סמואל אלברט לוין

סמואל אלברט לוין (באנגלית: Samuel Albert Levine; 1 בינואר 1891 – 31 במרץ 1966) היה קרדיולוג יהודי-אמריקאי. על שמו נקראים מדד לוין, "הסימן על שם לוין" ותסמונת לאון–גנונג–לוין.

קורות חיים
סמואל אלברט לוין נולד ב-1 בינואר 1891 בלומז'ה שבפולין, בגיל 3 היגרה משפחתו לארצות הברית. הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת הרווארד בגיל 20, ובגיל 23 קיבל תואר דוקטור לרפואה מהרווארד. בשנתו האחרונה בבית הספר לרפואה הוא נבחר לביצוע מחקר קליני בבריגהאם אנד וימנ'ס הוספיטל שבבוסטון.

ב-1916 היה לוין לאחד משני רופאים צעירים שגויסו על ידי הוועדה לשיתוק ילדים של אוניברסיטת הרווארד על מנת להתמודד עם מגפת הפוליו שהתפרצה באותה השנה. באוגוסט 1921 ייעץ לוין בהקשר של מחלתו של נשיא ארצות הברית פרנקלין דלאנו רוזוולט. לוין היה הראשון שאיבחן את מחלות של רוזוולט כמחלת הפוליו.

לוין מונה לעוזר פרופסור לרפואה בהרווארד בשנת 1930 ולרופא בבית החולים ברינגהם אנד וימנס ב-1940. הוא שימש כפרופסור לרפואה בהרווארד מ-1948 ועד לפרישתו ב-1958. הוא המשיך לתת ייעוץ קרדיולוגי בבית החולים עד מותו.

לוין היה חלוץ בטיפול בפקקת כלילית והוא היה לרופא האמריקאי השני שאיבחן מחלה זו, עליה גם פירט בספרו "Clinical Heart Disease" שיצא בשנת 1936.

לוין נפטר ב-31 במרץ 1966 בניוטון, מסצ'וסטס. על שמו נקראה היחידה הקרדיולוגית על שם סמואל אלברט לוין בבית חולים בריגהם אנד וימנס. נקבר בבית העלמין היהודי "עדת ישורון".

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

קרדיולוגים יהודים
קרדיולוגים אמריקאים
מהגרים מפולין לארצות הברית
רופאים יהודים אמריקאים
אמריקאים שנולדו ב-1891
אמריקאים שנפטרו ב-1966