בכחוס (מיכלאנג'לו)

בכחוס (באיטלקית: Bacco) הוא פסל שיש של הפסל מיכלאנג'לו, שפוסל בין השנים 1496–1497 ומוצג במוזיאון הלאומי ברג'לו בפירנצה.

היסטוריה ורקע 

זוהי עבודה מוקדמת של מיכלאנג'לו, מתקופת שהייתו הראשונה ברומא. הפסל הוזמן על ידי הקרדינל ואספן האמנות רפאל ריאריו, אחיינו של האפיפיור סיקסטוס הרביעי, עבור אוספו הפרטי. הוא לא היה מרוצה מהעבודה והיא הועברה בשנת 1506 לחברו הבנקאי יאקופו גלי, אשר בגינת ביתו ברומא היצירה מתועדת לראשונה ברישום שנעשה בין השנים 1533–1536 על ידי מרטן ואן הימסקרק . הפסל נרכש על ידי בית מדיצ'י בשנת 1572 והועבר לפירנצה. בשנת 1865 הוא הועבר למוזיאון הלאומי ברג'לו.

זהו אחד משני הפסלים היחידים שנותרו מתקופתו הראשונה של מיכלאנג'לו ברומא. השני הוא הפייטה.

תיאור היצירה 
הפסל מעט גדול מגודל טבעי ומתאר את בכחוס, אל היין הרומאי, בתנוחה מתנודדת אשר מרמזת על שכרות. בכחוס מתואר כבעל עיניים מתגלגלות, גופו כמעט ונופל מהסלע עליו הוא עומד. מאחוריו יושב סאטיר שאוכל את אשכול הענבים המחליק מידו השמאלית. עם שדיים ובטן נפוחים, דמותו של בכחוס נראתה לג'ורג'ו וזארי כשילוב של "רזותו של גבר צעיר עם הבשרניות והעגלגלות של האישה", ואיכותו האנדרוגנית צוינה לעיתים קרובות.

בכחוס חובש זר של עלי קיסוס המקודשים לו (העלים אינם, כפי שמקובל לא פעם לחשוב, עלי גפן). בידו הימנית הוא אוחז בגביע יין ובשמאלו בעורו של נמר, חיה הקשורה לבכחוס. היד שהחזיקה את הגביע נותקה והפין נחתך לפני שמרטן ואן הימסקרק ראה את הפסל. רק הגביע שוחזר, בראשית שנות ה-60 של המאה ה-16. בתחילה הפסל הוצב בגינתו של יאקופו גלי בין פסלים ותבליטים רומיים עתיקים, וייתכן כי הטלת המום נועדה ליצור אשליה שהפסל קדום הרבה יותר מכפי שהיה באמת.

ההשראה ליצירה היא כנראה תיאור מתוך תולדות הטבע של פליניוס הזקן, שבו מצוין פסל ברונזה מאת פרקסיטלס  אשר מתאר את "בכחוס, שכרות וסאטיר". את תחושת חוסר היציבות הנובעת ממרכז הכובד הגבוה ניתן למצוא במספר עבודות מאוחרות יותר של האמן, ובמיוחד דוד והדמויות בתקרת הקפלה הסיסטינית.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
מיכלאנג'לו בואונרוטי: פסלים
פיסול של תקופת הרנסאנס
המוזיאון הלאומי ברג'לו
פסלי דמויות מיתולוגיות