יחסי מרוקו–צ'ילה

יחסי מרוקו–צ'ילה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין ממלכת מרוקו לבין הרפובליקה של צ'ילה.

היסטוריה 
היחסים בין שתי המדינות כוננו בשנת 1961. השגרירות הצ'יליאנית הראשונה במרוקו נפתחה בשנת 1977, אז נסגרה לתקופה של שש שנים ולבסוף נפתחה מחדש בשנת 1998. מצידה פתחה ממלכת מרוקו את השגרירות הראשונה שלה בסנטיאגו דה צ'ילה באוגוסט 1996. מאז תחילת שנות השמונים קיים שיתוף פעולה בין המדינות ברמת הארגונים הבינלאומיים, ובאותה מידה, הביקורים ההדדיים בין הרשויות הפוליטיות בשתי המדינות החלו להתגבר. כתוצאה מהאמור לעיל, שתי המדינות הצליחו לקרב עמדות זו לזו בתחומים שונים. כך, למשל, היא הקימה את הוועדה המשותפת מרוקו–צ'ילה והקבוצה הבין-פרלמנטרית הצ'יליאנית-מרוקאית בשנת 2010.

בין ההסכמים העיקריים שנחתמו בין שתי המדינות ניתן למנות הסכם שיתוף פעולה כללי והקמת התייעצויות פוליטיות שנחתמו בשנת 1999, והסכמים שונים בנושא דיג, חקלאות ימית, כרייה, חקלאות, בריאות, ספורט ושוויון מגדרי. כמו כן, קיים הסכם שיתוף פעולה בין התאחדות יצואני הפירות של צ'ילה לבין התאחדות המפיקים והיצרנים המרוקאים של יצואני פירות וירקות, שנחתם ב-1 בספטמבר 2012 בענייני תרבות, ב-2 בדצמבר 2004 נחתם בסנטיאגו דה צ'ילה, הסכם מסגרת תרבותי בין שתי המדינות, אשר בתורו שימש בסיס לחתימה על הסכם שיתוף פעולה בתחום המלאכה, שנחתם ב-20 בספטמבר 2016 בניו יורק.

ביקורים רשמיים 
בדצמבר 2004 ערך מוחמד השישי, מלך מרוקו, ביקור ממלכתי בצ'ילה, שהפך לביקור הראשון של בן מלוכה ערבי ומוסלמי במדינת אמריקה הדרומית. באפריל 2012 ביקר שר החוץ הצ'יליאני, אלפרדו מורנו צ'ארמה, במרוקו, שם ערך פגישות עבודה עם רשויות פוליטיות שונות.

בנובמבר 2016 השתתפה נשיאת צ'ילה מישל בצ'לט בוועידת הצדדים לאמנת המסגרת של האו"ם בנושא שינויי אקלים (COP22), שנערכה במרקש, בהזמנת המלך מוחמד השישי.

העמדה הצ'יליאנית בשאלת סהרה המערבית 
בעבר צ'ילה הביעה את תמיכתה בעצמאותה של סהרה המערבית ובנסיגת הכוחות המרוקאים. עם זאת, עד היום היא עדיין לא הכירה בה בפועל ואתר משרד החוץ כולל את סהרה המערבית כשטח נפרד של מרוקו, שלא כוננו עמו יחסים דיפלומטיים. מנגד, סרחיו רומרו פיסרו, בזמן שהיה נשיא הסנאט הצ'יליאני אמר לעיתונאים מרוקאים כי הוא תומך בטענתה של אותה מדינה בשטח סהרה, שאושרה על ידי רשויות פרלמנטריות אחרות ושר החוץ הצ'יליאני, הרלדו מונוז, ב-9 באוקטובר 2017.

יחסים מסחריים 
בשנת 2015 הגיע הסחר הדו-צדדי ל-2.5 מיליון דולר, וגדל ב-23% מאז 2010. המוצרים העיקריים שמייצאת צ'ילה למרוקו הם אשלגן חנקתי, סלמון ורסק אפרסקים, בעוד שמרוקו מייצאת לצ'ילה בעיקר שמנים תעשייתיים, שמן דגים וכלי רכב להובלת סחורות. צ'ילה רואה במרוקו שוק אטרקטיבי עבורה ושער לשוק של שאר מדינות אזור צפון אפריקה, וזו סיבת הסכם סחר חופשי שנחתם בין שתי המדינות.

נציגויות דיפלומטיות 
 צ'ילה מחזיקה במרוקו שגרירות ברבאט, אשר מוסמכת גם עבור סנגל ותוניסיה. כמו כן, קיים משרד סחר בקזבלנקה, כמו גם קונסוליות כבוד בטנג'יר ומרקש. המשרד בקזבלנקה מייצג גם את הברית הפסיפית במרוקו.
 מרוקו מחזיקה בצ'ילה שגרירות בסנטיאגו דה צ'ילה וקונסוליה בוולפראיסו.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים