בחדר הסמוך (או מחזה הוויברטור)

בחדר הסמוך (או מחזה הוויברטור) (באנגלית: In the Next Room (or The Vibrator Play)) הוא מחזה משנת 2009 מאת שרה רוהל, שעוסק בהיסטוריה המוקדמת של הוויברטור, כאשר רופאים השתמשו בו כמכשיר קליני להביא נשים לאורגזמה כטיפול בהיסטריה לכאורה. נושאים אחרים כוללים בורות ויקטוריאנית בנוגע לתשוקה מינית נשית, אימהות, הנקה וקנאה. ההצגה הייתה מועמדת לשלושה פרסי טוני לשנת 2010 ולפרס פוליצר לדרמה.

דמויות 
 קתרין גיבינגס – אשתו של ד"ר גיווינגס ואמא ללטיטיה (לוטי), אישה מלאת חיים בסוף שנות העשרים שלה, אך מתוסכלת מינית מנישואיה.
 ד"ר גיבינגס – בעלה של קתרין, גבר בשנות הארבעים לחייו ומומחה בהפרעות גינקולוגיות והיסטריות.
 סברינה דלדרי – מטופלת של ד"ר גיבינגס, פסנתרנית בתחילת שנות השלושים לחייה הנאבקת בהיסטריה ובפוריות.
 ליאו ארווינג – חולה נוסף של ד"ר גיבינגס, אמן אנגלי בשנות העשרים או השלושים לחייו.
 אנני – עוזרת המיילדת של ד"ר גיבינגס, אישה בסוף שנות השלושים לחייה.
 אליזבת – עוזרת בית אפרו-אמריקאית, ואחר כך מיינקת, בשנות השלושים המוקדמות לחייה.
 דיק דאלדרי – בעלה של סברינה דאלדרי, גבר בשנות הארבעים או החמישים לחייו.

עלילה

מערכה ראשונה 
ד"ר גיבינגס, מדען חשמל, גר עם אשתו קתרין ובתם התינוקת, לטיציה (לוטי), בצפון מדינת ניו יורק בסוף המאה ה-19. עם החידוש האחרון של כניסת חשמל לבתים אמריקאים, גיבינג רותם אותו ליצירת מכונה המיועדת לריפוי היסטריה נשית על ידי גרימת "פרוקסיזמות" – ובכך ממציא בתמימות את הוויברטור. הוא מטפל במטופליו באולם ניתוחים בביתו, בשם "החדר הסמוך", לצד עוזרתו ומיילדתו אנני. בעוד הוא מאמין שגופה של אשתו אינו מייצר די חלב כדי להזין את בתם, קתרין אינה מרוצה מינית מבעלה, שמוקסם מחשמל ומתקשה עם אינטימיות.

בסוף נובמבר מביא הרופא מטופלת חדשה, סברינה דולדרי, ובעלה דיק, שמתוסכל מהקשיים הנובעים מההיסטריה של אשתו. בעוד גיבינגס מטפל בסברינה עם הוויברטור, מר דאלדרי וקתרין מטיילים בגשם. כשמר דאדלי חוזר, הוא שמח לראות שיש הבדל ניכר בבריאותה של סברינה. קתרין חושפת בשוגג את קשייה בהנקת לטיטיה, ומר דאלדרי מציע לשכור את עוזרת הבית שלהם, אליזבת, אישה אפרו-אמריקאית, כמיינקת, מכיוון שאיבדה לאחרונה את בנה היילוד שחלה בכולרה. כאשר הם לבדם בביתם, בני הזוג גיבינגס דנים בחששותיה של קתרין מפני הכנסת אדם זר להניק את לטיטיה.

למחרת ד"ר גיבינגס עורך לאליזבת בדיקה רפואית, וקובע שהיא תהיה מיינקת בריאה. קתרין מתבוננת בה מאכילה את התינוקת ומגיבה רגשית; היא מנסה להסביר לבעלה על חוסר הביטחון האמהי שלה, אך ד"ר גיבינגס מעוניין יותר בתרופות לגברת דאלדרי עם סיבוב נוסף של טיפול חשמלי בחדר הסמוך. עם זאת, כאשר אנני העוזרת שלו נעדרת, לסברינה קשה הרבה יותר להגיע לפרוקסיזם, ולאחר שהוא מנסה לעורר אותה במתח גבוה יותר, מתרחשת הפסקת חשמל. אנני מגיעה ועורכת טיפול ידני לסברינה, מה שגורם לה לשפיכה נשית, בזמן שד"ר גיבינגס פועל להחזרת החשמל בבית. אליזבת מתכוננת לחזור הביתה למשפחתה שלה ונשאלת על ידי קתרין אם היא מתכננת להביא עוד ילדים לעולם, לפני שהיא מגלה את הפחדים האישיים שלה מלידה ואת הכאב הגדול שחשה כאשר לטיטיה ניסתה לינוק ממנה לראשונה. בינתיים אנני מציגה את הידע שלה בפילוסופיה יוונית בפני גברת דאלדרי, שמבקשת ממנה להתחיל להעביר לה שיעורים פרטיים.

לאחר שכולם עזבו, בני הזוג גיבינגס מתאמצים לייצר אינטימיות מינית בסלון, אך מופרעים על ידי גברת דאלדרי שחזרה לקחת את כובעה ונראית חלשה. הרופא מחליט לטפל בה שוב באמצעות הוויברטור, למורת רוחה של אשתו, אך כאשר היעדרותה של אנני מקשה עליה להגיע לפרוקיזם בשנית, הוא משתמש בהצלחה במה שהוא מכנה "עיסוי פות" בנוסף למכשיר. קתרין, שצותתה מעבר לדלת, דורשת מבעלה לבצע בה טיפול חשמלי, אך הוא מגנה את הרעיון כבלתי ראוי ולא מקצועי. גברת דאלדרי שוב עוזבת, וד"ר גיבינגס, שהולך וחושד באשתו, נועל את החדר הסמוך לפני שעוזב להשתתף במועדון של מדענים אקדמאיים.

סברינה חוזרת לבית גיבינגס בפעם השלישית, הפעם כדי להחזיר את כפפותיה, ומתארת לקתרין המסוקרנת את תחושות הוויברטור. הסקרנות משתלטת על קתרין, והיא פורצת את המנעול למעבדת בעלה, וסוף סוף רואה את המכשיר. גברת דאלדרי מציעה להשתמש במכשיר על גברת גיבינגס, אבל יש לה תגובה שלילית מאוד אליו. היא מציעה להעביר את הטיפול לסברינה, ולמרות התעקשותה כי ד"ר גיבינגס צריך להיות היחיד שייקח אחריות כזו, היא מסכימה את ההצעה. הווילון יורד כשלגברת דאלדרי יש את הפרוקסיזמה השלישית שלה באותו היום.

מערכה שנייה 
עברו שבועיים מאז הרפתקאותיהם של קתרין וסברינה עם הוויברטור וד"ר גיבינגס רואים מטופל חדש – ליאו ארווינג, מקרה נדיר של היסטריה גברית. ליאו, צייר, מספר על מקור התסמינים ההיסטריים שלו, שלדעתו הם שברון לב אותו קיבל מאישה שבה התאהב בפירנצה. ד"ר גיבינגס חושף את המצאתו האחרונה, שתוכננה במיוחד לטיפול בהיסטריה בגבר; מכשיר המוחדר לפי הטבעת, אותו הוא מכנה "ויברטור צ'אטאנוגה". בינתיים בסלון קתרין מתקשה להתחבר לתינוקת שלה, שהייתה בעבר מחייכת וקשובה לאליזבת. לאחר טיפול מהיר ומוצלח, ליאו פוגש את קתרין בדרכו החוצה, ומקסים אותה בנטיותיו המיושנות והעדפה משותפת לאור נרות על פני מנורות חשמליות. לאחר מכן קתרין משוחחת עם סברינה על המשך חקירת הוויברטור על דעת עצמן מאחורי גבו של בעלה, אך הרופא מפריע להן ומכניס את סברינה לחדר הטיפולים.

מר ארווינג חוזר לבית גיבינגס, לאחר ששכח את צעיפו, ומתאהב באליזבת כשהוא פוגש אותה. הוא מתעקש שעליו לצייר אותה מניקה את לטיטיה, ולייצר מדונה של אחרי מלחמת האזרחים. אחרי הצעות נדיבות לתשלום, היא מסכימה, אבל רק אם קתרין יושבת בחדר במהלך הציור כדי להרגיש שהדבר לא כל כך פסול. מר דאלדרי מגיע ללוות את אליזבת ואשתו חזרה לביתם, וכשכולם נעלמים, קתרין מגלה לבעלה על חששותיה להמשיך להעסיק את אליזבת, מפני שהיא תיקשר מדי ללטיטיה. שיחתם הופכת במהירות לוויכוח מכיוון שקתרין טוענת שהיא איננה בריאה נפשית ומתחננת לקבל טיפול בחדר הסמוך, וד"ר גיבינגס מניח שזה בגלל עודף חלב. בחוסר רצון, הוא מסכים לרפא אותה באמצעות הוויברטור.

בחדר הניתוחים, ד"ר גיבינגס מנסה לערוך טיפול באשתו כפי שהיה עושה עם כל מטופלת אחרת, אך הניסוי הופך במהירות למיני שכן קתרין מתעקשת שהם יתנשקו בזמן שהוא מטפל בה. קתרין מתוסכלת כשהוא מסרב לעשות זאת, היא מתלבשת כדי לעזוב, ומספרת על איך כשפגשה את הרופא לראשונה כנערה צעירה, היא כתבה את שמה בשלג מחוץ לחלונו בתקווה שהוא יבחין בה. היא בורחת מהבית בזעם בעוד ד"ר גיבינגס, בפרץ יצירתיות, מזמן את אנני כדי לעזור לו לנסח תוכניות לוויברטור עשוי מים, שנועד לטפל בחולים נסערים במיוחד, כמו אשתו.

קתרין מופיעה שוב עם ליאו לאחר שנתקלה בו במהלך השלג הראשון של העונה, ומפלרטטת איתו בגלוי, למרות אי נוחותו. היא מבקשת ממנו להראות לה היכן בעלה הציב את הוויברטור בפגישתם מוקדם יותר, וכשהיא מניחה את ידה על לחיו, ד"ר גיבינגס יוצא מחדר הניתוחים. מר ארווינג, נבוך, יוצא במהירות, וגברת גיבינגס לוחצת על הרופא להגיב האם הוא מקנא בכך שידה על לחיו. לטענתו, בגלל ריבוי הגוונים והסוגים של האהבה, הרגע היה לא רלוונטי ולא חשוב. קתרין, פגועה, מגלה שהיא קיוותה שהוא יקנא, ויתאמץ יותר בעבודה על היחסים ביניהם.

שבוע חולף, וליאו צייר באופן קבוע את אליזבת מניקה תוך שהוא דוחה את המחוות הרומנטיות של קתרין. יום אחד, ד"ר גיבינגס חוזר הביתה ומגלה את הציור, אך מסתיר את סלידתו. הוא עורך במהירות טיפול חשמלי עם ליאו ומכריז שהוא נרפא, ובכך מפסיק את הטיפולים שלו לצמיתות. בהמשך היום, מר וגברת דאלדרי מגיעים לטיפול של סברינה. קתרין וסברינה מסיחות את דעתם של דיק בכך שהן שולחות אותו לגן החורף של בני הזוג גיבינגס, בזמן שהן דנות עם אליזבת בתחושות המשונות והדיכוטומיות של הוויברטור. אליזבת, מבולבלת, מאמינה שהתחושות הן תוצאה של יחסי מין עם בעליהן, אך גברת דאלדרי טוענת שרגשות כאלה במהלך יחסי מין יהיו מביכים להפליא – בעלה מקפיד לקיים איתה יחסי מין בשקט בחושך מוחלט. מר אירווינג עוזב את ביתו של גיבינגס, לאחר שנרפא ככל הנראה, ואליזבת חוזרת בחוסר נוחות לדירתה.

סברינה נלקחת לחדר הסמוך לטיפול כשבעלה חוזר מהגן. בעוד שהיא עוברת עיסוי ללא הצלחה עם המכשיר, מר דאלדרי מנסה לנשק את קתרין, והיא סוטרת לו בקול רם ושולחת אותו בכרכרה לביתו. אנני מציעה לתפעל את הכלי מכיוון שהטיפול לוקח זמן רב מהרגיל, וד"ר גיבינגס משתמש בזה כתירוץ להתעמת עם אשתו על הסטירה ששמע מהסלון. לפני שעוזב למועדון, הוא רומז בעדינות על ההשערות שלו שהיא בוגדת בו עם הגברים בחייה. בחדר הסמוך, גברת דאלדרי ואנני מתחילות בשיעור יוונית בעקבות הצלחתן עם הוויברטור. סברינה שואלת מדוע היא לא נשואה, כפי שאמר תאלס לאמו: היא התעוררה יום אחד וגילתה שמאוחר מדי. לפני יציאתה, גברת דאלדרי מנגנת בפסנתר לבדה בסלון; אנני מגיעה ולאחר שהיא מסיימת את השיר מנשקת אותה בלהט. סברינה המומה, עוזבת וקובעת שטוב ביותר אם הן תפסקנה להתראות.

קתרין עונה לפעמון הדלת לאליזבת שחזרה להודיע שהיא מתפטרת מתפקידה כמניקה, מכיוון שבעלה זקוק לה בבית כדי לעזור עם ילדיהם האחרים. כשקתרין מהרהרת איך היא תמות מצער אם התינוקת שלה תמות, אליזבת הנלהבת מסבירה כי בהתחלה היא חשה טינה רבה כלפי לטיטיה על כך שהיא לקחה את החלב שנועד לבנה המת. אך כשראתה כמה היא אסירת תודה על כך היה קשה להאמין שהתחושה היא אחרת מאשר אהבה. לפני עזיבתה, היא מפצירה בקתרין לשמור את לטיטיה קרובה ולזכור את בנה שהשאיר אותה בחיים. פעמון הדלת מצלצל שוב, וליאו מגיע להיפרד, כשהוא עובר לפריז. קתרין מתחננת שייקח אותה איתו, ומסבירה כיצד הוא פיתה אותה בשיחותיו על יופי ומין. מר ארווינג מתוודה שהוא מאוהב באליזבת, שדחתה את רגשותיו מוקדם יותר בערב כשליווה אותה אל ביתה. קתרין מבקשת בפעם האחרונה בכך שהיא חושפת את בדידותה, אך הוא מבטל את חיבתה ומזכיר לה שהיא לא יכולה להרגיש כל כך בודדה כשהיא שייכת למשפחה שאוהבת אותה.

ליאו עוזב, וקתרין, בודדה מתמיד, מנסה להשתמש בוויברטור על עצמה אך עדיין לא מרגישה דבר מהנה. ד"ר גיבינגס חוזר הביתה ונבהל לראות אותה משתמשת בכלי, אך עד מהרה הוא מודה בקנאתו כשהיא מודה שהיא התאהבה בליאו. קתרין מתעמתת איתו בנוגע לכוונותיו לקשר ביניהם; לאהוב אותה ולעודד את הכמיהה להנאה, או להיות רק רופא ולגרום לה להרגיש טוב יותר. הרופא מודה שהוא היה רוצה לאהוב אותה אך אינו יודע כיצד, ובז'רגון הרפואי, רושם ומנשק את תווי פניה היפים ביותר. קתרין מתרגשת מהפגיעות שלו, ומובילה אותו לגן. השניים מתפשטים ועושים מלאכי שלג בגופם החשוף. הווילון נופל כשקתרין מטפסת על גבי בעלה ועולה עליו, מגיעה לתנוחה מינית בה היא העליונה ובכך סוף סוף מתאפשר לה להגיע לסיפוק מיני.

בימוי 
הסט מחולק בין שני חדרים, סלון ומשרד רופא. בשיא המחזה, השחקנים חוצים דרך הקיר הדמיוני המחלק את החדרים כדי ליצור את הסצנה השלישית והאחרונה, בחוץ בשלג הנופל.

רקע 
בשיחה עם הבמאי לס ווטרס הוא טען כי ההצגה נכתבה בהשראת הספר "טכנולוגיית האורגזמה: היסטריה, הוויברטור וסיפוק מיני של נשים" מאת רייצ'ל פ'מיינס. רוהל מצטטת את ספרה של מיינס, "AC/DC: סיפור הפרא של מלחמת התקנים הראשונה" (טום מקניכול) "והיסטוריה חברתית של מיינקות באמריקה" (ג'נט גולדן) כספרים שקראה או שהשפיעו עליה כשכתבה את המחזה.

המחזה הוזמן על ידי התיאטרון הרפרטואר ברקלי, שקיבל פרס מחזה אמריקאי חדש של קרן אדגרטון לקראת הפקת המחזה. לס ווטרס, המנהל האמנותי העמית אמר בין השאר: "הפרס הזה מספק לנו את המותרות הנדירות של תקופת חזרות ממושכת להצגה חדשה. שרה הפכה לאחת הכותבות החשובות במדינה, וכבוד כי תיאטרון ברקלי מילא תפקיד חיוני בקריירה שלה."

הפקות 
ההצגה הוצגה בבכורה בתיאטרון הרפרטוארי בברקלי ב-5 בפברואר 2009, עד 15 במרץ 2009, בבימויו של לס ווטרס. ההפקה בברודוויי, שהוצגה על ידי תיאטרון לינקולן סנטר, החלה בתצוגות מקדימות בתיאטרון ליסאום ב-22 באוקטובר 2009, נפתחה רשמית ב-19 בנובמבר ונסגרה ב-10 בינואר 2010 לאחר 60 הופעות סך הכל. צוות השחקנים כלל את לורה בננטי, מייקל סרבריס, קווינסי טיילר ברנסטין, מריה דיזיה, תומאס ג'יי ראיין, ונדי ריץ' סטטסון וצ'נדלר ויליאמס. הפקה זו הייתה מועמדת לשלושה פרסי טוני.

בישראל 
בישראל ההצגה הופקה לראשונה בסטודיו למשחק של יורם לוינשטיין ב-10 במרץ 2012 בתרגומה של עינת ברנובסקי ובבימויו של ניר ארז.

פרסים ומועמדויות 
ההצגה גרפה שלוש מועמדויות לפרס טוני לשנת 2010:
 ההצגה הטובה ביותר
 שחקנית המשנה הטובה ביותר בהצגה – מריה דיזיה
 עיצוב התלבושות הטוב ביותר להצגה – דייוויד זין

ההצגה הייתה מועמדת לפרס דרמה דסק לשנת 2010 על עיצוב תלבושות מצטיין.

ההצגה הייתה מועמדת לפרס פוליצר לדרמה לשנת 2010, אך הפסידה למחזמר "כמעט נורמלי".

קישורים חיצוניים 
 
 In the Next Room at the Internet Broadway Database

הערות שוליים

מחזות אמריקאיים
אביזרי מין