רוח עצוב

רוח עצוב הוא שיר עברי של המשורר העברי והיידי יצחק קצנלסון (1886–1944). השיר פורסם לראשונה בשנת 1904 בעיתון הצפירה.

מילות השיר

תוכן השיר

בגרסה המקורית לשיר היו שמונה בתים. הוא מתחיל במילים "רוּחַ עָצֵב" ולא "רוּחַ עָצוּב" כמו בגרסה המולחנת. השיר מספר על דברים שנושא המשורר לרוח. הוא מבקש מהרוח לשאת את אנחתו לעיירה קטנה ורחוקה, שם גרה ילדתו-אהובתו. הוא מבקש למסור לילדה את געגועיו שנוצקו באותה אנחה, וכן הוא מבקש את תשובתה של הילדה. המשורר יודע שלשווא הוא מחכה לאותה תשובה.

משמעות

כמו שם השיר ומילותיו הראשונות – זהו שיר עצוב ומלנכולי. המשורר מלא חרדות והוא מביע אותם בשיר –"לִפְנוֹת עֶרֶב עֵת מִתְקַדְּרִים
אֶרֶץ וּשְׁמֵי רָמָה". ב"רוח העצוב" מתבלט היסוד המאזין לעצב, בדידות וחרדה. ובאותה מידה גם את בדידותו של הצעיר היהודי שעבר מהעיירה האינטימית אל העיר הגדולה. השיר מלא עצב והוא מגלה כאב נסתר של המשורר. כל זאת לצד כתביו ומחזותיו השופעים הומור. ביצירה זו כמו ביצירות אחרות של קצנלסון הוא נותן ביטוי לחרדה מפני הבאות, חרדה שתתממש בטלטלה ההיסטורית של מלחמת העולם השנייה, בה נרצחו המשורר ומשפחתו.

לחן

גיל אלדמע עיבד מנגינה עממית לשיר והוא בוצע לראשונה בידי אוסנת פז בשנת 1966. השיר ידוע בגרסתו המקוצרת. גרסה זו מכילה את בתי השיר – הראשון השני והשישי בשינויים קלים.

השיר בוצע על ידי זמרים נוספים כמו שלישיית המעפיל, אילנית ועוד.

לקריאה נוספת
 מוקי צור, רוח עצוב – בעקבות יצחק קצנלסון, הוצאת הקיבוץ המאוחד ובית לוחמי הגטאות, תשע"ב, עמ' 32–39

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

שירים בעברית
שירי 1904