אימאם אבו דאוד

אבּוּ דאוּד סלימן בּן אלאשעת' בּן אִִסחאק בּן בּשיר בּן שדאד בּן עִמראן אלאזדי אלסג'סתאני (בפרסית: ابو داوود سلیمان بن الأشعث بن اسحاق بن بشیر بن شّداد بن عمران الأزدی السجستانی), הידוע כאימאם אבו דאוד, ולעיתים פשוט כאבו דאוד, היה חכם דת מוסלמי פרסי אשר היה מומחה בתחום החדית'. אוסף החדית' שלו, סֻנן אבו דאוד, נחשב לאחד מששת אוספי החדית' החשובים ביותר בקרב הסונים.

ביוגרפיה 
אבו דאוד נולד בשנת 817 בסיסתאן הקדומה, אזור בפרס העתיקה, הממוקם במחוז סיסתאן ובלוצ'סתאן של איראן המודרנית. הוא נפטר בשנת 889, בבצרה.

על מנת לאסוף חדית'ים, הוא נסע למרחקים, בין השאר נסע ברחבי עיראק, מצרים, סוריה, חג'אז, מרב העתיקה, נישאפור, ועוד.

אבו דאוד התעניין רבות בתחום הפיקה, ומשום כך הוא אסף בעיקר חדית'ים הנוגעים בהלכות. מתוך כחצי מיליון חדית'ים שהוא מצא, הוא כלל רק כ-4,800 חדית'ים אוסף המפורסם שלו.

כתביו 
בנוסף לספרו המפורסם "סֻנן אבו דאוד", כתב האימאם אבו דאוד ספרים נוספים, כ-21 ספרים סך הכל, וביניהם:
 "אלמראסיל" (בערבית: المراسيل).
 "מסאאִל אל-אימאם אחמד" (בערבית: مسائل الإمام أحمد), ספר בתחום הפיקה, על פי האסכולה החנבלית.
 " אל-נאסח' ואל-מנסוח' "(בערבית: الناسخ والمنسوخ), ספר בתחום מדעי הקוראן.
 "אל-זהד" (בערבית: الزهد).
 "אל-בעת' ואל-נשוּר" (בערבית: البعث والنشور).
 "כִּתאבּ אל-קדר" (בערבית: كتاب القدر), ספר אשר עונה לטענותיהם של זרם הקדריה.
 "מֻסנד מאלִק" (בערבית: مسند مالك).
 "פדאאִל אלאנצאר" (בערבית: فضائل الأنصار).
 "אח'באר אל-ח'וארג' (בערבית: أخبار الخوارج).
 "אלדעאא" (בערבית: الدعاء).

קישורים חיצוניים

ראו גם 

 אל-טבראני

הערות שוליים 

ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
סופרים איראנים
מוסלמים
ילידי 817
נפטרים ב-889