הספר מסיביריה

הספר מסיביריה (ברוסית: Сибирский цирюльник; שווק באנגלית במדינות המערב בשם The Barber Of Siberia) הוא סרט בהפקה משותפת של רוסיה, צרפת, איטליה וצ'כיה, הסרט בבימויו של ניקיטה מיכאלקוב משנת 1998 מתרחש בתקופת רוסיה הצארית שתחת שלטונו של קיסר רוסיה אלכסנדר השלישי ומככבים בו אולג מנשיקוב, ג'וליה אורמונד, ריצ'רד האריס, ולדימיר אילין, מרינה ניילובה, אלכסיי פטרנקו. ניקיטה מיכאלקוב עצמו גילם בסרט את הצאר אלכסנדר השלישי. מוטו הסרט היא "הוא רוסי. זה מסביר הרבה."

בשנת 2000 הוענק לסרט פרס המדינה של הפדרציה הרוסית. ב-14 במרץ 2021 יופץ מחדש בבתי הקולנוע ברוסיה, במלאת 23 שנים לצאת הסרט לאקרנים לראשונה.

עלילה 
לסרט שני קווי עלילה. הראשונה היא רוסיה, 1885, בתקופת שלטונו של הקיסר אלכסנדר השלישי. הממציא הזר של מכונת התספורת הסיבירית הייחודית, דאגלס מקראקן, מגיע לרוסיה. כתמיכה, הוא משתמש בהרפתקנית האמריקאית ג'יין קלאגן, שצריכה לעזור לפרויקט בשל קשריה עם גורמים רוסיים ובפרט, עם הגנרל ניקולאי קרלוביץ' רדלוב. אך הרוסי הראשון שנפגש עם ג'יין בטעות מתגלה כצוער של בית הספר הצבאי הקיסרי, אנדריי טולסטוי.

מערכת יחסים רומנטית מתפתחת בין אנדריי לג'יין, בדרכם אל הגנרל רדלוב, שהחליט להציע לג'יין להינשא לו. אל טולסטוי מסרב להשלים עם זה ומעשיו, שנגרמו מקנאה, מובילים אותו לעבודות פרך בסיביר ולפרידה מאהובתו...

קו העלילה השני הוא מחנה האימונים הצבאי בקיץ האמריקני, 1905. צוער, בוגר מחנה צבאי, שתולה את דיוקנו של המלחין האוסטרי וולפגנג אמדאוס מוצרט מעל מיטתו, מותקף על ידי סמל אחר שלא קיבל השכלה מעולה בשם או'לירי ומכונה "כלב סוער". סירובו להכפיש את שמו של המלחין הגדול מוביל לעימות בין הסמל לצוער. האחרון מתברר כבנם של אנדריי טולסטוי וג'יין.

שחקנים ודמויות

הפקה 
הסרט הופק בתקציב של 35 מיליון דולר כאשר חלק מהסרט צולם בסביבת הערים גורבטוב וקוסטרומה. מראה מחנה האימונים הצבאי בקיץ האמריקני צולם בצ'כיה, כמו גם בפורטוגל, בדרום חצי האי סטובאל. במיוחד לצורך צילומי הסרט, לבקשת מיכאלקוב כיבו לנשיא בוריס ילצין, את תאורת הפנים של כוכבי הקרמלין, שנראו מככר סמטת ואסילייבסקי במשך 10 שעות והונחו שבילים לסוסים דרך שער התחייה. לפני כן, תאורת הכוכבים כובתה פעם אחת בלבד: בתחילת מלחמת העולם השנייה.

בשנת 2005 הודיעו אולפני T3 כי הם שוקדים על הכנת גרסת טלוויזיה לסרט המורכבת מחמישה פרקים בני שעה, אולם בשנת 2014 נודע כי הארגזים עם סרטי הצילום נעלמו במהלך ההובלה מפריס לרומא.

פסקול 
המוזיקה נכתבה על ידי המלחין הרוסי אדוארד ארטמייב והוקלטה על ידי התזמורת הסימפונית לקולנוע (סולן - איליה פרונטוב, פלוגלהורן). סרגיי סקריפקה ניצח על חלק מרצועות המוזיקה ודמיטרי אטובמיאן ניצח על החלק השני מפיק התקליטים היה מישל סיידו הצרפתי. הקלטת הפסקול נערכה באולפן מטרופוליס (לונדון).

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

סרטים רב-לשוניים
סרטי דרמה איטלקיים
סרטי דרמה צרפתיים
סרטי דרמה רוסיים
סרטי 1998
האימפריה הרוסית בתרבות