היפסוגנתוס

היפסוגנתוס (שם מדעי: Hypsognathus; מילולית "לסת גבוהה") הוא סוג זוחל נכחד שהשתייך לסדרה הנכחדת פרוקולופונומורפה והתקיים בסוף הטריאס לפני 228 עד 201 מיליון שנה מזמננו. סוג זה הכיל מין בודד - Hypsognathus fenneri, והוא תואר ב-1928 בידי החוקר צ'ארלס ו. גילמור . המאובנים שלו התגלו בממצאים בנובה סקוטיה, בקונטיקט ובניו ג'רזי.

מאפיינים 
זוחל זה היה דומה ללטאה קרקעית שטוחה באורך 33 סנטימטרים, כולל הזנב והיה בעל שיניים גבוהות בלסתו שהתאימו ללעיסת צמחייה ובלטו בקדמת הלסת זוג שיניים חותכות דומות לשיני מכרסמים. לצידי ראשו היו מספר זיזים קוצניים, דומים מעט לעטרה של צרטופסיים שכנראה שימשו להגנה מטורפים. מעריכים שגופו עטה שריון הדומה לזה של מולך קוצני, גם כן להגנה מטורפים.

זוחל זה היה בין אחרוני הפרוקולופונומורפים, אשר החלו להיכחד עם סוף הפרם כתוצאה מהתמעטות מזון. גודלו והתמחותו בלעיסת צמחייה עזרו לו לשרוד את הכחדת הפרם הגדולה. עם זאת הוא נכחד בסוף הטריאס כתוצאה מתחרות גדולה עם זוחלים מוצלחים יותר כמו הדינוזאורים.

גלריה

קישורים חיצוניים

פרוקולופונומורפה
בעלי חיים שחיו בטריאס עליון באמריקה הצפונית
מאובני טקסונים שתוארו ב-1928