ג'וזפה מרקאלי

ג'וזפה מרקאלי (באיטלקית: Giuseppe Mercalli; 21 במאי 1850 – 19 במרץ 1914) היה וולקנולוג איטלקי ושימש גם ככומר קתולי. הוא ידוע בעיקר בזכות הסולם להערכת העוצמה הסייסמית ברעידת אדמה שפיתח וקרוי על שמו.

ביוגרפיה וקריירה דתית ומדעית

כמוּרָה וווּלקנולוגיה 
מרקאלי נולד במילאנו, איטליה בשנת 1850. בצעירותו הוסמך לכמורה בכנסייה הקתולית. בשנת 1874 קיבל תואר במדעי הטבע ולאחר מכן מונה לפרופסור למדעי הטבע בסמינר מילאנו. הוא התמנה על ידי ממשלת איטליה לפרופסור באוניברסיטת דומוסולה. בסוף שנות ה-80 של המאה ה-19 הוא התמנה להיות פרופסור לגאולוגיה באוניברסיטת קטניה – העתיקה ביותר בסיציליה וב-1892 עבר לאוניברסיטת נאפולי, שם שימש במקביל, משנת 1911, ועד יום מותו כמנהל תחנת התצפית לפעילות הר הוזוב. הוא הירבה בתצפיות על התפרצויות וולקניות גם במקומות אחרים באיטליה כמו של הסטרומבולי ובאיים האאוליים שמצפון לסיציליה, בים הטירני. תיאוריו את ההתפרצויות הללו, היוו בסיס ליצירת הסולם למדידת עוצמת 2 סוגים של התפרצות געשית: התפרצות סטרומבוליתית והתפרצות וולקנית. לתיאורי ההתפרצויות הגעשיות הספיק להוסיף צילום שצילם בעת התפרצות הווזוב, בשנת 1906.

חקר רעידות אדמה 

במחצית השנייה של המאה ה-19, החלו להתפתח סולמות להערכת העוצמה הסייסמית של רעידת האדמה. מרקאלי פרסם באמצע שנות ה-80 של המאה ה-19 סולם בן 6 דרגות שלא זכה לפופולריות רבה. הסולם העיקרי שהיה בשימוש בעת ההיא היה סולם רוסי פורל בעל 10 הדרגות.

סולם זה שופר בשנת 1902 על ידי מרקאלי שהוסיף לכותרות של רוסי-פורל תיאורים מפורטים יותר של אפקטים סייסמיים.

בשנת 1904 הציע איטלקי אחר בשם אדולפו קָנכַּני סולם בן 12 דרגות, זאת מכיוון שהתברר, שכשמדובר ברעידות אדמה חזקות, 10 דרגות אינן מספיקות לתאר האפקטים החזקים ביותר ברזולוציה הנדרשת, והדבר תוקן על ידי הוספת 2 דרגות בקצה העליון של הסקאלה: דרגה 11 (XI) ודרגה 12 (XII). בסולם זה דרגה 1 (I) סימנה מצב שרעידת האדמה כלל לא הורגשה באתר הנתון, בעוד שדרגה XII סימנה מצב של הרס טוטלי בו. גם לסולם זה הייתה מגבלה גדולה, מכיוון שקנכני ויתר על תיאור מפורט בכל דרגה של עוצמה סייסמית, והסתפק רק בכותרות כמו: "הרס, "פחד" וכיוצא בזה, וכן הערכה של מידת תאוצת הקרקע שגרמה לאפקטים הללו.

רק בשנת 1912 התפרסם סולם בן 12, דרגות עם תיאורים מפורטים, על ידי הגאופיזיקאי הגרמני אוגוסט היינריך זיברג. סולם זה, היווה את הבסיס לכל סולמות הערכת העוצמה הסייסמית בעלי 12 הדרגות שנעשה בהם שימוש עד היום. סולם זה, בתיקונים קלים, נקרא אז סולם מרקאלי-קנקני-זיברג. בשנת 1931 הסולם הזה תורגם לאנגלית, על ידי הארי ווד ופרנק ניומן, ומסיבה בלתי ידועה הם קראו לו סולם מרקאלי המתוקן  שזהו שמו עד היום. לא ידוע מדוע שמותיהם של זיברג וקנכני הודרו משם הסולם הזה.

אחריתו 
כאמור לעיל, ב-1892 עבר לאוניברסיטת נאפולי, שם שימש במקביל, משנת 1911, ועד יום מותו כמנהל תחנת התצפית לפעילות הר הוזוב. מותו היה אפוף מסתורין ובנסיבות חשודות. לכאורה, בליל 19 מרץ 1914 הוא הפיל בשוגג את מנורת הפרפין שלאורה עבד בחדרו עד שעה מאוחרת מאוד, וכך נגרמה שרפה עזה בביתו. גופתו החרוכה נמצאה ליד מיטתו. הרשויות קבעו שייתכן שנרצח וכספו נשדד, והדליקה בוצעה על ידי רוצחו כדי להעלים ראיות.

ראו גם 
 עוצמה סייסמית
 סולם סייסמי

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

גאולוגים
כמרים איטלקים
איטלקים שנולדו ב-1850
נפטרים ב-1914