יחסי גרמניה–טאיוואן

יחסי גרמניה–טאיוואן הם יחסי החוץ בין גרמניה לבין טאיוואן.

סקירה כללית

היחסים עם גרמניה המזרחית 
גרמניה המזרחית הכירה ב מסיבות אידאולוגיות, ובשל כך לא קיימה כלל יחסים עם טאיוואן.

היחסים עם גרמניה המערבית 
גרמניה המערבית לא הכירה בתחילה ב. הסיבה לכך הייתה מצד אחד בשל מדיניות החוץ האנטי-קומוניסטית של הרפובליקה הפדרלית הגרמנית, ומצד שני העובדה שהרפובליקה העממית הכירה ב- DDR, שלפי דוקטרינת הלשטיין הפכה את היחסים הדיפלומטיים לבלתי אפשריים. אולם למרות זאת לא הוקמו יחסים דיפלומטיים עם הרפובליקה של סין בטייוואן תחת הגנרל צ'יאנג קאי-שק. באופן עקרוני, הרפובליקה הפדרלית תמכה בעמדת סין האחת, מכיוון שבדרך זו קיוותה למצוא תמיכה בעמדתה ביחס לאחדות גרמניה. למרות היעדר מערכות יחסים רשמיות, התנהלו חילופי דברים תרבותיים ובלתי פורמליים. האגודה הגרמנית-סינית נוסדה בשנת 1957, וחבריה כללו גרמנים וטאיוואנים. החברה כללה בתחילה בעיקר מחברי ה"בונדסטאג" הגרמני, שעסקו בפיתוח ארוך הטווח של היחסים בין גרמניה לטאיוואן. עם המעבר לברלין, החברה שינתה את שמה ל"ידידי טייוואן". החברה היא היחידה מסוגה באירופה. בשנת 1957 נוסד גם מעגל החברים הפרלמנטרי ברלין-טייפה.

ב-25 באוקטובר 1971, החלטה 2758 של האו"ם הכירה ב במקום הרפובליקה של סין (טייוואן) כנציגה הלגיטימית של סין, והעניקה לרפובליקה העממית את מושבה הקודם של טאיוואן במועצת הביטחון.

באוקטובר 1972, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה יצרה קשרים דיפלומטיים רשמית עם הרפובליקה העממית של סין, אולם קשרים לא רשמיים התקיימו מאז 1964.

קישורים חיצוניים