מערת הורדוס

מערת הורדוס (או בית קבר הורדוס, ובשמה האחר ניקיפוריה) היא מערת קבורה שמיוחסת למשפחת הורדוס, הנמצאת בגן בלומפילד ירושלים, ליד מערת ימין משה, מדרום למלון המלך דוד.

היסטוריה 
המערה התגלתה בשנת 1892. לפי תיאורו של יוסף בן מתתיהו, עבר במקום זה קו הדייק הרומי בזמן המרד הגדול. בחזית הקבר - חצר חצובה, ולידה שרידי בניין שהיה מבנה ה"נפש"- בניין המצבה. פתח המערה נסגר באבן גולל עגולה גדולה, שנחשבת לאבן היפה ביותר בישראל, וקירותיה מצופים באבני גזית משובחות.
המערה כוללת ארבעה חדרים, הנפתחים אל חדר מרכזי קטן, כך שצורת המערה היא צורת צלב. בחדר הדרומי של המערה התגלו שני סרקופגים, אשר עשויים מאבן וחטובים יפה, ועליהם עיטורי תבליט בדגמים מעולם הצומח, מן היפים שהתגלו בירושלים. הארונות שמורים היום במוזיאון הפטריארכיה היוונית ברובע הנוצרי.

למערה עצמה אין אפשרות להיכנס כיוון שהיא נעולה. ניתן לראות קשר ישיר בין בית קבר הורדוס לתקופה שאליה היא משויכת עקב קבורת בני המשפחה במערה שהייתה תופעה רווחת בתקופה ההורדיאנית.החוקרים בעבר שיערו החוקרים כי המערה היא מקום קבורתם של בני משפחת הורדוס ואולי אף של הורדוס עצמו. אולם, בעקבות גילוי מערות הקבורה המיוחסות לבני משפחת הורדוס וחשיפת קבר הורדוס בהרודיון, משערים כיום שהמערה היא מקום קבורת אמו של הורדוס ואולי גם של אשתו החשמונאית מרים. מראשית המאה נזכרת המערה בפעם הראשונה בשם "מצבת הורדוס" בספר "מלחמות היהודים" מאת יוסף בן מתתיהו הכוהן (פלביוס).

שימור
מצב שימור האתר הוא טוב, ובוצעו בו עבודות שימור בשנת 1995, שכללו הסרת צמחייה, ניקוי פסולת והשלמת נדבך אבנים.

הערות שוליים

הורדוס
ירושלים: מערות קבורה