מארי בואבה

מארי-אן ויקטורי גיליאן בואבה (9 באפריל 1773 - 16 במאי 1841) הייתה מיילדת צרפתייה, ממציאה וסופרת מיילדות. המציאה מכשיר חדש למדידת האגן הנשי, וכן את הספקולום הוגניאלי .
הספרים שכתבה תורגמו לשפות שונות והיו בשימוש במשך 150 שנה.

רקע 
מארי-אן ויקטורי גיליאן בואבה נולדה בשנת 1773 בוורסאי. היא חונכה על ידי נזירות אחיות במנזר באטאמפס, שם כישוריה משכו את תשומת ליבה של אליזבת מצרפת, אחותו של לואי השישה עשר. כשהמנזר נהרס במהלך המהפכה הצרפתית, למדה במשך 3 שנים אנטומיה ויילוד.

לימודי הרפואה שלה נקטעו עם נישואיה לפקיד ממשלתי, לואיס בואבה, ב-1797. בואבה נפטר מספר שנים לאחר מכן, והשאיר אותה ואת ילדתה בקשיים כלכליים. לאחר מכן, היא הייתה למיילדת בבית חולים מקומי, וב-1801 היא הפכה לממונה עליו. בתפקיד זה שכנעה את ז'אן אנטוני צ'אפטל  לפתוח בית ספר מיוחד ליילוד. בואבה המשיכה בלימודי הרפואה והפכה לתלמידה, עוזרת וחברה של מארי-לואיז לאשאפל בפריז. זכתה בדיפלומה ב-1800.

קריירה 
בעקבות מות בעלה, חזרה בואבה לפריז כדי לסייע ללאשאפל. בעת זו, קיימה מערכת יחסים קרובה עם ד"ר פרנסואה שאוסייר. עקב קנאה מקצועית מהקולגה שלה ומחברתה לאשאפל, מארי בואבה התפטרה מתפקידה ב-1811, ודחתה את ההצעה למלא את מקומה של לאשאפל, אשר הלכה לעולמה ב-1822. במקו זאת, בחרה בתפקיד נמוך שכר בבית חולים לנשים בפריז. בשנים הבאות, שירתה כמנהלת וכסגן מנהלת בכמה בתי חולים, וכן הייתה חברה במספר אגודות רפואיות. בואבה פרסמה מאמרים וספרים; ספרה "Mémorial de l'art des accouchements" עבר מספר מהדורות ואף הפך לספר לימוד.

תרומה 
מארי בואבה המציאה מד-אגן וספקולום וגינלי, ששימשו להרחבת הווגינה ולבדיקת צוואר הרחם. המצאתה סייעה לא רק למטופלותיה, אלא גם לרופאים. היא הייתה בין הראשונים שהשתמשו בסטטוסקופ על מנת להקשיב ללבם של עוברים.

בין תגליותיה בתחום הרפואה נמנות סיבות לסוגים שונים של דימומים, גורמים להפלות ומחלות של השליה והרחם. הוצהר שהיא "ביצעה טיפולים כירוגיים שבמדינות אחרות ניתנו לביצוע על ידי גברים בלבד". מארי בואבה הייתה מהמנתחות הראשונות שקטעו את צוואר הרחם בשל גידול סרטני. הצלחותיה בתחום הניתוחים הגיניקולוגיים השפיעו על אוניברסיטאות גרמניות לאפשר לנשים לעסוק בתחום זה.

בין 1812 ל-1813 פרסמה בואבה מאמרים רבים, הן מקוריים והן מתורגמים. המהדורה הראשונה של "Memorial de l'Art des Accouchemens" פרי עטה פורסמה ב-1812. הספר כלל הערות מלימודיה אצל מארי-לואיז לאשאפל, ושימש כחוברת הדרכה לסטודנטים לרפואה ולמיילדות. המהדורה השלישית של הספר תורגמה למסר שפות אירופאיות. עבודתה על הסיבות להפלה זכתה להכרה מהחברה המלכותית לרפואה בבורדו. בנוסף, פרסמה תאורי מקרה מחיי עבודתה ב"bulletins de la faculta de Medicine" ו"Amcademie royale de medicine de Paris".

לאחר מכן, התמקדה בואבה בכתיבה על גינקולוגיה מתקדמת. בין כתביה הבולטים ניתן למנות את "Nouveau Traite des Hemorragies del'Uretus" ו-"Traie de Maladiers de l'Uterus et des Annexes", עבודתה המפורסמת ביותר. הספר כלל 41 תבניות ו-116 דמויות מצוירות שאיירה בעצמה, והחליף את ספר הלימוד שקדם לו, אשר היה בשימוש במשך 150 שנים.

עבודות נבחרת 
 ספר שימוש לתלמידי רפואה ומיילדות (1812): Memorial de l'Art des Accouchmens
 דימום מהרחם (1818): Nouveau traité des hémorragies de l'utérus
 ספר שימוש לתלמידי רפואה, מהדורה שלישית (1824): Mémorial de l'art des accouchemens
 הסיבות התכופות והפחות ידועות להפלות (1828): Recherches sur une des causes les plus frequentes et la moins connue de l'avortement
 הבחנות על מקרים של היפרדות שלייה (1829): Observations et reflexions sur les cas d'absorption de placenta
 מחלות של הרחם (1833): Traité des Maladies de l'utérus et des annexes

פרסים, הוקרה והנצחה 
 מדליית הזהב בפרוסיה על הצטיינות אזרחית (1814)
 תואר דוקטור לכבוד אוניברסיטת מרבורג בגרמניה (1827)
 ציון שבח מהחברה המלכותית לרפואה בבורדו
 חברה במספר איגודים רפואיים.
 מנזר שנקרא על שמה בעיר ילדותה - וורסאי

לקריאה נוספת 
 Oakes, Elizabeth H.
 "Boivin, Marie-Anne Victoire Gallain".
 Encyclopedia of World Scientists.
 Infobase Publishing, 2007

קישורים חיצוניים 

 כתבה על חייה של מארי בובאה, על ידי ג'ן ג'ונס, 2016 (אנגלית)

הערות שוליים 

רפואת נשים
מיילדות
ממציאות
ממציאים צרפתים
נשים צרפתיות במאה ה-18
נשים צרפתיות במאה ה-19
ילידות 1773
צרפתיות שנפטרו ב-1841