עמיות יהודית

עמיות יהודית (באנגלית: Jewish Peoplehood) היא מונח להגדרה עצמית ולתפישה של הקיום הקיבוצי היהודי, הגורסת שיהודי העולם כולם מאוחדים בקשר של סולידריות ומורשת משותפת, שאיננו נובע ממקור דתי דווקא ואיננו תלוי בהשקפתם הדתית או הפוליטית האישית. התחדיש "עמיות" והפילוסופיה שמאחוריו נטבעו על ידי הרב מרדכי קפלן בשנות ה-30 של המאה ה-20, כדי לאפשר ליהדות ארצות הברית מינוח שיאפשר לה להזדהות עם יהודי העולם, ומאוחר יותר עם מדינת ישראל, מבלי להידרש למושגים של לאומיות יהודית; מסוף המאה ה-20, הרעיון של "עמיות יהודית" נעשה פופולרי ואומץ על ידי מוסדות יהודיים בינלאומיים וישראליים.

סקירה 
כמה מנהיגים יהודיים מודרניים בתפוצות, ובמיוחד יהודים אמריקאים, מצאו את התפיסה המסורתית של היהודים כ"עם בקרב העמים" בעייתית, מהווה אתגר לשילוב ולהזמנת אישומים של נאמנות כפולה. השימוש המשמעותי הראשון של המושג "עמיות" היה על ידי מרדכי קפלן, מייסד שותף של האסכולה הרקונסטרוקציוניסטית של היהדות, אשר חיפש מונח שיאפשר לו לתאר את האופי המורכב של שייכות יהודית. לאחר הקמת מדינת ישראל, הוא דחה את מושג הלאום, שכן הוא התגלה מזוהה יותר מדי עם מדינתיות, והחליף אותו בתפיסת העמיות. ביצירתו "היהדות כציוויליזציה", קפלן ביקש להגדיר את העם היהודי והדת במונחים סוציו-תרבותיים כמו גם דתיים.

הגדרתו של קפלן את היהדות כ"ציוויליזציה דתית מתפתחת" מאירה את הבנתו של מרכזיותו של העם בדת היהודית. תיאור היהדות כציוויליזציה דתית מדגיש את הרעיון שעם ישראל חיפש "לגרום לחוויה הקולקטיבית [שלו] להניב משמעות להעשרת חייו של היהודי האינדיבידואלי ולגדולה הרוחנית של העם היהודי." ההגדרה כציוויליזציה מאפשרת ליהדות לקבל את עקרונות האחדות בגיוון והמשכיות בשינוי. זוהי תזכורת כי היהדות מורכבת מהרבה שלא ניתן להכניס לקטגוריה של הדת בעידן המודרני, "פרדוקסלי ככל שזה נשמע, התחדשותו הרוחנית של עם ישראל דורשת שהדת תחדל להיות עיסוקה היחיד". במובן זה שהקיום קודם למהות והחיים מקבלים עדיפות על פני המחשבה, היהדות קיימת למען העם היהודי ולא העם היהודי קיים למען היהדות. מטרתו של קפלן בפיתוח רעיון העמיות היהודית הייתה ליצור חזון רחב מספיק כדי לכלול את כל מי שהזדהה כיהודי ללא קשר לגישות אינדיבידואליות לזהות זו.

מאז שנת 2000, ארגונים יהודיים גדולים אימצו את מושג העמיות וההתעניינות האינטלקטואלית בנושא גברה. ארגונים גדולים כמו מכון שלום הרטמן, הפדרציות היהודיות בצפון אמריקה, הפדרציה של JFNA ניו יורק, הסוכנות היהודית, משרד החינוך, בית התפוצות, קרן אבי חי, הוועד היהודי האמריקני, מועצת תנועות הנוער וארגונים קטנים אחרים מציגים את העמיות היהודית כעיקרון מרכזי בארגוניהם או יוזמים תוכניות ברמה גבוהה תוך התמקדות מפורשת בה.

הדיון 
לצד השימוש במושג העמיות על ידי ארגונים יהודיים, יש צמיחה מקבילה של עניין אינטלקטואלי בנושא מאז שנת 2000. הדיון האינטלקטואלי במושג ה"עמיות היהודית" מכיל נקודות שהן בהסכמה רחבה, לצד נושאים שנויים במחלוקת.

תחומי ההסכמה בקרב אינטלקטואלים יהודים אשר כותבים על מושג העמיות היהודית מצביעים על שלושה עקרונות:

שלושת העקרונות המאחדים של תיאורית העמיות היהודית:

 חוויה רב ממדית של שייכות יהודית - מושג העמיות היהודית מניח  שלהגדרת השייכות היהודית יש ממדים שונים.
 דחייה של כל אידאולוגיה אשר יש בה הדגשה יתרה של מימד אחד של היהדות - מסגרות אידאולוגיות  המדגישות מימד אחד מעל כל האחרים בהוויה היהודית המלאה אינן מאפשרות להבין את האופנים השונים שבהם אנשים מתחברים לעם היהודי.
 התמקדות באופי הקשר בין יהודים ולא בזהות היהודית - העוסקים במושג העמיות היהודית אינם מתמקדים בזהותם של יחידים, אלא באופי הקשר בין יהודים המתבטא באלמנטים ובמסגרות משותפים המאפשרים ליהודים להתחבר זה לזה הן רגשית והן חברתית.

מקדמי מושג העמיות מניחים ששילובם של שלושת העקרונות האלו מציע ערך מוסף לארגונים המבקשים ליצור תוכניות "הבונות את העמיות היהודית" בדרך ברת-קיימא ומדידה.

ישנן כמה גרסאות שונות בקרב אינטלקטואלים שכותבים על עמיות יהודית. המכנה המשותף הוא הרצון למצוא בסיס משותף שעליו נבנים קשרים בין יהודים.

ארבע העמדות המובהקות ביחס לעם היהודי:

 עמיות כגורל משותף.
 עמיות כמשימה משותפת עם דגש על תיקון עולם.
 עמיות כקרבה משותפת ואחריות הדדית.
 עמיות כחובה.

עבור חלק מהמבקרים, העמיות היהודית היא עדיין מושג אמורפי ומופשט המציג גישה אידאולוגית אופציונלית כלפי הקולקטיב היהודי. אחרים תוהים אם אין זה בסיס חלש מכדי לבסס את הזהות הקולקטיבית היהודית, מה גם שחזון העם אינו מבוסס על קיום זהות דתית או רוחנית כלשהי.

הפניות 
 מסגרת לחשיבה אסטרטגית על עם ישראל, קופלוביץ, א 'ואנגלברג א', פלטפורמה, ירושלים, 2007
 Peoplehood Now, בחסות קרן NADAV, עורכים: שלומי רביד, שלי קידר, מחקר: ארי אנגלברג, אלנה שטוקמן, ורדה רפאלי
 מאמרי העם הראשון, בעריכת קורבין ק, פרם פלוטקין א ', לוין א', רוב ג ', הקהילות היהודיות המאוחדות, ניו יורק, 2007
 מאמרי העם השני, בעריכת סרקין ד. קול דור, בית הספר הבינלאומי ללימודי עם יהדות בבית התפוצות, תל אביב, 2008
 מאמרי העמיות השלישי, בעריכת רביד ש ', סרקין ט., קהילות יהודיות מאוחדות, בית הספר הבינלאומי ללימודי עם ישראל בבית התפוצות, תל אביב, 2008
 מאמרי העם הרביעי, בעריכת רביד ש ', הקהילות היהודיות המאוחדות, קול דור, המכללה העממית היהודית, תל אביב, 2009
 עמיות יהודית בעידן גלובליזציה, ד"ר עמי בוגנים, היחידה למחקר ופיתוח של המחלקה לחינוך יהודי-ציוני, 2007
 האם אנו מוכנים לעם היהודי ?, מוטי קריסטל, 2007,ynet News
 עמיות במקרא
 עמיות בטקסטים רבניים
 סוכנות יהודית חיבקה לקידום זהות עלייה, גל בקרמן, העיתון היהודי היהודי, מרץ 2010

ראו גם 
 מיהו יהודי

לקריאה נוספת

קישורים חיצוניים 
 Center for Jewish Peoplehood Education
 Policy publications on Jewish peoplehood at the Berman Jewish Policy Archive
 Jewish Peoplehood Resources, NADAV Foundation
 Jewish Peoplehood Index
 Be'chol Lashon – In Every Toung
 Peoplehood Research Blog
 Jewish Peoplehood HUB
 Envisioning Jewish Peoplehood
 The Koret International School for Jewish Peoplehood at Beit Hatfutsot
 שאול מגיד, "Letting Go of Jewish "Peoplehood. הפורוורד, 9 ביוני 2016
 נגה כוכבי, עמיות יהודית: מושג במלכודת, מורשת ישראל 18, חוברת 1, אביב 2020, עמ' 185–208

הערות שוליים

יהודים
החברה היהודית