כל אחד כפי יכולתו ולכל אחד לפי צרכיו

כל אחד כפי יכולתו ולכל אחד לפי צרכיו היא סיסמה סוציאליסטית. העיקרון מתייחס לגישה החופשית והגישה לטובין, הון ושירותים המנתקת בין תרומת היחיד, לתמורה אותה הוא מקבל. בתפיסה המרקסיסטית, הסדר שכזה ייעשה אפשרי בזכות שפע הסחורות והשירותים שמערכת כלכלית קומוניסטית מפותחת תוכל לייצר. הרעיון הוא שעם התפתחות מלאה של סוציאליזם ושחרור הכוחות היצרניים, יהיה מספיק כדי לספק את צורכי כולם. משפט זה היה גם העיקרון המארגן של התנועה הקיבוצית בישראל עד תחילת מגמות ההפרטה.

על אף שלא הוא הגה אותה, ושהייתה נפוצה בתנועות הסוציאליסטיות עוד לפניו, מזוהה הסיסמה ביותר עם קרל מרקס שעשה בה שימוש בחיבורו משנת 1875, 'ביקורת תוכנית גותהא':

הסיסמה שימשה גם הוגים סוציאליסטים קודם לכן, כגון אוגוסט בקר בשנת 1844 ולואי בלאן בשנת 1851. יש המייחסים את מקורה הראשוני לאוטופיסט הצרפתי אטיין-גבריאל מורלי בספרו מ-1755 'קוד הטבע', בו הציע "חוקים ועקרונות יסוד שיקרעו את שורשי המידות הרעות ואת כל רעות החברה":

יש הרואים את שורשי הסיסמה בכתבי הברית החדשה, במעשי השליחים ובאורח החיים הקומונלי של קהילת המאמינים המתוארת בו:

חוקרים אחרים סבורים כי שורשי הכלל במשפט הרומי ובעקרון ה-obligation in solidum ('מחויבות הדדית' או 'ערבות הדדית') על פיו 'כל אחד לוקח על עצמו אחריות על כל מי שאינו יכול לשלם את חובו, והוא אחראי מנגד עבור כולם'.

סוציאליזם
הקיבוץ
קרל מרקס
קומונות
סיסמאות