ג'יני גאנג

ג'יני גאנג (באנגלית: Jeanne Gang; נולדה ב-19 במרץ 1964) היא אדריכלית אמריקאית, מייסדת "סטודיו גאנג", משרד החתום על שורה של יצירות אדריכליות עטורות שבחים ופרסים, המפורסמות שבהן הן מגדל אקווה ומגדל סנט רג'יס שיקגו, שניהם גורדי שחקים בשיקגו.

ב-2019 נבחרה לרשימת 100 האנשים המשפיעים בעולם של מגזין טיים.

ביוגרפיה

תחילת דרכה
גאנג נולדה וגדלה בעיירה בלווידר שבאילינוי. אביה היה מהנדס אזרחי ואמה הייתה רכזת קהילתית ולה שלוש אחיות. אביהן נהג לקחת את בנותיו לטיולים במכונית על מנת שתתרשמנה ממבנים ואמן חשפה אותן לעיסוק באמנות. בנעוריה התלבטה גאנג האם ללמוד הנדסה או אמנות. היא החליטה לשלב בין השניים וללמוד אדריכלות באוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין (סיימה תואר ראשון ב-1986). גאנג למדה אדריכלות גם באוניברסיטת הרווארד (סיימה תואר שני ב-1993), במכון הטכנולוגי של ציריך ובבית הספר הגבוה לאדריכלות של ורסאי והיא שולטת בצרפתית וגרמנית. גאנג עבדה שנתיים בסטודיו של האדריכל ההולנדי רם קולהאס שברוטרדם, אז חזרה לשיקגו וב-1997, אחרי שעבדה תקופה קצרה במשרד אדריכלים מקומי, פתחה משרד משלה הנושא את שמה - סטודיו גאנג. היצירה המשמעותית הראשונה של גאנג הייתה תכנון חידוש תיאטרון סטארלייט במכללת רוק ואלי שברוקפורד. במכללה היו חפצים באולם תיאטרון שנמצא תחת כיפת השמיים, אבל שלא יידרש ביטול אירועים אם יורד גשם. גאנג תכננה מבנה עם גג שחלקו מורכב מחצי תריסר חלקים בדמות עלי כותרת שנפתחים ונסגרים בלחיצת כפתור. המבנה הושלם ב-2003 וזכה בחמישה פרסים.

קריירה
ב-2008 שכר אותה ג'יימס לוונברג, מפתח מקרקעין משיקגו, לתכנן מגדל בלייקשור איסט, רובע מתחדש ועתיר גורדי שחקים בשיקגו. עד למועד זה גאנג לא תכננה מגדלים ועיקר ניסיונה היה בתכנון מבני ציבור, חינוך ותרבות. גאנג ומשרד האדריכלים בראשו היא עומדת נרתמו למשימה והתוצאה הייתה מגדל אקווה, גורד שחקים בן 82 קומות שקנה לגאנג הכרה עולמית. מגדל אקווה משלב מגורים ובית מלון. הוא מוקף מרפסות מעוקלות, דבר שיוצר את מראהו הייחודי. המרפסות, שתכנונן משתנה מקומה לקומה, אף "מבלבלות את הרוח" לפי גאנג, שלקחה בחשבון שיקולים סביבתיים לשם תכנון המגדל. מכאן הייתה קצרה לדרך למיזם נוסף שהופקד בידי גאנג, תכנון גורד שחקים חדש, אף הוא בלייקשור איסט, גבוה אף יותר (93 קומות) ואף הוא משלב מלון ומגורים, סנט רג'יס שיקגו. כאשר הושלם המגדל, בשנת 2020, זכה למעשה בתואר "המגדל הגבוה ביותר שתוכנן על ידי אישה", תואר בו החזיק קודם מגדל אקווה. חלק מרכזי בעבודתה של גאנג הוא תכנון מבנים באזור שיקגו, אם כי למשרד שלה יש סניפים גם בניו יורק, סן פרנסיסקו ופריז והוא אמון על תכנון מבנים ברחבי העולם. ב-2019 נבחר צוות בהובלת גאנג לתכנון טרמינל חדש בנמל התעופה הבינלאומי שיקגו או'הייר.

עיסוקים נוספים, הוקרה וחיים אישיים
גאנג משמשת כפרופסור מקצועי בבית הספר לעיצוב (תארים מתקדמים) באוניברסיטת הרווארד. וכן כמבקרת אורחת ומרצה אורחת במוסדות שונים, בהם אוניברסיטאות פרינסטון וקולומביה והקריירה שלה זכתה להוקרה רבה והיא רצופה בפרסים. בין היתר זכתה ב-2011 להיות ברשימת מקבלי המענקים של עמיתי מקארתור, קיבלה ב-2013 את מדליית ג'ס רוזנברגר מאוניברסיטת שיקגו ובאותה שנה קיבלה גם את הפרס הלאומי לעיצוב של מוזיאון קופר יואיט לעיצוב. ב-2016 נבחרה לאדריכלית השנה של מגזין האדריכלות Architectural Review וב-2017 קיבלה את הפרס על שם לואי קאהן מהמרכז לאדריכלות ועיצוב שבפילדלפיה. גאנג מרצה בתחומה ברחבי העולם והיא פרסמה ארבעה ספרים, שלושה מהם עוסקים בעיקר במיזמים שליווה המשרד שלה ובאופן עבודתו והרביעי, Reverse Effect (ראה אור ב-2011), מביא פתרונות לבעיית הזיהום של דרכי המים בשיקגו.

גאנג נשואה למארק שנדל (מאז 1998), אדריכל שעובד לצדה (לגאנג אין ילדים, לשנדל יש בן מנישואים קודמים), הם מתגוררים בשיקגו.

קישורים חיצוניים

 
 אתר האינטרנט של סטודיו גאנג

הערות שוליים

אדריכליות אמריקאיות
אדריכלים אמריקאים
אמריקאים שהופיעו ברשימת טיים 100
אמריקאיות שנולדו ב-1964
אמריקאים שנולדו ב-1964