פובורסק

פובורסק (באוקראינית: Поворськ, ברוסית: Поворск, בפולנית: Powórsk) הוא כפר אוקראיני באזור ווהלין, כ-25 ק"מ מן העיר קובל. דרך הכפר עוברת מסילת הרכבת קובל-קייב. עיקר פרנסתם של התושבים - בתי מלאכה וחרושת קטנים ומסחר זעיר.

היסטוריה 
ב-1577 השתייכו שטחי הכפר העתידי פובורסק לנחלותיו של הנסיך רומן סנגושקו , ומשנת 1583 לנסיך יאנוש זסלבסקי .

הקהילה היהודית
בסוף המאה ה-19, לאחר שנסללה מסילת הברזל סארני-קובל-בריסק ונקבעה במקום תחנת רכבת, קיבלה פובורסק מעמד של יישוב עירוני והותר ליהודים להתיישב שם. מספר התושבים היה אז 1,315 נפש. בין שתי מלחמות העולם היו בפובורסק יותר מ-200 יהודים, שהיו כשישית מאוכלוסיית היישוב. יהודי פובורסק התפרנסו מסחר בעצים, מחנוונות וממלאכה.

מלחמת העולם השנייה 
פובורסק נכבשה על ידי הצבא הגרמני ב-26 ביוני 1941, מספר ימים לאחר תחילת מבצע ברברוסה. היהודים נשלחו לעבודות כפייה בכריתת עצים ובשירותים. ב-1942 בכמה בתים נקבע גטו שלא גודר. ב-29 באוגוסט 1942 הובאו לגטו בפובורסק יהודים מכפרי הסביבה, ועל הריכוז היהודי הוטלה שמירה הדוקה של שוטרים אוקראינים. עוד קודם לכן התארגנה קבוצת מרי של 12 צעירים והכינה מפות ונשק, שכלל 3 רובים מתוצרת עצמית ונשק דמה (מעץ). משנודע להם על ההסגר, עזבו חברי הקבוצה את פובורסק בהתגנבות יחידים והתרכזו ביערות הסמוכים. שם, תוך שבועיים, השיגו כולם נשק והיו מזוינים. בכ"ב באלול תש"ב (4 בספטמבר 1942) הובלו יהודי פובורסק למלניצה ושם נרצחו כולם. קבוצת הצעירים שיצאה ליער הצטרפה במהרה לגדודו הסובייטי של קארטוכין שהשתייך לחטיבת הקולונל ברינסקי. בשל סכסוכים עם המפקד הועברה קבוצת פובורסק בראשות משה אדלשטיין לגדודו של קונישצ'וק (קרוק), במסגרת האוגדה הרובנאית שבפיקוד הגנרל בגמה. פובורסק שוחררה בידי הצבא האדום ב-3 בפברואר 1944.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

מחוז ווהלין: יישובים
שואת יהודי אוקראינה
קהילות יהודיות שהושמדו בשואה