מכון נילס בוהר

מכון נילס בוהר (באנגלית: The Niels Bohr Institute; בדנית: Niels Bohr Institutet) הוא מכון מחקר בפקולטה למדעים באוניברסיטת קופנהגן. המכון נחנך ב־3 במרץ 1921 על ידי פרופסור נילס בוהר, חתן פרס נובל לפיזיקה, אשר בשנת 1913 יצר את המודל האטומי פורץ הדרך שהיווה את הבסיס להבנה כיצד בנוי העולם. בהמשך המודל היה בסיס למכניקת הקוונטים, שחוללה מהפכה בהתפתחות הטכנולוגית. המכון מאורגן בעשרה מדורי מחקר העוסקים במגוון רחב של תחומי פיזיקה; אסטרונומיה, אסטרופיזיקה, ביופיזיקה, פיזיקה של חומר מעובה, פיזיקה של קרח, אקלים וכדור הארץ, פיזיקה של מצב מוצק, גאופיזיקה, פיזיקה קוונטית ופיזיקה של חלקיקים, מדע אלקטרוני, ננו-טכנולוגיה וביו-פיזיקה.
במכון נילס בוהר פועלים מספר מרכזי מחקר: המרכז לרשתות קוונטיות היברידיות, המרכז לקרח ואקלים, המרכז לפיזיקה יישומית – גילוי, המרכז למכשירים קוונטיים, מרכז השחר הקוסמי, המרכז לחומר אפל, המרכז למודלים חיים, מרכז נילס בוהר לאקדמיה בינלאומית, המרכז לקבלת החלטות בנושא תאי גזע והמרכז הדני לאופטיקה קוונטית.

במכון יש כ־130 חוקרים, 70 צוותים מנהליים וטכניים, 100 סטודנטים לתואר שלישי ו־400 סטודנטים. איגוד הפיזיקה הארופאי  (EPS), הכריז על מכון נילס בוהר כאתר היסטורי בעל חשיבות בינלאומית רבה להתפתחויות בפיזיקה ומחקר. המכון נבחר על בסיס זה: "כאן נוצר היסוד של הפיזיקה האטומית והפיזיקה המודרנית בסביבה מדעית יצירתית בהשראת נילס בוהר בשנות העשרים והשלושים".

מכון נילס בוהר בבלדמסוויב בקופנהגן שימש לא פחות מארבעה זוכי פרס נובל; נילס בוהר זכה בפרס נובל בשנת 1922 על מודל החלוץ שלו של האטום, ג'ורג' דה הוושי קיבל את פרס נובל לכימיה בשנת 1943 על עבודתו החלוצית ברפואה גרעינית, ובשנת 1975 קיבלו אגה בוהר ובן מוטלסון את פרס נובל לפיזיקה על מודל מבנה הגרעין האטומי.

רקע היסטורי 
המכון הוקם בשנת 1921, כמכון לפיזיקה תאורטית של אוניברסיטת קופנהגן, על ידי הפיזיקאי התאורטי הדני נילס בוהר, שהיה בצוות אוניברסיטת קופנהגן מאז שנת 1914, ודחף להקמתו מאז מונה לפרופסור בשנת 1916. במלאת 80 שנה להולדתו של נילס בוהר – 7 באוקטובר 1965 – הפך שם המכון באופן רשמי ל"מכון נילס בוהר". חלק גדול מהמימון המקורי הגיע מקרן צדקה של מבשלת קרלסברג, ומאוחר יותר מקרן רוקפלר.

במהלך שנות העשרים והשלושים של המאה העשרים, המכון היה מרכז הדיסציפלינות המתפתחות של פיזיקה אטומית ופיזיקה קוונטית. פיזיקאים מרחבי אירופה, ולעיתים גם מחוצה לה, ביקרו לעיתים קרובות במכון כדי לשוחח עם בוהר על תאוריות וגילויים חדשים. הפרשנות של קופנהגן למכניקת הקוונטים נקראת על שם העבודה שנעשתה במכון בתקופה זו.

ב־1 בינואר 1993 אוחד המכון עם המצפה האסטרונומי, מעבדת אורסטד והמכון הגיאופיזי. המכון החדש שהתקבל שמר על שמו, מכון נילס בוהר.

מדליית הכבוד 

מדליית הכבוד של מכון נילס בוהר נוסדה בשנת 2010 לציון 125 שנה להולדתו של נילס בוהר. המדליה מוענקת מדי שנה לחוקר מצטיין במיוחד הפועל ברוחו של נילס בוהר: "חוקר מצטיין במיוחד שעובד ברוחו של נילס בוהר: שיתוף פעולה בינלאומי וחילופי הידע". מדליית הכבוד של מכון נילס בוהר מכבדת אנשים אשר תורמים תרומה יוצאת דופן למחקר מדעי בתחומי הפיזיקה, אשר בנוסף לפיזיקה בסיסית, משתרעת על אסטרונומיה, גאופיזיקה, ביופיזיקה וננופיזיקה. מדליית הכבוד מוענקת לאנשים שקשורים במכון נילס בוהר בקריירה שלהם או שעבדו בשיתוף פעולה הדוק עם קבוצות מחקר במכון.
נילס בוהר היה אחד המדענים החשובים ביותר של המאה העשרים. בשנת 1913 פרסם את שלושת מאמריו המפורסמים על המודל האטומי. בניגוד לפיזיקה הקלאסית, הוא הניח שאלקטרונים יכולים לנוע רק במסלול מסוים וכי הם שחררו או ספגו קרינה כאשר הם עברו ממסלול למסלול אחר. התאוריות שלו יצרו מהפכה בפיזיקה.

המדליה עוצבה על ידי הפסל רייק ראבן (Rikke Raben) עבור מכון נילס בוהר בשנת 2010. המדליה עשויה מכסף במטבעה הדנית המלכותית / הבנק הלאומי. האיור הקדמי מורכב מדיוקן של נילס בוהר, האטום והכוכבים. האיור האחורי מעוצב בהשראת שני ציטוטים של בוהר, המחברים את השקפתו האתית של נילס בוהר על המחקר ואת האידיאל שלו לגבי עולם פתוח עם שיתוף חופשי בידע ושיתוף פעולה בינלאומי:
 "במה אנו בני האדם תלויים בסופו של דבר? אנו תלויים במילים שלנו. אנו תלויים בשפה. המשימה שלנו היא להעביר חוויה ורעיונות לאחרים."
 "כשמחפשים אחר הרמוניה בחיים אסור לשכוח שבדרמת הקיום אנחנו עצמנו גם שחקנים וגם צופים."

בחלק האחורי מופיעים שני ציטוטים "אחדות הידע" - כותרת הרצאה שניתנה על ידי בוהר באוניברסיטת קולומביה בשנת 1954. והציטוט "Nosce te ipsum" הוא לטיני (במקור תרגום מיוונית) ופירושו "דע את עצמך". ציטוט זה מקורו במימרה מדלפי (147 אמרות). אפוריזם שניתן על ידי פיתיה (האורקל מדלפי) וחקוקה על גבי הפורטיקו במקדש אפולו ביוון.

זוכי המדליה  
 2010 ליאו קדנוף 
 2011 אנדריי גיים
 2012 חואן איגנסיו סיראק סאסטורין 
 2013 פביולה ג'יאנוטי
 2014 ג'רום צ'אפלז
 2015 בריאן שמידט
 2016 חרארד 'ט הופט
 2017 יורגן שוקראפט
 2019 דייוויד רוברט נלסון 
 2020 פול שטיינהרדט 
 2021 ג'ון אי

ראו גם 
 אתר איגוד הפיזיקה הארופאי (באנגלית)

קישורים חיצוניים

אתרים רשמיים 
 
 אתר הפקולטה למדעים באוניברסיטת קופנהגן.(באנגלית)
 אתר המרכז הקוסמולוגי DARK .(באנגלית)
 אתר המרכז לפיזיקה יישומית Discovery. (באנגלית)
 אתר המרכז לקבלת החלטות בנושא תאי גזע StemPhys. (באנגלית)
 אתר המרכז למודלים חיים CMOL. (באנגלית)
 אתר המרכז לקרח ואקלים. (באנגלית)

אתרי מדיה ועיתונות 
 אתר ברשת החברתית פייסבוק (באנגלית)
 אתר ברשת החברתית טוויטר (באנגלית)

הערות שוליים 

דנמרק: אוניברסיטאות ומכללות
אוניברסיטת קופנהגן
קופנהגן
דנמרק: חינוך
מכוני מחקר אירופיים
מכוני מחקר פיזיקלי
נילס בוהר