יחיא והב

מארי יחיא בן אברהם והב (ה'תר"ע – י"ד בשבט ה'תשל"ג, 1910 – 17 בינואר 1973) היה רב ממוצא תימני, רבה של קהילת בית עד'אקה שבמרכז תימן, וסופר סת"ם.

ביוגרפיה 
מארי יחיא והב נולד לאביו אברהם ולאמו סעדה לבית עוזרי, בעיירה בית עד'אקה שבמרכז תימן בשנת ה'תר"ע (1910) בערך. אביו אברהם היה שייך' קהילת בית עד'אקה (גובה המיסים והמוציא לפועל את הוראות הרב). דודו אחי אמו היה מארי ישראל עוזרי, רב העיירה.

היה הבכור מבין שישה אחים. לפרנסתו פתח חנות קטנה ובה מכר תבלינים ופיצוחים. למד תורה בתחילה אצל רבני העיר, מארי דוד מזעקי, ולאחר מכן אצל דודו, נכדו של מארי דוד, מארי ישראל עוזרי. היה נוסע לעיר צנעא ללמוד בבית מדרשו של מארי חיים כסאר. נשא לאישה את אורה (נצ'רה) בת מארי שוכר שרעבי. לאחר פטירת מארי ישראל עוזרי, רב העיירה, התמנה מארי יחיא כרבה של העיירה.

זכה ועלה לארץ ישראל בעלייה הגדולה בשנת ה'תש"ט (1949), והתיישב בתחילה במושב צוריאל שבצפון הארץ. לפרנסתו עבד כסופר סת"ם, והיה נוסע מדי שבוע לירושלים למסור את מה שכתב לסוכן. בגלל המרחק הרב מביתו לירושלים, בעזרת חברים הצליח לרכוש דירה בשכונת התקווה בתל אביב. בתל אביב למד יחד עם חבריו הרב אברהם חייבי והרב יוסף צוברי, הרב צוברי העריכו מאוד, והיה מפנה אליו שאלות בהלכה שהיה נשאל. מארי יחיא היה מוסר שיעורים בקביעות בבית הכנסת נתן, בית הכנסת של השרעבים בשכונת התקווה. בשיעוריו למדו תלמוד, משנה תורה להרמב"ם ושולחן ערוך, ומשתתפי השיעור היו זקנים תלמידי חכמים. הרב צוברי אמר עליו שהוא היה .

לפרנסתו שימש כסופר סת"ם ברבנות בתל אביב. במסגרת עבודתו היה מטפל בספרי תורה שהגיעו מאירופה אחרי השואה, והיה מתקנם.

בשנותיו האחרונות, למרות שחלה, היה מתמסר למסירת השיעורים, ואף שהיה מתעלף כמה פעמים בדרכו לבית הכנסת, לא היה מתבטל משיעורים בסדרם הקבוע.

נפטר בי"ד בשבט ה'תשל"ג (17 בינואר 1973) בתל אביב, ונטמן בבית העלמין קריית שאול בעיר.

ראו גם 
 מארי ישראל עוזרי
 בית עד'אקה

לקריאה נוספת
 ד"ר משה גברא, אנציקלופדיה לחכמי תימן, כרך א', המכון לחקר חכמי תימן, בני ברק, ה'תשס"א (2001), עמ' 110

הערות שוליים 

רבני בית עד'אקה
אחרוני תימן
רבנים תימנים ישראלים
ישראלים שנולדו ב-1910
ישראלים שנפטרו ב-1973