ארתור ורשנר

ארתור ורשנר (בגרמנית: Arthur Wreschner;  9 ביולי 1866 - 5 בספטמבר 1932) היה פסיכולוג יהודי שווייצרי שעסק בפסיכואנליטיקה.

ביוגרפיה 
ורשנר נולד וגדל בברסלאו לרב זאב נחום ורשנר ולשרלוט לבית פאלק (צאצאית של ה"פני יהושע"). משפחתו, שהוציאה כבר מדענים ומלומדים, חינכה אותו בגישה דתית אורתודוקסית.

ורשנר החל את דרכו בסמינר לרבנים. לאחר מכן פנה ללימודי רפואה תוך שהוסמך וקיבל תואר דוקטור, במקביל ללימודי פילוסופיה באוניברסיטת וינה. עבודת הדוקטורט שלו באוניברסיטת ברלין עסקה בתאוריות הידע של קאנט ופלטנר.

בשנת 1900 עבר לציריך והחל את דרכו כמדריך בחוג לפסיכולוגיה במכון הטכנולוגי של ציריך ובאוניברסיטת ציריך, שבה מונה בשנת 1910 לפרופסור.
ורשנר לימד במוסדות הללו הן קורסים בתחום הפסיכולוגיה והן בתחום הפילוסופיה. הוא פרסם מאמרים בכתבי עת וספרים מדעיים.

ספריו 
ורשנר כתב כמה ספרים מלומדים, בהם באים לידי ביטוי תחומי העניין הספציפיים שלו:

Methodologische Beitraege zu psychophysischen Messungen, 1898 
Die Reproduktion und Assoziation von Vorstellungen, 1907–09 
Die Sprache des Kindes, 1912 
Das Gefuehl, 1931.

חיים אישיים 
היה נשוי לבלה לבית ממלוק. לזוג נולדו 3 ילדים, ביניהם וולטר ורשנר (1983-1904), שבמקצועו היה עורך דין וכיהן כנשיא הקהילה היהודית בציריך ואף שימש נשיא קרן היסוד בשווייץ.

אחיו היה יעקב יהודה ורשנר.

הערות שוליים 

פסיכולוגים יהודים
פילוסופים יהודים
בוגרי אוניברסיטת הומבולדט של ברלין
פסיכולוגים שווייצרים
פילוסופים שווייצרים
פסיכואנליטיקאים יהודים
שווייצרים שנולדו ב-1866
נפטרים ב-1932