אדוארד פון טול

אדוארד גוסטב פון טול (בגרמנית: Eduard von Toll; 2 במרץ 1858–1902), המכונה לעיתים קרובות הברון פון טול, היה גאולוג ממוצא גרמני שפעל באזור הבלטי וחוקר ארקטי.הוא התפרסם ביותר במסע של משלחת הקוטב הרוסית בשנים 1900–1902 אל ארץ סניקוב המיתולוגית.

קורות חיים 
אדוארד פון טול נולד בטאלין, האימפריה הרוסית (כיום ב-אסטוניה). הוא השתייך למשפחת טול האצולה הבלטית-גרמנית והיה נשוי לאמליין "אמי" מגדלנה פון ווילקן. ייתכן ומשפחתו מוצאה הולנדי ולא גרמני, ומקורה בליידן.

טול סיים את לימודיו באוניברסיטה הקיסרית דורפט (טרטו, אסטוניה) כזואולוג בשנת 1882. כבר בהיותו סטודנט נסע לים התיכון וחקר את החי, הצומח והגאולוגיה של אלג'יריה והאיים הבלאריים.

משלחות וסקרים 
בשנים 1885–1886 השתתף אדוארד טול במשלחת לאיים הסיביריים החדשים, שאורגנה על ידי האקדמיה למדעים בסנט פטרסבורג והובלה על ידי אלכסנדר באנג'. אדוארד טול חקר את האי ליחובסקי הגדול, באנג'לנד, אי פדייבסקי, האי קוטלני, וכן את החופים המערביים של האי סיביריה החדשה. בשנת 1886 חשב טול שהוא ראה ארץ לא ידועה מצפון לקוטלני. הוא ניחש שמדובר במה שמכונה "זמליה סניקובה" (אדמת סניקוב), ארץ שאותם טענו יעקב סניקוב ומתי גדנשטרום שראו במהלך משלחת 1808–1810, אך קיומה מעולם לא הוכח.

טול אדוארד היה בין הראשונים שדיווחו בפירוט על שפע המאובנים של הפליסטוקן שנמצאו בתוך האי בולשוי ליחובסקי, אחד האיים הסיביריים החדשים. מתחת לכבול המורכב משטחי מים המכסים את מה שתיאר כ"קרח עד " (פרמאפרוסט) מצא הברון פון טול שרידי ערבה ועצמותיהם של יונקים של פוסט נאוגן, כמו עצם כתף של נמר. הוא גם דיווח שמצא בשכבת חימר קפואה וחול עץ שלם של אלנוס פרוטיקוזה באורך של 15 עד 20 מטר, כולל שורשים, עם עלים ואצטרובלים. [4] לרוע המזל, הדיווחים שלו הוצגו לעיתים קרובות בצורה שגויה על ידי דיווחים פופולריים על ממצאיו, וקבעו שמדובר בעץ שזיף בגודל שונה. האקדמיה העריכה את תוצאות משלחת זו כ"מעשה גאוגרפי אמיתי".

בשנת 1893 הוביל טול משלחת של האקדמיה למדעים של פטרסבורג לאזורים הצפוניים של יקוטיה וחקר את האזור שבין החלק התחתון של נהרות לנה וקטנגה. אדוארד טול הפך לאיש הראשון שמיפה את הרמה שבין נהרות אנאבר ופופיגיי ורכס הרים בין נהרות אולנק ואנאבר. כמו כן ביצע סקרים גאולוגיים באגני הנהרות הבאים: יאנה, אינדיגירקה וקולימה. במהלך שנה נסעה המשלחת 25,000 ק"מ, מתוכם 4,200 ק"מ במעלה הנהרות, וביצעה סקרים גיאודזיים בדרך. בגלל קשיי המשלחת ועבודתו הקשה, העניקה האקדמיה הרוסית למדעים לאדוארד טול מדליית כסף על שם פרז'ואלסקי.

משלחת הקוטב 1900–1903 

בשנים 1900–1902 עמד אדוארד טול בראש משלחת של האקדמיה למדעים של פטרסבורג לאיים הסיביריים החדשים, משלחת הקוטב הרוסית, באונייה "זריה". המסע נועד בעיקר למצוא את ארץ סנניקוב המיתולוגית. במהלך הפלגה זו ובמיוחד במהלך החורף בחוף הים הצפוני-מערבי של חצי האי טיימיר והחלק המערבי של אי קותלני, ערך אדוארד מחקר הידרוגרפי, גאוגרפי וגאולוגי נרחב.

בשל תנאי קרח קשים, נאלצה המשלחת לבלות שני חורפים באזור הארכיפלג של סיביריה החדשה. בסופו של דבר אדוארד פון טול נסע לאי בנט באמצעות מזחלת וקייאק יחד עם שלושה אנשי משלחת.

הספינה "זריה" ניסתה להגיע לאי בנט כדי לפנות את משלחתו של טול אך לא הצליחה לעשות זאת בגלל תנאי קרח קשים. ככל הנראה, טול קיבל החלטה לנסוע דרומה לתוך היבשה. מעולם לא נמצאו עקבות נוספים של ארבעת האנשים.

שתי קבוצות חיפוש יצאו באביב 1903. אחת מהן, בניהול המהנדס מיכאיל ברוסנייב, ערכה חיפוש בחופי האיים הסיביריים החדשים; השנייה, בפיקוד מפקד חיל הים אלכסנדר קולצ'אק ששטה לאי בנט. הם לא מצאו את החוקרים האבודים אך הם מצאו את היומנים ואת אוספי משלחת זריה, ששפכו אור על גורלו הטרגי של הברון אדוארד פון טול ושל חבריו.

מורשת 

שמו של אדוארד פון טול נותר על המפות הגאוגרפיות שפרדיטוב ננסן פרסם. הוא כינה את מפרץ טול שבחוף הצפון-מערבי של חצי האי טיימיר לכבוד אדוארד פון טול. כמו כן כינו אתרים נוספים - נהרות והרים לזכרו באזורים הצפוניים ובנוביה זמלייה.

בתחומים אחרים כמו פליאונטולוגיה, זואולוגיה ובוטניקה, פרטים רבים של בעלי חיים וצמחים קרויים על שם הברון אדוארד פון טול. הברון טול היה מומחה לפלאונטולוגיה של סיביר. האימרה הבאה של האקדמאי הרוסי ו.ו. אוברוצ'וב ידועה: "בכל המדריכים שלנו בנושא גאוגרפיה פיזית אתה יכול להיתקל בשם אדוארד טול כמייסד הדוקטרינה של היווצרות קרח מאובן - התורה שהפכה לקלאסית".

שוברת הקרח הארקטית "אדוארד טול" נקראת על שמו.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

מגלי ארצות
חוקרי האזור הארקטי
רוסיה: איים
רוסיה: איים לא מיושבים
גרמנים שנולדו ב-1858
גרמנים שנפטרו ב-1902