חוק המים

חוק המים, התשי"ט-1959, הוא חוק של מדינת ישראל שנחקק בשנת 1959 ותוקן בארבעה תיקונים עיקריים, ב-1971, ב-1991, ב-2006 וב-2017. החוק נחקק במטרה לקבוע מסגרת משפטית להסדרת משק המים בהתאם לתנאים המיוחדים של ישראל ולתת לרשויות המדינה מכשיר רגולטורי לקביעת דרכי הניצול של המים ולהגדרת החובות והזכויות לגבי השימוש בהם.

רקע 
לפי המג'לה, מים שייכים לנחלת הכלל. המג'לה לא מכירה בבעלות פרטית על מאגרי מים תת-קרקעיים, ימים, אגמים גדולים ונהרות זורמים. מותר לכל אדם להשתמש במים ממקורות אלו לצורך השקיה או שתייה, בתנאי שלא נגרם אגב השימוש במים נזק לאחר. במשפט העברי, כמו גם בחוקי עמים אחרים, ישנה הבחנה בין מים ציבוריים, הדומים בהגדרתם לחוק המג'לה, ומים פרטיים. עם זאת, גם אדם שיש לו בעלות פרטית על מים צריך להיצמד לחוק מדינה שמסדיר את ניצול המים שיהיה הוגן ולטובת הציבור.

מבנה החוק

עקרונות

שימוש במים

שימור מקורות מים

מניעת זיהום מים

קיצוב מים

החדרת מים

ייצור מים

דמי מים

מוסדות משפטיים

רשות המים

מועצת המים

בית דין לענייני מים

פנקס המים

סמכויות אכיפה ופיקוח

פסיקה

ביקורת

ראו גם 
 הרשות הממשלתית למים ולביוב
 מועצת המים
 משרד משאבי המים
 תאגיד מים וביוב
 משאבי מים בישראל
 משק המים והשפכים בישראל

לקריאה נוספת 
 ראובן לסטר, המסגרת התחיקתית למניעת זיהום מים בישראל, עבודת דוקטורט (1975)

קישורים חיצוניים 

 
 חקיקת המים בישראל, באתר רשות המים
 
 
 בג"ץ 2632/94 דגניה א', אגודה חקלאית שיתופית בע"מ ואחרים נ' שר החקלאות ואחרים, ניתן ב-2 ביולי 1996. פ"ד כרך נ', חלק שני, עמ' 715–744
 
 
 חוק מדידת מים, התשט"ו-1955
 חוק הפיקוח על קידוחי מים, התשט"ו-1955
 
 דין וחשבון, ועדת החקירה הממלכתית בנושא ניהול משק המים בישראל, מרץ 2010, עמ' 161–176
 אלון טל, זרימה טִבעיית: שאלות ותשובות בדבר התאמת חוק המים למציאות סביבתית חדשה, מחקרי משפט כ"ג, 2007, עמ' 317–370

הערות שוליים

המים
אספקת מים בישראל
הכנסת השלישית: חקיקה