לבוא חמת

לְבוֹא חֲמָת (גם: לְבֹא חֲמָת) הוא ביטוי הנזכר רבות בתנ"ך לציון גבולה הצפוני של ארץ כנען המיועדת לעם ישראל. הדעות חלוקות האם מדובר בשם מקום או מושג מופשט.

אזכורים בתנ"ך
ראשית נזכר האתר בסיפור המרגלים: , ובהמשך נזכר האתר בתיאור גבולותיה הצפוניים של ארץ כנען: .

בספר יהושע ובספר שופטים נזכר האתר כגבול "הארץ הנשארת" שנותר לעם ישראל לכבוש: , וכן: .

בתקופת דוד המלך ושלמה המלך השתרעה ממלכת ישראל בצפונה עד לבוא חמת: , וכן: . בתקופה מאוחרת יותר מתואר כיצד ירבעם בן יואש החזיר את השליטה הישראלית עד לבוא חמת: . כמו כן, לבוא חמת נזכר כגבול ההבטחה של עם ישראל בנבואותיהם של יחזקאל ושל עמוס.

משמעות
רב תרגומי התנ"ך המסורתיים מתרגמים את "לבא" כמילה ולא כשם. רב החוקרים מסכימים לפירוש זה. לעומת זאת, ישנם חולקים הטוענים ש"לבוא" חייב להיות שם כי ה"ל" שורשית וכי הביטוי מופיע לעיתים בין שמות.

זיהוי
יש מי שמזהים את לבוא חמת עם הכפר לבווה  שבצפון בקעת הלבנון, בסמוך למוצא נהר האורונטס.

לקריאה נוספת
 אייל בן-אליהו, בין גבולות - תחומי ארץ-ישראל בתודעה היהודית בימי הבית השני ובתקופת המשנה והתלמוד, הוצאת יד יצחק בן-צבי, ירושלים התשע"ד, עמ' 35.

קישורים חיצוניים
 מאמרו של פרופ' יוחנן אהרוני באתר דעת (מכללת הרצוג)

הערות שוליים

כנען
לבנון
ניבים וביטויים תנ"כיים
אתרי המקרא