ברכה ביינ' ונידה גיא

ברכה ביינ' ונידה גיא (נולדה בפברואר 1948 בתל אביב) היא אמנית רב תחומית, מנחה ואוצרת ישראלית.

ביוגרפיה
בתם של שמואל (סמי) ורבקה בכר, נשואה לחרות גיא (גיג) ולהם שלושה ילדים. אמה, רבקה, היא ילידת ירושלים העתיקה. גיא נולדה וגדלה בפתח תקווה, שירתה בצבא בחיל הקשר, למדה בשלוחה של אוניברסיטת חיפה, ניהול משאבי אנוש ובמקביל למדה אומנות במכון אבני ובמדרשה לאומנות ברמת השרון ובבית ברל. עבדה כסגנית מנהל כח אדם בבית חולים בילינסון משנת 1968 ועד 1979 ולאחר מכן כמנהלת כוח אדם, במוסדות השתלמות ומחקר עד שנת 1989.

משנת 1989 עד 2006, הייתה אמנית הבית של גלריה רוזנפלד.

ב-2006 קיבלה מלגת שהייה ב-Cite' internationale des Arts Paris ,(Artists in residencies), פריז. משרד החינוך והתרבות.

עבודותיה נמצאות באוספים רבים, פרטיים וציבוריים באירופה, בארצות הברית ובישראל.

לימודים והוראה
1973-1975 - אמנות במכון אבני, תל אביב
1976-1980 - למדה, תולדות האמנות באוניברסיטת תל אביב, החוג לתולדות האמנות.
1981-1988 - השלמות בסטודיו של מוטי מזרחי.
1988-1992 - בוגרת המדרשה לאומנות, רמת השרון (כיום בית ברל)
1999-2001 - מדרשה לאמנות, בית ברל, תחריט, הדפס וקורס אוצרות.
חברה באגודת הציירים והפסלים תל אביב
משנת 1995 ועד היום מלמדת בבית הלוחם תל אביב סדנאות אמנות ואוצרת הבית.

יצירתה
עבודותיה של ברכה גיא עומדות על הקשר שבין מה שנראה לבין מה שקיים בפועל. היא יוצרת בטריטוריה וברווח הסבוך שבין האניגמטי לגלוי, בין החשוך והמואר, בין גוף חי לשיירים של זיכרון דהה. היא מפזרת בעבודותיה סימנים וסמלים של תמימות ושל יופי וחותרת תחתם תוך בעבוע של יצר, זעקה וגעגוע.
הדימויים בגוף עבודותיה מביאים אטריבוטים של ילדות ושזורים בזרי פרחים, בבובות שנדמה שפג תוקפן ומטעינה את העבודות בסמנים של חיים ויופי ובמחוות של מוות ופרידה בו זמנית. היא כמו מבקשת לסמן את הנטייה הקולקטיבית שלנו להתאבל על הזמן החולף באמצעות חפצים שגורים, "יפים" או "מתוקים".
בעבודותיה של גיא המטפורה נוגעת בכליה, במה שגרעין סופו טמון בו. היא מעבירה את הדימוי הישיר והמזוהה, אל רובד תודעתי, מורכב ומסתורי ומבקשת ללכוד ולתאר חוויה. הקומפוזיציות והנושאים שלה הם פשוטים ובו בזמן מורכבים, עקיפים, רבי פנים ומשמעויות. היא מזמינה התייחסות אינטימית, דו משמעית, המעלה על הדעת משהו לא מוגדר. היא כמו מבקשת לברוא סדר רגשי בעולם כאוטי כשדה פעיל המהדהד תחושות ורגש, פוערת באופן מטאפורי תהום של צער ושל חמלה.
גיא מפגישה את צופיה, באופן מעודן, עם רוחות הרפאים שהן המוזות והדמונים של כולנו. עבודותיה מופקעות מזיכרון פרטי והופכות לשדה מנטלי קולקטיבי ורחב בו הדימויים נראים כשייכים לטריטוריה של זיכרון משותף. ניר הרמט, 2016

תערוכות נבחרות
תערוכות יחיד:

תערוכות קבוצתיות:

פרויקטים מיוחדים
2004 - פרופיל תל אביב, דיוקן אמיל זולה, אוצרת: קטי בר.
2001 - תחרות פומבית רעיונית, בין אדריכלים ומעצבים תכנון ועיצוב מתקני חברת החשמל בתחנות.
2001 - טרנספורמציה, זכייה במקום שני, בשיתוף עם האדריכל קובי מקמילאן.
1997 - עבודה ציור, באורך 4 מטר, מלון ויסטה, אילת.

מענקים ופרסים
2006 - פרס מלגת שהייה, ב- Cité Internationale des Arts, פריז. משרד החינוך והתרבות.

אוספים
עבודותיה נמצאות באוספים רבים, מוזיאונים וגלריות פרטיים וציבוריים בישראל ומחוצה לה.

אוסף פרפ' אופנהיים, אוסף פרופ' יהודה דנון. אוסף פרופ' יהודה יונה.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

אמניות ישראליות
ציירות ישראליות
ציירים ישראלים
אוצרות ישראליות
אוצרים ישראלים
ישראליות שנולדו ב-1948
ישראלים שנולדו ב-1948