באק הנרי

באק הנרי (באנגלית: Buck Henry; 9 בדצמבר 1930 – 8 בינואר 2020) היה תסריטאי, במאי ושחקן קולנוע יהודי-אמריקאי, מועמד פעמיים לפרס אוסקר.

תחילת הדרך
הנרי נולד בניו יורק בשם הנרי צוקרמן, בנם של גנרל בחיל האוויר של ארצות הברית ושל רות טיילור, כוכבת ראינוע. הוא כונה "באק" כבר בילדותו, ומאוחר יותר הפך את כינויו לשמו באופו רשמי. את שנות נערותו העביר בפנימייה יוקרתית בוולינגפורד, הסמוכה לניו הייבן שבקונטיקט. בגיל 15 שיחק לראשונה באופן מקצועי, במחזה "החיים עם אבא" בברודוויי.

לאחר שהשלים תואר בספרות אנגלית בדארטמות' קולג' נשאר בדארטמות' כחבר סגל, ולאחר מכן התגייס לצבא ארצות הברית כמכונאי מסוקים בתקופת מלחמת קוריאה.

בין 1959 ו-1962 היה שותף במתיחה סאטירית – גוף בדיוני בשם "האגודה לחוסר צניעות בקרב חיות עירומות", במסגרתה הפך כביכול לנשיא האגודה, ג. קליפורד פראוט. בדמותו של פראוט הופיע הנרי בתוכניות אירוח רבות בטלוויזיה, וקרא להלביש חיות כדי למנוע חוסר צניעות. אף על פי שתואר כאדם מוזר, הרצינות שבה הציג את דמותו גרמה למנחי התוכניות להתייחס אליו ברצינות, והוא קיבל מכתבי תמיכה רבים מצופים ואפילו תרומות ל"אגודה" (שאת כולם החזירה). המתיחה, והופעותיו בדמותו של פראוט, סייעו לכניסתו לקריירה בטלוויזיה ובעסקי השעשועים בכלל.

קריירה במשחק וכתיבה
הופעתו הראשונה של הנרי בשמו האמיתי הייתה ב-1961 בתוכנית הטלוויזיה "המופע החדש של סטיב אלן" (The New Steve Allen Show), בהנחיית סטיב אלן – המנחה הראשון של "The Tonight Show". בין 1964 ל-1965 הופיע כחלק קבוע מצוות תוכנית הסאטירה "זה היה השבוע שהיה" (That Was the Week that Was), הגרסה האמריקאית (רשת NBC) של התוכנית הבריטית הפופולרית שיצר דייוויד פרוסט.

בין 1965 ל-1970 יצר וכתב את הקומדיה הבלשית "סמארט ואשתו" (Get Smart) יחד עם מל ברוקס. התוכנית הצליחה ורצה 5 עונות ו-138 פרקים, וביססה את הנרי כיוצר ותסריטאי מוערך.

ב-1967 היה מועמד לפרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר על תסריטו לסרט "הבוגר", בו הופיע גם בתפקיד קטן של קונסיירז' בבית מלון. התייחסות להיותו התסריטאי של "הבוגר", שהפך לאבן דרך בקולנוע של שנות ה-60 של המאה ה-20, מופיעה ב-1992 בסרטו של רוברט אלטמן "השחקן", כאשר הנרי, בהופעת קמע בתפקיד עצמו, מנסה לקדם סרט המשך ל"הבוגר" המתרחש 20 שנה לאחר הסרט המקורי.

ב-1971 שיחק בתפקיד ראשי בסרטו של מילוש פורמן, התפשטות.

ב-1976 הופיע בתפקידו הגדול הראשון בקולנוע כשחקן, בתפקיד עורך הפטנטים פארנסוורת' בסרט "האיש שנפל מכוכב אחר" לצידו של דייוויד בואי.

ב-1978 היה מועמד לאוסקר בפעם השנייה, הפעם לפרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר על הסרט "השמיים יכולים לחכות", במשותף עם וורן ביטי שגם כיכב בתפקיד הראשי בסרט. הנרי עצמו שיחק בסרט בתפקיד קטן, של מלאך זוטר ושאפתן המעלה את דמותו של ביטי לגן עדן טרם זמנה, ומתחיל בכך את שרשרת ההתרחשויות בעלילה.

ב-1980 הופיע בתפקיד גדול נוסף בסרט "גלוריה", בו שיחק רואה חשבון של משפחת פשע ניו יורקית לצידה של ג'ינה רולנדס. ב-1993 הופיע בסרט "זקנים חסרי מנוח" לצידם של ג'ק למון ווולטר מתאו.

בסך הכל הנרי הופיע כשחקן בלמעלה מ-40 סרטים, וכתב, לבדו או במשותף, תסריטים ל-14 סרטים, ביניהם "מה נשמע, דוק?", "מלכוד 22" "הינשוף והחתלתולה" ו"פיתוי קטלני".

בשלב מאוחר בקריירה הופיע במספר תפקידי אורח בטלוויזיה, בין השאר ב"מרפי בראון", "ויל וגרייס" "חוק וסדר" ו-"רוק 30".

מותו
הנרי מת ב-8 בינואר 2020 מהתקף לב בבית חולים בלוס אנג'לס.

קישורים חיצוניים

 

ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
במאי קולנוע יהודים אמריקאים
תסריטאי קולנוע יהודים אמריקאים
תסריטאי טלוויזיה יהודים אמריקאים
שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים אמריקאים
ניו יורק: אישים
אמריקאים שנולדו ב-1930
אמריקאים שנפטרו ב-2020