בורגאו

בורגאו (בגרמנית: Burgau) היא עיירה במחוז גונצבורג בשוואביה, בוואריה. העיירה בורגאו שוכנת על נהר מינדל, ואוכלוסייתה מונה קצת פחות מ-10,000 איש.

היסטוריה 
בתחילת האלף השני, השטח שמסביב לבורגאו היה במקור חלק מדוכסות שוואביה. מותו של קונראד השלישי לבית הוהנשטאופן ב-1268 הביא להתמוטטות הדוכסות. ההתמוטטות התרחשה לאחר שהאצילים המקומיים התנגדו לניסיונותיו של רודולף הראשון, מייסד שושלת הבסבורג, לספח את הדוכסות.

בשנת 1212 הועמד לראשונה מארקגראף בראשות בורגאו. עם מותו של הנרי השלישי, מארקגראף בורגאו, בשנת 1301, נפלה האצילות. לאחר הנפילה, העביר אלברט הראשון את זכויות הפיאודליזם לשני בניו, ובכך סיפח את השטח לשלטון ההבסבורגי. לאורך המאה ה-14 נאלצו ההבסבורגים למשכן את השטחים או חלקים מהם. המשכנתה האחרונה נחתמה מול הבישוף של אוגסבורג, והסתיימה בשנת 1559.

האימפריה האוסטרית נפלה בידי הקיסר פרדיננד הראשון בשנת 1522, ועם מותו עברה לבנו, פרדיננד השני, ארכידוכס אוסטריה. יורשו של פרדיננד השני, אחיינו הקיסר רודולף השני, הפקיד את האצילות בידי קארל, מארקגראף בורגאו, בנו של פרדיננד השני. קארל היה השליט האחרון של האצילות, בין השנים 1609–1609. עם מותו חזרה האדמה לבית הבסבורג האוסטרי. כשפג תוקפו של הקו הארכי-דוכסי המדובר, עם מותו של הארכידוכס , האחריות לשטח עברה לבית המשפט של וינה.

בשנת 1978, הרשויות העצמאיות אוברקנורינגן, אונטרקנורינגן, גרוסנהאוזן, קליינהאוזן ולימבאך אוחדו לתוך בורגאו.

תרבות 
בשנת 1997, העיר חגגה 850 שנה לאזכור הראשון שלה בתיעוד היסטורי. חגיגות נוספות צוינו ב-2001, לרגל 700 שנה להצטרפות לאוסטריה, וב-2005, לרגל 200 שנה להצטרפות לבוואריה.

מאז מלחמת שלושים השנים, קיים בעיירה מנהג שנתי בשם . בשנות החמישים, החיה אלברט ווגל את המנהג. בזמן פסטיבל , בנו המתופף של אלברט ווגל מתחפש לחייל, והולך ברחבי העיר עם הילדים תוך כדי נגינה בתוף. הילדים קוראים קריאות קרנבל מסורתיות מול חנויות העיר, ודורשים מהחנוונים לחלק להם מתנות. כך נפתח קרנבל רחוב שאורך יום אחד, ומושך אליו אלפי צופים מדי שנה.

הקהילה היהודית 
החל מראשית ימי הביניים ועד תחילת המאה ה-17, התקיימה בבורגאו קהילה יהודית גדולה, שהגיעה לשיאה במאה ה-16. בשנת 1617 גורשה הקהילה היהודית רשמית, לאחר שהואשמה ב"ניצול יתר בהלוואת בריבית".

לקראת סוף מלחמת העולם השנייה הוקמו בבורגאו שני מחנות משנה של מחנה הריכוז דכאו - אחד לגברים ואחד לנשים. יותר מ-1,000 אסירות, כולל 500 נשים ונערות יהודיות מפולין והונגריה, הועברו למחנה מדכאו, מברגן בלזן ומראוונסבריק. האסירים אולצו לעבוד בתנאים קשים, בין היתר בהאנגר מטוסים. שמונה עשר אנשים מתו ונקברו בבית הקברות היהודי באיכנהאוזן. לאחר המלחמה, כ-1600 עקורים התיישבו מחדש בבורגאו.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

בוואריה: ערים
גרמניה: ערים
דכאו
מחנות עבודה
מחנות ריכוז בגרמניה
עיירות