מלכודת אצבעות סינית

מלכודת אצבעות סינית (ידועה גם בשם פאזל אצבעות סיני, אזיק אצבע סינית, אזיקים סיניים ושמות דומים נוספים) היא צעצוע מתיחות המשמש למתיחת ילדים ומבוגרים תמימים. מלכודת האצבעות היא חידה פשוטה אשר לוכדת את אצבעותיו של הקרבן (לעיתים קרובות האצבעות המורות) בשני קצוות גליל קטן השזור מבמבוק. התגובה הראשונית של הקרבן היא למשוך את אצבעותיו החוצה, אלא שמשיכה שכזו רק מהדקת את המלכודת. הדרך להשתחרר מהמלכודת היא על ידי דחיפת קצות המלכודת לכיוון האמצע, כך שהפתחים יגדלו וממילא ישתחררו האצבעות. גרסה חד-צדדית, שנמכרה בשם "מלכודת חברה" (Girlfriend Trap), הייתה זמינה לפחות מאז 1870, אז נקראה בשם "Mädchenfänger" (בגרמנית: לוכד נערות).

מבנה 
ההידוק של המלכודת הוא תוצאה מהמבנה של צמה גלילית סלילית (בדרך כלל דו-גידית): משיכת הצמה כולה מאריכה ומֵצֵרה אותה, על ידי צמצום הזווית בין חוטי השתי והערב בנקודות המגע ביניהם, בדומה לפעולתו של פנטוגרף, אך הדבר מקטין את ההיקף הכללי. ככל שהמלכודת נמשכת לאורכה, כך מתכווץ היקפה, והיא מתהדקת על מה שבתוכה. מבנה זהה משמש גם בתהליכים מיוחדים בתעשיית הטקסטיל, מאחז הכבלים של ויויין קלמס, מכבשי פירות ארוגים באינדונזיה ועל ידי דייגי פתיונות.

מלכודות אצבעות סיניות אינן מיועדות לשימוש כמכשירי ריסון (כגון אזיקים), שכן קרבנות חזקים של המתיחה עלולים למתוח את המלכודת מעבר לגבולותיה ולשבור את רצועות הבמבוק תוך כדי משיכה החוצה במטרה לשחרר את אצבעותיהם.

גרסאות 

וריאנט אחד למלכודת האצבעות הסינית משמש באורתופדיה: הוא מאפשר מתן לחץ אחיד לאצבעות המטופלים ובאותו הזמן מקבע את הפרקים - והיא משמשת למטרה דומה כמכשיר מתיחה. את המכשיר פותח בשנת 1870 באוסטריה, כאשר ד"ר שטיינברגר, רופא שיניים במוסד על-שם רודולף (Rudolfspital, ) בווינה, דיווח על גילוי תלמידו שְׁמָאל (Schmall), שקיבל את הרעיון להשתמש ב"לוכד הנערות" להארכת אצבעות וזרועות. העיקרון הותאם לשימוש בחדר הניתוח, וכבר בשנת 1873 כונה "צמת ההארכה של שׁמָאל" (בגרמנית, "Schmall'sches Extensionsgeflecht").

וריאנט נוסף הוא גרב הגרירה . הוא משתמש באותו עיקרון כמו מלכודת האצבעות כדי לתפוס את קצה כבל שיימשך דרך צינור או מנהרה.

השפעה תרבותית 
מלכודת האצבעות הסינית היא גם מטפורה נפוצה לבעיה שניתן להתגבר עליה על ידי הרפיה, דהיינו: יש בעיות שכדי לפתור אותן צריך לא להתאמץ יותר מדי; לדוגמה, בתרפיית קבלה ומחויבות. הצעצוע שימש בסרטים וסדרות טלוויזיה רבים, כמו:
 הסרט הקצר של סטן לורל, "Dr. Pyckle and Mr.Pryde" (1925),
 הפרק "הזיגי הקטן" בתוכנית "משפחת סימפסון" (עונה 9, פרק 18; משנת 1998),
 הפרק "פור, אבא" בתוכנית "איש משפחה" (עונה שנייה, פרק 21; משנת 2000),
 הפרק "עוגיית חוסר-מזל", בתוכנית "המעבדה של דקסטר", (עונה שנייה, פרק 31; משנת 1997),
 הפרק "מרפי השמן", בסדרה "חוקי המרפי של מילו", (עונה ראשונה, פרק 6, משנת 2017; בפרק מתגלה כי למיילו יש פוביה ממלכודות אצבעות),
 הסרט "משפחת אדמס" משנת 1991,
 הפרק "המאחז האחרון" בסדרה "מסע בין כוכבים: הדור הבא" (עונה ראשונה, פרק חמישי; משנת 1987), שבו האביזר מבלבל את קומנדר דאטה,
 הפרק "Midday Run" בסדרה ההמבורגרים של בוב (עונה חמישית, פרק תשיעי; משנת 2015).

המלכודת הופיעה גם בסדרת הספרים "גיבורי האולימפוס" של ריק ריירדן, ובמיוחד בספר "אות אתנה", שם הבדיחה משמשת מקור להומור ואף חלק מפתרון התעלומה בשיא.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

מתיחות
חידות מכניות