אנאלינגוס

אנאלינגוס (מלטינית: analingus,מלולית "ליקוק פי הטבעת") המכונה לעיתים בסלנג רימינג (באנגלית: rimming) הוא אקט של מין אוראלי הכולל ליקוק של פי הטבעת. לאקט זה שמות רבים, ביניהם קשר אנאלי-אוראלי ומין אנאלי-אוראלי, והוא ידוע גם בשמות סלנג נוספים.

האנאלינגוס דורש תשומת לב גבוהה להיגיינה, בגלל סיכונים בריאותיים הקשורים במחזור צואה-פה של מחלות.

אטימולוגיה ושמות אלטרנטיביים 
המונח אנאלינגוס מתועד לראשונה בשפה האנגלית בתרגום שבוצע על ידי פ.ג' רדמן משנת 1899 למהדורה העשירית לספרו של הסקסולוג ריכרד פון קראפט-אבינג משנת 1886 Psychopathia sexualis.

שמות נוספים בשפה הדבורה כוללים גם רימוש, אכילת תחת ובאנגלית השלכת סלט (מאנגלית: tossing a salad).

פרקטיקה

כללי 
ההנאה עבור הצד המבצע בעת האנאלינגוס מבוססת בדרך כלל יותר על עקרון המעשה. בפי הטבעת יש ריכוז גבוה של עצבים מה שהופך אותו לאזור ארוגני, וכך המקבל עשוי לקבל הנאה מגירוי אנאלי חיצוני. בחלוקת תפקידי המין לאקטיבי ופסיבי הצד המקבל את האנאלינגוס נחשב כבן הזוג הפסיבי במעשה, והאדם שמבצע את האנאלינגוס נחשב הצד האקטיבי. אנשים עשויים לעסוק באנאלינגוס לשמו, או כחלק ממשחק מקדים לפני מין אנאלי או וגינאלי. מחקרים מצביעים על כך שאנאלינגוס הוא יחסית נדיר בקרב נשים במסגרת יחסי מין לסביים.

טכניקה 
אנאלינגוס יכול לכלול מגוון טכניקות לגירוי של פי הטבעת, כולל נשיקות או ליקוקים; האקט יכול לכלול גם את הלשון הנעה סביב קצה פי הטבעת או מעלה ומטה בפנים העכוז, ובתוך פי הטבעת.

ניתן לבצע אנאלינגוס במספר תנוחות מין הכוללות:
 בן הזוג הפסיבי נמצא על ארבע בתנוחת דוגי כאשר בן הזוג הפעיל מבצע בו אנאלינגוס מאחור.
 בן הזוג הפסיבי נמצא על גבו בתנוחה המיסיונרית כשרגליו מורמות גבוה ומשוכות לכיוון החזה, עם תמיכה כלשהי (למשל כרית) מתחת למותן לצורך נוחות ולהעלאת ישבן. כאשר נחשף פי הטבעת של בן הזוג, בן הזוג הפעיל כורע ברך בין רגליו של בן הזוג לביצוע האנאלינגוס.
 השותף הפסיבי נמצא למעלה, בתנוחת 69. בן הזוג הפסיבי עשוי לשכב על בן הזוג הפעיל בתנוחה המיסיונרית, עם רגליים מורמות גבוה מקדימה כדי להעלות את ישבנו של בן הזוג לביצוע אנאלינגוס בפי הטבעת החשוף.
 לעיתים קרובות מבצעים אנאלינגוס בשילוב עם תנוחת 69 המפורטת לעיל, ובאופציה אחרת בן הזוג הפעיל שוכב על גבו ובן הזוג הפסיבי יושב על הפנים. עמדה זו מאפשרת לבן הזוג הפאסיבי להיות פעיל יותר או אפילו דומיננטי מכיוון ששני הצדדים יכולים לשחרר את מותניהם בקלות ולדחוף את האגן.
 הטרומבון החלוד, במהלכה גבר עומד בזמן שבן הזוג הפעיל מבצע בו את האנאלינגוס מאחור, בדרך כלל ממצב של כריעה, וגם מבצע אוננות על בן הזוג העומד. השם נבחר מאחר שיש במנח זה מעט דמיון למישהו שמנגן בטרומבון.

סיכוני בריאות ומניעה

סיכון בריאותי 
יש באנאלינגוס סיכונים בריאותיים פוטנציאליים הנובעים ממגע אוראלי עם צואה אנושית. מחלות העשויות להיות מועברות במגע עם צואה כוללות: מחלות חיידקיות הכוללות שיגלוזיס (דיזנטריה בסילרית); מחלות מערכתיות ויראליות הכוללות הפטיטיס A, הפטיטיס B, הפטיטיס C, שיתוק ילדים, נגיף הפפילומה האנושי (HPV) ווירוס הרפס סימפלקס; טפילים, כולל טפילי מעיים; זיהומים ודלקות בכלמידיה, דלקת הקיבה והמעיים לימפוגרנולומה ונראום, דלקת הלחמית, זיבה וזיהומים אחרים ומחלות מין המועברים במגע מיני.

העברת הפה על איברי המין מייד לאחר העברתו באזור פי הטבעת יכולה לגרום למעבר של החיידק Escherichia coli (להלן: "E. coli") לשופכה, מה שמוביל לזיהום בדרכי השתן. נוטים להאמין ש-HIV / איידס לא מועברים בקלות דרך אנאלינגוס.

אנאלינגוס עם מספר גבוה של בני זוג מזדמנים מגדיל את הסיכונים הבריאותיים הנלווים לאקט זה. באופן כללי, אנשים הנושאים זיהומים שעשויים להיות מועברים במהלך אנאלינגוס נראים בריאים. טפילי מעי עשויים להיות בצואה אם נצרך בשר שאינו מבושל מספיק. הצואה מכילה שרידי הפטיטיס A רק אם האדם הנגוע אכל מזון מזוהם.

מחקר אחר מציע מתאם בין מין אוראלי לסרטן ראש צוואר. ההערכה היא כי הדבר נובע מהעברה אפשרית של נגיף ה-HPV מכיוון שנגיף זה היה מעורב ברוב מקרי סרטן צוואר הרחם. המחקר מסכם כי אנשים שהיו להם 1–5 פרטנרים מיניים אוראליים במהלך חייהם היו בסיכון כפול לסרטן הגרון בהשוואה לאנשים שמעולם לא עסקו בפעילות זו. אלה עם יותר מחמישה שותפים למין אוראלי היו בסיכון מוגבר של 250% בהשוואה לאלו שמעולם לא עסקו בפעילות זו.

מניעה 
שיטות מין בטוח עשויות לכלול שטיפה יסודית של האזור פי הטבעת לפני האנאלינגוס כדי לשטוף את מרבית חלקיקי הצואה החיצוניים ולהפחית את הסיכון להתכווצות של לזיהום שמקורו בצואה. חוקן יכול גם להפחית את הסיכון למגע צואה ישיר. ניתן להשתמש גם בחוסם שיניים דנטלי, ופרקטיקה אחרת היא להימנע מיחסי מין לא מוגנים הכרוכים בכך לאחר קיום יחסי מין אנאליים.

אם לבן הזוג המקבל יש נגעים כלשהם או פצעים פתוחים באיברי המין, או אם לבן הזוג המבצע יש נגעים כלשהם או פצעים פתוחים בפה או על הפה, או חניכיים מדממות, הדבר מהווה סיכון מוגבר לזיהומים המועברים במגע מיני. צחצוח שיניים, שימוש בחוט דנטלי, ואכילת אוכל פריך (למשל חטיף תפוחי אדמה) מעט לפני או אחרי ביצוע אנאלינגוס מעלה גם את הסיכון להעברה של זיהומים אלו, מכיוון שהפעולות האלו עלולות לגרום לשריטות קטנות בחלק הפנימי של השפתיים, הלחיים והחיך. פצעים וחתכים קטנים אלו, גם כאשר הם מיקרוסקופיים, מגדילים את הסיכוי להידבק בזיהומים המועברים במגע מיני שניתן להעביר דרך הפה בתנאים אלה.

כעונש 
אנאלינגוס בכפייה ובעיקר בפומבי שימש כסוג של השפלה ועונש, בעיקר אצל אסירים. השימוש בפרקטיקה זו במלחמת שלושים השנים תואר על ידי הסופר הגרמני הנס יאקוב כריסטופל פון גרימלסהאוזן כבר בשנת 1668 בספרו Simplicius Simplicissimus. בדרך כלל מכונה הפרקטיקה הזו כ"ליקוק תחת", והמונח עדיין נמצא לעיתים בשימוש בשפת הדיבור השגורה, כדי לתאר התנהגות של מישהו שמכבד יתר על המידה או מועיל למישהו שהוא בעל סמכות.

במערכת הכלא בארצות הברית אנאלינגוס הוא אחד מהדרכים בהן אסיר אחד משלם את דמי החבר שלו לאסיר אחר. בסלנג הכלא ידועה פעילות זו כ"tossing a salad".

קישורים חיצוניים 

מאמר מאוניברסיטת קולומביה על סיכוני בריאות באנאלינגוס (באנגלית)

הערות שוליים 

אקטים מיניים
מיניות