מג אורי

קלאודיה מייגן "מג" אורי (באנגלית: Claudia Megan "Meg" Urry; נולדה ב-1955) היא פרופסור לפיזיקה ואסטרונומיה אמריקאית ומנהלת מרכז ייל לאסטרונומיה ואסטרופיזיקה; חוקרת חורים שחורים ובלאזרים.

בנוסף למחקריה, ידועה פרופסור אורי במאמציה להעלאת מודעות ותיקון של אפליה מגדרית במדע.

ביוגרפיה 
אורי נולדה ב-1955 בסנט לואיס, מיזורי, ארצות הברית. בילדותה גדלה ב, אינדיאנה, ארצות הברית. אביה היה פרופסור לכימיה באוניברסיטת פרדו ולאחר מכן באוניברסיטת טאפטס. בגיל 12 עברה לווינצ'סטר, מסצ'וסטס, ארצות הברית. בראיון שפורסם עבור , סיפרה אורי כי הייתה תלמידה מצטיינת בבית הספר ואהבה גם מקצועות לא ריאליים.

בקיץ 1976 התמחתה אורי כסטודנטית ב (NRAO). מרכז מחקר ופיתוח אשר מתכנן, בונה ומפעיל רדיו-טלסקופ עם רגישות גבוהה לשימוש מדענים ברחבי העולם. המחקר נערך במימון פדרלי של הקרן הלאומית למדע של ארצות הברית.

בשנת 1977 סיימה אורי תואר ראשון בפיזיקה ובמתמטיקה בדרגת ההצטיינות הגבוהה ביותר באוניברסיטת טאפטס בבוסטון, מסצ'וסטס, ארצות הברית. בשנת 1979 סיימה תואר שני באוניברסיטת ג'ונס הופקינס בבולטימור, מרילנד, ארצות הברית. את התזה שלה עשתה אורי במרכז טיסות החלל גודרד בגרינבלט, מרילנד, ארצות הברית, שם חקרה באמצעות  חזק בלאזרים. המודל שבנתה עסק בשאלה מדוע הבלאזרים שלא הובנו בעבר נראו כל כך בהירים. בשנת 1984 סיימה אורי דוקטורט בפיזיקה באוניברסיטת ג'ונס הופקינס.

בשנים 1984–1987 עשתה פוסט-דוקטורט במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (MIT). במסגרתו חקרה חור שחור על-מסיבי והתמחתה בגלקסיות אקטיביות. לאחר מכן בשנים 2001–1996 עשתה אורי פוסט דוקטורט נוסף ושימשה כראש משרד בחירת תוכניות מדע ב בולטימור, מרילנד, ארצות הברית. במסגרת פוסט הדוקטורט השתמשה אורי בטלסקופ החלל האבל של נאס"א, על מנת להראות כי במרכז כל גלקסיה רגילה יש חור שחור.

בשנים 2013–2007 כיהנה אורי כיושבת ראש המחלקה לפיזיקה באוניברסיטת ייל בניו הייבן, קונטיקט, ארצות הברית. ובשנת 2001 קבלה תואר פרופסור והפכה לאישה הראשונה שקיבלה משרה קבועה בפקולטה לפיזיקה באוניברסיטת ייל. אורי הקימה ומנהלת עוד היום את מרכז ייל לאסטרונומיה ואסטרופיזיקה.

בראיון שפורסם עבור  סיפרה אורי כי אהבתה הגדולה לפיזיקה החלה לאחר שקיבלה ציון נכשל במבחן סמסטר בשנה הראשונה שלה באוניברסיטה. תוך כדי לימודים, במטרה להעלות את הציון שלה, היא ראתה את ההגיון והיופי בפיזיקה.

אורי כותבת מאמרים באתר CNN על תגליות מדעיות חדשות, וחברה בגלקסי זו (Galaxy Zoo), אתר אינטרנט המשתף את הגולשים במחקר גלקסיות.

עבודת הדוקטורט של אורי עסקה בהתנהגות גרעין גלקטי פעיל של גלקסיות אקטיביות מסוג רדיו-לאוד (Radio-loud AGN). אורי פיתחה הסבר כיצד משפיעה קרינה יחסותית של  על ההתפלגות הנמדדת של כוח הסילון. אורי פרסמה למעלה מ-270 מאמרי מחקר בנושא חורים שחורים וגלקסיות.

עבודתה להעלאת מודעות ותיקון של אפליה מגדרית במדע 
פרופסור אורי הייתה אחת מהתלמידות היחידות בשיעורי הפיזיקה בם נכחה. אולם רק במהלך פוסט הדוקטורט באוניברסיטת MIT גברה המודעות שלה לאפליה מגדרית בתחום, כאשר הייתה האישה היחידה שהתמקדה במדעי החלל, מבין עשרות חוקרים. בראיון לגלקסי זו (Galaxy Zoo) סיפרה שנחשפה להעדפה מתקנת שבאה לידי ביטוי בהקלות בקבלה לאוניברסיטאות, קבלה לפוסט דוקטורט ולמשרה בסגל הלימודי. אולם למרות להעדפה המתקנת באקדמיה, ראתה אורי פרופסורים רבים שמתעלמים ומבזים סטודנטיות עד שהן פורשות.

באותו ראיון עבור גלקסי זו אומרת אורי כי גם גברים עוזבים את המקצוע אך במספרים קטנים יחסית לכמות הנשים שעוזבות את המקצוע.

פרופסור אורי עמדה בראש הוועדת למעמד האישה באסטרונומיה של האגודה לאסטרונומיה האמריקאית. בשנת 1992, ארגנה את הכנס הראשון בנושא נשים באסטרונומיה ובשנה שלאחר מכן, ארגנה כנס במכון הטכנולוגי של קליפורניה.

בשנת 2005 הופיעה ב"יום שישי למדע" (Science Friday) של הרדיו הציבורי של ארצות הברית (NPR).

בשנת 2006 נבחרה פרופסור אורי להיות לעמית  על פועלה למען הנשים במדע.

אורי נשואה לד"ר אנדרו שימקוביאק, דוקטור לאסטרופיזיקה בייל. לשניים שתי בנות.

פרסים והוקרה

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

אסטרונומיות אמריקאיות
פיזיקאיות אמריקאיות
פעילות זכויות נשים אמריקאיות
נשים זוכות פרסים: מדע וטכנולוגיה
זוכות פרס אנני ג'אמפ קאנון
אמריקאיות שנולדו ב-1955
אמריקאים שנולדו ב-1955