ברטה קאסרס

ברטה איזבל קאסרס פלורס (בספרדית: Berta Isabel Cáceres Flores; 4 במרץ 1971  - 2 במרץ 2016) הייתה פעילה סביבתית בהונדורס, מנהיגה ילידית,  ומייסדת ורכזת משותפת של מועצת הארגונים הפופולריים והילידים של הונדורס (COPINH).    היא זכתה בפרס גולדמן לפעילות סביבתית בשנת 2015, בזכות "קמפיין עממי מוצלח שהביא לנסיגתה של חברת בוני הסכר הגדולה בעולם מכוונתה לבנות את סכר "אגואה זארקה" בנהר ג'ואלקרק. 

היא נרצחה בביתה על ידי פולשים חמושים, לאחר שנים של איומים על חייה.  חייל לשעבר של יחידת הכוחות המיוחדים של צבא הונדורס שהוכשרו על ידי ארצות הברית, טען כי שמה של קאסרס נמצא ברשימת החיסול שלהם חודשים לפני הרצח. נכון לפברואר 2017, שלושה מתוך שמונה העצורים במקרה, נקשרו לכוחות יחידת העילית הצבאית הזו, מהם שניים שהוכשרו בפורט בנינג, ג'ורג'יה, במכון לשעבר של חצי הכדור המערבי לשיתוף פעולה ביטחוני של ארצות הברית (SOA), ששמו שונה ל- WHINSEC, ששמם של רבים מבוגריו באמריקה הלטינית נקשר לאלפי רציחות והפרות של זכויות אדם. בנובמבר 2017, פרסם צוות מומחים משפטיים בינלאומיים דו"ח שמצא "רשלנות מכוונת מצד מוסדות פיננסיים" ובהם הבנק המרכז אמריקאי לשילוב כלכלי (CABEI), המוסד ההולנדי לפיתוח פיננסי (FMO), הפינפנד- (Finnfund) הקרן הפיננסית המעניקה מימון וייעוץ לחברות פרטיות הפועלות בשווקים מתפתחים, והחברה לפיתוח אנרגיה של הונדורס (DESA), "כדי לשלוט, לנטרל ולחסל כל התנגדות".

תריסר פעילים סביבתיים נהרגו בהונדורס בשנת 2014, על פי מחקר של ארגון העד הגלובלי, מה שהפך אותה למדינה המסוכנת ביותר בעולם, יחסית לגודלה, עבור פעילי סביבה המגנים על יערות ונהרות. אחרי הרצח של קאסרס, נרצחו שני פעילים נוספים עוד באותו החודש.

מהלך חיים 
קאסרס נולדה לבני לנקה, בבירת המחוז לה אספרנסה, בהונדורס הקבוצה הילידית המסו-אמריקאית השלטת בדרום מערב הונדורס. קאסרס גדלה בשנות השבעים בתקופה של אי שקט ואלימות אזרחיים במרכז אמריקה. אמה אוסטרה ברטה פלורס לופז הייתה מודל לחיקוי של הומניטריות: היא הייתה מיילדת ופעילה חברתית שדאגה לפליטים מאל סלבדור .   אוסטרה פלורס נבחרה וכיהנה במשך שתי קדנציות כראש עיריית לה אספרנסה, ובהמשך כחברת קונגרס וכמושלת מחוז אינטיבוקה. 

לאחר לימודיה בבתי ספר מקומיים, קאסרס למדה חינוך באוניברסיטה וסיימה עם תואר בהוראה. היא מצאה בכומר הישועי איסמאל מורנו, מנהל רדיו פרוגראסו ומרכז המחקר והתקשורת- ERIC-SJ, חבר קרוב ושותף לדרך.

אקטיביזם (פעילנות) 
בשנת 1993, כפעילת סטודנטים, הקימה קאסרס את מועצת הארגונים הפופולריים והילידים של הונדורס (COPINH), ארגון התומך בזכויות העמים הילידים בהונדורס.  היא הובילה קמפיינים במגוון רחב של סוגיות, כולל מחאה כנגד כריתת עצים בלתי חוקית, בעלי מטעים ונוכחות בסיסים צבאיים של ארצות הברית על אדמות לנקה.  היא תמכה בפמיניזם, בזכויות להט"בים ובנושאים חברתיים ילידים רחבים נוספים.  

בשנת 2006 ביקשה קבוצת תושבי לנקה הילידים מריו בלנקו מקאסרס לחקור את הגעתו לאחרונה של ציוד בנייה לשטחם. קאסרס חקרה את הנושא בשקדנות והודיעה לקהילה כי החברה הסינית סינוהידרו (Sinohydro), יחד עם התאגיד הפיננסי הבינלאומי (IFC) של הבנק העולמי, החברה לפיתוח אנרגיה של הונדורס, (הידוע גם בשם DESA), מתכננים להקים מיזם משותף הכולל ארבעה סכרים הידרואלקטריים בנהר הגואלקרק .

היזמים הפרו את החוק הבינלאומי בכך שלא התייעצו כלל עם התושבים המקומיים בנוגע לפרויקט. בני לנקה חששו כי הקמת הסכרים תפגע בגישתם למים, למזון ולחומרים רפואיים, ותאיים על אורח חייהם המסורתי.  קאסרס פעלה יחד עם הקהילה לבניית קמפיין מחאה. היא ארגנה פעילות משפטית ומפגשים קהילתיים נגד הפרויקט, והציגה את התיק בפני הוועדה הבין-אמריקאית לזכויות אדם .

משנת 2013 הובילה קאסרס את מועצת הארגונים הפופולריים והילידים של הונדורס והקהילה המקומית למחאה בת שנה באתר הבנייה כדי למנוע מהחברות גישה לקרקע. קציני ביטחון הרחיקו מפגינים מהאתר באופן קבוע. ב -15 ביולי 2013 פתח צבא הונדורס באש על המפגינים, הרג את אחד מחברי מועצת הארגונים הפופולריים והילידים, ופצע שלושה נוספים.  הקהילה דיווחה על איומים והטרדות קבועים מצד עובדי החברה, אנשי האבטחה והצבא. במאי 2014 הותקפו חברי מועצת הארגונים בשני אירועים נפרדים שהביאו למותם של שני חברים נוספים ושלושה פצועים קשה. 

בסוף 2013, על רקע מחאתם המתמשכת של חברי מועצת הארגונים נסוגו חברת סינוהידרו והחברה לפיתוח אנרגיה של הונדורס (DESA) מהפרויקט. עם זאת הם העבירו את אתר הבנייה למקום אחר כדי להימנע מחסימות, ובתמיכתם של מנהיגים עסקיים מקומיים אחרים. גורמים רשמיים הגישו תביעה פלילית כנגד קאסרס ושני מנהיגים ילידים נוספים בגין "גזל, כפייה ונזק מתמשך" שגרמו לחברה לפיתוח אנרגיה של הונדורס, בגין תפקידם במחאה, כשעל פי הטענה הסיתו אחרים לגרום לחברה נזקים.  בתגובה להאשמות הצהיר אמנסטי אינטרנשיונל כי אם הפעילים יכלאו, יכיר בהם הארגון כאסירי מצפון. עשרות ארגונים אזוריים ובינלאומיים קראו לממשלת הונדורס להפסיק להפליל את ההגנה על זכויות האדם ולחקור איומים נגד מגיני זכויות האדם. 

ב־20 בפברואר 2016, עוכבו יותר ממאה מפגינים על ידי כוחות הביטחון תוך כדי הפגנה, והאיומים על חברי מועצת הארגונים הפופולריים והילידים החלו להתגבר.

קאסרס הבליטה לחיוב את עמדתה של הילרי קלינטון בגלל מעורבותה במתן לגיטימציה להפיכה בהונדורס של שנת 2009 :  "חזרתו של הנשיא, מל זלאיה, הפכה לסוגיה משנית. עמדו להיות בחירות בהונדורס. והנה, היא, קלינטון, הכירה בכך שהם אינם מאפשרים את חזרתו של מל זלאיה לנשיאות. עמדו להיות בחירות. אך הקהילה הבינלאומית - גורמים רשמיים, הממשלה, הרוב הגדול - קיבלו זאת, אף על פי שהזהרנו שהדבר יהיה מסוכן מאוד ויאפשר התנהגות ברברית, לא רק בהונדורס אלא גם בשאר היבשת. והיינו עדים לכך. "   קלינטון טענה כי שיטת הטיפול של קאסרס במצב, הייתה טובה יותר עבור תושבי הונדורס.

איומים ודאגה לזכויות אדם 
הוועדה הבין-אמריקאית לזכויות אדם (IACH) כללה את "ברטה קאסרס" ברשימת האנשים הנמצאים תחת איום, ברשימתה מ-28 ביוני 2009, ותוך מהלך ההפיכה בהונדורס של שנת 2009 . למחרת פרסמה הוועדה "אמצעי זהירות (MC 196-09)" להגנתה ולהגנת פעילים אחרים, תוך אישור הדיווחים כי כוחות צבא הקיפו את ביתה.

בשנת 2013 אמרה קאסרס בראיון לאל ג'זירה :  לצבא יש רשימת התנקשויות של 18 לוחמי זכויות אדם מבוקשים ושמי בראשם. אני רוצה לחיות, יש דברים רבים שאני עדיין רוצה לעשות בעולם הזה אבל מעולם לא שקלתי לוותר על לחימה למען הטריטוריה שלנו, על חיים עם כבוד, מכיוון שהמאבק שלנו לגיטימי. זה דורש המון, אבל בסופו של דבר, במדינה הזו שיש בה פטור מענישה בגיו פשע, אני פגיעה. . . כשהם ירצו להרוג אותי, הם יעשו זאת.   במהלך המערכה נגד הקמת הסכר, קאסרס ומארגנים אחרים אוימו לעיתים קרובות על ידי הצבא; באחת הפעמים הם נעצרו ונעשה חיפוש ברכבם בעת שנסעו לריו בלנקו. קאסרס טענה כי במהלך חיפוש זה הוטמן ברכב אקדח; ובהמשך לכך נעצרו המארגנים באשמת אחזקת אמצעי לחימה והוחזקו למשך הלילה בכלא.  בית המשפט העמיד את קאסרס תחת שרות מבחן, מה שאילץ אותה להתייצב בבית המשפט מדי שבוע ומנע ממנה לעזוב את הארץ. הצעדים היו בתוקף עד לדחיית התיק בפברואר 2014. 

רישומי בית המשפט משנת 2014 שפורסמו במאי 2016 הראו כי "הממשלה והחברה לפיתוח אנרגיה (DESA) ביקשו שוב ושוב להבאיש את שמם של קאסרס ועמיתיה כאנרכיסטים אלימים המטילים אימה על האוכלוסייה באמצעות הפגנות, [...] גזל, כפייה ונזק מתמשך ואף ניסיון לערער את הסדר הדמוקרטי." 

אחד הביטויים החביבים על ברטה קאסרס היה "הם מפחדים מאיתנו כי אנחנו לא מפחדים מהם", לפי גוסטבו קסטרו סוטו .

הוקרה 

 בשנת 2012 הוענק לקאסרס פרס השלום מטעם החברה לצדק ושלום באוניברסיטה הקתולית אייכסטאד-אינגולשטאט בבאווריה, גרמניה.
 היא הייתה בין המועמדים הסופיים לפרס מגיני קו החזית של אירלנד, לשנת 2014.
 בשנת 2015 הוענק לה פרס גולדמן לפעילות סביבתית .
 באפריל 2015, הארגון הבינלאומי לזכויות אדם "עד גלובלי" Global Witness הדגיש את המקרה של קאסרס כמסמל את הסיכונים הקשים העומדים בפני פעילי הסביבה בהונדורס, שמספר ההרוגים מקרבם היה הגבוה ביותר לנפש בעולם. 
 באפריל 2019 הציבה קבוצת מרד ההכחדה סירה ורודה בשם ברטה קאסרס במרכז הצומת העמוסה של לונדון בין רחוב אוקספורד ורחוב ריג'נט (כיכר אוקספורד) וחסמה את התנועה; לאחר חמישה ימים הוסרה הסירה ממקומה על ידי המשטרה.

מוות 
קאסרס נורתה למוות בביתה על ידי פולשים חמושים בליל 2 במרץ 2016. פעיל הסביבה המקסיקני גוסטבו קסטרו סוטו נפצע אף הוא, משתי יריות, בלחי וביד. גוסטבו הגיע ללה אספרנסה יום קודם לפגישה עם 80 פעילים "כדי לדון בחלופות לפרויקט ההידרואלקטרי". ברטה הזמינה אותו להישאר ללון בביתה בלילה, "כי למקום שלה היה חיבור אינטרנט טוב יותר מאשר במקום הלינה שלו".

הוא אמר:  עבדתי על מצגת כששמעתי מפץ חזק. חשבתי שמשהו נפל, אבל כשברטה צעקה 'מי שם?', ידעתי שזה רע, שזה הסוף. [. . . ] כשהגיע הרוצח כיסיתי את פני. הוא היה במרחק של שלושה מטרים. זזתי כשהוא ירה, והכדור חלף על יד אוזני. הוא חשב שהוא הרג אותי. זה נס ששרדתי.  תחת מה שנקרא "אמצעי זהירות" שהומלצו על ידי הוועדה הבין-אמריקאית לזכויות אדם, נדרשה ממשלת הונדורס להגן על קאסרס, אך ביום מותה היא לא הייתה תחת שום הגנה. שרת הביטחון של הונדורס אמרה כי היא לא הייתה במקום אותו זיהתה כבית שלה. וכי לאחרונה עברה לבית חדש בלה אספרנסה.

קאסרס הותירה אחריה את ארבעת ילדיה מבעלה לשעבר והמנהיג המשותף, סלבדור זוניגה.

תגובות 
ברטה איזבל זוניגה קאסרס, בתה בת ה -25 של ברטה קאסרס, אמרה בראיון שהיא רואה בחברה שרצתה לבנות את הסכר ההידרו-אלקטרי אגואה זרקה כאחראים למות אמה. לדבריה, "קל מאוד לשלם לאנשים לבצע רציחות בהונדורס, אבל מי שעומד מאחורי זה הם אנשים עוצמתיים אחרים עם כסף ומנגנון שמאפשר להם לבצע את הפשעים האלה" וכי "הם שילמו למתנקשים בכמה הזדמנויות כדי להרוג אותה." 

מותה של קאסרס זכה לגינויים רבים, ובקריאות לחקירה שהגיעו מטעם ארגון מדינות אמריקה (OAS), שגריר ארצות הברית בהונדורס,  והנציב העליון של האו"ם לזכויות אדם .  נשיא הונדורס חואן אורלנדו הרננדז הכריז על מתן עדיפות לחקירת הרצח,  ו לואיס אלמגרו, המזכיר הכללי של ארגון מדינות אמריקה, חזר על הקריאה הקודמת של ארגונו להענקת הגנה מיוחדת למגיני זכויות אדם ילידי בהונדורס.

ביטויי תמיכה נוספים הגיעו מהשחקן האמריקאי ופעיל איכות הסביבה לאונרדו דיקפריו, הסופרת והפעילה הקנדית נעמי קליין, אמנסטי אינטרנשיונל, הזמרת רנה פרז מלהקת קייל 13, הסנאטור הקולומביאני לשעבר פיידד קורדובה, אוקספם, ראש עיריית ברצלונה אדה קולאו, הסנטור האמריקני פטריק לייהי, ונשיא ונצואלה ניקולאס מדורו .     

קבוצה של כמאה אנשי מועצת הארגונים הפופולריים והילידים של הונדורס (COPINH) צעדו לתחנת המשטרה המחוזית לאחר מותה, כדי לדרוש חקירה בינלאומית עצמאית בנוגע לרציחתה. מחאה התקיימה גם בבניין הארי ס. טרומן בוושינגטון הבירה. ב־4 במרץ 2016, סטודנטים באוניברסיטה האוטונומית הלאומית בהונדורס ערכו מפגן מחאה על מותה של קאסרס, וזעמו על כי לא קיבלה הגנה רבה יותר במהלך חייה. הם דרשו חקירה עצמאית והשליכו אבנים, בעוד המשטרה השתמשה בגז מדמיע כדי לעצור עימותים אלימים במהלך המחאה. הפגנות נערכו גם מחוץ לשגרירות הונדורס בבוגוטה, סן כריסטובל דה לאס קאסאס, וינה, ברלין וברצלונה.

תוצאות החקירה 2016 
ב -3 במרץ 2016, יום מותה, ביצעו גורמים בממשלה נתיחה שלאחר המוות בגופה של קאסרס ללא פיקוח, אף שבני משפחתה ביקשו לצרף מומחה לזיהוי פלילי בלתי תלוי,  ודרשו לקיים חקירה עצמאית מטעם הוועדה הבין-אמריקאית לזכויות האדם. באותו יום החלה הממשלה בחקירה והפעילה לשם כך את היחידה שלה לפשעים אלימים, המתאמת עבודתה עם ארצות הברית. נציג מועצת הארגונים הפופולריים והילידים אורליאנו מולינה וילנובה נעצר ב -3 במרץ כחשוד ברצח. מועצת הארגונים הוקיעה את הפעולה הזו וטענה כי מדובר בניסיון שווא להאשים אותו. ב־5 במרץ שוחרר מולינה מחוסר ראיות שקושרות אותו לפשע. המאבטח חוסה איסמאל למוס נעצר אף הוא ושוחרר. הוראות שיפוטיות חייבו את איסמאל וקסטרו, הניצול היחידי מהתקיפה, להישאר במדינה במהלך המשך החקירה.

ניצול התקיפה והעד היחיד לרצח, גוסטבו קסטרו, פעיל הסביבה המקסיקני, אמר לאחר מכן שהוא "הובל דרך משרדים ובתי משפט, ונדרש לספר את סיפורו שוב ושוב, [...] תוך שנמנע ממנו לעזוב את המדינה במשך חודש ימים, והתייחסו אליו למעשה כחשוד [. . . ]. לאחר חודש השופט האחראי על התיק השעה את עורך דיני. הם הפרו את כל זכויותי. פחדתי מאוד כל יום. חשבתי שמשהו יכול לקרות לי בכל עת. הרגשתי כמו שעיר לעזאזל. "

במסיבת העיתונאים שהתקיימה ב -5 במרץ, ארבעת ילדיה של צ'צרס: אוליביה, ברטה, לאורה וסלבדור, הביעו את חוסר האמון שלהם בחקירת ממשלת הונדורס. תוך שתיארו את רצח אמם כמעשה פוליטי הם קראו לחקירה בינלאומית בנושא.  ב־6 במרץ 2016 ביקש הנשיא הרננדס את הנציב העליון של האו"ם לזכויות אדם, הנסיך לזיד בן ראאד אל-חוסין לסייע בחקירת מותה של קאסרס.

בימים שלאחר הרצח נפגשה משלחת של אמנסטי אינטרנשיונל (AI) עם השר לזכויות אדם, צדק, פנים וביזור ונציגים ממשרדי הביטחון, החוץ, התובע הכללי, הפרקליטות, והחברה האזרחית, כמו גם בני משפחת קאסרס. אמנסטי מתח ביקורת על הנשיא הרננדז בגין סירובו להיפגש עם קרובי משפחתה של קאסרס, ומגיני זכויות האדם. אמנסטי גינה את "חוסר הנכונות המוחלט של ממשלת הונדורס להגן על מגיני זכויות האדם במדינה" וציין כי שלטונות הונדורס לא הצליחו "לעקוב אחר קווי החקירה הבסיסיים ביותר, כולל העובדה שברטה קיבלה איומי מוות חמורים הקשורים לפועלה למען זכויות אדם במשך הרבה מאוד זמן. "

חודש לאחר מותה של קאסרס הודיעו הרשויות בהונדורס כי ב־13 במרץ הם ערכו חיפוש במשרדי החברה לפיתוח אנרגיה וגבו עדויות מעובדי החברה.

ב־2 במאי 2016 עצרה הממשלה ארבעה גברים; אחד מהם מנהל בחברה לפיתוח אנרגיה בנושאים חברתיים וסביבתיים, השני עובד לשעבר בחברת אבטחה שנשכר על ידי החברה לפיתוח אנרגיה; והשניים האחרים - סרן בצבא וקברניט בדימוס. שגריר ארצות הברית בהונדורס בירך את הממשלה. 

ביוני 2016 אישר חייל לשעבר מיחידת הכוחות המיוחדים של צבא הונדורס שהוכשרו על ידי ארצות הברית כי שמה של קאסרס היה ברשימת החיסול שלהם חודשים לפני רצח.

תוצאות החקירה 2017 
בפברואר 2017 דיווח הגרדיאן כי שלושה משמונה אנשים שנעצרו קשורים לכוחות העילית שאומנו בארצות הברית. שניים מהם, סרן מריאנו דיאז וסגן דאגלס ג'ובאני בוסטיו, קיבלו הכשרה צבאית בפורט בנינג, ג'ורג'יה, ארצות הברית, במכון חצי הכדור המערבי לשיתוף פעולה ביטחוני.  

בנובמבר 2017, צוות מומחים משפטיים בינלאומיים (GAIPE) פרסם דוח המפרט את ממצאיו, הקובעים את "הרשלנות המכוונת של המוסדות הפיננסיים", למשל הבנק המרכז-אמריקאי לשילוב כלכלי (CABEI), המוסד ההולנדי לפיתוח פיננסי (FMO), הפינפנד- (Finnfund) הקרן הפיננסית המעניקה מימון וייעוץ לחברות פרטיות, והחברה לפיתוח אנרגיה של הונדורס (DESA), הפועלות בשווקים מתפתחים. הדוח חשף את "השתתפותם של מנהלים ועובדי החברה לפיתוח אנרגיה, של אנשי ביטחון פרטיים שנשכרו על ידי החברה, של סוכני מדינה וגופים מקבילים לכוחות הביטחון של המדינה בפשעים שבוצעו לפני, במהלך 2 במרץ 2016 - יום היום הרֶצַח, ולאחריו."

2018 
במארס 2018 עצרו שלטונות הונדורס קצין מודיעין צבאי לשעבר, שהואשם בתכנון הרצח של קאסרס. המעצר החדש הזה, של נשיא חברת הבניה של הסכר שכנגד הקמתו פעלה קאסרס, היה האדם התשיעי שנעצר בגין הרצח, והרביעי המקושר לצבא הונדורס. בספטמבר 2018, בית המשפט העליון של הונדורס השהה ללא הגבלה את משפטם של שמונת הגברים המואשמים ברצח קאסרס.

ראו גם
 נשיות בהונדורס
 Máxima Acuña, פעיל מים פרואני
 ז'נט קוואס, נהרגה סביבתי הונדורנית

קישורים חיצוניים 

 
 אם כל הנהרות, 2015, סרט תיעודי, 04: 47 דקות, Valley Film Group
 Berta Cáceres

הערות שוליים 

ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
פעילים למען זכויות ילידים
פעילות איכות הסביבה
זכויות האדם לפי מדינה
נשים הונדורסיות
ילידות 1971
נפטרות ב-2016
נפטרים ב-2016