The Diving Board

The Diving Board (בעברית: המקפצה) הוא אלבום האולפן ה־29 של המוזיקאי הבריטי אלטון ג'ון, שיצא לאור בספטמבר 2013. הוא השני מאז "Victim of Love" שלא כלל אף אחד מחברי הלהקה הקבועים שלו. באלבום הייתה חזרה למתכונת הבסיסית של פסנתר־בס־תופים ששימשה את ג'ון בהופעות החיות שלו בראשית שנות ה־70.

עם צאתו נכנס האלבום למקום השלישי במצעד האלבומים הבריטי – המיקום הגבוה ביותר לאלבום של ג'ון מאז "Songs from the West Coast" שמ־2001, ולמקום הרביעי בבילבורד 200. הוא גם האלבום המצליח ביותר של ג'ון במצעדים בארצות הברית מאז "Blue Moves" שמ־1976.

הסינגל המוביל של האלבום, "Home Again", יצא לאור ב־24 בספטמבר 2013, באותו יום שבו האלבום הפך זמין להזמנה מראש. ב־28 באוגוסט 2013 יצא לאור ביוטיוב וידאו קליפ ל־"Mexican Vacation (Kids in the Candlelight)".

הפקה 
האלבום הולחן על ידי ג'ון למילותיו של ברני טופין. המפיק, , הפיק גם את אלבום האולפן הקודם של ג'ון (בשיתוף ליאון ראסל), The Union . ברנט הציע שהאלבום יוקלט במתכונת הבסיסית של פסנתר, בס ותופים איתה הופיע ג'ון בראשית שנות ה־70.

"The Diving Board" נכתב ביומיים. התוצאה, לדברי ג'ון, הייתה .

הוצאת האלבום נדחתה כמה פעמים: לכתחילה הוא היה אמור לצאת בסתיו 2012, אך באתר האינטרנט של ברני טופין פורסם שמטעמי קידום מכירות ההוצאה תדחה לפברואר 2013, ואז ההוצאה נדחתה שוב. ב־28 בספטמבר 2012 פורסם ב"רולינג סטון" שג'ון לא היה מרוצה מהאיזון באלבום ושהוא רצה לכתוב שירים נוספים. במהלך הופעה ב"זירה של פרת'"  בפרת' שבאוסטרליה, ב־10 בנובמבר 2012, אמר ג'ון שהוצאת "The Diving Board" תדחה שוב, למאי 2013. ההוצאה נדחתה משום שג'ון רצה להקליט שירים נוספים עם ברנט בינואר 2013. ב־8 בינואר 2013 פורסם באתר האינטרנט של ברני טופין ששם האלבום שונה מ־"The Diving Board" ל־"Voyeur". ב־23 בפברואר 2013 פורסם בכתבה ב"בילבורד" שהוצאת האלבום נדחתה שוב – הפעם לספטמבר 2013, וששם האלבום הוחזר ל־"The Diving Board". כן פורסמה בכתבה רשימת השירים החדשה, שכללה ארבעה שירים חדשים שנוספו לחומר המקורי. שיר אחד הושמט: "5th Avenue".

ג'ון תיאר את הגרסה הסופית במילים: . כן תיאר אותו במילים: . בסיכומו של דבר נדחתה הוצאת האלבום ארבע פעמים.

הסינגל המוביל של האלבום, "Home Again", יצא לאור ב־24 בספטמבר 2013, באותו יום שבו האלבום הפך זמין להזמנה מראש. ב־28 באוגוסט 2013 יצא לאור ביוטיוב וידאו קליפ ל־.

הצלחה 
בבריטניה, האלבום נכנס עם יציאתו לאור למקום השלישי במצעד האלבומים הבריטי, תוך מכירת 22,000 עותקים בשבוע הראשון. האלבום הגיע למעמד אלבום כסף בהסמכת איגוד תעשיית ההקלטות הבריטי ב־10 בינואר 2014, מעמד המסמן מכירת 60,000 עותקים בבריטניה.

בארצות הברית, האלבום נכנס עם יציאתו לאור למקום הרביעי במצעד בילבורד 200, תוך מכירת 47,000 עותקים בשבוע הראשון, ובכך הפך לאלבום ה־18 של אלטון ג'ון שנכנס ל"עשרת הגדולים" (Top 10) במצעד. בקנדה, האלבום נכנס עם יציאתו לאור למקום השביעי.

הסינגל "Can't Stay Alone Tonight" הפך לשיר ה־70 של ג'ון שדורג במצעד השירים העכשוויים למבוגרים של "בילבורד" (כאשר הדירוג הראשון שלו במצעד היה עם "Your Song" ב־1970), ובכך שבר ג'ון את השיא של עצמו כזמר הכי מדורג במצעד זה.

מגזין "רולינג סטון" דירג את האלבום במקום ה־25 ברשימת 50 האלבומים הטובים של 2013.

ביקורת 

"The Diving Board" קיבל ביקורות חיוביות בדרך כלל ממבקרי המוזיקה עם יציאתו לאור. ב־Metacritic, המייחס מדרוג מנורמל מתוך 100 לביקורות ממבקרי מיינסטרים, האלבום קיבל ציון ממוצע משוקלל של 71, המציין "ביקורות חיוביות בדרך כלל", בהתבסס על 24 ביקורות.

אנדי גיל, מבקר "אינדפנדנט", כתב שזהו . קרוליין סאליבן, מבקרת "הגרדיאן", כתבה: . קווין קצ'פול מ־"PopMatters" כתב ש.

המבקר יוסי חרסונסקי כתב שג'ון "חזר ממוקד". הוא שיבח את "הכישרון המלודי" ו"המיומנויות הפסנתרניות" שגילה ג'ון באלבום, והוסיף: . חרסונסקי כתב שג'ון התגלה באלבום כ, ותיאר אותו כ"אולי גדול הפסנתרנים" של מוזיקת הרוק מאז ליטל ריצ'רד.

עמית קוטלר כתב ב־ynet:

רשימת הרצועות

מהדורת דלוקס – רצועות בונוס

מהדורת סופר דלוקס, DVD בונוס — חי מאולפני קפיטול

מהדורת טארגט והמהדורה המוגבלת היפנית

משתתפים 
 אלטון ג'ון – זמרה, פסנתר (1–4, 6–10, 12, 13, 15)
 ג'ק אשפורד  – תוף מרים (3, 4, 7, 8, 10, 13)
 ג'יי בלרוז — תופים (2, 3, 4, 6–10, 12–15)
 רפאל סאדיק  – גיטרה בס (2, 3, 4, 6, 7, 8, 10, 12–15)
 דייוויד פליץ' – גיטרה בס (9)
 דויל ברמהול השני – גיטרה (3, 10)
 קיפוס גרין  כלי מקלדת – (2, 3, 4, 6–10, 12)
 לארי גולדינגס  – אורגן האמונד B3  (15)
 סטייפן האוזר (בקרואטית: stjêpaːn xǎuser)  – צ'לו (2, 4, 12)
 לוקה סוליץ' – צ'לו (2, 4, 12)
 ג'ורג' בוהנון  – בריטון (9), טרומבון ואופוניום (12, 15)
 ברוס פולר  – טרומבון (9)
 אירה נפוס – טרומבון (12, 15)
 ויליאם רופר – טובה (9, 12, 15)
 צ'אק פינדלי  –  (9)
 דארל לאונרד  – עיבודי קרן יער (9, 12, 15), Flugelhorn (9, 12, 15), חצוצרה (12)
 ביל מקסוול – עיבוד קולות ליווי (3, 4, 7, 10, 13)
 ביל קנטוס – זִמרת ליווי (3, 4, 7, 10, 13)
 אלווין צ'י  – זִמרת ליווי (3, 4, 7, 13)
 לואיס פרייס  – זִמרת ליווי (3, 4, 7, 13)
 פרי מורגן – זִמרת ליווי (3, 4, 7, 13)
 כרמל אצ'ולס – זִמרת ליווי (3, 10, 13)
 ג'ודית היל – זמרת ליווי (3, 10, 13)
 רוז סטון  – זמרת ליווי (10)

הפקה 
 טי בון ברנט  – מפיק מוזיקלי
 ג'ייסון וורמר – הקלטה ומיקס
 ג'ף גרטנבאום – סאונדמן משני
 כריס אוונס – סאונדמן משני
 ונסה פר – סאונדמנית משנית
 זאכרי דווס – טכנאי ציוד, עוזר טכנאי מיקס
 כריס אוונס – עוזר טכנאי מיקס
 מיקס באולפני הוילג'  ובאולפני אולימפיק  (לוס אנג'לס)
 גווין לארסן  – מאסטרינג ב־Lurssen Mastering (הוליווד)
 קארל ליברמן – טכנאי פסנתר
 מאט מייטלנד – ארט דיירקטור
 טים ברבר – צילום
 טוני קינג – מנהל קריאייטיב

מצעדים

מצעדים שבועיים

נתוני מכירות

תיעוד הוצאות לאור

מהדורות 
 מהדורה רגילה: כוללת 15 רצועות
 מהדורת דלוקס: כוללת 19 רצועות
 מהדורת סופר דלוקס: כוללת 19 רצועות ו־DVD בונוס — חי מאולפני קפיטול [אינה זמינה ב־MP3]
 מהדורת LP כפול
 מהדורה בלעדית לאמזון ארצות הברית: מהדורת דלוקס והעתק פוסטר פרסום ההופעה בהטרובדור
 מהדורה בלעדית לוולמארט ארצות הברית: מהדורת דלוקס ו־DVD בונוס של הופעה באולם באד וולטון  (אחיו של סם וולטון, מייסד וולמארט) בפאייטוויל (ארקנסו) ביוני 2013 לפני בעלי המניות של וולמארט
 מהדורה בלעדית לטארגט ארצות הברית: גרסה עם שני תקליטורים הכוללים שלוש רצועות מהופעה חיה (שתיים מהן לא זמינות בפורמט אחר)
 מהדורה בלעדית ל־bestbuy.com ארצות הברית: מהדורת דלוקס ו־DVD בונוס של תהליך עשיית הופעות "The Million Dollar Piano" 
 מהדורה מוגבלת יפנית: גרסת שני תקליטורים SHM הכוללים שלוש רצועות מהופעה חיה (שתיים מהן לא זמינות בפורמט אחר)

קישורים חיצוניים

ביאורים

הערות שוליים 

אלבומי 2013
אלבומי אלטון ג'ון
אלבומים באנגלית
אלבומי חברת קפיטול רקורדס
אלבומי חברת מרקורי רקורדס