ג'ון בוואן (שודד ים)

ג'ון בוואן (באנגלית: John Bowen; נפטר ב-1704) היה פיראט ממוצא קראולי שהיה פעיל בתור הזהב של הפיראטים. הוא הפליג עם בני דורו המפורסמים האחרים, כולל נתנאל נורט (שהחליף אותו כקפטן הספינה האחרונה של בוואן, "דאפינט") וג'ורג' בות', שהיה הקפטן שלו כשהיה איש צוות על סיפון ה"ספיקר". במשך תקופה של ארבע שנים. בוואן שדד כ-170,000 ליש"ט בסחורות ומטבעות ופרש לבורבון לתקופה קצרה לפני מותו בשנת 1704.

ראשית החיים 
יליד ברמודה, לאחר מכן עבר בוואן להתגורר בקרוליינה, שם חתם על שירות באוניה אנגלית, כבעל דרגה זוטר. עם זאת, הספינה של בוואן הותקפה והוא נלכד על ידי שודדי ים צרפתים. הפיראטים חצו את האוקיינוס האטלנטי, לכיוון מדגסקר, אך הם עלו על שרטון סמוך לאלסה בדרום האי. בוואן ושאר האסירים האנגלים הצליחו לתפוס את הסירה הגדולה של הספינה, והפליגו בה כ 70 ק״מ, לסנט אוגוסטין. בוואן נשאר בסנט אוגוסטין במשך 18 החודשים הבאים לפני שבסופו של דבר החליט להפוך לפיראט בעצמו. הוא הצטרף לצוות של קפטן ריד, ונבחר על ידי הצוות להיות הנווט בהפלגה.

לאחר שקפטן ריד השתלט על ספינה הודית גדולה, חזר בוואן למדגסקר והצטרף לג'ורג' בות' כאיש צוות. באפריל 1699 כבש בות' ספינת עבדים לשעבר בגודל 450 טון, 50 תותחים, "הספיקר". בוואן שירת תחת פיקודו של בות' עד שנת 1700, אז נהרג בות' על ידי ערבים בזנזיבר בעת ניהול משא ומתן על קניית אספקה לספינה שלו.

קריירה פיראטית

קפטן ה"ספיקר" 
בוואן הצליח בתחילת דרכו בפיקוד על אוניות הפיראטים. הוא תקף צי של 13 ספינות מוריות, ואף על פי שחלקן נמלטו באפלה, הוא תפס רכוש בשווי מוערך של 100,000 ליש"ט.   בעקבות זאת, תקף בוואן מספר ספינות נוספות, כולל את ״אינדיאמן״ בפיקודו של קפטן קונווי בנובמבר 1701, מול חופי מלבר. למרות התקפות אלה, בוואן הצליח להמשיך ולסחור ברכוש בנמלים מקומיים - בעקבות התקפתו על ה״אינדיאמן״, הוא גרר אותה בגלוי לנמל קלייקון הסמוך ומכר אותה לשלושה סוחרים מקומיים. ה״ספיקר״ אבדה בסוף 1701 כאשר במהלך מסע למדגסקר, היא עלתה על שונית סנט תומאס ליד מאוריציוס. עם זאת, בוואן ורוב הצוות הצליחו להגיע לחוף. לאחר שלושה חודשים באי הם הצליחו לרכוש ספינה אחרת ולאחר ששינו את שמה "ברגנטין" (לימים השם שונה שוב ל"קונטנט") הוא וצוותו עזבו וכשהגיעו למדגסקר הקימו עיירה כבסיס לפעולתם - פורט מרטן (1701).

כקפטן "ספידי ראטרן" 
בתחילת 1702 תפסו בוואן ומספר שודדי ים את ה״ספידי ראטרן״, בפיקוד של קפטן דרומונד, כמו גם ספינה נוספת ישנה, שאותה תכנן דרומונד למלא בעבדים מאיל סנט-מארי, למכירה לבעלי מטעי קקאו פורטוגזיים באפריקה. הספינה הישנה נמצאה כלא מתאימה לפיראטים והיא נשרפה. ה״ספידי ראטרן״ הוחזרה לשימוש פיראטי נגד ספינות מסחריות. שתי הספינות הפיראטיות, עזבו את העיירה מרטן ביחד, אך בלילה הראשון של ההפלגה ה״קונטנט״ עלתה על שרטון. מבלי להיות מודע לכך, המשיך בוואן להפליג לאיי מסקרן. הוא ציפה למצוא שם את ה״ראלי גאלי״, מכיוון שאנשי הצוות של דרומונד לשעבר נצפו שם קודם לכן. עם זאת, הספינה נעלמה, ובוואן החליט להפליג למאוריציוס כדי לחפש אותה. בוואן לא הצליח למצוא את הספינה, אך גם לא תקף את הספינות בנמל מאוריציוס, מכיוון שהוא לא ידע את כוחן. במקום זאת, הפליג למפרץ אוגוסטין, שם פגש את ה״קונטנט״. כשנוכח שמצבה גרוע והיא חסרת תועלת עבורו, הוא שרף את כלי השייט ואת הצוות אעלה על סיפון ה״ספידי ראטרן״

בשלהי 1702 פגש בוואן שוב את תומאס האוורד, שאחרי שעזב את צוותו של בוואן במדגסקר בעקבות אובדן ה״ספיקר״, תפס יחד עם קבוצה של שודדי ים את האוניה "פרוספרוס" עם תותחיה הרבים בנמל מאיוטה. עד חג המולד החליטו בוואן והווארד לאחד את כוחותיהם. במרץ 1703 בוואן עסק בתיקונים של ספינתו ורק באוגוסט 1703 הם תקפו יחד את ה״פימרוק״ של החברה הסחר המזרחית, ליד איי קומורו. בוואן והווארד תקפו אז שתי אוניות הודיות בים סוף, ותפסו את הגדולה יותר ושינו את שמה ל"דאפיאנט".

חזרה לרג'אפורה, פרישה ומוות 
מאחר שלא שמע כלום מאוניותיו, בוואן קיבל את הפיקוד על "דאפיאנט". לאחר שלקח גם סכום של 70,000 ליש"ט, חזר בוואן לנמל רג'אפורה שם התחלקה הביזה. תומאס האוורד החליט לעזוב את הספינה יחד עם ארבעים פיראטים נוספים. מתוך כוונה לפרוש מחיי פיראטיות ולחזור למדגסקר. אחרי שישה חודשים מת בוואן ממחלת מעיים לא מוגדרת ונקבר בבורבון.

לאחר פרישתו, נתנאל נורט נבחר להחליף אותו בתפקיד הקפטן של ה״דאפיאנט״.

לקריאה נוספת 
 Seitz, Don Carlos, Howard F. Gospel and Stephen Wood. Under the Black Flag: Exploits of the Most Notorious Pirates. Mineola, New York: Courier Dover Publications, 2002.

הערות שוליים 

שודדי ים
מדגסקר: היסטוריה
נפטרים ב-1704