צביה גרוס

צביה גרוס (נולדה בגרמניה ב-5 בנובמבר 1938) היא עורכת דין ישראלית, שהייתה היועצת המשפטית של מערכת הביטחון הישראלית במשך 12 שנה. זוכת אות "נשים במשפט" על תרומתה רבת ההשפעה על מערכת הביטחון. קידמה והובילה חקיקת חוקים ביטחוניים רבים.

ביוגרפיה 

צביה גרוס נולדה בברלין, שבגרמניה ועלתה עם משפחתה לארץ ישראל במאי 1939, באחת הספינות האחרונות שעזבו את גרמניה לפני מלחמת העולם השנייה.

אביה חיים-דב (ערמון) קסטנבאום הקים את חוג הרמב"ם בתל אביב, אמה שושנה הייתה עובדת סוצאילית.

למדה לתואר ראשון בספרות והיסטוריה באוניברסיטה העברית בירושלים, ועבדה כמורה בתיכון לספרות והיסטוריה. לאחר תקופה קצרה פנתה צביה גרוס ללימודי משפטים באוניברסיטת תל אביב, ולאחר התנסות קצרה כעורכת דין פרטית במשרד עם שותפה ללימודי המשפטים עמי גניגר ובמשרד גרוס היא הצטרפה בשנת 1982 למחלקה המשפטית של משרד הביטחון ועבדה שם כ-25 שנה. בין השנים 1995 ל-2007 כיהנה כיועצת המשפטית למערכת הביטחון.

במשרד הביטחון 
במסגרת תפקידיה במשרד הביטחון ייעצה גרוס לשרי הביטחון, מנכ"לי משרד הביטחון וכלל המערכת הביטחונית בסוגיות חוקתיות-מנהלתיות, מסחריות-כלכליות ובינלאומיות. כחלק מעבודתה היא עמלה על שמירת האיזון בין זכויות אדם לבין הלחימה בטרור, עבדה רבות מול התעשיות הביטחוניות, והייתה חברה מובילה בצוותים הבין-משרדיים להפיכת התע"ש ורפאל מיחידות סמך של משרד הביטחון לחברות ממשלתיות.

גרוס הייתה מעורבת בפתירת המשבר הביטחוני החריף בין ישראל לארצות הברית בשנת 2005 סביב מכירת מטוסים ללא טייס לסין. המחלוקת פרצה סביב מכירת מל"טים לסין ב-1999, לטענת ארצות הברית ללא ידיעתה. מה שהחל כמשבר אמון אישי הידרדר למשבר בין שתי המדינות שהוביל לסנקציות רבות כלפי ישראל. גרוס הייתה חברה מובילה במשלחת הישראלית למשא ומתן בין הפנטגון למשרד הביטחון. גם אחרי תום כהונתה המשיכה להיות אשת הקשר עם ארצות הברית סביב משבר הנשק עם סין. על פעילותה במשבר הנשק היא זכתה לתודה אישית ממזכיר המדינה האמריקאי רמספלד.

כחלק מפתרון המשבר בין ישראל לארצות הברית הובילה גרוס את חקיקת חוק הפיקוח על ייצוא ביטחוני.לשם השלמת חוק זה כחוק מודרני העונה לדרישות משטרים/אמנות בינלאומיים, היא המשיכה בפעילותה מול הכנסת עד להשלמת חקיקה זו, גם לאחר פרישתה, זאת לבקשת מערכת הביטחון. 

כמו כן, ניסחה יחד עם שמואל אבן את ההצעה לחוק צה"ל במסגרת מחקרה במכון למחקרי ביטחון לאומי, לקחה חלק בדיונים סביב התיקונים לחוק יסוד: הצבא, בחקיקת חוק התאגידים הביטחוניים המיועד להגנה על אינטרסים ביטחוניים בתעשיות הביטחוניות ועוד חוקים משמעותיים ורפורמטיביים רבים.

בשנת 2007 קיבלה מטעם לשכת עורכי הדין את "אות נשים במשפט" על תרומתה רבת ההשפעה על מערכת הביטחון בישראל.

תפקידים נוספים 
גרוס תרמה להיבטים ביטחוניים שונים בנוסף לתפקידה כיועצת המשפטית למערכת הביטחון: 
 חברה בוועדת טישלר לבחינת מודל צבא הקבע
 חברה בוועדת ליבנה, שעסקה במבנה הארגוני של מערכת הגנת העורף, 2011-2012
 חברת ועדת מרידור לגיבוש תפיסת הביטחון של ישראל, 2005-2006
 חברה בועדת ברוורמן לרפורמה במערך המילואים, 2005 
 חברה בוועדת בן-בסט לרפורמה בשירות החובה, 2006
 חברה בוועדה לאסדרת מקצועות הגנת הסייבר מטעם משרד ראש הממשלה, 2013
 חברת הוועדה לבחינת הפיקוח על גל"צ, 2011
 חברת בית הדין לאתיקה לערעורים של מועצת העיתונות
 חברת דירקטוריון רפאל מטעם המדינה בין השנים 2008–2014
 חברת דירקטוריון סנו מאז 2007
 חברת הוועד המנהל של ארגון שבי"ל - שקיפות בינלאומית 2008–2010.

חיים אישיים 

צביה גרוס מתגוררת בתל אביב, היא נשואה לפרופ' יוסף גרוס ואם לשלושה: רז, ורדית ואייל גרוס.

קישורים חיצוניים 
 ראיון טלוויזיוני עם צביה גרוס
 צביה גרוס בהרצאה על היבטים חוקיים ביישום הגנת העורף בכנס של המכון למחקרי ביטחון לאומי

הערות שוליים 

בוגרות אוניברסיטת תל אביב: משפטים
בוגרי אוניברסיטת תל אביב: משפטים
עובדי משרד הביטחון
ישראליות ילידות גרמניה
ישראלים ילידי גרמניה
יועצות משפטיות ישראליות
יועצים משפטיים ישראלים
תל אביב-יפו: אישים
דירקטוריות ישראליות
דירקטורים ישראלים
נשות העלייה החמישית
אנשי העלייה החמישית
בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
ישראליות שנולדו ב-1938
ישראלים שנולדו ב-1938