ז'אן דה פלורט

ז'אן דה פלורט (בצרפתית: Jean de Florette) הוא סרט דרמה צרפתי משנת 1986 בבימויו של קלוד ברי עם איב מונטן, דניאל אוטיי וז'ראר דפרדייה בתפקידים הראשיים.

התסריט נכתב על ידי קלוד ברי וז'ראר בראש והוא מבוסס על הרומן "מי הגבעות" (L'eau des Collines) של מרסל פניול משנת 1963. הרומן הארוך מחולק לשני חלקים: "ז'אן דה פלורט" ו"מאנון של המעיין" (Manon des Sources). בגלל אורך הסרט בחרו המפיקים לחלק גם אותו לשניים: "ז'אן דה פלורט" ו"מאנון". הם צולמו בו זמנית במשך כשבעה חודשים. זו הייתה אז ההפקה היקרה ביותר בצרפת והיא זכתה להצלחה מסחרית גדולה ולפרסום בצרפת ובכל העולם.

המוזיקה נכתבה על ידי המלחין הצרפתי ז'אן קלוד פטי  והוא בחר להשתמש כנעימת הנושא של הסרט בפתיחה כוחו של גורל של ג'וזפה ורדי.

הסרט צולם באתרים בפרובאנס ותיאר את חיי האיכרים שם בתחילת שנות ה-20. הצלחתו הגבירה את ההתעניינות והתיירות בפרובאנס.

השחקנית אליזבת דפרדייה  שהייתה אז אשתו של ז'ראר דפרדייה, משחקת גם בסרט בתור אשתו.

תקציר העלילה
אוגולן סובירן (דניאל אוטיי) מגיע לכפר בו גדל בפרובאנס לאחר ששירת בצבא במלחמת העולם הראשונה. הוא נפגש בדודו הרווק סזאר (איב מונטאן) אותו הוא מכנה "פאפא". סזאר רואה באוגולן כבנו ועוזר לו בייעוץ ובכסף.

אוגולן מתחיל לגדל ציפורנים אך זקוק למים כדי להגדיל את תוצרתו. סזאר מייעץ לו לקנות את הבית והשטח של פיג-בופיג שהוא יודע שיש בו מעיין סתום. כשפיג-בופיג מסרב למכור, מושך אותו סזאר מהעץ והוא נופל ומת. לאחר הלוויה מסתבר שהייתה לו אחות בשם פלורט אך היא מתה ובנה ז'אן הוא היורש החוקי של האחוזה. סזאר מראה לאוגולן את מקום המעיין והם סותמים את הנביעה במלט ומכסים באדמה.

ז'אן קדורה (ז'ראר דפרדייה) מגיע למקום עם אשתו איימי (אליזבת דפרדייה) ובתו מאנון (ארנסטין מזורובנה). ז'אן היה גובה מיסים בעיר ואשתו זמרת אופרה שקראה לבתה על שם גיבורה באופרה מאנון לסקו של פוצ'יני. אוגולן מכנה אותו "ז'אן דה פלורט" על שם אימו.

אוגולן מתחבר אליו כשכן טוב שרוצה לעזור לו אך לפי עצותיו של סזאר הוא מנסה להכשיל אותו כדי שיתיאש וימכור להם את האחוזה. לז'אן אין מושג בחקלאות והוא רוצה לגדל ארנבים לבשר וכן דלעת סינית ותירס. אנשי הכפר מלגלגים על הגיבן העירוני הזה.

בתחילה מצליח ז'אן - בחורף יורדים גשמים, הירקות מניבים והארנבים מתרבים והוא מוכר אותם בעיר, אבל בקיץ מתהפך המצב, אין מים והוא נאלץ להביא אותם ממעיין מרוחק על חמור בחום הגדול. הוא מבקש מאוגולן שישאיל לו פרד אך זה מתחמק. לבסוף מתייבשים כל הגידולים, הארנבים מתים ברעב והכסף נגמר.

ז'אן לא נשבר, סזאר מסכים להלוות לו 4.000 פרנק תמורת מישכון האחוזה. בכסף הזה קונה ז'אן פרד ומתחיל לחפור באדמה במקום מסוים כדי לגלות מעיין. החפירה קשה והוא מניח שם דינמיט כדי לפוצץ את הסלע. בעת הפיצוץ הוא לא נזהר וסלע פוגע בו והורג אותו.

כעת מסכימה האלמנה לעזוב את הכפר ולמכור את האחוזה לסזאר בניכוי החוב. סזאר ואוגולן מגיעם למקום פותחים את הסתימה ומי המעיין מתפרצים. הם לא שמים לב שמאנון הקטנה עוקבת אחריהם וכשהיא רואה את מי המעיין פורצים היא פותחת בצעקה שנשמעת לסזאר ואוגולן כצווחה של עוף דורס. כאן מסתיים החלק הראשון של הרומן של פניול. החלק השני נקרא מאנון.

פרסים
הסרט זכה בארבעה פרסי באפט"א: על הסרט, על הצילום, על הבימוי ועל שחקן המשנה (דניאל אוטיי). כן היה מועמד לפרסי באפט"א לשחקן ראשי (איב מונטאן וז'ראר דפרדייה), בימוי, איפור ועיצוב אמנותי.

הסרט זכה בארבעה פרסי סזאר: השחקן הטוב ביותר (דניאל אוטיי), הסרט, הבמאי, והתסריט הטוב ביותר.

קישורים חיצוניים

 קדימון לסרט ז'אן דה פלורט, באתר יוטיוב
נעימת הנושא של ז'אן דה פלורט, באתר יוטיוב
ז'אן דה פלורט בבלוג הקולנוע של אלי מורנו

סרטי 1986
סרטים צרפתיים
סרטים בצרפתית
סרטים מבוססי ספרים
סרטי דרמה צרפתיים
זוכי פרס באפט"א לסרט הטוב ביותר
זוכי פרס באפט"א לסרט הטוב ביותר שאינו באנגלית