חולדת נפץ

חולדת נפץ (באנגלית: Explosive rat), הידועה גם כפצצת חולדה (Rat bomb), הייתה כלי נשק שפותח על ידי מנהלת המבצעים המיוחדים הבריטית (SOE) במלחמת העולם השנייה לשימוש נגד גרמניה. את פגרי החולדות היו ממלאים בחומרי נפץ פלסטיים ומפזרים ליד חדרי הדוד הגרמניים, בתקווה כי הגרמנים יפנו את הפגרים בשריפה, שתוביל לפיצוץ הדוד.

מעולם לא נעשה שימוש מבצעי בחולדות הנפץ מכיוון שהמשלוח הראשון שלהם יורט על ידי הגרמנים; עם זאת, המשאבים שהוקדשו על ידי הגרמנים לאיתור חולדות נפץ נוספות נחשבו על ידי ה-SOE כהצלחה.

התפתחות 
במהלך מלחמת העולם השנייה, רכשה מנהלת המבצעים המיוחדים הבריטית כמאה מכרסמים לניסויים רפואיים. המכרסמים הומתו וחומר נפץ פלסטי נתפר לגופם.

הרעיון, שפותח בשנת 1941, היה שכאשר החולדה המתה תתגלה בחדר הדוד של קטר רכבת, מפעל, תחנת כוח, או מתקן דומה, המסיק שמטפל בדוד ישליך את הגופה לתוך הכבשן, ויגרום לה להתפוצץ. חולדה יכולה אמנם להכיל רק כמות קטנה של חומר נפץ; עם זאת, ביחד עם חדירתו של דוד אדים בלחץ גבוה הפיצוץ היה יכול להוביל לפיצוץ חדר הדוד. ניתן היה להציב פצצת חולדה גם עם פתיל השהיה.

היסטוריה מבצעית 
המשלוח הראשון של הפגרים יורט על ידי הגרמנים, וה-SOE הזניחו את תוכניתם. הגרמנים הציגו את החולדות בבתי הספר הצבאיים הבכירים וערכו חיפושים אחר חולדות מתפוצצות נוספות. ארגון ה-SOE סיכם: "הצרה שנגרמה להם הייתה עבורנו הצלחה גדולה בהרבה מאשר אם היינו משתמשים בחולדות בפועל."

ראו גם
פצצת עטלף
כלב נגד טנקים
בעלי חיים בשימוש צבאי

הערות שוליים 

מנהלת המבצעים המיוחדים