מיקלוש רוז'ה (סופר אמנות)

מיקלוש רוז'ה, (במקור רוזנטל, בהונגרית: Rózsa Miklós; פאפה, 12 במרץ 1873 – בודפשט, 9 בינואר 1945) היה עיתונאי, סופר אמנות והיסטוריון אמנות יהודי-הונגרי, מתרגם ועורך דין. הוא חקר באמנות את האמנויות המודרניות. השם הבדוי הסיפרותי שלו היה: טֶבִיש שפירושו בהונגרית: קוץ. הוא היה חבר ב-KUT - האגודה החדשה לאמנים)

ביוגרפיה 
מיקלוש רוז'ה נולד במשפחה יהודית כבנם של המורה מור רוזנטל ושל פרנציסקה ריינר. אביו נפטר בטרם נולד, ולכן אמו גידלה אותו לבד. הוא סיים את ארבע הכיתות הנמוכות בגימנסיה הקתולית בעיר הולדתו, ומהשנה החמישית (כיתה ט') למד בקולגיום הקלוויניסטי. מכיוון שנכשל ביוונית, אמו הוציאה אותו מבית הספר ומסרה אותו כחניך בחנות ספרים. כבר באותה תקופה כתב שירים ומאמרים לעיתונים הטרנסדאנוביים ועבד גם בעיתונים המקומיים בפאפה.

בשנת 1892 עבד בפשטי נפלו. בשנת 1893 עבר לצמיתות לבודפשט, שם הפך לעובד פנימי של היומון "מדיאר היראפ" (Magyar Hírlap), ומאוחר יותר של "יומן בודפשט" (Budapesti Napló). בינתיים סיים את לימודיו בתיכון באופן פרטי ובהמשך קיבל תואר במשפטים מאוניברסיטת בודפשט (כיום אוניברסיטת אטווש לוראנד). בשנת 1894 כתב מחזה עממי מתוך הרומן בשם "יולצ'ה גאניו" של ז'יגמונד יוסט בשם "האמונה", אך ההצגה לא הוצגה אז על ידי תיאטרון העם באותה תקופה. רוז'ה הוציא שוב את ההצגה בשנת 1902 - זמן רב לאחר מותו של ז'יגמונד יוסט - ופעל רבות כדי לעלות אותה על הבמה. הוא הפך למזכירו של הצייר מיהאי מונקאצ'י, כשחזר הביתה מפריז בשנת 1896. את הידע האמנותי שלו רכש בעיקר בחו"ל, במסעותיו במינכן ובפריז. המאמרים שלו בכמה עיתונים ומגזינים, בעיקר בנושא אומנויות יפות, תיאורי תערוכות וביקורות אמנות היו משמעותיים ביותר.

בשנת 1909 הקים את "בית האמנים" והפך למנהל התפעול והאמנותי שלו. הוא היה מזכיר הסלון הלאומי במשך ארבע שנים. הוא עבד שנים כשותף ובמשך זמן מה כעורך בכתב העת "הֵט" (Hét-שבוע בהונגרית). כאחד העיתונאים המובילים של כתב העת, הוא הביע את ביקורתו על ממשלתו של מיהאי קארואי ואחר כך על הדיקטטורה הקומוניסטית של הרפובליקה הסובייטית ההונגרית. פרסום העיתון נאסר ב-27 במרץ 1919, כשבוע לאחר הכרזת הרפובלקה הסובייטית.

עקב נישואיו הוא השתייך לחוג שושלת הבנקאות מדארשי-בק. משנת 1922, כפי שפורסם בעיתונות "קולנוע קורווין ( תיאטרון קורווין דאז) שנפתח לאחרונה יהיה בניהולו האמנותי ובניהולו הראשי של ד"ר מיקלוש רוז'ה, מנהל הבנק העירוני ההונגרי". אשתו הייתה בלנקה בק, סופרת (1880–1964), איתה התחתן ב-3 באוגוסט 1902 בבודפשט. משנת 1928 הוא ארגן מספר תערוכות בגלריה טמאש בבודפשט וניסה לזכות בתמיכת הציבור באמנות ההונגרית המודרנית. בנוסף, כיוון שקיבל רישיון עורך דין באמצע שנות ה-30 של המאה ה-20, עסק גם בעריכת דין.

מיקלוש רוז'ה נחשב לאחד מקורבנות השואה, אך נסיבות מותו מוזכרות באופן שטחי בלבד או בכלל לא.

עבודותיו 
 שתיקת הרוח (שירים, הקדמה מאת ז'יגמונד יוסט. בודפשט, 1894)
 קוצים: אהבת הוסארים ; סאקס - פולק, 1896
 נידודים (בודפשט, 1897)
 תושב יער הגשם. סיפור מהחיים האמריקאים ; לנוער הונגרי. מיקלוש רוז'ה; זאקס-פולק, 1898
 עולם הילדים. סיפורים נחמדים ; לנוער הונגרי. מיקלוש רוז'ה; זאקס-פולק, 1898
 ירח דבש בשלישייה (בודפשט, 1899)
 מיקלוש רוז'ה: אמונה. מחזה עממי ; מבוסס על סיפור קצר מאת ז'יגמונד יוסט 1902 (תוכנית תיאטרון העם) בכורה - 22 בנובמבר 1902
 צייד הפרוות. סיפור שקיעת שמש ; לנוער הונגרי. מיקלוש רוז'ה; 1905
 עולם הילדים. סיפורים נחמדים ; לנוער הונגרי. מיקלוש רוז'ה; 1905
 בקרב האינדיאנים. סיפור ; לנוער הונגרי. מיקלוש רוז'ה;, 1905
 יומנו של אאורל קצ'קמטי. 1878-1851 הערות מיקלוש רוז'ה; 1909
 שני הבויאים. מחזה; 1932

ספריו בתולדות האמנות 
 על אמנות עממית. בתוך: דז'ה מאלונאי: אמנות העם ההונגרי. (1900–1908)
 עבודות של טיהאמר מרגיטאי. תערוכה. בודפשט, הסלון הלאומי, 1903 מיקלוש רוז'ה: חייו ואומנותו של טיהאמר מרגיטאי ; סלון לאומי, 1903
 עבודות של מיהאי זיצ'י. תערוכה בסלון הלאומי מיקלוש רוז'ה: חייו ואומנותו של מיהאי זיצ'י ; סלון לאומי, עמ '191?
 מדריך לתערוכה האימפרסיוניסטית הבינלאומית של בית האמנות. אפריל-מאי 1910 ; עורך מיקלוש רוז'ה; 1910
 מדריך לתערוכה הרטרוספקטיבית של קרולי קרנשטוק בבית האמנות. נובמבר - דצמבר 1911 ; עורך מיקלוש רוז'ה; בית האמנים, 1911
 János Vaszary - Béla Lázár - Miklós Rózsaː התערוכה הקולקטיבית של יאנוש ואסארי בבית האמנים במרץ-אפריל 1912.
 מדריך לתערוכת הפתיחה של בית האמנים ; עורך מיקלוש רוז'ה
 ציור אימפרסיוניסטי הונגרי ; 1914
 מראה קטנה אמנותית. שלישיית יופי, אהבה ואופנה נשית ; מדיאר לאפ - 1922
 האסתטיקה של היופי הנשי. שלישיית יופי, אהבה ואופנה נשית ; 1923
 אמנות ויופי ; הקישוטים שנחצבו בעץ והטיפוגרפיה שצוירה על ידי לאסלו רייטנר; 1943

תרגומיו 
 פול דה קוק: בעל, אישה ומאהב ;
 פול דה קוק: חמורו של מר מרטין ; 1897
 הבתולה מבלוויל (אחרי פול דה קוק. בודפשט, 1898)
 סיסמת האהבה (אחרי פול דה קוק. בודפשט, 1898)
 הנערה בשלוש החצאיות (אחרי פול קוק. בודפשט)
 הארכיפלג בלהבות ( אחרי ז'ול ורן, עיבוד מצרפתית. בודפשט, 1899)
 הקוזקים. סיפור מהקווקז (אחרי לב ניקולייביץ 'טולסטוי. בודפשט, 1900)
 האישה בת שלושים (אחרי אונורה דה בלזק. בודפשט, 1900)
 נישואי אמנים וסיפורים אחרים (אחרי אלפונס דודה. בודפשט, 1900)
 אידילק (אחרי פייר לויס. בודפשט, 1901)
 גוסטאב אדולף מילר: שמשון ודלילה. שלושה לילות אהבה, 1904
 פייר קוראר: בית הספר לאוהבים 1908

לקריאה נוספת 
 לקסיקון אמנות. עורך לאסלו איבר. כרך 2 בודפשט, 1935. מיקלוש רוז'ה עמודים 396–397
 לקסיקון אמנות. כרך 4 בודפשט, 1968. מיקלוש רוז'ה עמוד 180
 יוז'ף סיניאי"חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים. 1906
 לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. מיקלוש רוז'ה
 לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש 1969

בהונגרית 
 Korabeli híradás a Művészház megalakulásáról Művészet c. folyóirat, 1910. 2. szám.
 A Művészház 1909-1914 - Modern kiállítások Budapesten A Magyar Nemzeti Galéria 2009. évi kiállításának ismertetője.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

עיתונאים יהודים הונגרים
מתרגמים יהודים הונגרים
עורכי דין יהודים הונגרים
סופרים יהודים הונגרים
נספי השואה
היסטוריוני אמנות יהודים הונגרים
הונגרים שנולדו ב-1873
הונגרים שנפטרו ב-1945