סועאד עאמירי

סועאד עאמירי (בערבית: سعاد العامري; נולדה בשנת 1951) היא סופרת פלסטינית, אדריכלית, ופרופסורית לארכיטקטורה באוניברסיטת ביר זית.

ביוגרפיה
הוריה של עאמירי ברחו מיפו במהלך מלחמת העצמאות ב-1948 אל עמאן שבירדן. שם נולדה וחיה עד שעזבה לביירות שבלבנון, כדי ללמוד אדריכלות באוניברסיטה האמריקנית בביירות, ובהמשך באוניברסיטת מישיגן ואוניברסיטת אדינבורו.
כשחזרה לביקור ברמאללה ב-1981, פגשה את סלים תמרי, סוציולוג מאוניברסיטת ביר זית, איתו נישאה מאוחר יותר, ונשארה.

בין השנים 1991 ל-1993 הייתה עאמירי חברה במשלחת שלום פלסטינית בוושינגטון. היא עוסקת בכמה יוזמות שלום מרכזיות של נשים פלסטיניות וישראליות.

היא מנהלת ומייסדת מרכז ריוואק (באנגלית: RIWAQ בערבית: رواق) לשימור אדריכלי, המרכז הוקם בשנת 1991 והיה הראשון מסוגו שעמל על שיקום והגנה על המורשת האדריכלית הפלסטינית.

ב-2006 מונתה עאמירי כסגנית יו"ר חבר הנאמנים של אוניברסיטת ביר זית.

מתגוררת בעיר רמאללה.

כתיבה
ספרה "קפוצ'ינו ברמאללה (רשימות מן הסגר)" (יצא שוב באנגלית בשם: Sharon and My Mother-in-Law: Ramallah Diaries) תורגם ל-19 שפות כאשר התרגום לערבית היה רב-מכר בצרפת והספר אף זכה בשנת 2004 בפרס ויארג'ו היוקרתי באיטליה יחד עם הסופרת מנואלה דבירי. הספר מבוסס על אימיילים ומכתבים של עאמירי ובו היא מתארת את חיי היומיום של האנשים סביבה בעיר מגוריה, רמאללה, המנסים לחיות את חייהם, בעיקר תחת עשרת חודשי המצור על רמאללה ב-2002. זהו סיפורם של הנשים והגברים בבית וברחוב, ולא של הלוחמים או של המנהיגים.

ספרה האחרון, גולדה ישנה פה (באנגלית: Golda slept here בהוצאת בלומסברי), המתאר מה פירוש הדבר לאבד את הבית ולא "להרגיש בבית" שוב, זכה בפרס נונו האיטלקי (2014).

ספריה
 2003 - "קפוצ'ינו ברמאללה (רשימות מן הסגר)" תרגום: רוני מאירשטיין, הוצאת בבל
 2010 - Nothing to Lose But Your Life: An 18-Hour Journey With Murad
 2010 - Menopausal Palestine: Women At The Edge
 2013 - Golda Slept Here

קישורים חיצוניים

 האתר של מרכז ריוואק לשימור אדריכלי

הערות שוליים

בוגרות אוניברסיטת אדינבורו
בוגרי אוניברסיטת אדינבורו
סופרות פלסטיניות
ילידות 1951
סגל אוניברסיטת ביר זית
רמאללה: אישים
אדריכלים פלסטינים