טימותיאוס (עמון)

טימותיאוס (ביוונית: Τιμόθεος) הוא השם שניתן בספר מקבים א' למצביא עמוני מהצבא הסלאוקי, שהובס על ידי יהודה המכבי בדיאתמה בשנות ה-60 של המאה השנייה לפני הספירה.

הקרבות נגד טימותיאוס מתוארים בספר מקבים א', פרק ה'. מהפסוק הראשון של הפרק משתמע כי הקרבות נערכו ברציפות בתקופה שלאחר כיבוש הר הבית וחנוכת בית המקדש בירושלים בשנת 164 לפנה"ס, אולם רוב החוקרים תמימי דעים כי האירועים המסופרים בפרק זה רוכזו בפרק אחד מטעמים ספרותיים – במטרה לרכז מספר אירועים במסגרת נושאית, ולא בהכרח בסדר כרונולוגי פנימי או בזיקה לאירועים חיצוניים. השם טימותיאוס נזכר מספר פעמים גם בספר מקבים ב', אולם מאחר ששם זה רווח למדי, קשה לקבוע בוודאות אם מדובר באדם אחד או בשני אנשים שונים. ג'ונתן גולדשטיין  סבור כי מדובר בשני אנשים: אחד פילארכוס (ראש שבט) בעבר הירדן, והאחר סטרטגוס – נציב מטעם השלטון הסלאוקי. בצלאל בר כוכבא, לעומת זאת, סבור כי מדובר באדם אחד: הסטרטגוס של הגלעד.

כחלק מהשפעות קרב בית צור (164 לפנה"ס) והתעצמותם של כוחות החשמונאים, תקף טימותיאוס את היהודים שבערי הגלעד. היהודים נמלטו מפני טימותיאוס לעיר המבוצרת דיאתמה שבגלעד במהלך מרד החשמונאים. הם התבצרו בעיר, התכוננו למצור, ושלחו ליהודה המכבי בקשה לעזרה. במקום לתקוף ישירות את דיאתמה ממערב, ניצלו יהודה המכבי ואחיו, יונתן הוופסי, את יחסיהם הטובים עם הנבטים, חצו את המדבר וכבשו את בצרה. משם הם חזרו מערבה ותקפו את צבא טימותיאוס בשלשה ראשים בשעה שהחל להסתער על המבצר. בקרב נוסף כנגד טימותיאוס ליד נחל רפון, הוא ניגף שוב בפני החשמונאים, והיהודים חולצו בשיירה דרך עפרון וסקיתופוליס עד לירושלים. בקרב שלישי כנגד טימותיאוס באזור יעזר בקרבת רבת עמון נכבשה יעזר וטימותיאוס נפל בקרב.

כמה חוקרים טוענים כי עמון חדלה להתקיים כאומה בזמן זה, וכי טימותיאוס קיבל את שמו בגלל מיקומו הגאוגרפי ולא בגלל מוצאו האתני. עם זאת, תיאוריו של הפילוסוף והמרטיר הנוצרי יוסטינוס מרטיר על עמונים שחיו בזמנו מעמידים בספק השערה זו.

הערות שוליים

בני עמון
חשמונאים
הממלכה הסלאוקית
אישים שחיו במאה ה-2 לפנה"ס