранные стихи, Москва, Правда, 1946
 ספרות סובייטית: סיפורים קצרים נבחרים, פרטים חדשים, שירים, קייב, אוז'הורוד, 1950
 סמואיל מרשק, העכבר הקטן, בודפשט, 1950
 Венгерские народные сказки, Москва, Гослитиздат, 1952
 Антология венгерской поезии, Москва, Гослитиздат, 1952
 אנתולוגיה של שירה סובייטית, בודפשט, 1952
 Жигмонд Мориц, Рассказы, Москва, Гослитиздат, 1954
 Геза Гардони, Звезды Эгера, Москва, Детгиз, 1955
 מהים לים: תרגומים ספרותיים, בודפשט, 1960
 Янош Арань, Избранное, Москва, Гослитиздат, 1960
 יצירות פואטיות נבחרות של אלכסנדר פושקין, בודפשט, 1964
 העננים צועקים, בודפשט, 1976

ראו גם 
 Gulyás Pál: Magyar írók élete és munkái – új sorozat I–XIX. Budapest: Magyar Könyvtárosok és Levéltárosok Egyesülete. 1939–1944., 1990–2002., a VII. kötettől (1990–) sajtó alá rendezte: Viczián János
 Ki kicsoda? Életrajzi lexikon magyar és külföldi személyiségekről, kortársainkról. Szerk. Fonó Györgyné, Kis Tamás. Bp., Kossuth, 1969
 Kislexikon. Szerk. Ákos Károly. Bp., Akadémiai Kiadó, 1968
 Kortárs magyar írók 1945-1997. Bibliográfia és fotótár. Szerk. F. Almási Éva. Bp., Enciklopédia Kiadó, 1997, 2000
 Kortárs magyar írók kislexikona 1959–1988. Főszerk. Fazakas István. Budapest: Magvető. 1989. 
 Magyar életrajzi lexikon IV: 1978–1991 (A–Z). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1994. 
 Nagy Csaba: A magyar emigráns irodalom lexikona. Bp., Argumentum Kiadó-Petőfi Irodalmi Múzeum és Kortárs Irodalmi Központ, 2000
 Magyar irodalmi lexikon I–III. Főszerk. Benedek Marcell. Budapest: Akadémiai. 1963–1965.
 Mindenki lexikona. [Szerk. Ákos Károly]. Bp., Akadémiai Kiadó, 1974
 Révai új lexikona IX. (Gym–Hol). Főszerk. Kollega Tarsoly István. Szekszárd: Babits. 2002. 
 Új magyar életrajzi lexikon III. (H–K). Főszerk. Markó László. Budapest: Magyar Könyvklub. 2002. 
 Új magyar irodalmi lexikon I–III. Főszerk. Péter László. Budapest: Akadémiai. 1994. 
 Új magyar lexikon. Bp., Akadémiai Kiadó, 1959-1962. 6 db. Kieg. kötet, 1962-1980. 1972, 1981; Kieg. füzet. 1983
 Botka Ferenc: Távlatok és zsákutcák. Emigráció és irodalom. Moszkva: 1921-1932/34. Doktori disszertáció. (Bp. 1990)

לקריאה נוספת 
 מיהו מי בספרות הונגרית בין 1000 ל-2000? עורך פרנץ גרנצ'ר. בודפשט, 2000. 
 אישטוואן שימון: ספרות הונגרית. בודפשט. 1979
 הלקסיקון ההונגרי הגדול

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

משוררים יהודים הונגרים
מתרגמים יהודים הונגרים
סופרים יהודים הונגרים
מהגרים מהונגריה
יהודים זוכי פרס קושוט
הונגרים שנולדו ב-1899
הונגרים שנפטרו ב-1980