זכויות להט"ב באלבניה

תושבים להט"בים באלבניה מתמודדים עם אתגרים משפטיים שלא חווים תושבים שאינם להט"בים, בין היתר בגלל חוסר ההכרה החוקית לזוגות חד-מיניים במדינה והגישות השליליות לגבי הקהילה הגאה ברחבי הארץ, אף על פי שאנשים להט"בים באלבניה מוגנים תחת חקיקה מקיפה נגד אפליה. פעילויות מיניות חד-מיניות הן חוקיות באלבניה מאז 1995, אבל זוגות מאותו המין ומשקי בית שבראשם זוגות חד-מיניים אינם זכאים לאותן הגנות משפטיות העומדות לרשות הזוגות שאינם חד-מיניים. חוץ מנישואים חד-מיניים, גם איגודים חד-מיניים אחרים אינם מוכרים במדינה בכל צורה שהיא.

אלבניה, כולה, נחשבת לשמרנית למדי, במיוחד בתגובות פומביות הנוגעות לזכויות להט"ב ונראות של אנשים להט"בים; עם זאת, חקיקה נגד אפליה גרמה ל-ILGA-Europe להתייחס לאלבניה כאחת מהמדינות הבודדות באירופה האוסרות במפורש על אפליה על רקע זהות מגדרית. אלבניה אישרה את פרוטוקול מס' 12 לאמנה האירופית להגנת זכויות אדם וחופש יסוד, ויתר על כן, אלבניה חתמה ב-2007 על הצהרת האו"ם בדבר נטייה מינית וזהות מגדרית.

ב-2019 דירג הארגון ILGA-Europe את אלבניה במקום ה-28 מתוך 49 ממדינות אירופה מבחינת חקיקת זכויות להט"ב.

חוקיות של פעילות מינית מאותו המין

האימפריה העות'מאנית 
ב-1858, האימפריה העות'מאנית אפשרה לקיים יחסי מין מאותו המין.

בתקופת שלטונו של זוגו הראשון, מלך אלבניה 
ב-1937, מוסא יוקה, שר הפנים, היה מוטרד מהפרקטיקה ההומוסקסואלית ורצה  כנגד הנוהג בה.

הרפובליקה העממית הסוציאליסטית של אלבניה 
הרפובליקה העממית הסוציאליסטית של אלבניה  חוקקה חוק שהעונש לקיום יחסי מין חד-מיניים היא מאסר למשך זמן ארוך, בריונות ונידוי. סעיף 137 לפשעים נגד מוסר חברתי של חוק העונשין קבע כי: . המילה  שימשה כמילת קוד לקיום יחסי מין בין שני מבוגרים מסכימים או יחסי מין בין מבוגר לילד מכל מין שהוא.

רפובליקת אלבניה 
אלבניה ביטלה את הפדרסטיה ב-1995. גיל ההסכמה שונה ל-14 עבור כולם, ללא קשר למגדר או לנטייה מינית, מ-2001.

בקיץ 1994, הקבינט של אלבניה הציג טיוטת חוק עונשין לפיהם הומוסקסואליות הייתה נשארת בלתי חוקית, אך העונש המקסימלי לכך יופחת לשלוש שנים. קמפיין של האגודה להומוסקסואלית אלבנית, ולחץ בינלאומי שתוכנן על ידי האיגוד הבינלאומי ללסביות, הומואים, ביסקסואלים, טרנס ואינטרסקס, בו מילא במועצת אירופה תפקיד חשוב, שהביא, בסופו של דבר, לסילוקו של טיוטת החוק הזו.

ב-20 בינואר 1995, חוקק האספה הלאומית באלבניה לקיום יחסי מין חד-מינית בהסכמה באלבניה. סעיף 137 לחוק העונשין הישן שהוכרז תחת אלבניה הסוציאליסטית, שהטיל עד עשר שנות מאסר בגין , נפסל לחלוטין.

הכרה בזוגות חד-מיניים 
נישואים חד מיניים או איגודים חד-מיניים אחרים אינם מוכרים כיום באלבניה. אף על פי שראש הממשלה, סאלי ברישה, הודיע ביולי 2009 כי יתמוך בהכרה בנישואים אזרחיים. למרות זאת, בחוק המוצע נגד אפליה, שאושר פה אחד ב-4 בפברואר 2010, מעולם לא יוחס לנישואים חד-מיניים. קבוצות לזכויות להט"ב שיבחו את החוק החדש אך אמרו כי הם מקווים כי ברישה תעמוד בסופו של דבר בהבטחתו לאפשר נישואים חד-מיניים באלבניה.

איגלי טוטוזאני, סנגור העם , הודיע באוקטובר 2013 כי ינסח הצעת חוק לפרלמנט לדיון על שינויים בקוד המשפחתי שיאפשרו נישואים חד-מיניים. למרות זאת, נכון להיום, לא אירע שום שינוי בהכרה בזוגות חד-מיניים, כאשר פעילי זכויות להט"ב מתחו ביקורת על חוסר מעש של הממשלה.

הגנה מפני אפליה 
ב-4 בפברואר 2010, האספה הלאומית של אלבניה חוקקה פה אחד חוק מקיף נגד אפליה, האוסר על אפליה על רקע נטייה מינית וזהות מגדרית. החוק חל על כל התחומים, כולל תעסוקה, אספקת סחורות ושירותים, חינוך, שירותי בריאות ודיור אלבניה היא אחת ממדינות האירופיות המעטות שאוסרות במפורש אפליה על רקע זהות מגדרית. החוק אף עולה על תקני המינימום של האיחוד האירופי, המחייבים את המעסיקים להימנע מאפליה על רקע נטייה מינית. על פי חוק זה, הוקם במהלך 2010 מוסד של נציב נגד אפליה, והפרלמנט בחר את אירמה ברקו כראש גוף עצמאי זה.

עם זאת, ב-12 בדצמבר 2012, שני הארגונים The Alliance against Discrimination ו-Pro LGBT, שמקדמים את זכויות הלהט"ב הביעו את אכזבתם ממה שהם כינו . לטענת ג'ני קראי  וקריסטי פינדרי , מנהיגים של 2 ארגונים אלו, .

הם טענו כי מתוך 9 מקרים הקשורים לאפליה של אנשים להט"בים באופן ישיר או באמצעות דיבור שנאה, רק מקרה אחד טופל על ידי מוסד זה. המקרה השנוי במחלוקת ביותר של הומופוביה ונאום שנאה היה המקרה של סגן שר הביטחון, אקרם ספאהיו שאמר לעיתון המקומי: . משלחת האיחוד האירופי בטירנה, הארגון Human Rights Watch, אמנסטי אינטרנשיונל ו-ILGA-Europe, התקשורת המקומית והבינלאומית סיקרו והגינו את ההצהרה הזו, אפילו ראש הממשלה סאלי ברישה גינה אותה בפומבי, אך הנציב לא הצליח לטפל בתיק הזה.

ב-4 במאי 2013, האספה הלאומית של אלבניה חוקקה פה אחד את החוק הפלילי והעמיד פשעי שנאה כנגד נטייה מינית וזהות מגדרית במקביל לעבירות נגד מגדר, גזע, אתניות, אמונה דתית, נכות וכן הלאה. היא גם העבירה חוק חדש שמעניש את הפצת המידע ההומופובי בכל אמצעי התקשורת (כולל האינטרנט) בקנס ומאסר של עד שנתיים.

סוגיות להט"ביות בחינוך הציבורי 

ביוני 2016, העבירה הממשלה את תוכנית הפעולה הלאומית הלהט"בית שתעסוק בבריונות והפליה להט"בית בחינוך היסודי ובתיכונים בהרצאות ופעילויות אחרות. משרד החינוך, הספורט והנוער האלבני הביע כי בהתאם לתוכנית הוא יעבוד עם פעילים להט"בים למאבק באפליה על רקע נטייה מינית. שילוב סוגיות להט"ביות בפעילויות בית ספריות יצר מחלוקת רבה, כאשר אישים פוליטיים רבים כמו טריטאן שהו , לוצ'יאנו בוצ'י , מסילה דודה , נרד נדוקה  ואילי מניאני הביעו התנגדות נחרצת לפעילויות מסוג זה.

בתגובה למחלוקת, משרד החינוך והספורט פרסם הצהרה ב-23 במרץ 2018, ובה נאמר כי בניגוד לדיווחים בתקשורת, המשרד היה מודע להרצאות אלו וכי הן נערכו במסגרת התוכנית הפעולה הלאומית הלהט"בית שמטרתו היה בין היתר להילחם בסטריאוטיפים על בסיס נטייה מינית. בהצהרה שנויה במחלוקת, מנהלת בית הספר התיכון "סמי פרשרי" טאוטה דובי, התנגדה בפומבי להרצאות מסוג זה, אף על פי שכמה שבועות קודם לכן פעילים להט"בים העבירו הרצאה בבית הספר שלה באישור בית הספר.

תנועות להט"ביות באלבניה 

ישנם שלושה ארגונים באלבניה המתמקדים בזכויות להט"ב - הידועים שבהם הם Aleanca Kunder Diskriminimit LGBT (הברית נגד האפליה הלהט"בית), Pro LGBT ו-Pink Embassy/LGBT PRO ne Shqiperi. ארגונים אלו פועלים ליצירת מצב חיים טוב ושווה יותר לקהילה הגאה באלבניה.

הברית נגד האפליה הלהט"בית הוא ארגון לא-ממשלתי אלבני שנוסד על ידי 5 לסביות. היא מדמיינת חברה אלבנית חופשית, פתוחה ושווה, חובקת גיוון וכוללת אנשים מכל הנטיות המיניות והזהויות המגדריות. הארגון נוצר במרץ 2009 על ידי קבוצה של מתנדבים צעירים להט"בים שמקדישים את חייהם לשיפור החיים ולהעצמת הקהילה הגאה באלבניה. פעילויותיה של הארגון כוללות: בניית קהילה, העלאת מודעות, סנגור ולובי. ג'אני קראי, יו"ר הארגון הנוכחי, דיבר בישיבת אנקרה שהתקיימה במרץ 2013 כפעילה הלסבית הראשונה באלבניה.

הארגון Pro LGBT מתמקד בעיקר במודעות הציבורית בסוגיות להט"ביות ומשמשות בסנגור ככלי לשיפור מצב הקהילה הגאה באלבניה. לאחרונה השיק הארגון את פורטל החדשות בנושא זכויות האדם "My Story", שהפך למקור עיקרי לתקשורת המיינסטרים באלבניה לנושאים להט"בים.

בדצמבר 2010, סגן נציבות העבודה, הרווחה והבריאות, טריטאן שהו , הצהיר כי  הארגונים הלהט"בים הגישו תלונה למפקח להגנה מפני אפליה. הממונה שסקר על ההצהרה, ואחרי עיכוב ממושך, ב-30 בספטמבר 2011 נזף בטריטאן שחו  במכתב לפרלמנט: . הנציב המליץ עוד כי על הפרלמנט להעניק .

ב-2014, התקיימה המהדורה הראשונה של מיס טרנס אלבניה  בטירנה, תחרות יופי לנשים טרנסיות באלבניה, במטרה להעלות את הנראות וההשלמה לקהילה הטרנסג'נדרית.

באפריל 2018, ארינדה בלנצה , סנגורית העם  הנוכחית, יצאה בתמיכה בנישואים חד-מיניים והתחייבה לתמוך בזכויות להט"ב, כולל את הזכות לשנות באופן חוקי את המגדר.

אלימות ואפליה בחיי היומיום 
ב-2018, הצהירו ארגונים לא ממשלתיים כי לרוע המזל חלה קיפאון והידרדרות כלשהי בכבוד לזכויות להט"ב באלבניה.

על פי הדו"ח השנתי של הארגונים, בסוף 2018 היו 421 מקרים מתועדים של אפליה נגד חברי הקהילה הגאה באלבניה. סוגי האפליה נעים בין אלימות פיזית ישירה ללחץ פסיכולוגי כמו העלבה, לעג, תיוג, רכילות זדונית, השפלה ברחוב, אי-נתינת שירות בברים, במכוני הכושר ובסופרמרקטים, אלימות של התקפות פיזיות מצד לקוחות (עובדי מין) או ברחוב על ידי אנשים הומופובים. מבין כל המקרים המדווחים, רק 5 מקרי אלימות דווחו לרשויות האכיפה.

דת והקהילה הגאה באלבניה 
דת אינו מרכיב עיקרי בחיים החברתיים, הפוליטיים והתרבותיים באלבניה. אף על פי שדת נתפסת כנושא פרטי ואינה חלק מהשיח הפוליטי, ארגונים מבוססי אמונה מנסים להשפיע על החלטות פוליטיות הנוגעות לזכויות להט"ב. ב-19 באוגוסט 2009, כאשר ראש הממשלה לשעבר סאלי ברישה בישר על חוק חדש לאנטי-אפליה שיעניק הכרה והגנה משפטית לזכויות הלהט"ב באלבניה, הגיבו ארגונים דתיים בהמוניהם נגד ההצעה. הם כתבו מכתב לממשלה בו נכתב כי הם רואים בהרחבת זכויות המשפחה לקהילה הגאה כאיום על המשפחה והחברה האלבנית. הם ראו בהומוסקסואליות הרגל מיובא ממדינות המערב והפצירו בראש הממשלה: .

ב-17 במאי 2012, ארגנה קבוצה מוסלמית, שהוסתה על ידי מנהיגים מבוססי אמונה, הפגנה נגד להט"בים במקביל לפסטיבל האופניים Pro-Gay, המאורגן בכיכר פתוחה ציבורית. המפגינים נשאו כרזות בהן נאמר כי . מנהיג המפגינים המוסלמים, בגנות הקהילה הבין-לאומית על תמיכתה בקהילה הגאה, אמר כי: , ורמז שאם זכויות הלהט"ב של הקהילה הגאה הם תנאי חברות, אז אלבניה לא תצטרף ל.

ב-20 בינואר 2016, מנהיגים של ארגונים מבוססי אמונה, התאחדו לקרוא לקבינט ולאספה הלאומית לאסור נישואים חד-מיניים . בלחץ חזק מצד מנהיגים דתיים, ובניגוד להבטחות כי נטייה מינית וזהות מגדרית ייכללו ברשימת העילות האסורות לאפליה, חברי האספה הלאומית הסירו אותה מסעיף 18 לחוקה ברגע האחרון. ב-20 ביולי 2016, שגרירות PINK פרסמה הצהרת עיתונות בה ביקרה על נסיגת התיקונים החוקתיים באפליה על רקע נטייה מינית וזהות מגדרית, וביקרה את חברי האספה הלאומית בגין כניעה לחוסר סובלנות דתית המזהירה כי: .

מחקרים על דת במערב חבל הבלקן מראים כי הומוסקסואליות נתפסת כאויב מאחר שמקודם על ידי ערכים מערביים. ככל שהמערב מגן על המגוון המיני, כך עשויה להתעורר התנגדות נגד זכויות הלהט"ב. אין קבוצות מבוססות אמונה שיעניקו תמיכה לקהילה הגאה.

דעת קהל 
העמדות החברתיות כלפי הקהילה הגאה באלבניה, בדרך כלל, שליליות יותר לעומת מדינות אירופה אחרות. נתונים שפורסמו על ידי ה-ESS ב-2013 חושפים כי הרוב המכריע של האלבנים הם שמרניים חברתית ולא מסתייגים מהקהילה הגאה. על פי נתוני הסקר, כ-53% מהאלבנים מאמינים כי , האחוז הגדול ביותר המחזיק בדעה זו בסקר.

תוצאות הסקרים הקודמים של Gallup's Balkan Monitor שנערך ב-2010 מראים כי כ-54.2% מהאלבנים רואים יחסים חד-מיניים כשגויים, ואילו כ-22.7% לא מסכימים. הבדל אזורי נצפה, שכן המשיבים ממרכז אלבניה היו בעלי סיכוי גבוה יותר שלא להסכים (כ-35.5% מסכימים מול כ-28.2% לא מסכימים) מאשר אלה מהצפון (כ-59.8% מסכימים מול כ-16.4% לא מסכימים) או מהדרום (כ-71.1% מסכימים מול כ-17.2% לא מסכימים). בנוסף, הנשאלים באלבניה היו בעלי סיכוי גבוה יותר שרואים יחסים חד-מיניים כשגויים מאשר מרבית מדינות הבלקן השכנות, כולל מקדוניה הצפונית (כ-69.4% לעומת כ-18.4%), סרביה (כ-75.1% לעומת כ-8.7%), מונטנגרו (כ-65.8% לעומת כ-12.1%), קוסובו (כ-64.9% לעומת כ-18.5%) ובוסניה והרצגובינה (כ-74.3% לעומת כ-9.2%), בעוד שהמצב בקרואטיה דומה לאלבניה (כ-50.3% לעומת כ-20.4%). שאלות נוספות שנשאלו כללו , שאליהם הסכימו כ-44.4% מהאלבנים הנשאלים, לעומת כ-28.5% מהאלבנים הנשאלים שלא הסכימו עם האמרה הזו. מצד שני, כ-78.7% מהאלבנים חשבו ש אינם מוסריים, ואילו כ-56.2% חשבו כי לא צריכים לתת ללהט"בים תפקידים ציבוריים (כמו היותם מורים, שנשאלה בשאלה) ומספר דומה של כ-56.1% אמרו שהם לא צריכים להראות את הנטייה המינית בציבור.

מחקר שבוצע ב-2015 שנערך על בני הנוער האלבנים בגילאי 16–27 מצא כי כ-55% מהנשאלים לא ירצו שיהיו להם שכנים הומוסקסואלים, בעוד שכ-34% מהנשאלים לא יעניין אותם וכ-11% מהנשאלים יעניין אותם.

מחקר מ-2016 גילה כי היו יותר ביטויים הומופוביים בקרב סטודנטים באוניברסיטאה אחת באלבניה מאשר סטודנטים באוניברסיטה אחת באיטליה, אך פחות בקרב הסטודנטים האלבנים מאשר בקרב סטודנטים באוניברסיטה אחת באוקראינה. בקרב האלבנים, גורמים הקשורים להומופוביה כללו היות גברים שמרנים פוליטיים והיותם דתיים (אם כי לא התגלה שום הבדל בין קתולים ומוסלמים, בעוד שלא היו הרבה נציגים של קבוצות אחרות פרט לאתאיסטים בסקר). מצד שני, היותם פרוגרסיביים פוליטיים והיותם במערכת יחסים קשורים לירידה באיתור ההומופוביה בקרב סטודנטים אלבניים.

על פי תוצאות סקר בחבל הבלקן שנערך ב-2015 על ידי המכון הלאומי לדמוקרטיה , רק כ-6% מהאלבנים יתמכו בילדם לחלוטין אם יתברר להם שיש להם נטייה מינית או מגדרית. הנתון הזה יורד לכ-3% אם זה היה חבר / מכר / עמית שלהם. כמו כן, כ-8% מהנשאלים היו באינטראקציה עם אדם שידעו שהוא להט"בי. באותה סקר כ-58% מהאלבנים גם אמרו כי הם לא יצביעו למפלגה פוליטית שתומכת בזכויות להט"ב.

טבלת סיכום

ראו גם 
 זכויות האדם באלבניה

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

אלבניה
אלבניה
אלבניה: חוק ומשפט