הנבואה באסלאם

הוא העיקרון שאלוהים מינה אנשים למופת, כלומר נביאים ושליחים להעביר את הנחיותו לאנושות

רקע כללי 
באמונה האסלאמית, המונה שישה יסודות, היסוד השישי הוא האמונה בצדקת נביאי האל ושליחיו, אשר נשלחו לכאורה לאנושות על מנת שיובילו וידריכו את האנשים לעבודת אל אחד, ולצוות על הלכותיו.

המוסלמים מחויבים להאמין בהם, בנביאים ובשליחים, בצורה כוללת וגם להאמין ספציפית בכל מי שהוזכר שמו בקוראן או החדית'.

האמונה בנביאים והשליחים מחייבת את המוסלמי להאמין שמוחמד הוא אחרון הנביאים והשליחים, ושבו הושלמה ונחתמה השליחות לאנושות.

לפי האמונה האסלאמית הנביאים והשליחים הם בני אדם ואין להם שום תכונה אלוהית, הם נבחרי האל ומקורביו, אשר נבחרו לשליחות לבני האדם ומאז נבואתם הם לא חטאו הודות להשגחת האל האחד והיחיד.

הגדרה 

נבואה נתפסת על ידי המוסלמים כחלק מהותי מההיסטוריה האנושית. אלוהים, כך מאמינים המוסלמים, בחר תמיד באינדיבידואלים לתקשר איתם, ואז הוא 'שולח' את הנביאים האלה לקהילה ספציפית כדי להעביר את דבריו ורצונו. נביאים נבחרים אפוא על ידי אלוהים כשליחים, שמעבירים מסר. אלוהים מדבר אל השליחים הללו בדרכים שונות, בעיקר על ידי תהליך שנקרא השראה. ישנם שני מונחים למילה נביא בערבית, ראסול, שליח ונבי, נבואי. מובן כי לחלק מהנביאים ניתנים ספרים, האוספים את ההתגלות או המסרים שהוכרז על ידי נביא. בספרים אלה יש את הטפות הנביא הנוגע בדבר, בשם האל. ספרים אלה הם אפוא דבר אלוהים. נביאים הם אנושיים לחלוטין, הם אוכלים וישנים, ויש שמתחתנים וילדים. לחלקם היכולת לבצע ניסים, מעשים המפרים את חוקי הטבע, כמו לגרום לסלעים לשפוך במים, לפצל את הים או להחיות את המתים. מוחמד, לטענת המוסלמים, חילק את הירח לשני חצאים ועלו לגן עדן לילה אחד לפגוש את אלוהים.

שמות הנביאים 
בקוראן הוזכרו שמות של 25 נביאים ושליחים, אבל מספרם גדול בהרבה לכן, בקוראן נאמר שעל חלק האל סיפר לנו ועל חלק מהם לא.

"ושליחים אחרים שסיפרנו לך עליהם מקודם, ושליחים אשר לא סיפרנו לך עליהם. ועם משה אללה דיבר ישירות"

כאשר הנביא מוחמד נשאל על הנביאים, הוא ענה שמספרם הוא 124,000 ומתוכם 315 הם שליחים.

לפי האמונה האסלאמית כל שליח הוא נביא אבל לא כל נביא הוא שליח, כלומר השליח הוא נביא שנשלח בשליחות חדשה והנביא הוא מי שהולך על פי השליחות של קודמיו; כמו משה, שהיה שליח, ואהרון, שהיה נביא.

השמות של חלק מהנביאים והשליחים אשר הוזכרו בקוראן:

"וזאת הוכחתנו, ואותה נתנו לאברהם כנגד בני עמו. אנו מרוממים במעלות את מי שאנו רוצים. ריבונך חכם ויודע (83) הענקנו לו (לאברהם) את יצחק ויעקוב, וכבר הדרכנו כל אחד מהם, ואת נוח הדרכנו לפני כן. ומזרעו (של אברהם) באו דוד ושלמה ואיוב ויוסף ומשה ואהרון. אכן, כך נגמול לאלה שעושים את המעשים הטובים (84) וכמו כן גם זכריה ויוחנן וישוע ואליהו, כולם מהצדיקים (85) וישמעאל ואלישע ויונה ולוט. את כל אחד מהם רוממנו מכל בני העולם (86) ביחד עם כמה מאבותיהם וצאצאיהם ואחיהם שבחרנו בהם והדרכנו אותם בדרך הישר" (87)

בארבעת הפסוקים הרצופים מסורת אל-אנעאם מוזכרים שמות 18 נביאים. השאר מוזכרים בפרקים ופסוקים שונים והם: אדם, הוד, סאלח, שועיב, אדריס, ד'וּ אלְכִּפְל, מוחמד.

יש עוד נביא שסיפורו הוזכר אבל שמו לא. הוא לכאורה היה צדיק אשר האל ביקש ממשה להתלוות אליו. בחדית' הוזכר גם יהושע בן נון כנביא. לפי האמונה האסלאמית, כל העמים אשר קדמו ונשלח להם שליח, היו מחויבים במשמעות של הצהרת העדות של אמונה באל אחד ועבודתו ואמונה בשליח אשר נשלח אליהם ולהצטוות להלכתו אשר נשלח בה.

הנביא אשר הוזכר הכי הרבה בקוראן הוא משה. הוא הוזכר כ-136 פעמים. בנוסף הוא הנביא אשר סיפר ופירט האל עליו מההיוולדות עד כמעט מותו בצורה מאוד מפורטת והאל פירט את שליחותו וקריאתו לאמונה באל אחד ולשחרור עם ישראל והובלת עם ישראל לגאולה והדרכתם לעבודת אל אחד ולהיכנע ולהצטוות אליו. וכן הוא השליח אשר קיבל ספר והלכה מפורטת (התורה) אשר יש בה אור והדרכה לעם ישראל.

אנו אמורים להאמין בכל הנביאים והשליחים בלי להבדיל בין אחד לאחר, אבל האל העדיף חמישה על האחרים והם: נוח, אברהם, משה, ישוע, ומוחמד.

רוב הנביאים היו בעם ישראל, ועם ישראל היה מונהג על ידי נביאים כפי שאמר הנביא מוחמד, בחדית': "עם ישראל היה מונהג על יד הנביאים, וכל פעם שנפטר נביא, האל נביא אחר, ולא יהיה נביא אחרי..."

אי אמונה בנבואה 
מאחר והאמונה בנביאים הוא אחד מיסודות האמונה, אי האמונה בנביאים והשליחים נחשבת באסלאם ככפירה מוחלטת. אפילו כפירה בשליח אחד אשר מוזכר בקוראן נחשבת גם ככפירה בכולם. לכן האמונה במוחמד, מחייבת את האמונה באדם, נוח, אדריס, אברהם, משה וכו' כי כולם נשלחו מאותו אל לאותה מטרה.

הערות שוליים 

אסלאם