צניחה צבאית מגובה רב

צניחה צבאית מגובה רב או צניחה חופשית צבאית (MFF) היא שיטה להצנחה טקטית של לוחמים או ציוד ממטוסי תובלה מגובה רב באמצעות צניחה חופשית. בצניחה טקטית נעשה שימוש בשתי טכניקות: צניחת HALO (גובה רב – פתיחה נמוכה) וצניחת HAHO (גובה רב – פתיחה גבוהה). בטכניקת HALO, הצנחן פותח את המצנח בגובה נמוך לאחר נפילה חופשית, ואילו בטכניקת HAHO, הצנחן פותח את המצנח בגובה רב לאחר שקפץ מהמטוס.

אף על פי שטכניקת HALO פותחה לראשונה לשימושים צבאיים בשנות השישים של המאה ה־20, כיום נעשה שימוש נרחב ביישומים שאינם צבאיים, כולל ספורט.

במבצעים צבאיים HALO משמשת גם להצנחת אספקה וגם להצנחת לוחמים, בעוד HAHO משמשת בדרך כלל אך ורק להצנחת לוחמים. בצניחה טקטית טיפוסית הכוחות קופצים מגובה בין  ל־.

גובה רב – פתיחה נמוכה HALO 
מקורותיה של טכניקת HALO עוד בשנת 1960 כאשר חיל האוויר של ארצות הברית החל לערוך ניסויים על שרידות טייסים שנפלטו בגובה רב. השימוש המבצעי הראשון היה במהלך מלחמת וייטנאם על ידי כוח מיוחד של פיקוד הסיוע הצבאי. בהמשך, צוותי SEAL של חיל הים של ארצות הברית פיתחו את טכניקת HALO כך שתכלול הצנחת סירות.

הטכניקה משמשת להצנחת ציוד או כוח אדם מגובה רב, מעל טווח האיום של טילי קרקע-אוויר. במקרה של ירי נ"מ בסמוך לאזור הצניחה, טכניקת HALO גם ממזערת את חשיפת הצנחן להיפגעות.

בצניחת HALO, מתבצעת צניחה חופשית לפרק זמן מוגדר, ופתיחת המצנח בגובה של עד 3,000 רגל בהתאם למשימה. השילוב בין מהירות אנכית גבוהה, למהירות אופקית נמוכה מקשה על גילוי מכ"ם ומפחית את משך הזמן שמצנח ניתן לצפייה מהקרקע.

גובה רב – פתיחה גבוהה HAHO 
טכניקת ה־HAHO מאפשרת ניהוג המצנח לטווחים גדולים של יותר מ־64 ק"מ וחדירה חשאית תוך ריחוף לעבר היעד. היא פותחה בקומנדו הבריטי, והיא המשמשת באופן שגרתי בכוחות מיוחדים.

בצניחת HAHO הצנחן פותח את המצנח בגובה רב, 10–15 שניות לאחר הקפיצה מהמטוס בדרך כלל בגובה  ומנהג את המצנח תוך כדי ניווט. הצנחן יכול לנווט את המצנח במדויק לאזור הנחיתה הרצוי ולתקן את מסלולו בהתאם לרוח. השיטה מאפשרת הצנחת דבוקה שתנחת במרוכז במקום אחד ובאופן חשאי.

סיכונים בריאותיים 
כל סוגי טכניקות הצניחה מסוכנות, אך HALO / HAHO נושאים סיכונים מיוחדים. בגבהים גבוהים (יותר מ־22,000 רגל, או 6,700 מטר), נדרש חמצן וחוסר עלול להוביל להיפוקסיה. כמו כן, שינויי הלחץ המהירים בעת הצלילה עלולים להוביל למחלת דקומפרסיה. לפי כך הצניחה מחייבת הכנה נשימתית (30–45 דקות) בה הקופץ נושם 100% חמצן על מנת לשטוף את החנקן מזרם הדם. כמו כן, צנחן HALO משתמש בבקבוק חמצן במהלך הצניחה.

מבצעים 
 צניחת גובה רב קרבית ראשונה התרחשה במהלך מלחמת וייטנאם, כאשר צוות בן שישה אנשים בשם SOG Recon Team פלורידה צנח מ־5,500 מטר ללאוס.
 בנובמבר 2001, צוות מצומצם של חיילים אמריקנים מפלגת הסיור של יחידת הריינג'רס צנח לאפגניסטן במטרה להקים מנחת מטוסים מאולתר.
 בשנת 2002, לוחמי יחידת החילוץ של חיל האוויר האמריקאי ערכו קפיצת HALO באפגניסטן לחילוץ פצוע קשה בשירות האוויר המיוחד של אוסטרליה שהיה תקוע בשדה מוקשים.
 בשנת 2009, במהלך הצלתו של קפטן ריצ'רד פיליפס מול חופי סומליה, צוות אריות הים ביצע צניחת לילה שכללה סירות הצלה לבני הערובה.
 בשנת 2012, אריות הים חדרו בצניחה לסומליה כדי להציל שני בני ערובה המוחזקים על ידי פיראטים ליד העיירה אדוב.
 באפריל 2020 ביצעו אנשי צבא מכוחות המוטסים הרוסיים, בפקודת שר ההגנה, סרגיי שויגו, את צניחת ה HALO הראשונה בעולם מהגבול התחתון של הסטרטוספירה הארקטית בארכיפלג פרנץ יוזף לנד.

צניחה טקטית בצה"ל 

הצניחה הטקטית בצה"ל הוכרה כמבצעית בשנת 2016. ההכשרה מתבצעת בבית הספר לצניחה ביחידת מרום. הקורס כולל כ־60 צניחות והוא מיועד ליחידות העילית בכוחות המיוחדים של צה"ל.

ראו גם 
 צניחה צבאית
 צניחה חופשית

קישורים חיצוניים 

 לגעת בשמיים: שיא חדש ל"צניחה מהחלל" באתר nrg
 צניחה חופשית מהחלל באתר חיל האוויר

הערות שוליים 

צניחה צבאית
טקטיקה צבאית