יחסי לאוס–צרפת

יחסי לאוס–צרפת הם היחסים הדו-צדדיים בין הרפובליקה הדמוקרטית העממית של לאוס לבין הרפובליקה הצרפתית.

היסטוריה 
בסוף המאה ה-18, סיאם השתלטה על החלק שכיום הוא לאוס. בעקבות הפיכת וייטנאם למושבה צרפתית, צרפת החליפה את סיאם והחלה לשלב את לאוס בתוך האימפריה הצרפתית. החוזה הצרפתי-סיאמי של 1907 הגדיר את התחום הנוכחי של לאוס עם תאילנד.

בזמן מלחמת העולם השנייה, כבשה האימפריה היפנית את הודו-סין, שכללה את לאוס. המלך סיסוואנג ונג של לואנג פראבאנג, שוכנע להכריז עצמאות מצרפת ב-1945, קצת לפני כניעתה של יפן. בתחילת 1946, כוחות צרפתיים כבשו מחדש את המדינה והעניקו לה אוטונומיה מוגבלת.

בזמן מלחמת הודו-סין הראשונה בין צרפת לבין התנועה הקומוניסטית בווייטנאם, הנסיך סופהנובונג יסד את ארגון ההתנגדות פאת'ט לאו (אדמות לאוס) שהתחייבה למאבק הקומוניסטי נגד הקולוניאליזם. ללאוס לא הוענקה ריבונות מלאה עד אשר צרפת הפסידה לווייטנאם ובעקבות ועידת ז'נבה לשלום ב-1954 אשר הובילו לעצמאות.

יחסים כלכליים 
צרפת היא המשקיעה המערבית המובילה בלאוס, וצרפת מעורבת בענף התיירות, ההנדסה והביטוח. מכירת ציוד הובלה מהווה את עיקר היצוא הצרפתי ללאוס, יחד עם האלקטרוניקה; צרפת מייבאת מוצרי לבוש מלאוס. צרפת תומכת בפיתוח הכלכלי של לאוס דרך סוכנות הפיתוח הצרפתי והמימון הציבורי.

יחסי חינוך ותרבות 
בלאוס קיים בית ספר תיכון צרפתי, והמכון הצרפתי ובית הספר הצרפתי למזרח הרחוק ממוקמים בו. צרפת ולאוס הן חברות מלאות בארגון הבינלאומי של לה פרנקופוני. חלקם של דוברי הצרפתית בלאוס מוערך בכ-3%, ונתון זה נמצא בצמיחה.

קישורים חיצוניים