קהילת יהודי גוקסהגן

יהודים התגוררו בגוקסהאגן  שבגרמניה כשלוש מאות שנה (1664–1941). עדות ראשונה על התארגנות של קהילה במקום היא הקמת בית קברות יהודי בשנת 1809 ברחוב אלבשוסר (Albshaeuser Strasse). בשנת 1823 חנכה הקהילה את בית הכנסת הדו-קומתי ברחוב אונטרא. הבניין הכיל 74 מקומות לגברים, 46 לנשים, כיתת לימוד ודירת מגורים למורה. בשנה זו הוקם גם בית הספר הקהילתי, והמורה שנשכר שימש בנוסף כשוחט וחזן.

מוסדות הקהילות כללו בית כנסת, מקווה, בית ספר, בית עלמין ואגודות שונות שדאגו לרווחתם של בני הקהילה.

הקהילה בראשית המאה העשרים
מספר שיא של 170 חברי קהילה נרשם בשנת 1905 (11.9% מהאוכלוסייה הכללית). בשנות ה-20 נמנו 159 תושבים יהודים בגוקסהאגן (9.8% מתוך אוכלוסייה כללית של 1,785 תושבים). בית הספר היסודי הקהילתי מנה 17 תלמידים. ראשי הקהל היו יואל שפירא ויצחק קצנברג. החזן היה מורץ שטינדל.

מוסדות סוציאליים
 חברה קדישא – תחת הנהגתו של יצחק קצנברג מנתה 13 חברים ב־1932.
 חברה ברית שלום – תחת הנהגתו של יואל שפירא, מנתה 32 חברים ודאגה לעניים ולתלמוד תורה
 חברת בחורים – נוסדה בסביבות 1840 ובמאה ה-20 הייתה תחת הנהגתו של משה פלוט ומנתה 15 חברים, ודאגה לשיעורי תורה
 חברת נשים – בהנהגתה של לינה כץ ומאוחר יותר מינה קצנברג, דאגה לחולים ולנצרכים
 צעירי אגודת ישראל בהנהגתו של יצחק קצנברג.

גרמניה הנאצית
עם עליית הנאצים לשלטון בשנת 1933 מנתה הקהילה 158 חברים, ובבית הספר למדו 29 תלמידים. כמורה שימש יעקב קנטל, אך לאחר פרישתו בשנת 1934 לא שכרה הקהילה מורה שיחליף אותו, ובשנת 1936 נסגר בית הספר.

בליל הבדולח, הלילה שבין 9 ל-10 בנובמבר 1938, מבנה בית הכנסת ובית הספר נהרסו מבפנים; חלונות נופצו ותשמישי קדושה חוללו. פורעים תקפו בתי יהודים ופגעו ביהודי המקום. אחד עשר גברים יהודים ונער בן 14 נעצרו במחנה הריכוז הסמוך, בריטנאו, משם הם הועברו למחנה בוכנוואלד. לאחר הפוגרום והמעצרים עזבו רבים מיהודי המקום את גוקסהגן; 19 מביניהם הצליחו להגר ו-74 עברו למקומות אחרים בגרמניה, נותרו בקהילה 64 חברים. העירייה החרימה את מבנה בית הכנסת והפכה אותו לבנין מגורים.

בשנת 1941 נשלחו 31 יהודים מגוקסהאגן לריגה. בשנת 1942 נשלחו שמונה יהודים מגוקסהאגן לטרזינשטאט. לפחות מאה יהודים שמוצאם מגוקסהאגן נרצחו בשואה.

בשנת 1985 נקבע שלט לזיכרון הנרצחים על בניין בית הכנסת לשעבר.

גוקסהגן
הסן
שואת יהודי גרמניה