המדד הבין-לאומי לאיכות הסביבה

המדד הבין-לאומי לאיכות הסביבה (באנגלית: Environmental Performance Index; בראשי תיבות: EPI) בוחן ומכמת את פעילותה של מדינה ביחס לביצועים בתחום איכות הסביבה. הגורמים אשר מרכיבים את המדד הם זיהום אוויר, איכות המים, מגוון ביולוגי, סביבה ימית, פליטת גזי חממה ועוד. במדד ניתן לקבל ציון מ-1 עד 100.

הנתונים הנמדדים ומשקלם

היסטוריה 
הרעיון שעומד מאחורי המדד הוא לכמת בצורה אמפירית מדדים אלו על מנת למצוא בעיות בקלות, להבחין במגמות, לזהות הצלחות וכישלונות, למצוא שיטות מוצלחות, ולמקסם את התועלת של השיטות בהן משתמשים כדי לשפר את איכות הסביבה.

גרסה מוקדמת יותר של ה-EPI נוסתה בגרסת הפיילוט שלה בשנת 2000 ונקראה (Environmental Sustainability Index - ESI). שני המדדים פותחו על ידי חוקרים מאוניברסיטת ייל וחוקרים מאוניברסיטת קולומביה. מרכז המחקר המשותף  והפורום הכלכלי העולמי מודדים את הקיימות הסביבתית באמצעות השוואה בין מדינות שונות על ידי מדדי ה-ESI.

הגרסה הראשונה של ה-EPI פורסמה ב-2002, על מנת להשיג את המטרות שהציבו בפסגת המילניום (כינוס המנהיגים הגדול ביותר שהתרחש ב-2000).

ה-EPI עובד בעזרת אותם מדדים של ה-ESI, אך בעוד שה-ESI בודק קיימות סביבתית באמצעות השוואה למדינות אחרות, עובד ה-EPI על אינדיקטורים מדידים מוחלטים, ובשל כך יותר נוח ליישם אותו בצורה רטרואקטיבית. הצורה העיקרית בה מודדים מדדי בר-קיימא בעולם היא בעזרת ה-EPI. שווייץ מובילה את המדד בכך שהיא דואגת לאיכות אוויר טובה והגנה על האקלים בעזרת שמירה על מיזמים ארוכי טווח לשיפור הסביבה.

שימושים 
המדד נועד לשקף עד כמה מצליחות מדינות לעמוד במטרות שהציבו לעצמן בתחום איכות הסביבה ובמשימות שנועדו להשגת מטרות אלה. המדד מאפשר למדינות הנמצאות בראשו לקבל הכרה בינלאומית ולשמש מודל לחיקוי. המדד מעניק הכוונה ושיטות פעולה למנהיגים המעוניינים בשיפור מצב איכות הסביבה במדינותיהם.

המדד מאפשר שיפור באיסוף הנתונים החסרים במדדים מתחומי החקלאות, מקורות מים, ניהול פסולת, והמגוון הביולוגי, כך שמדינות תקבלנה תמונת מצב עדכנית שניתן לפעול על בסיסה. המדד נוצר על מנת לשמש בעיקר פוליטיקאים, מדענים, ופרסומאים ואולם המידע נגיש לכלל הציבור.

במדד חסרים היבטים של תלות של מדינות במשאבים ממקומות אחרים, או השפעה שלהן על זיהום במדינות אחרות, היבטים שמדדים כמו "טביעת רגל אקולוגית" או "טביעת רגל מימית" מתייחסים אליהם בצורה מפורטת. חולשה אחרת של המדד היא הסתמכותו על דיווחים עצמיים של מדינות. גם החוקרים עצמם מודים כי יש מדינות שמוסרות נתונים לא מדויקים על מנת להציג תמונה טובה יותר של עצמן.

(Global Green Economy Index (GGEI 
זה מדד הבודק את הכלכלה והחברה במדינות, על מנת לבחון יוזמות הנוגעות לאיכות הסביבה ואת עמידת הנהגת המדינה בהתחייבויותיה בכל הנוגע לאיכות הסביבה. מדד זה מוסיף אינדיקטורים כמו תחבורה, בניינים, ואנרגיה.

ב-2018, המדד דירג 180 מדינות שונות על פי 24 אינדיקטורים שונים ובעשר קטגוריות. מתוך המדד עולה כי שיפור במצב הכלכלי, בבריאות אזרחי המדינות ובשגשוגה משמעותו גם התחזקות של התעשייה והתעצמות מגמת העיור, ולבסוף גם פגיעה בסביבה הטבעית.

המדדים לפי שנים 

2016-

1. פינלנד 90.88

2. איסלנד 90.51

3. שוודיה 90.43

4. דנמרק 89.21

5. סלובניה 88.98

6. ספרד 88.91

7. פורטוגל-88.63

8. אסטוניה 88.59

9. מלטה 88.48

10. צרפת 88.20

11. ניו זילנד 88.00

12. בריטניה 87.38

13. אוסטרליה 87.22

14. סינגפו 87.04

15. קרואטיה 86.98

16. שווייץ 86.93

17. נורווגיה 86.90

18. אוסטריה 86.64

19. אירלנד 86.60

20. לוקסמבורג 86.58

21. יוון 85.81

22. לטביה 85.71

23. ליטא 85.49

24. סלובקיה 85.42

25. קנדה 85.06

26. ארצות הברית 84.72

27. צ'כיה 84.67

28. הונגריה 84.60

29. איטליה 84.48

30. גרמניה 84.25

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

מדדים כלכליים
שמירת הסביבה