לוקוטונג'יילורוס

לוקוטונג'יילורוס (שם מדעי: Lokotunjailurus; מילולית: "חתול" בשפת הטורקנה  והסיומת "ailurus" שפירושה: "חתול" ביוונית עתיקה) הוא סוג של טורף נכחד מתת-משפחת השנחרבים ממשפחת החתוליים אשר חי בקניה ובצ'אד במהלך תקופת המיוקן. הוא תואר בשנת 2003 בידי החוקר לארס ורדלין  שגילה את עצמותיו באגם לותגאן בקניה. ממצא זה השתייך למין Lokotunjailurus emageritus, אשר היה בעל טפרים בולטות מכפותיו. מין נוסף התגלה בהמשך בצ'אד באתר "Toros Menalla Formation" שבמדבר ג'וראב , כששני הממצאים חלו לפני 7 מיליון שנה מזמננו.

טורף זה הגיע לגובה של לביאה בגובה 90 ס"מ ומשקל של 150 ק"ג בקירוב, אך הוא היה קל יחסית אליה עקב מבנה הרגליים הארוכות והגוף הגמיש יותר שלו, אשר עזר לו לרוץ מהר בהרבה. המאפיין הבולט שלו היה הטפרים הנשלפות הארוכות שצמחו בקדמת הכפה והיו ארוכים בהרבה מטופרי אריה. טפרים אלה עזרו לו להתמודד עם טרף ביעילות גבוהה יותר משל כל חתול. עם זאת הטפרים של הכפות האמצעיות היו קטנות יותר מאשר אלה של נמר. צורת השיניים שלו דמתה לזו של ההומותריום הגדול והמאוחר יותר והוא מוצב באותו שבט (Homotherini).

חתול זה, אשר התקיים באזורי הסוואנה וגדות יערות שהיו קרירים במקצת מאשר כיום, הכילו מינים רבים של יונקים ושאר חיות, בין השאר זוחלים, דגים, סוסיים שונים, אנטילופות, הפיל הקדום סטגוטטרבלודון, ג'ירפיים, חזיריים, פרימטים לרבות קוף האדם הקדום סהלאנתרופוס צ'אדנסיס וחיות נוספות. הללו סיפקו מזון לחתול הגדול וכילכלו טורפים כמו צבועיים, כלביים קדומים וגם עוד 2 סוגים של שנחרבים: המגנתריאון והאמפימכיירודוס הענק. עם זאת האזור היה מספיק גדול כדי לתמוך באוכלוסייה יציבה של שלושה סוגים שונים של שנחרבים וטורפים נוספים.

קישורים חיצוניים

בעלי חיים שתוארו ב-2003
טקסונים שתוארו בידי לארס ורדלין
שנחרבים
מגה-פאונה של הנאוגן באפריקה
יונקים שחיו במיוקן באפריקה
קניה: מאובנים