דב הלר (אמן)

דב הלר (21 באוקטובר 1937 - 8 במרץ 2018) היה אמן ישראלי יליד רומניה.

ביוגרפיה
דב הלר נולד בשנת 1937 בבוקרשט, רומניה. הוריו העפילו לארץ ישראל במרץ 1939 באניה "אסתיר". הם נאלצו להשאיר את דב בנם ברומניה, מכיוון שהתנאים באוניה לא אפשרו צירוף של ילדים למסע. פריצת מלחמת העולם השנייה ניתקה את הלר מהוריו לשנים רבות. בשנת 1949 עלה הלר לישראל וגדל בפתח תקווה. בשנת 1955 הצטרף לקיבוץ נירים. בשנת 1962 למד אמנות במכון אבני בתל אביב-יפו. בשנים 1967–1972 למד אמנות בבצלאל. בשנים 1981–1983 כיהן כמזכיר הקיבוץ. בין השנים 1973–2000 שימש כמרצה בבצלאל. בשנת 1997 ייסד במבנה הרפת הישן של הקיבוץ את "מכון - סדנת התחריט ע"ש זאב וולפגנג מאיר". יצירות הסדנה הוצגו בכל שנה בתערוכה שנפתחה ב-1 במאי.

על אף שיצירתו המוקדמת של הלר עשתה שימוש באמצעים מסורתיים כהדפס, היא הושפעה מן הזרמים האוונגרדיים שהיו פופולריים באותה עת. ביטוי לכך ניתן למצוא בפעולה שביצע במסגרת התערוכה "סדנה פתוחה", שהתקיימה במוזיאון ישראל בשנת 1975. בתערוכה זו הקים הלר דוכן ובו מכר תפוחי אדמה. הקהל הוזמן לרכוש באופן עצמאי מן התוצרת החקלאית. לצורך כך הוכנו שקיות ועליהם הכיתוב "מוזיאון ישראל ירושלים, סדנה פתוחה 1975". "רציתי שאנשים ייצאו מהמוזיאון לא רק עם 'רוח' אלא גם חומר. ביקשתי למנוע פערי תיווך", הסביר הלר בדיעבד. "מכרתי לפועלי המוזיאון את תפוחי האדמה במחיר המגדל. ראיתי בזה אקט סוציאליסטי". עבודה מושגית ידוע נוספת מן התקופה, אותה יצר עם האמן יעקב חפץ, הייתה "מפת משקעים 1983-1979", שבדקה באמצעות מגוון מדיה שונות את מעמדו של הקיבוץ.

החל מסוף שנות ה-70 של המאה ה-20 היה פעיל בקבוצת האמנים "המשותף קיבוץ". יצירותיו מן התקופה הכילו דימויים של שקתות ומאגרי מים, שהושפעו גם ממסורת הפיסול ישראלי שבעקבות יצחק דנציגר, לבין ביטויים פוליטיים. במהלך שנות ה-80 חדרו לעבודותיו מוטיבים ביוגרפיים. אלו התבטאו בעיקר בציורים ובהדפסים, שהפכו למדיום העיקרי של יצירתו. עם סדרות ההדפסים שיצר נמנים "Primăvară" (2002), "אמא אהבה קולנוע" (2006), ספר האמן "מתחבקים" (2008) ו-"תל ג`מה" (2010–2011), אותם יצר בסדנת ההדפס ירושלים וסדרת ההדפסים "שלמה המלך 1948" (2012) ו-"כנסיית הר מנור, אל באסה" (2017) שיצר במרכז גוטסמן לתחריט. בשנת חייו האחרונה עבד על סדרת חיתוכי עץ ולינול בנושא מלחמת האזרחים בספרד.

נפטר בשנת 2018, והובא למנוחות בבית העלמין של קיבוץ נירים.

גלריה

פרסים
1963 - פרס המועצה האזורית חבל מעון לאמנות
1966 - פרס מנדל פישר, קק"ל
1967-1966 - פרס עיריית באר שבע לאמנות
1972 - פרס הרמן שטרוק, בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב, ירושלים
1976 - פרס יצחק בן מנחם, הקיבוץ הארצי
1989 - פרס קרן חבצלת, הקיבוץ הארצי, השומר הצעיר
2015 - פרס קרן חבצלת, הקיבוץ הארצי, השומר הצעיר.

תערוכות יחיד

פיסול במרחב הציבורי
1984 - "הר סדום, פיסול מדברי", הר סדום
1985 - "אזור משקעים 600", חורשת סן סימון, קטמון, ירושלים
1986 - "גבים", הפארק לפיסול מדברי, מצפה רמון.
1989 - "הברוש הבוכה", דרך הפסלים - יער הנשיא
1990 - "נעה הצפרדע", גן אליעזר ילין, רחביה, ירושלים
1992 - "אסתיר", המשכן לאמנות, עין חרוד
1998 - "בוגונוויליה", גן רמז.

לקריאה נוספת
הלר, דב, עבר עלי יום קשה: מכתבים, הוצאת דקל, 2007
הלר, דב, האיש שאהב לצייר דגל אדום, הוצאה עצמית, 2016
גורדון, אירנה (עורכת), תל ג'מע, סדנת ההדפס ירושלים, ירושלים, 2011
מנור, דליה (עורכת), דב הלר: מסעות, מוזיאון הנגב לאמנות, באר שבע, 2017
עפרת, גדעון, דב הלר: 50 פרויקטים 1992-1972, בצלאל, אקדמיה לאמנות, ירושלים, 1993

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

ציירים ישראלים
אמני הדפס ישראלים
פסלים ישראלים
סגל בצלאל
נירים: אישים
אמני הקיבוץ הארצי
ישראלים ילידי רומניה
בוגרי בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב
אישים הקבורים בקיבוצים
ישראלים שנולדו ב-1937
ישראלים שנפטרו ב-2018