אפדרין

אֵפֶדְרין (בלועזית: Ephedrine; שמות מסחריים: אפדרין הידרוכלוריד ואפדרין סינתטיקה) הוא תרופה וחומר ממריץ. אפדרין מסייע באופן זמני כנגד קוצר נשימה, לחץ בחזה וצפצופים הנובעים מאסתמה. הוא עשוי לשמש גם לטיפול במחלות רבות אחרות, ובהן נרקולפסיה, דלקת סימפונות כרונית, השמנת יתר חולנית, ומצבים בהם המטופל חווה תת לחץ דם, אך לאפדרין קיימים תחליפים רבים מועדפים, ומסיבה זו הוא בשימוש מופחת בעשורים האחרונים.

תופעות הלוואי הנפוצות של אפדרין הן לחץ דם גבוה, דפיקות לב מואצות ורעידות, הנגרמות עקב גירוי הלב ומערכת העצבים המרכזית ועשויות לחלוף עם הפחתת המינון של התרופה. עוד תופעות לוואי נפוצות הן קושי בשינה, חוסר ברעב וקושי להשתין. תופעות לוואי חמורות של אפדרין הן שבץ והתקף לב. השימוש בתרופה בזמן הריון הוא כנראה בטוח, אם כי אין כמעט מחקרים בנושא. השימוש בה בזמן הנקה אינו מומלץ. השימוש באפדרין מאיץ את הקולטנים האדרנרגיים α ו-β.

אפדרין אופיין לראשונה בשנת 1885 ונכנס לשימוש מסחרי בשנת 1926. הוא מופיע ברשימת התרופות החיוניות של ארגון הבריאות העולמי. הוא זמין כתרופה סוגנית. בדרך כלל ניתן למצוא אותו בצמחים מסוג שרביטן. תוספי תזונה המכילים אפדרין אינם חוקיים בארצות הברית, למעט אלה המשמשים ברפואה הסינית המסורתית, שם נוכחותה מצוין על ידי má huang.

היסטוריה 
אפדרין מופק מהצמח אפדרה סיניקה (Ephedra sinica) , אשר שימש בסין למטרות רפואיות במשך אלפי שנים. התרכובת הטהורה של אפדרין בודדה ואופיינה לראשונה על ידי הכימאי האורגני היפני  בשנת 1885. לאחר מכן היא נשכחה עד שהתפרסמה מחדש בעולם הרפואה על ידי צ'ן ושמידט בשנות העשרים. אפדרין הפך לכדור פופולרי ויעיל ביותר לאסתמה, במיוחד מכיוון שניתן היה ליטול אותו דרך הפה, בניגוד לאדרנלין (שאז היה הטיפול הסטנדרטי). השימוש באפדרין כטיפול באסתמה הגיע לשיאו בסוף שנות החמישים, אך מאז חלה ירידה הדרגתית בשימוש הטיפולי בו. מתרופה רגילה, אפדרין הפך לתרופת רחוב אשר מוסיפים אותו בתוספי תזונה. מוצרי תזונה המכילים אפדרין אסורים כיום במדינות רבות, מכיוון שהם מהווים מקור עיקרי לייצור התרכובת הממכרת מתאמפטמין (קריסטל מת).

קישורים חיצוניים 

 אפדרין באתר Infomed
 אפדרין באתר Drugs.com

הערות שוליים 

רשימת התרופות החיוניות של ארגון הבריאות העולמי
תרופות
סין: המצאות