מנזר קוודלינבורג

מנזר קוודלינבורג (בגרמנית: Stift Quedlinburg) הוא מתחם כנסייתי הממוקם על גבעת המבצר בעיר קוודלינבורג, מדינת סקסוניה אנהלט, גרמניה.

היסטוריה
המנזר הוקם בשנת 936 על ידי אוטו הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה לבקשתה של אמו, המלכה מתילדה, ולזכרו של אביו היינריך הראשון, מלך גרמניה.
בתחילת הדרך שימש המתחם כמעון לנשים לא נשואות או אלמנות שאינן נזירות, בנות אצולה וממשפחת המלוכה. בעידודה של המלכה הפך המנזר לאחד ממוקדי ההשכלה במערב אירופה. כתוצאה מקרבתו לבית המלוכה והמוניטין שיצא לו, זכה המנזר לקבל מתנות רבות ויקרות והפך לקהילה עשירה, עתירת נכסים, אדמות, ספרים, כתבי יד וחפצים ליטורגיים יקרי ערך. בנוסף לכך לא הוכפף המנזר למרות הדיוקסיה האזורית של הלברשטט אלא לאפיפיור בלבד.
הדבר לא התקבל בעין יפה אצל הבישופים המקומיים שטענו לקיומה עליונות רוחנית מובנית של גברים על פני נשים. למרות זאת ובתוקף תפקידה הייתה ראש המנזר חברה במועצה המייעצת של הקיסר, ובפורומים פוליטיים וכנסייתיים אחרים.

מתחילת האלף השני התחלפה השליטה על האזור בין מספר בתי אצולה וכתוצאה מכך גם החסות והסמכות על המנזר. במהלך המאה ה-12 התנהלו העיר קוודלינבורג והמנזר תחת חסותה של דוכסות פאלקנשטיין שהייתה הגורם הדומיננטי באזור דרום מזרח הרי ההארץ. זכויות הדוכסות והחסות נמכרו בשנת 1237 לדוכסות בלנקנבורג ולאחר מכן הועברו לדוכסות רגנשטיין. בשלב האחרון נמסרה השליטה לדוכסות סקסוניה על גילגוליה השונים.

בשנים 1477–1479 התנהלו מספר סכסוכים בין העיר קוודלינבורג, והבישוף של הלברשטט לבין דוכסי סקסוניה בעניין חלוקת הסמכויות והשליטה על המנזר ונכסיו. בשנת 1697 הוא נמכר לקורברנדנבורג אשר הובילה ב-30 בינואר 1698 להשתלטות של ברנדנבורג-פרוסיה על המנזר והאזור כולו.
בתקופת הרפורמציה הפך המנזר לפרוטסטנטי. בשנים 1802–1803 בהם התנהלה המחלוקת הטריטוריאלית בגרמניה, עברו המנזר על שטחיו, נכסיו, ונתיניו לשליטתה של ממלכת פרוסיה. בין השנים 1807–1813 היה נתון תחת שליטת מדינת החסות הצרפתית של ממלכת וסטפליה.

בתקופה הנאצית, במסגרת נסיונותיו של הימלר ליצירת לכידות לאומנית על בסיס היסטורי משותף, נערכו במנזר מדי שנה טקסי זיכרון להיינריך הראשון שבו ראה הימלר את המלך הגרמני הראשון. קברו של היינריך בקריפטה הוכרז כאתר עלייה לרגל. הימלר הכריז כי בחפירות ארכאולוגיות שנערכו בו, נמצאו שרידים של המלך אשר לאחר המלחמה התבררו כזיוף לא מוצלח.

המבנה
מבני מכלול מנזר קוודלינבורג ממוקמים על סלע תלול במיוחד עשוי אבן חול מדרום לעיר העתיקה. משטח הסלע העליון הוא דמוי מלבן במידות 163 מטרים על 70 מטרים ובגובה של כ-25 מטרים מעל פני הרחובות הסובבים אותו. מתחם המנזר כולל שלושה חלקים: בחלקו הדרומי, העתיק ביותר, כנסיית סרווציוס הקדוש מן המאה ה-11, ממערב, מבנה הטירה בצורת משולש מתקופת הרנסאנס על גבי יסודות רומנסקים, שעבר שינויים והרחבות לאורך השנים עד המאה ה-18 ובחלקו המזרחי המנזר הישן שהתמוטט בשנת 1803.
שער הכניסה למתחם המנזר ממוקם בחלקו הצפוני שבו הגישה מתונה יותר. הדרך מובילה מכיוון מערב ופונה צפונה בשיפוע של 11% אל שער חיצוני, ולאחר מכן 37 מטרים נוספים עד לבית השער הפנימי מן המאה ה-13. הדרך שבין השערים מוקפת בחומות ובהן חרכי ירי שנועדו להגנה מפני פריצה למתחם.
בחלקו הצפוני מזרחי של מתחם המנזר הוקם בתקופת הבארוק גן לשימושי פנאי.

מבנה הכנסייה המכונה לעיתים גם קתדרלת קוודלינבורג קרויה על שמו של סרווציוס הקדוש ומוקדשת גם לדיוניסיוס הקדוש, הוא דוגמה מובהקת לאדריכלות רומנסקית עילית. המבנה הראשון הוקם מעל קברו של היינריך הראשון משנת 936, שם מוקם המזבח של כנסייה קטנה בעלת מעברים צרים. בשנת 961 הובאו לקבורה במקום גם שרידיו של סרווציוס הקדוש ממאסטריכט.

בניית הבזיליקה בת שלוש הספינות החלה לפני שנת 997 על גבי שרידים של שלושה מבנים קדומים יותר, והסתיימה בשנת 1021. היא מתאפיינת בגג שטוח ושלושה מעברים צרים. בשנת 1070 נגרם נזק כבד למבנה כתוצאה משריפה שפרצה בו. הוא נבנה מחדש והושלם בשנת 1129 בתקופתו של הקיסר לותר השלישי. במשך השנים התרחב המבנה. בשנת 1320 נוסף לו בית המקהלה, בשנת 1571 הקיר הדרומי של הטרנספט, ובשנת 1708 הקיר הדרומי של הספינה הראשית
.
בשנים 1863 ועד 1882 נערכו במבנה שיפוצים נרחבים ויסודיים. המגדלים הדרומיים נבנו מחדש, נוספה בימת תפילה וחזית חדשה לקריפטה .
בשיפוץ נוסף שנערך בשנים 1936–1939 בוצעו שינויים בבמת התפילה על מנת להתאימה לצורכי הטקסים הנאציים, ובמאפיינים גותיים במבנה על מנת לשחזר את הסגנון הרומנסקי. משנת 1945 ממשיך תהליך שיחזור ושימור המבנה עד ימינו אלה.

כיום, משמש המנזר את הכנסייה הלותרנית אוונגליסטית של גרמניה. בשנת 1994 הוא הוכרז כאתר מורשת עולמי של אונסקו. הוועדה הגרמנית של אונסקו קובעת כי בכנסייה שמורים אוצרות כנסייתיים מימי הביניים שערכם שווה לאלה השמורים באאכן ובהלברשטט.

במוזיאון המנזר מוצגת תערוכה של ממצאים מן התקופה הפרהיסטורית ותקופת הברונזה באזור, התפתחות מבנה מנזר הנשים והטירה מתקופת הרנסאנס, וכן של העיר וסביבתה. בספריית המנזר מוצגים ספרים בעלי חשיבות היסטורית רבה.

קישורים חיצוניים

 
 אתר המוזיאון וסקירה (בגרמנית)
 סקירה היסטורית והרלדית של המנזר (בגרמנית)

גרמניה: מנזרים
אירופה: מנזרים נוצריים
סקסוניה-אנהלט