פאבל שתב

פאבל שתב (במקדונית: Павел Поцев Шатев; 15 ביולי 1882 - 30 בינואר 1951) היה מהפכן שפעל בשטח של יוון, בולגריה ומקדוניה הצפונית שכיום.

ביוגרפיה
פאבל שתב נולד בקרטובו, אז חלק של האימפריה העות'מאנית, כיום בשטח של מקדוניה הצפונית. הוא למד בבית הספר הבולגרי בסלוניקי. לאחר סיום בית הספר שתב הצטרף לקבוצה שתכננה ביצוע פעולות טרור באיסטנבול. בשנת 1900 כל הקבוצה נעצרה ובלחץ ממשלת בולגריה גורשה. שתב חזר לאזור סלוניקי והיה חלק של קבוצת אנרכיסטים בולגרים שארגנו סדרת פיצוצים בעיר בשנת 1903. שתב נעצר ונשפט לתקופת מאסר בפזאן בלוב של היום.

בשנת 1908 בעקבות מהפכת הטורקים הצעירים הוא קיבל חנינה, נסע לבולגריה וסיים לימודים באוניברסיטת סופיה. מספר שנים הוא עבד כעיתונאי ומורה. בשנת 1912 שתב חזר לסלוניקי והיה עד להריסת בית ספר בולגרי על ידי היוונים במהלך מלחמת הבלקן השנייה. במהלך מלחמת העולם הראשונה שתב התגייס לצבא בולגריה.

בשנות ה-20 של המאה ה-20 שתב היה חבר בהתארגנות מקדונית בשטח בולגריה ובשנת 1923 עבר לווינה. בהיותו בווינה שתב החל בקשר עם קומינטרן והחל בפעילויות ריגול לטובת ברית המועצות. פאבל שטב היה בין מארגני ארגון מקדוני שמאלני IMRO שהוקם באותה תקופה. בתחילת שנות ה-30 של המאה ה-20 הוא חזר לבולגריה ועבד בעיתונות. הוא נחשד בפעילות נגד הממשל ונשפט ל-15 שנות מאסר.

לאחר סיום מלחמת העולם השנייה שתב היה בין הפעילים שתמכו בהקמת הרפובליקה הסוציאליסטית של מקדוניה כחלק של הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה. לאחר הבחירות הוא נבחר לפרלמנט ומונה לשר המשפטים. באותה תקופה הוא פעל להקמה איגוד העיתונאים של מקדוניה. אומנם פעילי שמאל מקדונים שהיו בעבר חברי המפלגה הקומוניסטית של בולגריה היו חשודים בלאומנות. בהדרגה חברי IMRO לשעבר הוצאו מתפקידי מפתח, נעצרו והואשמו בכך שהם תומכים במדיניות פרו-בולגרית ובמתן אוטונומיה מיוחדת למקדוניה. בשנת 1946 שתב כתב לשגרירות בולגריה בבלגרד שהשפה המקדונית עוברת התקרבות לא מוצדקת לסרבית ולימודי בולגרית נאסרות בשטח המקדוניה. בשנת 1948 הוא פנה ישירות לגאורגי דימיטרוב ויוסיף סטלין בנושא. באותה תקופה שרר מתח רב בין ברית המועצות לבין יוגוסלביה של יוסיף ברוז טיטו. כתוצאה מכך שתב נעצר ונשפט לשנת מאסר. לאחר סיום התקופה, פאבל שתב חויב במעצר בית בביטולה. ב-30 בינואר 1951 גופתו נמצאה בעיר.

קישורים חיצוניים

 ביוגרפיה

שרי ממשלות יוגוסלביה
עיתונאים בולגרים
אנרכיסטים
קומוניסטים בולגרים
ילידי 1882
נפטרים ב-1951