האימפריה הבבלית החדשה

האימפריה הבבלית החדשה, הידועה גם בשמות האימפריה הנאו־בבלית והאימפריה הבבלית השנייה, היתה האחרונה מבין האימפריות המסופוטמיות הגדולות שנשלטו על ידי מלכים ילידי מסופוטמיה. האימפריה הבבלית החדשה החלה עם הכתרתו של נבופלאסר כמלך בבל בשנת 626 לפנה"ס. האימפריה הבבלית החדשה התבססה היטב עם נפילתה של האימפריה האשורית החדשה בשנת 612 לפנה"ס. האימפריה הבבלית החדשה נכבשה לבסוף, לאחר פחות ממאה שנים, על ידי הממלכה האחמנית בהנהגת כורש בשנת 539 לפנה"ס.

התבוסה של האשורים וההעברה של האימפריה לבבל, סימנה את הפעם הראשונה בה אזור דרום מסופוטמיה זכה לשליטה באזור המזרח הקדום, מאז התמוטטות האימפריה הבבלית העתיקה של עמורפי (חמורבי), כמעט אלף שנה לפני כן. במהלך תקופת שלטון האימפריה הבבלית החדשה, חלה ברחבי בבל צמיחה כלכלית חסרת תקדים, צמיחה מהותית של האוכלוסייה, וכמו גם חלה תקופת רנסאנס לתרבות והאמנות המקומית, כאשר המלכים הנאו־בבלים הובילו באותה העת פרויקטים גדולים של בנייה, ובמיוחד בבבל עצמה.

המקורות הבבלים מתארים את שלטונו של המלך נבוכדנצר השני כתור זהב ומספרים שהפך את בבל לאימפריה הגדולה ביותר בעולם בתקופתה.

בשנת 587 לפנה"ס כבש נבוכדנצר השני את ממלכת יהודה והחריב את בית המקדש בירושלים. בתחילת המאה ה־6 לפנה"ס החלה גלות בבל.

בשנת 539 לפנה"ס כבש כורש, מלך הממלכה הפרסית, את האימפריה הבבלית החדשה והכתיר עצמו כ"מלך בבל".

ראו גם 
 בבל
 האימפריה הבבלית הראשונה
 האימפריה האשורית החדשה

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
בבל
נאו-בבלית