אוגוסט פורל

אוגוסט-הנרי פורל (באנגלית: Auguste-Henri Forel; 1 בספטמבר 1848 – 27 ביולי 1931) היה מירמקולוג שווייצרי, פסיכיאטר, פילוסוף,  
נחשב למייסד תאוריית הנוירון ולאחד ממקימי הסקסולוגיה המודרנית. 

פורל זכה למוניטין עולמי בחייו על לימודיו בתחומי אנטומולוגיה, אנטומיה של המוח,
פסיכיאטריה והיגיינה נפשית - היכולת לשמור על הנפש חסינה מפני אירועים הפוגעים בה. 
בעל תחומי עניין רבים כגון: נוירואנטומיה, נוירופיזיולוגיה, מוניזם, פסיכיאטריה משפטית ותפקיד החינוך באלכוהוליזם ובבריאות הנפש.
הוא היה פעיל בתנועות רבות של רפורמה חברתית כגון זכויות נשים ותנועות שלום עולמיות. 

ב-1920 התרחש מפגשו הראשון עם הדת הבהאית, ופורל מיד זיהה את הדמיון המובהק בין עקרונותיו לבין אלה שהוכרזו על ידי בהאא אללה, מייסד האמונה הבהאית. 
שנה לאחר מכן הפך לחבר בדת הבהאית. 

הוא קיבל תואר דוקטור לשם כבוד בפילוסופיה, וכן דוקטורט במשפטים. 

משנת 1978 עד לשנת 2000 הופיע דיוקנו על שטר של אלף פרנק שווייצרי.

קורות חייו
נולד בוילה לה גרסיוס, מוֹרְז', שווייץ. הבן הבכור מתוך ארבעת ילדיהם של ויקטור פורל ופאולין מורין.
בילדותו בודדה אותו אמו מפעילויות עם ילדים אחרים, והוא מצא נחמה בעולמם של החרקים. כבר בגיל חמש הוא החל לאסוף מינים שונים של נמלים וללמוד עליהם, 
וזו הייתה ההתחלה לתשוקתו הגדולה, אשר באה לידי ביטוי מאוחר יותר, בספרו המפורסם - "הנמלים של שווייץ" (1874).

פורל קיבל חינוך דתי מאמו הפרוטסטנטית. הוא למד את הברית הישנה וכן את הברית החדשה. 
ספקותיו הדתיים הביאו אותו לראות את עצמו כחוטא, מנודה, שאינו צריך לקוות לרחמי האלוהים. 
באוטוביוגרפיה שלו כתב: 

במינכן, בסוף אוגוסט 1883, בהיותו בן 35, נישא לאמה בת התשע-עשרה. השניים הביאו לעולם שישה ילדים, ארבע בנות ושני בנים.  
בסוף יולי 1910 מת בנו הראשון, אדוארד, מוות פתאומי עקב תסחיף ריאתי. 
שנה לאחר מותו לקה פורל בשבץ פתאומי אשר גרם לו לשיתוק בצד הימני של הגוף.  

ב-1903 עברו פורל ומשפחתו לכפר יבורן (Yvorne) שבמרכז שווייץ, ממערב לאגם ז'נבה. ביתם, שאשתו כינתה "קן הנמלים" (La Fourmiliere), הוא המקום שבו חי במשך עשרים ושמונה שנותיו האחרונות.

תחומי מחקר
ב-1866 החל ללמוד רפואה באוניברסיטת ציריך (Universität Zürich) 
ובמשך כל שנות לימודיו בבית-הספר לרפואה הוא התעניין באופן רציף בחקר הנמלים. אוסף מושבות הנמלים שלו התרחב והוא העשיר את עצמו בכל היבט של ידיעתו על חרק זה; פיזיולוגיה, ביולוגיה ואנטומיה. 
בשנה גורלית זו (1866) פגש פורל את אדוארד בוגניון (Edward Bougainon), חוקר אנטומיה, ולמד לראשונה על צ'ארלס דרווין (Charles Robert Darwin) ועל עבודתו. 

עם הופעתה של המסה המדעית שכתב באנטומולוגיה, האקדמיה השווייצרית למדעי הטבע (Swiss Academy of Natural Sciences) העניקה לו את פרס שפלי (Prix Schläfli). בשנת 1874 הוא פרסם את ספרו "הנמלים של שווייץ" ועל כך זכה בשנת 1875 בפרס נוסף, פרס Thore שניתן לו על ידי האקדמיה הצרפתית למדעים (French Academy of Sciences). פורל התכתב עם צ'ארלס דרווין ושלח לו עותק של ספרו החדש על הנמלים השווייצריות וקיבל ממנו תגובות מעודדות. לאחר שסיים את לימודי הרפואה, החל פורל לגלות עניין בפסיכיאטריה. 

בשנת 1877 כיהן פורל כמרצה מוסמך ב"אוניברסיטת מינכן (Ludwig-Maximilians-Universität München)
ובשנת 1879 כיהן כפרופסור באוניברסיטת ציריך (Universität Zürich). 
בין 1879-1898 החל פורל לעבוד כעוזר רופא במכון "Psychiatrische Universitätsklinik Zürich" בציריך, ובתוך מספר חודשים מונה באופן רשמי למנהל המכון. 

פורל הבין מניסויים כי תא עצב הוא היסוד הבסיסי של מערכת העצבים. גילוי זה הביא להבנה, שבדומה למקרה של צומת ניורומוסקולרית (Neuromuscular junction), שבה אקסון (סיב עצבי) אינו מתרבה עם סיבי שריר, כך גם במערכת העצבים מספיק מגע פשוט בין תהליכים עצביים, כדי להבטיח העברה נאמנה של מידע. 
המשמעות היא שלא קיימת רשת עצבית, אלא, כל תא עצב נמצא במגע, לא מתמשך, עם תא עצב אשר סמוך לו.
תיאוריה זו נודעה בשם "תורת הקשר של פורל". 
את המחקר כתב בשנת 1887 והוא הוביל לניסוחו של מה שכונה מאוחר יותר "תאוריית הנוירון" (Neuron doctrine).  
המילה "נוירון" הוטבעה על ידי היינריך וילהלם ולדייר (Heinrich Wilhelm Waldeyer) רק ארבע שנים מאוחר יותר, ב-1891, והוא קיבל את רוב הקרדיט על הגילוי, דבר אשר גרם לפורל להפנות את גבו למדעי המוח{{הערה| Parent, [https://www.biusante.parisdescartes.fr/chn/docpdf/parent_forel.pdf " Auguste Forel on Ants and Neurology "], p. 284}}.

התרומה הגדולה האחרונה של פורל היא חמש מסות מרשימות שכתב על החיים החברתיים של הנמלים, אשר יצאו לאור בין 1921 ל-1923. מונוגרפיה זו מאוירת היטב ומציעה תובנות על שליטה עצבית בחושים ועל התנהגות אינסטינקטיבית משותפת לבני אדם ולחרקים.

הברית האישית
באוגוסט 1921, לאחר הצטרפותו לדת הבהאית, הוסיף פורל לספר זיכרונותיו "מתוך חיי ועבודתי" (Out of My Life and Work), אשר כתב בשנת 1912, מסמך נוסף, אותו כינה כ"ברית אישית". מסמך חשוב זה קובע את האמונה הבהאית של פורל. 
 בברית האישית, ציווה פורל כי בנו, אוסקר, יקרא את נוסח הברית במהלך שריפת גופתו [הערה: החוק הבהאי קובע קבורה, לא שרפה, אם כי פורל אולי לא היה מודע לחוק זה].

 ראו גם 
 הדת הבהאית
 עקרונות הדת הבהאית
 בהאא אללה
 עבד אל-בהאא'
 מרתה רוט
 מעמד האישה בדת הבהאית
 המרכז הבהאי העולמי

 לקריאה נוספת 

 (Forel, Auguste. Out of My Life and Work, translated by Bernard Miall. New York: W.W. Norton (1937
 (Vader, John Paul. For The Good of Mankind: August Forel and the Bahá’í Faith'', Oxford: George Ronald (1984

קישורים חיצוניים

 
 
 

 
 מאמר פילוסופי שכתב עבד אל-בהאא' בספטמבר 1921 בתשובה לשאלות שהציג לו פורל .
 
 אוגוסט פורל מגן על הבהאים הפרסים הנרדפים. מתוך "העולם הבהאי" 1986 .
 
 ספר אלקטרוני "הבעיה המינית" מאת ד"ר אוגוסט פורל .
 
 Auguste Forel on Ants and Neurology יחסו של אוגוסט פורל לנמלים ונוירולוגיה .
 
 שנים עשר העקרונות הבהאים, מתוך המגזין הבהאי הרשמי. 1925, גיליון מספר 7 .
 
 חייו של ד"ר אוגוסט פורל, מאת שילה בנני .
 
 אוגוסט פורל; חייו וההארה אשר חווה .
 
 קטעי עיתונות על ד"ר פורל. מתוך ארכיון עיתונות המאה ה-20 .
 
 האתר הבהאי הרשמי .
 
 הספרייה הבהאית ברשת .
 
 פרויקט האנציקלופדיה הבהאית .
 
 ספריית העזר הבהאית .
 
 אתר האינטרנט של הקהילה הבהאית ברחבי העולם .
 
 סיפורים אישיים שנאספו מהספרות הבהאית .
 
 אוסף ציטוטים מתוך ההגות הבהאית העוסקים בשוויון בין המינים .

הערות שוליים

פסיכיאטרים שווייצרים
בוגרי אוניברסיטת ציריך
ילידי 1848
נפטרים ב-1931