פרדריק ראוש

פרדריק ראוש (בהולנדית: Frederik Ruysch; 28 במרץ 1638 – 22 בפברואר 1731) היה בוטנאי ואנטומאי הולנדי. הוא ידוע בפיתוח טכניקות לשימור דגימות אנטומיות, בהן השתמש כדי ליצור דיורמות או סצינות הכוללות חלקים אנושיים. הדגימות האנטומיות שלו כללו מעל 2,000 דגימות, פתולוגיות, זואולוגיות ובוטניות שנשמרו על ידי ייבוש או חניטה. ראוש ידוע גם בהוכחת קיום שסתומים במערכת הלימפה ובעורקים המרכזיים בעיניים. הוא היה הראשון שתיאר את המחלה המוכרת כמחלת הירשפרונג, וכן מספר מצבים פתולוגיים, כולל טרטומה תוך-גולגולתית, אנכונדרומטוזיס ותסמונת מייבסקי.

חייו 
פרדריק ראוש נולד בהאג כבן של עובד ממשלתי והתחיל כסטודנט לרפואה. הוא היה מוקסם מהאנטומיה, למד באוניברסיטת ליידן, אצל פרנסיסקוס סילביוס. חבריו ללימודים היו יאן סוומרדאם, ריינייר דה גראף ונילס סטנסן. הניתוח של הגוויות היה יקר יחסית והגופות היו מועטות, מה שהוביל את ראוש למצוא דרכים חלופיות להכנת האיברים. בשנת 1661 התחתן עם מריה פוסט, בתו של האדריכל ההולנדי, פיטר פוסט. הוא סיים את לימודיו בשנת 1664 עם עבודת גמר על פלאוריטיס.

ראוש הפך למנחה ראשון של אגודת המנתחים באמסטרדם בשנת 1667. בשנת 1668 התמנה למדריך הראשי למיילדות בעיר. הן כבר לא הורשו לעסוק במקצוען עד שלא נבחנו על ידי ראוש. בשנת 1685 מונה כפרופסור לבוטניקה בהורטוס בוטניקוס אמסטרדם, שם עבד עם יאן וכספר קומפלין. ראוש התמחה בצמחים מקומיים.

טכניקת חניטה 

חקר תחומים רבים של האנטומיה האנושית והפיזיולוגיה, תוך שימוש באלכוהול לשימור איברים, והרכיב את אחד האוספים האנטומיים המפורסמים ביותר באירופה. מיומנותו העיקרית הייתה הכנה ושימור של דגימות בבלסמיום חריף סודי והוא האמין כי הוא אחד הראשונים שהשתמשו בחניטה עורקית לשם כך. הוא פיתח זריקה מסולפיד כספית, שמקורה בסינבר, מינרל בצבע אדום המופיע בטבע. הזריקה נתנה לדגימות רבות צבע אדמדם, מראה מלא חיים. בטכניקה זו הצופים יכלו לדמיין ולנתח אפילו את כלי הדם הקטנים ביותר. הייתה זו טכניקה פורצת דרך במאה ה -17. טכניקות החניטה המהפכניות של ראוש איפשרו גם לשמור על הגוויות למשך זמן רב יותר. זה לא רק האריך את זמן השימוש בגוויות, אלא גם אפשר את ניתוחן במהלך החודשים החמים יותר.

האוסף לאנטומיה 

פרדריק ראוש היה גם המייסד והיוצר של אוסף לאנטומיה, שהיה ממוקם בבית המגורים הפרטי שלו. המוזיאון היה אטרקציה תיירותית פופולרית באמסטרדם, והיה ידוע ברחבי העולם המשכיל. הוא היה אוסף פרטי, אך ראוש פתח אותו לציבור וכלל סיורים בכל חמשת החדרים. האוסף הופרד לשלוש קטגוריות שונות. תכשירים יבשים כללו שלדים ואיברים יבשים, תכשירים בתמיסות רטובות כללו שימור בבקבוקים עם מכסים נשלפים בקלות, והקטגוריה האחרונה הייתה תכשירים רטובים בכדים. לא ניתן היה לטפל בקטגוריה האחרונה בקלות מבלי להסתכן בפגיעה בתכשיר עצמו.

הפריטים הייחודים באוספים שלו היו הכללת גופות תינוקות ועוברים, שהרכיבו כשליש מכלל האוסף. הוא רכש את מרבית הדגימות הללו ממיילדות שעבדו בפיקוחו, לאחר שהילד נפטר או כשהיריון הסתיים בהפלה. חיי הדומם והתצוגות שלו שהכילו גופות של תינוקות, או חלקים מהם, הוצגו בדרך כלל עם בגדים, ואפילו עיני זכוכית. על ידי הוספת אלמנטים אלה, ראוש הצליח לכסות את הסימנים והתפרים מתהליך החניטה ולהעניק לתצוגות שלו מראה יותר חי. בעוד שחלק מהתצוגות שלו היו גופות חריגות עם פגמים, המטרה העיקרית של האוספים הייתה ליצור תצוגה אומנותית שלדעתו הראתה את השלמות של גוף האדם. בשנותיה הראשונות, בתו רחל ראוש, ציירת טבע דומם, עזרה לו לקשט את האוסף בפרחים, דגים, צדפים וחלקי הגוף העדינים.

כשהיה ראוש בן 24, הבית שלו הפך לפופולרי ביותר ומשך את תשומת לבם של נכבדים זרים רבים. בשנת 1697 פיוטר הגדול וניקולאיס וויצן ביקרו את ביתו וראו כל הדגימות שהיו בחמישה חדרים, במשך יומיים בכל שבוע הבית היה פתוח לציבור. הוא הסביר לפיוטר, שהתעניין מאוד במדע, כיצד לתפוס פרפרים ואיך לשמר אותם. היה להם עניין משותף בלטאות. בשנת 1717, במהלך ביקורו השני, מכר ראוש את האוסף שלו לפיוטר הגדול תמורת 30,000 גילדן הולנדי, כולל סודות השימור והחניטה. ראוש סירב לעזור כאשר היה צריך לארוז ולתייג את האוסף. האריזה לקחה יותר מחודש, אך בינתיים פרצה המלחמה הצפונית הגדולה שמנעה את ההובלה של האוסף. בגלל המלחמה הצפונית הגדולה בשנה שלאחר מכן, האוסף נשלח בשתי אוניות. האוסף היה שלם, והשמועות על המלחים ששתו את האלכוהול אינן נכונות.

ראוש החל מיד להכין אוסף חדש בביתו. לאחר מותו אוסף זה נמכר לאוגוסט מלך פולין ולטביה. בעוד שכמה פריטים מאוספיו נותרו, אף אחת מהדיורמות שלו לא שרדה. ידוע עליהם רק באמצעות מספר תחריטים, ובמיוחד אלה של קורנליוס הויברטס.

הוא נבחר לעמית בחברה המלכותית בשנת 1715. הוא צויר על ידי חתנו ג'וריאן פול.

במוזיאון לאנתרופולוגיה ואתנוגרפיה בסנקט פטרבורג, אפשר לראות 900 מוצגים מהאוסף המקורי של פרדריק שנמכר לפיוטר הגדול.

רשימת הפרסומים של פרדריק ראוש 
 Disputatio medica inauguralis de pleuritide. Dissertation, Leiden, 1664.
 Dilucidatio valvularum in vasis lymphaticis et lacteis. Hagae-Comitiae, ex officina H. Gael, 1665; Leiden, 1667; Amsterdam, 1720. 2. Aufl. 1742.
 Museum anatomicum Ruyschianum, sive catalogus rariorum quae in Authoris aedibus asservantur. Amsterdam, 1691. 2. Aufl. 1721; 3. Aufl. 1737.
 Catalogus Musaei Ruyschiani. Praeparatorum Anatomicorum, variorum Animalium, Plantarum, aliarumque Rerum Naturalium. Amsterdam: Janssonio-Waesbergios, 1731.
 Observationum anatomico-chirurgicarum centuria. Amsterdam 1691; 2. Aufl. 1721: 3. Aufl. 1737.
 Epistolae anatomicae problematicae. 14 Bände. Amsterdam, 1696-1701.
 Het eerste Anatomisch Cabinet. Amsterdam, Johan Wolters, 1701
 Thesaurus anatomicus. 10 Delen. Amsterdam, Johan Wolters, 1701–1716.
 Adversarium anatomico-medico-chirurgicorum decas prima. Amsterdam 1717.
 Curae posteriores seu thesaurus anatomicus omnium precedentium maximus. Amsterdam, 1724.
 Thesaurus animalium primus. Amsterdam, 1728. 18: Amsterdam, 1710, 1725.
 Curae renovatae seu thesaurus anatomicus post curas posteriores novus. Amsterdam, 1728.
 Samen met Herman Boerhaave: Opusculum anatomicum de fabrica glandularum in corpore humano. Leiden, 1722; Amsterdam, 1733.
 Tractatio anatomica de musculo in fundo uteri. Amsterdam, 1723.
 Opera omnia. 4 Bände. Amsterdam, 1721.
 Opera omnia anatomico-medico-chirurgica huc usque edita. 5 Bände. Amsterdam, 1737.
 Herbarivm Rvyschianvm, in Mvsei Imperialis Petropolitani, vol. 1, pars secvnda. Petropolitanae, 1745.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
מדעי הטבע
בוטנאים
הולנד: אוספי מוזיאונים
בוגרי אוניברסיטת ליידן
רופאים מהמאה ה-17
רופאים מהמאה ה-18
עמיתים זרים בחברה המלכותית
חברי האקדמיה הצרפתית למדעים
הולנדים שנולדו במאה ה-17
ילידי 1638
הולנדים שנפטרו במאה ה-18
נפטרים ב-1731