הרכבת הפדרלית האוסטרית

האוסטרייכישה בונדסבאנן היא הרכבת הפדרלית האוסטרית (בגרמנית: Österreichische Bundesbahnen או ÖBB, בעבר Bundesbahn Österreich או BBÖ) היא חברת הרכבות הלאומית של אוסטריה, שמפעילה גם את התחבורה המסילתית בליכטנשטיין. ÖBB מנוהלת לחלוטין על ידי ממשלת הרפובליקה של אוסטריה, שמפוצלת במספר עסקים נפרדים שהוקמו לניהול התשתית לתפעול נוסעים ושירותי העברת מטענים.

הרכבת הפדרלית האוסטרית צברה שתי תקופות נפרדות של הקיום. היא נוצרה לראשונה בשנת 1923, תחת השם Bundesbahn Österreich כיורשת הרכבת הממלכתית הקיסרית האוסטרית (kkStB), אבל שולבה לתוך הדויטשה רייכסבאן בשנים 1938–1945, במהלך האנשלוס. המצב תוקן ב-1947, תוך שימוש בשם מעט שונה Österreichische Bundesbahnen, אוסטרייכישה בונדסבאנן.

השינויים העיקריים באחרונה שנעשו ברשת הרכבות האוסטרית הם בניית תחנת הרכבת הראשית של וינה (Wien Hauptbahnhof), תחנת קוראלם, מנהרת זמרינג ומנהרת בנר המתחברת לרשת הרכבות של איטליה.

בניגוד לחברות רכבות גדולות אחרות באירופה שמציעות מדיניות ביטול גמישה, ÖBB היא היחידה שמציעה שני סוגי כרטיסים: כרטיסים לא להחלפה/להחזרה לעומת כרטיסים במחיר מלא.

היסטוריה 

 1882 – הלאמה הדרגתית של רשת הרכבות של אוסטרו הונגריה עם הקמת הרכבת הקיסרית הממלכתית האוסטרית (Kaiserlich-königliche österreichische Staatsbahnen, kkStB). עד פרוץ מלחמת העולם הראשונה, חברת הרכבת הגדולה היחידה באוסטריה שנשארה בידיים פרטיות הייתה רכבת דרום אוסטריה (Südbahn).
 1918 – לאחר התפרקותה של האימפריה האוסטרו-הונגרית לאחר מלחמת העולם הראשונה, חלק גדול מחברת kkStB נשאר בשליטת המדינה תחת השם Deutschösterreichische Staatsbahnen (DÖStB), אשר שמה הוחלף ל-Österreichische Staatsbahnen (בקיצור ÖStB) בשנת 1919.
 1923 – הקמת מיזם עצמאי מסחרי בשם Bundesbahn Österreich (אשר השתמש בקיצור BBÖ, כי ÖBB כבר היה תפוס על ידי חברת הרכבות השווייצרית Oensingen-Balsthal-Bahn). החברה השתלטה על נכסי ÖStB וחברת Südbahn, יחד עם חברות רכבות אחרות.
 1938 – האנשלוס של אוסטריה לתוך הרייך הגרמני. BBÖ מוזגה לתוך הדויטשה רייכסבאן. במהלך מלחמת העולם השנייה כ-41% מרשת הרכבות באוסטריה נהרסה.
 1947 – החברה עברה רפורמה באמצעות שינוי השם שונה במקצת ל-Österreichische Bundesbahnen בראשי התיבות ÖBB (באותו הזמן חברת הרכבות הפרטית של שווייץ אימצה את ראשי התיבות SP עבור המוצרים שלה וקרונות התעבורה בין-לאומית, לכן אוסטריה יכלה להשתמש בקיצור ÖBB) כחברה בבעלות המדינה. התשתית שלה חודשה, נערך חשמול מואץ.
 1969 – נחקק חוק חדש לרכבת הפדרלית. את ÖBB הפכה למיזם כלכלי שאינו עצמאי, הפועל כשלוחה של תוכנית התעשייה הממשלתית והמשיכה להיות תלויה בהתקציב הפדרלי.
 1992 – ÖBB הופרדה מהתלות בתקציב הפדרלי והפכה לחברה בעלת מעמד משפטי אף שהחברה היא 100% בבעלות הרפובליקה של אוסטריה. לשינוי זה היו שתי מטרות עיקריות:
 ליישר קו עם האיחוד האירופי על חוקי הכניסה של אוסטריה לאיחוד האירופי. 
 להתאים לדרישה הפיננסית להפחתת הוצאות הקופה הציבורית תוך התייעלות ושמירה על התחרותיות.
 2003 - אוסטרייכישה בונדסבאנן רוכשת את שירות אוטובוסי הדואר מרשות הדואר האוסטרית
 2004 – ÖBB אורגנה כחברת החזקות בשם ÖBB-Holding AG ובה מספר חברות בנות תפעוליות. החברה נועדה לפקח על פעילות החברות הכפופות אליה, תוך תיאום קוהרנטי וניהול גישה אסטרטגית לארגון כולו.
 1 בינואר 2005 – החברות הבנות של ÖBB-Holding AG הפכו לחברות אוטונומית ועצמאיות.
 ב-2012, ÖBB חגגה 175 שנה ל-Nordbahn, החברה הראשונה באוסטריה שסימנה את תחילת הרכבות באוסטריה. מנכ"ל ÖBB כריסטיאן קרן חנך תערוכה של החברה על שיתוף הפעולה עם הרייך השלישי, בשם "השנים המודחקות – הרכבת והנציונל-סוציאליזם באוסטריה 1938-1945". הוא כינה את התקופה הזו כ"פרק אפל בחברה שלנו, בהיסטוריה," והוסיף כי החברה צריכה לקבל את תקופה זו כחלק ממורשתה. התערוכה לאחר מכן הוצגה בבית הפרלמנט האירופי בבריסל.

מערכת הרכבות היא במידה רבה חשמלית. חשמול המערכת החל ב-1912, אך לא הגיע למצב מתקדם עד 1950. הקטר המונע בקיטור האחרון פרש משירות פעיל ב-1978.

גלריה

ראו גם 
דויטשה רייכסבאן

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

חברות אוסטריות
אוסטריה: רכבות
ליכטנשטיין
אירופה: חברות ותאגידי רכבות