קסימיר פולסקי

קז'ימייז' מיכל וולאדיסלב וויקטור פולאסקי, (בהיגוי פולני:פוּאסקי) יליד פולין, (4 במרץ או 6 במרץ 1745 – 11 באוקטובר 1779) היה אציל פולני, חייל ומפקד צבאי שיחד עם עמיתו ההונגרי, מיכאל קובאץ' דה פבריצי, זכה לכינוי "אבי חיל הפרשים האמריקאי".

פולאסקי נולד בוורשה, התעניין בפוליטיקה כבר מגיל צעיר, והיה פעיל במאבק האיחוד הפולני-ליטאי נגד השלטון הרוסי. עם כישלונה של התקוממות זו הוגלה מארצו, ובהמלצתו של בנג'מין פרנקלין, נסע לצפון אמריקה במטרה לסייע במלחמת העצמאות של ארצות הברית. הוא התבלט במלחמה זו, במיוחד כשהציל את חייו של ג'ורג' וושינגטון. פולאסקי הפך לגנרל בצבא הקונטיננטלי, הקים את "לגיון הפרשים של פולאסקי" ושיפר את חיל הפרשים האמריקני כולו. נפצע בקרב סוואנה, בהובילו התקפה נועזת על הכוחות הבריטים, ומת לאחר זמן קצר.

פולאסקי זכור כגיבור שלחם למען עצמאות וחירות בפולין ובארצות הברית. הוא מונצח בשמם של מקומות ושל אירועים רבים וביצירות אמנות רבות. הוא אחד משמונה אנשים שזכו לאזרחות כבוד של ארצות הברית.

פולאסקי מעולם לא נישא ולא העמיד צאצאים, ונסיבות לידתו ומותו שנויות במחלוקת.

חיים אישיים 
פולאסקי נולד ב-4 או ב-6 במרץ 1745 בבית האחוזה של משפחת פולאסקי בוורשה שבפולין, בנם השני של מריאנה ויוזף פולסקי, מנכבדי העיר. משפחת פולסקי הייתה קתולית. ישנן ראיות נסיבתיות התומכות בכך שפולאסקי נמנה עם מסדר הבונים החופשיים.

קריירה צבאית 
בשנת 1762, החל פולאסקי את הקריירה הצבאית שלו בצבאו של דוכס קורלנד (היום בלטביה) שהיה וסאל של מלך פולין.

בין השנים 1767 ו-1772 פיקד על יחידות פרשים במסגרת ההתקוממות נגד השלטון הרוסי. ההתקוממות נכשלה, על אף הישגים צבאיים לא מבוטלים, ופולאסקי מצא מקלט בצרפת.

בעת שהותו בצרפת ניסה פולאסקי, ללא הצלחה, להצטרף לצבא הצרפתי. בינתיים, נשפט בהיעדרו בפולין ונדון למוות. ניסיון לגייס תמיכה למאבק הפולני במסגרת מלחמת רוסיה-טורקיה לא צלח ופולאסקי נענה להצעת המרקיז דה לה פאייט ובנג'מין פרנקלין (שאותם פגש באביב 1777) להצטרף למלחמת העצמאות של ארצות הברית.

בארצות הברית 
בהמלצתו של פרנקלין (שכתב על פולאסקי כי הוא "קצין מפורסם שנודע ברחבי אירופה על גבורתו והתנהגותו בהגנה על חירויות ארצו נגד שלוש המעצמות הפולשות הגדולות של רוסיה, אוסטריה ופרוסיה") גויס פולאסקי כמתנדב בחיל הפרשים של הצבא הקונטיננטלי. עם הגעתו לאמריקה, ביולי 1777, כתב פולאסקי לוושינגטון, "באתי לכאן, למקום בו מוגנת החירות, לשרת אותה ולחיות או למות לשם כך".

באוגוסט 1777 פגש בוושינגטון במפקדתו, ליד פילדלפיה. בספטמבר 1777 כבר נטל חלק בקרב ברנדיוויין. בזכות חלקו בקרב נמנעה מפלתו של הצבא הקונטיננטלי וניצלו חייו של ג'ורג וושינגטון. בעקבות אירועים אלו קיבל דרגות בריגדיר גנרל והחל בשיקום ובשיפור חיל הפרשים.

במרץ 1778 התפטר פולאסקי מתפקידו במפקדה הכללית על רקע מחלוקות וחיכוכים עם קציניו האמריקאים שהתקשו בקבלת פקודות מזר שבקושי דיבר אנגלית, ושרעיונותיו בנושאי טקטיקה ומשמעת היו שונים מכפי שהתרגלו להם. בהמשך חזר לשירות והקים את "לגיון הפרשים של פולאסקי", שבאוגוסט 1778 מנה כ-300 חיילים.

ב-1779 נשלח פולאסקי, על ידי וושינגטון, לחזית הדרומית ונטל חלק בקרבות בג'ורג'יה.

מותו וקבורתו 
פולאסקי נפצע במהלך קרב עם כוחות צרפתיים במצור על סוואנה (עיר). הוא פונה בספינה, ונפטר עליה כעבור יומיים. מקום קבורתו שנוי במחלוקת - וישנם דיווחים על כך שנקבר בים, בצ'ארלסטון או ליד סוואנה.

הוצאתו מהקבר וניתוח השרידים 
שרידי שלד שיוחס לפולאסקי הוצאו מקבר בסוואנה, ג'ורג'יה, בשנת 1996 לצורכי מחקר פורנזי. אף שהשרידים תאמו לגילו של פולאסקי (כולל סימני פציעות), המחקר (שכלל בדיקות DNA) לא הגיע למסקנות חד משמעיות. מחקר מאוחר יותר, משנת 2019, אישר כי השרידים שייכים לפולאסקי.

בשלד נתגלו מספר תכונות נשיות, והדבר הוביל לטענה כי פולאסקי היה, למעשה, אישה או אינטרסקס.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

מהגרים מפולין לארצות הברית
ורשה: אישים
ציטוט מקור בשפה זרה (פולנית)
דפים עם תרגומים שלא נסקרו
אנשי צבא אמריקאים במלחמת העצמאות של ארצות הברית
אמריקאים שנולדו ב-1745
אמריקאים שנפטרו ב-1779
אזרחי כבוד של ארצות הברית