הלן בלנשארד

הלן אוגוסטה בלנשארד (בגרמנית: Helen Augusta Blanchard; 25 באוקטובר 1840 - 12 בינואר 1922) הייתה ממציאה אמריקאית, שרשמה 28 פטנטים בין 1873 ל -1915. היא הייתה ידועה בהמצאותיה הרבות העוסקות במכונות תפירה וטכנולוגיית תפירה.

חייה 
בלנשארד נולדה בפורטלנד, מיין ב־25 באוקטובר 1840 למשפחה עשירה. אביה היה נתנאל בלנשארד, בעל אוניות ואיש עסקים; אמה הייתה פיבי בוקסטון בלנשארד. הלן הייתה אחת משישה ילדים; שתי בנות נוספות לואיז פובה, ופרס, ושלושה בנים דייוויד, אוגוסטוס ואלבוס. הלן הפגינה כישורי המצאה כבר בגיל צעיר, אך לא קיבלה את הפטנט הראשון שלה, עד שהייתה בת יותר משלושים, לאחר התמוטטות העסקים של אביה. אין שום רמז לכך שהיא קיבלה השכלה מכנית או טכנית, אף על פי שהפטנטים שלה היו מעורבים בתחומים אלה.

המצאות ראשונות 
אביה ספג הפסדים כספיים כתוצאה מהמשבר הכלכלי שהיה בשנת 1866, מה שהביא לאובדן בית האחוזה המשפחתי. באותה העת, אביה נפטר והותיר את משפחתו עם בעיות כלכליות. הלן בלנשארד עברה לבוסטון, מסצ'וסטס, ורשמה פטנט על מספר המצאות הנוגעות למכונות תפירה בשנת 1873 ו-1875. ההמצאות כללו את מכונת התפירה שיכולה הייתה במקביל לתפור ולגזור סריגים.

פילדלפיה וניו יורק 
לאחר שפיתחה טכניקות לתפירת זיגזג ולתפר יתר (over seaming), עברה בלנשארד לפילדלפיה, שם הקימה חברות למכירת מכונות תפירה כדי לשווק את המצאותיה בסוף שנות ה -70 שלהמאה ה - 19 או בתחילת שנות ה -80. היא עברה לניו יורק בתחילת שנות ה-1890 והמשיכה לרשום פטנטים על מגוון המצאות, כולל מחדד עפרונות ומכונת תפירה לכובעים.

חיים מאוחרים ומורשת 
לאחר שהרוויחה מהעסקאות המסחריות שלה, בלנשארד הצליחה לרכוש בחזרה את בית האחוזה המשפחתי בפורטלנד, ועברה לשם בשנת 1901. היא המשיכה לרשום פטנטים על המצאות עד שסבלה משבץ מוחי בשנת 1916. היא נפטרה בפרובידנס, בשנת 1922. היא קבורה בחלקה המשפחתית בבית העלמין בפורטלנד. לא ברור מה עלה בגורל רכושה ועושרה לאחר מותה. עם זאת, היא הונצחה בהיכל התהילה הלאומי של הממציאים האמריקאים בשנת 2006.

פטנטים 
הלן בלנשארד רשמה 28 פטנטים במשך כ 45 שנים, 22 מתוכם היו למכונות תפירה. רבות מההמצאות הללו שולבו על ידי ממציאים אחרים בפטנטים שלהם. שכלוליה נגעו לחלקים רבים במיכון תעשיית התפירה.

המצאתה הראשונה הייתה בשנת 1873 שיפור במכונות תפירה , היא יצרה דרך לתפור לולאות. היא המשיכה לשפר את מכונות התפירה במהלך השנים, בין השאר גם במכונות לתפירת נעליים - שנתיים מאוחר יותר, שאפשרו לתפור שני חוטים מסוגים שונים שחיזקו את התפרים והגמישו את פיסות העור ויצרו נעליים טובות יותר.

חלק מהפטנטים היו שכלולים פשוטים, אך יצרו שיפור ניכר בתעשייה, כגון כיסויים לבוכיירי  החוטים, שהגנו עליהם מפני הלכלוך המצטבר בבית המלאכה או במפעל (1883). מחט התפירה זכתה לשיפורים מספר פעמים שנעשו על ידה. ב 1893 שינתה את המחט, על ידי הוספת תפס שמאפשר לפתוח אותה ביד אחת, ולהניח את החוט בחריץ, במקום להשחיל אותו בתוך קוף המחט - פעולה יותר מסובכת וגוזלת זמן. שיפור נוסף היה במחט מכונת התפירה בשנת 1900, מה שאיפשר למחט לחדור בקלות רבה שכבת בדים ולתפור אותם יחדיו.

חידושיה בתחומי מכונות התפירה נמשכו עד 1914, שיפרו והגדילו את התפוקה בתהליך התפירה בתעשיות השונות.

עיסוקה במחטים של מכונות תפירה, עוררו אותה להמציא שיפור למחטים כירורגיות, בשנת 1894. המצאה זו מהווה שיפור למחטים כירורגיות קודמות. למחט יש מבנה המאפשרת לה לחדור את העור בקלות עם התנגדות מינימלית ולכן בפחות כאב למטופל. החריץ בחלק האחורי של המחט מאפשר לחוט להתנתק מהמחט על ידי נסיגה מהעור.

ראו גם
 מחט
 זיגזג (מלאכת יד)

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

ממציאות אמריקאיות
ממציאים אמריקאים
אמריקאיות שנולדו ב-1840
אמריקאים שנולדו ב-1840
אמריקאיות שנפטרו ב-1922
אמריקאים שנפטרו ב-1922