ג'ון קייר

סר ג'ון לינדזי קייר (באנגלית: Sir John Lindesay Keir; 6 ביולי 1856 – 3 במאי 1937) היה חייל וגנרל בריטי. הוא נלחם במלחמת הבורים השנייה, ופיקד על הדיוויזיה ה-6 והקורפוס השישי של הצבא הבריטי בחזית המערבית במלחמת העולם הראשונה.

ביוגרפיה

קריירה מוקדמת 
קייר נולד ב-6 ביולי 1856, ולאחר שקיבל את השכלתו המוקדמת במכללת ווימבלדון, למד באקדמיה הצבאית המלכותית, ווליץ', ולאחר מכן הצטרף כלוטננט משנה לרגימנט הארטילריה המלכותי בפברואר 1876. הוא שיר בסוללה בהודו, ואחרי שש שנים הועבר לארטילריית הסוסים המלכותיים. בשנת 1884, הועלה לדרגת קפטן, וחזר ל-RFA. הוא הפך לרוכב מיומן בתותחנים, ובעוד שהיה כבד מכדי להתמודד במרוצי סוסים מסורתיים, הוא השתתף במרוצי נקודה ואירועים דומים. לאחר שלמד בבית הספר לארטילריה, הוא נכנס למכללה לפיקוד ומטה בשנת 1892, ולאחר מכן הועלה לדרגת מייג'ור ומונה למפקד סוללת שדה באנגליה.

מאוחר יותר קייר עבר חזרה ל-RHA ופיקד על סוללה עם פרוץ מלחמת הבורים השנייה באוקטובר 1899. יחידתו לא נשלחה עם כוח המשלוח, והוא נשאר בבית בשלבים הראשונים של המלחמה. עם זאת, בתחילת 1901 הועלה לדרגת לוטננט קולונל ומונה למפקד הגדוד ה-1 של היומנרי הקיסרי שזה עתה הוקם ונשלח לשרת בדרום אפריקה. הוא פיקד על הגדוד במשך מספר חודשים לאורך נהר אורנג', ובדצמבר 1901 מונה למפקד רובאי ארטילריה רכובה המלכותית. הוא נשאר עם יחידה זו עד זמן קצר לפני תום המלחמה, וקיבל את דרגת קולונל ב-26 ביוני 1902. עבור שירותיו בדרום אפריקה, הוא אוזכר בשדרים, וכן זכה במדליית המלכה עם חמישה תפסים. לאחר תום המלחמה ביוני 1902 שב לבריטניה בספינה "טירת דונוטאר" שהגיעה לסאות'המפטון ביולי 1902.

הוא עבר בחזרה ל- RHA כלוטננט קולונל באפריל 1902, והועבר להודו, שם הועלה רשמית לקולונל ומונה קצין מטה, ובשנת 1907 הוענק לו פיקוד על חטיבה באללהאבאד. בשנת 1909 הוא הועלה לדרגת מייג'ור גנרל, ובשנת 1911 הוא חזר לביתו. ביולי 1912 הוא מונה למפקד דיוויזיית סאות' מידלנד, חלק מהכוח הטריטוריאלי, ופיקד עליה עד יולי 1914, אז מונה למפקד הדיוויזיה ה-6, יחידה של הצבא הסדיר באותה תקופה שבסיסה היה באירלנד.

מלחמת העולם הראשונה 
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה התגייסה הדיוויזיה כחלק מחיל המשלוח הבריטי, והיא יועדה לשרת ביבשת אירופה. עם זאת, התוכנית המקורית לשליחת שש דיוויזיות לצרפת שונתה בגלל חשש מנחיתות גרמניה בבריטניה, והדיוויזיה השישית בילתה את החודש הראשון למלחמה בעתודה במזרח אנגליה. בספטמבר 1914 היא נחתה בצרפת, ומיד לחמה בקרב על האן. בהמשך השנה הוא פיקד על הדיוויזיה בקרב ארמנטייר ובקרב איפר הראשון. באמצע שנת 1915 מונה קייר למפקד הקורפוס ה-6 החדש שהוקם,  והשתתף עמו בקרב לוס בספטמבר 1915. בדצמבר 1915 הותקף הקורפוס על ידי הצבא הגרמני הקיסרי באמצעות גז פוסגן, הפעם הראשונה שבה נעשה שימוש בצורת לוחמה כימית זו.

ב-8 באוגוסט 1916 פרש קייר מפיקודו על הקורפוס ה-6, בעוד שההסבר הרשמי למהלך ניתן כתוצאה מתשישות או מחלה, הגורם האמיתי היה סכסוך אישי בין קייר לאדמונד אלנבי, מפקדו בראש הארמייה השלישית. אלנבי היה ידוע לשמצה בגלל התנהגותו הפיקודית האכזרית עם הכפופים לו, וקיבל את הכינוי "השור" בגלל התוקפנות שלו בקרבם. קייר מחה בעבר בפני דאגלס הייג, המפקד הראשי של חיל המשלוח, וכתוצאה מכך רכש את הכינוי בארמייה השלישית של "המטאדור" - כלומר האיש שיכול היה להתמודד עם "השור".

לאחר המלחמה 
קייר פרש רשמית מהצבא הבריטי ביולי 1918, ופרסם ספר המפרט את מחשבותיו לעתידו שלאחר המלחמה של הצבא הבריטי, תחת הכותרת "מבט של עין חייל" (1919). בו קרא ל"צבא לאומי אמיתי", לצד רפורמות ליצירת "כנסייה לאומית".  הרפורמות שהציעו כללו קיצוץ גודל הכוחות הסדירים בימי שלום, לצד צמצום משמעותי בכוחות הפרשים, וארגון מחדש של הכוחות הביתיים והקולוניאלים לטובת יעילות טובה יותר. באופן חריג יותר, הוא גם ציפה לשליטה ממשלתית חזקה בעבודה בכל התחומים - "תוכנית לאומית של שירות אישי למדינה" - ויצירת "סנאט צבא" שיפקח על ארגון וממשל הצבא הלאומי.  הסנאט היה ממלא תפקידים גם בתקופת שלום וגם בזמן מלחמה, ויכול לשמש גוף מייעץ הדומה לממשל המלחמה בזמן מלחמה.  בפנסיה הוא שימש כסגן לוטננט ושופט שלום בווריקשייר.

קייר נפטר בספא לימינגטון במחוז ווריקשייר, ב-3 במאי 1937, בגיל 80.

הערות שוליים 

מסדר האמבט: אבירים וגבירות מפקדים
בוגרי האקדמיה הצבאית המלכותית בווליץ'
גנרלים בריטים במלחמת העולם הראשונה
בריטים שנולדו ב-1856
בריטים שנפטרו ב-1937