אקלים כיפת הקרח

אקלים כיפת הקרח הוא האקלים הקר ביותר בכדור הארץ והוא נפוץ באזורי הקטבים - קווי רוחב 65°–90° צפון וכל יבשת אנטארקטיקה. בין המדינות בהן ניתן למצוא מקומות בעלי אקלים כיפת הקרח ניתן למנות את קנדה, רוסיה ונורווגיה בארכיפלג סבאלבארד.

באזורים בהם האקלים הוא אקלים כיפת הקרח, אין טמפרטורה ממוצעת חודשית מעל C° 0. הטמפרטורה הממוצעת החודשית הסטנדרטית לאקלים כיפת קרח בחודשים הקרים היא בין C° 30- ל־C° 55-. על פי שיטת קפן לסיווג אקלים, מוגדר אקלים זה כסוג EF.

אחת הסיבות לקור העז השורר בקטבים הוא המרחק הרב שנדרשות קרני השמש לעבור באטמוספירה על מנת להגיע לקטבים, והפריסה הרחבה יותר והלא־ספציפית של קרני השמש באזור זה.

תיאור 
בשיטת קפן לסיווג אקלים, מוגדר אקלים כיפת הקרח כ־EF, והוא מוגדר כאקלים בו אין חודשים שהטמפרטורה הממוצעת בהם היא מעל C° 0. אזורים כאלו ניתן למצוא באזורי הקוטב הצפוני והקוטב הדרומי, ובהרים גבוהים ביותר, למשל הימלאיה.

אקלים כיפת הקרח שונה מאקלים הטונדרה בכך שבאקלים טונדרה יש עונת קיץ ברורה עם מספר חודשים שבהם עולה הטמפרטורה למעל C° 0, והקיץ מספיק חם על מנת להמיס את הקרח שנוצר בחורף. המסת הקרח מונעת בעצם את היווצרותם של הקרחונים באזור.

אקלים כיפת הקרח הוא הקר ביותר בכדור הארץ, ונכללים בתוכו האזורים הקרים ביותר בכדור הארץ. עם ממוצע של C° 55.2-, תחנת ווסטוק שביבשת אנטארקטיקה היא המקום הקר ביותר על כדור הארץ ועם C° 89.2- היא גם המקום בו תועדה הטמפרטורה הנמוכה ביותר.

הערות שוליים 

אקלים