דון ניקלס

דונלד לי ניקלס (באנגלית: Donald Lee Nickles; נולד ב-6 בדצמבר 1948) הוא פוליטיקאי ושדלן אמריקאי, שכיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת אוקלהומה בין השנים 1981–2005. בראשית העשור הראשון של המאה ה-21 היה מצליף הסיעה הרפובליקנית, וכאשר פרש בבחירות 2004 היה ניקלס הסנאטור בעל תקופת הארוכה ביותר מאוקלהומה באותה עת. לאחר פרישתו פתח משרד שדלנות בוושינגטון הבירה.

ביוגרפיה 
בשנת 1978, בגיל 29, היבחרו לסנאט של ארצות הברית סימן את ראשית דרכו הציבורית. שנתיים לאחר מכן, בגיל 31, נהפך לרפובליקני הצעיר ביותר שנבחר לסנאט, תואר אותו הוא נושא גם בהווה. הוא נתן חסותו לחקיקה למען צמצום מסים צמצום הוצאות ממשלתיות, קידום הביטחון הלאומי והגברת חופש הדת. נוסף על כך, ניקלס קידם את "חוק הגנת הנישואין" אשר אפשר למדינות ארצות הברית לדחות הכרה בנישואים של בני-זוג מאותו המין אשר התקיימו במדינות אחרות. בשנת 1981 נמנה בין סנאטורים רפובליקנים רבים שהביעו את חוסר שביעות רצונם ממינויה של סנדרה דיי או'קונור לבית המשפט העליון של ארצות הברית, והבטיח להתנגד לה מבחינה חברתית בשל אי-נכונותה לבטל את פסק דין רו נגד וייד.

ב-1986, במהלך אירוע בחירות של נשיא ארצות הברית רונלד רייגן באוניברסיטת אוקלהומה שבנורמן, כינה רייגן בשוגג את ניקלס כ"דון ריקלס". מאוחר יותר, רייגן שם לב לטעותו ומצא אותה משעשעת במיוחד. ניקלס היה אחד משלושת הסנאטורים שהצביעו נגד אישור מינויה של רות ביידר גינסבורג לביהמ"ש העליון ב-1993.

ניקלס התקדם במהירות בהיררכיה הרפובליקנית בסנאט, בקונגרס ה-101 נבחר ליושב ראש הוועדה הסנאטוריאלית הרפובליקנית הלאומית (ועדה שפועלת לבחירת רפובליקנים לסנאט של ארצות הברית), בקונגרס ה-102 עד ה-104 היה יו"ר ועדת המדיניות הרפובליקנית, ובשנים 1996–2003 היה עוזר מנהיג הסיעה הרפובליקנית. לאחר שהוגבל לתקופת כהונה נוספת כעוזר מנהיג הרוב, כיהן ניקלס בקונגרס ה-108 כיו"ר ועדת התקציב של הסנאט של ארצות הברית. בנוסף, הוא נמנה בין מועמדיו הסופיים של בוב דול לתפקיד סגן נשיא ארצות הברית כעמיתו למירוץ, בטרם דול החליט בסופו של דבר לבחור בג'ק קמפ, חבר בית הנבחרים של ארצות הברית.

בדצמבר 2002 הסתבך ניקלס במחלוקת סביב המנהיג הרפובליקני טרנט לוט. במסיבת יום ההולדת ה-100 של הסנאטור סטרום ת'ורמונד, העיר לוט הערות שנתפסו כחסרוות רגישות מבחינה גזעית. ככל שהעמיקה הסערה הציבורית סביב דבריו של לוט, ראה בכך ניקלס חלון הזדמנויות להתקדמותו בסולם הדרגות הרפובליקני. הוא הופיע בטלוויזיה הלאומית והפך לסנאטור הראשון בהנהגה הרפובליקנית שקרא ללוט להתפטר מתפקידו. ניקלס האמין שהמחלוקת הציבורית על דבריו של לוט תסיח את דעת הקהל מהאג'נדה הרפובליקנית בקונגרס, וכסגנו של לוט במהלך אמירותיו הוא ראה בכך את הקש ששבר את גב הגמל. חרף התנצלויותיו החוזרת ונשנות, לוט התפטר זמן קצר לאחר מכן.

ניקלס נבחר מחדש לסנאט בשנים 1986, 1992 וב-1998, והיה הסנאטור הבכיר מאוקלהומה בין השנים 1994–2005. ב-7 באוקטובר 2003 הודיע ניקלס כי לא יתמודד לתקופת כהונה נוספת ב-2004. עמיתו הרפובליקני טום קובורן נבחר להחליפו. לאחר פרישתו מהחיים הציבוריים, ייסד את "קבוצת ניקלס", צוות חשיבה לייעוץ פוליטי בוושינגטון הבירה. כמו כן, הוא חבר במספר מועצות מנהלים של תאגידים שונים. בראשית המאה ה-21 הופיע ניקלס בסרט הקולנוע "טראפיק", וחיווה דעתו על המלחמה בסמים.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

שדלנים אמריקאים
חברי הסנאט של ארצות הברית מאוקלהומה
סנאטורים חברי המפלגה הרפובליקנית
חברי בית המחוקקים של אוקלהומה
אמריקאים שנולדו ב-1948