אוליביה דאל

אוליביה טוונטי דאל (באנגלית: Olivia Twenty Dahl; 20 באפריל 1955 – 17 בנובמבר 1962) הייתה ילדתם הבכורה של הסופר רואלד דאל והשחקנית האמריקאית פטרישה ניל. היא נפטרה בגיל שבע מדלקת המוח הנגרמת על ידי חצבת, לפני שהתפתח חיסון נגד המחלה. הרומנים של רואלד דאל "ג'יימס והאפרסק הענק" (1961) ו"העי"ג" (1982) הוקדשו לאוליביה. לאחר מותה, הפך אביה רואלד לתומך פעיל בחיסון כרפואה מונעת, ומיד לאחר מכן כתב והוציא בשנת 1988 את החוברת "חצבת, מחלה מסוכנת".

חייה 

אוליביה דאל נולדה בעיר ניו יורק וגדלה בכפר גרייט מיסנדן בבקינגהאמשייר. היא נקראה על שם אוליביה, גיבורת "הלילה השנים עשר" של ויליאם שייקספיר, אשר היה מחזה אהוד על אמה. שמה האמצעי, טוונטי (Twenty), מקורו בתאריך לידתה, והעובדה שלאביה היו 20 דולר בכיסו כשראה אותה בבית החולים בפעם הראשונה. אמה התקשתה לגדל את אוליביה מיד לאחר לידתה, אך התנהגותה השתנתה לאחר שבילתה כמה שבועות עם דודתה, אלזי לוגסדייל. רואלד דאל הקים את צריף הכתיבה שלו במטע הסובב את ביתם למען יוכל לכתוב בשלווה ובשקט לאחר לידת אוליביה.

בנובמבר 1962, בגיל 7, אוליביה חזרה מפנימיית גודסטו, עם פתק שהודיע להוריה על התפרצות של חצבת. אמא, פטרישה, יצרה קשר עם גיסתה, אשלי מיילס, ששלחה להם זריקות של גמא גלובולין, שהיו נפוצות בעבר בארצות הברית, כדי להגביר את חסינותם של ילדים נגד חצבת. מיילס סיפקה כמות קטנה בלבד, שמשפחת דאל השתמשו בה לבנם, תיאו. פטרישה נזכרה באוטוביוגרפיה שלה, "כפי שאני", כי מיילס אמרה "תן לבנות לקבל חצבת... זה יהיה להן טוב". לאחר מכן חלתה אוליביה בחצבת, וסבלה מחום קל במשך כמה ימים, אחר כך סבלה מפרכוסים ונהייתה יותר ויותר תשושה. מהר מאוד היא הייתה מחוסרת הכרה והובהלה לבית חולים סטוק מנדוויל שם נפטרה למחרת.

האם נזכרה שרופא צלצל לומר לה בפתאומיות שאוליביה מתה, והיא "לא האמינה עד כמה קולו היה מסויג". מאוחר יותר הצטערה ניל שלא ראתה את אוליביה לאחר מותה, לאחר שגיסותיה שכנעו אותה להימנע מכך. לדברי ניל, בעלה "כמעט השתגע" כאשר ניל שמרה על המשפחה למען שני ילדיהם הנוספים. הדיבור אודות אוליביה סייע לניל להתגבר על צערה הכרוך באובדן ילדתה, ואילו אביה רואלד לא דיבר אודותיה עד מותו שלו. אוליביה הותירה אחריה את אחיה תיאו (יליד 1960) וטסה (ילידת 1957). ילדותיהם הרביעית והחמישית של משפחת דאל, אופליה ולוסי, נולדו בשנת 1964 ובשנת 1965 בהתאמה. רואלד כתב ספר על מותה של אוליביה במחברת שאותה שמר במגירה של צריף הכתיבה שלו; זה התגלה לאחר מותו, 28 שנים מאוחר יותר.

אוליביה נקברה בחצר הכנסייה של יוחנן המטביל במיסנדן הקטנה. רואלד הקים גן מסלעה מעל קברה.

מורשת 
רואלד דאל סבל מדיכאון שהתגבר לאחר מותה של אוליביה, ובילה שעות בקברה בשתיקה. צערו השפיע על יחסיו עם ילדיו.

מאוחר יותר דאל הפך לתומך נלהב בעד חיסונים, והוציא לאחר מותה של אוליביה חוברת בשנת 1988 שכותרתה "חצבת, מחלה מסוכנת". דאל כתב זאת

דאל כתב בחוברת כי "היום זמין חיסון טוב ובטוח לכל משפחה וכל שעליך לעשות הוא לבקש מהרופא שלך לתת אותו".

בראיון שנערך בשנת 1997 פטרישה ניל נזכרה במותה הפתאומי של אוליביה, שהתרחש פחות משבוע לאחר שחלתה בחצבת. אחותה של אוליביה, לוסי, שהתראיינה בשנת 2015 ל- CBS, הצהירה כי אביה אינו מבין מדוע אנשים בחרו שלא לחסן את ילדיהם מפני חצבת. במכתבו הציבורי של דאל כתב כי "זהו כמעט פשע עבור חלק מההורים שלא לחסן את ילדיהם". "אני מסכימה עם זה", קובעת לוסי; "אני חושבת שזה פשע".

כמחווה לבתה, ניל תרמה גביע עשוי כסף לבית הספר של אוליביה למנצח בתחרות קפיצה לגובה, והתעקשה ששמה של הדמות אוליביה וולטון שהיא שיחקה בסרטי הטלוויזיה "הוולטונים", ו"השיבה הביתה: סיפור חג המולד", יישמר כ"אוליביה", ולא ישתנה לשם "מרי" למורת רוחם של המפיקים.

רואלד דאל תרם פסל עץ של סנט קתרין לכנסיית יוחנן המטביל במיסנדן הקטנה לזכר אוליביה לאחר שהמקור נשדד מהכנסייה. לאחר מכן, נגנב גם הפסל שדאל תרם והוחלף על ידי העתק. דאל הקדיש את סיפורי הילדים "ג'יימס והאפרסק הענק" (1961) ו"העי"ג" (1982) לאוליביה. "העי"ג" פורסם במלאת עשרים שנה למותה.

קישורים חיצוניים 
 חצבת: מחלה מסוכנת, באתר roalddahl.com

הערות שוליים 

ילדים
בריטים
אקטיביזם
רפואה בתרבות
ילידות 1955
בריטיות שנולדו במאה ה-20
נפטרות ב-1962