עטלף כותפות מדומה

עטלף כותפות מדומה (שם מדעי: Epomops) הוא סוג של עטלף גדול דמוי כלב במשפחת עטלפי הפירות ובו 3 מינים שחיים ביבשת אפריקה. הסוג הוקם בשנת 1870 על ידי הזואולוג הבריטי ג'ון אדוארד גריי, ונחשב בתחילה למין בסוג עטלף כותפות. יש דעה שהסוג הוא למעשה טקסון מונוטיפי בשל שונות גנטית נמוכה, אולם הדעה הרווחת היא שהסוג מכיל שלושה מינים נפרדים על בסיס הבדלים אנטומיים ברורים.

תיאור ואנטומיה
לעטלף הכותפות המדומה גוף גוצי וראש דמוי כלב שגדול בצורה לא פרופורציונלית. המראה הכלבי של הסוג נובע מהשפתיים הענקיות והנפולות שלו ומלחייו הנפוחות. הראש בדרך כלל גדול ומסיבי יותר אצל הזכרים, בעוד שאצל הנקבות צורתו יותר שועלית. הגולגולת של העטלף שטוחה ובעלת חרטום רחב יחסית. האוזניים אליפסיות וצרות, העיניים גדולות והאף גדול עם נחיריים נפוחים.

לזכר ולנקבה יש בבסיס האוזניים ציציות שיער בהירות. השיניים גדולות, רחבות וחדות ובחלק האחורי של החיך יש רכסים משוננים שמותאמים לסחיטת פירות.

אורך הראש והגוף של עטלף הכותפות המדומה 103–195 מ״מ, אורך הזרוע 77–102 מ״מ ומשקלו 61–215 גרם. הזכרים גדולים וכבדים במידה ניכרת מן הנקבות ויש להם מורפולוגיה שונה של הגרון, עצם הלשון ומיתרי הקול ובית קול גדול שמותאם להפקת צלילים חזקים. בנוסף, לזכרים יש שקיקי עור עם בלוטות ריח משני צידי הכתף, והם מחופים בציציות שיער גדולות שמזכירות כותפות. הסוג חסר זנב או בעל זנב קטום שמסתכם בבליטה בלתי נראית (2 חוליות בלבד). קרום התעופה האחורי דק ומצומצם.

הפרווה של עטלף הכותפות המדומה קצרה וצפופה. צבעה נע בין חום קרמל לחום ברונזה, בז׳, חאקי, חום אדמדם, ערמוני או אפור כהה. הגחון והחזה בצבע לבן בוהק, צהבהב או אפרפר חיוור. הכנפיים עשויות להיות שחורות, חומות או אדמדמות והזרועות והשוקיים בצבע חום כהה, בורדו או חום אדמדם. כותפות השיער והנקודות השעירות בבסיס האוזן בצבע לבן בוהק, שנהב או זהב.

תפוצה ובית גידול
עטלפי הכותפות המדומים מצויים באפריקה שמדרום לסהרה; טווח התפוצה של הסוג כולל את דרום סודאן, אוגנדה, טנזניה, מלאווי, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, הרפובליקה של קונגו, זמביה, הרפובליקה המרכז אפריקאית, גבון, אנגולה, גינאה המשוונית, קמרון, סיירה לאון, ליבריה, גינאה ביסאו, גינאה, סנגל, ניגריה, טוגו, בנין, גאנה, חוף השנהב, ואולי גם בצפון-מזרח נמיביה וצפון מוזמביק. בית הגידול של הסוג מורכב מיער גשם טרופי, יער עננים, יער מנגרובים, יער ביצות וסוואנה טרופית או יבשה. הם נמצאים לרוב בשפלות, אך נראים מדי פעם גם על מדרונות הרים ברום 1,200 מטר מעל פני הים.

אקולוגיה
המינים בסוג פעילים בשעות הלילה, ומבלים את שעות היום בנמנום או בטיפוס על צמרות עצים בגובה 4–6 מטר או בתוך כיסי סבך צפופים. הם לנים בגפם או בקבוצות קטנות של 3 פרטים. עטלפי הכותפות ניזונים מפירות, מיץ פירות, צוף ופרחים, כשמיני פיקוס תופסים חלק ניכר מהתזונה. העטלף אוכל את הפרי במקום, או מכניס אותו ללחייו הנפוחות ומתעופף למקום שקט.

המורפולוגיה של הגולגולת מותאמת לחילוץ עיסת פרי ומיץ: העטלף מכניס את הפרי בשלמותו לפה בסיוע הידיים ואחת מהרגליים, ואז מנקב אותו בו זמנית עם הטוחנות והניבים ולוחץ אותו בחוזקה עם הלשון על הרכסים המשוננים בחיך העליון; בדרך זו, העטלף סוחט את המיץ עד תום ולאחר מכן בולע את העיסה הרכה. לאחר כמה סחיטות, נותרת בפה עיסת סיבים בצורת גלולה שאותה העטלף יורק החוצה. עצים שעליהם המין יושן מזוהים לעיתים קרובות בזכות מסה גדולה של גלולות יבשות שזרוקות על האדמה סביבו.

יש שתי עונות רבייה מדי שנה, וההמלטות מקבילות לעונות הגשמים. במהלך עונת הרבייה, הזכרים מתקבצים בזירת חיזור ומנסים להרשים את הנקבה במצג משולב של קול, ריח ואותות חזותיים. הם זוקפים מעלה את הכותפות הלבנות שלהם ומפיצים דרכם ריח עז לכל עבר, נוסף על השמעת שירי חיזור רמים שנשמעים כמו קריאות עורב ועשויים להימשך מספר שעות במהלכם מופקים אלפי קריאות רעשניות שנשמעות למרחק קילומטר וחצי. ההיריון נמשך 6 חודשים והגור יונק מאימו במשך 3 חודשים. הנקבות מגיעות לבגרות בגיל 6 חודשים והזכרים בגיל 11 חודשים. תוחלת החיים 21–30 שנים.

כל המינים בסוג מוגדרים על ידי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור ללא חשש (LC), בשל טווח תפוצה רחב, אוכלוסייה יציבה והעדר איומים גדולים. בירוא יערות וציד לבשר גורמים לירידות מקומיות.

מינים
בסוג זה 3 מינים:
 עטלף כותפות בוטיקופר (Epomops buettikoferi) - המין הגדול בסוג. מצוי במערב אפריקה.
 עטלף כותפות פרנקוט (Epomops franqueti) - מצוי במרכז ומערב אפריקה.
 עטלף כותפות דובסון (Epomops dobsonii) - מצוי בדרום-מרכז אפריקה.

קישורים חיצוניים

בעלי חיים שתוארו ב-1870
עטלפי פרי
טקסונים שתוארו בידי ג'ון אדוארד גריי