אדם הורבאט

אדם הורבאט (בהונגרית: Horváth Ádám; בודפשט, 4 ביוני 1930 – בודפשט, 19 ביוני 2019) היה במאי טלוויזיה יהודי-הונגרי עטור פרסים: פרס פרנץ ארקל, פרס בלה באלאז' (פרס הכבוד המקצועי הממלכתי ההונגרי הגבוה ביותר שניתן להעניק ליוצרי סרטי קולנוע ולמפיקי טלוויזיה) ופרס קושוט (המקביל בהונגריה לפרס ישראל), פרופסור אמריטוס באוניברסיטה, שר הטקסים הראשון של רפובליקת הילדים גאודיופוליספרס האמן המצטיין, זוכה פרס האמן המצטיין ופרס האמן הדגול, חבר לנצח בטלוויזיה ההונגרית.

אדם הורבאט יצר ז'אנרים והיה האמן מפתח ומגדיר בהיסטוריה של הטלוויזיה ההונגרית. הוא היה חלוץ בפיתוח של כמעט כל ז'אנר טלוויזיה, ממשחקי טלוויזיה ועד קונצרטים. הוא גם היה הבמאי הראשי של שידורים חיים בלתי נשכחים, למשל הלוויה של ראש ממשלת הונגריה לשעבר שהוצא להורג אימרה נאג' וחבריו.

לטובת הטלוויזיה ההונגרית הוא לקח על עצמו תפקיד מוביל מספר פעמים, ודחק את עבודת היצירה האישית והאמנותית שלו לרקע. הוא גם מילא תפקיד משמעותי בפיתוח החינוך בטלוויזיה ובחינוך אנשי מקצוע.

ביוגרפיה 
אדם הורבאט התחיל את לימודיו כאגרוביולוג והיה סטודנט באוניברסיטה למדעי החקלאות בגדלה בשנים 1948–1949. בין השנים 1952 לבין 1956 היה חבר ומנהל המקהלה של ה"אנסמבל האמנות של הונווד". בשנת 1957 הצטרף לטלוויזית הסטארט-אפ (שזה עתה נפתחה) כעוזר של אימרה אפאטי. הוא הפך לעובד של הטלוויזיה ההונגרית ב-1958, ומאז 1959 עבד כבמאי. מ-1961 למד באוניברסיטה לאמנויות התיאטרון והקולנוע, וסיים את לימודיו ב-1965 כתלמידו של פליקס מאריאשי. הוא היה סטודנט ב-Training Cours של ה-BBC ב-1966 ובעל מלגה ב-RAI ב-1968 ברומא. משנת 1967 עבד כמנהל הראשי של מחלקת האמנות של הטלוויזיה ההונגרית. בשנים 1994–1995 היה נשיא הטלוויזיה הציבורית.

הוא לימד באוניברסיטה מאז 1968. היה פרופסור מן המניין באוניברסיטה מ-1983, סגן-רקטור מ-1994 עד 2002 ופרופסור אמריטוס מ-2005. הורבאט נאבק סרטן הריאה בשנותיו האחרונות. הורבאט מת ב-19 ביוני 2019 במכון הלאומי לאונקולוגיה בבודפשט.

ב-20 בנובמבר 2020 נחשף לוח זיכרון על קיר ביתו הקודם, בפארק סנט אישטוואן 19, בבודפשט.

משפחתו 
אדם הורבאט נולד במשפחה יהודית כבנם של זולטאן הורבאט ומרתה מולנר (מרתה שארקזי) בתו של הסופר פרנץ מולנר; אביו המאמץ היה ג'ורג' שארקזי איתו התחתנה אמו אחרי גירושיה מזולטאן הורבאט. אחותו הגדולה הייתה אסתר הורבאט (1927–1996, בשם נשואיה אסתר לוקין). אחיו למחצה הוא מתיאש שארקזי (1937) סופר שמתגורר בלונדון. סבו כאמור היה הסופר המפורסם ברחבי העולם בעולם פרנץ מולנר. ב-1966 הוא נשא את השחקנית קרולה צ'ירש, שהפכה לאשתו השנייה. שני ילדיו נולדו מנישואיו הראשונים: פטר (1955–2001) ורוניקה (1959). הוא שרד את השואה ואחרי מלחמת העולם השנייה, הוא ואחיו עברו לגאודיופוליס (עיר השמחה), שנוסדה על ידי גאבור סטהלו חסיד אומות העולם כשהעיר הוכרזה "רפובליקת הילדים", הוא קיבל את תיק של שר הטקסים בממשלה בראשות לאסלו קבהאזי.

משנת 1968 התגורר עם אשתו בדירה בפארק סנט אישטוואן בבודפשט.

פרסים והוקרה 
 פרס בלה באלאז' (1970)
 פרס האמן המצטיין (1978)
 פרס פרנץ ארקל (1985)
 פרס SZOT (1988)
 פרס האמן הדגול (1990)
 פרס מבקרי טלוויזיה למפעל חיים (1990)
 הצלב האמצעי של מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של הונגריה (2002)
 אזרח כבוד של רובע 13 (2002)
 חבר לנצח של הטלוויזיה ההונגרית (2004)
 פרס קושוט (2007)
 פרס הרמה של הטלוויזיה ההונגרית (מספר פעמים)
 למען תרבות סוציאליסטית
 על עבודה יוצאת דופן

פרסים בינלאומיים 
 1971 - סורנטו : פרס סירנת כסף: בלה ברטוק: הנסיך מגולף בעץ
 1977 - פראג : פרס לגרסת הטלוויזיה הטובה ביותר לדרמה מוזיקלית: (סרט בלט)

לקריאה נוספת 
 מיהו מי? 2009. סוכנות הידיעות ההונגרית. 
 מיהו מי? הוצאת קושוט (1981) 
 ספר הטלוויזיה 1985

קישורים חיצוניים 

 גלריית פורטרטים של MTV
 על פרנץ מולנר
 מטייל אירופאי: מרתה שארקזי
 קטלוג סרטים אינטראקטיבי
 לזכרו של גאבור סטהלו וגאודיופוליס
 168 שעות: על גאודיופוליס

הערות שוליים 

במאי קולנוע יהודים הונגרים
יהודים זוכי פרס קושוט
במאי טלוויזיה יהודים
ניצולי השואה
נפטרים מסרטן
בודפשט: אישים
יהדות בודפשט
יהודים זוכי פרס פרנץ ארקל
הונגרים שנולדו ב-1930
הונגרים שנפטרו ב-2019