שבר עצם הזרוע

שבר עצם הזרוע (באנגלית: Humerus fracture) הוא שבירה של עצם הזרוע ביד. התסמינים עשויים לכלול כאב, נפיחות ושטפי דם. תיתכן ירידה ביכולת להזיז את הזרוע, ולכן לעיתים קרובות אנשים עם שבר בעצם הזרוע אוחזים במרפקם. סיבוכים עשויים לכלול פגיעה בעורק או בעצב ותסמונת תא.

סימנים ותסמינים 
 הכאב, לאחר שבר בעצם הזרוע, הוא מיידי, מתמשך ומתחזק בתנועות הקלות ביותר.
 האזור הפגוע מתנפח, וחבורות מופיעות יום-יומיים לאחר השבר. השבר מלווה בדרך כלל בצבעוניות של העור באתר השבר.
 כתוצאה מהשבר שלוחץ על האזור, יכול להיות צליל מתפצפץ או מקשקש.
 במקרים בהם העצבים מושפעים, אז יהיה אובדן שליטה או תחושה בזרוע מתחת לשבר.
 אם השבר משפיע על אספקת הדם, המטופל יהיה בעל דופק נמוך בשורש כף היד.
 לעיתים יגרם עיוות וקיצור אורך הזרוע העליונה.
 שברים מרוחקים עשויים גם לגרום לעיוות, והם בדרך כלל מגבילים את היכולת לכופף את המרפק.

גורמים 
שברים בעצם הזרוע מתרחשים בדרך כלל לאחר טראומה גופנית, נפילות, עודף לחץ גופני או מצבים פתולוגיים. נפילות המייצרות שברים בעצם הזרוע בקרב קשישים מלוות בדרך כלל בגורם סיכון קיים לשבר בעצמות, כמו דלדול עצם, צפיפות עצם נמוכה או מחסור בוויטמין B.

שבר מקורב 
שברים אלו מסווגים לאחד מארבעה סוגים של שברים על בסיס עקירת ארבעה חלקים קיימים: גבשושית גדולה, גבשושית קטנה, צוואר ניתוחי וצוואר אנטומי. שבירה של החלק העליון של עצם הזרוע. מופיעים לרוב בקרב קשישים הסובלים מאוסטיאופורוזיס (מחלת שלד רב-מערכתית המאופינת בירידה בחוזק עצם ובסיכון מוגבר לשברים). לעיתים רחוקות, שברים אלו מתרחשים כתוצאה מתאונות רכב, יריות והתכווצויות שרירים אלימות כתוצאה מהלם חשמלי או התקף. גורמי סיכון נוספים לשברים אלו כוללים צפיפות מינרלית נמוכה בעצמות, פגיעה בראייה ובאיזון ועישון טבק. כמו כן יכול להתרחש לאחר כמות מוגזמת של זריקות, כמו בבייסבול.

שבר אמצע 
שברים אלו מחולקים לשברים רוחביים, שברים ספיראלים ושברים פתולוגיים (נגרמים על ידי מצבים רפואיים). שברים אמצעים בדרך כלל נגרמים כתוצאה מטראומה פיזית או נפילות. טראומה פיזית נוטה לייצא שברים רוחביים בעוד שנפילות נוטות לייצור שברים ספירליים. כמו כן, סרטן שד גרורתי עלול לשברים אלו. כאשר קיימים שברים ספיראלים אצל ילדים, ייתכן כי זאת עדות על התעללות גופנית.

שבר מרוחק 
שברים אלו מפוצלים בין שברים על קונדילריים, שהם שברים רוחביים מעל שני הקונדלים בתחתית עצם הזרוע, לבין שברים בין קונדילריים, הכוללים שבר בצורת הT או ה Y. שברים אלו מופיעים לרוב כתוצאה מטראומה גופנית באזור המפרק. אם המפרק כפוך במהלך הטראומה, האולקרנון (olecranon) נוצר שבר בצורת T או Y.

אבחון 
השברים מסווגים על פי מיקום השבר ואז לפי השבר. אבחנה מוחלטת של שברים בעצם הזרוע נעשית בדרך כלל באמצעות הדמיה רדיוגרפית. עבור שברים מקורבים ניתן לקחת קרני רנטגן מתצפית קדמית אחורית (AP), שמצלמת את חזית אזור הכתף מזווית, מבט Y מעצם המראה העצמי, שמצלם את החלק האחורי של אזור הכתף. כאשר אין יכולת לכופף את היד לאחור או על ידי ירידה בתחושה החלק האחורי של היד. אם יש חשד לשבר מרוחק קשה, בריקה טומוגרפיה ממוחשבת יכולה לספק פירוט טוב על השבר. שברים אלו יכולים גם להופיע באופן עקיף, כלומר להראות רק בגלל דימום פנימי במרפק או חוסר בשומן.

טיפול
מטרת הטיפול היא למזער את הכאב ולהחזיר את התפקוד התקין ככל האפשר. מרבית שברי עצם הזרוע אינם דורשים התערבות כירורגית.

מקורב:
 ניתן לטפל בשברים מקורבים של חלק אחד ושני חלקים במתלה צווארון ושרוול, תרופת כאב מספקת ומעקב אחר הטיפול.
 עבור שברים מקורבים של שלושה וארבעה חלקים, תרגול סטנדרטי הוא ביצוע הפחתה פתוחה וקיבוע פנימי כדי ליישר מחדש את החלקים הנפרדים של עצם הזרוע המקורבתי. ייתכן ויהיה צורך לבצע ניתוח.

אמצעית: לרוב גבס מספיק לטיפול בשבר. במקרים מסובכים יותר כמו פגיעה בצרור הנוירווסקולרי, יהיה צורך בתיקון כירורגי.

תחזית 
ברוב המקרים אנשים משוחררים ממחלקת חירום עם תרופות נגד כאבים. שברים אלה הם בדרך כלל קלים ונרפאים במהלך מספר שבועות. שברים באזור המקורב, בעיקר בקרב קשישים, עשויים להגביל את פעילות הכתפיים העתידית. שברים קשים נפתרים בדרך כלל בהתערבות כירורגית, ואחריה תקופת ריפוי באמצעות גבס. שברים חמורים גורמים לעיתים קרובות לאובדן היכולת הגופנית לטווח הארוך. סיבוכים בתהליך ההחלמה של שברים קשים כוללים נמק העצם, אין איחוי של השבר, קשיחות ותפקוד לקוי של שרוול המסובב, המחייבים התערבות נוספת על מנת שהאנשים יתאוששו לחלוטין.

אפידמיולוגיה 
שברים בעצם הזרוע הם מהשכיחים בשברים. שברים מקורבים מהווים 5% מכל השברים ו-25% משברים בעצם הזרוע, שברים אמצעיים כ-60% משברי עצם הזרוע (12% מכל השברים ) ושברים מרוחקים הנותרים. מבין השברים המקורבים, 80% הם חלק אחד, 10% הם שני חלקים, והיתר 10% הם שלושה וארבעה חלקים. המיקום השכיח ביותר של שברים מקורבים הוא בצוואר הניתוח של עצם הזרוע. שכיחות השברים המקורבים עולה עם הגיל, כאשר כ 75% מהמקרים מתרחשים בקרב אנשים מעל גיל 60. בקבוצת גיל זו, נשים הן פי שלושה מכמות הגברים החווים שבר מקורב. שברים אמצעיים שכיחים גם בקרב קשישים, אך הם מופיעים לעיתים קרובות בקרב גברים בוגרים ופעילים גופנית החווים טראומה גופנית לעצם הזרוע. שברים מרוחקים מופיעים בעיקר בקרב ילדים החווים טראומה גופנית באזור המרפק ונדירים בקרב מבוגרים.

ראו גם 
 שבר עצם הסירה
 שבר עצם הבריח

לקריאה נוספת 
 Proximal humerus fractures: evaluation and management in the elderly patient by Lynn A.Crosby Robert J.Neviaser
 shoulder Concepts 2008 : Proximal humeral fractures & fracture sequelae by Pascal Boileau

קישורים חיצוניים 

 טיפול פיזיותרפי לשבר בהומרוס
 זכויות ואחוזי נכות

הערות שוליים 

שברים (רפואה)