ההתיישבות היהודית החקלאית בדרום אוקראינה

בעידוד השלטונות, הקימו חלוצים יהודים בראשית המאה ה-19 שמונה יישובים חקלאיים במחוז חרסון במערב האימפריה הרוסית. המושבות היהודיות החקלאיות הוקמו באזור שעתיד להיות דרום-מזרח אוקראינה, מצפון לים השחור. בהמשך הזמן התרחבה ההתיישבות למחוזות נוספים באזור, שנקרא באותה תקופה רוסיה החדשה (נובו-רוסיה), מדובר בקרקעות שנכבשו מהאימפריה העות'מאנית בסוף המאה השמונה עשרה. ההתיישבות היהודית החקלאית בדרום אוקראינה נמשכה כ-135 שנה, עד השמדת יהודי האזור בשואה בספטמבר 1941.

הפניית יהודים להתיישבות חקלאית בדרום אוקראינה
ההתיישבות היהודית בדרום אוקראינה נוסדה בתחילת המאה התשע עשרה, בשנת 1807, בימי שלטונו של הצאר אלכסנדר הראשון. עם עלייתו לשלטון הקים הצאר את "הוועדה לשיפור מצבם של היהודים". בשנת 1804 הוא תיקן את "תקנת היהודים", שקובעת למעשה באופן אנטישמי כי היהודים אחראים לכל הבעיות הכלכליות והחברתיות ברוסיה המערבית, ויש לתקן את מצבם במטרה להגן על החברה מפניהם. במסגרת "תקנת היהודים" נדרש מהם לגור בתחום המושב. אך בצעד ייחודי, העניק הצאר ליהודי רוסיה הגדולה אדמות במחוז חרסון בדרום אוקראינה, לאחר שנים שבהן נאסר עליהם להחזיק בקרקע.

נדידה והתיישבות במחוז חרסון
מחוז חרסון בדרום-מזרח אוקראינה היה המחוז הראשון שאליו הורשו יהודים להגר לצורך הקמת יישובים חקלאיים. כדי לעודד את היהודים להסכים להצטרף ליוזמת הצאר הבטיחו להם פקידיו נחלת קרקע, הלוואה כספית, פטור ממסים לתקופה מסוימת, וגם דחייה ארוכה מגיוס לצבא. לרוב מומשו ההבטחות באופן חלקי או לא מומשו כלל. הדרך של המתיישבים החדשים הייתה לא פשוטה. הם נסעו בעגלות רתומות לסוסים ממחוזות מוגילב וויטבסק שבבלארוס, בצפון תחום המושב. הנסיעה בעגלות, לאורך נהר הדנייפר, ארכה אז ארבעה ואף חמישה חודשים. בדרך אנשים חלו, חלקם נפטרו, אבל אחרים לא התייאשו מהחלום להגיע לאדמה שתהיה שלהם, אף שבדרך המפרכת איבדו את מרבית חסכונותיהם.

משהגיעו החלוצים לעיר קרמנצ'וג הם הופנו על ידי נציגי הממשל למקומות שנועדו להקמת היישובים באזור הדרומי של נהר אינגולץ (אינהולץ). היה זה אזור מישורי רחב ידיים, בעל אופי ערבתי שטוף רוחות. בתחילה הוקמו מבנים ארעיים שבמשך השנים הוחלפו במבני קבע עמידים יותר. לעיתים שכרו המתיישבים פועלים מקומיים שהיו מורגלים יותר לתנאי האזור, וגם אפשר היה ללמוד מהם איך לבצע את עבודת החקלאות שלא הכירו.

המושבות החקלאיות
ראשית ההתיישבות מנתה כ-60 משפחות בארבעה יישובים יהודיים (1807): בוברובי קוט (כיתוב באנגלית Bobrovyi Kut), סהיידק, יזראליבקה (או בשמה העברי, יעזור) ושדה מנוחה הגדולה. שנים אחדות לאחר מכן נוסדו ארבע מושבות נוספות (1809): שדה מנוחה הקטנה (כיתוב באנגלית Mala Seidemynukha), קאמינקה, נהר טוב הגדולה ונהר טוב הקטנה (מבוטא באוקראינית – נגרטוב).

בספרו של ליבנה (עמ' 107), מצוטט דו"ח המסכם את היקף ההתיישבות בשנת 1861: במחוז חרסון - 17,000 נפש ב 21 מושבות, במחוז יקטרינוסלב (כיום דנייפרופטרובסק) - 10,000 נפש ב 16 מושבות.

אחרי הפוגרומים בשנים 1881–1882, אשר כונו על ידי היהודים "הסופות בנגב", ירדה כמות המתיישבים בדרום אוקראינה. בנספח ג' (עמ' 409) מפרט ליבנה, את שמות היישובים שהיו במחזות חרסון ויקטרינוסלאב בסוף שנת 1885:

ההתיישבות היהודית החקלאית בדרום אוקראינה התחילה במחוזות חרסון ודנייפרופטרובסק (יקטרינוסלאב), והתרחבה בשלבים למחוזות שכנים (השמות לפי המוגדר באוקראינה כיום): זפוריז'יה במזרח, מיקולאייב ואודסה במערב, חצי האי קרים בדרום.

בתקופות שבהן המצב החקלאי היה קשה, יצאו חלק מהגברים היהודים בלית-ברירה לעבוד כבעלי מלאכה או סוחרים בעיירות ובערים הסמוכות כדי שיוכלו לכלכל את משפחותיהם שנשארו במושבות. השלטונות התנגדו לתופעה הזאת, אך לא יכלו לעצרה לחלוטין כי עבור המתיישבים היה מדובר בעניין קיומי.

במקביל להתיישבות היהודית החקלאית במחוזות דרום אוקראינה, גרו יהודים גם בעיירות ובערים גדולות. בתחילת המאה התשע-עשרה בהיקף מצומצם, אך לקראת סוף המאה ותחילת המאה העשרים גדלה האוכלוסייה היהודית בערי דרום אוקראינה.

שינויים בעקבות סיום מלחמת העולם הראשונה והקמת ברית המועצות
לקראת סיום מלחמת העולם הראשונה ב 1917 קרו שני אירועים בהיסטוריה הרוסית אשר השפיעו בעקיפין באופן דרמטי גם על ההתיישבות היהודית בדרום אוקראינה: התפרקות האימפריה הרוסית והצלחתה של המהפכה הבולשביקית, אשר הובילו לכינונה של ברית המועצות בסוף שנת 1922.

כתוצאה מאירועים אלה ובעקבות המידע על ההתיישבות היהודית הציונית בארץ ישראל (העלייה הראשונה, העלייה השנייה), החליטו עשרות רבות מצעירי המושבות החקלאיות הוותיקות לעלות ולהתיישב בארץ ישראל, במסגרת העלייה השלישית. לצעירים אלה היה רקע חקלאי שעזר להם להיות חלוצים ביישובים החקלאיים שקמו בארץ ישראל באותה תקופה. הם השתלבו בהקמת וביסוס יישובים בעמק יזרעאל, השרון, הגליל ועוד.

משנת 1924 הוכרז האזור הכולל את המושבות היהודיות הוותיקות במחוז חרסון, ובמחוזות נוספים מצפון לים השחור, כחלק מיוזמת הקומזט ליישוב מחדש של יהודים ברחבי ברית המועצות. מסגרת זאת הגדילה מאוד את מספר היהודים באזור, והביאה להקמת מספר קולחוזים יהודיים אוטונומיים בסיוע ארגון הג'וינט, אשר גם מתיישביהם עסקו בעיקר בחקלאות. המושבה הוותיקה שדה מנוחה הפכה למרכז של אחד מהקולחוזים היהודיים ונקראה קלינינדורף, על שמו של מיכאיל קלינין - בכיר במפלגה הקומוניסטית בברית המועצות.

אחרית דבר

סיפורה של ההתיישבות היהודית החקלאית בדרום אוקראינה הסתיים בצורה טראגית. בספטמבר 1941 ריכזו הנאצים ועוזריהם את מרבית תושבי המושבות שמצפון לים השחור וירו בהם למוות, בדרך כלל קרוב ליישוב מגוריהם - אלפי אנשים, זקנים וטף. כך הסתיים רצף של 135 שנות התיישבות יהודית חקלאית בדרום אוקראינה.

לאחר שהצבא האדום שחרר את האזור מהנאצים בשנת 1944, שונה שמה של המושבה שדה מנוחה הגדולה, אשר יושבה מחדש על ידי תושבים אוקראינים, מקלינינדורף לקליניסקויה. במשך השנים שאחרי המלחמה, הוקמו שתי אנדרטאות על קברי אחים בסביבה. עם פרוק ברית המועצות ב-1991, הפכה אוקראינה למדינה עצמאית, והאזור שבו התקיימה ההתיישבות החקלאית היהודית הוא חלק ממנה. בשנת 2016, במסגרת מחיקת סימני הקומוניזם על ידי הממשל באוקראינה, שינו הרשויות את שם המקום לקלינובסקויה (כיתוב באנגלית Kalynivs'ke).

עוד בתקופת ברית המועצות החלו צעדי ההנצחה וביקורים של צאצאי המתיישבים (שעזבו את האזור לפני השואה) וקרובי משפחה אשר חיו באזורים אחרים בברית המועצות ובישראל. מתחילת המאה ה-21, נערכים באזור באופן מוגבר יותר סיורים של צאצאי המתיישבים החיים בישראל וקבוצות יהודים אחרות.

ראו גם 
 תחום המושב
רוסיה החדשה (באימפריה הרוסית, המאה התשע-עשרה)
 יהדות רוסיה
 יהדות אוקראינה
יהדות מזרח אירופה
קישורים למקומות (מחוזות וערים) בדרום אוקראינה הקשורים להתיישבות היהודית החקלאית:
מחוז חרסון
העיר חרסון
מחוז מיקולייאב
העיר מיקולאייב
מחוז דניפרופטרובסק (במאה התשע עשרה נקרא מחוז יקטרינוסלב)
העיר דניפרו (השם האוקראיני משנת 2016), קודם לכן דניפרופטרובסק, קודם לכן יקטרינוסלאב.
מחוז זפוריז'יה
העיר זפורז'יה
חצי האי קרים
ערים בחצי האי קרים: סימפרופול, סבסטופול, יבפטוריה
מחוז אודסה
העיר אודסה
בסרביה (חבל ארץ היסטורי)

לקריאה נוספת 
 צבי לבנה (ליברמן), חקלאים יהודים בערבות רוסיה, הוצאת ספריית פועלים, 1965
 עקיבא אטינגר, עם חקלאים יהודים בתפוצות, הוצאת הקיבוץ הארצי, 1942

קישורים חיצוניים
אדוארד דוקס, ynet - מסע לשדה מנוחה: הקולחוז היהודי האבוד בערבות אוקראינה
המושבות היהודיות ברוסיה, ראשונים בארץ ישראל, מאמרים, ראיונות וסיפורים מעטו של שאול דגן
עמוד פייסבוק משפחתי, שבט שמחוני, מפגש לציון 100 שנה לעלייה לארץ
ההתיישבות החקלאית סביב הים השחור : פרק אבוד בהיסטוריה היהודית שבין מלחמות העולם, יהונתן דקל חן, הספרייה הווירטואלית, מט"ח
לראות את "נהר טוב" – ביקור באוקראינה | עמדת תצפית
מושבות יהודיות חקלאיות, עיירות וכפרים סמוכים, בדרום אוקראינה - אתר JewishGen (אנגלית)
תרגום לאנגלית של הספר "חקלאים יהודים בערבות רוסיה"  Jewish Farmers On Russian Fields, צבי ליבנה ליברמן, 1965, באתר JewishGen
תיאור ההתיישבות בתקופת ברית המועצות 
Jewish agricultural colonies south of Ukraine and Crimea (רוסית ואנגלית), מאת יעקב פוסק
יהדות אוקראינה
יהדות האימפריה הרוסית
יישובים לפי סוג