אדה רמני

אדה רמני (במקור הופמן, בהונגרית: Reményi Ede, מישקולץ, 17 בינואר 1828 – סן פרנסיסקו, 15 במאי 1898) היה מלחין, כנר הונגרי-יהודי. הוא היה הכנר של המלכה ויקטוריה, כונה ועוטר על ידה כ"ווירטואוז החצר" והיה מוכר בחמש יבשות העולם. אחיו אנטל רמני היה קפטן בצבא במהפכת 1848 בהונגריה בשנים 49–1848.

ביוגרפיה 

אביו, הנריק הופמן, היה צורף. אדה רמני החל את לימודיו בעיר הולדתו מישקולץ ובגיל תשע נתן כבר קונצרטים. הוא המשיך את השכלתו המוזיקלית בקונסרבטוריון של וינה אצל יוזף בהם, מייסד בית הספר לכינור בווינה, בין 1842 לבין 1845. בגיל עשרים חזר מווינה להונגריה כדי לקחת חלק במהפכת 1848 בהונגריה, שמכונה מלחמת העצמאות, והיה עוזרו של הגנרל ארתור גרגאי המפקד העליון של הצבא וגם הכנר האהוב עליו. כישלון המהפכה אילץ אותו להגר לחו"ל. הוא נסע לאמריקה דרך קונסטנטינופול, פריז, לונדון. הוא שב לאירופה ככנר מיומן, ובזמן קצר הקריירה שלו נסקה. הוא בא בקשר עם כמה מלחינים בולטים באותה תקופה, כולל בשנת 1852 כשלקח את ברהמס הצעיר לסיורי הקונצרט שלו. בשנת 1853 הצטרף לחברה של פרנץ ליסט בוויימאר. הוא גר זמן מה בלונדון בשנת 1854, שם זכה בתואר "וירטואוז החצר" מידי המלכה ויקטוריה, וכן זכה בתואר "כנר המלכה". הוא עזב לאמריקה בשנת 1855, ואחרי חמש שנים, בשנת 1860, חזר להונגריה תחת קבלת חנינה.

לאחר מכן במשך עשור וחצי הפך לדמות המרכזית בחיי המוזיקה של הונגריה. הוא העביר קונצרטים בערים שונות ברחבי הארץ, כולל עם ליסט, והקים כמה קרנות מרכזיות הראשונות בתיאטרון. עם זאת, הוא התפטר מעבודתו זו זמן קצר לאחר מכן. בשנת 1872 נשא לאישה את בתו של המלחין והמוזיקאי אנטל פאי, גיזלה פאי. הם נסעו לחו"ל: התיישבו תחילה בפריז, אחר כך בלונדון, ולבסוף בארצות הברית בסתיו 1878.

בשנות חייו בארצות הברית הוא ערך קונצרטים בניו יורק בצורה סדירה, עם הפילהרמונית של ניו יורק. ב -23 בנובמבר 1878 וב־7 בדצמבר 1878 הופיע בבית הלבן בפני הנשיא, רתרפורד הייז ככנר אורח, אבל הוא היה אורח גם אצל נשיא אמריקני אחר, וויליאם מקינלי. הוא המשיך לנסוע ולהופיע באופן אינטנסיבי, משנת 1886 עד 1890 הופיע ביפן, בסין, בטסמניה, בניו זילנד, בציילון, במדגסקר ובדרום אפריקה. הוא הגיע לאירופה מארצות הברית רק לסיורי קונצרטים, וכך נסע להונגריה בפעם האחרונה בשנת 1891. הוא נפטר במהלך קונצרט בסן פרנסיסקו בזמן שניגן בכינור. ב־29 במאי 1898, נפרדו ממנו בלווייתו בניו יורק.

רמני הופיע עם כמה כלי נגינה מצוינים וניגן בכינור סטרדיוואריוס משלו. בדרך כלל שמו מוזכר בספרות המזיקה בקשר עם ברהמס, ונאמר שם כי ברהמס קיבל ממנו את לחני שני המחולות ההונגריים. מעבר לטכניקה שלו בני דורו הדגישו את אופיו הנלהב, האימפולסיבי ביותר, ככוכב שביט שהופיע ונעלם מחיי האמנות הבינלאומיים.

יצירותיו 
 שירי עם וצ'ארדש הונגריים
 שירי וריקודי עם הונגריים מקוריים (1859)
 שומע גדול (É. N. )
 תעתיקי כינור וירטואוזיים

לקריאה נוספת 
 כתבי עת למוזיקה, 1 בינואר 1871
 כתב העת למוזיקה, 3 בדצמבר 1871
 הניו יורק טיימס, 16 במאי 1898
 
 הארכיון הדיגיטלי של הפילהרמונית של ניו יורק
 Szabolcsi Bence - Tóth Aladár: Lexicon Music, חברת הוצאת מוזיקה, 1965. III. k. 207. "Edényi Reményi"

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
כנרים יהודים הונגרים
מוזיקאים יהודים הונגרים
מלחינים יהודים הונגרים
מוזיקאים שנפטרו על הבמה
מישקולץ: אישים
הונגרים שנולדו ב-1828
נפטרים ב-1898