בית השטן

בית השטן (בצרפתית: Le Manoir du diable; באנגלית: The House of the Devil) הוא סרט אילם צרפתי קצר משנת 1896, בבימויו של ז'ורז' מלייס. הסרט, בן שלוש דקות (שנחשב ארוך לתקופתו), מיועד לבדר ולהפליא את צופיו, אך בשל תוכנו הוא נחשב לסרט האימה הראשון בהיסטוריה של הקולנוע, בין היתר בשל הופעתו של עטלף ההופך לאדם, פרט שהביא חלק מהצופים לראות בו סרט ערפדים.

הסרט נחשב לאבוד עד לשנת 1988, כאשר עותק ממנו התגלה בארכיון הקולנוע של ניו זילנד.

עלילה
הסרט נפתח במראה של עטלף גדול המעופף לתוך מבנה של טירה מימי הביניים. העטלף לובש לפתע את דמותו של השטן. הוא מזמן למקום עוזר וקלחת מכשפים, שמתוכה עולה דמות אישה.

החדר מתרוקן לרגע, ואז נכנסים אליו שני ברנשים מטורזנים. עוזר השטן חוזר, דוקר בהם באחוריהם בקלשון, נעלם וצץ בפינות שונות של החדר. שני האנשים נבהלים, ואחד מהם נמלט. עוזר השטן ממשיך להתל בשני, משגר רהיטים מפינה לפינה של החדר, ולבסוף מציג לפניו שלד. האיש תוקף את השלד בחרבו, והשלד הופך לפתע לעטלף ואז לשטן, אשר מזמן ארבע רוחות רפאים כדי להכניע את האיש. לאחר שהאיש מתאושש מהתקפתם, מציג השטן לפניו את האישה שברא בתוך הקלחת, והוא מתרשם מיופייה. אז הופך אותה השטן לנגד עיניו למכשפה זקנה, ולאחר מכן שוב לארבע רוחות רפאים.

האיש הראשון חוזר ותוקף את רוחות הרפאים, אך לאחר שהן רודפות אחריו, הוא נמלט בקפיצה מעל מעקה מרפסת החדר. האיש האחר מתעמת עם השטן, ולבסוף מציג בפניו צלב, שלמראהו השטן נסוג.

הפקה
הסרט צולם בגן ביתו של מלייס בפריז בעזרת תפאורה מצוירת.

בתקופה שבה הופק הסרט הופיעו שחקנים בסרטים כדמויות אנונימיות ולא ניתן להם קרדיט, אך ידוע שאת דמות האישה שהופיעה מתוך הקלחת גילמה השחקנית ז'אן ד'לסי, שהופיעה ברבים מסרטיו של מלייס ובהמשך הייתה לאשתו השנייה. קיימת השערה שאת דמותו של השטן גילם ז'ול-אז'ן לגרי (Jules-Eugène Legris), קוסם אשר הופיע בתיאטרון רובר-אודן  (Théâtre Robert-Houdin) בפריז וכן בסרטו הידוע של מלייס "מסע אל הירח" משנת 1902.

הסרט יצא לאקרנים על ידי הסטודיו של מלייס, שנקרא Star Film Company. בארצות הברית הוא הוקרן בשם "הטירה הרדופה", ובבריטניה - "טירת השטן". אין לבלבל בין סרט זה לבין סרט אחר של מלייס, שהופק זמן קצר לאחר מכן - "Le Château hanté" . אותו סרט נקרא גם הוא "הטירה הרדופה".

בספר Universal Monsters: Origins, שיצא לאור ב-2016, כתב כריסטופר ריפלי כי הסרט משעשע יותר מאשר מטיל אימה, כי בולט ניסיונו של מלייס בסרט לקסום דמות מתוך דמות אחרת, וכי הוא השתמש באמצעים המוגבלים של התקופה ובדמיונו כדי ליצור הפקה מרשימה למדי.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

סרטי אימה
סרטי רוחות רפאים
סרטים צרפתיים
סרטי שחור-לבן
סרטים אילמים
סרטים קצרים
סרטי 1896