דן וילסון

דן דוד וילסון הוא מוזיקאי, זמר, כותב שירים, מפיק ואמן ויזואליה אמריקאי, אשר נולד ב-26 במאי 1961 במינסוטה. במהלך הקריירה שלו הוא כתב והפיק מגוון רחב של שירים ביניהם לאמנים כמו אדל, דיקסי צ'יקס, סלין דיון, פינק ועוד. על עבודותיו הוא זכה בשני פרסי גראמי והיה מועמד לאחד נוסף. בנוסף שימש כחבר בלהקת Semisonic ואף הוציא מספר אלבומים משלו.

ביוגרפיה 
וילסון נולד בסנט לואיס פארק שבמינסוטה. תחילה הוא למד באוניברסיטת הרווארד שם למד אומנות ויזואלית, בדגש על הדפסה ובסופו של דבר סיים את התואר בהצטיינות. בשנת 1983 זכה בפרס לואי סדלר הראשון לכישרון אומנותי יוצא דופן. בזמן שהיה במכללה שיתף פעולה עם אחיו, הזמר והיוצר מאט וילסון. שניהם אז ניגנו בלהקות שונות. לאחר שסיים את לימודיו במכללה החל לעסוק בציור וצביעה.

עבודתו עם אמנים אחרים 
בנוסף לפרויקטים אלו עבד וילסון גם עם אמנים אחרים. עבודתו אלו זיכו אותו בשני פרסי גראמי בקטגוריות אלבום ושיר השנה.

הרבה מהאמנים תיארו את וילסון כאמן שלימד אותם איך לשים את הרגשות שלהם ואת הרעיונות שלהם בתוך השירים שלהם. הזמרת פינק ציינה זו גם בריאיון תוך כדי שהיא מכנה את וילסון כ"מבריק" וכ"מעצב שירים" וטענה כי הוא גרם לה להיפתח כמלחינה.

Taking the Long Way 
אחד מעבותיו הבולטות היו עם דיקסי צ'יקס עם אלבומה Taking the Long Way, בו וילסון היה שותף לכתיבת ששת משירי האלבום. האלבום זכה בפרסי גראמי רבים ובכך למעשה האלבום העניק לווילסון את הגראמי הראשון שלו בקטגוריית שיר השנה על השיר "Not Ready to Make Nice". נוסף האלבום גם זכה להצלחה מסחרית כאשר הגיע למעמד פלטינה כפולה בארצות הברית. בהמשך הוא הופיע בסרט דוקומנטרי שיצא אודות הלהקה ובו דיבר על כך שהעבודה עם בנות הלהקה על האלבום ועל האתגר לעבוד על אלבום שהיה טעון מבחינה רגשית לאור העובדה שהאלבום עסק בתקופה בה הלהקה הוחרמה מהרדיו ועל ידי המעריצים שלהם לאור התבטאויות פוליטיות כלפי נשיא ארצות הברית לשעבר ג'ורג' ווקר בוש.

בנוסף הוא כתב עבורם שיר נוסף בשם "Easy Silence" אך השיר לבסוף לא נכנס לאלבום והוא נכנס לאלבום של וילסון עצמו.

21 
שנת 2011 יצא אלבומה השני של הזמרת אדל 21 אשר זכה להצלחה מסחרית אדירה לימים הפך לאלבום הנשי השני הנמכר ביותר בהיסטוריה. בנוסף הוא זכה בפרסי גראמי רבים ביניהם פרס אלבום השנה אשר הוענק גם לווילסון עצמו. אחד מהשירים היה השיר "Someone like You" שהפך לאחד מהשירים הגדולים ביותר בהיסטוריה כאשר בין היתר דורג כשיר ה-144 המצליח ביותר בהיסטוריית ארצות הברית והשיר ה-25 המצליח ביותר בהיסטוריית בריטניה. בנוסף, וילסון שימש כנגן הפסנתר של שיר זה.

בריאיון וילסון סיפר שהשיר עצמו למעשה היה אמור להיות גרסת דמו אך אדל השמיעה את הדמו של השיר למנהל שלה שאהב אותו מאוד ולאחר מכן גם לאמא שלה שבכתה מהשיר ולכן הוחלט כי גרסת הפסנתר היא תהיה הגרסה המקורית של השיר.

אדל התייחסה לעבודתה עם וילסון בנאום הזכייה שלה בטקס פרסי הגראמי כאשר זכתה בפרס בקטגוריית "ביצוע סולו הפופ הטוב ביותר" כאשר אמרה: "אני רוצה להודות לדן וילסון שכתב את השיר הזה איתי. חיי השתנו כשכתבתי את השיר הזה והרגשתי ככה עוד לפניי שכולם שמעו אותו".

בנוסף השיר שבר שיא כאשר היה לשיר שהורד הכי הרבה פעמים דיגיטלית בהיסטוריית בריטניה. בסך הכל השיר מכר 2.4 מיליון עותקים בבריטניה ובכך זכה למעמד פלטינה מרובעת במדינה. בנוסף הוא הגיע למעמד פלטינה או יותר ב-12 מדינות נוספות.

חיים אישיים 
וילסון נשוי לדיאן אייספלדון, יועצת אסטרטגיה למגזר הפילנתרופי והעמותות. הם הכירו כאשר למדו באוניברסיטה ובשנת 1997 ילדו את ביתם קוראזון. ביתם נולדה עם מוגבלות לאחר שנולדה לפניי הזמן. בשנת 2007 הם אימצו את בתם השנייה לילי מהפיליפינים כשהייתה בת שנתיים.

דיסקוגרפיה

רשימת השירים המלאה שכתב והפיק עבור אמנים אחרים

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

מוזיקאים אמריקאים
מפיקים מוזיקליים אמריקאים
גיטריסטי רוק
זמרים-יוצרים אמריקאים
זמרי רוק אמריקאים
זוכי פרס גראמי
פזמונאי קאנטרי אמריקאים
אמריקאים שנולדו ב-1961