פרס גראמי לתגלית השנה

פרס גראמי לתגלית השנה מוענק מאז שנת 1959. הפרס לא הוענק בשנת 1967. תיאור הפרס הרשמי הוא כדלקמן: "לאמן חדש שמוציא לאור במהלך שנת הזכאות את ההקלטה הראשונה המבססת את זהותו הציבורית של אותו אמן." זה לאו דווקא האלבום הראשון שהוציא אמן.

הקטגוריה בולטת גם בזכות היותה היחידה מסוגה בה בוטל פרס גראמי. זה קרה בשנת 1990 לאחר שנחשף שהזוכים מילי ונילי לא שרו בעצמם באלבום הבכורה שלהם. הפרס בוטל, אך לא הוענק לאמן אחר.

מתוך 54 הפרסים שהוענקו בקטגוריה מאז הקמתה, הוענק הפרס ל-26 זמרות, 18 צמדים או להקות, ו-11 זמרים. בין השנים 1997–2003, כל הזוכות היו נשים. כמו כן, משנת 1993 עד 2005, אף מנצח לא היה גבר. בשנת 2006 שבר ג'ון לג'נד את המגמה הזו, שהחלה אחרי זכייתו של מארק כהן בשנת 1992. רק חמישה אמנים זכו גם בתגלית השנה וגם באלבום השנה באותה השנה: בוב ניוהארט בשנת 1961, כריסטופר קרוס בשנת 1981, לורן היל בשנת 1999, נורה ג'ונס בשנת 2003, ובילי אייליש בשנת 2020. מתוכם, קרוס, ג'ונס ואייליש קיבלו שירים שזכו בהקלטת השנה ובשיר השנה באותה שנה. רק קרוס ואייליש זכו בכל ארבע הקטגוריות הכלליות בפרסי גראמי. רק שני אמנים הפסידו בפרס תגלית השנה וזכו באלבום השנה באותה השנה: וואן מיידר בשנת 1963 ואלאניס מוריסט בשנת 1996.

מבין כל הזוכים, רק אחת (אספרנסה ספולדינג) הייתה אמנית ג'אז  ורק שלושה היו אמני קאנטרי. בשנת 1997 הפכה ליאן ריימס לאמנית הקאנטרי הראשונה שזכתה בפרס, וכן לאמנית הצעירה ביותר שזכתה בפרס (בגיל 14). אחריה הייתה קארי אנדרווד בשנת 2007  ו-Zac Brown Band בשנת 2010. בנוסף, שנת 2017 הייתה הפעם הראשונה ששני אמני קאנטרי היו מועמדים בקטגוריה זו באותה השנה, בה היו מועמדות מרן מוריס וקלסי בלריני. בשנת 2020 הפכה רוסליה לאמנית הראשונה ששרה בשפה הספרדית שהייתה מועמדת בקטגוריה.

דייוויד קרוסבי וקרל פאלמר הם האמנים היחידים שהיו מועמדים פעמיים בפרס זה. פאלמר היה מועמד בשתי הפעמים כחבר בלהקות: אמרסון, לייק ופאלמר ואסיה, ואילו קרוסבי היה מועמד כחבר ב-הבירדס וזכה כחבר בלהקת קרוסבי, סטילס ונאש.

שנת 1984 הייתה הפעם הראשונה שכל המועמדים לא היו אמריקאים (הזוכים מועדון תרבות, יורית'מיקס ומיוזיקל יות' מאנגליה, ביג קאנטרי היו מסקוטלנד ו-Men Without Hats היו מקנדה).

תהליך בחירת הזוכה 
חברי האקדמיה הלאומית לאמנויות ומדעי ההקלטה בוחרים את המועמדים לפרס תגלית השנה. רשימה של עשרים האמנים המובילים ניתנת לוועדת סקירת המועמדויות, קבוצה שנבחרה במיוחד של חברים אנונימיים, שבוחרת אז בחמשת האמנים המובילים שיועמדו לבחירה בטקס גראמי. שאר החברים מצביעים אז לזוכה מחמשת המועמדים. בשנת 2018 הוכרז כי מספר האמנים המועמדים יוגדל לשמונה.

שינויים בחוקים 
במהלך השנים, כללי הזכאות לקטגוריה זו השתנו מספר פעמים. בשנת 2010, היעדרותה של ליידי גאגא מקטגוריית תגלית השנה גרמה לאקדמיה הלאומית לאמנויות ומדעי ההקלטה לשנות את דרישות הזכאות לטקס הבא. היא לא הייתה זכאית למועמדות מכיוון שהלהיט שלה "Just Dance" היה מועמד בשנת 2008. הכלל החדש קבע כי ניתן להגיש את מועמדותו של כל אמן כל עוד אותו אמן לא הוציא בעבר אלבום שלם ולא זכה בגראמי. ביוני 2016, ארגון גראמי תיקן שוב את הכללים בקטגוריית תגלית השנה, כדי להסיר את מחסום האלבום "בהתחשב במגמות העכשוויות באופן שבו מוזיקה חדשה יוצאת לאור ואמנים מתפתחים מקודמים". כדי להיות זכאי למועמדות בקטגוריית תגלית השנה, האמן, הצמד או הלהקה צריכים:
 להוציא לפחות חמישה סינגלים / שירים או אלבום אחד.
 האמן לא נכלל בקטגוריה זו יותר משלוש פעמים, כולל כחבר בלהקה שהוקמה.
 השיג פריצת דרך לתודעה הציבורית והשפיע על הנוף המוזיקלי בשנה החולפת.

כללים חדשים אלה נכנסו לתוקף החל משנת 2017. הקטגוריה הורחבה כך שתכלול שמונה מועמדים משנת 2019.

ביוני 2020 הודיעה האקדמיה הלאומית לאומנויות ומדעי ההקלטה כי יותר אין הגבלה על מספר השירים המרבי שאמן יכול להוציא כדי להיכלל בקטגוריה, זאת לאחר שהמגבלה עמדה על כ-30 שירים או סינגלים.

זוכים

שנות השישים

שנות השבעים

שנות השמונים

שנות התשעים

שנות האלפיים

שנות ה-2010

שנות ה-2020

הערות שוליים 

ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
תגלית השנה