פילוסופיה בקולנוע ובטלוויזיה

העיסוק בפילוסופיה בקולנוע ובטלוויזיה נעשה בדרכים מגוונות ושונות, כשתחום המחקר הפילוסופי העיקרי העוסק בזיקות שבין הפילוסופיה לבין הקולנוע נקרא "פילוסופיה של הקולנוע". ערך זה מציג סקירה כללית של האופנים השונים בהם מתקיימות זיקות בין פילוסופיה לבין קולנוע וטלוויזיה, תוך התייחסות למקרים ספציפיים.

קולנוע בשילוב פילוסופיה 
ישנם סרטים, סדרות ותוכניות טלוויזיה בהם דנים באופן מפורש בפילוסופיה, חלקם אף נוצרים בידי פילוסופים מקצועיים, ודרכם דנים בפילוסופיה ובנושאים הקשורים בה. בחלקם ניתן לראות מעין חיבורים פילוסופיים במדיה ויזואלית, יש הרואים בכך דרך חדשה ל"כתיבה" של מסות ומאמרים, ואף קיים שימוש בביטוי מסה קולנועית או מאמר־קולנועי (באנגלית: Film essay או Cinematic essay ). למשל, הקולנוען ז'אן לוק גודאר, שהתחיל ככותב מאמרים ב"מחברות הקולנוע", אמר בראיון: . וככזה נתפס הקולנוע שלו גם בידי אחרים. עם זאת, תוכנן של המסות הקולנועיות הוא לאו דווקא פילוסופי. יש לסוגה זו היסטוריה ארוכה, מקובל לייחס את המושג לאנדרה באזאן, שהשתמש בו בביקורת על סרטו של כריס מרקר "מכתב מסיביר" (1957) אך היו בו שימושים מוקדמים. לאחרונה נטבע גם המונח מאמר וידאו  בהקשר של סרטוני אינטרנט.
יוצרי קולנוע עוסקים בנושאים פילוסופים גם בסרטים בדיוניים ועליתיים, באופן עקיף ופחות גלוי. נעשים סרטים וסדרות בהן מוצגות סוגיות מתחום הפילוסופיה כחלק מהעלילה כששאלות פילוסופיות מועלות דרכה או מצוטטות באופן אינטרטקסטואלי עם יצירות פילוסופיות קיימות. לעיתים, דמויות של פילוסופים (פקטיביות או המבוססות על פילוסופים אמיתיים) ממלאות תפקיד מרכזי ומשני בסרטים שונים. מכל הגישות והזרמים הפילוסופים ראוי לציין בהקשר זה את האקזיסטנציאליזם. סרטים רבים עוסקים באבסורד, חופש הרצון, משמעות החיים והבדידות הקיומית בהשפעת חדירת האקזיסנציאלים לתרבות, בדומה לתהליכים שהתרחשו בספרות ובתיאטרון (בעיקר תיאטרון האבסורד).

יוצרים בולטים
ישנם יוצרים המתייחסים במכוון לגישות ורעיונות פילוסופים, וישנם שיצירותיהם מפורשות כפילוסופיות בדיעבד. כמו כן, קיימת סברה שיוצרי קולנוע שלמדו פילוסופיה באופן פורמלי, נוטים "להתפלסף" באמצעות סרטיהם.

יוצרים בעלי השכלה פילוסופית
דוגמאות ליוצרי קולנוע וטלווזיה הנחשבים פילוסופיים, שגם רכשו הכשרה אקדמית בפילוסופיה:

יוצרים "פילוסופיים" ללא השכלה פורמלית
דוגמאות ליוצרי קולנוע וטלווזיה שיצירותיהם נחשבות בעלות מאפיינים פילוסופיים:

דוקומנטריים, ראיונות, מסות קולנועיות

סרטים ותוכניות של פילוסופים מקצועיים

בריאן מגי

 אנשי הגות (1978) - תוכנית ראיונות שהגיש מגי עבור הBBC. הסדרה מנתה 15 פרקים. בין היתר התארחו בה: ישעיה ברלין, צ'ארלס טיילור, הרברט מרקוזה, אלפרד ג'ולס אייר, ברנארד ויליאמס, וילארד ואן אורמאן קוויין, ג'ון סרל, נועם חומסקי, הילרי פטנאם, רונלד דבורקין, אייריס מרדוק, ארנסט גלנר.
 הפילוסופים הגדולים (1987) - תוכנית ראיונות שהגיש מגי עבור הBBC. הסדרה מנתה 15 פרקים. בין היתר התארחו בה: מרתה נוסבאום, ברנארד ויליאמס, פיטר סינגר, יוברט דרייפוס, אלפרד ג'ולס אייר, ג'ון סרל.

סלבוי ז'יז'ק

מייקל סנדל

 צדק: מהו הדבר הנכון לעשות?  - סדרה בת 12 פרקים המבוססת על סדרת הרצאות שנשא סנדל בהארוורד ועובדה לספר באותו שם .
 הפילוסוף הגלובאלי -

אלן דה בוטון

אלן דה בוטון עוסק בדרכים שונות בפופוליזציה של הפילוסופיה. בין השאר כמייסד שותף של "סקול אוף לייף" . אולם לצד פופולריות והצלחה כסופר וכמרצה, הוא גם זוכה לביקורות על איכות התוכן אותו הוא מעביר ועל האופי הפשטני בו הוא מציג את הפילוסופיה.
 פילוסופיה - מדריך לאושר  (2001) - מיני סדרה של Channel 4. שישה פילוסופים בשישה פרקים: סוקרטס, דה מונטן, אפיקורס, סנקה, שופנהאואר, וניטשה. מבוסס על ספר שיצא בעברית תחת אותו שם.
 סטטוס חרדה  (2004) - סרט הדן בחרדה, ביחס למה שחושבים עלינו אנשים אחרים וביחס לתחושת מעמדנו החברתי. מבוסס על ספר באותו שם. מציג תזה של חמש סיבות לחדרה ופתרונותיהם. גורמים: חוסר-אהבה, ציפייה, מריטוקרטיה, סנוביות, תלותיות; ופתרונות בהתאמה: פילוסופיה, אמנות, פוליטיקה, דת, בוהמיה.
 אמנות המסע (2004)
 הבית המושלם  (2006)

פילוסופים אחרים
 ים של אמונה  (1984-) - מיני סדרה דוקומנטרית בת 6 פרקים של הפילוסוף של הדת דון קופיט  עבור הBBC, סוקרת את היסטוריה של הנצרות מפרספקטיבה פילוסופית. דרך הגותם של בלז פסקל, רנה דקארט, דרווין, פרויד, קרל יונג, ויטגנשטיין, ניטשה, שופנהאואר, קרל מרקס, סוואמי ויווקאננדה, דוד שטראוס, אלברט שווייצר, ומרטין לותר.
 שיחות ברוח (1994) - תוכנית של יוסף בן-שלמה ששודרה בטלוויזיה החינוכית, בה שוחח עם אנשי מחקר והגות שונים. ביניהם פילוסופים: שלמה בידרמן, ירמיהו יובל, מרסל דיבואה, צבי ינאי, גדעון עפרת, שלום רוזנברג, אליעזר שבייד, אביעזר רביצקי.
 פילוסופיה של המדע - סדרה בת 3 פרקים שערך פרופ' גד פרוידנטל בנושא פילוסופיה של המדע, קרל פופר, ותומאס קון. בתוכנית השתתפו: אבישי מרגלית, דני עמית, לאון פרס, יוסף בן-דוד, ירון אזרחי.
 The Ister   (2004) - סרט של דניאל רוס  המבוסס על הרצאות של היידגר אודות שירו של הלדרלין על נהר איסטר, "Hölderlins Hymne Der Ister" .
 Why Beauty Matters   (2009) - סרט של רוג'ר סקרוטון הדן בדבר החשיבות והמהות הטרנסצנדנטאלית של היופי, על פי גישתו השמרנית.

מקרים נוספים

סדרות וסרטים עלילתיים

עיסוק בנושאים פילוסופים

המטריקס כמקרה בוחן

סדרת סרטי המטריקס נחשבת לאחת הדוגמאות המובהקות לשילוב בין קולנוע ופילוסופיה, ופילוסופים רבים התייחסו למטריקס וכתבו אודות הסדרה. ביניהם גם הפילוסוף קורנל וסט שאף השתתף בסרטים כשגילם את אחד מחברי מועצת הזקנים של "ציון".

המטריקס עצמו מהווה מציאות מדומה, ומעלה סוגיות מטפיזית אודות טיב המציאות והשערת הסימולציה. זאת בהשפעת משל המערה אצל אפלטון, טיעון השד המתעתע בהגיונות על הפילוסופיה הראשונית של דקארט וניסוי המחשבה "מוח בצנצנת" של הילרי פטנאם. העיסוק של הסרט במציאות המדומה בה נעשה בין היתר תוך התייחסות אינטרטקסטואלית לבודריאר. ניאו מחביא את המפתח שלו בתוך עותק של הספר סימולקרות וסימולציה. מאוחר יותר, כשמורפיוס מראה לניאו את המציאות שמחוץ למטריקס הוא משתמש בביטוי "המדבר של הממשי" מתוך הספר ואומר "Welcome to the Desert of the Real". (המשפט של מורפיוס צוטט מאוחר יותר על ידי ז'ז'ק בכותרת ספרו "ברוכים הבאים למדבר של הממשי"). עם זאת בודריאר עצמו הסתייג מהפרשנות של יוצרי הסרט לספר שלו ואמר שהוא לא הובן כהלכה, כאשר היוצרים בלבלו בין התאוריה הפוסטמודרנית שלו אודות הסימולקרה לבין הסימולציה אצל אפלטון. בעולם הפוסטמודרני כפי שבודריאר מציג אותו כבר לא ניתן להבחין בין הווירטואלי לממשי, לעומת ההבחנה הברורה שיש בסרט בין העולם הווירטואלי של המטריקס לבין העולם הממשי והעיר ציון.

הסרט מקיים אינטרטקסטואליות גם עם אליס בארץ הפלאות של הסופר הלוגיקן והפילוסוף לואיס קרול, למשל בהשוואה בין היציאה מהמטריקס לירידה במאורת הארנב הלבן. הדילמה האם להיתנתק מהמטריקס או להישאר בעולם האשלייתי, מוצגת כשמורפיוס נותן לניאו לבחור בין הגלולה האדומה לבין הגלולה הכחולה. דילמה זו היא בין אמת מכאיבה לבין גישה הדוניסטית שתעדיף בורות על פני סבל, בדומה לניסוי המחשבה "מכנות העונג"  של רוברט נוזיק. במקור, נוזיק מציג את הניסוי כהתנגדות לגישת המוסר התועלתנית. הגישה ההדוניסטית, באה לידי ביטוי בדמותו של סייפר הבוגד, המתחרט על הבחירה שעשה וטוען כי "בורות היא אושר" (ignorance is bliss) ומבקש מהסוכנים שיחזירו אותו לחיי אשליה בהם הוא יוכל להתענג על מנעמי החיים.

סרטים עלילתיים
להלן רשימה מצומצמת של סרטים עלילתיים הידועים גם בשל עיסוקם בנושאים פילוסופיים:

סדרות טלוויזיה
להלן רשימה מצומצמת של סדרות טלוויזיה הידועות גם בשל עיסוקן בנושאים פילוסופיים:

ייצוג דמויות של פילוסופים

ייצוג של פילוסופים אמתיים
נעשו מספר סרטים המבוססים על ביוגרפיות של פילוסופים אמיתיים. חלקם מנסים לבטא באמצעות המבע הקולנועי גם את הרעיונות הפילוסופיים, לעיתים, תוך שימוש בתכניקות מבע קולנועי ומיז-אנ-סצנה ניסיוניים. וחלקם דרמטיים יותר, ומדגישים את הפסיכולוגיה והחוויות הרגשיות של פילוסופים אלו כבני אדם.

ייצוג של פילוסופים בדיוניים

לקריאות נוספות
 הנרי אונגר, קולנוע ופילוסופיה, תל אביב: דביר, 1991.
סלבוי ז'יז'ק, מטריקס: האחר הגדול והמציאות הווירטואלית, הוצאת רסלינג, 2003.
 וודי אלן ופילוסופיה, בעריכת מרק ט. קונרד; איאון ג' סקובל, הוצאת ידיעות אחרונות, 2006.
 מטריקס ופילוסופיה, בעריכת: ויליאם ארווין, הוצאת ידיעות אחרונות, 2007.
 סאות' פארק ופילוסופיה, בעריכת ריצ'רד הנלי, הוצאת ידיעות אחרונות, 2008.
 גבי ברזל, קולנוע אופציונלי - פילוסופיה מהסרטים, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, רמת גן.
 רוני פרצ'ק, אורות בומביי - פילוסופיה ושפה חזותית בקולנוע ההינדי הפופולרי, עם עובד, תל אביב, תשע"ח / יוני 2018.

ראו גם
 פילוסופיה של הקולנוע
 מטא-קולנוע

קישורים חיצוניים 
 ג'וליאן באגיני , קריסטין קורסגארד , אורסולה קופ , פיטר סינגר, סוזאן האאק , קנת אלן טיילור , וסלבוי זי'ז'ק, אני צופה משמע אני קיים: שבעה סרטים שמעבירים אותנו שיעורים פילוסופיים, באתר הגרדיאן

הערות שוליים
וידאו

הפניות

פילוסופיה
סרטים לפי נושא
טלוויזיה: תוכן