עלינה סטרניצקה

עלינה סטרניצקה (נציץ; 1900 לערך - 16 ביוני 1986) הייתה שחקנית, קומיקאית וזמרת ישראלית. מוותיקות הבמה הקלה והתיאטרון המסחרי בישראל.

ביוגרפיה
ילידת פולין. למדה בבתי ספר למשחק ולקולנוע, ביניהם הסטודיו היהודי לדרמה בוורשה. הופעותיה הראשונות על הבמה היו בהצגות "הלהקה הווילנאית" ("הווילנער טרופע"), עת שהתה בבוקרשט.

עם עלייתה ארצה באוקטובר 1930, בגיל 29, הצטרפה לתיאטרון "המטאטא" ושיחקה בו במשך שש שנים.

ביצעה שניים מהלהיטים הגדולים של "המטאטא": "דודה הגידי לנו כן" ("פנלופה וחתניה" – לצד שמואל רודנסקי, יעקב טימן ויוסף גולנד), מהתכנית "המנון לתוצרת הארץ" (1933) ו"שיר התימניות" (שיר פועלות הניקיון של בית העירייה בתל אביב, השרות "הסמרטוט הוא תימני והבוץ – שיכנוזי", לצד יהודית פרקל), מתוך התכנית "הכל בסדר" (1934)

משנת 1936 ואילך, שימשה סטרניצקה נדבך בתשתית הבמה הזעירה והתיאטרון המסחרי. היא הופיעה בתפקידים מרכזיים על בימות סאטיריות ומוזיקליות שונות, רובן בעלות אופי קברטי, ביניהן: "כל הרוחות", "לילית", "זיקית", "לי-לה-לו", "דו רה מי",, התיאטרון המוזיקלי. כמו גם, בנשפים אמנותיים. השתתפה בסרט העלילתי הראשון שנעשה בארץ ישראל, "ויהי בימי" (1932), הייתה חברה בלהקת הנוטרים וממייסדי קפה-קברט "סמדר" (1938). הופיעה גם ב.

בשנת 1946, נכללה ברשימת האומנים בספר "האמנות והאמנים בארץ ישראל" – "ניסיון ראשון במתן סקירה על האמנים היוצרים החיים פה בארץ. התכנסו בו: שחקנים המופיעים על בימות ארצנו, וכן קריינים העורכים נשפי מקרא, מוזיקאים, אמני ריקוד, ציירים ופסלים".

בראשית שנות השישים, הייתה חברה בלהקת "צימוקים ושקדים", שמטרתה הייתה לקרב את הצופים להווי העיירה היהודית. ההרכב, בבימויו של מנחם גולן, כלל בין היתר את השחקן יעקב טימן והזמרת שולמית לבנת. הרפרטואר התבסס על קלאסיקות הבמה והבד האידיים, מתורגמים לעברית, כ"צימוקים ושקדים" ו"אידל מיטן פידל".

ב-1965, לאחר תקופה ארוכה שבה לא הועסקה, נבחרה סטרניצקה לגלם את ינטה השדכנית בהפקה הישראלית של "כנר על הגג", בתיאטרון גיורא גודיק, בעברית וביידיש. בתכניית ההצגה נכתב:

בביקורתו "טוביה החולף", משבח בן עמי פיינגולד את תפקידה של סטרניצקה, שבאותה העת מלאו לה 65 שנה. פיינגולד מצר על כך שהשחקנית, ששמה כבר הלך לפניה גם בתור קומיקאית ותיקה, אינה זוכה למעמד ולייחס הראויים לה אף על פי כישוריה הבולטים:

השתתפה בתוכנית הרדיו של תיאטרון לי לה לו, "הלו, הלו, כאן לי לה לו" (1947), "שלום עליכם" – תוכנית פרפראות מעל גבי תקליטים (1947), בתסכיתים במסגרת "המסך עולה", בסרטים "ויהי בימי" (1932), "הנאשם יוסף קיקי" (1956), "כן, זה אחי" (1961), "רק בלירה" (1962), "אבו אל בנאת" (1973), "חמש מאות אלף שחור" (1977) ובתוכנית הטלוויזיה הלימודית "עברית בסימן טוב", בפרק "הסמובר" (1974).

אחת מהופעותיה האחרונות הייתה במסגרת סרט פרסומת לבית הספר הטכני של חיל האוויר ("זה ספיטפייר, מה פתאום זה F-15 מניין את יודעת?").

שמה של סטרניצקה, צוין במהלך השנים בוורסיות שונות: אלינה, הלינה ועליזה.
הלכה לעולמה בשנת 1986. נטמנה בבית העלמין הדרום בחולון.

הצגות בהשתתפותה (רשימה חלקית)

קישורים חיצוניים

 
 
 
 
 "במה חדשה: התיאטרון המוזיקלי. עיתון "מעריב". 2.11.1950
 "שלושים פזמוני העיירה היהודיים בלהקת 'צימוקים ושקדים'". עיתון "קול העם", 6.04.1962
 "טוביה החולף נוסח אלהמברה". ביקורת מאת בן עמי פיינגולד. עיתון "הבוקר", 11.06.1965
 "עברית לא שפה קשה" - סימן טוב, מדריך תיירים, ילמד עברית בטלוויזיה. עיתון "דבר", 27.12.1974

הערות שוליים

שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
שחקניות תיאטרון ישראליות
שחקני תיאטרון ישראלים
זמרות השרות בעברית
זמרים השרים בעברית
זמרות ישראליות
זמרים ישראלים
ישראליות ילידות פולין
ישראלים ילידי פולין
נשות העלייה הרביעית
אנשי העלייה הרביעית
ישראליות שנולדו ב-1900
ישראלים שנולדו ב-1900
ישראליות שנפטרו ב-1986
[[קטבוריה:ישראלים שנפטרו ב-19866