הכרזת תעניות

בשבת לפני תענית, יש הנוהגים להכריז על התענית שתחול בשבוע הבא. המקור למנהג הוא בדברי האבודרהם, והוא הובא בשמו בבית יוסף. האבודרהם כותב שאת ההכרזה מבצעים בשבת, אחרי קריאת ההפטרה ולפני אשרי (שלפני תפילת מוסף). המנהג הובא להלכה בשולחן ערוך, וכך נוהגים בקהילות הספרדים, וכן נוהגים גם התימנים ובנוסח פרובאנס.

הרמ"א כתב שבאשכנז לא נוהגים להכריז על התעניות, וכך נוהגים האשכנזים, גם בנוסח אשכנז וגם בנוסח ספרד. כמו כן, הוא לא מופיע בסידורי נוסח איטליה או נוסח רומניא. גם במנהג מצרים הישן נהגו שלא להכריז.

בהמשך, כותב המחבר שלא נוהגים להכריז על יום כיפור, תענית אסתר או תשעה באב. בארחות חיים נוסף שנוהגים לא להכריז על צום גדליה, והאחרונים הביאו את דבריו. כך שבפועל נותר שמכריזים רק על עשרה בטבת וי"ז בתמוז.

מטרת ההכרזה
האבודרהם כתב שההכרזה נועדה "להודיע לקהל באיזה יום יחול הצום". בהתאם לכך, הסביר בעל ארחות חיים הסביר את ההימנעות מהכרזה על תשעה באב וצום גדליה בכך שהם ידועים לכל, ואנשים לא יטעו במועד התענית. בדומה לכך, הסביר רבי רפאל אהרן בן שמעון שמטרת ההכרזה שאנשים לא ישכחו את התענית ויטעו לאכול, ולכן בתעניות ידוות אין צורך להכריז.

הגר"א הסביר שמכריזים על התענית משום שמעיקר הדין, הגמרא קבעה שבתעניות החורבן "רצו מתענין, לא רצו אין מתענין", וכיוון שהתענית אינה קבועה ותלויה ברצון הציבור, יש צורך להכריז שרוצים להתענות, במקום קבלת תענית. לפי הסבר זה, אין צורך להכריז על יום הכיפורים, תשעה באב ותענית אסתר, שאינן תעניות החורבן ולכן אינן תלויות ברצון הציבור. הוא מסביר עוד שלמנהג אשכנז אין מכריזים על אף תענית משום שלהלכה, גם תעניות החורבן נחשבות תעניות קבועות, כי קבלו עליהם כל ישראל להתענות בהן. בדמה לזה כתב רבי חיים פלאג'י, שמאחר שהתעניותץ כתובות בפסוק, סוברים האשכנזים שאין צריך להכריז עליהם כי אינם צריכים קבלה.

הערות שוליים

ליטורגיה יהודית
תפילת מוסף של שבת
תעניות