יוג'ין שומייקר

יוג'ין מרלה (ג'ין) שומייקר (באנגלית: Eugene Merle Shoemaker; 28 באפריל 1928 – 18 ביולי 1997), היה אסטרונום וגאולוג וחוקר משפיע בתוכניות רייג'ר, סרוויור ואפולו, ממיסדי תחום מדעים פלנטריים. גילה שביטים וכוכבי לכת מינוריים. נודע גם על גילוי שביט שומייקר-לוי 9, שהתנגש בכוכב הלכת צדק בשנת 1994, אותו גילה יחד עם האסטרונומים קרוליין שומייקר (שהייתה גם אשתו) ודייוויד לוי. הגאולוג הראשי של משימות אפולו הראשונות לירח. אחד מהראשונים שהעלה את הרעיון שמקור מכתשי פגיעה מקורם בפגיעות אסטרואידים. נכון ל-2020, האדם היחיד שאפרו נמצא על הירח.

בצעירותו
שומייקר נולד בלוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית, בנם של מיוריאל מיי, מורה וג'ורג' אסתל שומייקר, שעבד כמורה, חקלאי, בעסקים ובתעשיית הקולנוע.
במהלך ילדותו הוריו עברו בין מקומות שונים, מלוס אנג'לס, באפלו ניו יורק וויומינג. אביו של שומייקר לא אהב ערים גדולות וקיבל משרה של מחנך במחנה של חיל השימור האזרחי בוויומינג. אמו, לא אהבה את החיים בויומינג וקיבלה עבודה כמורה בבית ספר מדעי בבאפלו. הוריו התפשרו - במהלך שנת הלימודים יוג'ין ואמו היו בבאפלו ובקיץ הם יחזרו לוויומינג. אהבתו של יוג'ין לחקר סלעים החלה בתוכנית לילדי יסודי של מוזיאון המדע בבאפלו. הוא התלהב מהתוכנית ולקח קורסים נוספים בנושא המיועדים לכיתות גבוהות יותר.
בשנת 1942 המשפחה עברה בחזרה ללוס אנג'לס, שם שומייקר למד בבית ספר התיכון פיירפקס, אותו סיים תוך שלוש שנים. באותו זמן גם היה בתזמורת בית הספר, התעניין באתלטיקה ויצירת תכשיטים מאבני חן.

בגיל 16, בשנת 1944, שומייקר החל ללמוד במכון הטכנולוגי של קליפורניה. הוא סיים את התואר הראשון ב-1948, בגיל 19, והחל ללימוד לתואר שני בגאולוגיה תוך חקר סלעים מעידן הפרקמבריון בניו מקסיקו.

משפחתו ועבודה עם אשתו
בזמן ששומייקר למד במכון הטכנולוגי של קליפורניה הוא התחבר עם שותפו לחדר, ריצ'רד ספלמן. לקראת חתונתו של ספלמן, שומייקר הגיע לקליפורניה כדי להיות השושבין, שם פגש את אחותו של ריצ'רד, קרוליין. קרוליין הייתה בעלת תואר ראשון בהיסטוריה ומדעי המדינה מאוניברסיטת המדינה של קליפורניה בצ'יקו. אף על פי שבצעירותה לא התעניינה בגאולוגיה, היא אמרה שיוג'ין מצליח לגרום לנושא להיות מעניין. הזוג התחתן ב-17 באוגוסט 1951.

לזוג נולדו שלושה ילדים. כשהילדים היו צעירים קרוליין נשארה בבית כדי לגדל אותם. לאחר שגדלו, היא חיפשה נושא משמעותי ללמוד ולתרום בו. ויוג'ין הציע שתלמד אסטרונומיה ותעזור לצוות שלו בחיפוש אחר גופים קרובי ארץ. היא התקדמה משמעותית ובגיל 51, החלה קריירה כמדענית פלנטרית ומגלה של אסטרואידים רבים. בני הזוג גילו יחדיו כ-168 אסטרואידים, וקרוליין המשיכה לגלות עוד אסטרואידים רבים.

תרומות מדעיות 

סוכנות הסקר הגאולוגי של ארצות הברית (United States Geological Survey) שכרה את שומייקר ב-1950, והוא המשיך לעבוד עם הסוכנות במשך כל הקריירה שלו. משימתו הראשונה הייתה לחפש מצבורי אורניום במדינות יוטה וקולורדו. לאחר מכן חקר תופעות געשיות, כיוון שחוקרים אחרים שמו לב לקשר בין מצבורי אורניום וצינורות פלטה של הרי געש עתיקים. מחקר זה הביא אותו לחקור את השדה הגעשי בגבעות הופי  שברמת קולורדו בצפון אריזונה, הנמצאים ליד מכתש המטאור .

במסגרת לימודי הדוקטורט שלו באוניברסיטת פרינסטון ב-1960, תחת הנחייתו של הארי הס. שומייקר חקר את הדינמיקה והיווצרותו של מכתש המטאור. שומייקר שם לב כי מכתב המטאור בעל אותה צורה של מכתשי פיצוץ שנוצרו כתוצאה מניסויי פצצות האטום באתר הניסויים נבדה ובעיקר דומים לניסויים שנעשו ב-1951 ו-1955.
בשנת 1960, שומייקר והגאולוג אדוארד צ'או  מצאו עדויות של קואסיט בתוך מכתש המטאור, דבר המוכיח כי המכתש נוצר כתוצאה מפיצוץ גדול שיצר טמפרטורות ולחץ מאוד גבוה. הם המשיכו עם מציאתת שרידים של קוטסיט בתוך ברציה מטמורפית במכתש נרדלינגן, ובכך מצאו עדויות להיווצרו כתוצאה מפגיעת מטאוריט.

אסטרוגאולוגיה ותוכנית אפולו

בשנת 1960, שומייקר הוביל צוות במרכז של הסקר הגאולוגי של ארצות הברית במנלו פארק קליפורניה, ליצירת המפה הגאולוגית הראשונה של הירח תוך שימוש בצילומים של האסטרונום האמריקאי פרנסיס פיס . שומייקר היה ממיסדי תחום הגאולוגיה פלנטרית בכך שהקים את תוכנית מחקר האסטרוגאולוגי  בסוכנות.
שומייקר היה מעורב בתוכנית ריינג'ר לחקר הירח בכך שהצטרף לצוות עם הרולד יורי וג'ררד קאיפר, שהפך לצוות משימה למציאת מקום נחיתה עתידי על הירח. שומייקר נבחר להיות המדען הראשי של ניסוי הטלוויזיה ב-תוכנית סרוויור, והגאולוג הראשי של דגימות הירח במשימות אפולו 11, אפולו 12 ו-אפולו 13. ג'ק שמיט היה הגאולוג היחיד שהצטרף למשימת אפולו 17.

שומייקר היה מעורב באימונים של האסטרונאוטים בתוכנית אפולו. הוא היה מועמד בתוכנית להיות הגאולוג הראשון על הירח, אולם נפסל עקב אבחון במחלת אדיסון. שומייקר המשיך בהדרכת האסטרונאוטים במהלך סיורים במכתש המטאור באריזונה ומכתש השקיעה  בקליפורניה. 

במהלך משימות אפולו הראשונות, שומייקר היה פרשן של חדשות CBS, והופיע לצד וולטר קרונקייט במהלך השידור החי של המשימות.

בשנת 1969 הוא עבר למכון הטכנולוגי של קליפורניה, והחל בחיפוש שיטתי של אסטרואידים ובעיקר כאלה שמסלולם חוצה את מסלול כדור הארץ. שומייקר קידם את הרעיון שפגיעות אסטרואידים הם דבר נפוץ במהלך ההיסטוריה הגאולוגיה, ושמכתשי פגיעה נוצרו כתוצאה מפגיעות אסטרואידים ולא שאריות של הרי געש עתיקים.

שביט שומייקר-לוי 9
בשנת 1993 שומייקר גילה את שביט שומייקר-לוי 9 יחד עם אשתו קרוליין שומייקר והאסטרונום דייוויד לוי. הגילוי נעשה תוך שימוש בטלסקופ ה-18 אינץ' במצפה הכוכבים פלומר. ייחודו של שביט זה היה בכך שזו הייתה הפעם הראשונה בו נצפה שביט שפוגע בכוכב לכת אחר. שומייקר-לוי 9 נצפה פוגע בצדק ביולי 1994, והייתה הזדמנות של צפייה בפגיעה ובתוצאותיה. שומייקר-לוי 9 התרסק למספר שברים שהתנגשו בצידו הדרומי של צדק בין ה-16 ביולי ל-22 ביולי 1994, במהירות של 60 קילומטר לשנייה ובעוצמה של 800 מיליארד טון TNT, או כ-50,000,000 פצצות הירושימה. הפגיעה הייתה בצד שהיה נסתר מכדור הארץ בזמן הפגיעה, אך אזור הפגיעה הופיע כ-20 דקות מאוחר יותר עקב הסיבוב המהיר של צדק סביב צירו. כל שבר של השביט השאיר את חותמו על צדק בצורת כתם כהה באטמוספירה, ואת הכתמים הרבים ניתן היה לראות גם בטלסקופים חובבניים.

מותו וקבורה על הירח
לקראת סוף חייו בילה שומייקר במסעות לחיפוש וזיהוי מכתשי פגיעה לא מוכרים על כדור הארץ ברחבי העולם. ב-18 ביולי 1997, במהלך מסע כזה באוסטרליה, הוא נפצע אנושות בתאונת דרכים מאות ק"מ צפונית לאליס ספרינגס ונפטר במקום. אשתו, קרולין שומייקר נפצעה באופן חמור באותה תאונה.

ב-31 ביולי 1999, חלק מהאפר שלו נשלח לירח על גבי הגשושית לונר פרוספקטור, לקבורה על הירח, בקפסולה שיזמה ותכננה המדענית קרולין פורקו. על הקפסולה יש ציטוט מהמחזה רומאו ויוליה של ויליאם שייקספיר ותמונות של שביט הייל-בופ. נכון ל-2022 הוא האדם היחיד אשר אפרו נמצא על גוף שמיימי מחוץ לכדור הארץ.
>
   להקת ניטוויש, הנציחה אותו ואת קבורתו מחוץ לכדור הארץ בשיר שנקרא Shoemaker. בשיר, מוקרא הציטוט מהמחזה.

רשימת גופים שהתגלו על ידי יוג'ין שומייקר
ליוג'ין שומייקר מיוחס גילוי משותף של 183 כוכבי לכת מינוריים בין השנים 1977 - 1994.

כמו כן גילה (עצמאית או במשותף) מספר שביטים בינם:
 שביט  (שומייקר 1)
 שביט  (שומייקר-לוי 4)
 שביט  (שומייקר-הולט 2)
 שביט  (שומייקר-הולט 1), שהתפרק לשלושה חלקים
 שביט  (שומייקר-לוי 3)
 שביט  (שומייקר-לוי 8)
 שביט  (שומייקר-לוי 2)
 שביט  (שומייקר-לוי 7)
 שביט  (שומייקר-לוי 5)
 שביט שומייקר-לוי 9
 שביט 
 שביט  (שומייקר 3)
 שביט  (שומייקר-לוי 6)
 שביט  (שומיקר-לוי 1)
 שביט  (שומייקר 4)

פרסים ואותות הוקרה 
בין הפרסים הרבים מאוד שזכה נמצאים גם:
 מדליית ג'ון פרייס וות'רהיל של מכון פרנקלין  , 1965
 מדליית ארת'ור ס. פלמינג לעובד פדרלי מצטיין, 1966
 עיטור נאס"א להישג מדעי, 1967
 פרס קאיפר, 1984
 פרס מחלקת הפנים של ארצות הברית לשירות מצטיין, ב-1973 ולשירות יוצא דופן ב-1980
 חבר האדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית מ-1980
 המדליה הלאומית למדעים בארצות הברית, 1992
 עיטור נאס"א להישג מדעי יוצא דופן, 1997

על שמו נקראים:
 כוכב הלכת המינורי 2074 Shoemaker  שהתגלה באוקטובר 1974 על ידי אלינור הלין נקרא על שמו
 מכתש שומייקר  על הירח
 הגשושית NEAR Shoemaker נקראה על שמו.
 מכתש פגיעת מטאור במערב אוסטרליה שהיא בצורה של טבעת, שנקרא בעבר "טבעת טויגה" נקרא "מכתש שומייקר"  על שמו.

לקריאה נוספת

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

זוכי המדליה הלאומית למדעים
אסטרונומים שעל שמם כוכב לכת מינורי
אמריקאים שנולדו ב-1928
אמריקאים שנפטרו ב-1997