קארין בריו לארסון

קארין בריו לארסון (בשוודית: Karin Bergöö Larsson; 3 באוקטובר 1859 – 18 בפברואר 1928) הייתה אמנית ומעצבת שוודית, אשר עבדה ויצרה יחד עם בעלה קארל לארסון ושימשה בנוסף כמודל העיקרי לציוריו.

ביוגרפיה 

קארין בריו נולדה בארברו וגדלה בהאלסברג . אביה אדולף בריו (Adolf Bergoo) היה איש עסקים מוצלח. אמה הילדה (Hilda) הייתה רוקמת מיומנת וכן חובבת ספרות והיא עודדה את ילדיה להשכיל בכיוונים אלה. דודתה מצד אמה, אליז סאלקויסט (Elise Sahlquist) הקימה את אחד מבתי החרושת הגדולים לכובעים בשוודיה. אחותה הצעירה סטינה (Stina) נישאה לגאולוג הבריטי פרנסיס ארתור באזר. קארין גילתה כישרונות אמנותיים כבר מגיל צעיר ואחרי שלמדה בבית הספר הצרפתי  בסטוקהולם למדה בבית הספר למלאכות (Slöjdskolan). משנת 1877 ועד שנת 1882 למדה באקדמיה השוודית המלכותית לאמנויות (Royal Swedish Academy of arts). לאחר סיום לימודיה היא נסעה ל־Grez-Sur-Loing, דרומית לפריז, שם הייתה קבוצה של אמנים סקנדינביים, כדי להמשיך לצייר.

חייה עם קארל לארסון
ב־Grez-Sur-Loing פגשה את קארל לארסון, הם התאהבו, וב-1883 שבו לשוודיה נישאו ונסעו יחד ל Grez-Sur Loing. בשנת 1884 לאחר שנולדה בתם הבכורה סוזאנה הם שבו לשוודיה.

בשנת 1888 הזוג נסע שוב לפריז על פי הזמנתו של אספן האמנות היהודי השוודי פונטוס פירסטנברג [Pontus Furstenberg] שרצה ציור גדול של קארל עבור האוסף שלו. הם השאירו את שני ילדיהם אצל הוריה של קארין ועם שובם לאחר שנה הם קישטו את הבית החדש של משפחת בריו. לאחר מכן עברו לגור ב"לילה היטנס קוטג'" בסונדברון (Sundborn) שבשולי פאלון, עיר הולדתו של אבי קארין. הם הגדילו את הבית שיתאים להתרחבות משפחתם, והמקום נודע כ"משק לארסון".

קארל התיעץ ושוחח עם קארין על כל יצירותיו היא נהגה לבקר אותן. כמו כן הייתה הדוגמנית הראשית שלו. את הדחפים האמנותיים שלה כיוונה לעיצוב. היא עיצבה וארגה את רוב האריגים שהשתמשו בהם בבית. רקמה ועיצבה את בגדיה שלה ושל ילדיה, תכננה ועיצבה ריהוט שנבנה על ידי נגר מקומי. למשל הסינרים שהיא ושאר הנשים שעבדו בסונדבורן, הידועים בשם karinförkläde בשוודית, היו עיצוב מאוד שימושי שלה. הבית שקושט ורוהט, על פי עיצוביה של קארין, מופיע בציוריו של קארל וכך נפוץ ויצר סגנון שוודי חדיש בעל סימני היכר אפיינים. בניגוד לסגנון הישן של רהיטים כהים וכבדים, קארין עיצבה סגנון של צבעוניות בהירה בתערובת חדשנית של מורשת שוודית עממית, השפעות סגנון יפני [ Japonisme] ותנועת האמנויות והאומנויות הבריטית.

בעשור האחרון של המאה ה-19 קארין המציאה תלבושות עבור בנותיה קירסטי ובריטה, בשנת 1902 התקבלו הבגדים הללו כ'תלבושת לאומית' שוודית.

הכרה ציבורית בקארין כאמנית בזכות עצמה

בשנת 1913, לקראת יום הולדתו ה60 של קארל, הוציא השבועון השוודי Idun חוברת מיוחדת שבה ברכו את קארל רבים מאנשי התרבות החשובים בשוודיה. אחת מהן הסופרת אלין ואגנר (Elin Wagner), בחרה להקדיש את מאמרה דווקא לקארין. היא כותבת שם כיצד דיוקנה של קארין מוכר יותר מאשר דיוקנן של נשות אמנים אחרות, כי קארל צייר אותה ככלה צעירה, כאשה בהריון וכאם מטפלת היא כותבת "את נושאת אותם, מלבישה אותם, מגישה להם מזון ומתקנת את בגדיהם הקרועים בערבים. ביתך בסונדבורן אינו רק היצירה של עקרת בית טובה אלא גם של אמנית טובה, ואת אמנית. ישנם פריטים בבית לארסון שגבר לא היה מסוגל להעלות בדעתו. את לא רק מכניסה אמנות לביתך אלא את גם מכניסה את ביתך לתוך האמנות. היות שאת מקלפת אפונים ומתקנת את מכנסי הבנים בתוך הסטודיו." בזמן ההוא קארין כבר ארגה כ־10 שנים את הטפטין המודרניסטיים שלה עבור ביתה. היא לבשה דגם מאוד אישי של שמלת הרפורמה (Reform Dress) ויצרה אופנה חדשה עבור ילדים, הרעיונות העיצוביים שלה נפוצו ברבים דרך ציוריו קארל בהם נראו חיי הבית. אבל הוא היה ה'כוכב' והיא הייתה השוליים.

בשנת 1997 הוצגה במוזיאון ויקטוריה ואלברט בלונדון התערוכה "קארל וקארין לארסון, יוצרי הסגנון השוודי" שבה הוכרה קארין כיוצרת שוות זכויות לקארל.

תרומתה לעיצוב פנימי
קארין הייתה חדשנית ומקורית בעיצוב טקסטילים ורהיטים. היא שילבה בהם את מה שספגה בשנות לימודיה ואת רשמיה מהחיים בצרפת. היא התחילה לארוג בגיל 40 לאחר שילדה את שמונת ילדיה. בחדר הציורים של בעלה העמידה את הנולים שלה, והוסיפה שולחן לילדים שעליו הם הכינו שיעורים וציירו. היא ציירה לעצמה דוגמאות על נייר אריזה, חיברה אותו מתחת לנול וככה ארגה. הרבה פעמים היא ארגה ליד קארל בזמן שצייר והייתה אומרת לו מתי לדעתה הציור גמור. היא שילבה באריגים שלה פרחים, פירות וחיות בצורה מסוגננת. איקאה יצרה העתקים מדוגמאות האריגים שלה, ב'משק לארסון' אפשר לראות את הדוגמאות שהיא הכינה לאיקאה. הצבעים היו נועזים הרהיטים שעיצבה היו בסגנון כפרי, נוחים, לא כבדים, הרבה רהיטים ממוחזרים שירשו או קבלו מהוריהם, ועל ידי צבע או ריפוד חדשים הם הפכו אותם מתאימים לצרכיהם. אפשר לומר שהם היו מראשוני תנועת "עשה זאת בעצמך". חלק מהרהיטים שעיצבה קארין מופיע בין המוצרים של איקאה. למשל המעצבת האנה דארלוט השתמשה בעיצובים של קארין לקישוט מראות עכשוויות. קארין נחשבת לאשה שהותירה את חותמה על עיצוב בתים בכך ששינתה את הרעיון הוויקטוריאני של חדרים חשוכים, לחדרים מוארים, בהירים, מלאי אור וצבע. בראיון ללן ליר [Len Lear] אומרת מרג' טורל מחברת הספר "Karin Bergoo Larsson and the Emergence of Swedish Design": "קארין היא הגורו של העיצוב המודרני".

בתחילת שנת 2020, החליט "בית העיצוב סטוקהולם" (Design House Stockholm) לעדכן את מוצגיו ולשים דגש על תרומתה של קארין לשינוי היסודי שהיא יצרה בעיצוב השוודי. במקביל לכך מראה המוזיאון הלאומי של סטוקהולם תערוכה על צבעים "Launch for Color".

ראו גם
אריגה

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

ציירות שוודיות
אמניות סיבים
ילידות 1859
נפטרות ב-1928