מנחם ברגר

מנחם ברגר ("אשר") (18 בינואר 1922 - 20 במאי 2002) היה עורך דין ישראלי בכיר, מומחה במשפט אזרחי, שכיהן כראש לשכת עורכי הדין בין השנים 1985 ל-1987.

ביוגרפיה 

מנחם ברגר נולד בלודז' שבפולין ב-18 בינואר 1922 לחוה ושלמה ברגר, איש תנועת החרות ולו אחות, מרים ברגר (לאחר נישואיה, פישר). בשנת 1935 עלה לארץ ישראל ביחד עם משפחתו והם התיישבו ברמת גן. ברגר התגייס לאצ"ל. בשנת 1940 הלך בעקבות אברהם שטרן ("יאיר") והצטרף למחתרת הלח"י שם היה חניך בקורס מפקדים, בהמשך שימש כסגן מפקד קורס מפקדים ולאחר מכן, מפקד פלוגה תחת פיקודם של יריב הרן ואהרן צוקרמן. השתתף בפעולות רכש. הוא נחטף ועונה על ידי ההגנה כחלק מפעילותה נגד הלח"י והוסגר לידי הבריטים. הבריטים אסרו אותו לצד לוחמי מחתרות נוספים וביניהם חבריו, יעקב מרידור, מאיר שמגר ושמואל תמיר ביפו, כלא עכו, מחנה המעצר מזרעה ומחנה המעצר בלטרון עד לגירושם כחלק מהשילוח הראשון של גולי האצ"ל והלח"י לאריתריאה. הוא הוחזק במחנה סמבל שליד אסמרה, בירת אריתריאה, קרתגו שבמדבר סודאן וגילגיל שבקניה, השוכנת צפונית לניירובי. חודשיים לאחר קום המדינה ב-12 ביולי 1948 הושב ארצה ביחד עם שאר הגולים והתגייס לצה"ל. הוא החל ללמוד משפטים בפקולטה למשפטים החדשה שנפתחה באוניברסיטה העברית בירושלים בשנת 1949 וסיים בשנת 1954 את מחזור א' של הפקולטה. החל משנת 1968 שימש כאב בית המשפט הצבאי בעזה בדרגת רב-סרן ובשנת 1980 בבית המשפט הצבאי בשכם. השתחרר מצה"ל בדרגת סגן-אלוף. כל העת שימש כעורך דין במשרדו בשדרות רוטשילד בתל אביב.

מ-24 באפריל 1979 ועד שנת 1983 שימש כממלא מקום ראש לשכת עורכי הדין אמנון גולדנברג ומאוקטובר 1981 כחבר הוועדה לבחירת שופטים כנציג לשכת עורכי הדין במקומו של עו"ד יצחק טוניק. בשנת 1982 מונה על ידי שרי התחבורה והאוצר לעמוד בראש דירקטוריון סאן דור של אל על שהייתה חברה ממשלתית טרם הפרטתה ב-2003. בבחירות שנערכו לראשות לשכת עורכי הדין ב-23 בפברואר 1983 התמודד ברגר מטעם סיעת "המקצוע החופשי" המזוהה עם תנועת החרות בלשכת עורכי הדין אך הפסיד למועמד דוד ליבאי. בבחירות שנערכו בשנת 1985 ניצח וב-18 ביוני 1985 החליף רשמית את ליבאי שפרש בשל ריצה לכנסת מטעם המערך בתור ראש לשכת עורכי הדין (ליבאי פרש בנובמבר 1984 עם הקדמת הבחירות וברגר שימש כממלא מקומו). ברגר שימש בנוסף כאיש חבר הנאמנים של האוניברסיטה העברית וכחבר בוועדת הבחירה של שופטים צבאיים. בבחירות שנערכו לראשות הלשכה ב-9 במרץ 1987 הפסיד ברגר ברוב גדול של כ-1,000 קולות לעורך הדין, יעקב רובין שהחליפו בתפקיד. הייתה זו הפעם הראשונה בה ראש לשכה מכהן מתמודד פעם נוספת לתפקיד ומפסיד. לאחר סיום כהונתו בלשכת עורכי הדין ב-1987 המשיך לכהן כיושב ראש מועצת המנהלים של סאן דור ומונה ביוני ליו"ר העמותה החדשה "אגודת ידידי המועצה הלאומית למניעת תאונות" שייסדו עורכי דין ומשפטנים בכירים וביניהם השופט דב לוין עו"ד יוסף לפיד וחברי הכנסת דב בן מאיר ותמר אשל במטרה לגייס משאבים למען הגברת פעילותה של המועצה למניעת תאונות דרכים. בינואר 1987 מונה לאחד מ-11 חברי דירקטוריון בנק לאומי (כאחד משני נציגי הציבור לצד פרופסור שמעון שטרית בדירקטוריון זה) לאחר שהדירקטוריון הקודם התפטר בעקבות פרשת הפיצויים של יושב ראש מועצת המנהלים של בנק לאומי היוצא ארנסט יפת. בסוף 1988 סיים את כהונתו שלוותה ביחסים מתוחים עם נגיד בנק ישראל, מיכאל ברונו ונציג הציבור השני שמעון שטרית יחד עם שאר חברי הדירקטוריון.

חיים אישיים 
התגורר בתל אביב. הוא נישא לרחל (לבית ברכט, נפטרה ב-2012) ב-25 במאי 1950 ולהם שלושה ילדים, צחי, אמיר וענת. ברגר נפטר ב-20 במאי 2002 והובא למנוחות למחרת בבית העלמין נחלת יצחק בתל אביב.

קישורים חיצוניים 

 ברגר מנחם- "אשר", באתר העמותה למורשת לוחמי חירות ישראל

הערות שוליים 

עורכי דין ישראלים במאה ה-20
ראשי לשכת עורכי הדין
נציגי לשכת עורכי הדין בוועדה לבחירת שופטים
סגני-אלופים בצה"ל
שופטי בתי הדין הצבאיים
יושבי ראש ונשיאי עמותות
פעילי תנועת החרות
גולי אפריקה
דירקטורים ישראלים
לוחמי האצ"ל
לוחמי הלח"י
בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
אנשי העלייה החמישית
ישראלים ילידי פולין
אישים הקבורים בבית הקברות נחלת יצחק
ישראלים שנולדו ב-1922
ישראלים שנפטרו ב-2002