פליטת פה (מופע)

פליטת פה הוא מופע יחיד סאטירי אותו העלה דודו טופז בשלהי 1984 בהפקתו של אחיו מיקי גולדנברג. סיפור המסגרת של המופע הוא מונולוג אותו נושא טופז בנמל התעופה בן-גוריון טרם ירידתו מישראל לאוסטרליה בעקבות נאום הצ'חצ'חים, אשר פגע בקריירה שלו והביא לאיומים על חייו. המופע זכה להצלחה עם יותר מ-400 הופעות, הופץ בכבלים הפירטיים ובקלטות וידאו, והצליח לשקם את הקריירה של טופז. את רוב המופע כתב טופז בעצמו בעזרתם של יואל ריפל ומנחם זילברמן.

חלק ראשון 
החלק הראשון הוא החלק היותר סאטירי. בו הוא מסביר את הסיבות לירידתו מאוסטרליה בשל כך שזה "המקום הכי רחוק שהוא מצא על המפה". בחלק זה טופז מציין את שלל הבעיות של מדינת ישראל בשנת 1984.
 ביקורת על האוכלוסייה החרדית, שלמרות שהם לא משרתים בצבא ולא משלמיים מיסים, הם משליטים כפייה דתית בישראל. תוך ציון שמו של הח"כ אברהם יוסף שפירא כנציג האוכלוסייה החרדית באותה תקופה. וציון פרשת קולנוע היכל כזירת מאבק בין חילונים לחרדים. וציון שמו של יוסף בורג כמי שנהנה מהמצב כי הוא תמיד יהיה בקואליציה.
 יוקר המחיה: הוא מציין את רשימת המיסים על הישראלי לשלם: בין המיסים אותם הוא מונה במופע הם מס הכנסה, מס ערך מוסף, מס רכוש, מס שבח, מס מעסיקים, מס עיזבון, מס נסיעות ואגרה. וההגבלות שיש בישראל על יבוא מוצרים.
 הוא מציין את התעשייה השלמה של חלפני דולרים לא חוקיים שפעלו ברחוב לילנבלום בעיקר. בעקבות ירידה בערך המטבע שהייתה באותה תקופה.
 דרך שיר המבוסס על "מכתב מאמא", בו מציין אנשי ציבור בכירים כפלאטו שרון ואהרן אבוחצירא שהורשעו בפלילים.
 הירידה בכוחה של עבודה עברית והחלפתם בפועלים פלסטינים.
 שהות צה"ל בלבנון, בעקבות מבצע שלום הגליל. בחלק זה הוא שר בשמו של חייל מילואים בלבנון, מבוסס על לחן של ז'אק ברל. בשיר מוזכר שילדיו של החייל נקראים על שם האחראים למלחמה: מנחם, רפול, ואריק.

החלק הראשון מסתיים בכך שבשל שביתה בנמל התעופה, הטיסה מתעכבת.

חלק שני 
עיקר החלק השני הוא ביקורת על החברה הישראלית:
 טופז מציין ביטויים בסלנג עברי, שלטענתו הם חסרי היגיון, כמו "למה מי אתה" או "אל תשאל". וכן כפל משמעות של מילים בעברית כמו  או .
 בהמשך הוא מציין את האובססיה הישראלית לאכול והרבה. דרך המערכון הידוע ביותר מהמופע ואחד המערכונים המצוטטים ביותר בתולדות הבידור הישראלי "טיול לשבת" שמוכר יותר בתור משה והאורנג'דה, בו מתוארת משפחה אשר יוצאת לטיול ביום שבת, אשר אוכלת ללא הפסקה ועדיין נשארת רעבה.
 לאחר מכן הוא מציין את "הדברים הקטנים אבל הכי מעצבנים": בין היתר שקיות חלב, אריזות של יוגורט ומכסים לא יציבים של אסלות.
 טופז מדגים משחק מהשעשועון שחק אותה בו הוא מחקה את אריאל שרון ואת אברהם שפירא המשחקים האחד נגד השני. בנוסף הוא מדבר על האופן בו הוא היה מעצב שעשועון ללא מגבלות של רשות השידור.

בסוף טופז מדבר עם איש ביטחון לפני שהוא עולה על הטיסה, ואז מסתבר שהוא חבר ילדות של מי שהיה מפקדו בצבא, שהוא מכיר אנשים שגם טופז מכיר, ושהוא נשוי לחברתו לשעבר של טופז. לאחר השיחה טופז מחליט להישאר בארץ, בשל חוסר הפורמליות של החברה הישראלית אותה רואה טופז כיתרון, והחברה שיש לו בארץ. בסוף הוא מדמה שיחת טלפון של ישראלי מניו יורק, שלמרות שהוא מראה שהוא הצליח בארצות הברית, בפועל הוא עובד כפועל ניקיון.

קישורים חיצוניים 
 פליטת פה חלק ראשון
 פליטת פה חלק שני
 סמדר שילוני, דודו והאורנג'דה, 7 במאי 2008, ynet

מחזות סאטיריים
דודו טופז