אוסקר פריירה

אוסקר פריירה גומס (בספרדית: Óscar Freire Gómez; נולד ב-15 בפברואר 1976) הוא רוכב אופני כביש ספרדי לשעבר. פריירה נחשב לאחד הרוכבים הספרדים החזקים והבולטים ב, בזכות הישגיו שכוללים 3 זכיות במדליות זהב באליפות העולם, 7 קטעים בוואלטה אספנייה, 11 קטעים בטירנו - אדריאטיקו (וניצחון במהדורה של 2005) ו-4 קטעים בטור דה פראנס. פריירה הצטיין גם במרוצים חד יומיים, הוא ניצח שלוש פעמים במילאנו - סן רמו ופעם אחת בגנט - וולגם.

קריירה

Vitalicio Seguro (1998-1999) 
פריירה נולד ב-15 בפברואר 1976 בטורלבגה, עיר בספרד. ב-1997 הוא זכה במדליית כסף באליפות העולם באופני כביש עד גיל 23, לאחר שהפסיד לקורט אוורסן בספרינט רב משתתפים. ב-1998 הוא חתם בקבוצת Vitalicio Seguros  הספרדית.

בסוף עונת 1999, ניצח פריירה את אליפות העולם במקצה העלית שהתקיימה בורונה, לאחר בריחת סולו.

מאפי קוויק סטפ (2000–2002)

מדליות באליפות העולם 
פריירה הצטרף לקבוצת מאפי קוויק סטפ האיטלקית, הוא ניצח שני קטעים בטירנו - אדריאטיקו וסיים שלישי במילאנו - סן רמו, כשמקדימים אותו פאביו באלדאטו ואריק צאבל המנצח. הוא סיים תשיעי במרוץ אמסטל גולד ותשיעי בקלאסיקה סן סבסטיאן. פריירה ניצח שני קטעים בוואלטה אספנייה וזכה שוב במדליה באליפות העולם, הפעם ארד באליפות שנערכה בפלואה.

ב-2001 פריירה סיים שני בפריז–טור, לאחר שניצח את הספרינט מהפלוטון בפער של 2 שניות מרישאר וירנק המנצח. הוא זכה במדליית זהב שנייה בשלוש שנים באליפות העולם, מקדים את פאולו בטיני ואת אנדרז' האופטמן הסלובני בספרינט רב משתתפים בליסבון. ב-2002 השתתף פריירה לראשונה בטור דה פראנס וניצח את הקטע השני.

רבובנק (2003–2011) 

פריירה הצטרף לקבוצת רבובנק ההולנדית (כיום נקראת יומבו–ויסמה). הוא סיים שני בחץ ברבנט וניצח קטע בוולטה אה קטלוניה. הוא סיים תשיעי באליפות העולם, לאחר שהגיע 12 שניות אחרי איגור אסטרלואה, בן מדינתו שזכה במדליית זהב. ב-2004, רשם פריירה הישגים גדולים. הוא ניצח את המונומנט מילאנו - סן רמו וקטע בטירנו - אדריאטיקו. הוא התחרה באולימפיאדת אתונה, אך לא סיים את מרוץ הכביש. פריירה ניצח קטע בוואלטה אספנייה וזכה בפעם השלישית באליפות העולם, עם ניצחונו הפך לרוכב הספרדי המעוטר ביותר באליפות העולם. הוא סיים שלישי בפריז–טור.

ב-2005, ניצח תחילה פריירה בשני מרוצים חד יומיים בספרד. לאחר מכן ניצח במרוץ טירנו - אדריאטיקו וגם בשלושה קטעים במרוץ. הוא סיים חמישי בלה פלש ואלון ובמילאנו - סן רמו. פריירה ניצח את חץ ברבנט, כשהוא מקדים את מרק לוץ ואת אקסל מרקס.

ב-2006 ניצח פריירה בקטע נוסף בטירנו - אדריאטיקו ובפעם השנייה ברצף בחץ ברבנט. הוא ניצח קטע אחד בוואלטה אל פאייס ואסקו ובטור דה סוויס. פריירה רשם הופעה מוצלחת בטור דה פראנס עם ניצחון ב-2 קטעים, אך נטש את המרוץ בקטע ה-18. אחרי הטור, ניצח בקלאסיקת ואטנפול.

את 2007 פתח פריירה עם ניצחון במרוץ חד יומי בספרד, הוא ניצח בשני קטעים בוואלטה אה אנדלוסיה ואת המרוץ עצמו. פריירה ניצח בפעם השנייה במילאנו - סן רמו, מנצח את אלן הווארד דייוויס (מקום שני) ואת תום בונן (מקום שלישי) בספרינט רב משתתפים. הוא ניצח בפעם השלישית ברצף במרוץ "חץ ברבנט" וסיים שלישי בגנט - וולגם. פריירה סיים שמיני במרוץ אמסטל גולד וסיים שני בקלאסיקת ואטנפול. הוא ניצח בשלושה קטעים בוואלטה אספנייה וסיים שלישי בפריז–טור.

הניצחונות הראשונים של פריירה בעונת 2008 הגיעו בטירנו - אדריאטיקו, כאשר ניצח בשלושה קטעים. באפריל הפך פריירה לספרדי הראשון שמנצח בקלאסיקה גנט - וולגם. הוא ניצח קטע בטור דה סוויס, קטע בטור דה פראנס ואת הקטגוריית הנקודות במרוץ, עם 270 נקודות. מקדים את תור הוסהובד ואריק צאבל. הוא ניצח קטע בוואלטה אספנייה. ב-2009 ניצח בשני קטעים בטור דה רומאנדי.

ניצחון שלישי במילאנו - סן רמו 
ב-2010 ניצח תחילה במרוץ חד יומי בספרד, ואז בשני קטעים בוואלטה אנדלוסיה. במרץ, ניצח בפעם השלישית במילאנו - סן רמו לאחר שהקדים את תום בונן ואלסנדרו פטאקי. עם ניצחונו הפך לרחוב הספרדי הכי הישגי לאחר שעקף את מיגל פובלט. הוא ניצח שני קטעים בוואלטה אל פאייס ואסקו וסיים שישי באליפות העולם בג'ילונג. בסוף העונה ניצח לראשונה בפריז–טור. בעונתו האחרונה ברבובנק (2011) ניצח פריירה בשני קטעים בוואלטה אנדלוסיה וסיים תשיעי באליפות העולם.

קטושה (2012)
בעונתו האחרונה בקריירה חתם פריירה בקבוצת קטושה הרוסית, הוא ניצח קטע בטור דאון אנדר ובוואלטה אנדלוסיה. הוא רשם עונת מוצלחת בקלאסיקות האביב, אך לא הצליח לנצח אף מרוץ כאשר סיים 7 במילאנו - סן רמו, 2 בE3 פרייס פלנדרן, 4 בגנט - וולגם, 2 בחץ ברבנט, ו-4 במרוץ אמסטל גולד. הוא נבחר לטור דה פראנס אך פרש לפני הקטע ה-7. במרוץ האחרון בקריירה שלו התחרה באליפות העולם וסיים במקום העשירי, 10 שניות אחרי פיליפ ז'ילבר. הוא פרש בתום עונת 2012, כשהוא בן 36.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

רוכבי אופניים ספרדים
מנצחי קטעים בטור דה פראנס
אלופי העולם באופני כביש (עלית גברים)
ספרדים שנולדו ב-1976