מכל מים

מכל מים הוא כלי קיבול המשמש לאחסון מים לשימושים רבים כגון מי שתייה, חקלאות, השקיה, כיבוי אש, הן לצמחים והן לבעלי חיים, ייצור כימי, הכנת מזון וכן שימושים רבים אחרים. מכלי מים שונים זה מזה בתכנון הכללי שלהם, המתחשב בייעודם, ובבחירת חומרי הבניין והרפידות שלהם. חומרים שונים משמשים לייצורם: פלסטיק (פוליאתילן, פוליפרופילן), פיברגלס, בטון, אבן, פלדה (ריתוך או הברגה, פחמן, או אל־חלד). סירי חרס, כמו מטקי המשמשים בדרום אסיה, יכולים לשמש גם לאחסון מים. מכלי מים הם דרך יעילה לסייע למדינות מתפתחות לאגור מים נקיים.

היסטוריה 

לאורך ההיסטוריה מכלי עץ, קרמיקה ואבן שימשו כמכלי מים. מכוּלות אלה היו ברובן טבעיות, וכמה מהן מעשה ידי אדם. חלקן עדיין בשימוש. בתרבות עמק האינדוס (3000–1500 לפנה"ס) השתמשו באסמים ובמכלי מים. טירות מימי הביניים נזקקו למכלי מים כדי שהמגינים יעמדו במצור. מכל מים מעץ שנמצא בשמורת מדינת אנאו נואבו (קליפורניה) הוחזר לתפקידו לאחר שנמצא מלא בקיסוס. הוא נבנה בשנת 1884.

סוגים 

 מכל מגע כימי, בנוי מפוליאתילן של ה-FDA ו-NSF, מאפשר זמן שימור של כימיקלים לטיפול כימי ל"מגע" (טיפול כימי) עם מי המוצר.
 מכל מי תהום, עשוי מפלדת פחמן מרופדת, עשוי לקבל מים מבארות מים, מה שמאפשר להכניס כמויות גדולות של מים למלאי ולהשתמש בהם במהלך מחזורי הביקוש הגבוהים ביותר.
 מכל מים מוגבה, המכונה גם מגדל מים, ייצור לחץ ביציאה הצמודת הקרקע של 1 kPa לכל 10.2. ס"מ או 1 psi לכל 2.31 מטר גובה. כך מכל מוגבה ל -20 מטר יוצר כ 200 kPa ומכל שגובהו 70 מטר יוצר כ30 psi של לחץ פריקה, מספיק לרוב הדרישות המקומיות והתעשייתיות.
 מכלי כיפה גליליים אנכיים עשויים להכיל 200 ליטרים או חמישים ליטרים עד לכמה מיליוני ליטרים. טנקים גליליים אופקיים משמשים בדרך כלל להובלה מכיוון שהפרופיל הנמוך שלהם יוצר מרכז כובד נמוך המסייע בשמירה על שיווי משקל לרכב ההובלה, הקרוואן או המשאית.
 מכל הידרו-פנאומטי הוא בדרך כלל מכל אחסון אופקי בלחץ. לחץ על מאגר מים זה יוצר אספקה חופשית של מים מאוחסנים למערכת ההפצה.
 מכלי / כלי פלסטיק מחוזקים בזכוכית (GRP) משמשים לאחסון נוזלים מתחת לאדמה.

עיצוב 
לפי התכנון, מכל מים לא צריך להזיק למים. מים רגישים למספר השפעות שליליות סביבתיות, כולל חיידקים, נגיפים, אצות, שינויים ב-pH, הצטברות מינרלים וגז. הזיהום יכול להגיע ממגוון מקורות, כולל צנרת, חומרי בניין של המכלים עצמם, צואת בעלי חיים וציפורים וחדירת מינרלים וגז. מכל מים שתוכנן כראוי פועל כדי לטפל ולמתן את ההשפעות השליליות הללו. רצוי לנקות מכלי מים מדי שנה כדי להפחית את העברת האצות, החיידקים והנגיפים לאנשים או לבעלי חיים.
מאמר חדשותי מבוסס קישר בין הרעלת נחושת שמקורה במכל פלסטיק. המאמר ציין כי מי גשמים נאספו ואוחסנו במכל פלסטיק וכי המכל לא עשה דבר כדי להקל על ה-pH הנמוך. לאחר מכן הובאו המים לבתים עם צנרת נחושת, הנחושת שוחררה על ידי מי הגשמים החומציים הגבוהים וגרמה להרעלת בני אדם. מאז מכל הפלסטיק מהווה מכל אינרטי ואין לו השפעה על המים הנכנסים. נוהג טוב יהיה לנתח כל מקור מים מעת לעת ולטפל בהתאם, במקרה זה יש לנתח את הגשם החומצי שנאסף ולהתאים את ה-pH לפני הכנסתו למערכת אספקת מים ביתית.

שחרור של נחושת עקב מים חומציים עשוי להיות במעקב על ידי מגוון של טכנולוגיות, החל ברצועות pH והולך למסכי pH מתוחכמים יותר, מצביעים על pH אשר כאשר הוא חומצי או קאוסטי, חלקם בעלי יכולות תקשורת פלט. עיקר גידול האצות מתרחש ב-pH אופטימלי, בין 8.2 - 8.7. רמת ה-pH שהיא נייטרלית או נמוכה יותר יכולה לעזור להפחית את צמיחת האצות. פוטנציאל אצות, מוצר הלם יעזור לנקות בריכות שחייה או מכלי מים מאצות. בתהליך זה אין צורך להשתמש בשואב אבק להסרת אצות. אין קשר סיבתי בין מכל הפלסטיק להרעלת נחושת, פתרון לבעיה הוא לפקח על מי גשמים מאוחסנים עם מדדי pH ולהוסיף חומרי טיפול מתאימים.

קישורים חיצוניים 

 מזהמי מי שתייה, באתר הסוכנות להגנת הסביבה של ארצות הברית
 אתר האיגוד האמריקני למפעלי מים

הערות שוליים 

מבני אספקת מים
כלי קיבול