יחסי בוליביה–יפן

יחסי בוליביה–יפן הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים בין המדינה הרב-לאומית של בוליביה לבין יפן.

היסטוריה 
בשנת 1899 90 פועלים יפניים היגרו מפרו לבוליביה כדי לעבוד במטעי הגומי הרבים שיש במדינה. היו אלה המהגרים היפנים הראשונים שהיגרו לבוליביה. בעשורים הבאים, עלו אלפי מהגרים יפניים לבוליביה לצורך תעסוקה. מרבית היפניים התרכזו במחוזות בני וסנטה קרוז. ב-3 באפריל 1914 שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים רשמיים.

במהלך מלחמת העולם השנייה, בוליביה ניתקה את היחסים הדיפלומטיים שלה עם יפן וגירשה 29 אזרחים יפנים לארצות הברית. למרות זאת, ההשפעה על הקהילה היפנית בבוליביה הייתה מועטה, בעקבות החלטת הממשלה לא לנקות באמצעים אנטי-יפניים. ב-20 בדצמבר 1952, שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים מחדש, ובשנת 1954 הוחזרו לבוליביה היפנים שגורשו על ידי ממשלת בוליביה.

ביקורים רמי דרג

מבוליביה ליפן 
 1991 – חיימה פז זמורה, נשיא בוליביה לשעבר.
 1996 - גונסלו סאנצ’ס דה לוסדה, נשיא בוליביה לשעבר.
 2007 ו-2010 – אוו מוראלס, נשיא בוליביה לשעבר.

מיפן לבוליביה 
 1999 – הוד מעלתה הקיסרית הנסיכה סאיאקו.
 2009 – מסהיטו, נסיך היטאצ'י

נציגויות דיפלומטיות 
 בוליביה מיוצגת ביפן בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בטוקיו, בירת המדינה.
 יפן מיוצגת בבוליביה בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בלה פאס, בירת המדינה. יפן מיוצגת בבוליביה בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בסנטה קרוס דה לה סיירה.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים