סון נגוק טאן

סון נגוק טאן (באנגלית: Son Ngoc Thanh; 7 בדצמבר 1908 – 8 באוגוסט 1977) היה לאומן קמבודי ופוליטיקאי רפובליקני, עם היסטוריה ארוכה כמורד (ולתקופות קצרות) כשר בממשלה.

תחילת דרכו 
טאן נולד בטרווינה, וייטנאם, לאב מבני קמאר קרום ולאם סינית-וייטנאמית. הוא התחנך בסייגון, במונפלייה ובפריז, למד משפטים במשך שנה אחת לפני שחזר להודו-סין. הוא מצא עבודה כשופט שלום וכפרקליט בפנום פן, לפני שנעשה סגן מנהל המכון הבודהיסטי. יחד עם עוד לאומן פאך צ'הון, הוא ייסד את העיתון הראשון בשפה החמרית, "נאגרווטה" ב-1936. השקפתו המדינית של העיתון נגרוואטה, פנתה לאנשי הקמאר לפעול לשבור את המונופול המסחרי של סוחרים זרים על ידי הקמת עסקים משלהם. טאן ועמיתיו היו חשופים לפשיזם היפני, או כפי שכינה זאת "סוציאליזם לאומי". האידאולוגיה של טאן הייתה בעיקר רפובליקנית, ימנית ומודרנית בתפיסתה. אידאולוגיה זו הפכה אותו ליריב מתמיד של המלך נורודום סיהאנוק. למרות הלאומיות שלו, הוא היה גם תומך גדול של שיתוף פעולה פאן אסייתי, וקרא ללמד את השפה הווייטנאמית בבתי הספר הקמבודיים, כי חשב ששפה זו יש לה פוטנציאל לדחוף למודרניזציה של קמבודיה.

מעורבות בממשלה 
לאחר הפגנות נגד הצרפתים ביולי 1942, ברח טאן ליפן, וחזר כאשר סיהאנוק הכריז על עצמאות קמבודיה ב-12 במרץ 1945 ועל הקמת מדינת הבובות היפנית - ממלכת קמפוצ'יאה. בזמן הכיבוש היפני. הוא מונה לשר החוץ. עם החזרת השליטה הצרפתית באוקטובר, הוא נעצר ונשלח לגלות תחילה לסייגון ואחר כך לצרפת. רבים מתומכיו הצטרפו למחתרת ״קמאר איסראק״ כדי להילחם בשלטון הקולוניאלי. ב־1951 החזירו השלטונות את טאן לקמבודיה. הוא סירב לקבל תפקיד בקבינט, ועשה בריתות עם מנהיגים שונים של המורדים בקמאר איסראק, והקים עוד עיתון (קמאר קראוק), שדגל במרד נגד הממשל הצרפתי. העיתון הוחרם במהירות. ב-1952, בלוויית סגנו - פקיד מכס משכיל ואינטלקטואל שמאלני, ומספר תומכים, נעלם טאן ליערות באזור סיאם ריפ והחל להתארגן.

תנועת הגרילה - "איסראק" התחלקה בין מספר פלגים על פי תפיסותיהם הפוליטיות - מהשמאל ועד הימין, טאן ניסה להשיג שליטה כוללת על התנועה על כל פלגיה, במהלך שנות החמישים המוקדמות. כמה ממנהיגי התנועה, כמו הנסיך נורודום צ'נטרינגסי ופוט צ'יי, תמכו זמנית במנהיגותו הכללית. ב־1954 הוא נדחף יותר ויותר על ידי השמאלנים, וקיבל סיוע של סוכנות הביון המרכזית האמריקנית, אשר מימנה רבות מפעילותו בעתיד. אף על פי שטאן שמר על רמה גבוהה של תמיכה בקרב הקמאר קרום, בשנים שלאחר מכן, הייתה לו השפעה מועטה יחסית או תמיכה עממית חלשה בפוליטיקה הפנימית הקמבודית. בייחוד כאשר תנועת סנגקום של סיהאנוק קבלה את רוב התמיכה של המרכז והימין.

קמאר סרי 
מלחמת הודו-סין הראשונה הסתיימה ב-1954. בבסיסו ליד סיאם ריפ ארגן טאן את המיליציה של קמאר סרי, שגויסה בעיקר מאנשי הקמאר קרום, כדי להילחם בסיהאנוק, שראה בטאן את אחד האויבים הגדולים שלו. ב-1959 "במניפסט" שלו לקמֶאר סֶירִי, טען טאן כי סִּיהאנוּק, הרשה לעשות קומוניזטיזציה של קמבודיה בידי צפון וייטנאם. הקמאר סרי פעל באזורי הגבול של תאילנד ודרום וייטנאם, והפיק שידורי רדיו חשאיים נגד סיהאנוק, אך התקדם לאט מבחינה צבאית ופוליטית. אם כי הוצע להם להיות כוח צבאי ולבצע הפיכה בשלטון. לאחר שהצבא הקמבודי ולון נול הפילו את סיהאנוק במהפכה ב-1970, הוזמן טאן להשתתף בממשלת הרפובליקה החדשה של קמאר - בתחילה כיועץ לממלא מקום ראש המדינה, צ'נג הנג - והעמיד לרשותו את שירותי קמאר סרי.

ב-1972 התמנה טאן לראש הממשלה, אך לאחר שהיה יעד להתנקשות (שאורגן כנראה על ידי אחיו של לון נול) הוא הורחק על ידי לון נול והוגלה לדרום וייטנאם.

טאן נעצר לאחר הניצחון הקומוניסטי בווייטנאם, ומת במעצר בכלא צ'י הואה בהו צ'י מין סיטי בשל מחלה ב-8 באוגוסט 1977.

הערות שוליים 

ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
פוליטיקאים קמבודים
מהפכנים
שרי חוץ
משתפי פעולה עם האימפריה היפנית
ילידי 1908
קמבודים שנולדו במאה ה-20
נפטרים ב-1977
קמבודים שנפטרו במאה ה-20