יוחנן האחד עשר

האפיפיור יוחנן האחד עשר (בלטינית: Ioannes XI; 910 בערך – דצמבר 935) היה אפיפיור ממרץ 931 (בגיל 20) עד מותו בדצמבר 935.

ביוגרפיה 
אמו הייתה ככל הנראה מרוזיה, האישה הכי חזקה ברומא. אולם האבהות שלו נתונה במחלוקת. על פי הליבר פונטיפיקליס, אביו היה האפיפיור סרגיוס השלישי. אם זה נכון, יוחנן האחד עשר יהיה ידוע כאפיפיור היחיד שהיה בן בלתי חוקי של אפיפיור. (סילבריוס היה בן חוקי של הורמיסדס). מצד שני, קיימות גם טענות, כי יוחנן האחד עשר היה בנו של אלבריק הראשון מספולטו, רוזן טוסקולום.

אמא שלו מרוזיה הייתה דה-פקטו השליטה הרומית בזמנו, וכתוצאה מכך אחראית על מינויו של האפיפיור. בעקבות הדחתה של מרוזיה סביב 932, יוחנן האחד עשר הפך לכפוף לשליטתו של אלבריק השני מספולטו, הצעיר, אחיו למחצה. השליטה היחידה שנשארה בידי האפיפיור הייתה מילוי חובותיו הרוחניות. כל שאר השליטה הייתה בידי אלבריק השני, אשר התערב לא רק בניהול החילוני, אלא גם בענייני הכנסייה.

זה היה התעקשותו של אלבריק השני כי פליום ניתנה לתאופילקטוס, הפטריארך של קונסטנטינופול (935), וגם לארטולד, הארכיבישוף של ריימס (933). היה זה יוחנן האחד עשר אשר עמד בראש הכנסייה הקתולית במהלך ההשפלה העמוקה ביותר שלה, אם כי הוא היה זה שגם העניק פריבילגיות רבות לקהילה של קלוני, אשר עמדה מאוחר יותר במרכז רפורמות קלוני של הכנסייה.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

אפיפיורים איטלקים
אפיפיורים
אפיפיורים במאה ה-10
נפטרים ב-935