המידות הקטנות

המידות הקטנות (באיטלקית: Le piccole virtù), הוא קובץ מסות שחיברה הסופרת האיטלקית, נטליה גינצבורג, שיצא לאור בהוצאת אינאודי בטורינו ב-1962. שם הספר הוא כשמה של המסה החותמת את הקובץ ועוסקת בהשקפתה של גינצבורג על חינוך ילדים. הספר יצא לאור בתרגום לעברית ב-2019, בהוצאת תשע נשמות בתרגומו של יונתן פיין.

כתיבת הספר 
11 המסות המרכיבות את הספר נכתבו בין סתיו 1944 ובין קיץ 1962 ועוסקות בזיכרונות ובהשקפות המחברת על תחומי חיים שונים. כמעט כולן נתפרסמו מוקדם יותר בכתבי עת שונים באיטליה. חלק גדול מהחיבורים עוסק ביחסים בין אנשים ובמיוחד ביחסים בתוך המעגל האישי הקרוב של משפחה וחברים.

פרקי הספר 
חלק ראשון
חורף באברוצו - החיבור עוסק בתקופת שהותה של גינצבורג עם בעלה, לאונה גינצבורג, וילדיה הקטנים, בגלות בחבל אברוצו שבמרכז איטליה בזמן מלחמת העולם השנייה. המוטו לחיבור הוא , ורגיליוס, "פסטורליה". הסופרת עוסקת בתיאור חייהם בכפר וטוענת כי  ואומרת כי חיי הדלות בחורף האברוצי הקשה היו הימים היפים בחייה . נכתב ברומא בסתיו 1944 ופורסם בכתב עת איטלקי לספרות שפעל בשנים 1944–1946.
נעליים בלויות - עוסק ביחסיה של הסופרת עם חברתה ובחשיבות המעטה שהיא מקדישה לנעליה לאחר שחוותה עוני ברומא בזמן הכיבוש הגרמני. נכתב ברומא בסתיו 1945 ופורסם בכתב עת איטלקי לספרות שפעל בשנים 1945–1947.
דיוקן של חבר - עוסק בעיר הולדתה טורינו ובחברה הטוב המשורר והסופר צ'זארה פבזה, וביחסי הגומלין בין פבזה וטורינו. נכתב ברומא ב-1957 ונתפרסם בכתב העת רדיוקוריירה 
אנגליה: שבח וטרוניה - המחברת דנה במעלותיה ובחסרונותיה של אנגליה ובהשוואתה לאיטליה, מולדתה, עליה היא כותבת: . נכתב בלונדון באביב 1961, בעת ששהתה בלונדון עם בעלה השני, גבריאלה בלדיני  והתפרסם בכתב העת "Il Mundo".
La Maison Volpé - גם חיבור זה עוסק בתרבות האנגלית ובעיקר בתרבות האוכל האנגלית המתוארת כ"עצובה". נכתב בלונדון באביב 1960 והתפרסם בכתב העת "Il Mundo".
הוא ואני - מתאר את ההבדלים בין גינצבורג ובין בעלה השני בלדיני ובוחן את יחסיהם. נכתב ברומא בקיץ 1962. זהו החיבור היחידי באוסף שלא פורסם בטרם יציאת הספר לאור.
חלק שני
בנו של אדם - עוסק בבני הדור הצעיר שעברו את הרדיפות הפשיסטיות בשנות ה-30 וה-40 של המאה ה-20 באיטליה ואת מלחמת העולם השנייה. היא כותבת: . החיבור נכתב בטורינו ב-1946 והתפרסם בעיתון ל'אוניטה.
המקצוע שלי - ראייתה של המחברת את מקצועה כסופרת וסקירת התפתחותה הספרותית מילדותה ועד זמן כתיבת החיבור. נכתב בטורינו בסתיו 1949 ונתפרסם בכתב העת "Il Ponte".
השתיקה - עוסקת בתופעת השתיקה ביחסים בין בני אדם ובהשפעתה ההרסנית.  ו נכתב בטורינו ב-1951 והתפרסם בכתב העת הרומאי שפעל תקופה קצרה בתחילת שנות ה-50 של המאה ה-20, "Cultura e realtà".
קשרים אנושיים - המחברת סוקרת את סוגיית היחסים הבין אישיים במשפחה ובחברה. מהולדת האדם, דרך ילדותו, נעוריו ובגרותו. היא מסכמת את החיבור במשפט: . נכתב באביב 1953 ברומא ונתפרסם בכתב העת Terza generazione.
המידות הקטנות - במסה זו מנסחת גינצבורג את השקפתה הסדורה על הדרך הנכונה לחנך ילדים: . נכתב באביב 1960 בלונדון והתפרסם בכתב העת האיטלקי נואובי ארגומנטי . היו שתהו מדוע שם החיבור הוא "המידות הקטנות" בשעה שהטקסט מעודד ללמד את המידות הנעלות ולא את "המידות הקטנות". אדריאנו סופרי  טוען כי גם איטלו קאלווינו, חברה של גינצבורג מהוצאת אינאודי תהה במכתבו אל הסופרת על הסתירה. על פי דומניקו סקרפה (Domenico Scarpa), עורך בהוצאת אינאודי, "יש לכך הסבר פשוט: "הכותרת "המידות הקטנות" יפה לחיבור, ואילו "המידות הנעלות" לא.".

אחרית דבר
בסוף המהדורה העברית מופיעים רשימותיהם של מספר מחברים הסוקרים את קובץ המסות:
ג'וליה פרמנטו - "המחשבות הכי יפות בעולם" - סוקר בעיקר את הביוגרפיה של גינצבורג.
איטלו קאלווינו - "על הספר" - מדגיש את כתיבתה הנשית של גינצבורג כ"נערה, רעיה ואם - בניגוד כה עז למה שמקובל כ"ספרות נשית", כלומר לשקיעה בלירי וברגשי".
אדריאנו סופרי - "במטבח של הכתיבה" - בוחן את כתיבתה של גינצבורג בהקשר האישי והפוליטי.

קישורים חיצוניים 
 אריק גלסנר, על "המידות הקטנות", של נטליה גינצבורג, בהוצאת "תשע נשמות", בבלוג "מבקר חופשי", 27 בנובמבר 2019
 עופרה עופר, נטליה גינזבורג, "המידות הקטנות": חכם. חשוב. ראוי, וגם מצחיק, בבלוג "סופרת ספרים", 14 בנובמבר 2019	
 קרן דותן, ביקורת על "המידות הקטנות", אתר ישראל היום, 30 באפריל 2020

ספרות איטלקית
ספרי 1962