וירג'יניה סאטיר

וירג'יניה סאטיר (באנגלית: Virginia Satir, 26 ביוני 1916 – 10 בספטמבר 1988) הייתה סופרת אמריקאית, עובדת סוציאלית ותרפיסטית, ידועה בעיקר בזכות עבודתה פורצת הדרך בתחום הטיפול המשפחתי השיקומי אשר הקנתה לה את הכינוי ל"אם הטיפול המשפחתי". בנוסף לכך היא ידועה בשל פיתוח מודל השינוי שנקרא על שמה (Satir Change Model). מודל זה מנתח את השלבים השונים שבהם נמצאת משפחה כאשר מתערער הסטטוס קוו בין בני המשפחה בעקבות מקור חיצוני.

ביוגרפיה 
וירג'יניה סאטיר נולדה בנייסביל שבוויסקונסין, בכורה מבין חמישה ילדים. כאשר הייתה בת חמש, סבלה מדלקת התוספתן. אמה, נוצרייה מפלג רדיקלי המאמין בתפילה כאמצעי ריפוי בלעדי, סירבה לקחת אותה לרופא, אך אביה לקח אותה לרופא בניגוד לדעת אמה. הרופאים הצליחו להציל את חייה, אך סאטיר נאלצה להישאר בבית החולים למשך מספר חודשים עקב העיכוב בטיפול.

כילדה סקרנית, סאטיר למדה לקרוא כבר בגיל שלוש. עד גיל תשע הספיקה לקרוא את כל הספרים שהיו בספריית בית ספרה.

כנהוג באזור בו גדלה שהיה דליל באוכלוסייה, בית ספרה היה מורכב מחדר אחד, ומורה אחד לימד את כל מקצועות הבסיס. עוד כילדה בת חמש החליטה שהיא תגדל להיות "חוקרת יחסי הורים-ילדים". מאוחר יותר היא הסבירה כי "אני לא ממש יודעת מה אני אחפש, אבל הבנתי שזה יתמקד במשפחות בהן אין תקשורת בני המשפחה."

בשנת 1929 עזבה משפחתה את החווה שהייתה בבעלותה במילווקי כדי לאפשר לסאטיר ללמוד בתיכון מרוחק. בשנות לימודיה בתיכון התרחש השפל הגדול. וכדי לעזור למשפחתה, היא עבדה במשרה חלקית והאיצה את לימודיה כדי שהיא תוכל לסיים מוקדם את התיכון.

בשנת 1932 היא קיבלה את תעודת הבגרות, ומיד נרשמה למכללת המורים של מדינת מילוויקי (עכשיו אוניברסיטת ויסקונסין–מילווקי). כדי לשלם עבור לימודיה היא עבדה במשרה חלקית בחנויות ובשמרטפות. סאטיר סיימה תואר ראשון בחינוך, ועבדה כמורה במשך מספר שנים.

הקריירה כתרפיסטית 

לאחר לימודי ההוראה סאטיר למדה עבודה סוציאלית באוניברסיטת שיקגו. היא סיימה את לימודיה ב-1948, אך החלה לעבוד באופן פרטי רק ב-1951. בשנת 1955 החלה לעבוד עם הארגון הפסיכיאטרי של אילנוי, ועודדה מטפלים אחרים להתמקד בטיפול במשפחות במקום בטיפול של חולים בודדים. בסוף העשור היא עברה לקליפורניה, שם היא ייסדה את המכון לחקר הנפש (Mental Research Institute-MRI) בפאלו אלטו, קליפורניה. מכון זה קיבל מענק מהמכון הלאומי לבריאות הנפש של ארצות הברית (NIMH) ב-1962, שאפשר להתחיל באופן רשמי תוכנית להכשרת מטפלים משפחתיים. סאטיר כיהנה כמנהלת תוכנית ההכשרה.

חדשנות
אחד מרעיונותיה החדשניים של סאטיר באותו הזמן היה כי חשיפת הגורם לבעיה או הצפתו היא רק לעיתים רחוקות הבעיה האמיתית, אלא הגורם המהותי אותו צריך לפתור הוא יחסו של המטופל לגורם שיצר את הבעיה, ודרך ההתמודדות שלו עם הגורם." סאטיר גם הציעה תובנות חדשניות לבעיות שערך עצמי נמוך יכול לגרום במערכות יחסים.

אחד מהרעיונות הכי מסוקרים שפיתחה סאטיר הוא רשתות חברתיות, סאטיר הקימה שני ארגונים שמטרתם לעזור לאנשים למצוא עובדי בריאות הנפש או אנשים אחרים שסבלו מבעיות דומות של ובכך לעזור להם להתמודד עם בעיותיהם. בשנת 1970 סאטיר ייסדה את ארגון "אנשים יפים" ובשנת 1977 היא ייסדה את רשת "אוונטה", אשר שונה שמה בשנת 2010 לרשת וירג'יניה סאטיר העולמית.

הערכה
סאטיר הייתה חברה בוועדת ההיגוי הבינלאומית של האגודה לטיפול משפחתי והייתה חברת הוועדה המייעצת עבור המועצה הלאומית עבור הערכה-עצמית.

בנוסף לכך סאטיר מזוהה עם מספר של דוקטורטים לשם כבוד, בכללם דוקטורט במדעי החברה אותו קיבלה מאוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

פסיכותרפיסטים אמריקאים
סופרות אמריקאיות
עובדות סוציאליות אמריקאיות
סופרים אמריקאים
פסיכותרפיסטיות אמריקאיות
בוגרות אוניברסיטת שיקגו
בוגרי אוניברסיטת שיקגו
אמריקאיות שנפטרו מסרטן הלבלב
אמריקאים שנפטרו מסרטן הלבלב
אמריקאיות שנולדו ב-1916
אמריקאים שנולדו ב-1916
אמריקאיות שנפטרו ב-1988
אמריקאים שנפטרו ב-1988