ויקטור ארדאי

ויקטור ארדאי, (במקור עד 1906 דייזה אפשטיין, בהונגרית: Erdei Viktor; בודפשט, 16 באוקטובר 1879 – בודפשט, 9 במרץ 1945) היה פסל, גרפיקאי וצייר יהודי-הונגרי שנספה בשואה. אשתו הייתה אחותו של פרידייש קארינתי, הציירת אדל יוסטינה קארינתי.

ביוגרפיה 
ארדאי נולד כבנם של וילמוש אפשטיין ורוזה קוטנר. בקיץ 1899 ביקר בבית הספר החופשי של הצייר שימון הולושי בבאיה מארה ובאותה שנה הציג ציורי פחם בסלון הלאומי בבודפשט. הוא היה תלמידו של ברטלן סקיי בבית הספר לעיצוב (היום: האוניברסיטה ההונגרית לאמנויות יפות) (1899–1900). בשנת 1903 עבד שוב בבאיה מארה, ליד קארוי פרנצי. בשנת 1905 השתתף בתערוכת היכל האמנות (איש זקן, רישום פחם), בשנת 1907 ארגן את תערוכת האוסף הראשונה שלו, של ציורי שמן, רישומים, תחריטים ופסלי ראש. הוא היה חבר מייסד ב"אגוד האמנים ההונגריים באמנות יפה ויישומית" (KÉVE), שנוסד באותה תקופה וארדאי השתתף קבוע בתערוכות הקבוצה.

ב־14 ביוני 1908 התחתן ארדאי בבודפשט עם אדל יוסטינה קארינתי, אחותה של פרידייש קארינתי, בתם של יוז'ף ארנה קארינתי ושל קרולינה סרנה אנגל. נישואיהם התפרקו בשנת 1922, אך ב־21 ביוני 1924 הם התחתנו בשנית בבודפשט. בשנים 1908–1909 ערך מסע לימודים למינכן ובשנת 1912 בפריז. בשנת 1911 הציג את עבודותיו באורדיאה, בשנת 1912 בסגד, בשנת 1915 הציג עבודות ציורי פחם של חיילים בבתי חולים בתערוכה הצבא ומשרד הבריאות הציבורית. הוא עשה ליטוגרפיות עבור הכרכים "בטהובן", ו"מיניאטורה" של בלה רווס, אחרי נפילת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית בשנת 1919 הוא היגר לווינה. ארדאי שב מווינה בשנת 1924 והתיישב בעיירה וינוהרדיב שבמפגש הגבולות הונגריה-רומניה-אוקראינה. בשנת 1926 ארגן את תערוכת האוספים השנייה שלו בסלון הלאומי בבודפשט.

במהלך העשור שלו בוינוהרדיב הוא חקר את חיי היהודים בזקרפטיה, צייר את המסורות העתיקות שלהם ואת הטיפוסים האופייניים להם. הוא הציג את פירות עידן זה בתערוכת האוספים השלישית שלו בשנת 1934, הפעם במוזיאון ארנסט. לאחר מכן שב להתגורר בבודפשט. החל משנת 1939 רישומיו הופיעו בתערוכות של קבוצת האמנים היהודיים רק באומיקה - ההתאחדות הלאומית היהודית-הונגרית לחינוך, בשל החוקים האנטי-יהודיים כמו החוק היהודי השני והחוק היהודי השלישי שלא איפשרו לו להציג בתערוכות רגילות בשל יהדותו. בפעם האחרונה הציג במרץ 1944 מעט לפני כיבוש הונגריה על ידי הוורמכט. הוא נאלץ לחוות את המצור על הבירה בגטו בודפשט ומת שם זמן קצר לאחר שחרור הגטו.

ראו גם 
 חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגריים Gulyás Pál: Magyar írók élete és munkái I–XIX. Budapest: Magyar Könyvtárosok és Levéltárosok Egyesülete. 1939–2002.
 Gyöngy Kálmán: Magyar karikaturisták adat- és szignótára 1848-2007. Karikaturisták, animációs báb- és rajzfilmesek, illusztrátorok, portrérajzolók. Budapest, Ábra Kkt., 2008.
 מיהו מי? Ki-kicsoda? Kortársak lexikona. Bp., Béta Irodalmi Rt., 1937
 לקסיקון אמנים Művészeti lexikon. Fel. szerk. Lajta Edit. Bp., Akadémiai Kiadó, 1965-1968
 לקסיקון ההונגרי הגדול Magyar Nagylexikon. Főszerk. Élesztős László (1-5. k.), Berényi Gábor (6. k.), Bárány Lászlóné (8-). Bp., Akadémiai Kiadó, 1993
 Molnár Dénes: Erdélyi műtár. Képzőművészek, iparművészek, műépítészek, művészettörténészek, fotóművészek, műgyűjtők adattára. Déva, Corvina Kiadó, 2002.
 Révai Új Lexikona. Főszerk. Kollega Tarsoly István. Szekszárd, Babits, 1996-.
 Tolnai új világlexikona. Bp., Tolnai, 1926-1933.
 Új magyar életrajzi lexikon. Főszerk. Markó László. Bp., Magyar Könyvklub.

לקריאה נוספת 
 לקסיקון ביוגרפי הונגרי. ויקטור ארדאי. Magyar életrajzi lexikon I. (A–K). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1967.
 לקסיקון יהודי הונגרי. ויקטור ארדאי. Magyar zsidó lexikon. Szerk. Ujvári Péter. Budapest: Magyar Zsidó Lexikon. 1929. 281. o. Online elérés
 S. Nagy Katalin. Emlékkavicsok. Holocaust a magyar képzőművészetben 1938–1945.. Budapest: Glória Kiadó, 261–263. o. (2006).

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

משתתפי פעילות האומנות אומיקה
מהגרים מהונגריה
נספי השואה
ציירים יהודים הונגרים
ציירים הונגרים
בוגרי האוניברסיטה ההונגרית לאמנויות יפות
גרפיקאים ומאיירים יהודים הונגרים
פסלים יהודים הונגרים
בודפשט: אישים
יהדות בודפשט
הונגרים שנולדו ב-1879
הונגרים שנפטרו ב-1945