מוד סליי

מוד סליי (באנגלית: Maud Slye; נולדה כמוד קרוליין סליי, במיניאפוליס, מינסוטה ב-8 פברואר 1869, הלכה לעולמה ב-17 בספטמבר 1954) הייתה פתולוגית וחוקרת סרטן אמריקאית ואחת מהמדענים הראשונים שהוכיחו כי סרטן הוא תורשתי. עבודתה התמקדה בנושא תורשה של סרטן בעכברים. סליי נודעה כחלוצה בפיתוח מתודולוגיה של שימוש בעכברים אחידים גנטית ככלי מחקר. היא האמינה כי בחירה נכונה של בני זוג (בעכברים, ובתאוריה, בבני אדם) תסייע במיגור מחלת הסרטן. במהלך הקריירה שלה, היא זכתה לכבוד רב ופרסים רבים כולל מדליית הזהב של האיגוד הרפואי האמריקני  בשנת 1914, פרס Ricketts  בשנת 1915, ומדליית הזהב של האגודה הרדיולוגית האמריקאית בשנת 1922. בשנת 1923 הגיש אלברט סוילנד, מראשוני הרדיולוגים, את מוד סלי כמועמדת לפרס נובל לפיזיולוגיה או רפואה עבור מחקריה פורצי הדרך שהוכיחו שמחלת הסרטן היא מחלה תורשתית ושהדבקה איננה משחקת תפקיד בהעברת המחלה, ועבור פיתוח נהלים חדשים לטיפול, טיפוח וגידול עכברי מעבדה.

קריירה אקדמית 
סליי קיבלה את הכשרתה לתואר ראשון באוניברסיטת שיקגו ובאוניברסיטת בראון.
היא התחילה את לימודיה לתואר ראשון באוניברסיטת שיקגו, לשם הגיעה, לפי הדיווחים, כשרק ארבעים דולר ברשותה. באוניברסיטה התמודדה סליי עם עומס של תוכנית לימודים מלאה תוך שהיא עובדת במשרה מלאה כמזכירה של נשיא האוניברסיטה וויליאם רייני הרפר  כדי לתמוך בעצמה מבחינה כלכלית, מה שהוביל להתמוטטות עצבים לאחר שלוש שנים. היא בילתה זמן מה אצל קרובי משפחתה בוודס הול, מסצ'וסטס, לצורכי החלמה, לפני שסיימה את לימודיה לתואר ראשון באוניברסיטת בראון בשנת 1899.
במשך כשש שנים לימדה סליי פסיכולוגיה והוראה במדרשה למורים ברוד איילד. בשנת 1908 קיבלה סליי את הזמנתו של צ'ארלס אוטיס וויטמן , פרופסור לזואולוגיה ומכר ותיק, להיות תלמידתו ועוזרת המחקר שלו במחלקה לביולוגיה באוניברסיטת שיקגו. היא החלה את עבודתה בביצוע ניסויים נוירולוגיים בעכברים ונשארה באוניברסיטת שיקגו במשך שאר הקריירה שלה.
לאחר ששמעה על מקבץ של סרטן בקר במכלאת בקר סמוכה, היא שינתה את מוקד המחקר שלה לסרטן. במהלך הקריירה שלה, סליי הרביעה, גידלה, וערכה ניתוחים שלאחר המוות למעל 150,000 עכברים ותיעדה את אילן היוחסין שלהם.
ב-1911 הצטרפה סליי לצוות מוסד המחקר החדש Spraue Memorial Institute באוניברסיטת שיקגו, שסיפק לה אמצעים ומימון למחקרה. ראש מוסד המחקר, הפתולוג גדעון וולס , תמך במחקרה והסכים לאשר את האנליזה המיקרוסקופית ששערכה בדגימות של רקמות.
ב-1913 הציגה סליי את מאמרה הראשון בנושא מחקרה, בפני האגודה האמריקנית לחקר הסרטן.
במאמר מתארת סליי את ניסוייה בהרבעה של עכברים בהם היו מעורבים מעל 5000 עכברים, מתוכם 298 שפיתחו סרטן, ואת מסקנתה שהרגישות לחלות בסרטן עוברת בתורשה ושההדבקה איננה משחקת תפקיד בהעברת המחלה.
סליי הקדישה את כל המשך הקריירה האקדמית שלה לכיוון המחקר הזה.

בשנת 1919 נבחרה סליי להיות מנהלת מעבדת הסרטן באוניברסיטת שיקגו. בשנת 1922 הועלתה בדרגה למרצה בכירה וקיבלה דרגת פרופסור חבר ב-1926. שבועון הטיים פרסם לפחות חמישה מאמרים אודות סליי והישגיה בין השנים 1928 ו-1937. היא פרשה בשנת 1945 כפרופסור אמריטוס  לפתולוגיה. אמונתה כי רגישות לסרטן הוא תכונה רצסיבית שניתן למנוע את המחלה באמצעות רבייה מבוקרת גרמה להתנגשויות עם מדענים עמיתים, כולל סי. סי. ליטל .

סליי הייתה מסורה לעבודתה ומסורה להפליא לעכבריה. היא לא סמכה על עוזריה במעבדה שיטפלו בעכברים כראוי, ולכן כשהיא השתתפה בכנסים היא הביאה את העכברים שלה אתה לשם וכשנסעה לקליפורניה לבקר את אמה החולה, היא שכרה קרון רכבת ולקחה את העכברים שלה אתה. לפעמים היא נאלצה להשתמש בכספי הכיס שלה כדי לקנות את מה שהיא החשיבה כמזון ראוי לעכברים, ואם הזמנים היו קשים במיוחד, היא דילגה לפעמים על הארוחות שלה כדי להבטיח שתוכל להאכיל את העכברים שלה. סליי עבדה פעם רצוף במשך עשרים ושש שנים ללא חופשה כיוון שלא ששה להשאיר את עכבריה לטיפול עוזריה. היא מעולם לא נישאה ובילתה את השנים שלאחר פרישתה בבדיקת נתונים ממחקריה. היא מתה מהתקף לב בשנת 1954 ונקברה בבית העלמין אוק וודס  שבשיקגו. החדשות על פטירתה הוצגו בעמוד הראשון של העיתון שיקגו טריביון.
את תרומתה של מוד סליי סיכמה קתרין מוהלנקאמפ בסיום כתבתה על סליי:

שירה 
מלבד היותה מדענית פורה ומסורה, מצאה סליי זמן לפרסם שני כרכי שירה נפרדים הכוללים כ-700 שירים
שירים ונחמה (Songs and Solaces) משנת 1934
אני ברוח, סימפוניה מס '. 1, ושירים מינוריים (I in the Wind, Symphony no. 1, and minor songs) משנת 1936

לקריאה נוספת
 J. J. McCoy The cancer lady: Maud Slye and her heredity studies, Nashville : T. Nelson, 1977
Notable American women : the modern period : a biographical dictionary  פרק על סליי - עמודים 651 - 654
The Remarkable Lives of 100 Women Healers and Scientists פרק על סליי - מעמוד 186

קישורים חיצוניים 
 Nobel Laureate Spotlight: Maud Slye, cancer pathologist מאמר על מוד סליי והיותה מועמדת לקבלת פרס נובל ב-The Scientista Foundation משנת 2014 עם כותרת משנה: Meet Maud Slye, the first in our series on women who were nominated for the Nobel Prize but never won
Women Win Honors in Science ציון הישגיה של סליי בתוספת תמונתה במגזין Modern Mechanix משנת 1936 שם נכתב:
(Slye, Maud (1869–1954  ערך על מוד סליי ב-Encyclopedia.com
 חמישה מאמרים הקשורים לעבודתה של מוד סליי בכתב העת טיים:
Medicine: In New Orleans - from Mar. 1928
Medicine: Cancer by Inheritance - from Jul. 1933
Medicine: If Men Were Mice - from Aug. 1936
Medicine: Mouse Matching - from Nov. 1936
Medicine: Advancement of Science - from Jan. 1937
Dr. Maude Slye Looking at Mice with Magnifying Glass תמונתה של סליי ב - Getty Images בתוספת התיאור: 
מוד סליי  תמונה ותאור מאת Smithsonian Institution ב-Flickr

הערות שוליים 

בוגרות אוניברסיטת שיקגו
בוגרי אוניברסיטת שיקגו
סגל אוניברסיטת שיקגו
מדעניות
מדעניות אמריקאיות
חוקרות סרטן אמריקאיות
חוקרות פתולוגיה
נשים זוכות פרסים: מדע וטכנולוגיה
משוררות אמריקאיות
סופרות אמריקאיות
סופרים אמריקאים
אמריקאיות שנולדו ב-1879
אמריקאים שנולדו ב-1879
אמריקאיות שנפטרו ב-1954
אמריקאים שנפטרו ב-1954