מדד ה-IPC

מדד ה-Integrated Food Security Phase Classification) IPC) הוא מדד בינלאומי המשמש לקביעת מצב הביטחון התזונתי של מדינות ואזורים גאוגרפיים. הארגון האחראי על יישום ופיתוח המדד הוא האומות המאוחדות.

רקע ושיטות מיון קודמות 
שיטת ה-IPC פותחה בשנת 2004 על ידי ארגון המזון והחקלאות של האו"ם (FAO), תוך מחשבה שתיושם בסומליה. על מנת להגדיל את מידת ההשפעה של השיטה ולהתאימה למדינות נוספות, חברו לארגון המזון והחקלאות מספר ארגונים לזכויות אדם, בהם , , הסוכנות האמריקנית לפיתוח בינלאומי, ,  ועוד. 

קיימות שיטות מיון נוספות לרעב. מרביתן מבוססות על ניסיונות לאתר קשיים ספציפיים בקרב מדינה כלשהי, כגון זמינות המזון, ערכו התזונתי, קונפליקטים פנימיים וחיצוניים עמם המדינה מתמודדת ומנגנוני התמודדות. שיטות אלו מצליחות לאבחן ולאתר משתנים ספציפיים באחוזי הצלחה שונים, אך לעיתים אינן מצליחות לראות את היחסים המורכבים בין המשתנים השונים. על רקע קושי זה, פותחה שיטת ה-IPC.

יישום והשפעה 
כיום, מעל ל-40 מדינות ברחבי העולם אימצו את שיטת המיון של ה-IPC. ביניהן ניתן למצוא את: אפגניסטן, בנגלדש, נפאל, פקיסטן, הפיליפינים, טג'יקיסטן, אל סלוודור, האיטי, הונדורס, בורונדי, הרפובליקה המרכז-אפריקאית, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, ג'יבוטי, קניה, סומליה, דרום סודאן, סודאן, אוגנדה, תימן, לסוטו, מלאווי, מוזמביק, מדגסקר, אסוואטיני, זימבבואה ועוד. 

לפי שיטת ה-IPC, המדינות אשר נמצאות במצב החמור ביותר מבחינת רעב הן הרפובליקה המרכז-אפריקאית, דרום סודאן, סומליה, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, אפגניסטן ותימן.  פעילות ה-IPC במדינות אלו ניכרת, דוגמת אפגניסטן, בה ניתנה עזרה הומניטרית למעל ל-700,000 אנשים במצוקה. במדינות אחרות, דוגמת סומליה, התערבות ה-IPC הצליחה לשפר את מצבם הכלכלי ולצמצם את העוני. השיטה משפיעה הן על המדינות עצמן, הן על ארגונים הומניטריים בינלאומיים.

שיטה 
ה-IPC מסווג כל מדינה או אזור גאוגרפי לאחד מחמשת שלבי הרעב: ביטחון תזונתי יחסי ((Generally Food Secure (שלבים 1a ו-1b), חוסר ביטחון תזונתי גבולי (Moderately / Borderline Food Insecure) (שלב 2), משבר מזון ומחייה חמור (Acute Food and Livelihood Crisis) (שלב 3), מצב חירום הומניטרי (Humanitarian Emergency) (שלב 4), רעב/ קטסטרופה הומניטרית (Famine / Humanitarian Catastrophe) (שלב 5).  

בין הגורמים המשפיעים על סיווג ה-IPC, ניתן למנות את אחוז התמותה מתת-תזונה: במדינות בשלב 1a ו-1b, אחוז התמותה מתת-תזונה אינו עולה על 3%, במדינות בשלב 2, אחוז התמותה הוא בין 3% ל-10%, בשלב 3 – בין 10% ל-15%, בשלב 4 – מעל ל-15%, בשלב 5 – מעל ל-30%. בין הגורמים הנוספים נמצאים מגפות וסבירות לאסונות טבע, נגישות למזון ולמים, ביטחון אזרחי, אסטרטגיות התמודדות עם רעב, ועוד.

לקריאה נוספת

הערות שוליים 

מזון