אנטוניו דיאס-מיגל

אנטוניו דיאס-מיגל סאנס (בספרדית: Antonio Díaz-Miguel Sanz; 6 ביולי 1933 באלקסאר דה סן חואן  בסיודאד ריאל שבספרד – 21 בפברואר 2000 במדריד) היה שחקן ומאמן כדורסל ספרדי. אימן את נבחרת ספרד בכדורסל במשך 27 שנים – שיא למספר שנים כמאמן נבחרת לאומית, בכל ספורט, בכל העולם.

דיאס-מיגל נחשב חלוץ בקידום כדורסל ברחבי העולם. הוא הוכנס להיכל התהילה של הכדורסל כמאמן ב-1997, ובשנת 2007 נכנס להיכל התהילה של פיב"א.

קריירת משחק 
דיאס-מיגל נולד באלקסאר דה סן חואן, ועבר למדריד בגיל צעיר. היה כדורגלן בצעירותו, אך בחר בהמשך לשחק כדורסל בשל המאפיינים הפיזיים שלו, בהם גובה של 1.86 מ'. שיחק בנבחרת בית הספר התיכון אינסטיטוטו רמירו דה מאסטו (Instituto Ramiro de Maeztu) במדריד, שבו הוקם בשנת 1948 מועדון אסטודיאנטס מדריד, בהשתתפות תלמידים ומורים בבית הספר. שיחק במדי המועדון בשנים 1950–1952 ובשנים 1953–1958, ובהמשך שיחק בריאל מדריד במשך שלוש עונות (1958–1961) ובאגילס בילבאו (Águilas Bilbao; 1961–1963). הוא זכה פעמיים, בשנים 1960 ו-1961, באליפות ליגת העל הספרדית בכדורסל, עם ריאל מדריד.

נבחרת ספרד 
דיאס-מיגל שיחק 26 פעמים במדי נבחרת ספרד בכדורסל. הוא זכה במדליית זהב במשחקי הים התיכון בשנת 1955 במדי הנבחרת, ובמדליית כסף במשחקי הים התיכון ב-1959. לאחר המשחקים ב-1959 פרש מהנבחרת.

קריירת אימון כדורסל 
מיד לאחר פרישתו מקריירת המשחק שלו בכדורסל, החל דיאס-מיגל לאמן את אגילס בילבאו. בעקבות פיטוריו של פדרו פרנדיס  הוא הפך באופן זמני למאמן הראשי של נבחרת ספרד הבכירה עבור טורניר ידידות בהולנד ב-1965, והיה המאמן הראשי של הנבחרת באופן קבוע כאשר התברר שהמאמן שתוכנן להחליפו, אד ג'וקר , קיבל הצעה מסינסינטי רויאלס מליגת ה-NBA. הוא המשיך לכהן כמאמן הנבחרת במשך 27 שנים (1965–1992).

דיאס-מיגל עמד על הקווים כמאמן הקבוצה ב-431 משחקים. הוא ליווה את הנבחרת בשישה טורנירים של המשחקים האולימפיים, והיא זכתה בהדרכתו במדליית כסף במשחקים האולימפיים בקיץ 1984 בלוס אנג'לס. הנבחרת הלאומית שאימן דיאס-מיגל השתתפה גם ב-13 טורנירים של אליפות אירופה בכדורסל ("יורובאסקט") ובארבעה גביעי העולם. תוצאות השיא של הנבחרת ביורובאסקט הן שתי מדליות כסף (באליפויות אירופה בשנים 1973 ו-1983) ומדליית ארד אחת (1991). הוא זכה עם הנבחרת גם במדליית כסף במשחקי הים התיכון בשנת 1987.

בעקבות הגעת הנבחרת בהובלתו למקום העשירי באולימפיאדת ברצלונה ב-1992, פוטר דיאס-מיגל ממשרת האימון. הוא תבע את התאחדות הכדורסל בשל פיטוריו, שבהם ראה לא-חוקיים. בשנת 1993 אימן את קבוצת הכדורסל פלקנסטרו קאנטו מליגת העל האיטלקית בכדורסל, אך פוטר בעקבות שני ניצחונות בלבד בשמונת המשחקים הראשונים שלו עם הקבוצה. בשנים 1996–1997 אימן את קבוצת כדורסל הנשים פול חטאפה , וזכה עמה באליפות ליגת העל הספרדית ובגביע הנשים בכדורסל בשנת 1997.

הוא זכה בתואר "מאמן השנה" של אגודת מאמני הכדורסל בספרד  ב-1981 וב-1983, והפרס נקרא על שמו. דיאס-מיגל נבחר למאמן נבחרת האולסטאר של פיב"א  חמש פעמים.

הוא מת ב-2000 מסרטן. על שמו נקרא אולם הכדורסל בעיר הולדתו, אלקסאר דה סן חואן.

קישורים חיצוניים 

 Scheda su seleccionbaloncesto.es 
 פרופיל מאמן הליגה האיטלקית 
 Antonio Díaz Miguel: El mito del baloncesto español, un adelantado a su época

הערות שוליים

מאמני כדורסל ספרדים
כדורסלני ריאל מדריד
מאמני פלקנסטרו קאנטו
חברי היכל התהילה של פיב"א
כדורסלני אסטודיאנטס מדריד
כדורסלנים ספרדים
היכל התהילה של הכדורסל: מאמנים
ספרדים שנולדו ב-1933
ספרדים שנפטרו ב-2000