מוסקו לוי בוקו

מוסקו לוי בוקו (בצרפתית: Mosco Levi Boucault; נולד ב-14 בדצמבר 1944), שנודע גם כ"אלן מוסקו" (Alain Mosco), הוא במאי סרטים תעודיים יהודי-צרפתי, יליד בולגריה. לוי בוקו "הצטיין ביכולתו לחדור, לרוב לבדו, לעומקן של סוגיות קשות", מתוך "שאיפה להבין עד הסוף את הדברים".

ביוגרפיה 
מוסקו לוי בוקו נולד בשנת 1944 בבולגריה. בגיל 10 היגר עם הוריו לצרפת ובהמשך התאזרח בה. אביו נפטר בשנת 1956, זמן קצר אחרי הגירתם. בילדותו ובצעירותו, בהחלטת אמו, שעברה את תקופת הרדיפות נגד היהודים בימי מלחמת העולם השנייה, נודע בשם המשפחה הצרפתי בוקו. בהמשך השתמש בשם אלן מוסקו. לוי בוקו הוא בוגר התיכון אוגוסטן טיירי בעיר בלואה. בבגרותו חזר להשתמש גם בשני שמותיו היהודים - מוסקו לוי.

פרסים ואותות הוקרה
2008 - כוכב ה-SCAM - Société civile des auteurs multimédia (החברה האזרחית של יוצרי מולטימדיה בצרפת)
2009 הכוכב של SCAM
2014 - פרס שארל ברבאן (Charles Brabant) על מפעל חייו בתחום הקולנוע התיעודי

פילמוגרפיה
 1977: Je veux mourir dans la patrie de Jean-Paul Sartre (רוצה למות במולדתו של ז'אן-פול סארטר) – סרט תיעודי קצר
 1977 : Who's Who (מי הוא מי?)
 סרטים שמוקדשים לשבעה גיבורים יהודיים – חמישה ילידי פולין ושניים ילידי רומניה – שגויסו על ידי המפלגה הקומוניסטית הצרפתית למחתרת ההתנגדות האנטי-נאצית של מיסאק מנוחיאן, FTP-MOI (Franc-tireurs-Partisans - Main d'oeuvre immigrée), שפעלה בשנים 1942–1943 וביצעה פיגועים נגד הכובשים הנאצים ויעדים נאציים בצרפת הכבושה.
1985: Des terroristes à la retraite (טרוריסטים בפנסיה)
1991: Mémoires d'Ex - Debout les damnés (זיכרונות הוותיקים – קומו עלובי הארץ)
1991: Mémoires d'Ex - Du passé faisons table rase (זיכרונות הוותיקים - הבה נעשה מן העבר דף חדש)
1991: Mémoires d'Ex - Suicide au comité central (זיכרונות הוותיקים - התאבדות בוועד המרכזי)
1993: Ni travail, ni famille, ni patrie - Journal d’une brigade (יומנה של בריגדה - ללא עבודה, ללא משפחה, ללא מולדת) – על חברי הבריגדה המחתרתית FTP-MOI בטולוז
 1997: Philadelphia: fusillade de Mole Street (פילדלפיה: תקרית ירי במול סטריט)
 1999: Un crime à Abidjan (רצח באביג'אן) – על שיטות הפעולה והחקירה של המשטרה באביג'אן
 2006: Berlusconi, Affaire Mondadori (ברלוסקוני, פרשת מונדאדורי) – על השתלטותו של סילביו ברלוסקוני על ההוצאה לאור מונדאדורי
 2007: Un corps sans vie de 19 ans (גופה בת 19)
 2008: Roubaix, commissariat central, affaires courantes (רוּּבֶּה, תחנת משטרה מרכזית, פעילות שגרתית) – על סוגיית רציחתה של אישה מבוגרת של ידי שתי שכנותיה הנרקומניות. הסרט התיעודי עובד אחר כך לסרט עלילתי ארוך על ידי ארנו דפלשן תחת הכותרת Roubaix, une lumière ("רובה, אור", 2019)
 2011: Ils étaient les Brigades rouges (הם היו הבגירדות האדומות) – שבו תיחקר הבמאי כמה מחברי הבריגדות האדומות שהשתתפו בחטיפתו ורציחתו של אלדו מורו
 2019: Corleone, le parrain des parrains (קורלאונה, סנדק הסנדקים) – על עלייתו ונפילתו של ראש המאפיה, טוטו רינה

תוכניות טלוויזיה 
 Les sourires (החיוכים) – תוכניות קצרות שבהן מספרים אנשי תרבות ידועים סיפורים מצחיקים

לקריאה נוספת
 Philippe Broussard Dans la tête du vrai parrain Le Monde p.20 27/8/2019

קישורים חיצוניים

  על סרטו קולרלאונה - מוסקו לוי בוקו - "הסנדק של הקולנוע התיעודי"

הערות שוליים

במאי קולנוע יהודים צרפתים
יהודים בולגרים
צרפתים שנולדו ב-1944