הגדת ונציה

הגדת ונציה היא דפוס מאויר של ההגדה של פסח שנכתבה בוונציה שבאיטליה בשנת שס"ט (1609). ההגדה מתורגמת וכוללת פירושים לטקסט העברי בשלוש שפות: לאדינו, יידיש ואיטלקית על מנת לשמש את הקהילות היהודיות המגוונות באירופה. נוסחים שונים של ההגדה נמצאים כיום במוזיאון יהדות איטליה ובמוזיאון ישראל.

היסטוריה 
בשנת 1609 עיצב את ההגדה המדפיס ישראל הצפרוני מגוואסטלה, והיא הודפסה בבית הדפוס של ג'יובני דה-גארה בוונציה. ההגדה יצאה לאור בתרגומים ללאדינו, יידיש ואיטלקית, ובשל כך הייתה נפוצה ביותר ברחבי אירופה במאה ה-17. בשנת 1629 הוציא בית הדפוס הוונציאני של בריגדין מהדורה נוספת של ההגדה בתבנית דומה למקורית והיא הודפסה פעמים רבות ללא שינויים עד לסוף המאה ה-18. הדפסות אלו היו באיכות פוחתת והולכת נוכח הבלאי הגובר של אותיות הסְדר וגלופות האיורים. האיורים עצמם, חזרו והועתקו בהגדות שהודפסו באגן הים התיכון, ובמיוחד בליוורנו. גם כיום מועתקים הציורים מתוכה להגדות שונות.

בשנת 1974 פרסם החוקר וההיסטוריון בצלאל נרקיס הוצאה חדשה ומעוטרת של ההגדה בצירוף מבוא שכתב:

עיצוב ההגדה 
קישוט ההגדה כולל סדרת איורים קטנים על דף ההקדמה המתארים את השלבים השונים של מנהגי המסורת היהודית בליל הסדר וכן דף אחר עם איורים (מקבילים בצורתם) המתארים את עשר המכות. בנוסף, תפיסת הקומפוזיציה של המהדורה שברשות מוזיאון ישראל שונה מקודמותיה במתווה המונומנטלי של הדף. מבנה העמוד מורכב ממסגרת מעוטרת שמורכבת משני עמודים, המעוטרים בגמלון, ואיור המתאר את הטקסט בתחתית העמוד. ההגדה נחשבה לפורצת דרך, ומשנת פרסומה הפכו שני מאפיינים אלה להיות מוטיבים מקובלים בהגדות מאוירות.

קישורים חיצוניים 

 הגדת ונציה, סריקה מלאה באתר הספרייה הלאומית
  שלום צבר, ספרים לשעה: צורות האותות והמופתים: עבר, הווה ועתיד באיורי הגדת ונציה, 1609, בערוץ יוטיוב של מכון שוקן, 17 במרץ 2021

הערות שוליים 

ונציה
כתבי יד עבריים מאוירים
אוסף מוזיאון ישראל
יהדות איטליה