בלכהמר

בלכהמר (בגרמנית: Blechhammer) היה מחנה בשלזיה עילית (כיום בדרום-מערב פולין), כ-30 ק"מ ממערב לגליוויצה, בו התקיימו מפעלי כימיקלים תחת שלטונה של גרמניה הנאצית, וכן מחנות שבויי מלחמה ומחנות עבודת כפייה.

הקמת המחנה והגעת אסירים
אסירי מחנה העבודה החלו להגיע ב-17 ביוני 1942, וביולי 1944 הועברו 400-500 יהודים מגטו טרזין לבלכהמר. ב-1 באפריל 1944 החלו  4,000 אסירים בייצור שמן סינתטי בבלכהמר, ומחנה זה הפך באפריל 1944 למחנה לוויין של מחנה ההשמדה אושוויץ: Arbeitslager Blechhammer.

מפעלי כימיקלים 
שני מפעלים באזור, "בלכהמר צפון" שמדרום לסלאבייצ'יצ'ה (Sławięcice) ו"בלכהמר דרום" (8 ק"מ ממחנה בלכהמר), כונו "פטיש שחור" על ידי מטוסי בעלות הברית. המתקנים היו בנויים במרחק כ-3  ק"מ זה מזה. בדומה למפעלים בגלזנקירכן, גם במפעלי בלכהמר נעשה שימוש בפחם ביטומני בתהליך ברגיוס כדי לסנתז שמן חליפי. ביוני 1944 החשיב חיל האוויר של צבא ארצות הברית את בלכהמר כאחד מארבעה "מפעלי השמן הסינתטיים העיקריים תחת גרמניה הנאצית". חיל האוויר האמריקני הטיל 7,082 טון פצצות על בלכהמר.

פינוי 
ב-25 בינואר 1945 הוצאו אסירים במחנה העבודה בצעדת מוות במשך חמישה ימים עד ברגן בלזן. כ-20% מתו בדרך. קבוצות קטנות הצליחו לברוח. במרץ 1945 פונו שבויים נוספים. אסירי מחנה אחד בבלכהמר הוצעדו לרגנסבורג ואסירי מחנה אחר בבלכהמר הוצעדו ללנדסהוט (Landshut).

לאחר המלחמה
מפעלי בלכהמר פורקו לאחר המלחמה בידי הסובייטים.

קישורים חיצוניים

 בלכהמר באנציקלופדיה של השואה באתר יד ושם.

הערות שוליים 

המשרד הראשי לביטחון הרייך
אושוויץ
מחנות ריכוז בפולין