יחסי בלארוס–מקסיקו

יחסי בלארוס–מקסיקו הם היחסים הבילטרליים שבין רפובליקת בלארוס לבין המדינות המקסיקניות המאוחדות. בלארוס מיוצגת במקסיקו על ידי השגרירות שלה בהוואנה ולמקסיקו קונסוליה לשם כבוד במינסק, והיא מיוצגת בבלארוס על ידי השגרירות שלה במוסקבה.

היסטוריה 
במהלך שלהי המאה ה-19 וראשית המאה ה-20 היגרו למקסיקו כמה מאות מהגרים מבלארוס של ימינו, רובם יהודים. בדצמבר 1922 בלארוס הפכה לחלק מברית המועצות, וקיבלה עצמאות רק 69 שנים אחר כך, ב-26 בדצמבר 1991 כחלק מפירוק ברית המועצות. זמן קצר אחר כך, בינואר 1992, מקסיקו ובלארוס כוננו יחסים דיפלומטיים. מאז, היחסים הדיפלומטיים בין המדינות נוטים להיות מצומצמים ומתקיימים בעיקר במסגרת וועידות בינלאומיות, דוגמת האומות המאוחדות.

בדצמבר 2007 העצרת הכללית של האו"ם ערכה הצבעה בנושא זכויות האדם בבלארוס, עם התייחסות לבחירות שנערכו במדינה שנה קודם לכן, הצבעה בה מקסיקו נמנעה. בספטמבר 2008 בלארוס ומקסיקו חתמו על הסכם לקידום ויצירה של מנגנון השקעות הדדיות. ההסכם נחתם במינסק על ידי סגני שרים משתי המדינות. באותה שנה, הסכם בנוגע להקמת נציבות סחר משותפת נחתם גם הוא.

במרץ 2016 פתחה מקסיקו קונסוליה של כבוד במינסק.

סחר 
בשנת 2018 עמד היקף הסחר בין שתי המדינות על 9.6 מיליון דולר. עיקר הייצוא של בלארוס כלל מתכות, צמיגים, ואילו עיקר הייצוא של מקסיקו לבלארוס כלל בירה מאלט, טקילה וצינורות.

הערות שוליים