אפקט סמית'-פרסל

אפקט סמית' פרסל התגלה ב-1953 על ידי אדוארד מילס פרסל ותלמידו לדוקטורט סטיב סמית', אשר צפו באור הנפלט מאלומת אלקטרונים מהירה החולפת על פני סריג עקיפה מחזורי. בדומה לקרינת צ'רנקוב, אפקט זה נגרם עקב פליטה ספונטנית של אור, אשר יחס הנפיצה שלו משתנה בנוכחות תנאי השפה המחזוריים שמכתיב הסריג. בעקבות השינוי ביחס הנפיצה, מתאפשרים בו זמנית שימור אנרגיה ותנע עבור תהליך הפליטה, מה שאינו אפשרי עבור אלקטרון ופוטון במרחב החופשי.

עבור סריג בעל אורך מחזור  ואלקטרון הנע במהירות , אורכי הגל הנפלטים הם

כאשר  הוא אורך הגל המתאים לסדר העקיפה ה- של הסריג,  היא זווית ההתבוננות ביחס לכיוון מהירות האלקטרון, ו- היא מהירות האור.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

אור