מחיקה לסבית

מחיקה לסבית (באנגלית: Lesbian erasure) היא הנטייה להתעלם, להסיר, לזייף או להסביר מחדש עדויות על נשים לסביות או מערכות יחסים לסביות בהיסטוריה, באקדמיה, באמצעי התקשורת, ובמקורות ראשוניים אחרים. ייתכן וגם בקהילה הגאה, מתעלמים מקיומן של לסביות ולא מכירים בזהותן.

בהיסטוריה 
העיתונאית והסופרת ויקטוריה א. בראונוורת' כתבה כי מחיקת המיניות הלסבית מהתיעוד ההיסטורי . לעיתים קרובות, מחיקה לסבית מתרחשת כאשר ארגוני להט"ב לא מצליחים להכיר בתרומותיהם של לסביות, למשל ההצהרה של המרכז הלאומי לזכויות לסביות מ-2018, אודות האי-הכרה במעורבתה של סטורמה דלרוורי  במהומות סטונוול.

ב-1974, המועמדת לבחירות בארצות הברית, קתי קוזצ'נקו , יצאה מהארון, שבסופו של דבר זכתה בבחירות. עם זאת, הישג זה בהיסטוריית להט"ב  יוחס באופן שגוי לפוליטיקאי, הארווי מילק, מסן פרנסיסקו.

בקבלת מלגות 
למרות עליית זכויות הלהט"ב לאורך השנים, הקנון האקדמי המסורתי מזניח, לעיתים קרובות, לסביות. חוקרת התיאוריה הפוליטית, אנה מארי סמית', הצהירה כי הלסביות נמחקה מה-"שיח הרשמי" בבריטניה משום שלסביות נתפסות כ-"הומוסקסואלים אחראיים" בדיכוטומיה בין זה לבין "הומוסקסואליות מסוכנת". כתוצאה מכך, יחסי מין לסביים בבריטניה לא הפללו לעומת הפליית יחסי מין הומוסקסואליים. סמית' הצביעה גם על הדרת נשים ממחקר האיידס במרכזים לבקרת מחלות ומניעתן. סמית' מאמינה כי מחיקות אלו נובעות מאפליה מינית, והיא מציעה כי יש לטפל בבעיות אלו ישירות על ידי אקטיביזם לסבי.

בפרסום 
הוחקרת מממכון קליימן לחקר מגדר באוניברסיטת סטנפורד, מרסי ביאנקו, אמרה כי מחיקה לסבית מתרחשת גם בפרסומות. מפרסמים אינם מכוונים לקהל הלסביות, כאשר מתפרסמים מוצרים בפני הקהל הלהט"בי. כדוגמה לכך, היא ציינה את התמוטטותו של האתר AfterEllen , שלדבריה נבעה ממחסור במפרסמים כאלו. העורכת הראשית לשעבר של AfterEllen, קרמן קרגלואי, הצהירה כי מפרסמים אינם חושבים על לסביות כנשים, וטריש בנדיקס, הבחין כי המפרסמים מניחים כי לסביות אוהבות את אותם הדברים שהומוסקסואלים אוהבים, גם אם הם ממוקדים למין הגברי.

שפה לסבית ומרחבים לסביים 
הסופרת וחוקרת ההיסטוריה הנשית, בוני ג'יי. מוריס , ופעילות לסביות אחרות, כמו רובין טיילר, אשלי אובינוואן, וממורי ג'ואל, אומרות שכאשר משתמשים במונח קוויר לתיאור לסביות, הוא מונח "דיסידאטיפיקציה" שתורם לבלתי נראות לסבית. בראיון של המחברת ג'וליה דיאנה רוברטסון על הרומן Beyond the Screen Door, היא גילתה כי היא מזדהה כלסבית ותיארה את ז'אנר הרומן שלה כתמיהות קווירית. במצעד הגאווה בברייטון  של 2018, המקרה היחיד בו הופיעה המילה "לסבית" היה על כרזה שנשא את שמה של סטורמה דלרוורי .

שאנון קיטינג, מ-BuzzFeed, הצביעה על יותר אנשים באופן משמעותי, במיוחד על הדור הצעיר שיש לו זהויות מחוץ למגדר הבינארי, ואומרת כי . בנוסף, קיטינג אמרה גם כי חלק מהנשים המזוהות כקוויריות, מרגישות יותר בנוח עם קווירים, מאשר לסביות, מאחר שזה מביא רעיונות לגבי חיוניות מגדרית , ונותן גיוון להט"בי ומאפשר להומופוביה מופנמת. קיטינג אמרה גם כי: 

כמה פעולות פמיניסטיות לסביות הקוננו על היעלמותן ההולכת וגוברת של מרחבים פיזיים רבים, כמו לסביאן בר, חנויות ספרים לנשים ופסטיבלי מוזיקה, שהיו מרחבים לסביים אלטרנטיביים בהם התת-תרבות הלסבית שגשגה. אלכסיס קלמנטס, מהמגזין Curve , אמרה כי ההסבר מדוע כל כך הרבה מרחבים לסביים נסגרו או השתנו אינו ברור, אך  וחלקו , ואמרה גם כי  היא גם שאלה אם השינוי הוא דורי, שכן 

קיטינג אמרה כי מספר היבטים של תרבות הגברים ההומוסקסואלים מיוצגים בתרבות המיינסטרים  וכי  קיטינג אמרה כי ישנם עדיין מקומות ואירועים לסביים, אך לעיתים קרובות הם נמצאים תחת  ו-

כריסטינה קטורוצ'י מהמגזין האמריקאי, סלייט, אמרה כי קיימת התפתחות של הומופוביה מופנמת אצל נשים לסביות. אותן נשים לא משתמשות במילה לסבית כלל, וכי ישנה דחייה של המונח להכללה ורצון להשתמש במונח רחב יותר למרחבים שבעבר תויגו באופן מסורתי כמרחבים לסביים. בנוסף, היא אמרה כי החברה דאגה לכך שיהיה  בנוסף, היא אמרה כי אף על פי שיש מי שמתאבל על אובדן המרחבים הלסביים וכלי התקשורת, 

ג'וליה דיאנה רוברטסון מ-AfterEllen, טענה כי המילה לסבית היא מילה נבזית ולכן היא נמחקת, וטענה גם כי משתמשים במונח קוויר במקום המונח הקיים מפני שמהמונח קוויר אין גבולות מיניים מוגדרים ומגניב יותר, מה שמעביר את המסר ללסביות צעירות  כריסטינה קטורוצ'י אמרה גם כי:  מרי גרייס לואיס מהמגזין אדבוקט טענה כי המילה "לסבית" אינה מילה גסה, כאשר אמרה שהיא  היא אמרה כי סטריאוטיפים לסביים הנראים בתקשורת אינם מייצגים את המונח, וכי נשים המקבלות כי אינן נמשכות מינית לגברים אינן צריכות לחשוש להכיר בכך או להרגיש שהוא מגביל. היא הרגישה שככל שמשתמשים יותר במונח, , להשתמש בו ופחות להפוך אותו לנשק.

בהקשר ללסביות בוצ'יות וגברים טרנסים 
ביחס לגברים טרנסג'נדרים, יש לסביות, פמיניסטיות רדיקליות, סופרות או פרשניות (שמרניות ולא שמרניות) הטוענות כי טרנסקסואליות או אקטיביזם טרנסי  מוחקים את תרבות הבוצ'ה, בכך שהם גורמים להן להרגיש שעליהם לשנות את מגדרן לזכר בגלל האי-התאמה המגדרית  שלהן, או שלסביות מבוגרות יותר שהבינו את זהותן, וכי הן מרגישות שהן צריכות לשנות את מגדרן. מספר לסביות אומרות שהן היו טום בוי או חוו דיספוריה מגדרית בילדותן. מספר לסביות צעירות דיווחו כי הרגישו מסוכסכות אם צריך לשנות את מגדרן או להרגיש חרטה על הליך התאמה מגדרית מאוחר יותר. טריסטן פוקס מ-AfterEllen אמרה כי התנועה הטרנסג'נדרית של ימינו דוחפת 

הסופר שאנון גילריאת, בהתייחס ל-, אמר כי:  לדבריו, בעוד שהוא מודע לנשים טרנסיות שהזדהו כלסביות וגברים טרנסים שהזדהו כהומואים, שעברו טיפול בהתאמה מגדרית , על מנת שהתיאוריה שלו בנושא טרנס-מיניות תהיה הגיונית בשלב זה, צריך להשהות את התהליך כדי לזכור את החשיבות של גוף מגדרי וההקשר שלו להטרוסקסואליות כפויה תחת פטריארכיה/הטרורכיה כ-.

קייטי הרצוג, מהמגזין Stranger , אמרה כי:  היא התייחסה לחוסר הוודאות לגבי מדוע אנשים נוספים יצאו כטרנסיים או כא-בינאריים, אך אמרה ש- של אנשים טרנסים הם הסברים הגיוניים לעניין. היא דיווחה על פעילותה של הסופרת הטרנסית, ג'וליה סרנו, בטענה כי יותר אנשים יוצאים מהארון כטרנס 

בטענה כי , כתב הסופר הטרנסג'נדר, צ'רלי קיס, במגזין האקונומיסט, כי הוא , אלא שזה היה מעולם לא הרגיש נכון. הוא ייחס גם את העלייה המדווחת במספר האנשים של נשים או גברים שמפקפקים בזהותם המגדרית, לעלייה בנראות והיה  בנוסף, הוא אמר כי 

ראש הצדקה Stonewall , רות האנט , כתבה בעיתון הבריטי, אינדפנדנט, כי:  בנוסף, האנט אמרה

בהקשר לנשים טרנסיות 
חילוקי הדעות בין סיסג'נדר לסביות לבין נשים טרנסיות נוגעים לנושא הנטייה המינית ולאלו שלא מאמינים שנשים טרנסיות יכולות להיות לסביות מבלי למחוק את המשמעות של להיות לסבית. ג'ינה דוידסון, מהעיתון The Scotsman , אמרה כי:  בנוסף, היא אמרה כי: . מחלוקות אלו הוצגו גם באירועים להט"בים שונים. הקבוצה הניו זילנדית הברית לזכויות לסביות אאוטהרואה לא הורשה לצעוד במצעד הגאווה בולינגטון משום שהיא , בעוד שחברים בודדים מהקבוצה עדיין הצליחו לצעוד. במצעד הדייקיות בוונקובר, קנדה, נאמר לקבוצה הלסבית הקולקטיבית להוציא כרזות וסמלים של גאווה לסבית, שלדברי מארגני הצעדה היא אי-הכללה של נשים טרנסיות. סכסוכים כאלו התרחשו גם בארצות הברית וברחבי בריטניה.

המונח "מחיקה לסבית" שומש על ידי מספר פמיניסטיות רדיקליות, כמו חברות בארגון בריטניה Get the L Out, שמתמקד בנשים טרנסיות. הקבוצה, המציעה הקמת קהילה לסבית אוטונומית, טוענת כי לסביות , וכי הרחבת זכויות הטרנס מוחקת את הלסביות, שהאקטיביזם הטרנסי  מעודד לסביות לשנות את מגדרן לגברים סטרייטים, וכי הקהילה הגאה הופכת יותר ויותר אנטי-לסבית ומיזוגינית. הקבוצה ערכה את מחאתה הראשונה במצעד הגאווה בלונדון  ב-2018 וכנותה כטרנספובית או כ-"אנטי-טרנסית" על ידי מארגני מצעד הגאווה בלונדון, ועל ידי אוול פישר  בגרדיאן.

החלת המונחים טרנספובית, ביגוט או טרמינולוגיה דומה על לסביות שאינן מתחשבות בנשים טרנסיות, כולל כאלו שלא עברו ניתוח להתאמה מגדרית, מפני ששותפים מיניים טוענים כי זה סוג של מחיקה לסבית או טיפול המרה. מצב בו לסבית מסרבת לצאת עם אישה טרנסית יכול להיקרא "תקרת הכותנה" (ביטוי שנטבע כמקביל למונח תקרת הזכוכית, כדי לתאר את הקושי שעוברות נשים טרנסיות, כאשר הן מחפשות קשר רומנטי או מיני עם לסבית סיסג'נדרית). טרי מקדונלד, מהמגזין New Statesman , הצהירה כי המונח תקרת הכותנה  מקדונלד וחוקרים ב-Daily Nous  הצהירו כי ניתן להשתמש במונח TERF (קיצור של "פמיניסטית רדיקלית מדירות מטרנס"), כדי להתייחס ללסביות סיסג'נדריות שאינן נמשכות מינית לנשים טרנסיות. התאורטיקנית הפמיניסטית, קלייר היוכאן, שימשה במונחים "ווגינופיל", "פטישיסט בנרתיק", "טרנסמיסוגיניסט", ו-"דמוניזציה של הפין" עבור לסביות סיסג'נדריות שמסרבות עד היום לצאת לדייט או לקיים יחסי מין עם נשים טרנסיות והצהירה שהיא עדיין לא ראתה מצב שבו 

שרה דיטום, מהמגזין New Statesman , הצהירה כי הוויכוח על משיכה מינית חשובה כל כך עבור לסביות מאחר שהן , וכי חלקן חוו אונס מתקן. היוכאן אמרה כי , וכי זה לא הוגן ובלתי הומני  לדבריה,  היוכאן טענה גם כי  אמנית הביצועים והסופרת הלסבית האפרו-אמריקאית, פיפה פלמינג, שכתבה בהאקונומיסט, אמרה כי:  בנוסף, היא אמרה כי 

חלק מפעילי הלהט"ב התנגדו לשימוש במונח מחיקה לסבית בכל הקשור לאקטיביזם טרנסי . במכתב פתוח מ-2018 שהתנגד לשימוש במונח זה, 12 עורכים ומוציאים לאור של 8 פרסומים לסביים הצהירו כי  עורכת המגזין Diva  ויוצרת המכתב, קארי לייל, אמרה כי:  היא גם התייחסה לטענה לפיה נשים טרנסיות לוחצות על לסביות "לקבל אותן כשותפות מיניות" כ-"הפחדה". שאנון קיטינג, מ-BuzzFeed, טענה כי 

אביגיל קורלו, של המגזין Vice, טענה וציינה כי סיסג'נדרים עלולים למצוא את עצמם נמשכים מינית לאישה טרנסית, במיוחד אם זה מרגיע את . בנוסף, היא אומרת כי  לדבריה, היא לא מביישת אנשים על נטייתם המינית או קובעת כי אין השפעה ביולוגית, אלא מציינת דעות קדומות של החברה ומבקשת מהם  הסופרת מורגן לב אדוארד הולב טענה כי לסביות שהן פמיניסטיות רדיקליות מחוץ להדרה  הולב הוסיפה גם כי אנשים טרנסים

ראו גם 
 מחיקה ביסקסואלית
 הנוקמות הלסביות
 סטריאוטיפים על להט"בים

לקריאה נוספת 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
  (Sister Outrider received the 2016 Best Blog award from  Write to End Violence Against Women.)
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

 ספרים וכתבי עת
 
 
 
  (via University of Leicester)

הערות שוליים 

לסביות
להט"ב: היסטוריה
פמיניזם