יחסי מלטה–סרביה

יחסי מלטה–סרביה הם יחסי חוץ בין מלטה לבין סרביה. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1964. כמו כן מלטה היא חברה ב וסרביה היא מועמדת לאיחוד האירופי.

היסטוריה 

היחסים בין המלטזים לסרבים התרחשו בהיסטוריה המוקדמת במסגרת היחסים בין אדוניהם, הבריטים והאימפריה העות'מאנית.

אחד מאנשי הציבור המלטזיים הראשונים ממוצא סרבי/מונטנגרי היה ג'ורג'יו מיטרוביץ' (1795–1885), פטריוט ופוליטיקאי הידוע בתפקידו במאבק לחופש העיתונות במלטה, שסבו האלמוני היה פריבטיר מצליח שהגיע מהרפובליקה של ונציה – שלט בקוטור ועבר למלטה בסביבות 1770.

בשנת 1918 חולצה קבוצת צוערים ואנשי צבא סרביה, על סיפונה של SS פולינזיה, למלטה שם החלימו בבית החולים קוטונרה לאחר שהאונייה הוטבעה על ידי טורפדו גרמני.

במהלך מלחמת העולם השנייה, מלטה סיפקה מקום מנוחה והחלמה לבעלות הברית של בריטניה – במקרה זה, הפרטיזנים היוגוסלבים של טיטו, בראשות מייג'ור ג'רקו יוריק, שהקימו מחנה בבינגמה. בעודם במלטה, הפרטיזנים (גברים ונשים כאחד) אומנו על ידי מומחים בריטים בשימוש בכלי נשק של בעלות הברית וגם של מדינות הציר. לפחות פרטיזן יוגוסלבי אחד מת מפצעיו במלטה, ונקבר בבית העלמין הצבאי.

בסוף שנות הארבעים עזבו מהגרים מלטזים לאוסטרליה על סיפון הקיטור היוגוסלבי "SS פרטיזנקה" ו-"SS רדניק".

היחסים בין מלטה העצמאית החדשה ליוגוסלביה הסוציאליסטית במהלך המלחמה הקרה הושפעו ממנה רבות. מלטה בהנהגת ראש הממשלה הסוציאליסטית דום מינטוף הצטרפה לארגון המדינות הבלתי-מזדהות, שהוקם על ידי טיטו. שיתוף הפעולה הכלכלי התאפיין בבניית מפעל קטן באי עם בירות יוגוסלביות. בראשית שנות ה-80 תרמה יוגוסלביה ספינה למלטה, על פי בקשת מינטוף.

בתקופת שלטונו של מינטוף, שסומן ביחסים עם לוב תחת משטר קדאפי, יוגוסלביה הייתה בעלת ברית חמה למדי של מלטה, ככל הנראה המרכזית באירופה. שר החוץ העתידי, מייקל פרנדו, כתב את עבודת התואר השני שלו בשנת 1977 בנושא "ניהול עצמי של עובדים: תפיסה חדשה של המבנה המשפטי של המיזם במלטה וביוגוסלביה".

שיתוף פעולה 
מלטה חתמה ב-9 בספטמבר 2009 על הסכם למניעת כפל מס עם סרביה. שר החוץ של מלטה, טוניו בורג חתם על שני הסכמים עם סרביה במהלך ביקור בן יומיים בשנת 2010 בנושא קבלה של חוזרים למולדת ללא אישור.

הגירה 
הקהילה הסרבית היא אחת הקהילות הצומחות ביותר במלטה. מספרם גדל בהתמדה לאורך שנות העשרים, ובשנת 2017 – עם 2,757 עובדים – הסרבים היו הקהילה הזרה השנייה בגודלה באיים אחרי הפיליפינים ולפני הלובים, אם כי המספר בפועל כנראה גדול יותר. אזרחי סרביה במלטה עובדים בענף התיירות ולעיתים קרובות עוקבים אחר דפוס הגירה עונתי. שיעורי פשע, חוליגניזם וענייני אינטגרציה של הקהילה הסרבית הגיעו גם לידיעת החברה המלטזית.

נציגויות דיפלומטיות 
 מלטה מיוצגת בסרביה באמצעות שגריר שאינו תושב בוולטה (במשרד החוץ).
 סרביה מיוצגת במלטה באמצעות שגרירותה ברומא, איטליה ובנוסף מחזיקה קונסוליית כבוד בוולטה.

הערות שוליים