ויליאם צ'נדלר

ויליאם איטון צ'נדלר (באנגלית: William Eaton Chandler; 28 בדצמבר 1835 – 30 בנובמבר 1917) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי שכיהן כמזכיר הצי של ארצות הברית בממשלו של הנשיא צ'סטר ארתור וכסנאטור מטעם ניו המפשייר.

קורות חייו
ויליאם צ'נדלר נולד ב-28 בדצמבר 1835 בקונקורד, בירת מדינת ניו המפשייר לאביו נתן ס. צ'נדלר ולאמו מרי אן (לבית טאקר) צ'נדלר. אחיו הבכור, ג'ון צ'נדלר, היה סוחר מצליח בהודו המזרחית ואחיו הצעיר, ג'ורג' צ'נדלר היה עורך דין ששירת כקצין בדרגת מייג'ור במלחמת האזרחים האמריקנית.

ויליאם צ'נדלר למד בבית הספר הציבוריים אקדמיית ת'תפורד ואקדמיית פמברוק ולאחר מכן למד בבית הספר הרווארד למשפטים, שם הוא החל את התכתבותו הרומנטית עם לוסי למברט הייל, בתו של הסנאטור ג'ו פארקר הייל. הוא סיים את לימודיו ב-1854 ושנה לאחר מכן התקבל ללשכת עורכי הדין והחל לעסוק בעריכת דין בקונקורד.

ב-1859 נשא צ'נדלר לאישה את אן גילמור, בתו של מושל ניו המפשייר, ג'וזף גילמור. ב-1874, לאחר מותה של אן, חידש צ'נדלר את מערכת היחסים שלו עם לוסי הייל, שב-1865 התארסה בחשאי עם ג'ון וילקס בות', רוצחו של הנשיא אברהם לינקולן, מבלי שידעה על מזימת הרצח. באותה שנה נישאו צ'נדלר והייל ובמרץ 1875 נולד בנם היחיד, ג'ון פארקר הייל צ'נדלר.

קריירה
ב-1859 מונה צ'נדלר כקצרן של בית המשפט העליון של ניו המפשייר. בשנים 1862–1864 הוא שימש כחבר בית הנבחרים של ניו המפשייר ובשנתיים האחרונות לכהונתו זו הוא כיהן כיושב ראש הבית.

ב-1865 מונה צ'נדלר על ידי הנשיא אברהם לינקולן כיועץ המשפטי של מחלקת הצי. לאחר מכן הוא מונה לעוזר הראשון למזכיר האוצר עד להתפטרותו ב-1867.

הוא שב לניו המפשייר ובמהלך שנות ה-70 וה-80 של המאה ה-19 הוא היה עורך עיתון ומוציא לאור. במקביל הוא המשיך את פעילותו הפוליטית והיה חבר הוועידה החוקתית של ניו המפשייר ב-1876 וחבר בית הנבחרים של המדינה ב-1881. ב-1882 מונה צ'נדלר על ידי נשיא ארצות הברית, צ'סטר ארתור למזכיר הצי. ב-1883 הוא ניהל את תכנון חילוץ משלחת מפרץ ליידי פרנקלין  בפיקודו של לוטננט אדולפוס גרילי. צ'נדלר כיהן כמזכיר הצי עד 1885.

כחבר המפלגה הרפובליקנית נבחר צ'נדלר לסנאט ארצות הברית כדי לאייש את המושב בסנאט שהתפנה בעקבות מותו של אוסטין פייק וכיהן מה-14 ביוני 1887 ועד 3 במרץ 1901, לאחר שבבחירות של 1900 לא עלה בידו להיבחר מחדש. בתקופת כהונתו בסנאט כיהן צ'נדלר כיושב ראש ועדת ההגירה, כיושב ראש ועדת מפקד האוכלוסין וכיושב ראש ועדת הבחירות של הסנאט.

ב-1892 הציע צ'נדלר איסור על הגירה כדי למנוע את כניסתם של ארצות הברית של גורמים בלתי רצויים, כגון נשאי כולרה, אנרכיסטים, ניהיליסטים, פוליגמיסטים, חברי מאפיה, אנאלפביתים, עיוורים ונכים, חסרי אמצעים ועוד. בין הפתרונות שהציע לטיפול ב"פגעים שהתרבו לאין שיעור בשנים האחרונות, של מהגרים משפל המדרגה מאיטליה, טורקיה, הונגריה, פולין ורוסיה", היו הוספת דרישות השכלה ובעלות על רכוש לכל בני המשפחות שביקשו להגר לארצות הברית. בראש המתנגדים להצעתו של צ'נדלר היו חברות הספנות שעמדו לאבד חלק ניכר מהכנסותיהן כתוצאה מקבלת חוק זה. גרסה מרוככת של הצעת חוק ההגירה של צ'נדלר התקבלה כחוק ב-3 במרץ 1893. החוק דרש מחברות הספנות להכין רשימות של הנוסעים כולל מידע מלא עליהם. חוק זה היווה פשרה שעל פיה יכלו חברות הספנות לתמוך ברפורמה בהגירה.

ב-1901 מונה צ'נדלר על ידי הנשיא ויליאם מקינלי כיושב ראש ועדת הפיצויים שהוקמה על פי תנאי חוזה פריז שסיים את מלחמת ארצות הברית-ספרד. הוא שימש בתפקיד זה מהקמת הוועדה ועד סיום עבודתה ב-1907.

לאחר פרישתו מן החיים הציבוריים שב צ'נדלר לעיסוקו בעריכת דין בקונקורד ובוושינגטון.

מותו והנצחתו
ויליאם צ'נדלר נפטר בקונקורד ב-30 בנובמבר 1917 ונטמן בבית הקברות בלוסום היל שבעיר. צי ארצות הברית הנציח אותו בקריאת משחתת על שמו, שהייתה בשירות מ-1919 ועד תום מלחמת העולם השנייה.

נכדו של צ'נדלר, תאודור צ'נדלר, התגייס לצי ארצות הברית ב-1911 כאשר סבו עוד היה בחיים והתקדם לדרגת אדמירל משנה. במלחמת העולם השנייה הוא נהרג מהתקפת קמיקזה.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

מזכירי הצי של ארצות הברית
חברי הקבינט של ארצות הברית בממשל צ'סטר ארתור
חברי הסנאט של ארצות הברית מניו המפשייר
סנאטורים חברי המפלגה הרפובליקנית
בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת הרווארד
עורכי דין אמריקאים במאה ה-19
אמריקאים שנולדו ב-1835
אמריקאים שנפטרו ב-1917