ירק ימי אכיל

צומח ימי אכיל, אצות אכילות, או ירקות ים, הם כינויים לצומח אכיל הגדל בים ומשמש להכנת מנות מאכל. ירקות ים מכילים באופן טיפוסי כמויות גבוהות של סיבים תזונתיים. הם יכולים להשתייך לאחת או יותר מקבוצות האצות הרב תאיות: אדומיות, ירוקיות וחומיות.

ירק ימי נקצר או מתורבת למיצוי של רב-סוכרים כגון אלגינט, אגר וקרגינן, חומרים ג'לטיניים המכונים באופן קולקטיבי הידרו-קולואידים או פייקו-קולואידים.

הידרו-קולואידים השיגו משמעות מסחרית, בעיקר בשוק התוספי-מזון. תעשיית המזון מנצלת התכונות הפיזיות כגון ג'ליות, שימור-מים, תחליביות המאפיינים הידרו-קולואידים.

מרבית האצות האכילות גדלות בים (מים מלוחים), בעוד רוב אצות המים המתוקים הן רעילות. כמה אצות ימיות מכילות חומצות אשר מגרות את תעלת מערכת העיכול, בעוד אחרות יכולות להיות בעלות תגובה משלשלת, או בעלות השפעה של איזון-אלקטרוליטי. מרבית ירקות הים אינם רעילים בצריכת כמות סבירה, אבל ירק ימי מסוג לינגביה (Lyngbya) עלול להיות רעיל ואף קטלני. הרעלות אדם נפוצות יחסית בעת אכילת דג שאכל לינגביה או שאכל דג אחר שניזון ממנה. הרעלה כזו נקראת הרעלת סיגואטרה (או CFP, ראשי תיבות של: Ciguatera fish poisoning). אף טיפול ידני ב-Lyngbya majuscula יכול גם לגרום לדרמטיטיס אצות. כמה מינים של דסמרסטיה הם חומציים ביותר, עם חלוליות של חומצה גופרתית העלולות לגרום בעיות חמורות במערכת העיכול.

המנה הפופולרית המוגשת לרוב במסעדות סיניות במערב כ"אצות ים פריכות (Crispy Seaweed)" למעשה אינה מכילה אצות כלל, אלא עשויה מכרוב שעבר ייבוש וטיגון.

תפוצה 
אצות ים נמצאות בשימוש נרחב במטבחי אזורי חוף ברחבי העולם. אצות היה חלק מהתפריט בסין, יפן וקוריאה כבר בתקופות פרהיסטוריות. במטבח האוסטרלי והניו זילנדי יש מסורת של צריכת ירק ימי אך כנראה רק מאז הגעת אסייתיים לאוסטרליה בשנת 1800 לערך. ירק ימי נצרך מסורתית גם בחברות אירופאיות, באיסלנד במערב נורווגיה, בחוף האטלנטי של צרפת, צפון ומערב אירלנד, ויילס וחלקים של דרום מערב אנגליה, כמו גם ניו ברונסוויק, נובה סקוטיה, וניופאונדלנד, לברדור. המאורים בניו זילנד צרכו באופן מסורתי כמה מינים של אדומיות, וירוקיות.

תזונה ושימושים 
ירק ימי מכיל רמות גבוהות של יוד ביחס למזונות אחרים. בטיווי, אלבאי, הפיליפינים, תושבים מקומיים יצרו סוג חדש של פנקיט או אטריות העשויים מאצות, אשר יכולים להיות מבושלים לתוך פנקיט קנטון, פנקיט לוגלוג, ספגטי או קרבונרה, ונטען שיש לו יתרונות בריאותיים כגון להיות עשירות בסידן, מגנזיום ויוד.

מחקר ב-2014 הצביע על מינים מסוימים של אצות כמקור אפשרי טבעוני לוויטמין B12 ביו-פעיל. המחקר ציין, כי B-12 נמצא גם בירק ימי חי או קלוי, כאשר קלוי מכיל כמחצית מהכמות של ירק חי, אך עדיין כמות מספקת. רק 4 גרמים מיובשים של "purle laver" בלבד נחשבים כמספיקים כדי לענות על התצרוכת היומית המומלצת (RDA) של B-12.

אנזימים של חיידקי מעיים אצל בני אדם עשויים לעשות מטבוליזם לרב-סוכרים שבירק ימי. אנזימים כאלו לעיתים קרובות מיוצרים באוכלוסייה היפנית עקב צריכת אצות מוגברת.

בחלקים של אסיה, נורי 海苔 (ביפן), זצאי 紫菜 (סין), וגים (או קים) 김 (בקוריאה), יריעות של אצה אדומה יבשה משמשת במרקים או כעטיפה לסושי או אוניגירי.

במטבח היפני, יש שבעה סוגים של ירק ימי מזוהים בשם, ולכן המונח ירק ימי או אצות ביפנית משמש בעיקר ליישומים מדעיים, ולא בהתייחסות למזון.

שמן אצות 
שמן ירק-ימי נקרא גם שמן אצות, משמש גם הוא להכנת מזון. שמן זה משמש גם כמקור תוסף תזונה של חומצות שומן משום שהוא מכיל חד ורב-שומנים לא רוויים, במיוחד EPA ו-DHA, שתיהן חומצות שומן אומגה-3. תוכן DHA שווה בערך לשמן דגים מבוסס סלמון.

ירקות ים אכילות נפוצות 

אדומיות (Rhodophyta)
 Carola (Callophyllis spp.)
 Carrageen moss (Mastocarpus stellatus)
 Dulse (Palmaria palmata)
 Eucheuma
 Eucheuma spinosum
 Eucheuma cottonii
 Gelidiella (Gelidiella acerosa)
 Ogonori (Gracilaria)
 Gracilaria edulis
 Gracilaria corticata
 Grapestone Mastocarpus papillatus
 Hypnea
 Chondrus crispus / Irish moss (Chondrus crispus)
 Laverbread (Porphyra laciniata/Porphyra umbilicalis)
 Gim (Pyropia, Porphyra)
 Nori (Porphyra)

ירוקיות (Chlorophyta)
 Chlorella (Chlorella sp.)
 Gutweed (Ulva intestinalis)
 Sea grapes or green caviar (Caulerpa lentillifera)
 Sea lettuce (Ulva spp.)

חומיות (Phaeophyceae)

Kelp (Laminariales)
 Arame (Eisenia bicyclis)
 Badderlocks (Alaria esculenta)
 Cochayuyo (Durvillaea antarctica)
 Ecklonia cava
 Kombu (Saccharina japonica)
 Oarweed (Laminaria digitata)
 Sea palm Postelsia palmaeformis
 Bull kelp (Nereocystis luetkeana)
 Sugar kelp (Saccharina latissima)
 Wakame (Undaria pinnatifida)
 Hiromi (Undaria undarioides)
 Grapestone (Mastocarpus papillatus)

Fucales
 Bladderwrack (Fucus vesiculosus)
 Channelled wrack (Pelvetia canaliculata)
 Hijiki / Hiziki (Sargassum fusiforme)
 Limu Kala (Sargassum echinocarpum)
 Sargassum
 Sargassum cinetum
 Sargassum vulgare
 Sargassum swartzii
 Sargassum myriocysum
 Spiral wrack (Fucus spiralis)
 Thongweed (Himanthalia elongata)

Ectocarpales
 Mozuku (Cladosiphon okamuranus)

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

המטבח היפני
אצות
המטבח הקוריאני
המטבח הסיני
תזונה בת קיימא