Non ho l'età

(בעברית: צעירה מדי לאהבה) היה השיר הזוכה בתחרות האירוויזיון של שנת 1964 שנערכה בקופנהגן. את השיר ביצעה הזמרת ג'יליולה צ'ינקווטי שייצגה את איטליה. כמו בכל השנים הקודמות השיר שייצג את איטליה באירוויזיון היה השיר שזכה בפסטיבל סן רמו באותה שנה. צ'ינקווטי הייתה בת 16, והיא הייתה אז הזוכה הצעירה ביותר בתולדות האירוויזיון עד לאירוויזיון 1986, שבה זכתה הזמרת הבלגית סנדרה קים עם השיר "J'aime la vie". קים הצהירה אז שהיא בת 15 אבל לבסוף התברר שהייתה רק בת 13. בשנת 2005 ביצעה קים את השיר Non ho l'età בתחרות שיר היובל באירוויזיון.

בערב התחרות שובץ השיר במקום ה-12 אחרי השיר "Oração" של אנטוניו קלוואריו מפורטוגל, ולפני השיר "Život je sklopio krug" של סאבהודין קורט מיוגוסלביה. לשיר הוענקו 49 נקודות שזיכו אותו במקום הראשון מתוך 16.

השיר "Non ho l'età" של צ'ינקווטי זכה להצלחה רבה באיטליה ובשאר מדינות אירופה, וכן במדינות נוספות ברחבי העולם. היא הקליטה גרסאות של השיר באנגלית ("This is My Prayer"), ספרדית ("No Tengo Edad"), צרפתית ("Je suis à toi"), גרמנית ("Luna nel blu") ויפנית ("Yumemiru Omoi"). מאז בוצע השיר על ידי אמנים רבים, בהם, הזמרת האיסלנדית אלי וילהלמס בשם "Heyr mína bæn". הזמרת הבולגרייה לילי איוואנובה, והזמרת רבקה פאן מהונג קונג, שהקליטה גרסת כיסוי של השיר ב-1964. עוד הקליטו גרסאות כיסוי וייסלבה דרויצקה (Wiesława Drojecka) מבלארוס בשפה הפולנית ("Nie wolno mi"), אנלי סארי בפינית ("Liian nuori rakkauteen"), וסנדרה רימר בהולנדית ("Als jij maar wacht").

בשנה שלאחר מכן, באירוויזיון 1965, זכתה הזמרת פראנס גל, שייצגה את לוקסמבורג עם השיר "Poupée de cire, poupée de son", והנציג של איטליה באירוויזיון היה הזמר בובי סולו ששר את "Se piangi, se ridi".

צ'ינקווטי חזרה להופיע באירוויזיון 1974 עם השיר "Sì", אז סיימה במקום השני אחרי "Waterloo" של להקת אבבא. היא הנחתה את אירוויזיון 1991, שנערך ברומא לצדו של טוטו קוטוניו.

מיקומי שיא

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

שירי 1964
שירים שזכו באירוויזיון
שירי איטליה באירוויזיון
שירי אירוויזיון 1964
שירי פסטיבל סן רמו
סינגלים שהגיעו למקום הראשון באיטליה