אייסין גיורו, קיסרי צ'ינג

איסין גיורו הוא בית מלוכה קיסרי מאנצ'ורי, אשר שלט בסין לאורך תקופת שושלת צ'ינג וגם שלטו כבובה תחת יפן לאימפריית מנצ'וקוו. בית המלוכה נוסד במנצ'וריה בתחילת המאה ה-17 תחת השליט של  נורהאצ'י. לאורך 300 שנים בין המאה ה-17 ועד המאה ה-19 מלאה הכוח של בית המלוכה תפקיד ראשי בקביעת עתיד ההיסטוריה של העולם כולו.

שליטי השושלת

קיסר שושלת ג'ין 
 ג'ין טאי-דזו, קיסר ג'ין (1115–1123)
 הקיסר טאיזונג (1123–1135)
 הקיסר שיזונג (1135–1150)
 הקיסר וואניאנג לינג (1150–1161)
 הקיסר שיזונג (1161–1189)
 הקיסר זאנגזונג (1189–1208)
 הקיסר וואניאנג יונגי (1208–1213)
 הקיסר שואנזונג (1213–1224)
 הקיסר איזונג (1224–1234)
 הקיסר מו (1234)

כיבוש האימפריה המונגולית 
 אוגדיי חאן (1229-1441)
 גויוק חאן (1246-1248)
 מונגקה חאן (1251-1259)
 קובלאי חאן (1260-1294)

שושלת יואן 
 קובלאי חאן (1271–1294)
 טימור חאן (1294–1307)
 קולוג חאן (1307–1311)
 בויאנטו חאן (1311–1320)
 גיגין חאן (1320–1323)
 ייסון טימור חאן (1323–1328)
 רגיבאג חאן (1328)
 טוג טימור חאן (1328–1329)
 קוטוקוטו חאן (1329)
 טוג טימור חאן (1329–1332)
 ריצ'ינבאל חאן (1332)
 טגהון טימור (1333–1368)

שושלת יואן הצפונית 
 טגהון טימור (1368–1370)
 בליגטו חאן איושהירידא (1370–1378)
 אושקל חאן טוגוס טימור (1378–1388)
 ג'וריגטו חאן יסודר (1388–1392)
 אנגקה חאן (1392–1393)
 אלבג ניגולסוגצ'י (1393–1399)
 גון טימור חאן (1399–1402) יורשו יצר מדינה מונגולית חדשה בעת נע מערבה ונטש את הג'ורצ'נים לעצמם

ציף מועצת השבטים המאנצ'ורים 
 מוקורי יונגסון (1405?-?)
 מנגטמו (1405–1433)
 צ'ונגאן (1442–1467)
 טולו (1467–1506)
 סיבאוצ'י פייאנגוו (1481–1522)
 פומן (1522–1542)
 גיוקאנגה (1542–1583)
 טקסי (1560–1583)
 נורהאצ'י (1583-1616)

חאנים שושלת ג'ין המאוחרת 
 נורהאצ'י (1616–1626), מייסד השושלת
הואנג טאיג'י (1626-1636), התקדם רבות בכיבוש סין והכריז על הקמת שושלת קיסרים סינית בשם צ'ינג.

קיסרי שושלת צ'ינג על חלקי סין 
 הואנג טאיג'י (1636- 1643)
 שונזי (1643 -1644), הכריז לראשונה על שלטון השושלת בכלל סין

קיסרי כלל סין 
 שונזי (1644- 1661)
 שונג'ה (1661- 1722), סיים את מלחמת הכיבוש השושלתי ונחשב לקיסר הטוב ביותר בעוד הביא פיתוח כמעט בכל נושא. הביס את הרוסים לצפון וכבש את טיבט לדרום מערב.
 יונג-ג'נג (1722- 1735), עבד על מנת ליצור ממשלה אפקטיבית במינימום צריכה כלכלית.
 צ'יינלונג (1735- 1796), הכפיל את גודל האימפריה בחצי ונחשב שני רק לסבו, קאנגשי
 ג'ינצ'ינג (1796- 1820), שימש את טיב האימפריה
 דאוגואנג (1820- 1850), בעתו נחלשה הקיסרות ממלחמות עם האימפריאליסטים המערביים.
 שיאנפנג (1850- 1861), האימפריה נחלשה ומרד טאיפינג פרץ
 טונגזי (1861- 1875), ניסה ללא הצלחה להביא למודרניזציה
 גואנג סו (1875-1908), גם כן נכשל בהבאת מודרניזציה לקיסרות בעוד המשיכה להחלש
 שואנטונג (1908- 1912), ויתר על הכס בגיל שש עקב מהפכת שינהאי. ידוע במערב כפויי

עוצרי מנצ'וקוו 
 פויי (1932–1934), שלט תחת ידה של יפן במדינה הבובה מנצ'וקוו
 קאנגדה (1934- 1945), למעשה זה גם כן פויי, שלט תחת יד יפן, לאחר מלחמת העולם השנייה נתפס בידי הסובייטים ולמעשה סיים את הכוח האפקטיבי האמיתי של השושלת עד היום.

מעמד כיום 
כיום השושלת אינה מקבלת כל יחוס בעוד ראש הירושה גין יוזאנג הביע כי אין הוא רואה כל משמעות בתוארו לירושת השושלת. הבית ברובו כולל מצליחים מכל קצוות המקצוע ומצב כספי אינו נתון בדאגה כלל וכלל.

קישורים חיצוניים 

ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
שושלת צ'ינג