הסקוטי המעופף

הסקוטי המעופף (באנגלית: Flying Scotsman) הוא קו רכבת בינעירונית (אקספרס) המחבר את לונדון לאדינבורו בסקוטלנד.

הקו פועל כיום כקו יומי עם רכבות היוצאות מתחנת קינגס קרוס בלונדון לתחנת הרכבת אדינבורו וייברלי באדינבורו ובכיוון ההפוך בערך כל שעה. אורך הקו כ-632 קילומטרים ומשך זמן הנסיעה הוא כארבע שעות ועשרים.

היסטוריה
הקו נוסד בשנת 1863 על גבי מסילת "קו החוף המזרחי המרכזי" שנבנתה לאורך שנות ה-40 של המאה ה-19, מספר חברות רכבת שונות ניהלו את הקו עד אשר מוזגו החברות בבריטניה לכדי "ארבעת הגדולות" ב-1923 והקו עבר לידי רכבת לונדון-המזרח הצפוני (בר"ת LNER). תחילה נקרא הקו "האקספרס הסקוטי המיוחד" עד שב-1924 השם "הסקוטי המעופף" אומץ באופן רשמי עבור הקו. מספר חודשים לפני כן נחנך קטר מסדרת LNER A3 בשם "פליינג סקוטסמן" שנבנה עבור הקו ונקרא על שמו. הקטר נמצא עד היום במצב פעיל, אם כי בשימוש היסטורי, ונחשב לאחד הקטרים המפורסמים בעולם.

בשנים הראשונות משך הנסיעה עמד על עשר וחצי שעות כולל חצי שעה הפסקה ביורק, כעשרים שנים לאחר מכן רכבות מהירות יותר הורידו את משל הנסיעה לכשמונה וחצי שעות, וב-1898 הרכבות התקדמו לנוחות נסיעה גבוהה יותר עם חימום וקרון סעודה אך משך הזמן נותר דומה. שינויים בהגבלות המהירות הובילו לקיצור זמן הנסיעה ב-1938 לכדי שבע שעות ועשרים דקות וב-1948 עם ההלאמה של חברות הרכבות בבריטניה והקמת בריטיש רייל, כלל רכבות הקו הוחלפו בקטרים החדישים מסדרת A4 של LNER. תחת "בריטיש רייל" נותר הקו על כנו, אבל נוספו לו מספר עצירות לאורך המסילה, בין היתר ביורק, ניוקאסל ופיטרבורו.

לאחר ההפרטה מחדש של בריטיש רייל שהושלמה ב-1997, הקו המשיך להתקיים תחת מספר חברות פרטיות שקיבלו זיכיון להפעילו, בהן רכבת גרייט איסטרן (1996–2007), 'אקספרס החוף המזרחי הלאומי' (2007–2009), 'החוף המזרחי' (2009–2015), ו'וירג'ין טריינס' (2015-2018). מאז מופעל הקו על ידי החברה הממשלתית רכבת לונדון-המזרח הצפוני (LNER) הנושאת בשם החברה ההיסטורית שהפעילה את הקו. כיום הקו פועל על בסיס רכבות בריטיש רייל סדרה 800 וסדרה 801 משפחת דגמים תוצרת היטאצ'י המכונה "אזומה".

רכבות לאורך השנים

קישורים חיצוניים

 אודות הקו כיום באתר 'Seat 61'.

קווי רכבת
הממלכה המאוחדת: תחבורה
סקוטלנד: תחבורה
לונדון: רכבות