יוסף אליהו הלר

יוסף אליהו הלר (Joseph Elias Heller; 16 במאי 1888 – 13 באפריל 1957) היה סופר, מתרגם, עורך ומרצה. התמחה בפילוסופיה בכלל ובהגות יהודית בפרט. כמו כן עסק בהיסטוריה של הציונות ובשפה העברית.

ביוגרפיה
יוסף אליהו הלר נולד בפוניבז' שבליטא בחג השבועות התרמ"ח, 16 במאי 1888. אביו, משולם צבי (זלמן הירש) הלר, היה משכיל וציוני נלהב, צאצא לשושלת של רבנים, בתוכם הרב יחיאל הלר ומחבר התוספות יום טוב הרב יום-טוב ליפמן הלר. שם אמו היה פנינה רחל.

הלר למד משפטים ופילוסופיה באוניברסיטת טרטו. עקר לגרמניה בשנת 1920 ולמד באוניברסיטת ברלין ובהמשך באוניברסיטת היידלברג. השיג תואר דוקטורט בפילוסופיה ובמשפטים. בשנות העשרים השתתף הלר בפרויקט של תרגום כתבי אפלטון לעברית. לצד הלר נטלו חלק בתרגום שאול טשרניחובסקי ואריה (לאון) סימון, ערך יוסף קלוזנר. במסגרת זו תרגם הלר את הדיאלוג פיידון. הלר השתתף בכתיבת אנציקלופדיה יודאיקה בגרמנית עד שהעבודה על זו נעצרה על ידי הממשל הנאצי. הלר, שמצא את עצמו ללא עבודה, החל ללמד עברית. כמורה לעברית פגש בין תלמידותיו את פרדריקה שרלוטה הנדל, בתו של מבקר התיאטרון והסופר היהודי-אוסטרי וילי הנדל , השניים נישאו בשנת 1936 ונולדה להם בת אחת, פנינה רחל (לימים ברקאי).

ב-1938 נמלט הלר עם משפחתו מגרמניה הנאצית והתיישב בלונדון. משהגיע לאנגליה לא הותר לו לעבוד על אדמתה כיוון שהאזרחות בה החזיק השתייכה לברית המועצות שבתקופה זו צידדה בנאצים ולכן נחשב הלר לתושב זר עוין (Enemy Alien). ביוני 1941, כשנפתחה החזית המזרחית במלחמת העולם השנייה והרוסים והנאצים הפכו לאויבים, האזרחות הרוסית שלו כבר לא הייתה לו למכשול והותר לו לעבוד והוא החל ללמד רוסית, שפה שכעת נעשתה מבוקשת, בבית הספר למבוגרים מרי ווארד סנטר . לאחר המלחמה קיבל הלר אזרחות בריטית. ביושבו בלונדון שימש הלר כמזכיר לענייני ספרות (Literary Secretary) של הפדרציה הציונית של בריטניה הגדולה ואירלנד  ופרסם חוברות בענייני יהדות וציונות מטעם הפדרציה. כמו כן ייסד, ערך וכתב בכתב עת בשם "תרבות" שהוציאה הפדרציה. בנוסף ל"תרבות", במהלך השנים פרסם הלר מאמרים בכתבי עת שונים בתוכם הג'ואיש כרוניקל, השילוח, הדואר והעולם. בנוסף, לאחר תום המלחמה, החל הלר ללמד ב-Jews' College, בית הספר ללימודי יהדות של לונדון, ובין השנים 1949 — 1953 הרצה במחלקה העברית של היוניברסיטי קולג' לונדון. בשנת 1955 פרסם הלר, יחד עם אריה סימון, את "אחד העם: האיש, פעלו ותורתו", ביוגרפיה אודות אחד העם. חלקו של הלר בכתיבת הספר התמקד בנושא העיוני של השקפותיו של אחד העם, בעוד סימון התמקד בהיבט ההיסטורי.

בשנת 1957 נפצע ברגלו בתאונת דרכים ואושפז בבית חולים בלונדון, שם נפטר כעבור עשרה ימים ב-13 באפריל 1957 בעקבות קריש דם שחדר לריאותיו.

הלר לא התגורר בארץ ישראל, אולם כמה מספריו הודפסו והופצו בישראל, חלקם בעברית. עם הגעת השמועה על מותו כתבה איזה פרליס בעיתון דבר:

ספריו

חיבורים
Kants Persoenlichkeit und Leben – Versuch einer charakteristik, ברלין: Pan Verlag Rolf Heise, 1924
Solgers Philosophie der ironischen Dialektik Philosophie, ברלין: Reuther & Reichard, 1928 (תורגם גם לפולנית)
Geschichte des Zionismus : kurzgefasste Darstellung, ברלין: Gescher Verlag, 1935
Correspondence Course in Zionism, לונדון: ההסתדרות הציונית העולמית, 1945
 The Zionist Idea, לונדון: הג'וינט, 1947. ניו יורק: הוצאת שוקן, 1949
 אחד העם: האיש, פעלו ותורתו, מחברים: יוסף אליהו הלר ואריה סימון. ירושלים: הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, תשט"ז, 1955
 اسرائيل والفكرة الصهيونية, מחברים: רפאל פטאי, יוסף אליהו הלר וז'ק מדולי. קהיר, 1957
חוברות:
, לונדון: ההסתדרות הציונית העולמית, בין 1940 ל-1949
, לונדון: ההסתדרות הציונית העולמית, בין 1940 ל-1949
  Chayim Nahman Bialik, לונדון: ההסתדרות הציונית העולמית, תש"ד, 1944
Jewish education tasks and methods, לונדון: ההסתדרות הציונית העולמית, 1945
 וואס וויל דער ציוניזם, ירושלים: ההסתדרות הציונית העולמית, תש"ו, 1946
Founders of the Science of Judaism : Solomon Judah Rapoport, Nahman Krochmal, Samuel David Luzzatto, לונדון: ההסתדרות הציונית העולמית, 1946
Moses Hess, הקדמה מאת S. Levenberg, לונדון: הסוכנות היהודית, 1950

תרגומים
אפלטון, פיידרוס (תרגם מיוונית בצירוף מבוא והערות), ירושלים: הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, תשט"ז, 1957
 תאודור זלוציסטי, משה הס, המחלקה לענייני הנוער של ההסתדרות הציונית בהוצאת ר. מס

קישורים חיצוניים
יוסף אליהו הלר באתר הספרייה הלאומית

הערות שוליים

היסטוריונים יהודים ליטאים
מחברי ספרי עיון יהודים
משפחת הלר
מתרגמים לעברית
ציונים ילידי המאה ה-19
ילידי 1888
נפטרים ב-1957