שקר אין לו רגליים

שקר אין לו רגליים, או כפי שהאמרה ידועה יותר בדורות המאוחרים: "לשקר אין רגליים" - הוא פתגם, שמקורו במדרש ובתלמוד, ופירושו: לשקר אין בסיס איתן, ועל כן הוא מתקשה לעמוד זמן רב, והוא מתמוטט. מה שאין כן בדברי אמת. "דבר שקר אין לו קיום והשקרן סופו שיתגלה".

המקורות השונים מסבירים את משל הרגליים בשלוש דרכים: לאותיות המילה "אמת" יש זוג "רגליים" התומכות במילה, בעוד שלאותיות המילה "שקר" יש רק תמיכה של רגל אחת; הפתגם הארמי אומר שהאמת עומדת והשקר אינו עומד; הפתגם הלטיני מבוסס על הסיפור המיתולוגי על השוליה של פרומתאוס שיצר פסל של שקר ללא הרגליים, כי אזל לו החומר.

מקורות

בתלמוד 

בתלמוד הבבלי במסכת שבת מסופר על ילדים חכמים שהיו דורשים את האותיות וצורתן, ואת הרגל האחת של האותיות ש-ק-ר דרשו: "קושטא קאי, שיקרא לא קאי" (פתגם בארמית שמשמעותו – אמת עומדת שקר לא עומד):

במדרשים ובראשונים 
האמרה מופיעה במדרש אלפא ביתא דרבי עקיבא, נוסח ב'.

במילים אחרות, לאות אל"ף יש שתי רגליים, מה שנותן לה בסיס רחב, ועל כן נכתבת בה המילה "אמת", וכך, למילה אמת יש כאילו זוג רגליים לכל אות. בעוד שבמילה "שקר" רגלי השי"ן הפוכות, ושתי האותיות האחרות עומדות על חודן ולא על זוג רגליים. משמע, לשקר אין תמיכה יציבה בעולם.

מקום נוסף באותו מדרש שמזכיר את הפתגם, הוא במדרש על האות שי"ן.

רש"י נעזר במדרש בפירושו את הפסוק מ "שְׂפַת אֱמֶת תִּכּוֹן לָעַד, וְעַד אַרְגִּיעָה לְשׁוֹן שָׁקֶר" בדרך זו:

"שפת אמת תכון לעד" - תתבסס ותקיים. "ועד ארגיעה' - למעט רגע הוא כלה והולך שהשקר אין לו רגלים". משמע, טענת אמת תתבסס ותתקיים לעד, ואילו דבר שקר מתפוגג לאחר רגע.

המשל חוזר ומופיע במקומות רבים ובזמנים שונים, אצל הרמב"ן, בתיקוני הזוהר, בספרות השו"ת ועוד.

גם רבי שמעון, שחי במאה ה-13 בפרנקפורט, מחבר ילקוט שמעוני, מתייחס בספרו למובא בתלמוד מסכת שבת, ומתמצת את המשל: "אותיות של אמת בשתי רגלים; ושל שקר ברגל אחד: כל שעושה אמת מקוים ושקר אינו מקוים".

במחקר 
חוקר הלשון העברית, בן ציון פישלר, שפרסם מאמר מקיף על הפתגם, כותב: "חוקרי פולקלור מלמדים שהפתגם הוא לפעמים תמציתו של סיפור שאבד (או נשכח), ויש מקרים שהוא תשתית לסיפור חדש שנרקם סביבו". אחד ממשלי איזופוס מספר על פרומתאוס שפיסל את האמת ואת השקר. באמצע עבודתו נקרא לאל זאוס, והותיר את השלמת היצירה בידי השוליה שלו. אך מכיוון שאזל החומר לשוליה, הכניס את אחת הדמויות לתנור ללא הרגליים. פרומתאוס קרא לדמות השלמה אמת ולדמות החסרה שקר, משום ש"לשקר אין רגליים".

ייתכן, סובר פישלר, שחז"ל הכירו את האגדה הזו, וביססו עליה את המדרשים, כדי להסביר אותה בדרכם שלהם.

באותיות סת"ם
אימרה זו משמשת כראיה גם לנידון ההלכתי של סגנונות הכתב בכתיבת סת"ם.

אחד ההבדלים שבין סוגי הכתב הוא בכתיבת האות ש, הן בכתיבת סת"ם, והן בהבלטת אות ש' על תפילין של ראש. יש שכותבים את האות כשתחתית האות ישרה (כתב בית יוסף), ויש שכותבים אותה כשתחתיתה חדה (כתב ספרדי), ויש שמשלבים את שני הסוגים (כתב האדמו"ר הזקן). מהמימרה "שקר על רגל אחת עומד" למדו הרשב"א והר"ן "מכאן שצריך לעשות סוף השי"ן חד ולא רחב". ראייתו נובעת מפרשנותו שכל אות ואות במילה 'שקר', היא בעלת רגל אחת. לעומת זאת, אחרים פירשו שהמילה כולה עומדת על רגל אחת, כי כל המילה עומדת על הרגל של האות ק אשר בולטת בתחתית המילה כולה.

שימושים בעברית המודרנית 
 משה סנה דוחה את הטענות שחרושצ'וב הוא זה שהכשיל את הפגישה של ארבע המעצמות הגדולות בפריז, (1960), וטוען: "אכן, לשקר אין רגליים, והוא הדין לגבי טענות שקר".
 במאמר, שכותרתו: "שקר אין לו רגליים, אך יש לו תפוצה" (1971) מתלונן העיתונאי על כך שבעיתונות הצ'כסלובקית המצונזרת לאחר הפלישה הסובייטית, מפרסמים דברי שקר אבסורדיים על ישראל.
"לשקר אין רגליים'. הדבר מוכח פעמים רבות מבחינה היסטורית (ראה תופעת שבתאי צבי)" מגיב קורא במדור "מכתבים" בעיתון "מעריב" (1990) על מאמר שמכפיש לטענתו את אחד האדמו"רים.

ראו גם 

 ניכרין דברי אמת

קישורים חיצוניים 
 
 
 
 מילון ספיר, "שקר אין לו רגליים"

הערות שוליים

אמרות חז"ל
ניבים וביטויים חז"ליים
מילים וביטויים בעברית
הונאה