ליליאן סנלינג

ליליאן סנלינג (באנגלית: Lilian Snelling; 1879 – 1972) הייתה "כנראה האמנית הבוטנית הבריטית החשובה ביותר במחצית הראשונה של המאה ה-20".   היא הייתה האמנית והליטוגרפית הראשית במגזין הבוטני של קרטיס בין השנים 1921-1952 ו"נחשבה לאחת מגדולי האמנים הבוטניים בזמנה - ציוריה היו מפורטים ומדויקים ויפים להפליא". 

היא קיבלה אות כבוד של האימפריה הבריטית בשנת 1954 וזכתה במדליית ויקטוריה בשנת 1955.

ביוגרפיה 
ליליאן סנלינג נולדה ב -8 ביוני 1879 בספרינג הול, סנט מרי קריי, קנט למשפחתו הגדולה של ג'ון קרנל סנלינג (1841–1902), בעל מבשלת שכר ואשתו, מרגרט אליזבת, לבית קולגאלט. היא ואחיותיה התחנכו בבית ספר בטונברידג', ויילס. בשנים 1915–1916 לימד אותה הנרי ג'ון אלווס לצייר פרחים (שאסף במסעותיו), בביתו בפארק קולסבורן שבגלוסטשייר.

סנלינג עבדה בגן הבוטני המלכותי באדינבורו בשנים 1916 עד 1921 בציור דיוקנאות צמחים עבור סר אייזיק ביילי בלפור, מנהל הגן הבוטני ופרופסור לבוטניקה באוניברסיטת אדינבורו. היא למדה ליטוגרפיה אצל פרנק מורלי פלטשר.

היא עזבה בשנת 1921 כדי לעבוד בגנים הבוטניים המלכותיים - גני קיו, כאמנית הראשית והליטוגרפית במגזין הבוטני של קרטיס. משנת 1929 נעזרה בסטלה רוס-קרייג. לאחר 30 שנה פרשה לגמלאות בשנת 1952 והפיקה מעל 830 ציורים ולוחות. כרך 169 של קרטיס הוקדש לה, וכתב: "אמנית, ליתוגרפית ומאיירת בוטנית אשר בעדינות יוצאת דופן של קווי מתאר מדויקים, זוהר של צבע וגוונים מורכבים, הציגה נאמנה את רוב הצמחים שפורסמו במגזין זה בשנים 1922 עד 1952". ציוריה ליוו גם ספרים בנושאים הבוטנאיים.

בשנת 1954 אות כבוד של אימפריה ובשנת 1955 הוענקה לה מדליית ויקטוריה, אות הכבוד הגבוה ביותר.

בשנת 1959 הוצגה עבודתה בתערוכת הדו-שנתי של גני קיו: "התרומה של גני קיו לבוטניקה במשך 200 שנה".

היא נפטרה בביתה, בסנט מרי קריי, קנט, ב־12 באוקטובר 1972.

בשנת 2007 קיים הגן הבוטני המלכותי באדינבורו תערוכה בת עשרה שבועות המוקדשת לעבודתה.

הערות שוליים 

מאיירות בריטיות
בוטנאיות
בריטיות שנולדו ב-1879
בריטים שנולדו ב-1879
בריטיות שנפטרו ב-1972
בריטים שנפטרו ב-1972