To Be

To Be (בעברית: להיות) הוא סרט אנימציה קנדי קצר משנת 1990 בבימויו של ג'ון וולדון, שאף הלחין את המוזיקה לסרט. הסרט היה מועמד לפרס דקל הזהב עבור הסרט הקצר הטוב ביותר לשנת 1990. 

בין השנים 1997–2002 הסרט הוקרן בערוץ Cartoon Network כחלק מאנתולוגיה של סרטים קנדיים. הסרט עוסק בבעיית אונטולוגיה המכונה "פרדוקס הטלפורטציה".

תקציר העלילה
הסרט מתחיל בהקדמה הכולל שיר, בו דמות המספרת/הגיבורה שרה על מחשבותיה שממשיכות לרדוף אותה, ולמנוע ממנה מלהירדם.

יום אחד, הגיבורה הוזמנה על ידי מדען-ממציא מפורסם לתערוכה פומבית בה יציג את המצאתו החדשה, דרך תחבורה מהפכנית. ביום ההצגה, הגיבורה תופסת את מוקמה בקהל שנאסף לצפות בנס המדעי הזה - טרנספורטר. הטרנספורטר מונח על במה ומורכב משני תאים, שכל אחד מהם נראה כמו מקרר עם אנטנות. המדען מזמין את המתנדב הראשון שלו, אדם לבוש בסגול, אשר נכנס ונסגר בתוך התא הימני. המדען מפעיל את המכונה שלו, ולאחר כמה שניות של רעש מכני - האיש הסגול יוצא מתוך התא השמאלי ויורד מהבמה. הקהל מוחא כפיים בתדהמה. הגיבורה, אשר בהתחלה חושבת שההמצאה החדשה היא לא יותר מאשר אשליה, מבקשת מהמדען הסבר על התהליך. המדען מנסה לשכנע אותה להיכנס אל המכונה בעצמה, אך היא דורשת ממנו הסבר. באמצעות סרט קצר הוא מסביר שבתהליך מעורבים גלי רדיו, אך היא נותרת סקפטית. לבסוף, לאחר שהקהל התפזר, המדען מודה בשקר שלו ומסביר: התא הימני אוסף מידע אודות הנבדק שבתוכו, ולאחר מכן שולח את המידע הזה לתא השני, אשר מייצר העתק מדויק של הנבדק. לאחר מכן, התא הראשון מחסל את תוכנו. הגיבורה, אשר נחרדת לגלות את האמת, ממשיכה לסרב להיכנס אל המכונה.

היא שואלת מדוע יש צורך להרוס את הנבדק המקורי. המדען מסביר לה שאם המקור לא היה מושמד, העולם היה הופך להיות מאוכלס ביותר מדי עותקים של כל אדם המשתמש בטלפורטר. הגיבורה טוענת שההשמדה איננה מוסרית. המדען שואל אותה אם הייתה מרגישה אותו הדבר, אילו העותק היה זה שמושמד, ולא המקור, כשהוא טוען שלהשמיד עותק איננו מוסרי יותר או פחות מאשר לא לעשות עותק בכלל מלכתחילה. המקור וההעתק, לטענתו, הם אותו אדם. לאחר שהגיבורה ממשיכה לסרב להיכנס אל המכונה, היא מבקשת מהמדען שיעשה זאת בעצמו. הוא טוען שעשה זאת מספר רב של פעמים, אך היא ממשיכה להתעקש שיעשה זאת בנוכחותה והוא מסכים, ואפילו מסכים לדרישתה לעשות זאת כאשר דלתות התאים נשארות פתוחות. הגיבורה צופה בו כשהוא נכנס אל התא הראשון, העתק נוצר בתא השני, ולאחר מכן המדען שבתא הראשון מושמד. העותק חוזר על התהליך, וכך גם העותק שלו והעותק הבא.

כעת, הגיבורה דורשת את הבטחתו של יוצר המכונה שהיא בטוחה. כאשר המדען המשובט מבטיח לה שהוא היוצר, היא טוענת שהוא אינו אלא העתק, וכי המדען המקורי כבר מזמן חדל מלהתקיים. היא מבקשת ממנו להיכנס אל המכונה, אולם להשהות את תהליך ההשמדה של המקור למשך חמש דקות, הוא מסכים ונכנס אל המכונה. המקור וההעתק שלו יוצאים בו-זמנית מהתאים של המכונה, ודי נהנים זה מחברתו של זה, עד אשר הגיבורה שואלת מי משניהם הוא המקור; באופן טבעי, אף אחד מהם לא רוצה להיות זה שיושמד, ועל כן כל אחד מהם מכחיש שהוא המקור. הגיבורה מציעה משחק שחמט ידידותי, על מנת להכריע מי המקור ומי ההעתק. כאשר אחד משני המדענים מנצח במשחק ודורש מעמיתו להיכנס בחזרה אל התא, הגיבורה מציינת שסביר יותר להניח שדווקא המנצח הוא המקור, אשר הצליח להביס את הכפיל שלו. לאחר מכן, הגיבורה והמדען שהפסיד במשחק מכריחים את המדען המנצח להיכנס אל התא על מנת להיות מושמד.

הגיבורה והמדען חשים אשמה, והמדען פורץ בבכי, כבר לא מנסה שוב לשכנע את הגיבורה להיכנס אל התא בעצמה. מוזיקה קודרת נשמעת ברקע, והגיבורה שרה על טעותה (על זה ששכנעה את המדען להשהות את השמדת המקור) בעודה נכנסת אל תוך התא הראשון, ותהליך הטלפורטציה מתחיל. כאשר העתק של הגיבורה יוצא מהתא השני, היא נוכחת לגלות שהמקור הושמד, והיא חשה הקלה, כיוון שהיא לא המקור, שהיה אחראי לרצח המדען המקורי, אלא רק עותק חופשי מאשמה של עצמה המקורי.

שחקנים ודמויות

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

סרטי 1990
סרטי מדע בדיוני
סרטים באנגלית
סרטים קנדיים
סרטים קצרים מונפשים
טלפורטציה בקולנוע
שיבוט בקולנוע