אלביס ג'ייקוב שטר הבן

אלביס ג'ייקוב שטר הבן (באנגלית: Elvis Jacob Stahr Jr.; 9 במרץ 1916 - 11 בנובמבר 1998) היה פקיד ממשל אמריקאי, שגם כיהן בתפקידים ניהוליים בתחום האקדמיה. לאחר שסיים את לימודיו ב-1936 באוניברסיטת קנטקי, שם הוא היה חבר באחוות "סיגמה-כי" ובאחוות "רובאי פרשינג", הוא למד בקולג' מרטון של אוניברסיטת אוקספורד על בסיס מלגת רודס. במלחמת העולם השנייה הוא שירת כלוטננט קולונל בצבא ארצות הברית. לאחר המלחמה הוא שב לאוניברסיטת קנטקי והיה לפרופסור ולאחר מכן לדקאן בקולג' למשפטים שלה, ולאחר מכן היה לנשיא אוניברסיטת וירג'יניה המערבית. בין השנים 1961–1962 הוא כיהן כמזכיר הצבא של ארצות הברית ולאחר מכן ועד 1968 הוא שימש כנשיא אוניברסיטת אינדיאנה. לאחר מכן ועד 1981 הוא היה נשיא "אגודת אודובון הלאומית".

ראשית חייו
אלביס שטר נולד בהיקמן, קנטקי, לאביו אלביס שטר האב, שופט במחוז פולטון, ולאמו, מרי מק'דניאל שטר. בגיל 16 הוא החל ללמוד באוניברסיטת קנטקי. הוא סיים את לימודיו ב-1936 ובמהלך לימודיו היה חבר באחוות "סיגמה-כי" וב"רובאי פרשינג", אחווה להכשרת קציני מילואים לשירות צבאי. הוא המשיך את לימודיו בקולג' מרטון של אוניברסיטת אוקספורד על בסיס מלגת רודס, שם הוא למד משפטים. שטר נודע באוקספורד בכינוי "הקולונל" והוא סירב ליטול על עצמו השפעות בריטיות. הוא עסק בעריכת דין בניו יורק ולמד את השפה הסינית באוניברסיטת ייל. במלחמת העולם השנייה הוא שירת ביחידות קרביות בסין כקצין בדרגת לוטננט קולונל בצבא ארצות הברית.

ראשית הקריירה
לאחר המלחמה עסק שטר בעריכת דין בניו יורק וב-1946 הוא נשא לאישה את דורותי האולנד ברקפילד, בת למשפחה מהמעמד הגבוה מניו יורק. ב-1947 הוא היה לפרופסור למשפטים באוניברסיטת קנטקי. בהמשך הוא מונה כדקאן בית הספר למשפטים של האוניברסיטה, תפקיד בו הוא שימש עד 1956. יחד עם נשיא האוניברסיטה, השופט ת'ורגוד מרשל, שהיה שופט בית המשפט העליון של ארצות הברית האפרו אמריקאי הראשון, הוא סייע לביטול ההפרדה הגזעית בבית הספר למשפטים. במלחמת קוריאה הוא עזב את האוניברסיטה ל-16 חודשים ושירת כעוזר מיוחד למזכיר הצבא, פרנק פייס. ב-1956 היה שטר למנהל צוות ועדת הנשיא אייזנהאואר לחינוך על-תיכוני. בשנים 1957–1958 הוא היה סגן נגיד אוניברסיטת פיטסבורג, ולאחר מכן נשיא אוניברסיטת וירג'יניה המערבית עד שמונה כמזכיר הצבא על ידי הנשיא קנדי.

מזכיר הצבא
שטר כיהן כמזכיר הצבא בשנים 1961–1962, במהלך משבר ברלין ובמהלך הפלישה למפרץ החזירים, שבחסות ה-CIA כוונה להפלתו של פידל קסטרו מהשלטון בקובה. בתקופתו כמזכיר הצבא בוצעה תוכנית לארגון מחדש של הצבא, מבנה הדיוויזיה הקרבית אורגן מחדש, כוחות הלוחמה המיוחדים הקהילתיים הורחבו, ובמהלך משבר ברלין התחזק הצבא. שטר גם גייס את המשמר הלאומי של אלבמה כאשר ב-1961 הוביל ממשל קנדי את ביטול ההפרדה הגזעית באוניברסיטת אלבמה. ב-1962 התפטר שטר כדי לשמש כנשיא אוניברסיטת אינדיאנה.

קריירה מאוחרת
שטר היה הנשיא ה-12 של אוניברסיטת אינדיאנה. בתקופת נשיאותו מוזגו הקמפוסים של גריי וקאלומט לקמפוס צפון-מערב, בפורט ויין הוקם קמפוס משותף עם אוניברסיטת פרדו, הוקם בית הספר לספרנות ומידענות, ובית הספר לאומנויות הרון שבאינדיאנפוליס סונף לאוניברסיטה.

ב-1968 פרש שטר מאוניברסיטת אינדיאנה וקיבל על עצמות את נשיאות "אגודת אודובון הלאומית", אגודה ארצית לסביבתנות שקרויה על שמו של חוקר הציפורים ג'ון ג'יימס אודובון. בהנהגתו של שטר, הובילה האגודה מערכה להרחבת השפעתה ולהגדלת מספר חבריה, ובעשר שנים הכפילה את מספרם ביותר מפי ארבע לכמעט 400,000 איש. כנשיא האגודה הוביל שטר מאמצים להגן על הפארק הלאומי אוורגליידס מפני פיתוח מסחרי ותעשייתי, לחם למען הנהגתם של הסדרים בינלאומיים בנוגע לציד לווייתנאים והוביל מערכה מוצלחת לליברליזציה בחוקי המס בארצות הברית כך שיאפשרו לארגוני צדקה לבצע פעילות שדלנות בנושאי מדיניות ציבורית.

ב-1981 פרש שטר מאודובון. בשנים הבאות הוא עסק בעריכת דין בוושינגטון די. סי. ובניו יורק כשהוא מוביל נושאי סביבה. הוא שימש כחבר דירקטוריון של כמה חברות, כולל בנק צ'ייס מנהטן וחברת הביטוח אקדייה. במשך חייו הוענקו לו יותר מ-27 תוארי דוקטור לשם כבוד ממגוון של מכללות ואוניברסיטאות.

אלביס שטר נפטר ממחלקת הסרטן בגריניץ', קונטיקט, ביום הווטרנים, 11 בנובמבר 1998. הוא נקבר בבית הקברות הלאומי ארלינגטון.

קישורים חיצוניים

 ביוגרפיה של שטר באתר אוניברסיטת אינדיאנה 
 ביוגרפיה של שטר באתר מרכז ההיסטוריה של צבא ארצות הברית 
 ביוגרפיה של שטר באתר בית הקברות הלאומי ארלינגטון 
 

בוגרי אוניברסיטת קנטקי
מזכירי הצבא של ארצות הברית
קצינים אמריקאים במלחמת העולם השנייה
בוגרי אוניברסיטת אוקספורד
עורכי דין אמריקאים
אישים הקבורים בבית הקברות הלאומי ארלינגטון
אמריקאים שנולדו ב-1916
אמריקאים שנפטרו ב-1998