משה חיים זקס

משה חיים זקס (נולד בי' בכסלו ה'תרפ"ז, 16 בנובמבר 1926) הוא דוקטור לבוטניקה, אגרונום, ממקימי קיבוץ שעלבים וממייסדי המכון לחקר החקלאות על פי התורה.

ביוגרפיה 
משה חיים זקס נולד בשכונת הבוכרים שבירושלים להוריו הרב יהושע פישל זקס, איש חינוך מאנשי היישוב הישן, אחיו של הרב מנחם בן ציון זקס, בן דודו של הרב אברהם אלקנה כהנא שפירא, הרב הראשי לישראל וראש ישיבת מרכז הרב, נכדו של הרב אברהם אלקנה זקס ונינו של השד"ר משה זקס, מראשוני תלמידי החתם סופר שעלו לארץ. וחיה סימה לבית בלומנטל, בתו של הרב אברהם יוחנן בלומנטל. אחיו הוא בעל התואר יקיר ירושלים לשנת ה'תשס"ח, ממשחררי ירושלים וחברון, ד"ר יצחק זקס. משה זקס למד בתיכון חורב ולאחר מכן בישיבות חברון בירושלים ופוניבז' בבני ברק. היה חבר בתנועת הנוער 'ברית חשמונאים' ולאחר מכן התגייס ל'הגנה'. בשנת 1946 הצטרף לגרעין של תנועת "עזרא" והיה רכז הגרעין שהקים בי"א באב ה'תשי"א את קיבוץ שעלבים. שימש כאחראי ביטחון בקיבוץ. בשנת תשי"ב, החל
את לימודיו לתואר השני באוניברסיטה העברית בירושלים ובפקולטה לחקלאות, וכשסיים, בשנת 1957 ייסד עם כמה מחבריו את המכון לחקר החקלאות על פי התורה שהוקם במטרה לתת מענה הלכתי־מחקרי לחקלאים ועמד בראשו עד לשנת 1987 בשיתוף עם משקי פועלי אגודת ישראל ובעידוד רבניהם. בשנת תשי"ז נישא לחברתו לגרעין, יוכבד (יוליקה) לבית שטיינברג, ניצולת השואה.

מחקרים ופעילות מדעית והלכתית 

בשנת 1957 סיים תואר שני בנושא: "השפעת חומרי צמיחה על אגוזי-אדמה" והתקבל כעובד מחקר במכון לגידולי שדה במכון וולקני. תואר דוקטור הוענק לו בשנת 1983 מטעם האוניברסיטה העברית בנושא: "השפעת נזקי צינה בגידול דו-שנתי של שיחי כותנה".

המכון לחקר החקלאות על פי התורה
לאחר סיום לימודי התואר השני בשנת 1957 הקים את המכון לחקר החקלאות על פי התורה. זקס מצא פתרונות מקובלים הלכתית ומתאימים חקלאית לקיום משק סביב שנת שמיטה. במסגרת המכון פעל למציאת פתרונות הלכתיים לחקלאי הדתי. נושאים כמו - חשש עורלה, השמדת פריחה, קביעת עורלה במיני שיחים, איסור כלאיים, וגם נושאים כמו - חליבה בשבת, איסוף ביצים, זריעה מוקדמת של גידולי חורף, גידולים דו שנתיים ודו עונתיים, גידול סורגום, ירקות, זמירת גפנים, מצע מנותק ועוד נושאים רבים.

תחילה ניהל את המכון בעזרת מזכיר במשרה חלקית ואחרי כ-20 שנה הצטרף אליו מנהל ארגוני.

במקביל לעבודה במכון שימש במשך 30 שנה חוקר בתחנת הניסיונות הממשלתית ברחובות שבהמשך הפכה ל"מינהל המחקר החקלאי (מכון וולקני)" בבית דגן.

פרסם עבודות מחקר בנושאים כמו בעיות ההלכה בחקלאות ו"שמיטה ממלכתית".

המכון לחקר החקלאות בראשותו זכה בשנת 2022 בפרס כץ ליישום ההלכה בחיים המודרניים.

פרישה לגמלאות 
פרש לגמלאות בשנת 1991 והמשיך לעסוק בנושאי החקלאות על-פי ההלכה.

בזמנו הפנוי הוא גם צייר חובב בנושאי נופי ישראל ובמהלך השנים ערך מספר תערוכות וקרוב ל-1,000 ציורים, זקס הפסיק לצייר בגיל 90.

חיבורים וספרים 
 ושבתה הארץ לה' - דפי הדרכה בתחומי החקלאות לקראת השמיטה.
עוד ינובון בשיבה - פרקי חיים והרהורים - אוטוביוגרפיה, שבו מגולל את סיפור חייו ומחשבות. הספר הוקדש לזכר נכדו החייל אלחי טהרלב, שנרצח בפיגוע דריסה סמוך לעפרה.
פירושים נבחרים לפרשיות התורה.
שכתב והגיה את הספר יוליקה שנכתב על אשתו לאחר פטירתה.

משפחתו 
בשנת תשי"ז, 1957, נישא ליוכבד, להם חמישה ילדים.

בתו אביטל היא אשתו של הרב אהד טהרלב, ראש מדרשת לינדנבאום.

קישורים חיצוניים 
 משה חיים זקס, עוד ינובון בשיבה: פרקי חיים והרהורים, באתר הספרייה הלאומית, תשע"ח, 2018.
 
 
 חוברת הליכות שדה, גליון 198, יו"ל ע"י המכון לחקר החקלאות עפ"י התורה

הערות שוליים 

אגרונומים ישראלים
בוגרי ישיבת חורב-ירושלים
בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: הפקולטה לחקלאות
בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
ראשי מכוני מחקר תורניים
שעלבים: אישים
מייסדי קיבוצים
מחברי ספרות תורנית
כותבי זיכרונות ישראלים
ציירים ישראלים
משה חיים זקס
לוחמי ההגנה
ישראלים שנולדו ב-1926