בית החולים בארל

בית החולים בארל (בצרפתית: Le Dortoir de l'hôpital d'Arles) הם שני ציורים בצבעי שמן של הצייר ההולנדי וינסנט ואן גוך. מרכזם של הציורים הוא בית החולים בארל שבדרום צרפת, ובו הצייר התאשפז בדצמבר 1888 ובינואר 1889. אחד מהציורים מתאר את החצר של בית החולים התחומה בבנייני המוסד, ואילו הציור השני מתאר אגף בתוך בית החולים עצמו. כמו כן, ואך גוך צייר גם דיוקן של ד"ר פליקס ריי, הרופא שטיפל בו.

אודות היצירה
בסוף שנת 1888 מצבו המנטלי של ואן גוך הידרדר קשות בעקבות סכסוך עם חברו הצייר, פול גוגן. באחד מהוויכוחים בין השניים, הצייר כרת לעצמו את האוזן. בעקבות זאת, הוא אושפז פעמיים בבית החולים בארל. בבית החולים הוא הובחן כחולה במאניה חריפה עם הזיות כלליות. ד"ר, פליקס ריי, מתמחה צעיר, טען כי הצייר גם סבל מאפילפסיה נפשית. בינואר 1889, ואן גוך שב לבית הצהוב, אך הוא המשיך לסבול מהזיות שהוא מורעל. במרץ של אותה שנה, המשטרה הוציאה את הצייר מביתו עקב עצומה של השכנים שכינו אותו "האדמוני המשוגע". הותר לואן גוך לבקר בביתו רק בליוויו של פול סיניאק. באפריל, הוא עבר להתגורר בבית שהיה בבעלותו של ד"ר ריי וזאת עקב הצפה בביתו. באותה תקופה הצייר היה במצב נפשי קשה, והוא תיאר זאת במכתביו הרבים. לבסוף, הוא החליט לאשפז את עצמו במוסד לבריאות נפש בסן רמי, והוא עזב את ארל במאי של אותה שנה.

חצר בית החולים היא מכרזה של יצירתו של ואן גוך. החצר מוקפת במקמרות, וניתן לראות כי קיימת קומת גלריה הצופה לחצר. בית החולים עצמו נבנה במאה ה-16 ובמאה ה-17. במאה ה-16 היו 32 מוסדות רווחה בארל. הארכיבישוף של העיר החליט לאחד את כולם למוסד אחד במרכזה של העיר. במהלך הבנייה נעשו עבודות חפירה ובהן נתגלו עתיקות ונקרופוליס רומי. בשנת 1835 הוקצו שלושה אגפים בבית החולים לטיפול במגפת הכולרה. בתחילת המאה ה-20, בית החולים שודרג והגיע לרמת רפואה מתקדמת. אולם, בשנת 1974, נפתח בית חולים חדש בעיר ומרבית המחלקות הרפואיות הועברו אליו. ב-1986 הושלם הליך הסבתו של בית החולים הקדום למוסד שימור ומחקר.

הגן בבית החולים בארל
ואן גוך יצר סקיצה של גן בית החולים כבר ביוני 1889. הציור משקף את נקודת ראותו של הצייר מחדרו. בציור ניכרים סוגים שונים של צמחייה ופרחים, כגון אירוס, הרדוף הנחלים, פרג וכדומה. ואן גוך הקפיד לשמר את מרבית הפרטים בגינה, ברם הוא כן הוסיף יותר פרחי אירוסים והגדיל את בריכת הדגים שבמרכז החצר. ואן גוך נהג להשתמש בצבעים ששיקפו את הלך רוחו, ובציור הספציפי הזה נעשה שימוש רב בכחול ובזהב המסמלים עצב. דווקא צבעי הצהוב, הכתום, הירוק והאדום לא מודגשים ביצירה זו, על אף השימוש הניכר בהם ביצירותיו האחרות של ואן גוך כגון חדר שינה בארל.

אגף בבית החולים בארל
באוקטובר 1889, ואן גוך החל לצייר את הציור השני בסדרה, אגף בבית החולים בארל. הצייר קיבל השראה ליצירה מספרו של פיודור דוסטויבסקי, "רשימות מבית המוות". הצייר תיאר לאחותו במכתב את האגף. בחלק האחורי של האגף נמצא תנור ולידו מספר חולים. החדר של האגף בנוי במסדרון מוארך ומחולקות בו שתי שורות של מיטות חולים. התקרה בנויה מקורות רחבות. בנוסף, ניתן לראות שתי נזירות בחדר המשמשות כאחיות.

דיוקנו של ד"ר פילקס ריי
ואן גוך יצר דיוקן של ד"ר פילקס ריי, הרופא שטיפל באוזנו הכרותה של הצייר. ואן גוך תיאר את ריי כחרוץ, כעובד קשה וכאדם שתמיד מנסה לעזור לאחרים. בינואר 1889 הצייר הביא לרופא את הדיוקן כמתנה. ככל הנראה ריי ומשפחתו לא אהבו את הדיוקן. ב-1901, אספן אמנות רכש מריי שלושה ציורים של ואן גוך כולל הדיוקן המדובר. בשנת 2016, הדיוקן הוצב במוזיאון פושקין בהערכת שווי של כ-50 מיליון דולר.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

ציורי שמן
וינסנט ואן גוך: ציורים