בזתא

בִּזְּתָא הוא דמות מקראית, אחד מסריסי המלך אחשוורוש המוזכר במגילת אסתר.

בסיפור המגילה 
בזתא נזכר במגילת אסתר פעם אחת כאחד משבעת הסריסים שנשלחו להביא את ושתי במהלך המשתה שארגן אחשוורוש

 .

ושתי סירבה לבוא, ובעקבות כך נגזר עליה עונש מוות.

שמו 
חוקרים מסוימים סוברים שבמקור שמו לא היה בזתא אלא מזדן. יש חוקרים הסוברים ששמו מגיע מהמילה Dâta, שפירושה נתינה.

במדרשים נכתב: "בזתא בוז ביתיה, חרבונא אחריב ביתיה, בגתא ואבגתא בוז ובזבוז".

הערות שוליים 

סריסי אחשוורוש