נחום הלבלר

נחום הלבלר היה תנא בדור הראשון לתקופת התנאים. תלמידו של רבי מיאשא.

היה בין חברי הסנהדרין שישבו בלשכת הגזית, ושימש במקצועו כלבלר.

בפתיחה לספר תגין נכתב שנחום הלבלר היה חלק משלשלת הקבלה של הספר. הוא קיבל את הספר מרבי מיאשא, והעביר אותו לרבי.

אזכוריו במשניות 

נחום הלבלר מוזכר במשנה רק פעם אחת - במסכת פאה. שם מסופר, שרבי שמעון איש המצפה זרע בשדהו שני מיני חיטין, והסתפק האם הוא צריך להפריש פאה לכל מין בנפרד, או לשני המינים ביחד. הוא ורבן גמליאל עלו ללשכת הגזית ושאלו את הסנהדרין מה הדין. נחום הלבלר העיד, שהוא קיבל מרבי מיאשא, שקיבל מרבו, שקיבל איש מפי איש עד הנביאים, הלכה למשה מסיני, שמספר הפאות שצריך להפריש במקרה זה, תלוי בצורת איסוף התבואה: .

בברייתא הוזכר חכם בשם "נחום הזקן", וייתכן שהכוונה לנחום הלבלר. אמנם "סתם נחום - נחום המדי", ולכן יותר מסתבר שנחום הזקן הוא נחום המדי, ולא נחום הלבלר.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

הדור הראשון לתנאים