מלון הנשיא

מלון הנשיא הוא בית מלון נטוש, הנמצא ברחוב אחד העם 3, בשכונת טלביה שבירושלים. המלון היה אחד המלונות הראשונים שהוקמו בירושלים לאחר קום המדינה, והמלון השני בעיר שהייתה בו בריכת שחייה (לאחר מלון ימק"א ירושלים).

לאחרונה, המבנה נרכש על ידי איש העסקים נחום רוזנברגר, ונתרם על ידו לעמותת המרחב החברתי לטובת הקמת מרכז חברתי-קהילתי בחמש השנים הקרובות.

היסטוריה
את הקמת המלון יזם איש העסקים חיים שיף, בשיתוף עם קבוצת משקיעים, וביניהם אברהם פייג איש עסקים מבלגיה. שמה הרשמי של החברה שהקימה וניהלה את המלון היה "מלונות איילה" בע"מ, על שם איילה, רעייתו של חיים שיף. בניית המלון החלה בשנת 1951 בהשקעה של 2.5 מיליון ל"י, מתוכם 285 אלף היו הלוואה מהמדינה. בניית האגף הראשון של המלון, בו 64 חדרים, הושלמה באוקטובר 1953, והוחל בבניית אגף נוסף בו 84 חדרים. במרץ 1954 מספר פועלי בניין שעבדו באתר השביתו את העבודה בגיבוי מועצת פועל ירושלים, בטענה כי לא שולם להם שכרם, וכי הקבלן לא הפריש עבורם תשלומים שונים כחוק, אולם לבסוף יושרו ההדורים והבניה הושלמה.

ב-13 באפריל 1954 נערך טקס חנוכת המלון במעמד ראש הממשלה, משה שרת.

פרשת הכשר המלון
המלון תוכנן מראש כמלון כשר ונבנו בו שני מטבחים נפרדים לבשר וחלב. עם פתיחת המלון הוא נקלע לקשיים כספיים וחיים שיף ביקש הלוואה ממשלתית לכיסוי חובות לספקים, מאחר שתזרים המזומנים לא הספיק כדי לכסות את ההוצאות. בנובמבר 1954, פנה הרב הראשי יצחק אייזיק הלוי הרצוג במברק לשר האוצר בבקשה שיאשר את ההלוואה, מאחר שמלון הנשיא היה המלון היוקרתי היחיד בירושלים שהייתה לו תעודת כשרות. בשנת 1957, יזם שיף את הקמתה של בריכת ירושלים במושבה הגרמנית בירושלים, בריכה ציבורית גדולה. בניית הבריכה הביאה למחאה גדולה של הציבור החרדי בירושלים נגד הבריכה בה רוחצים במעורב גברים ונשים. כתגובה להקמת הבריכה הוסר ההכשר ממלון הנשיא ושיף הסכים למכור את חלקו בבריכת השחיה. בריכת ירושלים נמכרה לקיבוצים קריית ענבים ורמת רחל בשיתוף עם המושב שורש ונפתחה לקהל ב-28 ביולי 1958 בניהול של מושב שורש. לאחר שמכר את הבריכה הופעל כנגד שיף לחץ לסגור גם את הבריכה שפעלה בתוך מלון הנשיא, כתנאי להחזרת הכשרות. והוא פנה לבית המשפט הגבוה לצדק בבקשה שיורה לרבנות להחזיר לו את הכשרות.

סגירת המלון

ב-1988 רכשה את המלון חברת אפריקה ישראל מגורים, לאחר שחיים שיף נקלע שוב לקשיים כספיים. המלון הושכר לסוכנות היהודית, והמבנה שימש כמרכז קליטה לעולים מאתיופיה, לאחר "מבצע שלמה". במקביל האגף הנוסף של המלון שימש למשרדיה הראשים של החברה הממשלתית למדליות ומטבעות. במשך השנים ניסתה אפריקה ישראל לשנות את יעודו של המלון למגורים, ללא הצלחה. בשנת 2014 הגיעו עיריית ירושלים ואפריקה ישראל להסכמות לפיו המלון יוסב למלון חדש בן 180 חדרים, בשילוב מגורים. אך, נכון לשנת 2019, התוכנית טרם הגיעה לשלב מימוש. המלון ניצב נטוש במשך 30 שנה, והיום המבנה עצמו מוזנח ואף הוגדר כמסוכן.

בזמן המחאה החברתית בקיץ 2011 פלשה למבנה קבוצת "בית ריק", קבוצה של אמנים פעילים חברתיים שפעלה בו במשך כמה חודשים, וארגנה בו הופעות פרפורמנס, מוזיקה ותערוכת אמנות.

ב-2021 רכשה את מבנה המלון הנטוש קבוצת משקיעים, בהם בעלי רשת המרכולים אושר עד, תמורת 82 מיליון שקל.

המבנה

מבנה המלון תוכנן על ידי האדריכל אלכסנדר פרידמן בשותפות עם האדריכל מאיר רובין. רובין כיהן במקביל באותה תקופה גם כסגן ראש עיריית ירושלים מטעם מפלגת חרות ואישר למלון לבנות קומה חמישית בניגוד לתוכנית המתאר. את הריהוט ועבודות העץ במלון סיפק מפעל הרהיטים של ליאו ויסמן.

"המרחב החברתי" מלון הנשיא 

החל משנת 2023 פועל במלון הנשיא מיזם המרחב החברתי, במסגרתו עבר המלון שיפוץ מקיף תוך שחזור ושימור האלמנטים ההיסטוריים של המבנה. הבניין משמש כבית לעמותות, עסקים חברתיים, מרכזי קהילה, אמנים, יוצרים ועוד תחת הכותרת 'בית למעמד היצירתי בירושלים'. במקום פועל גם בית קפה חברתי ומרכז לאירועי חברה ותרבות. בנוסף על כך, במרכז פועל גם בית המדרש העברי.

קישורים חיצוניים

 אלי אלון, סיפורו של מלון "הנשיא" בירושלים

הערות שוליים

הנשיא
הנשיא
טלביה: מבנים
המרחב החברתי