שאלי שרופה באש

שאלי שרופה באש היא קינה שחיבר מהר"ם מרוטנבורג על שריפת התלמוד בפריז, ונאמרת בשני מנהגי אשכנז בתשעה באב כחלק מהקינות לתשעה באב. הוא נכתב בסגנון ה"ציונים" (פיוטים המחקים את סגנון הקינה ציון הלא תשאלי), ולכן הוא נאמר לקראת סוף הקינות יחד עם שאר הפיוטים מסגנון זה.

חיבור הקינה 

במשפט פריז נאלצו חכמי היהדות בצרפת באותו הדור, ובראשם רבי יחיאל מפריז ורבי משה מקוצי, להתעמת עם חכמים נוצרים, בעקבות השתדלותו של תלמידו לשעבר של רבי יחיאל מפריז, המשומד ניקולס דונין. הוויכוח נסב סביב השאלה האם התלמוד מצווה על שנאת גויים ונוצרים. התוצאה המתבקשת מה"הפסד" של היהודים בוויכוח הייתה שריפת התלמוד. ספרי התלמוד הובאו אל כיכר העירייה של פריז בעשרים עגלות (ויש מקורות המזכירים 24 עגלות), ונשרפו שם.

אירוע זה השאיר רושם קשה על בני התקופה. המהר"ם מרוטנבורג, שהיה תלמידו של רבי יחיאל מפריז, כתב על מאורע זה את הקינה שאלי שרופה באש. ניתן למצוא בשורות רבות מהקינה רמיזות למאורע. במיוחד מכוונות לכך המילים בקינה: . יהודי אשכנז נוהגים לומר קינה זאת בבוקר תשעה באב.

הקינה נשענת מבחינה ספרותית על הקינה ציון הלא תשאלי של רבי יהודה הלוי.

קישורים חיצוניים

 מיקומה של הקינה באתר אוצר החכמה
 הקינה עם ביאור מאת אהרן וקסלשטיין
 תולדות קינה אחת
 השפעת ריה"ל על המהר"ם מרוטנבורג בקינה זו

הערות שוליים

קינות לתשעה באב
שירת ימי הביניים