ריפוי העיוור מלידה

הריפוי של העיוור מלידה הוא אחד מהנסים של ישו. בנס זה ישו מרפא קבצן עיוור ומחזיר לו את מאור עיניו, אך מחייב אותו קודם לרחוץ (כסמל להיטהרות מחטאיו) בברכת השילוח.

הסיפור בברית החדשה 
ציטוט מהבשורה על-פי יוחנן:

הבשורה על-פי יוחנן פרק ט פסוקים 1–12 מספרים שישו ראה גבר שהיה עיוור מלידה. תלמידיו שאלו אותו: "רבי, מי חטא, האיש הזה או הוריו, שהוא נולד עיוור?". ענה על כך ישו:
"לא האיש הזה וגם הוריו לא חטאו, אך כל זה נועד על מנת לגלות לעולם את גדולתו ותפארתו של אלוהים. הייעוד שלי כל עוד זה יום (ועדיין לא לילה - כלומר החושך הרוחני השורר בעולם), עלי לעשות את השליחות שאלוהים הטיל עלי. הלילה מגיע, כשאף אחד כבר לא יוכל לפעול. כל עוד אני בעולם, אני האור של העולם".

לאחר שאמר זאת, הוא ירק על האדמה, יצר מעט בוץ (טיט) מהעפר והרוק ומרח אותו על עיניו של האיש. באופן המזכיר את בריאת האדם כשאלוהים יצר אותו מעפר. ישו מייצר טיט מעפר ובורא "אדם חדש". "לך", הוא אמר לו, "רחוץ בברכת שילוח" (השם שילוח בא מהשורש של"ח "נשלח"). בתגובה האיש מציית והולך לשם, רוחץ בברכת השילוח וחוזר כשהוא רואה. במבנה של סיפור הנס מוטמעת סמליות העוברת בו כחוט השני. כשם שישו נשלח על ידי אלוהים להאיר את העולם, כן נשלח אותו קבצן עיוור (ראה יוחנן ה: 38; ח: 42; ט: 4; יג: 20) לברכת השילוח שמשמעותה "נשלח" לצורך קבלת הראייה, ובו בזמן כמו גם את התובנה, של הבאת אור לעולם האפל הזה.

שכניו של אותו קבצן עיוור ואחרים שראו אותו בעבר כקבצן עיוור, שאלו: "האם זה לא אותו אדם שהיה יושב ומקבץ נדבות?" היו שטענו שכן. אחרים אמרו, "לא, הוא רק נראה כמוהו." שתי המסקנות נכונות. הוא אותו אדם ובאותה מידה הוא גם ולא אותו אדם; הוא אכן אותו האיש העיוור שהיה יושב ומקבץ נדבות, ובכל זאת הוא כבר אדם אחר, אדם חדש . אולם הוא עצמו [הקבצן העיוור, האיש שנרפא] התעקש "אני אותו האיש", או בפשטות, "אני הוא" .

"כיצד זה נפקחו עיניך אם כן?" הם שאלו. והוא ענה, "האיש שהם מכנים "ישוע" עשה זאת, הוא מרח מעט טיט על עיניי. הוא אמר לי ללכת לרחוץ בברכת השילוח. אז הלכתי לשם, רחצתי ומאז אני יכול לראות."

"היכן האיש הזה?" הם שאלו אותו. "אינני יודע," הוא ענה.

בנס זה מדגים ישו את התואר אור העולם על עצמו ככתוב ביוחנן ט: 5, באומרו:

"בְּעוֹדֶנִּי בָּעוֹלָם, אוֹר הָעוֹלָם אָנִי"

פסקה זו מובילה אל יוחנן פרק ט פסוק 39, ששם מסביר ישו באופן מטפורי שהוא הגיע לעולם הזה, על מנת שהעיוורים יוכלו לראות. וַיֹּאמֶר יֵשׁוּעַ אֲנִי בָאתִי לָעוֹלָם הַזֶּה לָדִין לְמַעַן יִרְאוּ הַעִוְרִים וְהָרֹאִים יִהְיוּ לְעִוְרִים"

מסורת נוצרית 
על פי המסורת הנוצרית, הן הקתולית והן האורודוקסית המזרחית, שמו של האיש היה סליודוניוס (Celidonius), שעל פי מסורת זו היה מייסד הכנסייה הקתולית בנימס צרפת.

ראו גם 
 הברית החדשה
 ריפוי העיוור מבית צידה
 ריפוי ברטימאי
 משלי ישו

לקריאה נוספת 
 פ. נ'ון מלדאו, המשיח בשתי הבריתות, 1956, 1969, 1998, קרן אחוה משיחית, ISBN 965-447-053-5
 ריסטו סנטלה, המשיח בתנ"ך - לאור ספרי חז"ל, 1980, 1984, דפוס ינץ בע"מ
 ריסטו סנטלה, המשיח בברית החדשה - לאור ספרי חז"ל, 1984, דפוס ינץ בע"מ
 פ. לבר טוב, בן האדם - חיי ישוע המשיח ופעליו, 1968, הוצאת דולפין
 הראלד פלש, איך נכיר את המשיח, 1972, מרכז לכתבי הקדש הר הזיתים
 רוברט ליאו אודום, משיח ישראל שמוצאותיו מקדם, המכון למורשת ישראל, ניו יורק ירושלים
 אנטוני בזארד, זהותו של המשיח - מחקר שנועד לסייע בשיקום האמונה בכתובים, 2002, דפוס אאא חיפה
 ד"ר ארנולד ג. פרוכטנבאום, הנבואות המשיחיות בתנ"ך - עיון בנבואות על ביאת המשיח הראשונה, 2009, קרן אחוה משיחית, דפוס ינץ בע"מ, ISBN 978-965-447-170-1

קישורים חיצוניים 

 ישוע מרפא את האדם שנולד עיוור

הערות שוליים 

נסים בנצרות
בשורות
ישו
הברית החדשה