אשת חיל (סדרת טלוויזיה, 2018)

אשת חיל (ברוסית: Декабристка) היא סדרת טלוויזיה רוסית המבוססת על סיפור מאת זינאידה לוויצקאיה.

העלילה מספרת את סיפורה של אישה שרצתה להשיג את אושרה – לאחר שהחליטה על מעשה נואש, לנסוע לסיביר להיות עם חתנה העצור בגולאג.

עלילה 
תחילת שנות ה-50, מוסקבה. מזכירת בית המשפט זינאיידה "זינה" אובארובה עברה הרבה צער בחייה: בעלה נפטר במלחמה והאישה נשארה לבדה עם בנה הקטן מישה. עכשיו הילד כבר בן 11 וזינאיידה רוצה למצוא שוב אושר נשי. היא מתכננת להינשא לעורך הדין אלכסיי לוויצקי. הוא מוכשר מאוד, מכיר היטב את הליכי החקיקה והמשפט וחצוף בדרכו שלו. ואף על פי שלוויצקי מגן עד כה רק על הפועלים, הוא כמעט תמיד מנצח בתיק. התובע גרומוב לא אוהב את "העילוי מלנינגרד". הוא עובד במוסקבה זמן רב, תומך בפרקליטות בתיקים פליליים ולוויצקי מנפץ את כל טיעוניו. לגברים יש גם אבן נגף נוספת: "זינה". במשך שנים רבות חיפש גרומוב את טובתה של זינה, אך היא מסרבת לו. ברגע שמתרחש עימות בין לוויצקי לגרומוב, מחליט התובע להשתמש בכל השפעתו כדי לנקום בסנגור הצעיר. הוא ממציא האשמה, ומחסל הן את קריירת עורך הדין המוצלחת של אהובה והן את החתונה הקרובה. לוויצקי נשלח למחנה עבודה של בגולאג במחוז אירקוצק לעשר שנים ארוכות. זינה יודעת רק דבר אחד: היא לא יכולה להישאר במוסקבה כאשר אהובה נמצאת בסיביר באשמת שווא.

שחקנים ודמויות 
 סבטלנה איוואנובה – זינאיידה ג. אוברובה, מזכירת בית המשפט.
 דמיטרי מוליאר – אלכסיי קונסטנטינוביץ' לוויצקי, עורך דין.
 סרגיי פוסקפאליס – סרגיי פטרוביץ' אילין, השופט הראשי.
 ויאצ'סלב מנוצ'רוב – לרי מיכאילוביץ' סובולב, סגן ראש המחנה, רב-סרן בנ.ק.ו.ד..
 פולינה סירקינה – יקטרינה פטרובנה דדשקינה.
 מקסים קרושב – מיכאיל "מישה" אוברוב, בנה של זינאיידה.
 ניקולאי קוזאק – קרבצ'נקו, משקיף בצריף.

הפקה 
העלילה מבוססת על סיפורה של אישה אמיתית, אלמנה, שעבדה בשנים 1949–1951 בבית המשפט המחוזי באירקוטסק כראש המשרד ושחררה יותר מארבע מאות אסירים מהמחנות בהוראות מזויפות. שנה לפני מעצרה עבדה בבית המשפט בשם הנעורים רוגובה בדנייפרופטרובסק. בשנת 1952 נגזרו עליה עשרים שנות מאסר. שוחררה בשנת 1956 בחנינה, עבדה עד מותה בשנת 1992 כמנקה. היא שחררה 410 אנשים: 240 אסירים פוליטיים ו־170 עבריינים.

בשנת 1988, העיתונאי ויטאלי יריומין ראיין את זינאידה גריגורייבנה לוויצקאיה למגזין "סמנה" בספטמבר, בשנת 2012 המפיק יפים ליובינסקי למד על הסיפור. הבמאית אירינה גדרוביץ' ביקרה בקברה בעיר וולז'סקי ושוחחה עם אחייניתה, קראה שוב ספרות דוקומנטרית על תקופתו של סטלין. במהלך יצירת הסרט הסבירה הבמאית: "רצינו שהצופה יבין שהאישה השברירית הקטנה הזו, באופן עקרוני, עשתה מעשה עילאי". את הדיאלוגים בתסריט עזר לכתוב אלכסנדר סידורוב.

הצילומים התקיימו מ-11 בפברואר עד 8 במאי 2017. רוב הסדרה צולמה בקלוגה וסביבותיה מפברואר עד סוף מרץ ובחודש מאי. בתוך שבועיים הפכה אחת היחידות הצבאיות של מוסקבה למושבת עונשין קפדנית עם צריפים, מזנון, יחידה רפואית, ארונית קטנה ומשרד ראש המחנה. הצילומים התקיימו בין התאריכים 20–30 באפריל, 27 ו-30–31 במרץ. צילומי חוץ התקיימו מה־3 עד 15 באפריל במושבת העונשין מספר 51 בעיר ימווה (רפובליקת קומי) בשטח בית סוהר שנבנה בשנת 1937 ונסגר בשנת 2016. בשטח המושבה נבנו מגדלים, גדרות, והמתקנים הקיימים תוקנו ונצבעו והפכו לצריפים.

בסצנות המוניות של הסדרה, עובדי שירות בתי הסוהר ואסירים אמיתיים וביצירת תפאורה נעזרו בכרזות, דיוקנאות של אותן שנים ומבנים קטנים.

על הסט, בשל המחסור העצום בשלג, יצרו את מראה החורף בעזרת אביזרים; באביב, בשל שלג, הם הפסיקו לצלם במשך כמעט חודש. צילומי אולם המשפט התקיימו באחד ממתחמי מוסקבה ב-19 במרץ, במסדרון בית המשפט במיקום אחר ב-1 במרץ.

הסדרה זכתה לביקורות מעורבות.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

ביאורים

סימוכין

תוכניות טלוויזיה שמתרחשות במוסקבה
NTV: תוכניות וסדרות
סדרות דרמה רוסיות
סדרות טלוויזיה רוסיות שעלו לשידור בשנות ה-2010
גולאג
תוכניות טלוויזיה שמתרחשות ברוסיה
סדרות משפטיות רוסיות