שימוש לא נכון באנטיביוטיקה

שימוש לא נכון באנטיביוטיקה (באנגלית: Antibiotic misuse) או שימוש יתר באנטיביוטיקה הוא שימוש לא נכון או עודף באנטיביוטיקה, אשר עלול לגרום נזק לבריאות. שימוש יתר זה גורם להפיכת חיידקים לא מזיקים יחסית כמו סטפילוקוקוס, אנטרוקוקוס וואצינובקטר לחיידקי על עמידים לאנטיביוטיקה.

התפתחות הרגולציה בתחום השימוש באנטיביוטיקה 
האנטיביוטיקה הראשונה, הפניצילין, התגלתה בשנת 1928 על ידי אלכסנדר פלמינג. בשנת 1980, ניתן היה לאשר תרופות אנטיביוטיות שהוגדרו כחשובות לטיפול בבעלי חיים בכפוף לפיקוח וטרינרי. בשנת 1996הוקמה בארצות הברית המערכת הלאומית לפיקוח על עמידות החיידקים לתרופות (National Antimicrobial Resistance Monitoring System - NARMS). החל משנת 2012 הציבור דרש לקבל הוראות לגבי האופן בו יש לאסוף נתונים על השימוש בתרופות אנטימיקרוביאליות בבעלי חיים המשמשים לייצור מזון ולגבי האופן בו יש לדווח עליהם. כתוצאה מכך, ה-FDA שינה את שיטת הדגום המוגדרת ב-NARMS במטרה להשיג מבעלי החיים נתוני מייצגים יותר עבור האורגניזמים המרכזיים הנתונים במעקב. "שותפי NARMS ב-CDC ו-USDA פרסמו למעלה מ-150 מאמרי מחקר, שנבדקו על ידי עמיתים, אשר בדקו את טיבם ואת ממדיהם של סיכוני העמידות לתרופות אנטימיקרוביאליות הקשורים לשימוש באנטיביוטיקה בבעלי חיים המייצרים מזון." בשנת 2014, ה FDA החל לעבוד עם משרד החקלאות של ארצות הברית (USDA) ועם המרכזים לבקרת המחלות ומניעתן (CDC) בארצות הברית, במטרה לחקור מנגנונים נוספים להשגת נתונים המייצגים שימוש באנטיביוטיקה בבעלי חיים המייצרים מזון. בשנת 2015, ה-FDA פרסם את הכלל הסופי של הנחיה לגבי מזון לשימוש ובבעלי חיים ( VFD - Veterinary Feed Directive ). על פי כלל זה, הכללת תרופות אנטימיקרוביאליות במזון בעלי חיים מחייב את אישורו של הווטרינר המטפל.

דוגמאות לשימוש לא תקין באנטיביוטיקה
 אין לטפל באנטיביוטיקה במחלה נשימתית נגיפיות בילדים. השימוש באנטיביוטיקה מותר רק אם אובחן זיהום בקטריאלי.
 הטיפול בדלקות אוזניים אצל ילדים שעברו "ניתוח כפתורים" (החדרת צינוריות בעור התוף), יעשה באמצעות טיפות המכילות אנטיביוטיקה ולא על ידי מתן אנטיביוטיקה דרך הפה.
 יש לטפל באוזנו של השחיין באמצעות טיפות אנטיביוטיות, ולא באמצעות אנטיביוטיקה למתן דרך הפה.
 אין לטפל בסינוסיטיס באנטיביוטיקה מכיוון שהיא בדרך כלל נגרמת על ידי נגיף, וגם כאשר היא נגרמת על ידי חיידק, אנטיביוטיקה אינה מותווית אלא במקרים חריגים שכן היא בדרך כלל נפתרת ללא טיפול. 
 אין לטפל בדלקת הלחמית הנגיפית באמצעות אנטיביוטיקה. יש להשתמש באנטיביוטיקה רק לאחר קבלת אישור על כך שהדלקת נגרמה על ידי חיידקים. 
 לעיתים קרובות בדיקות שתן שגרתיות מגלות אצל אנשים מבוגרים חיידקים בשתן, טיפול באנטיביוטיקה מותווה רק אם לאדם יש תסמינים של דלקת בדרכי השתן .
 אין לטפל באקזמה על ידי מתן אנטיביוטיקה דרך הפה. ניתן לטפל בעור יבש בעזרת קרמים או טיפולי סימפטומים אחרים.
 לא נמצא יתרון בשימוש מקומי באנטיביוטיקה להפחתת שיעור הזיהום בפצעים כירורגיים בהשוואה למשחה לא אנטיביוטית או ללא משחה כלל.

עמידות לאנטיביוטיקה

אף על פי שאנטיביוטיקה חיונית לטיפול בזיהומים חיידקיים חמורים, שימוש לא נכון תרם לעלייה בעמידות החיידקים. שימוש יתר בפלואורוקינולון ובתרופות אנטיביוטיות אחרות תורם עמידות החיידקים לאנטיביוטיקה, דבר העלול לעכב את הטיפול בזיהומים עמידים לאנטיביוטיקה.   השימוש המופרז בתרופות אנטיביוטיות בילדים הסובלים מדלקת האוזן התיכונית הוליד זן של חיידקים העמידים לחלוטין לאנטיביוטיקה. בנוסף, השימוש בחומרים אנטי-מיקרוביאליים בחומרי בניין ומוצרי טיפוח אישי תרם להתפתחותם של חיידקים עמידים לאנטיביוטיקה בתוך הבתים, שם בני האדם מבלים חלק גדול מזמנם.  שימוש נרחב בפלואורוקווינולונים כאנטיביוטיקה לטיפולי קו ראשון הביא לירידה ברגישות לאנטיביוטיקה, עם השלכות שליליות על זיהומים חיידקיים חמורים כגון סיסטיק פיברוזיס, נגדם הקינולונים הם בין התרופות המעטות הקיימות.

השפעה חברתית וכלכלית

אנטיביוטיקה יכולה לגרום לתגובות לוואי קשות ולהוסיף משמעותית לעלות הטיפול.  תרופות אנטיביוטיות ונוגדות זיהומים דורגו במקום הראשון בארצות הברית בכל הקשור לגרימת תופעות לוואי. מחקר שנערך בשנת 2011 ב-32 מדינות בארצות הברית, מצא שתרופות אנטיביוטיות ונוגדות זיהומים היו אחריות לקרוב ל-24 אחוז מתופעות הלוואי שנרשמו בזמן הקבלה לבית החולים ול־28 אחוז מתופעות הלוואי שנרשמו בזמן השהות בבית החולים. 

אם הרמה הנוכחית של העמידות לתרופות אנטימיקוביאליות תמשיך לעלות, מעריכים כי בשנת 2050 עשרה מיליון בני אדם ימותו בכל שנה בגלל היעדר טיפול זמין ושהתמ"ג ירד ב 2 עד 3.5%. אם העולם לא יתגייס למאבק בשימוש לרעה באנטיביוטיקה ובהתפתחות העמידות האנטי-מיקרוביאלית, מעריכים כי 300 מיליון בני אדם עלולים למות בטרם עת, בין השנים 2014 - 2050, כתוצאה מעמידות החיידקים לתרופות, ושהירידה בתפוקה הכלכלית תהייה בין 60 ל 100 טריליון דול. אם ניתן יהיה לעכב את ההתפתחות העולמית הנוכחית של ההתנגדות אנטי-מיקרוביאלית בעשר שנים בלבד, העולם יוכל לחסוך 65 טריליון דולר תמ"ג בין השנים 2014 -2050.

שימוש לא הולם
לאנטיביוטיקה אין השפעה על זיהומים נגיפיים כמו הצטננות. היא לא יעילה נגד כאבי גרון ממקור נגיפי העובר ללא טיפול.  גם מרבית המקרים של דלקת סמפונות (ברונכיט) (90 – 95%) הם נגיפיים, והם עוברים לאחר מספר שבועות, לכן השימוש באנטיביוטיקה כנגד דלקת סמפונות מיותר ויכול להעמיד את המטופל בסיכון ללקות בתגובות לוואי.  נטילת אנטיביוטיקה כנגד זיהום נגיפי, תוקפת את החיידקים מועילים הנמצאים במערכת העיכול ובסופו של דבר עלולה לגרום להתפתחות העמידות לאנטיביוטיקה. 

מחקר של אימפריאל קולג' בלונדון מפברואר 2017 מצא כי 9 מתוך 20 אתרי אינטרנט מקוונים, סיפקו אנטיביוטיקה (שלא כדין) ללא מרשם לתושבי בריטניה.

הנחיות רשמיות של איגוד הלב האמריקאי (AHA) בעניין מניעת טיפול אנטיביוטי מונע ברפואת השיניים, קוראות למתן אנטיביוטיקה למניעת אנדוקרדיטיס זיהומית. אף על פי שההנחיות הנוכחיות (2007) מכתיבות שימוש מוגבל יותר באנטיביוטיקה, רופאי שיניים רבים ומטופליהם ממשיכים לדבוק בהנחיות משנת 1997, דבר הגורם לשימוש עודף באנטיביוטיקה.

אנטיביוטיקה במשק בעלי חיים
נעשה שימוש רב מאוד באנטיביוטיקה בגידול בעלי חיים. השימוש השכיח ביותר במוצרים אנטי-מיקרוביאליים ברחבי העולם הוא במשק החי; הם נכללים בדרך כלל במזון לבעלי חיים או במים לצורך מניעת מחלות ועידוד הגדילה.  נערכו דיונים רבים בעניין מידת ההשפעה של מוצרים אנטיביוטיים אלה, במיוחד מעודדי הגדילה, על התפתחות העמידות לאנטיביוטיקה אצל בני אדם. אף על פי שמקורות מסוימים טוענים כי עדיין לא ידוע מהם החומרים האנטיביוטיים הגורמים לסיכון הגבוה ביותר לבני אדם,  נקבעו מדיניות ותקנות כדי להגביל כל השפעה מזיקה, כגון יכולת החיידקים לפתח עמידות במשק החי ולהעביר לפתוגנים אנושיים את הגנים האחראיים לעמידות .  ב־1 בינואר 2017, ה FDA חוקק חוק המחייב לסווג כל חומר אנטיביוטי בעל חשיבות רפואית לבני אדם (תרופות שנמכרו בעבר ללא מרשם), הנכלל במזון בעלי חיים, כתרופה המותרת לשימוש בפיקוח וטרינרי בלבד . (VFD Veterinary Feed Directive drugs ) פעולה זו מחייבת את החקלאים לעבוד עם וטרינרים כדי לקבל מרשם מתאים.  וכדי להוכיח קיום קשר וטרינר-לקוח-חולה (VCPR) וקבלת ייעוץ והכוונה מהווטרינר. חיידקים עמידים הנמצאים במזון עלולים לגרום לזיהומים אצל בני אדם. מתן אנטיביוטיקה לבעלי חיים המשמשים לייצור מזון לבני אדם יהרוג את מרבית החיידקים, אך חיידקים עמידים יכולים לשרוד. כששוחטים ומעבדים את בעלי החיים, החיידקים העמידים הנמצאים במעיים של בעלי החיים עלולים לזהם את הבשר או מוצרים אחרים מהחי. חיידקים עמידים הנמצאים במעיים של בעלי החיים יכולים לחדור לסביבה, למשל למקורת מים ואו לקרקע, מתוך זבל בעלי חיים כאשר משתמשים בזבל בעלי חיים או במים המכילים חיידקים עמידים לצורך השקיה וזיבול של פרות, ירקות או תוצרת חקלאית אחרת .

לקריאה נוספת
Blaser, Martin J. (2014). Missing microbes : how the overuse of antibiotics is fueling our modern plaguesHenry Holt and CompanyISBN 978-0805098105 Archived from  the original on 22 January 2014. Retrieved 26 February 2014.

קישורים חיצוניים
 איך אנטיביוטיקה עובדת (באנגלית)
אנטיביוטיקה: שימוש לא נכון מסכן אותך ואת האחרים (באנגלית)

הערות שוליים

תרופות
וטרינריה