דמיטרי וורוננקו

דמיטרי פטרוביץ' וורוננקו (ברוסית: Дмитрий Петрович Вороненко; באוקראינית: Дмитро Петрович Вороненко; נולד ב-29 ביולי 1971) הידוע גם בתור החונק מפטרבורג או המטורף מפטרבורג, הוא אנס ורוצח סדרתי ממוצא רוסי, אזרח אוקראינה, שפעל בין השנים 2006–2007 בסנקט פטרבורג ורצח ארבע ילדות.

ביוגרפיה 
דמיטרי וורוננקו נולד ב-29 ביולי 1971, ב, , קירגיסטן הסובייטית. אביו עבד כחשמלאי ואמו כגננת. לאורך ילדותו נהג להתעלל בבעלי חיים, ואף נתפס מספר פעמים לאחר שחנק למוות חתולים וכלבים.

לאחר שנשר מלימודיו בכיתה י' לא הצליח וורוננקו למצוא עבודה קבועה, וב-1987, בעודו בן שש עשרה, עזב את ביתו ונסע לקריבי ריה, אוקראינה, שם החל ללמוד רתכות בבית ספר מקצועי.

ניצני הפשע שלו לא איחרו לבוא, וב-1989 נידון לשלוש שנות עבודות שירות באתרי בנייה בחצי האי קרים בגין גנבה. מעט לפני שסיים לרצות את עונשו נתפס גונב שוב, לאחר שלקח בקבוק ברנדי וטלפון סלולרי ממנהל המשמרת שלו, ונידון לשנתיים נוספות.

לאורך השנים הבאות המשיך וורוננקו לשקוע אל תוך חיי הפשע, ובין השנים 1997–1999 נידון לעונש מאסר על תנאי בגין  וגנבה. ב-2004 הורשע בשני מעשי אונס שביצע ב-2000 ו-2001, ונידון לחמש שנות מאסר בכלא קרסטי. הוא שוחרר על-תנאי במרץ 2005 בגין התנהגות טובה, לאחר שריצה בסך הכל כשלוש שנים ושלושה חודשים מתוך עונשו המקורי.

הרציחות 
כל קורבנותיו של וורוננקו היו ילדות או נערות, רובן בלונדיניות בגובה 150 סנטימטרים פחות או יותר. הוא הורשע, כאמור, בשני מעשי אונס בראשית שנות ה-2000, אולם סדרת הרציחות הידועה והמתמשכת שבגינה נודע לשמצה כאנס ורוצח סדרתי החלה למעשה רק כעבור מספר שנים, ב-2006.

התקרית הראשונה התרחשה ב-25 באוגוסט אותה שנה, אז אנס נערה בת שבע עשרה בה נתקל ב, בסנקט פטרסבורג. וורוננקו לכד את הקורבן, סטודנטית לאופנה בשנתה הראשונה, לאחר שחנק אותה בחוזקה עד שאיבדה את הכרתה. היא התעוררה כאשר החל להפשיט אותה וניסתה להכותו בחזהו ובראשו, אך הוא המשיך לאנוס אותה ולבסוף נמלט מהזירה. הסטודנטית האלמונית היא היחידה מבין קורבנותיו של וורוננקו אשר נותרו בחיים.

כעבור מספר חודשים ביצע וורוננקו את הרצח הראשון שלו, ב-8 בדצמבר, כאשר גרר את לידה פוגודינה בת האחת עשרה למרתף בניין דירות בשדרות סטאצ'ק מספר 46, והמשיך לבצע בה אונס אלים בטרם חנק אותה למוות בעזרת בגדיה. פוגודינה התגוררה באותו בניין עם הוריה, והתכוונה לצאת החוצה למספר דקות בכדי להשאיל דיסק מחברתה, אשר גרה באחד הבתים הסמוכים. כאשר הבחינה בהיעדרותה פתחה אמה בחיפוש אחריה, אשר נמשך לפחות עד לשעה 23:35 באותו הלילה, לפני שגופתה נמצאה בתוך ערמת אשפה במרתף.

כחודש לאחר מכן פגש וורוננקו את יקטרינה פדוטובה בת התשע עשרה, ב-28 בינואר 2007 בשדרות פוליוסטרובסקי, קרונשטאדט, בזמן שחזרה לביתה. הוא הציע ללוות אותה לתחנת אוטובוס קרובה בטרם התנפל עליה בפתאומיות וגרר אותה לאתר בנייה קרוב, בו אנס ורצח אותה. לאחר מכן שדד מגופתה כסף מזומן, תכשיטים וטלפון נייד שהחזיקה עליה. גופתה נמצאה כעבור מספר שבועות.

הרצח הבא התרחש ב-4 במרץ 2007, אז תכננה הסטודנטית אליונה גנתיוק בת העשרים לבלות את הערב עם בן זוגה, תלמיד בבית ספר לצוערי חיל הים, אשר לא הצליח לעזוב את יחידתו והודיע לה כי תיאלץ לשוב לביתה לבדה. וורוננקו פגש את גנתיוק כאשר יצאה מתחנת הרכבת , אז שלחה מסרון לבן זוגה בו כתבה לו כי פגשה מכר אשר ילווה אותה חזרה לביתה. השניים צעדו יחדיו לאורך 1.2 קילומטרים לפני שהגיעו לבית מסוים בשדרות קולומיאז'סקי, אז התנפל עליה וורוננקו וגרר אותה לכיוון המרתף, אשר התגלה כנעול, כך שנאלץ לאנוס אותה על המדרגות. בתום המעשה חנק אותה למוות עם כבל חשמלי.

מעשה הרצח האחרון בסדרת התרחש כעבור חודשיים, ב-21 במאי 2007, כאשר אמה של לנה בויקו בת השתים עשרה הבחינה בהיעדרותה של בתה לאחר שלא שבה מבית הספר. היא התקשרה לבן זוגה לשעבר, מאחר שחיו כפרודים וחלקו במשמורת על בתם, וביקשה ממנו לעזור לה בחיפושים אחריה. הלה מצא את גופתה של למחרת, ב-22 במאי, במרתף הבית בו התגוררה ב מספר 9. בדומה למודוס אופרנדי שהפגין וורוננקו בכל הרציחות הקודמות, הפשיט את בויקו באופן חלקי בטרם אנס וחנק אותה למוות בעזרת בגדיה.

מעצר 
בניסיון להתחקות אחר עקבותיו שורטט תחילה קלסתרון של וורוננקו כפי שנראה בהקלטות מצלמות האבטחה שלכדו את דמותו באחת מזירות הפשע הראשונות. לאורך שאר התקופה בה ביצע את רציחותיו תחקרה המשטרה כ-863 חשודים אפשריים אשר הורשעו קודם לכן בעבירות ופשעים בעלי אופי מיני, עד שעלה בידה להבחין בפרט מכריע בזירת הפשע האחרונה בה נרצחה לנה בויקו: הטלפון הסלולרי של הצעירה נגנב ממנה.

בשלב זה החליטו גורמי החקירה לרכז את מיטב מאמציהם באיכון הטלפון הגנוב, ולמדו מספק השירות אצלו היה רשום כי כרטיס הסים הוסר מהמכשיר, על אף שהסוללה נותרה במקומה. לא נעשה כל שימוש בטלפון עד ל-22 במאי אז הוא אותר למקום כלשהו ברובע קירוב.

אנשי צבא ושוטרים החלו לפטרל באזור, בטרם קיבלו מידע על אלמוני המתגורר בדירתה של אישה בת שלושים וחמש העונה לשם טמרה, אשר תאם לכל התיאורים שנמסרו אודותיו מידי העדויות שנגבו: גובהו כ-180 סנטימטרים, שיער ברונטי, פנים רחבות, וצלקת על שפתו העליונה.

כאשר הגיעו לביתו ב-24 במאי למדו הרשויות מבעלת ביתו כי דמיטרי פטרוביץ' וורוננקו, אזרח אוקראיני אשר התעקש להיקרא דמיטרו בכדי להדגיש את מוצאו, כבר עזב למקום עבודתו והיה אמור לשוב בצהרי אותו יום. עם חזרתו נתקל בחדר המדרגות באדם לבוש בבגדים אזרחיים וניסה להימלט, אך נתפס במהרה ונעצר. כאשר נלקח לניידת נשמע אומר, .

משפט 
לאחר שנעצר הואשם וורוננקו ברצח של לנה בויקו בלבד וזאת בשל מחסור בראיות, אולם מעט לאחר מכן מסר את הודאתו עבור שלושת הרציחות האחרות. הערכה פסיכיאטרית שעבר קבעה כי היה שפוי בעת ביצוע מעשיו, ולפיכך כשיר לעמוד למשפט.

בני משפחותיהם של הקורבנות והתובע המחוזי ביקשו להוציא להורג את וורוננקו עבור פשעיו, אולם גזר הדין מאותו הסוג לא נחשב לאפשרות קבילה מבחינת בית המשפט דאז, זאת בעקבות המורטוריום שביטל את עונש המוות ב-20 במרץ 2008. בית המשפט, אפוא, גזר עליו מאסר עולם. כמה מקרובי הקורבנות עתרו לבית המשפט העליון של רוסיה ודרשו להטיל על וורוננקו את עונש המוות, אך גזר הדין נותר על כנו.

וורוננקו סירב להביע חרטה על מעשיו ואמר במשפטו: ; הוא מרצה כיום את מאסרו בבית הסוהר .

תרבות 
 סדרת הטלוויזיה "פורעי החוק" שידרה פרק תיעודי ב-2008 הנקרא "דם מעל הנבה" העוסק בפשעיו של וורוננקו.
 סדרות הטלוויזיה  והנידונים לכל החיים בבימויו של  שידרו שלושה פרקים העוסקים בפרשה:
 "נידון למוות", שודר ב-2008.
 "שחרור מוקדם.. עבור מטורף", שודר ב-2008.
 "גזר דין המוות שלי", שודר ב-2009.
 סדרת הטלוויזיה "החוק הוא החוק" שידרה פרק אודות וורוננקו הנקרא על שם אחד מכינוייו, "החונק מפטרסבורג".

הערות שוליים

רוצחים סדרתיים רוסים
מורשעים בדין ברוסיה
מורשעים ברצח
מורשעים בעבירות מין
אוקראינים שנולדו ב-1971
רוסים שנולדו ב-1971