דז'ה קלר

דֶז'ה קֶלֵר (בשם משפחתו המקור Keller, בהונגרית: Kellér Dezső; בודפשט, 1 בדצמבר 1905 – בודפשט, 24 בספטמבר 1986) היה סופר, הומוריסטן, דרמטורג, מַנְחֶה (של מופע קברט, תוכנית בידור וכדומה) יהודי-הונגרי זוכה פרס האמן המצטיין ופרס האמן הדגול. אחיו הגדול היה אנדור קלר.

ביוגרפיה 
דז'ה קלר נולד במשפחה יהודית כבנם של אברהם קלר ושל אידה דמטר (1879–1935).קלר נולד בבודפשט ברובע 7, שכונה צפופה וענייה שכונתה "שיקגו". הוא גדל בסביבה אוהבת עם אחיו הגדול, אנדור קלר. הבחור הצעיר החל את הקריירה שלו כעיתונאי, בעוד מופע הקברט הראשון שלו הוצג בשנת 1927. לאחר מכן כתב בקביעות סצנות, בדיחות, מערכונים וכדומה לתיאטראות שונים ולקברט קלארוס. ב-1931 החל לעבוד כדרמטורג בקברט הקומיקאים. הוא הנחה לראשונה תוכנית משלו בשנת 1933 בשם "הידד לטכנוקרטיה". בין השנים 1937 ו-1941 היה הכותב הקבוע של קברט סופרי הפודיום. כיהודי נאלץ להופיע לפרנסתו משנת 1941 בתיאטרון של או.מ.י.ק.ה., התיאטרון היחיד בו יכולים היו יהודים להופיע תחת השלטון הפשיסטי ההונגרי. לאחר השתלטות "מפלגת צלב החץ" בשנת 1944 נאלץ קלר להתגייס ל"שירות העבודה" בשל מוצאו היהודי (עבודות כפייה לגברים יהודים עבור הצבא ההונגרי), על אף היותו אומן ידוע.

ממאי 1945 ועד תחילת 1948, הפך למחבר ולמנחה של הקברט "פודיום" שהוקם זה מחדש. אחרי 1950 היו לקלר כמה פעמים מחלוקת לגבי הסצנות החופשיות והביקורתיות מדי בהופעותיו. אחיזתו הייחודית בווילון המסך של התיאטרון ביד שמאל בעת ההנחיה ודברי הקישור שלו הפכו לסימן ההיכר שלו. סגנונו היה קצת צובטני, קצת לעגני ובדברי הקישור שלו נגע לעיתים קרובות בבעיות פוליטיות וחברתיות חמורות ועדינות. האירוניה תמיד הסתתרה מאחורי המשפטים שלו, ובין השורות הסתיר יותר ממה שאמר. מאפיינים אלו יצרו את הפיקנטריה להנחיה ולדברי הקישור שלו. ה"קריאה בין-השורות" הייתה אופיינית לתקופה ההיא של הונגריה הסוציאליסטית, שבה לא ניתן היה לדבר בגלוי על בעיות ודאגות.

קלר יצר את המילה "מאסק" (maszek), שהיא ראשי תיבות או שילוב בהונגרית של שתי המילים "מגזר פרטי" (magán szektor) מגזר שכמעט נעלם במשטר הסוציאליסטי בשנות ה-50 של המאה ה-20 בהונגריה. המשפט שכתב באחד המערכונים, "אם אני אפתח את הפה, אם אני אתחיל לדבר ...", הפך למשל ולמוטו במערכון המפורסם (פומוצ'י נשאר - 1964) בביצועו של השחקן בלה שאלאמון. קלר נקבר בבית הקברות היהודי הגדול ברחוב קוזמה בבודפשט.

יצירותיו העיקריות 

 3:1 a szerelem javára (1937) (3:1 לטובת האהבה)
 הקברט שלי. שירים, שאנסונים ובדיחות. Az én kabarém. Versek, sanzonok, tréfák, konferanszok; Springer Ny., Bp., 1944
 קהל נכבד. מנחים מובחרים. Kedves Közönség! Válogatott konferanszok; Szépirodalmi, Bp., 1957
 Pomócsi kalandjai. Békeffi István, Kellér Dezső tréfái, kupléi, sanzonjai; zene Csanak Béla, Erdős László, rend. utasítások Hegedüs Tibor, Mezei Éva, ill. Vogel Eric; Táncsics, Bp., 1957 (Vidám Színpad könyvtára)
 אנחנו מדינה קטנה. Kis ország vagyunk. Konferanszok, jelenetek; Szépirodalmi, Bp., 1964
 פשט היא פשט. Pest az Pest. Konferanszok, jelenetek; Szépirodalmi, Bp., 1967
 חברי הדור וחברי הגורל Kortársak és sorstársak; ill. Gedő Lipót, Forrai Zoltán, Major Henrik; Szépirodalmi, Bp., 1971 (Műhely)
 ספירת מלאי. מיומני 75–1974. Leltár. Naplómból, 1974-1975; ill. Kaján Tibor; Szépirodalmi, Bp., 1976
 אני תופס את וילון המסך Fogom a függönyt; Szépirodalmi, Bp., 1986

לקריאה נוספת 
 Magyar színházművészeti lexikon. Főszerk. Székely György. Budapest: Akadémiai. 1994.  הלקסיקון ההונגרי לאומנות הבמה 
 Magyar életrajzi lexikon I. (A–K). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1967. (הלקסיקון ההונגרי לקורות חיים) 
 לקסיקון ההומור  (Tarsoly Kiadó - 2001; Szerkesztő: Kaposy Miklós)

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

סופרים יהודים הונגרים
קומיקאים יהודים הונגרים
משתתפי פעילות האומנות אומיקה
יהודים בשואה: הונגריה
תיאטרון הונגרי
בודפשט: אישים
יהדות בודפשט
אישים במחנות שרות העבודה (הונגריה)
ניצולי השואה
אישים הקבורים בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט
הונגרים שנולדו ב-1905
הונגרים שנפטרו ב-1986