יחסי ארמניה–סין

יחסי ארמניה-סין הם היחסים הדיפלומטיים שבין ארמניה לסין. ההתייחסויות הראשונות ליצירת קשר ארמני-סיני מצויות בעבודותיהם של ההיסטוריון המאה ה-5 מוזה מכורין והגאוגרף והמתמטיקאי מהמאה ה-6 אנאניה שיראקצי. הרפובליקה העממית של סין הכירה רשמית ברפובליקת ארמניה ב-27 בדצמבר 1991. היחסים הדיפלומטיים בין ארמניה לרפובליקה העממית של סין הוקמו ב-6 באפריל 1992. שגרירות סין בארמניה הוקמה ביולי 1992. השגרירות של ארמניה בסין החלה את פעילותה ב-10 באוגוסט 1996. שגריר ארמניה בסין מתגורר בשגרירות בייג'ינג.

נשיאי ארמניה לבון טר-פטרוסיאן ורוברט קוכריאן ביקרו ברפובליקה העממית של סין במאי 1996 ובספטמבר 2004. הנשיא סרז' סרקיאן שהה בסין במאי 2010 כדי להשתתף בטקס פתיחת "אקספו העולמי של שנחאי 2010". ביקורים בדרג גבוה מסין בארמניה כללו חברי הוועדה הקבועה של הפוליטביורו של המפלגה הקומוניסטית בסין לואו גן, בספטמבר 2003, ולי צ'אנגצ'ון, באפריל 2011.

היסטוריה 
היחסים הראשונים בין העם הארמני והסיני ניתן לייחס לסביבות שנת 1000 לספירה. בסינית מבטאים את "ארמניה" "יא-מיי-ני-יה". משמעות ארבע האותיות הללו היא "המשרתת היפה של אסיה". באגדות וסיפורי אגדות ארמניים, סין נקראת מדינת צ'נס, צ'ינומאצ'ין או צ'ינסטאן. בכמה מיצירות ספרות ארמניות עתיקות יש עקבות של אייקונים תרבותיים סיניים. לדוגמה, ישנם עיצובים של צ'ילין, פנגהואנג ודהרמצ'אקרה בתנ"ך הארמני.

הארמנים ביקרו בסין לצורך מסחר וייבאו משי, חרסינה, בדים רקומים וסחורות אחרות. בסין היה ביקוש רב לרפואה ארמנית, ירקות וצבעי מינרלים, במיוחד לקוצ'יניאל הארמני, ששימש לצביעת מיטב המשי הסיני וההודי.

החרסינה והסלדוניט הסיני שהתגלו במהלך חפירות ארכאולוגיות בערים הארמניות גרני, דווין, אני ומבצר אמברד הן עדות לסחר כלכלי ארמני-סיני בראשית ימי הביניים.

בתקופת האימפריה המונגולית שופרו היחסים בין ארמניה לסין. ארמנים רבים החלו להתיישב בסין. בשנת 1688 הסכימה חברת הודו המזרחית הבריטית לאפשר לארמנים גישה לסחר ימי בסין. הארמנים עשו שימוש מלא בהסכם זה עם מרכזי הסחר הימי שהבריטים הקימו בשנגחאי ובמקאו.

ב-27 בדצמבר 1991 הכירה סין רשמית בארמניה כמדינה עצמאית. ב-6 באפריל 1992, מדינות מרכז אסיה רבות כוננו יחסים דיפלומטיים עם סין. ביולי 1992 הקימה סין שגרירות בבירת ארמניה, ירוואן. בשנת 1996 הקימה ארמניה את שגרירותה בבייג'ינג.

יחסי סחר וכלכלה

מחזור מסחר (מיליון דולר) 

הנתונים בתרשים שלעיל מראים כי היקף הסחר בין ארמניה לסין, אף על פי שהוא עדיין קטן יחסית, צמח משמעותית בעשור האחרון ועבר את ה-400 מיליון דולר עד שנת 2008. חלה נפילה משמעותית בהיקף הסחר בשנת 2009, ככל הנראה בשל המשבר הפיננסי של 2007–08. נפח המסחר גדל, ועלה על 400 מיליון דולר בשנתיים רצופות בשנת 2010 ובשנת 2011.

הייצוא העיקרי של ארמניה הוא עפרות, בעוד שהמוצרים המיובאים מסין לארמניה הם מגוונים וכוללים בגדים, נעליים, מכונות, כימיקלים, ציוד, חומרי בניין, רהיטים, מזון וכו'.

חינוך ותרבות 
ממשלות סין והארמניה הסכימו לשלוח 15 סטודנטים להחלפה ללמוד אחד במדינתו בכל שנה. עם זאת, שתי המדינות טרם חתמו על הסכם המבטיח כי סטודנטים להחלפה יוכלו לקבל אשראי על עבודתם המלאה בחו"ל. נכון לעכשיו, אין טיסות ישירות בין ארמניה לסין.

מדי שנה סין חוגגת את יום התרבות הארמני וארמניה חוגגת את יום התרבות הסיני. הארמנים מתעניינים מאוד בתרבות הסינית ונהנים ממגוון הצגות תיאטרון סיניות.

מכון קונפוציוס נפתח באוניברסיטה הלשונית הממלכתית ירוואן בשנת 2008. מכון קונפוציוס נוסף נפתח במקומות אחרים בארמניה. בנוסף, בשנת 2018 נפתח בירוואן בית הספר לידידות סין-ארמניה.

צבא 
בשנים האחרונות היחסים הצבאיים בין סין לארמניה התחזקו בהתמדה. לפי צ'אנג וונקוואן, שר במשרד ההגנה של סין העממית, הצבא הסיני והארמני שמרו על המגמה של ניהול חילופי ידידות ושיתופי פעולה פרגמטיים, והצבא הסיני קידם את ההתפתחות המתמדת של היחסים בין שני הכוחות המזוינים. לדברי סיירן אוחניאן, שר ההגנה של ארמניה, ארמניה רואה בסין ידיד ושותף אמין. הוא הביע שביעות רצון מהתפתחות היחסים הצבאיים הבילטרליים שנראו בשנים האחרונות והביע את תקוותו לקדם שיתוף פעולה בין שני הצבאות במגוון תחומים.

בינואר 2012 חתמו סין וארמניה על הסכם, שתואר על ידי משרד ההגנה הארמני כהסכם על שיתוף פעולה צבאי בין שתי המדינות. בשנת 2013 אמר משרד ההגנה הארמני כי סין תספק לארמניה 5 מיליון יואן בסיוע צבאי מדי שנה. באותה שנה קיימה סיירן אוחניאן שיחות עם שו צ'יאנג, סגן יו"ר הוועדה הצבאית המרכזית, וצ'אנג וונקוואן, שר משרד ההגנה של הרפובליקה העממית. בשנת 2013 רכשה ארמניה רקטות (עם טווח של עד 130 ק"מ או 80 מייל) מסין.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים