פלסיוסוכוס

פלסיוסוכוס (שם מדעי: Plesiosuchus; משמעות השם: "קרוב לתנין" או "פלסיוזאור תנין") הוא סוג של זוחל נכחד שהשתייך למשפחת המטריורינכוסיים, קבוצה של דמויי תנינאים ששלטה בימים של המזוזואיקון והוא התקיים ביורה העליון שלפני 154 עד 149 מיליון שנה מזמננו. סוג זה התגלה בתצורות בדורסט, אנגליה ובספרד, והוא תואר בידי החוקר האנגלי ריצ'רד אוון ב-1884. הסוג הכיל מין אחד - Plesiosuchus manselii.

זוחל קדום זה היה קרובו של הדקוזאורוס האימתני, ובתחילה סברו שמדובר באותו יצור. עם זאת, מבנה סנפיריו דמו לאלה של הפלסיוזאורים, עליהם נקרא. הסנפירים הרחבים עזרו לו לשייט במהירות במים והוא היה בעל זנב ארוך ששימש כהגה. הלסתות שלו היו רחבות והיו יכולות לבלוע טרף קטן בקלות בנוסף על שרירי לסתות עצומים מאחוריהם. הוא היה בעל שיניים חדות רחבות עם ציפוי קשיח. המבנה של השיניים דמה לזה של רשת לוכדת כשחלקן פנו החוצה ואחרות פנימה בצורה מתואמת. לסתות אלה מזכירות מאוד את לסת הגוויאל.

המבנה של הזוחל התאים בעיקר לציד דגים שונים, אך ייתכן שהוא גיוון בזוחלים ימיים אחרים למשל צבי ים או איכתיוזאורים, וכן פטרוזאורים מנמיכי עוף.

קישורים חיצוניים

בעלי חיים שתוארו ב-1884
טקסונים שתוארו בידי ריצ'רד אוון
מטריורינכוסיים
בעלי חיים שחיו ביורה עליון באירופה
מאובני טקסונים שתוארו ב-1884