סכין אק

סכיני אק (Ek knives) הן סכיני לחימה אמריקניות שיוצרן החל במלחמת העולם השנייה ונמשך עד ימינו. ייחודן היה בעיצוב מינימלי, מבנה מחוזק (שלא היה נפוץ בסכינים סדרתיות באותה תקופה) ובחומרים שהיצרן בחר לבנייתן. בשנים הראשונות לייצורן סכינים אלו נמכרו אך ורק לאנשי כוחות הביטחון ולא לאזרחים. הסכינים לא סופקו ליחידות הכוחות האמריקנים אלא נרכשו באופן פרטי על ידי החיילים עצמם. הסכינים צברו פופולריות רבה מאוד בקרב החיילים בשל עיצובן הפשוט, המבנה החזק והיכולת לתחזקן בשטח. ג'ון אק כינה את סכיניו "סכיני קומנדו" בהשראת פעילות הכוחות המיוחדים הבריטים ואף קיבל הרשאה בכתב מצד משרד המלחמה הבריטי לכנות את סכיניו כך.

היצרן המקורי המשיך לייצר סכינים גם לאחר מלחמת העולם השנייה. בהמשך מכר בנו את הזכויות לשם לחברה פרטית. עם השנים מספר חברות שונות ייצרו את הסכינים (כאשר זכויות הייצור עוברות מאחת לשנייה), כיום בעלת הזכויות היא חברת קא באר האמריקנית.

היסטוריה

רקע כללי 
סכיני אק מכונות כך על שם ג'ון אק, המעצב והיצרן. אק היה מכונאי במקצועו ודגל בתפיסה לפיה יעילות קודמת למראה. הוא הגה רעיון לייצר סכין איכותית וחזקה, שתשמש ככלי עבודה אמין נוח וזמין לחיילי ארצות הברית לטובת לחימה ומשימות אחרות בעת הצורך, כאשר הדגש הוא על פונקציונליות ונוחות. הידיות היו מעוצבות כך שכל חייל היה יכול לשייף אותן בהתאם לכף ידו, סמרור הידיות ללהב נעשה באמצעות מסמרי עופרת על מנת שניתן יהיה להדקן בשטח באמצעות לחץ במידה והשתחררו. הוא בחר בעץ מייפל כחומר לידיות ולא עור כמו סכינים אחרות, מכיוון שעץ עמיד יותר לרטיבות. את הסכינים החל לייצר בבית מלאכה ב-1941 ,בהמדן, קונטיקט, לאחר שנתיים של מחקר עצמאי שביצע אודות "הסכין האידיאלית ללחימה". יצוין כי, רובם המוחלט של העובדים בבית המלאכה של אק היו נכים והוא דגל במדינות העסקה שתומכת בהם. במהלך -1944 הביקוש לסכיניו היה כל כך גדול שהיה צורך לעבוד במשמרות מסביב לשעון על מנת לעמוד בדרישה.

הלוגו של החברה היה "השותף השקט שלך" (Your Silent Partner) ולכל סכין צורפה חוברת קטנה עם המלצות והדרכה כיצד להשתמש בה כראוי והסבר על מספר הדגמים שיש. אק קיבל הרשאה ממשרד המלחמה הבריטי, לקרוא לסכינים שלו "סכיני קומנדו". לא ידוע מספר הסכינים שייצר במלחמת העולם השנייה, ההערכות נעות בין 100,000 - 500,000. אק הסכים למכור את סכיניו אך ורק ללוחמים בשירות פעיל וב-1944 הוא החל להנהיג שיטת מספור לסכינים בה הוא היה מקשר את המספר הסידור לחייל שרכש אותה ובכך מבטיח שתינתן אחריות לכל החיים לרוכש המקורי. סכיני אק היו "שם דבר" בקרב חיילי צבא ארצות הברית לצד מפורסמים ובכירים בממשל. כך, הגנרל פאטון והנשיא האמריקני רוזוולט הם בין אלו שרכשו את סכיניו.

לאחר מלחמת העולם השנייה המשיך אק לייצר סכינים, אך הביקוש ירד וכך גם קצב הייצור. ב-1949 העביר את בית המלאכה למיאמי, פלורידה הדבר גם סומן בסכינים שיוצרו באותו בית מלאכה. ב-1976 נפטר, אך בנו גארי המשיך בייצור המותג המוערך וסכינים המשיכו להימכר .ב-1982 בית המלאכה הועבר לרי'צמונד וירג'יניה, שם המשיך הייצור של סכינים, בהשראת הדגמים המקוריים ודגמים נוספים.

ב-1993 המותג עבר לידי חברת ייצור סכינים בשם בלקג'ק ויוצר על ידה במשך מספר שנים. כמה דגמים חדשים מוצגים לצד חזרה של דגמים ישנים. במאי 2004 חברת קא-בר רכשה את המותג והייצור עבר לידיה, אך המותג מבודל ומוצגים דגמים חדשים תחת השם של ג'ון אק.

נתונים טכניים לדגמי למלחמת העולם השנייה 
המבנה הבסיסי של הסכינים שלו היה כדלקמן: סרגל סגסוגת פלדה ניקל-מוליבדנם-כרום, בעובי של כ-3–4 מ"מ, רוחב של 5.2 ס"מ, אורך להב של 17–20 ס"מ, טאנג מלא לכל אורך הסכין, לרוב ללא שמורה, הידית הייתה שתי חתיכות עץ מעובד אשר סומררו לטאנג כמו סנדוויץ' בשלוש נקודות, הסמרור בוצע תחילה באמצעות גלילי עופרת עבים, שסיפקו משקל לידית. בחלקה האחורי של הסכין הייתה בליטה של הטאנג על מנת לשמש כאמצעי לפתיחת ארגזי תחמושת או כמחזק מכה. הנדן היה עשוי עור.

ייצור 
 1941 - 1949 - ייצור בהמדן קונטיקט, הוצעו הדגמים הבאים והם נחשבים לדגמים המקוריים:

 1949 - 1982 - ייצור במיאמי פלורידה, מוצעים מספר דגמים נוספים.
 1982 - 1993 - ייצור בריצ'מונד ורג'יניה- בשלב זה מבוצעים מספר שינויים בדגמים בהיבטי חומרים והברגות (ברגי X המפורסמים) ומוצעים דגמי סכינים עם ידיות מחומרים סינתטיים לצד הדגמים עם ידיות העץ
 1993 - 1997 - מכירת החברה לסכיני בלקג'ק, ייצור באפינגהם אילינוי, מוצעים מספר דגמים נוספים, ב-1997 בחרת בלקג'ק פושטת את הרגל ומוכרת את הזכויות והמלאי לחברת Century International Arms.
 1997 - 2014 - קיפאון, השם בבעלות Century International Arms, אך ללא ייצור משמעותי. ב-2014 קא באר רוכשת את זכויות הייצור של סכיני אק.
 2015 ואילך - חברת קא בר מייצרת את סכיני אק, במספר מצומצם של דגמים, בעיצוב דומה למקור אך מחומרים מודרניים.

שימוש 

סכיניו של ג'ון אק "השתתפו" בכל עימות מרכזי בו השתתף צבא ארצות הברית מאז מלחמת העולם השנייה, החברה מציינת זאת על הלוגו שמוטבע הסכין, ככל שעוברות השנים כך מתווספות "מערכות" ללוגו. סכיניו לא נרכשו על ידי צבא ארצות הברית, אך נרכשו על ידי מספר צבאות זרים (בכמויות קטנות) וייתכן גם על ידי מספר יחידות מיוחדות בצבא ארצות הברית.

אספנות 
הסכין עצמה נחשב לאייקונית בקרב חובבי המיליטירה האמריקנית ואספני הסכינים, כמו כן המותג מאוד פופולרי בקרב אמריקנים, הרקע והיסטוריה לצד המיתוג ככלי "שהשתתף" וליווה חיילים בכל עימות צבאי מרכזי של ארצות הברית, לצד הגבלה של אק למכור סכינים רק לכוחות ביטחון בשירות פעיל מייצרת סבירות גבוהה שהסכינים של אק אכן ראו "שטח" או "לחימה", מעטות הן הסכינים אשר יש להן מעמד כזה. כיום סכינים של אק נחשבות לפריט אספנות, החל מהמקוריות של מלח"ע 2 ועד למודרניות של ימינו, ערכן משתנה מ-$90 ועד לאלפי דולרים לאחת מקורית ממלח"ע 2.

ראו גם
 סכין סימן 1 של הצי האמריקני
 סכין סימן 2 של הצי האמריקני

הערות שוליים

נשק קר