מריון אלן

מריון פיטמן אלן (באנגלית: Maryon Pittman Allen; 30 בנובמבר 1925 – 23 ביולי 2018) הייתה עיתונאית אמריקאית, שכיהנה כחברת הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת אלבמה במשך חמישה חודשים בשנת 1978, לאחר שבעלה, ג'יימס אלן, נפטר בעודו מכהן בתפקיד.

ביוגרפיה

תחילת דרכה וקריירה עיתונאית 
מריון פיטמן נולדה במרידיאן שבמדינת מיסיסיפי בשנת 1925. בשנה שלאחר מכן עברה משפחתה לבירמינגהאם שבאלבמה, שם ייסד אביה סוכנות טרקטורים והעיר הייתה למקום בו גדלה והתחנכה. בשנים 1944–1947 למדה עיתונאות באוניברסיטת אלבמה אך לא השלימה את לימודיה. בשנת 1946, בהיותה סטודנטית, נישאה לג'ושוע מוּלינס ב-17 באוקטובר אותה שנה. הזוג חבק שלושה ילדים, שעדיין היו צעירים ב-1959 כאשר הנישואים נחתמו בגירושין.

לאחר גירושיה החלה פיטמן את ניסיונותיה להשתלב במעגל התעסוקה. תחילה עבדה כסוכנת ביטוח ובהמשך הייתה עורכת מדורי שים בחמישה עיתונים שבועיים בבירמינגהאם רבתי. נתיבתה המקצועעית בעולם העיתונות הובילו אותה להיות חברת סגל העיתון "בירמינגהאם ניוז" (The Birmingham News). במסגרת תפקיד זה פגשה לראשונה ב-1964 את ג'יימס אלן, אז סגן מושל אלבמה, כאשר ריאיינה אותו בקשר לנאום שנשא בפני פדרציית מועדוני הנשים באלבמה. היא ואלן, שהיה אלמן בעל שני ילדים, חיבבו זה את זה ונישאו באוגוסט 1964, כעבור סדרת חיזורים בני ארבעה חודשים בלבד.

לאחר נישואיה השניים הפכה מריון פיטמן אלן לבת זוג פוליטית. כסגן המושל, ג'יימס אלן נאלץ לנהל ישיבה מיוחדת של הסנאט המדינתי של אלבמה אותה כינס מושל אלבמה ג'ורג' וולאס שלושה ימים טרם חתונתו. במאמר שפרסמה פיטמן זמן קצר לאחר מכן, כתבה כי כינוס בית המחוקקים אלבמה הביא לכך שלזוג הטרי היה "ירח הדבש הפוליטי ביותר בהיסטוריה".

בשנת 1967, באותה השנה בה תמה כהונתו של בעלה כסגן המושל, גילתה מריון אלן כי היא מחלת השחפת מקוננת בגופה וכתוצאה מכך עברה טיפול תרופתי במשך חודשים אחדים. בשנה העוקבת כתבה סדרת מאמרים לעיתוני אלבמה בהם גוללה את חוויותיה. המאמרים שלה תיארו את מערכי הטיפולים הרפואיים בבתי החולים של מדינת אלבמה, ובלטה בהם הפצרתה בתושבי המדינה לעבור תבחין עורי לגילוי שחפת ובדיקת קרני רנטגן בבית החזה. ב-1968 נבחר ג'יימס אלן לסנאט של ארצות הברית. עם כניסתו לתפקיד בינואר 1969, רעייתו עמדה לימינו וליוותה אותו לגבעת הקפיטול שבוושינגטון הבירה. היא המשיכה לעבוד כעיתונאית, וכתבה טור חדשות סינדיקטי בשם "הרהוריה של תרנגולת חדשותית" בעיתוני אלבמה. הטור זכה בפרס איגוד העיתונות באלבמה כ"טור המקורי הטוב ביותר".

בסנאט של ארצות הברית 
בעקבות התקף לב, נפטר ג'יימס אלן במפתיע ב-1 ביוני 1978 בעודו חבר הסנאט האמריקאי. שבוע לאחר מכן, ב-8 ביוני 1978, מונתה אלמנתו בידי המושל ג'ורג' וולאס למלא את מקומו של בעלה בקונגרס של ארצות הברית. בסנאט הייתה לחברה בשתי הוועדות בהן היה חבר בעלה המנוח, ועדת החקלאות, התזונה והיערנות ו-ועדת המשפט. מאמציה להתקבל ולוועדת הכללים והניהול של הסנאט. היא הייתה האישה הראשונה שכיהנה כחברה בוועדת המשפט.

באוקטובר 1978 הצביעה בעד הצעה להתיר למדינות שאשררו את התיקון לשוויון זכויות (ERA) לחזור בהן ולבטל לאלתר את אשרור התיקון. באותה תקופה, 35 מדינות אשררו את התיקון לשוויון זכויות, פחות שלוש מכמות המדינות המינימלית שנדרשה להיות מושגת עד מרץ 1979 במטרה שיתווסף באורח קבוע ורשמי לחוקת ארצות הברית. ההצעה לאפשר למדינות לבטל את האשרורים שלהן לא זכתה לרוב במליאת הסנאט, לכן חברי הסנאט חברו לעמיתיהם בבית הנבחרים של ארצות הברית כדי להוסיף שלוש שנים נוספות לאשרור, אם כי יוזמה זו לא הניבה פירות.

לאחר מינויה לסנאט, אלן החליטה להעמיד עצמה לבחירה מחודשת בבחירות מיוחדות לאיוש השנתיים שנותרו לכהונת בעה. המושל וולאס עתיד היה להתמודד בעצמו לסנאט אם כי בסופו של דבר מיאן לעזוב את אחוזת המושל במונטגומרי, שהפך את היוצרות והציב תא אלן בראש המועמדים המועדפיים. עם זאת, תדמיתה ניזוקה לאחר שהעיתון "וושינגטון פוסט" פרסם ריאיון שהעניקה לכתבת סאלי קווין. קווין ציטטה הצהרות של אלן שנתפשו כביקורתיות כלפי המושל וולאס ורעייתו הגברת הראשונה לורלין וואלאס. אלן טענה כי קווין עיוותה את התבטאויותיה, אך דבריה מהריאיון החמיצו את דעתם של תושבי אלבמה על אלן, וחלקם הטילו ספק בשיקול דעתה למתן ריאיון לוושינגטון פוסט, שתושביה השמרניים של אלבמה ראו בו שופר ליברלי. בבחירות המקדימות שנערכו במפלגה הדמוקרטית זכתה ב-5 בספטמבר 1978 ב-44% מקולות הבוחרים, אך לא הצליחה לזכות ברוב הסופי שהיה נחוץ כדי למנוע סיבוב שני. בסיבוב השני שהתקיים ב-26 בספטמבר היא הפסידה לחבר הסנאט של אלבמה דונלד סטיוארט בפעיר של למעלה מ-120,000 קולות. סטיוארט נבחר להשלים את שארית כהונתו של ג'יימס אלן ב-7 בנובמבר, ואלן עזבה את הסנאט למחרת.

בתקופת כהונתה הייתה מריון אלן אחת משתי הנשים היחידות בסנאט. השנייה הייתה מיוריאל האמפרי, שמונתה בינואר 1978 למלא את מקומו של בעלה יוברט האמפרי שנפטר גם הוא בעודו בתפקיד. גם האמפרי עזבה באותו היום של אלן כשנבחר יורש באופן חוקי.

בערוב ימיה 
בתום כהונתו הקצרה בסנאט של ארצות הברית, עבדה אלן תקופה מסוימת כבעלת טור ב"וושינגטון פוסט" בו סיקרה את חיי החברה בוושינגטון הבירה, אותו עיתון שתרם לסיום דרכה הפוליטית. בשנים מאוחרות יותר היא שבה לאלבמה, שם ביצעה עבודות יחסי ציבור אצל סוחר עתיקות ועבור בית מכירות פומביות בברמינגהאם. בריאיון שהעניקה לסוכנות הידיעות "AP" ב-1998 בו נשאלה כיצד היא תרצה להיזכר ומהי תהא מורשתה, ענתה:  ב-23 ביולי 2018 הלכה לעולמה בגיל 92.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

בני זוג של פוליטיקאים אמריקאים
חברי הסנאט של ארצות הברית מאלבמה
חברי הסנאט של ארצות הברית שמונו לתפקידם
סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
עיתונאיות אמריקאיות
סגל וושינגטון פוסט
בוגרות אוניברסיטת אלבמה
בוגרי אוניברסיטת אלבמה
סנאטוריות חברות המפלגה הדמוקרטית
עיתונאים אמריקאים
אמריקאיות שנולדו ב-1925
אמריקאים שנולדו ב-1925
אמריקאיות שנפטרו ב-2018
אמריקאים שנפטרו ב-2018