ג'יין ארקהרט

ג'יין ארקהרט (באנגלית: Jane Urquhart; נולדה ב-21 ביוני 1949) היא סופרת ומשוררת קנדית, שנכון ל-2019 פרסמה ארבעה ספרי שירה, שמונה נובלות, אוסף סיפורים קצרים וביוגרפיה על חייה של לוסי מוד מונטגומרי. ספריה קיבלו שבחים ופרסים רבים, בהם – פרס טריליום  (פרס ספרותי שנתי בחסות ממשלת אונטריו) פרס המושל הכללי (פרס המושל הכללי לספר בדיוני בשפה האנגלית - פרס שנתי המוענק לסופר קנדי על ספר בדיוני שנכתב בשפה האנגלית) ועוד. היא עצמה זכתה בפרס מריאן אנגל (פרס לזכרה של מריאן אנגל שהוענק באופן שנתי לסופרת קנדית) ובפרס פסטיבל הארבור פרונט (פרס שנתי המוענק לסופר על תרומתו לספרות הקנדית). בכתיבת הפרוזה שלה היא לרוב משלבת סיפורים היסטוריים אמתיים עם עלילות פרי דמיונה, ומרבה לכתוב על נושאים, כגון: זיכרון, מסע ועולם חדש מול ישן.

קורות חיים 
ארקהרט נולדה בשם ג'יין קרטר ב-21 ביוני 1949 בליטל לונג לאק, עיירה קטנה בצפון אונטריו, לוולטר ניקולס קרטר, מהנדס כרייה, ולמריאן קווין, אישה ממוצא אירי שאבותיה היגרו לקנדה מאירלנד בתקופת הרעב הגדול של אירלנד. ארקהרט הייתה הצעירה מבין שלושה אחים. כשהייתה בת חמש משפחתה עברה לטורונטו.
בילדותה חלמה להיות שחקנית, היא השתתפה במקהלת ילדים, למדה לנגן בפסנתר ואף העבירה קיץ במרכז באנף. כמתבגרת, היא הבינה שהיא יכולה לנצל את דמיונה לתחומים אחרים, התחילה להתעמק יותר בקריאה והתחילה לכתוב שירה. כתיבתה הושפעה רבות מסיפורי המיתולוגיה האירית שמשפחת אימה סיפרה לה וגם מסיפורי אביה שהיו מורכבים מערבוב של אירועים אמתיים עם סיפורי בדיה. אימה עודדה אותה לקרוא וכבר מגיל צעיר היא קראה ספרים של לוסי מוד מונטגומרי, צ'ארלס דיקנס ועוד.

ב-1968 התחילה ללמוד ספרות אנגלית באוניברסיטת גואלף  (אוניברסיטת מחקר ציבורית בגילף, אונטריו, קנדה), ובאותה שנה גם הכירה את פול קיל, לו נישאה לאחר חצי שנה.

ב-1973 קיל נהרג בתאונת דרכים, מה שהפך את ארקהרט בגיל צעיר לאלמנה ללא ילדים וככל הנראה השפיע על כתיבתה, שכן היא לעיתים קרובות מתייחסת לאהבה כושלת בספריה. לאחר מותו של קיל החליטה ארקהרט לחזור לאוניברסיטת גואלף על מנת ללמוד תואר ראשון בהיסטוריית האומנות. במהלך לימודיה הכירה את טוני ארקהרט, צייר גרוש ואב לארבעה ילדים המבוגר ממנה ב-15 שנים. ב-1976 הזוג נישא וב-1977 נולדה בתם המשותפת, אמילי.

קריירה 
את קריירת הכתיבה שלה התחילה ב-1982, כשהוציאה לאור את I’m Walking in the Garden of His Imaginary Palace, שכלל שירים שכתבה ביחד עם ציורים של בן זוגה. לאחריו, פרסמה שני ספרי שירה נוספים - False Shuffles ו-Little flowers of Madame de Montespan, ששיריו מתארים את חצר המלוכה של לואי הארבעה עשר מנקודת מבטה של אחת מהפילגשות הראשיות שלו.

בנובלות שלה היא מערבת סיפורים היסטוריים אמיתיים עם עלילות פרי דמיונה. ב-1986 הוציאה לאור את ספר הפרוזה הראשון שלה The Whirlpool הכולל סיפור על המתרחש במפלי הניאגרה של סוף המאה ה-19 ומבוסס על השראה ממשפחתו של בן זוגה. ספר זה זכה בפרס הנובלה הזרה הטובה ביותר הצרפתי, מה שהפך את ארקהרט לזוכה הקנדית הראשונה בפרס זה.

ב-1993 היא פרסמה את Away, ספר שעלילתו סובבת סביב איכרים באירלנד בתקופת הרעב הגדול בשנות ה-40 של המאה ה-19 וחיי החלוצים בעלי המשקים באונטריו של אמצע המאה ה-19. ספר זה הושפע רבות מסיפורי המיתולוגיה האירית, ששמעה ארקהרט בילדותה ממשפחת אימה. ספר זה, זכה להצלחה רבה, שהה במשך 132 שבועות ברשימת רבי המכר של Globe and Mail, אחד מהעיתונים המרכזיים בקנדה. וזיכה את ארקהרט בפרס הטריליום. בשנת 1993 היא זכתה בפרס טריליום לספרות לצד מרגרט אטווד.

ב-1997 פרסמה ארקהרט את הנובלה The Underpainter (צייר השכבות) שזכתה בפרס המושל הכללי לספרות בדיונית.

ארקהרט חברה במסדר האמנויות והספרות וקצינה במסדר קנדה. היא לימדה כתיבה יצירתית במספר מוסדות אקדמיים ובעלת תואר דוקטור של כבוד ממספר אוניברסיטאות קנדיות, ביניהן אוניברסיטת טורונטו. (היא גם מוגדרת כפרופסור שלא מן המניין בבית הספר לכתיבה יצירתית של אוניברסיטה זו) ואוניברסיטת מערב אונטריו .

ארקהאט עוסקת גם בעריכת ספרים. בשנת 2007 היא ערכה ספר של סיפורים קצרים מאת אליזבת' גרייס היי.

כיום היא מתגוררת במחוז נורת'אמברלנד, שבאונטריו, עם בן זוגה טוני ארקהרט, ובעשורים האחרונים שוהה בכל שנה חלק מזמנה באירלנד.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
סופרות קנדיות
סופרים קנדים
משוררות קנדיות
נשים זוכות פרסים
בוגרות אוניברסיטת גואלף
בוגרי אוניברסיטת גואלף
קנדיות שנולדו ב-1949
קנדים שנולדו ב-1949