פסוי קורולנקו

פסוי גלקטינוביץ' קורולנקו (ברוסית: Псой Галактионович Короленко; תעתיק לטיני: Psoy Galaktionovich Korolenko; יליד 1967) הוא שם הבמה של הפזמונאי, הזמר, וחוקר הספרות היהודי־רוסי פאבל אדוארדוביץ' ליאון. קורולנקו ידוע בסגנונו הייחודי, הכולל קשת רחבה של רמיזות תרבותיות וציטוטים מוזיקליים ממגוון מסורות ושפות מחד, ושימוש בגסויות ובהופעה אינפנטלית מכוונת מאידך. הוא מופיע רבות מחוץ לרוסיה, בעיקר בארצות הברית, אירופה, וישראל, אליה הוא מגיע מדי שנה. הוא מוכר במיוחד בסצנת הכלייזמר הבינלאומית, ושיתף פעולה עם אמנים כמיכאל אלפרט, דניאל קאהן, אוי דיוויז'ן וג'וליאן קאוטסקי.

פסוי ידוע בשל השתתפותו בפרויקטים המוזיקליים "יושקה קומט צוריק" ו"Yiddish glory", שהיה מועמד לגראמי. הפרויקטים משחזרים שירים ביידיש משלהי האימפריה הרוסית ומברית המועצות של תחילת המאה העשרים, אשר נגנזו בידי המשטר לאחר מלחמת העולם השנייה. חלק מהשירים הם שירי חיילים, אשר הושרו בסביבה עוינת, כהתנגדות לדרישת להתנצרות כפויה. חלק אחר הוא שירים יהודיים־סובייטיים מתקופת השואה שנמצאו במקבץ של חוקר המוזיקה היידית משה ברגובסקי. ברגובסקי תכנן לפרסם את השירים כאנתולוגיה, אך הוגלה לסיביר בשל גלי האנטישמיות הסובייטית לאחר מלחמת העולם השנייה. הארכיון נחשב במשך שנים אבוד, ונמצא רק בשנות התשעים על ידי חוקרת היידיש אנה שטרנשיס. עבודת השחזור הייתה מורכבת, כיוון שבמקרים רבים היו ידועות רק מילות השירים, ולא לחנם.

מקור הכינוי 
לפאבל ליאון דוקטורט בספרות רוסית מטעם אוניברסיטת מוסקבה. עבודותו עסקה ביצירתו של הסופר הרוסי ולדימיר גאליאקטיביץ קורולנקו. השם הבדוי "פסוי קורולנקו", התקבל מתוך מכתבו של הסופר קורולנקו, הלועג למנהג לקרוא לילדים על שם קדושים נוצריים: "לך קוראים הילאריון, לאבא גלקטיון. אם הייתי נולד ביום הקדוש פסוי - הייתי פסוי קורולנקו." לשם קונוטציה הומוריסטית, בשל דמיונו למילה הרוסית "pyos", שמשמעה כלבלב, אך גם קונוטציה רצינית, בשל הקשר אל הקדוש המצרי פסוי, שנחשב מכובד בכנסייה האורתודוקסית. לטענת פסוי, הסופר מהווה השראה ליצירתו, בשל עיסוקו הרב במיעוטים ובאחרות, ובשל תמיכתו החלוצית בזכויות אדם אוניברסליות והתנגדותו לאנטישמיות.

סגנון 
פסוי מוכר בשל סגנונו, בו קיים ערבוב שפות, גסויות בטקסטים, ורמיזות תרבותיות בלתי צפויות. רמיזות אלה מגוונות מאוד, וכוללות נושאים שנעים מספרות רוסית גבוהה, שאנסון צרפתי, פולקלור יידי, ועד לתרבות פופולרית רוסית. לעיתים הוא מתרגם שירים ומבצע גרסאות כיסוי, במיוחד לשירים מתחילת המאה העשרים. שירתו מלווה בכלי מקלדת, לרוב בסינתיסייזר של קסיו עם גוון האקורדיון מופעל. הוא מבצע ניסויים מוזיקליים רבים ומשלב מסורות שירים שונות, ככלייזמר, פופ סובייטי, ראפ ובלוז. הוא שר בכ-6–7 שפות, בעיקר ברוסית, יידיש, אנגלית וצרפתית, לעיתים קרובות על ידי ערבוב של כמה מהן בו זמנית, לפעמים עם תוספות בשפות אחרות, למשל באוקראינית.

דוגמה לסגנון כזה היא שירו "בוראטינו", שמרפרר לספר הילדים "בוראטינו" של אלכסיי ניקולאייביץ' טולסטוי. הוא מתחיל בחזרה קצבית, א־קאפלה, על אותה השורה: "Buratino byl tupoy" ("בוראטינו היה טיפש"). השורה מחליפה את מילותיה לאחר מספר חזרות, והופכת לבסוף, דרך ערבוב הברות, לשורה באיטלקית. השיר מהווה מעין פארודיה על מוזיקת הראפ והטראנס. דוגמה נוספת לסגנונו היא השיר "Ekh lyuli lyuli" שנעשה בשיתוף עם דניאל קאהן ואוי דיוויז'ן. השיר מתחיל מגרסת כיסוי לניגון של חיילים יהודים שגויסו לצבא האימפריה הרוסית בימי ניקולאי השני, המתאר את שגרת שמירת המצוות, והופך לשיר ראפ בעל מילים מרקסיסטיות מהפכניות.

דיסקוגרפיה

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

זמרים השרים ביידיש
בארדים רוסים
בארדים יהודים
זמרים יהודים רוסים
עיתונאים יהודים רוסים
רוסים שנולדו ב-1967