יחזיאל הלוי

יַחֲזִיאֵל בֶּן זְכַרְיָהוּ בֶּן בְּנָיָה בֶּן יְעִיאֵל בֶּן מַתַּנְיָה הַלֵּוִי מִן בְּנֵי אָסָף היה לוי מצאצאי אסף בן ברכיהו, מן המשוררים בבית המקדש הראשון, שהתנבא בשעת מלחמתו של יהושפט בבני עמון. נבואתו מופיעה ב.

נבואתו 
כמתואר בספר דברי הימים, נקבצו עמון, מואב ובני אדום למלחמה על ממלכת יהודה ועל מלכה יהושפט וחנו בעין גדי. יהושפט גזר תענית והתפלל בבית המקדש לישועת ה'. לאחר תפילת יהושפט, נחה "רוח ה'" (רוח נבואה) על יחזיאל שהיה במקדש כחלק מן הקהל שהתכנס לתענית ותפילה, והוא ניבא את ניצחונם של בני יהודה. בנוסף, נתנה הנבואה ליהושפט הדרכות מעשיות כיצד ינצח, דבר שאינו כל כך שכיח בנבואות בתנ"ך:

בהמשך הפרק מתואר כיצד נתקיימה הנבואה, כאשר ה' נתן את אויבי יהודה בידם כמעט ללא מאמץ מצידם, כפי שהבטיח יחזיאל: ; בני עמון ומואב ואדום קמו פתאום איש על רעהו והכו והשמידו זה את זה, כנראה מתוך חשש לבגידה, וליהושפט וכל עמו לא נותר אלא לבזוז את השלל ולהודות לה' על ישועתו הניסית.

בפרשנות
אסף, אחד מאבות אבותיו של יחזיאל, הוא מחברם של חלק ממזמורי תהלים. אחד ממזמורים אלה, מזמור פג, עוסק במלחמה של עם ישראל עם אויביו הבאים להכחידו, ובהם אדום, עמון ומואב, ותפילה לה' שישמיד אויבים אלו ויושיע את ישראל. המלבי"ם בפירושו שם מסביר שהמזמור מתייחס למלחמת יהושפט בבני אדום ועמון ומואב, ואסף כתב את המזמור כנבואה על צאצאו יחזיאל שיתנבא על ישועת ה' במלחמה זו.

ב, נאמר:

רב סעדיה גאון הביא בספר האמונות והדעות, שהנוצרים טענו שנבואת עובדיה זו מתייחסת לישו, שהוא . והשיב רס"ג על דבריהם:

הערות שוליים

אישים בספר דברי הימים
נביאים בתנ"ך
לוויים בתנ"ך