ג'ון ונדרלין

ג'ון ונדרלין (באנגלית: John Vanderlyn; 15 באוקטובר 1776 – 23 בספטמבר 1852) היה צייר נאו-קלאסי הולנדי-אמריקאי.

ביוגרפיה 
ונדרלין נולד בקינגסטון, ניו יורק, והיה נכדו של צייר הדיוקנאות פיטר ונדרלין. הוא הועסק על ידי בית דפוס בניו יורק, והונחה לראשונה בציור על ידי ארצ'יבלד רובינסון (1765–1835), סקוטי שהיה לאחר מכן אחד ממנהלי האקדמיה האמריקאית לאמנויות. הוא נסע לפילדלפיה, שם בילה באולפן של גילברט סטיוארט והעתיק כמה מהדיוקנאות של סטיוארט, כולל אחד של ארון בר, שהפך אותו אצל גילברט סטיוארט לתלמיד.

הוא היה בן טיפוחיו של ארון בר שבשנת 1796 שלח את ונדרלין לפריז, שם למד במשך חמש שנים. הוא שב לארצות הברית בשנת 1801 והתגורר בביתו של בר, אז סגן הנשיא, שם צייר את הדיוקנאות הידועים של בר ובתו.[2] בשנת 1802 הוא צייר שתי תצוגות של מפלי הניאגרה שנחקקו ופורסמו בלונדון בשנת 1804. הוא שב לפריז בשנת 1803, וביקר גם באנגליה בשנת 1805 לאחר מכן נסע ונדרלין לרומא, שם צייר את תמונתו של "מריוס בין הריסות קרתגו" שהוצגה בפריז, וקיבל מדליית הזהב של נפוליאון. הצלחה זו גרמה לו להישאר בפריז במשך שבע שנים, שבמהלכן הצליח מאוד.

בשנת 1812 צייר את "אריאדנה בעירום", מה שהגדיל את תהילתו. כאשר ארון בר נמלט לפריז, ונדרלין היה לזמן מה התמיכה היחידה שלו.

ונדרלין חזר לארצות הברית בשנת 1815, וצייר דיוקנאות של אנשים מפורסמים, ביניהם ג'יימס מונרו, ג'ון סי קאלון, המושל ג'וזף סי ייטס, המושל ג'ורג' קלינטון, ג'יימס מדיסון, רוברט ר ליווינגסטון (האגודה ההיסטורית של ניו יורק), אנדרו ג'קסון וזכרי טיילור. בשנת 1834 הוא השלים דיוקן באורך מלא לאחר מכן של ג'ורג' וושינגטון עבור בית הנבחרים האמריקני, המבוסס על דיוקנו של גילברט סטיוארט מ-1796.

הוא גם צייר פנורמות ובנה את הרוטונדה בעיר ניו יורק, שהציגה פנורמות של פריז, אתונה, מקסיקו, ורסאי וכמה ציורי קרבות. אך לא דיוקנאותיו ולא הפנורמות הביאו לו הצלחה כלכלית, בין השאר משום שהוא עבד לאט מאוד.

בשנת 1825 ונדרלין היה ממקימי האקדמיה הלאומית לעיצוב, ולמד בבית הספר שלה.

בשנת 1842, הוא נבחר על ידי הקונגרס לצייר את ״בואו של קולומבוס״ ברוטונדה של הקפיטול ארצות הברית. כשנסע לפריז, הוא שכר אמן צרפתי, שעשה את רוב העבודה. מאוחר יותר שוחזר הציור הזה בחריטה ששימשה בבולי דואר 2c משנת 1893.

ונדרלין היה האמריקאי הראשון שלמד בצרפת במקום באנגליה, ורכש ניסיון טוב.

הוא היה אקדמי יותר מעמיתיו; אך למרות כישרונו, סברו שיצירתו נטולת קסם, על פי אנציקלופדיה בריטניקה.

הוא נפטר בעוני בקינגסטון, ניו יורק, ב־23 בספטמבר 1852.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

ציירים אמריקאים
אמריקאים שנולדו ב-1776
אמריקאים שנפטרו ב-1852