מנגן שבע חמצני

מנגן שבע חמצני (בכתיב כימי: Mn2O7) היא תרכובת אי-אורגנית. נוזל נדיף זה מגיב בקלות רבה למגע. חומר זה הוא מחמצן מסוכן ותואר לראשונה בשנת 1860.

ייחוד 
הצורה הגבישית של תרכובת כימית זו היא ירוקה כהה. הנוזל הוא ירוק כאשר האור מוחזר ממנו ואדום כאשר האור מועבר דרכו. הוא מתמוסס בפחמן טטרהכלורידי, ומתפרק כאשר הוא בא במגע עם מים.

מבנה 
תכונות המסיסות שלו מעידות על מין מולקולרי לא קוטבי, דבר שאושר על ידי המבנה שלו. המולקולות מורכבות מזוג טטרהדרונים שחולקים קודקוד משותף. הקודקודים תפוסים על ידי אטומי חמצן ובמרכזי הטטראדר ממוקמים אטומי המנגן. הקישוריות מסומנת על ידי הנוסחה O3Mn-O-MnO3. מרחקי ה- Mn-O הטרמינליים הם 1.585 Å והחמצן המגשר הוא במרחק של 1.77 Å משני אטומי המנגן האחרים. זווית Mn−O−Mn היא 120.7°.

פירוסולפט, פירופוספט ודיכרומט מאמצים מבנים הדומים לזו של Mn2O7. ככל הנראה מין הקבוצה העיקרית הדומה ביותר הוא Cl2O7. תוך התמקדות בהשוואה בין הסדרות של מתכות המעבר, Tc2O7 ו- Mn2O7 דומות מבחינה מבנית אבל זווית Tc−O−Tc היא 180°. Re2O7 מוצק אינו מולקולרי אלא מורכב ממרכזי Re שמקושרים גם עם אתרים טטרהדראליים וגם אתרים אוקטאהדרלים; בשלב האדים, הוא מולקולרי עם מבנה דומה ל-Tc2O7.

סינתזה ותגובות 
Mn2O7 נראה כמו שמן ירוק כהה כאשר מוסיפים H2SO4 מרוכז ל-KMnO4. התגובה מייצרת תחילה חומצה פרמנגנית, HMnO4 (מבחינה מבנית, HOMnO3), המתייבשת על ידי חומצה גופרתית קרה כדי ליצור את ה-אנהידריד שלה, Mn2O7.

Mn2O7 יכול להגיב עוד יותר עם חומצה גופרתית כדי לתת את הקטיון המנגניל , שהוא איזואלקטרוני עם CrO3.

Mn2O7 מתפרק בסמוך לטמפרטורת החדר. ההתפרקות נהפכת למסוכנת עקב סיכוי רב להתפוצצות מעל 55 מעלות צלזיוס. ניתן לגרום את הפיצוץ על ידי מכה במדגם או על ידי חשיפתו לתרכובות אורגניות אשר ניתנות לחמצון. אוזון גם מיוצר בתהליך, והוא מעניק ריח חזק לחומר. האוזון יכול להצית באופן ספונטני פיסת נייר ספוגה בתמיסת אלכוהול.

מנגן שבע-חמצני מגיב למי חמצן בנוכחות חומצה גופרתית ומשחרר חמצן ואוזון.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

חומרים מרוכבים