דווידיה אינוולוקרטה

דווידיה אינוולוקרטה (שם מדעי: Davidia involucrata), או בשמותיו העממיים באנגלית ובגרמנית: "עץ היונה", "עץ הממחטה" או "עץ רוח הרפאים" הוא מין עץ נשיר בגודל בינוני מהמשפחה Nyssaceae. תחום התפוצה הטבעי של העץ מדרום-מרכז ודרום-מערב הרפובליקה העממית של סין מחוביי לדרום גאנסו, דרומה לגוויג'ואו, סצ'ואן ויונאן, אבל נוהגים לגדל אותו כעץ נוי במקומות רבים בעולם.

תיאור
דווידיה אינוולוקרטה הוא עץ הגדל יחסית במהירות עד לגובה של כ-20 מטרים בסין, ובין 6 ל-12 מטרים במרכז אירופה, כתלות במיקום. קליפת הגזע תחילה חלקה ואחר-כך מתולמת, גונה אפור-חום, כשהחלק הפנימי של הקליפה אדמדם.

העלים מסודרים לסירוגין על הענף ודומים לעלי טיליה. הפטוטרת היא בגוון ירוק בהיר עד אדמדם באורך 3.6 עד 7 סנטימטרים. הטרף הוא באורך 8 עד 15 סנטימטרים וברוחב 7 עד 12 סנטימטרים. העלים סגלגלים עם בסיס דמויי לב פחות או יותר וקצה מחודד. החלק התחתון של העלים הוא בגוון ירוק חיוור ומכוסה בפלומה קצרה (בתת-המין D. involucrata var. involucrata), וכולל כמות עורקים גדולה. קצות העלה משוננים. בסתיו משתנה צבע העלים לצהוב זהוב מבריק, כתום ואדמדם.

מאפייני הרבייה
תקופת הפריחה נמשכת מאפריל עד יוני. לדווידיה אינוולוקרטה יש גם פרחים זכריים וגם פרחים דו-מיניים. ישנן תפרחות זכריות ותפרחות הרמאפרודיטיות, כדוריות בקוטר של כ-2 סנטימטרים שאורך העוקץ שלהם כ-7 סנטימטרים. את התפרחות מקיפים שני (לעיתים רחוקות שלושה) עלי חפה בולטים, סגלגלים עד אליפטיים, גדולים ודקים. גונם של עלי החפה הנגדיים הוא לבן, והם "דמויי ממחטה", כששפת הטרף שלמה עד משוננת באופן לא סדיר, והם בגדלים שונים. אורכו של העלה הגדול עד 16 סנטימטרים, והוא מחודד בקצהו. אורך עלי החפה הקטן יותר הוא בערך כמחצית מגודלו של העלה השני, והוא מעוגל בקצהו. עלי חפה אלו מופיעים כבר כשהתפרחת נובטת, אך נשארים ירוקים ודמויי עלים רגילים למשך זמן רב. רק עם פקיחת הפרחים הם נמתחים ומאבדים בהדרגה את הגוון הירוק שלהם עד שלבסוף הם לבנים לחלוטין. עלי החפה הבולטים דמוי עלי הכותרת משמשים במקום עטיף הפרחים כהגנה על האבקנים.

התפרחות תלויות בשורות ארוכות מתחת לענפים האופקיים, והן בשיאן בסוף מאי. ביום שנושבת רוח, מתנפנפים עלי החפה הגדולים הלבנים ברוח כמו יונים לבנות, ממחטות, או רוחות רפאים, ומכאן השמות העממיים לעץ זה. עלי החפה הם גם המקור לאפיתט של השם המדעי. המילה involucrata מגיעה מהמילה הלטינית involvere, שפירושה "לעטוף", והכוונה לעלי החפה "העוטפים" את הפרח.

התפרחת הזכרית הכדורית היא ללא עטיף. לאבקנים הארוכים יש זיר בגוון לבן-ארגמן ומאבקים בגוון סגול כהה. התפרחת הדו-מינית הכדורית כוללת פרח הרמפרודיטי ללא עטיף, המוקף בשחלה ומעט אבקנים קצרים, יחד עם פרחים זכריים רבים עם אבקנים ארוכים. בפרחים אלו הזיר לבן, והמאבקים בגוון סגול כהה. אפשר להתייחס לתפרחות הזכריות והדו-מיניות כפרח זכרי או דו-מיני בודד. העץ מתחיל להיות פורה בין 10 ל-20 שנים.

בין שישה לעשרה עלי שחלה גדלים לשחלה תחתית, ובה ביצית אחת לתא שחלה. עמוד העלי הקצר מסתיים בצלקת ובה שש עד עשר אונות.

הפרי הוא בית גלעין בגודל 3 עד 4 סנטימטרים, בודד בדרך כלל, על עוקץ אדמדם ארוך. צורתו כדורית עד אליפסואידית, הוא מנומר בגוון ירקרק, או חום ירוק-בהיר עד ירוק-אדמדם עם מזוקארפ בשרני. הגלעין הקשה הוא בגוון כתום-חום ארוך יחסית בצורת ביצה או אליפסואידי, מחורץ עמוק לאורך, ואורכו כ-3 סנטימטרים ורוחבו כ-1.8 סנטימטרים. הגלעין הקשה מכיל שלושה עד חמישה זרעים מוארכים. הזרעים זקוקים לעד 18 חודשים לנביטה.

מספר הכרומוזומים של העץ הוא 2n = 42.

טקסונומיה
דווידיה אינוולוקרטה הוא מין יחיד בסוג Davidia. הסיווג של המין במשפחה, השייכת לסדרה Cornales שנוי במחלוקת. לדוגמה יש חוקרים שמיקמו את המין במשפחה נפרדת Davidiaceae (HARMS) HLLI. ב-APG IV מוקם הסוג במשפחה Nyssaceae.

קיימים שני תת-מינים השונים במקצת בעליהם. כמה בוטנאים מתייחסים אליהם כאל מינים נפרדים, ויש לכך סיבה טובה. לשני הטקסונים יש מספר שונה של כרומוזומים, כך שאינם מסוגלים ליצור צאצא פורה ברביית כלאיים. תת-המינים הם:
D. involucrata var. involucrata – תחתית העלים של תת-המין בגוון ירוק חיוור והיא מכוסה בפלומת שערות קצרה. תת-המין גדל בטבע בצפון מחוז גוויג'ואו, מערב חוביי, מערב חונאן, סצ'ואן וצפון יונאן.
D. involucrata var. vilmoriniana – העלים של תת-המין זה צרים יותר ותחתיתם ירוקה בהירה ונטולת פלומה. תת-המין גדל טבעי בגוויג'ואו, מערב חוביי וסצ'ואן. תת-מין זה מסתגל טוב יותר לאקלים של אירופה ואמריקה הצפונית, ולכן הוא תת-המין הנפוץ יותר כצמח נוי. תת-מין זה זכה בפרס מצטיין הגן (Award of Garden Merit) של החברה המלכותית להורטיקולטורה (Royal Horticultural Society).

בנוסף, יש כמה זנים וכימרות, לעיתים עם עלים מנומרים מחליפי צבע.

היסטוריה של גילוי הצמח
הסוג Davidia קרוי על שם האב ארמן דוד (1826–1900; "Père David"), כומר ומיסיונר קתולי צרפתי ממסדר הלזריטים שהיה גם בוטנאי וזואולוג נלהב שהתגורר במשך כמה שנים באמצע המאה ה-19 בסין. דוד תיאר לראשונה את העץ בשנת 1869 כעץ בודד שנמצא בגובה 2,000 מטרים, ושלח דגימות מיובשות לפריז. בשנת 1871 תיאר אותו הבוטנאי הצרפתי אנרי באייון (Henri Baillon) כסוג ומין חדשים.

אספן הצמחים הבריטי אוגוסטין הנרי (Augustine Henry) מצא שוב עץ בודד, הפעם בנקיקי יאנגצה איצ'אנג ושלח את הדגימה הראשונה לגני קיו. אספן הצמחים ארנסט הנרי וילסון (Ernest Henry Wilson) הועסק על ידי סר הארי וייץ' (Harry Veitch) כדי למצוא את העץ של הנרי, וגילה שהעץ נכרת למטרות בנייה. מאוחר יותר הוא מצא חורשת עצים של מין זה התלויה מעל תהום. בשובו לבריטניה טבעה ספינתו, אבל הוא הצליח להציל את הדגימות של הדווידיה.

שימושים
המין הובא מסין לאירופה ואמריקה הצפונית בשנת 1904. בשל המראה הבולט של עלי החפה הלבנים הגדולים בתקופת הפריחה, משמש דווידיה אינוולוקרטה כצמח נוי. עצים ממין זה צומחים בפארקים ובגנים בוטניים שונים. רוב העצים שייכים לתת-המין vilmoriniana, שהוכח שהוא מסתגל טוב יותר לתנאי האקלים במערב, וגם הוא גדל בצורה טובה באזורים החמים יותר של אירופה ואמריקה. דווידיה אינוולוקרטה משגשג בצורה הטובה ביותר על קרקעות עשירות בחומרים מזינים ולא יבשים מדי.

מאובנים
המאובנים העתיקים ביותר של "דווידיה" הם פירות מאובנים מהקרטיקון העליון (קמפן) בתצורת קניון הורסשו של הפארק הפרובינציאלי דינוזאור באלברטה, קנדה. פירות אלה קטנים יותר מאלו של דווידיה אינוולוקרטה ויש להם פחות חללים, אך בדרך כלל דומים במורפולוגיה לסוג הקיים.

ב-2009 תיאר ב. י. פאווליוטקין מאובנים מהמיוקן בפרימוריה וסיווג אותם למין חדש בסוג Davidia.

גלריה

קישורים חיצוניים

ביאורים

הערות שוליים

סין: עצים
צמחים יחידים בסוגם