פזוסירן

פזוסירן (שם מדעי: Pezosiren; מילולית: "סירנה רגלית") הוא סוג נכחד קדום בן בסדרת התחשאים שחי בתחילת האאוקן שלפני 50 מיליון שנה במונטיגו ביי שבאי ג'מייקה. השלד נחשף בידי החוקר דריל דומנינג (Daryl Domning) ממשלחת של אוניברסיטת הווארד, וושינגטון די. סי. לג'מייקה. הוא כלל שלד שהתאבן במצב שימור כמעט שלם, טוב בהרבה ממרבית מאובני יונקי הים שנתגלו.

הפזוסירן תואר לראשונה ב-2001 וכלל מין יחיד - Pezosiren portelli. הוא השתייך למשפחה הקדומה Prorastomidae, לצד הפרורסטומוס שחי גם כן באזור ג'מייקה. שני הסוגים נחשבים לראשוני התחשים אך הם התפתחו מאבות יבשתיים.

מאפיינים
הפזוסירן היה שונה מכל שאר התחשאים, ובין הבודדים שהיה יכול לנוע על היבשה. הוא הגיע לאורך שני מטרים ולמשקל 150 קילוגרם, אך היה נמוך מאוד בשל רגליו הקצרות. רגליו לא דמו לסנפירים והיו בעלות אצבעות רחבות דמויות-פרסה. הפזוסירן היה בעל גוף עגלגל, בדומה להיפופוטם, לסתותיו התעקלו מטה ויכלו ללקט צמחייה עשבונית ודמו בצורתם ללסתות של תחשי נהרות מודרניים.

לתחש קדום זה היה זנב קצר ורגליים קצרות שהותאמו לחיים במים רדודים, כך שלא היה מסוגל לשחות בים הפתוח, אלא רק בשוליו, בדומה להיפופוטם. ההימצאות שלו באי ג'מייקה נובעת, ככל הנראה, מקיומו של גשר יבשתי קדום בין מרכז אמריקה והאיים הקריביים, דרכו עברו מספר יצורים. עם הזמן נסגר הגשר והתחשים החיים בו "נתקעו" על האי, ואולי כך פיתחו את יכולת השחייה המפותחת.

לצידו של הפזוסירן התגלו מינים שונים של חסרי חוליות ימיים, תנינאים, דגים, כמה פרימטים, ואף סוג נמוך של יונק דמוי-קרנף - ההיראצ'יוס. כל אלה נכחדו עם סוף האאוקן.

שלדי פזוסירן:

קישורים חיצוניים

פרורסטומיים
מאובני טקסונים שתוארו ב-2001