הבלט המלכותי הדני

הבלט המלכותי הדני היא להקת בלט קלאסי בעלת שם בינלאומי, שמקום מושבה בתיאטרון המלכותי הדני בקופנהגן, דנמרק. זו אחת מלהקות הבלט הוותיקות ביותר בעולם, שראשיתה בשנת 1748, כאשר הוקם התיאטרון המלכותי הדני. היא אורגנה לבסוף בתגובה לפופולריות הרבה של סגנונות הריקוד הצרפתי והאיטלקי. הלהקה החלה לפעול עם פתיחת התיאטרון המלכותי הדני, שם היא שוכנת מאז ועד היום. בית הספר המלכותי הדני לבלט נוסד בשנת 1771 בהנהלת מורה הבלט הצרפתי פייר לורן (1807-1730), וינצ'נצו גליאוטי המשיך ופיתח אותו ואוגוסט בורנונביל ייסד את שיטת ההוראה שלו לבית הספר.

היסטוריה 

מראשית הדברים, העסיק הבלט המלכותי הדני כמה מטובי הרקדנים והכוריאוגרפים הצרפתים והאיטלקים. תוך שנים ספורות מהיווסדו, נפתח בית הספר המלכותי הדני לבלט, כדי לספק רקדנים מקומיים, שאחת הראשונות בהם הייתה אנינה פרליך. אחד המורים הראשונים בבית הספר, וינצ'נצו גליאוטי, נחשב למייסדה האמיתי של הלהקה. הוא היה מנהלה משנת 1775 עד 1816, הביא אליה את הבלט ד'אקסיון והכין אותה להופעת הבלט הרומנטי. לזכותו של גליאוטי רשומה הכוריאוגרפיה של Amors og Balletmesterens Luner ("שגיונות קופיד ומנהל הבלט"), שעודנו הרפרטואר הלהקה והוא הבלט הוותיק ביותר בעולם שעודו מבוצע בכוריאוגרפיה המקורית שלו.

עוד מנהל חשוב של הלהקה היה הרקדן הדני אוגוסט בורנונביל. במהלך יובל השנים שבורנונביל ניהל את הלהקה (1879-1828), הוא יצר כוריאוגרפיה לכחמישים בלטים, שכתריסר מהם עודם ברפרטואר הלהקה. ביצירותיו ניכרת השפעה ברורה של אסכולת המחול הצרפתית, כפי שאפשר לצפות כיוון שבורנונביל למד בצרפת, והן כוללות תפקידי מפתח לרקדנים גברים, שאותם כתב ללא ספק לעצמו. לאחר מותו השתמש אחד ממשיכיו, הנס בק, בצעדים הבסיסיים שלמד בשיעורים של בורנונביל ליצירת אסכולת בורנונביל ללימוד רקדנים בני זמנו את מסורת רב-האמן שהלך לעולמו.

התקופה הגדולה השלישית בתולדות הבלט המלכותי הדני החל בשנת 1932, כאשר האראלד לאנדר לקח לנידיו את הגאי הלהקה. כמי שלמד בארצות הברית ובברית המועצות, עיבד בלטים מסורתיים ואף יצר כוריאוגרפיות מקוריות ללהקה. הוא עודד כוריאוגרפים מקומיים, שיצירותיהם זכו לתהילה עולמית. עליהם נמנה ברגה ראלוף, שיצר את הכוריאוגרפיה לבלט הדני המודרני הראשון, "האלמנה בראי" ב-1934. הוא גם הכשיר מספר רב של רקדנים בינלאומיים ידועי-שם, בהם אריק ברוהן.

מנהל להקה בולט היה הנינג קרונסטאם (1982-1978), שניהל את פסטיבל בורנונביל של 1979.

במחצית השנייה של המאה ה-20, עבר הבלט המלכותי הדני עוד תמורה, כאשר כוריאוגרפים רבים בעלי שם בינלאומי, בהם ז'ורז' בלנשין הוזמנו לעבוד עמו. אף כי חשיבותן של יצירות מודרניות ברפרטואר גברה והלכה, שמרה להקת הבלט אמונים שם לשורשיה הקלאסיים, ובכך קנתה לה מוניטין של אחת מלהקות הרקדנים המעולות ביותר בעולם, המאחדת בה הן כישרונות זרים והן מקומיים.

בשנת 2007 הודיעה הלהקה על מינוי הרקדן הראשי של ניו יורק סיטי בלט, ניקולאי היבה, למנהלה האמנותי.

מנהלים אמנותיים 

1748–1753 Des Larches
1755–1756 Neudin
1756–1763 Antonio Como
1763–1767 Antonio Sacco
1767–1768 Jean Baptiste Martin
1768–1770 Innocente Gambuzzi
1770–1771 Martini
1771–1772 Vincenzo Piatolli
1772–1773 Domenico Andriani
1773–1775 Vincenzo Piatolli
1775–1816 Vincenzo Galeotti
1816–1823 Antoine Bournonville
1823–1830 Pierre Larcher
1830–1877 August Bournonville
1877–1890 Ludvig Gade
1890–1894 Emil Hansen
1894–1915 Hans Beck
1915–1928 Gustav Uhlendorff
1928–1930 Kaj Smith
1930–1932 Victor Schiøler
1932–1951 Harald Lander
1951–1956 Niels Bjørn Larsen
1956–1958 Frank Schaufuss
1958–1960 Henning Rohde
1961–1966 Niels Bjørn Larsen
1966–1978 Flemming Flindt
1978–1985 Henning Kronstam
1985–1994 Frank Andersen
1994–1995 Peter Schaufuss
1995–1997 Johnny Eliasen
1997–1999 Maina Gielgud
1999–2002 Aage Thordal-Christensen
2002–2008 Frank Andersen
2008– Nikolaj Hübbe

קישורים חיצוניים 

 

 
 Royal Danish Theatre
 Bournonville website
 Photoblog by David Amzallag
 Guide to the Royal Danish Ballet Photograph Album on the Premiere of Giselle. Special Collections and Archives, The UC Irvine Libraries, Irvine, California.
 Archival footage of the Royal Danish Ballet performing Konservatoriet at Jacob's Pillow, July 1955 

להקות בלט
תרבות