פוזולי

פוזולי (בערבית: فضولى; 1494 – 1556) הוא שם העט של מוחמד בן סולימאן (محمد بن سليمان), משורר, סופר והוגה דעות משבטי הביאת שמהאוע'וז, בשטחי אזרבייג'ן של ימינו. מגדולי משוררי הדיוואן והספרות האזרבייג'נית. את שיריו כתב באזרית, בערבית ובפרסית. הכיר היטב גם את השפות והספרות העות'מאנית והצ'אגאטאי. בנוסף לכך עסק גם במתמטיקה ובאסטרונומיה.

ביוגרפיה 
מקובל כי פוזולי נולד בסביבות 1494 בשטחי שלטון האק קויונלו בעיראק דהיום, ככל הנראה בכרבלא או בנג'ף. נראה שהשתייך לשבט הביאת, אחד משבטי האוע'וז שהיו קשורים בשבטי הקאי העות'מאנים שהיו מפוזרים ברחבי המזרח התיכון, אנטוליה, והקווקז. אמנם פזולי השתייך לשבטים נוודיים, אבל כבר בדורות שקדמו לו חלה השתקעות ביישובי קבע.

ניכר כי פוזולי קיבל חינוך טוב. בתחילה תחת אביו - שהיה מופתי בעיר אל-חלה - ולאחר מכן תחת מורה בשם רחמת-אללה. בתקופה זו הוא למד פרסית וערבית. לפזולי היה כישרון פואטי מבטיח עוד בצעירותו, ובסביבות גיל 20 הלחין מאסנאבי בשם בנג ובאדה (بنگ و باده; "חשיש ויין"), בו הוא השווה הסולטאן העות'מאני באיזיט השני לחשיש ואת השאה הצפווי אסמאעיל הראשון ליין.

אחד הדברים המעטים הידועים מתקופה זו בחייו של פוזולי הוא מקור שם העט שלו. בהקדמה לאוסף הפואמות הפרסיות שלו הוא אומר: "בימים המוקדמים, כשרק התחלתי לכתוב שירה, כל כמה ימים הייתי חושב על שם עט מסוים, אך לאחר זמן מה מחליף אותו מפני שצץ מישהו אחר הנושא שם זהה." בסופו של דבר החליט על המילה הערבי פזולי שפירושו באופן מילולי "חצוף; לא ראוי; מיותר", כיוון שלדבריו כותרת זו לא תילקח על ידי אף אחד אחר. עם זאת, יש לשם משמעות נוספת (تورية; תוריה, בשירת הדיוון העות'מאנית) כפי שפוזולי עצמו מסביר: "למדתי את כל האמנויות והמדעים ומצאתי שם עט שמרמז גם על כך מכיוון ש"פֻזול" (فضول) במילון הוא צורת הרבים של " פַזְל" (فضل), והוא באותו משקל כמו "עֻלום" (מדעים) ו"פֻנון" (אמנויות).

בשנת 1534 כבש הסולטאן העות'מאני סולימאן הראשון את אזור בגדאד, שם חי פוזולי, מן האימפריה הצפווית. פוזולי, בניסיון להפוך למשורר החצר, חיבר מספר קסידות (שירי תִשׁבָּחָה), בשבח הסולטאן ואנשי פמלייתו. בתמורה הוענקה לו קצבה, אך בשל מורכבויות ביורוקרטיות, הקצבה מעולם לא נתנה בפועל. באחת מיצירותיו הידועות ביותר שלו, המכתב שיכאית נאמה (شکايت نامه; "תלונה"), פוזולי יצא נגד ביורוקרטיה שכזאת והשחיתות הכרוכה בו:

 

אף על פי שגשוג שירתו בזמנו בין העות'מאנים, אובדן הקצבה הותירה אותו ללא ביטחון כלכלי. למעשה, את רוב חייו בילה בקבר עלי מייסד השיעה שבעיר נג'ף, מדרום לבגדאד.

הוא נפטר בהתפרצות מגפה ב-1556, בכרבלא, ייתכן שמכולרה .

ביבליוגרפיה חלקית

יצירות בטורקית אזרבייג'נית 
 דיואן (אוסף פואמות)
 בנג ובאדה (بنگ و باده; חשיש ויין)
 חדיקה' א-סועדאא (حديقت السعداء; גינת התענוגות)
 דאסתאן לילא ומג'נון (داستان ليلى و مجنون; אפוס לילא ומג'נון)
 ריסאל מועמיאת (رسال ﻤﻌﻤيات; חיבור אודות חידות)
 שיכאית נאמה (شکايت نامه; תלונה)

יצירות בפרסית 
 דיואן (אוסף פואמות)
 אניס אל-קלב (انیس القلب; חבר הלב)
 הפת ג'אם (هفت جام; שבעה גביעים)
 רנד וזאהיד (رند و زاهد; נהנתן וסגפן)
 ריסאל מועמיאת (رسال ﻤﻌﻤيات; חיבור אודות חידות)
 סחת ומערוז (صحت و معروض; בריאות וחולי)

יצירות בערבית 
 דיואן (אוסף פואמות)
 מטלע אל-אִעְתיקאד (مطلع الاعتقاد; הולדת האמונה)

זכירתו 
באזרבייג'ן קראו לכמה מקומות על שמו של פוזולי:
 רחוב וכיכר במרכז באקו, כמו גם ברחובות בערים רבות אחרות של אזרבייג'ן
 מחוז ועיר באזרבייג'ן.
 כפרים שני מחוזות של אזרבייג 'אן.
 מכון כתבי יד. מ. פזולי בבאקו.
 בית הספר מ. פזולי במחוז אורדובאד באזרבייג'ן.

קישורים חיצוניים 

 פוזולי, בarchive.org
 מוחמד פוזולי - ביוגרפיה קצרה ותרגומים נבחרים מלילא ומג'נון
 פוזולי
 Fuzûlî ב"היסטוריה של האימפריה העות'מאנית וטורקיה המודרנית", סטנפורד ג' שו
 

משוררים ערבים
האימפריה העות'מאנית: אישים
משוררים אזרים
משוררים פרסים
מוסלמים שיעים
משוררים מימי הביניים
ילידי 1494
נפטרים ב-1556