שכבת קרח יבשתית

שכבת קרח יבשתית או יריעת קרח הוא קרחון המכסה אדמה על פני שטח הגדול מ-50,000 קמ"ר. בימינו קיימות שתי שכבות קרח יבשתיות - באנטארקטיקה ובגרינלנד. במהלך עידן הקרח האחרון בשיא תקופת הקרח האחרונה, חלקים נרחבים באמריקה הצפונית כוסו על ידי  ומעטה הקרח של וייכסל (Weichsel) כיסתה חלקים נרחבים מצפון אירופה ושכבת הקרח של פטגוניה כיסתה את אמריקה הדרומית.

שכבת קרח יבשתית היא גדולה יותר ממדפי קרח או קרחונים אלפינים. גופי קרח המכסים פחות מ-50 אלף קמ"ר נקראים כיפת קרח. כיפות קרח מנוקזות לרוב על ידי קרחונים.

שכבת הקרח האנטארקטית היא גוף הקרח הגדול בכדור הארץ, משתרעת על פני שטח של כ-14 מיליון קמ"ר ומכילה נפח של כ-30 מיליון ק"מ מעוקב של קרח. כ-90% ממסת הקרח בכדור הארץ מצויה באנטארקטיקה. הטמפרטורה הממוצעת על פני השטח של אנטארקטיקה עולה בכ-0.05°C בעשור מאז 1957. שכבת הקרח האנטארקטית מחולקת על ידי ההרים הטראנס-אנטארקטיים לשני חלקים: שכבת הקרח האנטארקטית המזרחית ושכבת הקרח האנטארקטית המערבית.

שכבת הקרח של גרינלנד מכילה די קרח לעלייה של כ-7.4 מטר במפלס מי הים העולמי הממוצע לו תימס.

ההתחממות הגלובלית משפיעה גם על שכבות הקרח. לפי הדוח השישי של הפאנל הבין-ממשלתי לשינוי אקלים, האדם גרם להתחממות האטמוספירה, היבשה והאוקיינוסים. קיים סיכון גבוה שהתחממות זו תמשיך ואיתה גם הפשרת שכבת הקרח.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קרחונים
אקלים
גאולוגיה קרחונית