הילמה אף קלינט

הילמה אף קלינט (בשוודית: Hilma af Klint; 26 באוקטובר 1862, שוודיה – 21 באוקטובר 1944, דנדריד, שוודיה) הייתה אמנית פורצת דרך, חלוצת הציור המופשט במאה ה-20, שלא זכתה להכרה בחייה. נתגלתה מחדש 40 שנה לאחר מותה, תחילה בכנס מקצועי בהלסינקי ולאחר מכן בתערוכה קבוצתית בלוס אנג'לס.

ביוגרפיה

ילדות מוקדמת 
הילמה אף קלינט הייתה בת למשפחה מיוחסת של קציני-ים. ילדותה עברה עליה בסביבה כפרית, בקרבה רבה לטבע. אביה, שהיה קצין ים בכיר, לימד באקדמיה הצבאית מתמטיקה, מדעים, אסטרונומיה וניווט, תחומים שגם הילמה נחשפה אליהם והוסיפה להתעניין בהם.

המשפחה עברה ב-1872 לסביבה אורבנית, לעיר הבירה סטוקהולם, אך הקרבה לטבע שחוותה בילדותה הטביעה חותם עמוק על כל מהלך חייה והתפתחותה האמנותית.

לימודים גבוהים 

כשרונה המיוחד בציור התגלה כבר בצעירותה, וכשמלאו לה 20 פנתה ללמוד באקדמיה המלכותית לאמנות בשוודיה, שהייתה אחד מהמוסדות הראשונים ללימודים גבוהים שקיבלו נשים לשורותיהם. לימודיה נמשכו חמש שנים שבמהלכם בלטה ביכולתה יוצאת הדופן.

בתום הלימודים החלה לצייר ציורים ריאליסטיים, פיגורטיביים שנושאיהם היו נופים, דיוקנאות ואיור אלמנטים בוטניים. האחרונים שימשו לפרנסתה.

עולמה הרוחני 
היא מצאה עניין רב בגילויים המדעיים של תקופתה, אך מאידך נמשכה למיסטיקה והאמינה בחיים שלאחר המוות, בעיקר לאחר מות אחותה. היא עסקה בסיאנסים מתוך ביטחון בכוחותיה העל-טבעיים. עקב כך הצטרפה לתנועות ספיריטואליסטיות ומיסטיות למיניהן כמו מסדר צלב הוורד, חבורת אדלווייס, שהייתה מעין כת משיחית נורדית והחברה התיאוסופית השוודית, שאליה הצטרפה ב-1889. ב-1913 נהתה אחר התנועה האנתרופוסופית מיסודו של רודולף שטיינר.

כל אותה עת המשיכה לערוך סיאנסים עם ארבע מחברותיה האמניות. בעת שתיקשרה עם ישויות מיסטיות חוותה התגלות שבה נצטוותה להקים מקדש של אמנות. הפרקטיקה המיסטית שלה עם חברותיה כללה קריאה בכתבי הקודש, (בתנ"ך ובברית החדשה) ובטקסטים תאוסופיים בני זמנה.

היא לא נישאה והקדישה את חייה לאמנות ולעניינים שברוח. היא שאפה לזכות בהכרה בעבודתה האמנותית מצדו של רודולף שטיינר, ואמנם הלה ביקר בסטודיו שלה אך בביקורו הביע הסתייגות מעבודותיה, דבר שעורר בה מפח נפש עמוק.

התפתחות אמנותית ומקומה בתולדות האמנות המודרנית 
אף קלינט התעניינה בהתמדה בניסיון להבנת היקום וביקשה לפענח את הצופן ההרמוני של הטבע והגילויים המדעיים של תקופתה ריתקו והעסיקו את תודעתה, ביניהם אבולוציה ותורת היחסות. בעקבות אלה ובעקבות התקשור עם ישויות מספירות אחרות החלה לצייר ציור מופשט כבר ב-1903, לפני שהאמנים הנחשבים כאבות הציור המופשט, קזימיר מלביץ', וסילי קנדינסקי ופיט מונדריאן, החלו לעסוק בציור נטול אובייקט.

היא ציירה בצבעי טמפרה על דפי נייר מוצמדים לקנוואס ציורים בגודל מונומנטלי, סדרת עבודות המתייחסת למחזור חיי אדם, ילדות, נעורים, בגרות וזקנה. הסדרה נועדה למקדש שביקשה להקים. עבודות אלה ביקשו להנכיח חזותית את אשר אינו ניתן לראיה שמקורן בחוויות מיסטיות ותובנות על החיים והיקום.

אף קלינט נפטרה בגיל 82 לאחר תאונת דרכים שבה נפגעה מחשמלית, בלא שזכתה להצגת עבודותיה במרחב הציבורי.

עיזבונה ופרסומה
ב-1984 הגיעו עבודותיה לראשונה לידיעת הציבור כשחוקר האמנות השוודי אקה פאנט הציג תצלומים של עבודותיה בכנס בהלסינקי.

היא הותירה אחריה עזבון אמנותי עצום מלבד הסדרות המופשטות הגדולות. העזבון שאותו ציוותה לאחיינה אריק, שגם הוא היה קצין-ים, מכיל קרוב ל-200 עבודות גדולות ומלבדן 124 מחברות הכוללות רישומים וציור בצבעי מים ובהן 26,000 דפי עבודות.

בצוואתה ביקשה שלא להציג מעבודותיה במשך 20 שנה. אך בשנות ה-60 שום מוסד אמנותי לא התעניין בעבודותיה למרות כל פניותיו של אחיינה אריק. ורק כיום עם התגלותן מחדש של העבודות הן זוכות להתעניינות גוברת ומוצגות במוזיאונים מובילים בעולם. לאחרונה נוצר גם סרט דוקומנטרי אודותיה: "התגלותה של הילמה אף קלינט" על ידי התסריטאית והבמאית הלינה דירשקה שגם הפיקה את הסרט.

לקריאה נוספת

קישורים חיצוניים

 
 
 
 קרן ענבי, על הציירת שהקדימה את זמנה, באתר "בסיס",

הערות שוליים

מיסטיקנים
הרוגות תאונות דרכים
ציירות שוודיות
אמנות מופשטת
ילידות 1862
שוודים שנולדו ב-1862
נפטרות ב-1944
שוודים שנפטרו ב-1944