מפלגת הרייך הסוציאליסטית

מפלגת הרייך הסוציאליסטית (בגרמנית: Sozialistische Reichspartei Deutschlands) הייתה מפלגה נאו-נאצית אשר פעלה בגרמניה המערבית. המפלגה הוקמה ב-1949 בידי קבוצת פורשים ממפלגת הימין הגרמנית, וזכתה בהצלחה קטנה בבחירות בסקסוניה התחתונה ובברמן. המפלגה הוצאה אל מחוץ לחוק ב-1952.

היסטוריה
ב-1949 ערכה מפלגת הימין הגרמנית בדק בית בשורותיה, וסילקה מתוכה כמה חברים בעלי אידאולוגיות נאו-נאציות. ביניהם אוטו רמר, קצין ורמאכט שמילא תפקיד מפתח בסיכול קשר ה-20 ביולי, גרהרד קריגר מנהיג איחוד הסטודנטים הגרמנים בימי הנאצים, ופריץ דורלס. השלושה התכנסו ב-2 באוקטובר בהמלין שם הכריזה על הקמת מפלגת הרייך הסוציאליסטית. המפלגה הייתה נאו-נאצית בגלוי, והכריזה על עצמה כהמשך ישיר של המפלגה הנאצית. אדם נוסף שהצטרף למפלגה והפך לאחד ממנהיגיה, היה הנס אולריך רודל. קבוצת פורשים אחרת הקימה את מפלגת הרייך הגרמני, אשר הזדהת גם כן עם אידאולוגיות נאו-נאציות, אולם בצורה גלויה פחות.

מפלגת הרייך הסוציאליסטית ראתה בממשלת גרמניה המערבית ממשלת בובות של ארצות הברית. לטענת המפלגה, המנהיג הלגיטימי האחרון של גרמניה היה קרל דניץ. המפלגה דרשה את הקמתו מחדש של הרייך הרביעי כדי שיהווה צד שלישי בסכסוך שבין מדינות המערב הקפיטליסטיות למדינות הגוש המזרחי הקומוניסטי. המפלגה דרשה לספח מחדש את שטחי גרמניה לצורך מרחב מחיה ולהחליף את הקו הכלכלי הקפיטליסטי-ליברלי שהובל בידי קונרד אדנאואר בסוציאליזם עממי. המפלגה קידמה את אגדת תקיעת הסכין בגב, ועסקה באופן אינטנסיבי גם בהכחשת שואה. לטענתה, המשרפות ותאי הגזים במחנות ההשמדה נבנו בידי בעלות הברית לאחר שהגרמנים פינו את המחנות.

בתעמולתה, השתמשה המפלגה באותן סיסמאות שחוקות של המפלגה הנאצית המקורית. אנשי המפלגה נהגו להתלבש במדים נאציים, וההיררכיה המפלגתית התחלקה על פי עקרון הפיהרר. למפלגה הייתה מיליציה צבאית למחצה שנקראה "רייכספרונט" וארגון נוער שנקרא "רייכסיוגנד". אף על פי שכחלק מהמצע שלה התנגדה המפלגה בחריפות לקומוניזם, רמר וחבריו סברו שעם ברית המועצות יהיה קל יותר להגיע להסדר על איחוד גרמניה מחדש. רמר היה משוכנע שבמלחמה בין ברית המועצות לארצות הברית, ידם של הסובייטים תהיה על העליונה, וחפץ שגרמניה תהיה נייטרלית בסכסוך כזה. הוא הצהיר שכאשר תפרוץ המלחמה, הוא בעצמו יוביל את הצבא האדום בערי גרמניה. לטענת החוקר האמריקני מרטין א. לי, דעותיו של רמר משכו את תשומת לבם של הסובייטים, שבאותה עת ראו את המפלגה הקומוניסטית של גרמניה כלא יעילה, וחיפשו בת ברית חדשה בגרמניה המערבית. לי טוען כי מפלגת הרייך הסוציאליסטית קיבלה תמיכה כלכלית מהסובייטים.

מכיוון שדורלס, לפני פרישתו, היה חבר בבונדסטאג מטעם מפלגת הימין הגרמנית, הייתה למפלגת הרייך הסוציאליסטית נציגות בפרלמנט. ב-1950 הצטרף למפלגה חבר נוסף בבונדסטאג פריץ רוסלר. בבחירות במדינות הפדרליות ב-1951, זכתה המפלגה ב-16 מושבים בלנדטאג של סקסוניה התחתונה (עם 11% מקולות הבוחרים), וב-8 מושבים בבירגרשאפט של ברמן (עם 7.7%) מקולות הבוחרים.

ב-4 במאי 1951 הגיש הקבינט של גרמניה בקשה לבית המשפט הפדרלי לחוקה להכריז על מפלגת הרייך הסוציאליסטית כלא-חוקית. ב-12 בספטמבר הודיע רמר על פיזור המפלגה, במטרה לנסות ולהקים אותה מחדש. אולם בית המשפט הפדרלי הודיע שהפיזור אינו תקף, וב-23 באוקטובר הכריז על המפלגה כלא חוקתית. נכסי המפלגה הוחרמו, והמנדטים שלה בבונדסטאג ובלנדטאג נפסלו. כמו כן נאסר על הקמת ארגון יורש כלשהו למפלגה. מרבית חברי המפלגה הצטרפו למפלגת הרייך הגרמני.

קישורים חיצוניים

 מאמר אודות פעילות המפלגה בדר שפיגל 

ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
גרמניה: מפלגות
מפלגות נאו-נאציות