ובקשתם משם

ובקשתם משם הוא חיבור עיוני על מפגש האדם עם האלוהים, שכתב הרב יוסף דב הלוי סולובייצ'יק.

על החיבור

שם החיבור 
שם החיבור לקוח מפסוק בחומש דברים: 
בחומש נאמר לעם ישראל שבעתיד יוגלו בגלל חטאיהם, ובכל זאת כאשר הם יחפשו את ה' – הם ימצאו אותו. מילות הפסוק הן ניסוח בהיר ומדויק של נושאו המרכזי של הספר: החיפוש אחר האלוהים.

הרב סולובייצ'יק כתב את הטיוטה של החיבור לאחר שסיים את חיבורו איש ההלכה, אך הוא לא ראה אור עד שנת 1978. בשלושת העשורים שבמהלכם השתהה עם פרסום החיבור, ניסה הרב כותרות שונות. בשלב הראשון הוא נקרא "איש האלוהים"; במכתב משנת 1963 הוא קורא לו "ההלכה הגלויה ואהבת הא-להים המסותרת", ולבסוף, במהדורה המודפסת, הוא בחר בשם "ובקשתם משם", כותרת שמקורה כאמור לעיל בפסוק מהתורה.

יחס המחבר 
הרב סולובייצ'יק אמר על חיבורו זה "לפי דעתי עולה הוא [על איש ההלכה] בתוכנו ובצורתו".

חתנו ותלמידו, הרב אהרן ליכטנשטיין, תיאר את נסיבות כתיבתו של הספר:

"את מסתו, "ובקשתם משם" – שראתה אור רק [בשנת 1978], אך בעיקרה נכתבה, בגלגולה הראשון תחת הכותרת "איש האלקים", צמוד ל"איש ההלכה", בעיצומה של מלחמת העולם השנייה – הוא כתב כאחוז טירוף. אם התיישב לכתוב בערב היה ממשיך, ללא הרף, עד שחר. חותנתי ע"ה, מתוך דאגה לשלומו, הייתה שואלת: מה זה ועל מה זה, וכלום אין העניין סובל דחייה למחרת; והוא, בעל הלבבות המתרוצצים, בשלו".

הוצאה לאור 
החיבור יצא לאור לראשונה בתשרי תשל"ט בכתב העת הרבני הדרום.
באדר תשל"ט יצא לאור לזכר רעייתו טוניה בהוצאת ספריית אלינר יחד עם החיבורים איש ההלכה ו'רעיונות על התפילה' תחת הכותרת 'איש ההלכה - גלוי ונסתר', וכך הוא מודפס עד היום.

הקשר בינו לבין 'איש ההלכה' 
ישנם חילוקי דעות בין החוקרים לגבי הקשר בין איש ההלכה ל'ובקשתם משם':
 ישנם חוקרים הסבורים כי בשני החיבורים תיאור של אותה דמות משתי זוויות שונות – אובייקטיבית וסובייקטיבית, אנליטית וסינתטית, או יעד ודרך.
 יש שטוענים כי שני החיבורים מתארים את דמותו של איש ההלכה, אך השקפתו של הרב סולוביצ'יק לגבי דמות זו התפתחה בין כתיבת שני החיבורים. לכן דמות איש ההלכה כוללת היבטים רבים יותר של "איש הדת" ב'ובקשתם משם'.
 לעומת זאת יש חוקרים רואים בהם תיאור של שתי דמויות שונות. כאשר איש ההלכה מציג את אבותיו הבריסקאיים של הרב סולוביצ'יק ואילו ובקשתם משם מתאר את הרב עצמו.

תוכן החיבור 
במאמר הרב סולובייצ'יק מכונן שתי גישות יסוד בעולם הדתי שבהם האדם יכול לפגוש את האלוהים, התודעה הטבעית והתודעה הגילויית:
 התודעה הטבעית היא נטייתו של האדם אל האלוקים, אותה האדם יוזם, ומושגת באמצעות חקר העולם (הן עולם תופעות הטבע והן העולם האנושי) תוך שימוש בשכל וביכולות אנושיות אחרות. ובעיקר בולטת בה מידת האהבה.
 התודעה הגילויית נגזרת מירידתו של האלוקים אל האדם, ובה אלוהים הוא היוזם, באמצעות התגלות אלוהית, המגיעה ממקום שהוא מעבר לעולם הנברא ומעבר לגבולות ההבנה האנושית. ובולטת בה מידת היראה.

ההוגים הדתיים של ימי הביניים עסקו במתח שבין השכל להתגלות, אך הרב סולוביצ'יק "מתמודד עם הנושא באופן המודרני האופייני לו. שכל והתגלות אינם נתפסים כשני מקורות נפרדים של ידע או כשתי תורות נפרדות, אלא כשני אופנים שונים של חוויה, שתי דרכים שונות להתחבר לאלוהים, שתי עמדות אותן יכול היחיד לנקוט".

הרב סולובייצ'יק כותב שאחד ההבדלים החשובים בין שתי התודעות, הוא יחסן לשינויים ולחידושים. התודעה הטבעית מבטאת את עריגתו של האדם, מתוך תכונותיו ורגשותיו שלו. לכן היא מגיבה לשינויים תרבותיים, ומשתנה יחד אתם; בלשונו של הרב, תודעה זו "היא בת תנועת חיים, ליבוב והתחדשות". לעומתה, התודעה הגילויית מבטאת את האדם הנכנע בפני ריבון העולם, המתגלה אליו במלוא עוזו. לנוכח הקב"ה, אין שום חשיבות לתמורה תרבותית כלשהי. כאן חוזר הכול אל היסוד: יצור העומד מול יוצר. "התפתחות ואמונה גילויית הן שני הפכים בנושא אחד".

בסיום המאמר, הרב סולובייצ'יק מציג סינתזה בין שתי התודעות.

ראו גם 
 איש ההלכה
 איש האמונה הבודד

לקריאה נוספת 
דב שוורץ, הגותו הפילוסופית של הרב סולובייצ'יק, אוניברסיטת בר-אילן, חלק ראשון.

קישורים חיצוניים 
 
 שיעורים על ובקשתם משם מאת הרב שמואל גלייזר באתר ישיבת ההסדר ירוחם
 שיעורי מבוא להגותו של הרב סולובייצ'יק מאת הרב ראובן ציגלר באתר ישיבת הר עציון

הערות שוליים 

מסות
ספרי הרב יוסף דוב סולובייצ'יק