אנה מריה מטוטה

אנה מריה מטוטה אאוסחו (בספרדית: Ana María Matute Ausejo; 26 ביולי 1925 – 25 ביוני 2014) הייתה סופרת ספרדייה וחברת האקדמיה המלכותית הספרדית, שזכתה לשבחים בינלאומיים. בשנת 1959 הוענק לה פרס נדאל בגין ספרה "זיכרון ראשון". היא האישה השלישית שקיבלה את פרס מיגל דה סרוואנטס על היצירה הספרותית שלה, ונחשבת לאחת הסופרות הבולטות של "עידן אחר המלחמה" המתייחס לתקופה שלאחר מלחמת האזרחים בספרד.

ביוגרפיה 
מטוטה נולדה ב־26 ביולי 1925. בגיל ארבע חלתה בדלקת כליות כרונית, והייתה על סף מוות. היא עברה לסביה וסבתה במנסיליה דה לה סיירה, עיירה קטנה בהרים, לתקופת התאוששות. מטוטה סיפרה שהושפעה עמוקות מאנשי הכפר שפגשה בעיירה. השפעה זו ניכרת ביצירות באוסף שלה מ-1961, "סיפורים מארטמילה" (Historias de la Artámila), שעוסקים באנשים שפגשה מטוטה במהלך התאוששותה. רמזים וזיכרונות מאותה עיירה משמשים לעיתים קרובות כתפאורה ליצירות נוספות שלה.

בהיותה בת עשר פרצה מלחמת האזרחים בספרד בשנת 1936. קונפליקט עקוב מדם זה השפיע ביותר על כתיבתה של מטוטה. היא התייחסה לא רק ל"קרבות בין שני הפלגים, אלא גם לתוקפנות הפנימית בכל צד".

בעקבות ניצחון הסיעה הלאומנית ב-1939, הקים פרנסיסקו פרנקו דיקטטורה צבאית שנמשכה שלושים ושש שנים עד מותו בשנת 1975. מכיוון שמטוטה התבגרה כסופרת בתקופת עידן אחר המלחמה תחת הדיקטטורה, חלק מהנושאים החוזרים ונשנים בעבודותיה הם אלימות, ניכור, סבל ובעיקר אובדן התמימות. עבודתה צונזרה בכבדות תחת משטרו של פרנקו והיא הופיעה ברשימה השחורה עקב עבודתה כעיתונאית, ולפחות פעם אחת היא נקנסה בגלל כתביה.

היא פרסמה את הסיפור הראשון שלה, "הילד מהדלת הסמוכה", עוד בגיל 17. מטוטה הייתה ידועה בזכות היחס האוהד שלה לחייהם של ילדים ומתבגרים, לתחושות הבגידה והבידוד שלהם ולטקסי המעבר שלהם. לעיתים קרובות שילבה ביצירותיה אלמנטים כמו מיתוסים, אגדות, על טבעי ופנטזיה. היא הייתה גלויה וישירה בנושאים כמו יתרונות הסבל הרגשי, השינוי המתמיד של בן אנוש וכיצד התמימות לעולם אינה נעלמת לגמרי.

מטוטה הייתה פרופסור באוניברסיטה. היא למדה בבית הספר הבינלאומי בהילברסום, הולנד, ונסעה למדינות שונות כמרצה או פרופסור אורחת. עבודתה האקדמית בארצות הברית נפרסה על פני ארבעה עשורים, החל משנת 1966 כשדיברה באדג'קליף קולג' בסינסינטי.

היא הרצתה במרכז לאמנויות טאטם של הוד קולג' במרילנד ב-28 באפריל 1969. בשנת 1978 הייתה פרופסור אורח באוניברסיטת וירג'יניה. היא הוזמנה לדבר באוניברסיטת בריגהאם יאנג ביוטה  ב־12 במרץ 1990, שם העבירה הרצאה בנושא אמנות התרגום בספרדית. היא גם הייתה מרצה אורחת באוניברסיטאות אוקלהומה, אינדיאנה ווירג'יניה.

היא הייתה חברת כבוד באגודה ההיספנית של אמריקה  וחברה באיגוד האמריקני למורים לספרדית ופורטוגזית.

זכתה בפרס נדאל בשנת 1958 עבור הרומן הראשון מתוך הטרילוגיה, הסוחרים - Los Mercaderes. הפרסים הספרותיים האחרים שלה כללו את פרס פלנטה ואת פרס קפה jיחון.

פטירה 
ב־25 ביוני 2014 נפטרה מטוטה מהתקף לב בגיל 88, והובאה למנוחות בבית העלמין מונטג'ואיק, בברצלונה.

ביבליוגרפיה 
הביבליוגרפיה של מטוטה כוללת:

רומנים
 (1948) Los Abel (finalist for Premio Nadal)
 (1949) Luciérnagas (blocked by censors, republished as En esta tierra in 1955) (semifinalist for Premio Nadal)
 (1953) Fiesta al noroeste (translated as Celebration in the Northwest) (Premio Café Gijón)
 (1954) Pequeño teatro (Premio Planeta)
 (1955) En esta tierra (republished as Luciérnagas in 1993, translated as Fireflies)
 (1958) Los hijos muertos (Premio de la Crítica, Premio Nacional de Literatura)
The semiautobiographical trilogy collected as Los mercaderes (1977):
 (1960) Primera memoria (translated as School of the Sun) (Premio Nadal)
 (1964) Los soldados lloran de noche (translated as Soldiers Cry By Night) (Fastenrath Award)
 (1969) La trampa (translated as The Trap)
 (1964) Algunos muchachos
The medieval trilogy:
 (1971) La torre vigía
 (1996) Olvidado Rey Gudú (Premio de RNE Ojo Crítico Especial)
 (2000) Aranmanoth
 (2001) En el tren (contributor)
 (2008) Paraíso habitado
 (2014) Demonios familiares (posthumous)

אוספי סיפורים
 (1953) La pequeña vida (later republished as El tiempo)
 (1957) El tiempo
 (1956) Los niños tontos
 (1961) El arrepentido y otras narraciones
 (1961) Historias de la Artámila
 (1961) Tres y un sueño
 (1961) Libro de juegos para los niños de los otros
 (1963) El río (columns from weekly magazine  Destino)
 (1989) The Heliotrope Wall and Other Stories (translated by Michael Scott Doyle)
 (1990) La virgen de Antioquía y otros relatos
 (1991) El árbol de oro
 (1993) De ninguna parte (Premio del Concurso Antonio Machado de Narraciones Breves)
 (1997) Casa de juegos prohibidos (selected and introduced by Pedro Manuel Víllora)
 (1998) Los de la tienda; El maestro; La brutalidad del mundo
 (2000) Todos mis cuentos
 (2002) Cuentos de infancia (collection of stories written as a child)
 (2011) Las Artámilas
 (2014) Demonios familiares
 (2010) La puerta de la luna: Cuentos completos

רומנים וספרות ילדים
 (1956) El país de la pizarra
 (1960) Paulina, el mundo y las estrellas (Ministerio de Cultura libro de interés juvenil)
 (1961) El saltamontes verde
 (1961) El caballito loco
 (1965) El Polizón Del Ulises (Premio Nacional de Literatura Infantil Lazarillo)
 (1972) El aprendiz
 (1972) Carnavalito
 (1983) Sólo un pie descalzo (Premio Nacional de Literatura Infantil y Juvenil)
 (1994) La oveja negra
 (1995) El verdadero final de la Bella Durmiente (Premio Ciudad de Barcelona)
 (2003) Tolín

מאמרים
 (1961) A la mitad del camino (columns from the newspaper Solidaridad Nacional and weekly magazine Destino)
 (2004) Suiza y la migración

קישורים חיצוניים 

 Ana María Matute
 אתר רשמי המקדם את התרבות הספרדית בשפה האנגלית
 אנה מריה מטוטה הקליטה בספריית הקונגרס עבור הארכיון הספרותי השמע של החטיבה ההיספנית ב-30 בנובמבר 1964

הערות שוליים 

סופרות ספרדיות
נשים זוכות פרסים
ילידות 1925
ספרדים שנולדו ב-1925
ספרדיות שנפטרו ב-2014
ספרדים שנפטרו ב-2014
זוכי פרס מיגל דה סרוואנטס