פרודנס היוארד

פרודנס היוארד (באנגלית: Prudence Heward;  5 ביולי 1896 – 19 במרץ 1947) הייתה ציירת קנדית, שנודעה בעיקר בזכות ציור הדמויות שלה. הייתה חברה בקבוצת ביבר הול ומייסדת שותפה של קבוצת הציירים הקנדית.

ביוגרפיה 
היוארד נולדה במונטריאול, קוויבק, קנדה למשפחה אמידה. היא הייתה השישית מבין שמונה ילדים, והתחנכה בבתי ספר פרטיים. היא גילתה עניין באמנות בגיל צעיר, אולי בעידוד אמה ואחותה דורותי, והחלה לקחת שיעורים בגיל שתים עשרה בבית הספר של אגודה לאמנות במונטריאול אצל ויליאם ברימנר ומוריס קולן.

במהלך מלחמת העולם הראשונה התגוררה היוארד באנגליה, שם שירתו אחיה בצבא הקנדי בזמן שהיא שירתה כמתנדבת בצלב האדום. כשחזרה לקנדה בסוף המלחמה, המשיכה בציוריה והצטרפה לקבוצת ביבר הול היל. בשנת 1924 הוצגו עבודותיה בתערוכה ציבורית ראשונה באקדמיה המלכותית לאמנויות בקנדה בטורונטו, אונטריו. בשנת 1932 הייתה לה תערוכת היחיד הראשונה של היוארד בגלריית סקוט במונטריאול.

היוארד רצתה לשפר את כישוריה, ונסעה לפריז, צרפת, בשנים 1925–1926. במהלך לימודיה באקדמיה קולארוסי, היא פקדה את בית הקפה לה דום במונפרנס, המקום האהוב על סופרים ואמנים מצפון אמריקה והמקום שאליו הגיע הסופר הקנדי מורלי קאלגן עם חבריו ארנסט המינגוויי וסקוט פיצג'רלד.

בעת שהותה בפריז, פגשה את הציירת מאונטריו איזבל מקלפלין והתיידדה איתה, ובחזרתה לקנדה, הצטרפה איתה ועם אמנים אחרים לנסיעות ציור בטבע. בשנת 1929 הקריירה שלה קיבלה דחיפה משמעותית כאשר הציור שלה, Girl on a Hill, זכה בפרס בתחרות המושל הכללי שאורגנה על ידי הגלריה הלאומית של קנדה.

היא הוזמנה להציג עם קבוצת השבעה ובאמצעותה התיידדה עם אלכסנדר יאנג ג'קסון איתו יצאה לטיולי רישום לאורך נהר סנט לורנס. היא עשתה מספר ציורי נופים, עם קשר מיוחד לעיירות המזרחיות של קוויבק.

בשנת 1933 הציגה פרודנס היוארד עם קבוצת הציירים הקנדית, אך מאבקה באסתמה ובעיות בריאותיות אחרות האט אותה בסופו של דבר. [9] תאונת דרכים בשנת 1939 צמצמה את יכולותיה עוד יותר, אך היא עדיין הפיקה דיוקנאות מצטיינים עד שנת 1945, כאשר מצבה הבריאותי התדרדר עד כדי כך שהיא נאלצה לוותר על הציור.

היא נפטרה שנתיים לאחר מכן, בעת שפנתה לטיפול רפואי בלוס אנג'לס, קליפורניה.

יצירה 
אף על פי שהיוארד ציירה גם נופים ודומם, היא הייתה בעיקר ציירת נושאים אנושיים. כפי שציינה ג'וליה סקלי - היוארד העדיפה את המונח "דמויות" על פני דיוקנאות, ורוב ציוריה הפיגורטיביים הם של נשים אשר מחזירות מבט לצופה לעיתים קרובות, וש"מוצגות באופן ריאליסטי וללא אידיאליזציה לא מציאותית". " אלה כוללים נושאים בעירום שלעיתים זכו לביקורת בשנות השלושים.

עבודתה הושפעה מסגנון המודרניזם האירופי והיישום שלה של העקרונות והסגנון היו יותר מאשר רשמיים בלבד. הם סיפקו לה "אוצר מילים ויזואלי דינמי לתאר נשים קנדיות מודרניות בהקשרים כפריים ועירוניים כאחד." 

ב־2 ביולי 2010 הנפיק הדואר הקנדי חותמת הנצחה וגיליון מזכרת לכבוד היוארד כחלק מאוסף אמנות קנדה. שני הציורים שהוצגו היו "בתיאטרון" (1928) ו"רולנדה" (1929).

גלריה

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

ילידות 1896
ציירות קנדיות
ציירות המאה ה-19
ציירות המאה ה-20
נפטרות ב-1947