יעוק

יעוק (בערבית: يعوق) היא אלוהות שלפי הקוראן נעבדה בימי נח. החל מימיו של עמרו אבן לחי , שלו מיוחסת השבת האלילות לערב, לאורך תקופת הג'אהליה ועד ימי מוחמד, מייסד האסלאם, התקיימה הסגידה לאל זה בחצי האי ערב.

כמו שאר האלוהיות הנזכרות בסורה משויכת האמונה ביעוק לקבוצה אתנית ערבית בת-זמנו של מוחמד. השאם אבן אל-כלבי (ابن الكلبي) כותב בספרו "ספר האלילים" (كتاب الأصنام) על יעוק: . יעוק אכן נזכר כאל בכתבי מלכי חמיר קודם לזמן שבו אימצו את הרחמנות המזוהה עם האמונה המונותאיסטית היהודית, אף שהיה זה מאתיים שנה קודם לזמנו של ד'ו נואס. נראה שגם לצד אימוצו של האל המונתאיסטי המשיכו שרידים של האמונה ביעוק להשתמר, לפחות בכינויי המקומות המקודשים. במקורות אחרים מזוהה האמונה ביעוק עם שבט בנו חמדאן  שבתימן בכללותו.

אלוהות זו זוהתה עם הסוס, והייתה עשויה עופרת ונחושת. שמו נגזר מהפועל הערבי "عاق", שמשמעותו מניעה, מה שמרמז על היותו אל "מוגבל", או אל ישן שראוי להימנע מפולחנו.

הערות שוליים

אלים
תימן: היסטוריה