פולאריס (סיפור קצר)

פולאריס (באנגלית: Polaris) הוא סיפור קצר מאת הסופר האמריקאי ה. פ. לאבקרפט הנכתב ב-1918 ופורסם בדצמבר 1920 בכתב העת "הפילוסוף". זה הוא הסיפור הראשון בסדרת "הכרכים הנסתרים" של לאבקרפט. הסיפור עוסק בנושאים מהותיים כגון משמעות חלומותינו, מה היא טיבה של המציאות, ואיזה מהשניים הוא האמיתי, ומציג זאת דרך האובססיה הלילית של גיבור הסיפור עם כוכב הצפון וחלומותיו על עירו הנמצאת תחת מצור תמידי.

עלילה 
הסיפור נפתח בתיאור השמיים בידי המספר כפי שצפה בהם מחלונו לאורך לילות רבים חסרי שינה, ובייחוד בכוכב הצפון, פולאריס, אותו הוא מתאר כ"קורץ באימה כמו עין מטורפת המתאמצת להעביר איזה מסר מוזר, אך לא מצליחה לזכור דבר למעט זה שפעם היה לה מסר להעביר".

הוא ממשיך לתאר את הלילה ואת האורורה שמעל ביתו הנמצא בביצה, וכיצד הוא חלם על עיר הבנויה משיש הנמצאת על מישור שבין שתי פסגות כשפולאריס בוהק ביניהן באמצע השמיים. כעבור זמן-מה הוא מבחין בתנועה בבתיה של העיר ורואה אנשים יוצאים לרחובות, מדברים זה עם זה בשפה שמעולם לא שמע אך באופן מוזר מצליח להבין. לפני שהוא מספיק ללמוד עוד על טיב המקום, הוא מתעורר.

לאחר פעמים רבות בהן חלם על העיר ועל אנשיה מואס המספר בקיומו חסר הגוף כצופה, והוא מחפש דרך בה יוכל למצוא את מקומו ביניהם. באותו הזמן מתעורר בו גם הספק בנוגע לטיב חלומותיו והאם יש להם יש איזו אחיזה אמיתית במציאות.

לילה אחד מקשיב המספר-החולם לשיחותיהם של אנשי העיר כשלפתע גופו הפיזי מופיע בחלום; לא "גוף של זר", אלא גוף כמו של אחד מתושבי העיר, שכעת שמה מתגלה כאולת'ו הנמצאת על המישור סארקיס בארץ לומאר, אשר תושביה נרדפים על ידי אויב הידוע בשם "אינואיט".

בזמן שאנשי העיר ממהרים להצטרף לקרב נגד האינואיטים, נשלח המספר למגדל השמירה כדי שיוכל להתריע אם האויב מצליח לחצות את החומות. בקומה העליונה הוא מבחין בפולאריס בוהק בשמיים וחש בנוכחות מרושעת, ושומע חריזה הנדמית כאילו דוברה על ידי הכוכב עצמו:

 תנום, שומר, עד השמיים,
 שש ועשרים אלפי שנים,
 חלפו, וכעת אני שב,
 אל המקום שבו אני נשרף.
 כוכבים זרים יקומו מעלה,
 אל הציר של הרקיע;
 כוכבים של רוגע וכוכבי ברכה,
 מעניקים שכחה מתוקה:
 רק כאשר סיבובי יסתיים,
 יגיע העבר למפתן דלתך.

לא בטוח לגבי משמעות השיר, נרדם המספר ובכך נכשל בחובתו להגן על אולת'ו. הוא מתעורר חזרה בביתו שבביצה, משוכנע שחייו אינם אלא חלום שממנו הוא לא יכול להתעורר.

השראה 
המבקר וויליאם פולווילר כתב כי "פולאריס הוא אחד מסיפוריו האוטוביוגרפיים ביותר של לאבקרפט. הוא משקף את תחושות האשמה, התסכול וחוסר התועלת שלו במהלך מלחמת העולם הראשונה. בדיוק כמו המספר, מלאבקרפט נשללה האפשרות להיות חייל (לוחם) מפני שהיה "חלש ובעל נטייה להתקפי עילפון כשהיה נתון לקשיים או ללחץ".

בדומה לסיפוריו האחרים, נולד "פולאריס" מתוך חלום שחלם לאבקרפט אותו הוא מתאר במכתב: "לפני כמה לילות חלמתי חלום מוזר על עיר מוזרה - עיר מלאה בארמונות ובכיפות זהובות השרועה בין גבעות אפורות ונוראיות.. הייתי, כפי שאמרתי, מודע לעיר מבחינה חזותית. הייתי בתוכה ומסביבה. אך בהחלט אי אפשר לומר שהיה לי קיום גשמי".

לאבקרפט הבחין בדמיון המוזר שבין הסיפור לבין סגנונו הכללי של הלורד דנסאני, שאת עבודותיו החל לקרוא רק שנה מאוחר יותר. האנציקלופדיה של סיפוריו של ה. פ. לאבקרפט מציעה שאולי לאבקרפט ודנסאני הושפעו שניהם מספרותו של אדגר אלן פו.

פרסום 
הסיפור פורסם לראשונה במהדורת דצמבר 1920 של כתב העת "הפילוסוף". לאחר מכן פורסם שנית במהדורת מאי 1926 של כתב העת "החובבן הלאומי", שוב במהדורת פברואר 1934 של "מעריץ הפנטזיה", ולבסוף במהדורת דצמבר 1937 של "סיפורים מוזרים".

הערות שוליים 

ה.פ. לאבקרפט