אל-חשד א-שעבי

אל-חַשְׁד א-שַּׁעְבִּי (בערבית: الحشد الشعبي; בתרגום לעברית: "הגיוס העממי" או "ההתגייסות העממית"), הידוע גם בשם "כוחות המוביליזציה העממית", "ועד המוביליזציה העממית" או "יחידות המוביליזציה העממית", הוא ארגון-גג הנתמך על ידי ממשלת עיראק ומאגד בתוכו כ-40 מיליציות שיעיות אך כולל גם ארגונים סוניים, נוצריים ויזידיים. כוחות הארגון נלחמו כמעט בכל קרב משמעותי נגד דאעש. בעיני חלק מהמומחים, הארגון מהווה מעין יורש של משמר הרפובליקה, לאחר שאורגן מחדש ב-2018 על ידי ראש ממשלת עיראק לשעבר חיידר אל-עבאדי, שהוציא תקנות לארגון מחדש של הכוח תוך מתן דרגות ומשכורות כמו לזרועות אחרות של הכוחות המזוינים של עיראק.

בפועל הארגון מאגד גם מיליציות שיעיות פרו-איראניות הפועלות בכפוף למשמרות המהפכה האסלאמית של איראן, והיו מעורבות בפעילות צבאית נגד ארצות הברית וישראל. בשל כך הופצצו מספר בסיסים ומחסני טילים של מיליציות אלו, בתקיפות המיוחסות לישראל ולארצות הברית.

היסטוריה
שבע המיליציות המקוריות פעלו תחת תמיכת ראש הממשלה אל-מאלכי מאז תחילת 2014. כוחות אל-חשד א-שעבי נוסדו באופן רשמי על ידי הממשלה העיראקית ב-15 ביוני 2014 לאחר שעלי סיסתאני הוציא ב-13 ביוני פתווה שקראה להגן על ערי עיראק, במיוחד בגדאד, ולהשתתף במתקפת הנגד נגד המדינה האסלאמית שהגיעה בעקבות נפילת העיר מוסול ב-10 ביוני 2014. הכוח איגד תחתיו מספר מיליציות שיעיות, שרובן קיבלו תמיכה ישירה מאיראן, יחד עם מספר שבטים סוניים על ידי איחוד המיליציות הקיימות במסגרת "ועד אל-חשד א-שעבי" ("ועד ההתגייסות העממית") שתחת משרד הפנים העיראקי ביוני 2014. ב-19 בדצמבר חתם נשיא עיראק פואד מעצום על חוק שעבר בפרלמנט בנובמבר המאגד את הכוח כשווה ערך לזה של צבא עיראק. במסגרת זו הוכפף ישירות למפקד העליון של הצבא, ראש ממשלת עיראק.

ב-3 בינואר 2020 נהרג סגן מפקד כוחות אל-חשד א-שעבי, אבו מהדי אל-מוהנדס, בתקיפה אווירית אמריקנית שבה נהרג גם מפקד כוח קודס, קאסם סולימאני.

ארגונים חברים 

בין המיליציות החברות נמנות:

 חטיבת בדר
 גדודי חזבאללה
 עסאיב אהל אל-חק
 כתאיב סייד אל-שוהדא
 גדודי האימאם עלי
 חרקת חזבאללה אל-נוג'בה
 בריגדות הקדושים
 כיבוש גדול
 בריגדות טורקמניות
 גדודי הג'יהאד
 צבא של תקווה

ראו גם
 המשמר הלאומי של ארצות הברית
 המשמר הלאומי של רוסיה

קישורים חיצוניים 

 

 
 

עיראק: צבא וביטחון
צבאות לא סדירים
יחסי איראן–עיראק
ציר ההתנגדות