ג'נט אסימוב

ג'נט אופל אסימוב (באנגלית: Janet Opal Asimov; 6 באוגוסט 1926 – 25 בפברואר 2019), שפרסמה בדרך כלל תחת שם העט ג'. או. ג'פסון (J. O. Jeppson) הייתה סופרת מדע בדיוני אמריקאית, פסיכיאטרית ופסיכואנליטיקאית.

ג'נט אופל אסימוב החלה לכתוב מדע בדיוני לילדים בשנות ה-70. היא הייתה נשואה לאייזק אסימוב מ-1973 ועד מותו ב-1992, והם שיתפו פעולה במספר ספרי מדע בדיוני שנועדו לקוראים צעירים, כולל סדרת נורבי.

חינוך וקריירה 
ג'פסון קיבלה תואר ראשון מאוניברסיטת סטנפורד, תואר MD מבית הספר לרפואה של אוניברסיטת ניו יורק, והתמחתה בפסיכיאטריה בבית החולים בלוויו. ב-1960 היא סיימה את לימודיה במכון ויליאם אלנסון ווייט לפסיכואנליזה, שם המשיכה לעבוד עד 1986. לאחר נישואיה לאייזק אסימוב, היא המשיכה לעבוד כפסיכיאטרית ופסיכואנליטיקאית בשם ג'נט או. ג'פסון, ופרסמה מאמרים רפואיים בשם זה.

כתיבה 
הסיפור הראשון שפרסמה ג'נט אסימוב היה סיפור מסתורין קצר שנמכר להנס סטפן סנטססון במגזין סנט מיסטרי, שהופיע בגיליון מאי 1966.
הרומן הראשון שלה היה הניסוי השני בשנת 1974; במהלך הקריירה הספרותית שלה, אסימוב כתבה בעיקר ספרי מדע בדיוני לילדים. כיוון שהייתה פסיכיאטרית, שילבה אסימוב היבטים של פסיכואנליזה, זהות אנושית ורעיונות נוספים הקשורים לפסיכיאטריה בכתיבתה. לפי אייזק אסימוב, הספרים שג'נט אסימוב כתבה איתו היו 90% של ג'אנט, והמוציא לאור ביקש את שמו שלו על עטיפות הספרים לצורך "שיפור המכירות". אחרי מותו של אייזק, היא קיבלה על עצמה להמשיך את כתיבת הטור הפופולרי שלו במדור המדעי של הלוס אנג'לס טיימס.

אייזק אסימוב 
ג'נט ג'פסון החלה לצאת עם אייזק אסימוב ב-1970 מיד לאחר שנפרד מגרטרוד בלוגרמן. הם נישאו ב-30 בנובמבר 1973, שבועיים לאחר גירושיו של אסימוב מבלוגרמן. אף על פי שג'פסון גדלה תחת השפעה מורמונית,
את נישואיהם חגגו בעזרת מנהיג מזרם התרבות האתית, שג'נט הצטרפה אליה מאוחר יותר. נישואיהם נמשכו עד מותו של אייזק ב-1992 מסיבוכים הקשורים ל-HIV; הוא נדבק בנגיף בעקבות עירוי דם שקיבל ב-1983 במהלך ניתוח מעקפים. ג'נט נועצה בטקסטים רפואיים לאחר שאייזק החל להציג תסמינים, והיא ביקשה לבצע בדיקת HIV. הרופאים שלו התעקשו שהיא טועה וביצעו את הבדיקה לגילוי הנגיף רק לאחר שכבר חלה קשות. היא רצתה שהמידע יפורסם, אבל הרופאים התעקשו שלא לחשוף אותו, אפילו אחרי מותו של אייזק. לאחר מותם של אותם הרופאים שתבעו שתיקה, ג'נט אסימוב פרסמה את העניין בציבור.

נפטרה ב-25 בפברואר 2019.

ביבליוגרפיה

רומנים 
 1974 - הניסוי השני (בשם ג' או. ג'פסון)
 1980 - בן האלמוות האחרון (ההמשך לספר הניסוי השני) (בשם ג' או. ג'פסון)
 1988 - השתלת מוח
 1988 - החבילה בהיפר-חלל
 1994 - רצח ב"אגודת הסופרים הגלקטיים "
 2009 - הבית שבו איזדורה רקדה (בשם ג'. או. ג'פסון)

סדרת נורבי (עם אייזק אסימוב) 
1983 - נורבי הרובוט המבולבל
1984 - הסוד האחר של נורבי
1985 - נורבי והנסיכה האבודה
1985 - נורבי והפולשים
1986 - נורבי ומחרוזת המלכה
1987 - נורבי מוצא נבל
1988 - נורבי בכדור הארץ
1989 - ההרפתקה הגדולה של נורבי ויובו
1990 - נורבי והדרקון העתיק ביותר
1991 - נורבי וליצן החצר
1997 - נורבי והמונית המפוחדת (כתבה לבדה, לאחר מותו של אייזק)

סיפורים קצרים
אסימוב כתבה סיפורים קצרים רבים שהתפרסמו בכתבי עת ובאסופות, ביניהם הסיפורים "טביעות האצבע של האלים" (2000), "טראומת עיוות זמן" (1981), "הקמע של אל האש" (1985), "הבלוק הנקי ביותר בעיר" (1991).

קישורים חיצוניים 
 ג'נט אסימוב במאגר הנתונים ISFDB
 ההספד באתר The Humanist
 ההספד באתר Locus Online

הערות שוליים 

פסיכואנליטיקאים אמריקאים
רופאות אמריקאיות
בוגרות אוניברסיטת סטנפורד
בוגרי אוניברסיטת סטנפורד
אייזק אסימוב
סופרי מדע בדיוני אמריקאים
סופרות מדע בדיוני אמריקאיות
סופרות אמריקאיות הידועות בשם עט
אמריקאיות שנולדו ב-1926
אמריקאים שנולדו ב-1926
אמריקאיות שנפטרו ב-2019
אמריקאים שנפטרו ב-2019