נואזאורוס

נואזאורוס (שם מדעי: Noasaurus) הוא סוג של דינוזאור טורף קטן ממשפחת הנואזאוריים שחי באזור ארגנטינה של ימינו בקרטיקון העליון לפני 70 מיליון שנה. הוא התגלה ב-1977 בידי ג'וש פרננדו בונפרטה וג'יימי אדוארטו פאוול. משמעות שמו הוא "לטאה צפון-מערב ארגנטינאית", בראשי תיבות "Noa" שהם: "Northwestern Argentina".

דינוזאור זה הגיע לאורך מטר וחצי ולמשקל קרוב ל-15 קילוגרם. הוא היה זריז ובעל זנב ארוך והיה בעל גולגולת מוארכת בעלת מבנה לסתות שדמו לאלה של קרובו המסיאקזאורוס ממדגסקר. היו לו 11 שיניים בכל צד והשיניים היו פעורות באופן בולט לקראת הקצוות. הוא היה בעל טפרים גדולים בקצוות רגליו הקדמיות.

כיום מעריכים שהיה קשור לקבוצת הצרטוזאוריה בה היו גם האבליזאוריים שמראה החוליות של שתי המשפחות דומה מאוד. בעוד בעבר סברו שהיה שייך לקבוצה אובירפטורוזאוריה, וכמה חוקרים ראו בו קרוב למגלוזאוריים.

מבנה הלסתות והטפרים החדים בזרועותיו מרמז שאולי בדומה למסיקזאורוס הוא היה אוכל דגים מתמחה שחי בגדות אגמים וביצות.

קישורים חיצוניים

בעלי חיים שתוארו ב-1980
נואזאוריים
דינוזאורים שחיו בקרטיקון עליון באמריקה הדרומית
טקסונים שתוארו בידי חוסה בונפרטה
מאובני טקסונים שתוארו ב-1980