חותמות דואר הרשות הפלסטינית בשנותיו הראשונות

חותמת דואר היא מרכיב יסוד בפעילותו של בית דואר, ובאמצעותה מטביעים על המעטפות ושאר דברי הדואר את הפרטים המזהים של בית הדואר בו הם נמסרו למשלוח. למעשה, הכנסתה לשימוש של חותמת דואר מציינת את תחילת פעילותו של בית הדואר, והוצאתה משימוש מציינת את הפסקת פעילותו.

בשנים הראשונות לפעילותו של דואר הרשות הפלסטינית הופעלו בסניפיו שלושה טיפוסים של חותמות רגילות לשימוש שוטף:

בנוסף לחותמות הרגילות, הוטבעו חותמות מקושטות לרגל חג המולד או לרגל אירועים מיוחדים דוגמת ביקור הנשיא קלינטון או ביקור האפיפיור. במהלך שנות ה-2000, ובמיוחד משנת 2011 ואילך, הוכנסו לשימוש ברחבי הרשות הפלסטינית חותמות דואר מטיפוסים נוספים, כולל חותמות מתכת מדגם שונה שיוצרו גם הן בגרמניה.

הסכם אוסלו א' - העברת האחריות על רצועת עזה ויריחו

הרקע להפעלת דואר הרשות הפלסטינית

השלב הראשון להקמת הרשות הפלסטינית, אשר נוסח בהסכם אוסלו א', סוכם בהדרגה במהלך החודשים הראשונים של שנת 1994. במסגרת הסכם זה הועברו לאחריות הרשות הפלסטינית כל היישובים הערבים בשטח רצועת עזה בנוסף לשטח העיר יריחו שבגדה המערבית. תהליך גיבוש ההסכם היה ארוך ובעייתי, ובמהלכו אירעו משברים רבים אשר העמידו לא אחת בספק את היכולת לסיימו בהצלחה.

אי הודאות שלוותה כל שלב בחתימתם וביישומם של הסכמי האוטונומיה השתקפה בשלבי הסגירה של דואר ישראל ברצועת עזה וביריחו. כוונת ישראל הייתה להעביר את משרדי הדואר כגוף חי ופעיל על מנת לאפשר הפעלה סדירה ומיידית של כל שירותי הדואר על ידי אנשי הרשות הפלסטינית. למרות זאת, לא כך התרחשו הדברים. הפלסטינים שאפו בראש ובראשונה להתנתק מהר ככל האפשר מן החסות של הממשל הישראלי ומשיטות העבודה של דואר ישראל, והעדיפו לקבל לאחריותם את בתי הדואר אף על פי שלא היו ערוכים להפעלתם הסדירה.

בטקס שנערך בקהיר ב-4 במאי 1994 חתמו יצחק רבין, ראש ממשלת ישראל, ויאסר ערפאת, ראש הרשות הפלסטינית, על הסכם קהיר. באחד מסעיפי ההסכם נקבע כי יום הפעלתו הרשמי של דואר הרשות הפלסטינית יהיה ב-18 במאי 1994. בהתאם, הורה הממונה על הדואר הישראלי ברצועת עזה לאסוף בו ביום את חותמות הדואר מן הסניפים ובתי הדואר ברצועת עזה, וב-9 במאי נאספה החותמת של דואר יריחו.

בראיון שקיים ד"ר יוסף ואלך ב-10 במאי 1994 עם מנהל דואר יריחו, תיאר מר עבדאללה עות'מן את תהליך סגירת שירות הדואר הישראלי:

הפעלת שירותי דואר הרשות הפלסטינית
בחודש מאי 1994, עם הפעלת הסכמי אוסלו א', לא הייתה הרשות הפלסטינית ערוכה להפעלתם של שירותי הדואר בשטחים שהועברו לאחריותה. בבתי הדואר ביריחו וברצועת עזה לא היו בולים (אלו הודפסו רק כחמישה חודשים מאוחר יותר) ולא חותמות דואר. סגירת בתי הדואר הישראלים שיתקה למעשה את פעילותם של בתי הדואר הפלסטינים, שהתמקדו בעיקר במסירת דברי דואר נכנס. ידוע על מעט מאוד דברי דואר שנשלחו בהיעדר חותמת דואר תוך ביטול הבולים באופן ידני.

בסוף חודש דצמבר 1994 הודיעה הרשות הפלסטינית על כוונתה להפעיל את בתי הדואר ביום 1 בינואר 1995. הודעה זו, שנשלחה בפקס, כללה את איור החותמות המתוכננות להפעלה. ביום 1 בינואר 1995 הוכנסו לשימוש החותמות הראשונות של דואר הרשות הפלסטינית. החותמות, שיוצרו ככל הנראה במצריים, עוצבו במתכונת המקובלת בחותמות מצריות בהן משולב התאריך בתוך ה"גשר" שבמרכז החותמת.

ידועות מעט מאוד דוגמאות של מכתבים מסחריים שנשלחו מבתי הדואר של הרשות הפלסטינית בתקופה הראשונה להפעלתם. כמעט כל הדוגמאות הידועות הוכנו באופן יזום על ידי מנהלי בתי הדואר בעזה וביריחו לבקשת ד"ר יוסף ואלך, אשר עסק בחקר תולדות הדואר של רצועת עזה והגדה המערבית מאז מלחמת ששת הימים וביקש לתעד בזמן אמת את הקמת דואר הרשות הפלסטינית.

טבלה מסכמת של טיפוסי החותמות

חותמות המתכת בסניפי הדואר הנוספים
היקף השירות של דואר הרשות הפלסטינית ברצועת עזה הורחב במהלך השנים שלאחר יום ההפעלה הראשון במסגרת הסכם אוסלו א' (1.1.1995), ומעת לעת נפתחו בתי דואר נוספים. במקומות אלו הוכנסו לשימוש חותמות מתכת שיוצרו בגרמניה.

טיפוסי החותמות בסניף ח'וזאעה
ב-18 בינואר 1996 הוכנסה לשימוש ביישוב ח'וזאעה שברצועת עזה חותמת דואר חדשה. היה זה מקרה חריג בו החליפה חותמת מטיפוס גשר את חותמת המתכת אשר הוכנסה לשימוש בעת פתיחת בית הדואר, בחודש אוקטובר 1995.

לא היה כל פרסום שפרט את הסיבה להוצאתה משימוש של חותמת המתכת והחלפתה בחותמת מטיפוס גשר. עם זאת, לאור הכיתוב שעל חותמת ניתן להציע הסבר אפשרי להחלפה. בהכנת חותמת המתכת בגרמניה חל שיבוש בדרך בה נרשם שמו של היישוב באותיות לועזיות, ובמקום KHUZA'A נרשם KZAZAH. החותמת השגויה נותרה בשימוש פרק זמן מסוים והוחלפה בחותמת מטיפוס גשר בה נכתב שם היישוב בצורה תקינה.

זהו המקרה היחיד בו חותמת מטיפוס גשר הפכה לחותמת קבע. היא המשיכה לשמש את סניף הדואר של ח'וזאעה כעשר שנים, עד שהוחלפה בשנת 2006 בחותמת מטיפוס חדש.

חותמות הביול שלא הופעלו 
בדיונים שהתקיימו במהלך החודשים אפריל ומאי 1994, סוכם כי הבולים אותם תדפיס הרשות הפלסטינית ישמשו אך ורק לצורך משלוח דברי דואר בתוך השטח שבאחריותה. דברי דואר המיועדים אל מחוץ לשטחי הרשות, לישראל או לארצות אחרות, חייבים היו על פי ההסכם להישלח דרך ישראל ולהיות מבויילים בבולים ישראלים.

ב-13 בדצמבר 1994, לקראת מועד ההפעלה של בתי הדואר הפלסטינים אשר תוכנן ליום 1 בינואר 1995, התקיימה פגישה בין נציגי הדואר של הרשות הפלסטינית ובין אנשי רשות הדואר של ישראל. בפגישה זו הוצע לפלסטינים לרכוש בולים ישראלים במחיר נמוך מערכם הנקוב, אולם נציג הרשות הפלסטינית דחה את ההצעה. הוא טען שמכירת הבולים הישראלים תיתקל בהתנגדות חריפה של האוכלוסייה הפלסטינית.

על מנת לפתור את בעיית המשלוח של דברי דואר אל מחוץ לשטחי הרשות הפלסטינית, הועלתה על ידי דואר ישראל ההצעה להשתמש במכונות ביול בהן תותקן גלופה של הרשות הפלסטינית. הצעה זו התקבלה בברכה על ידי נציגי הרשות, והם ביקשו לקבל בהקדם האפשרי עשר מכונות ביול. במכתב ששלחה רשות הדואר הישראלית ביום 24 בינואר 1995 אל מנכ"ל משרד הדואר ברשות הפלסטינית נמסר כי רשות הדואר מוכנה לספק 15 מכונות ביול ללא כל תמורה. סכומי ההטבעה במכונות הביול יופיעו בשקלים ישראלים.

מנהיגי הרשות הפלסטינית ניסו באותה תקופה לאשר את השימוש בבולים אותם הדפיסו בגרמניה, ואשר עוצבו במתכונת אשר הפרה את ההסכם עליו חתמו עם ישראל. כמחווה של רצון טוב הבטיח יצחק רבין, ראש ממשלת ישראל, ליאסר ערפאת, יושב ראש הרשות הפלסטינית, להכשיר את הבולים הבעייתיים באמצעות הוספת הדפס רכב של המטבע "פילס" על גבי המילה "מילס" שהודפסה במקור בניגוד להסכם. בעקבות זאת הודיעו נציגי הדואר של הרשות הפלסטינית כי על פי הנחייתו של יאסר ערפאת הם מנועים מלהפעיל את מכונות הביול לפני כניסתם של הבולים הפלסטינים לשימוש.

מצב זה נמשך עד חודש נובמבר 1995, מועד בו הופעל הסכם אוסלו ב'. בהסכם זה הותר לבייל בבולים פלסטינים גם מכתבים המיועדים אל מחוץ לשטחי הרשות. במצב זה לא היה עוד צורך במכונות הביול, והן נגנזו מבלי שיופעלו כלל.

החתמות המחווה
גורמים בדואר הפלסטיני, אשר היו בקשר עם ד"ר יוסף ואלך וידעו שהוא מתעניין בכל חידוש בתהליכי העבודה בדואר הרשות הפלסטינית, שלחו אליו בתחילת שנת 1995 סדרה בת 15 חותמות, אחת מכל מכונת ביול. החותמות הוטבעו כמחווה עם סכום אפס, והן נשאו תאריכים שונים. אין לייחס כל חשיבות לתאריך המופיע בחותמת. כל החותמות הוטבעו באתר אחד וניכר כי לא נעשה כל ניסיון לשנות את מצב המכונה ולהתאים את התאריך למועד ההחתמה. החתמות מחווה אלו מהוות תיעוד יחיד לעיצוב של חותמות הביול.

הסכם אוסלו ב' - העברת האחריות על הגדה המערבית

פתיחת בתי הדואר של הרשות הפלסטינית בגדה המערבית
ביום 8 בנובמבר 1995, במסגרת מימוש הסכמי אוסלו ב', הופעלו ברחבי הגדה המערבית 36 בתי דואר. המועד המקורי נקבע ליום 5 בנובמבר 1995, אולם נדחה עקב הירצחו של יצחק רבין, ראש ממשלת ישראל, בשעות הערב של היום הקודם - 4 בנובמבר 1995.

בסניפים אלו הוכנסו לשימוש חותמות עשויות גומי, שנוצרו ככל הנראה בשטח הגדה המערבית. חותמות הגומי שימשו במגוון התפקידים הרגיל, הן כחותמות ביטול, הן כחותמות הגעה והן כחותמות מעבר. בנוסף ניתן למצוא אותן על טפסים שונים דוגמת קבלות של דואר רשום.

כעבור מספר חודשים, במהלך פברואר-מרץ 1996, הוכנסו בהדרגה לשימוש במרבית סניפי הדואר של הגדה המערבית חותמות מתכת מאיכות מעולה שיוצרו בגרמניה. בשונה ממה שהתרחש ברצועת עזה וביריחו, חותמות המתכת לא החליפו את חותמות הגומי, שנותרו בבתי הדואר והמשיכו לשמש במקביל לחותמות המתכת החדשות. שני סוגי החותמות שימשו בו זמנית את דואר הרשות הפלסטינית משך שנים רבות ובחלק מבתי הדואר אף הוכנסו לשימוש חותמות גומי חדשות.

טבלה מסכמת של טיפוסי החותמות ששימשו במהלך יישום אוסלו ב'

חותמות הגומי בסניפי הדואר הנוספים לאחר יישום הסכם אוסלו ב'
בשנים שלאחר יום ההפעלה הראשון של בתי הדואר בגדה המערבית במסגרת הסכם אוסלו ב' (8.11.1995) הורחב היקף השירות מעת לעת ונפתחו בתי דואר נוספים. במקומות אלו הוכנסו לשימוש חותמות גומי מתוצרת מקומית של הרשות הפלסטינית.

חותמות קווי הדואר הנע שלא הופעלו
במחצית שנת 1997, כשנה וחצי לאחר תחילת יישום הסכמי אוסלו ב', פעלו בשטחי הרשות הפלסטינית בגדה המערבית כמה עשרות בתי דואר שהיו ממוקמים בערים וובישובים הגדולים. מנהלי הדואר ביקשו להרחיב את השירות גם למקומות יישוב קטנים יותר, ולהנהיג בכפרי הגדה המערבית שירות של דואר נע.

על פי מודל זה, הפועל במדינת ישראל מאז תחילת שנות החמישים, יוצא רכב מאחד מבתי הדואר המרכזיים ופוקד במהלך היום מספר יישובים לאורך נתיב מתוכנן מראש. בכל יישוב חונה הרכב לפרק זמן קצר, ומשמש כסניף דואר מקומי המקבל ומוסר דברי דואר. במתכונת זו פעל דואר ישראל גם ברצועת עזה, שם הופעל קו "קטע עזה" עד יום 4 במאי 1994, מועד בו נסגר עם תחילת יישום הסכמי אוסלו א'.

כוונת הרשות הפלסטינית הייתה להפעיל מבית הדואר של רמאללה שני קווים של דואר נע, והיא הכינה עבורם חותמות מתאימות, שנקראו בשמות "דואר נע 1" ו-"דואר נע 2". לא ידוע מה מסלול הנסיעה שתוכנן עבור קווים אלו ואילו יישובים תוכננו לקבל שירות מקווי הדואר הנע.

ביום שתוכנן להפעלת השירות שלח מנהל דואר רמאללה אל ד"ר יוסף ואלך מעטפות שהוחתמו בחותמות המיוחדות של קווי הדואר הנע. ב-28 ביוני 1997 נשלחו המעטפות עליהן הוטבעה חותמת "דואר נע 2", ולמחרת, ב-29 ביוני 1997, נשלחו המעטפות עליהן הוטבעה חותמת "דואר נע 1". בדיעבד התברר כי חותמת היום הראשון לפתיחת שירות הדואר הנע הייתה גם חותמת היום האחרון של השירות. למעשה השירות לא הופעל כלל, והמעטפות שנשלחו מדואר רמאללה הן תיעוד בולאי יחיד לקיומן של חותמות הדואר הנע. לא ידועה הסיבה לאי הפעלת השירות המתוכן.

לקריאה נוספת 
 יוסף ואלך, "תקופת המעבר של דואר הרשות הפלסטינית", בתוך: שובל - מגזין הבולאים בישראל, גיליון מס' 21, יוני-יולי 1996, עמ' 9–10.
 "ערפאת שב אל המנדט", בתוך: שובל - מגזין הבולאים בישראל, גיליון מס' 16, אוגוסט 1995, עמ' 11.
 "הר הבית והנשר הפלסטיני", בתוך: שובל - מגזין הבולאים בישראל, גיליון מס' 11, אוקטובר-נובמבר 1994, עמ' 7.
 "לא ניכפה עצמנו על הפלשתינאים" (ראיון מיוחד של שלמה שמגר עם הרצל בר-מג), בתוך: שובל - מגזין הבולאים בישראל, גיליון מס' 9, יוני-יולי 1994, עמ' 6.
 "אני מציע בולים נועזים, מודרניים" (ראיון מיוחד של שלמה שמגר עם ד"ר נביל שעת'), בתוך: שובל - מגזין הבולאים בישראל, גיליון מס' 9, יוני-יולי 1994, עמ' 7.
 Dr. Josef Wallach, "The transition period of the Palestine Authority Post, Part I - Manual Cancellations and Provisional Postmarks", In: The Israel Philatelist, VOL XLVII No. 7/8, August 1996, p.7579-7582
 Dr. Josef Wallach, "The transition period of the Palestine Authority Post, Part II - External Postal Communications from The Palestine Authority", In: The Israel Philatelist, VOL XLIX No. 3, June 1998, p.82-85
 Sidney Fingerhood, "A new cross-border collecting field - Palestine Authority Mail", In: The Israel Philatelist, VOL XLIX No. 3, June 1998, p.99-100
 Josef Wallach, "The transition period of the Palestine Authority Post, Part 1 - Pen Cancellations & Provisional Postmarks", In: Holy Land Postal History, VOL IV No. 65-66, Winter/Spring 1996, p.149-156
 Josef Wallach, "The transition period of the Palestine Authority Post, Part 2 - External Postal Communications from The Palestine Authority", In: Holy Land Postal History, VOL IV No. 73-74, Winter/Autumn 1997, p.418-429

קישורים חיצוניים 

 ייסוד דואר הרשות הפלסטינית
 PNA Post Offices and Postmarks

הערות שוליים 

תקשורת פלסטינית