מרגו קידר

מרגרט רות קידר (באנגלית: Margaret Ruth Kidder; ידועה כמרגו קידר (Margot Kidder); 17 באוקטובר 1948 – 13 במאי 2018) הייתה שחקנית ופעילה חברתית קנדית-אמריקאית. זוכת פרס אמי לבידור בפריים טיים. היא התפרסמה ב-1978 בזכות תפקידה בתור לויס ליין בסדרת סרטי סופרמן, לצד כריסטופר ריב.

קידר החלה את הקריירה שלה בשנות ה-1960 כשהופיעה בסרטים דלי תקציב קנדיים ובסדרות טלוויזיה, לפני שזכתה בתפקיד ראשי בסרט "Quackser Fortune Has a Cousin in the Bronx" (1970). לאחר מכן היא שיחקה זוג תאומות במותחן הקאלט של בריאן דה פלמה, "אחיות"  (1973), חברת אחוות סטודנטיות בסרט האימה "Black Christmas" (1974), ובת הזוג של דמות הכותרת בסרט "The Great Waldo Pepper" (1975), לצד רוברט רדפורד. הביצוע שלה את תפקיד קאתי לוץ בסרט האימה שובר הקופות "The Amityville Horror" (1979) הביא לה חשיפה נוספת במיינסטרים.

ב-1996 חוותה אפיזודת מאניה והתמוטטות עצבים מתוקשרת. הקריירה שלה דעכה בסוף שנות התשעים.

בשנת 2005 הפכה לאזרחית ארצות הברית. היא הייתה פעילה פוליטית, סביבתית ופציפיסטית.

תחילת דרכה 
קידר, אחת מחמישה ילדים, נולדה בילונייף, בטריטוריות הצפון-מערביות, בתם של ג'וסלין מרי "ג'יל" (לבית וילסון), מורה להיסטוריה, וקנדל קידר, מומחה לחומרי נפץ ומהנדס. קידר גם חייתה במהלך ילדותה בלברדור סיטי, בניופאונדלנד. אמא שלה הייתה מקולומביה הבריטית, קנדה, ואבא שלה היה מניו מקסיקו, שבארצות הברית.

קידר נולדה בילונייף בגלל עבודתו של אביה, אשר לקחה את המשפחה למגוון מקומות מרוחקים. אביה היה מנהל בחברת הטלפון של ילונייף בשנים 51–1948. קידר אמרה על ילדותה בצפון קנדה, "לא היו לנו סרטים בעיירת הכורים הקטנה הזו. כשהייתי בת 12 אמא שלי לקחה אותי לניו יורק וראיתי את "ביי ביי בירדי", עם אנשים שרים ורוקדים, וזה היה זה. ידעתי שאני חייבת להתרחק. לא היה לי מושג, אבל אני [הסתדרתי] לא רע."

קידר למדה במספר בתי ספר בצעירותה, וסיימה את לימודיה בהברגל קולג', פנימייה פרטית בטורונטו, ב-1966. יש לה אחות אחת, אנני, שהיא שחקנית קנדית ומנכ"לית המלכ"ר "People for Education", וכן שלושה אחים: ג'ון, מייקל ופיטר. קידר הייתה האחיינית של ג'נט קידר שגם היא שחקנית.

קריירה

1968-1974: התחלה 

הבכורה הקולנועית של קידר הייתה בסרט בן 49 דקות סרט שכותרתו "The Best Damn Fiddler from Calabogie to Kaladar" (1968), דרמה אשר מתרחשת בקהילת חוטבי עצים קנדית, אשר הופקה על ידי חברת Challenge for Change (אתגר לשינוי). הסרט העלילתי הראשון שלה היה בסרט האמריקאי משנת 1969, "Gaily, Gaily", קומדיה בכיכובו של בו ברידג'ס. היא הופיעה במספר סדרות דרמה של הרשת הקנדית CBC, כולל הופעות אורח בסדרות "Wojeck", "Adventures in Rainbow Country" ותפקיד קבוע-למחצה בתור כתבת צעירה בסדרה "מקווין". היא גם הייתה פאנליסטית בתוכנית "Mantrap" בה הוצגו דיונים מפרספקטיבה פמיניסטית. במהלך עונת 72–1971, היא כיכבה בתפקיד ראשי בתור הברמנית רות בסדרה Nichols, מערבון של ג'יימס גארנר, אשר שודרה ב-NBC.

בשנות ה-1960 המאוחרות קידר הייתה מבוססת בטורונטו, וב-1970 עברה לוונקובר. באותה תקופה לא הייתה בטוחה שעתידה הוא כשחקנית, ושקלה שינוי לכיוון עריכה. בינתיים, המשיכה להופיע במגוון תוכניות, ביניהן תפקיד כוכבת אורחת ב-1972 בסדרת הבלשים של ג'ורג' פפארד, "Banacek".

כעבור זמן קצר עברה קידר ללוס אנג'לס, שם לוהקה לתפקיד ראשי לצד ג'ין ויילדר בסרט "Quackser Fortune Has a Cousin in the Bronx" (1970) בתור סטודנטית באירלנד שהופכת למושא האהבה של אספן זבל סוסים עני בדבלין. לאחר הצילומים באירלנד, קידר עברה לניו יורק כדי להמשיך ללמוד משחק.

שנה לאחר מכן, היא חזרה לקליפורניה, ולוהקה בסרט הקאלט של בריאן דה פלמה "Sisters" (1973), אשר הגביר את המוניטין של הבמאי ושל השחקנית הראשית, אשר גילמה תאומות מחוברות. קידר הייתה במערכת יחסים עם דה פלמה באותו הזמן, והייתה שותפה לדירה עם כוכבת המשנה שלה בסרט, ג'ניפר סולט. היא אז כיכבה בסרט האימה "Black Christmas" ב-1974, תפקיד עבורו זכתה בפרס הסרט הקנדי לשחקנית הטובה ביותר; אחריו גילמה זונה בסרט שכתב טרנס מאליק, "The Gravy Train" (1974). היא זכתה בעוד פרס הסרט הקנדי לשחקנית הטובה ביותר על הופעתה בדרמת המלחמה "A Quiet Day in Belfast" (1974).

1975-1979: סופרמן, הכרה במיינסטרים 
בשנת 1975, קידר לוהקה לתפקיד ראשי בסרט "וולדו פפר הגדול" לצד רוברט רדפורד, היא הופיעה גם בסרטים "The Reincarnation of Peter Proud" ו-"" (1975) עם פיטר פונדה. תפקידים אשר הבטיחו את מעמדה כשחקנית ראשית. קידר נישאה לבמאי של הסרט "", תומאס מגוויין. היא הופיעה ב-9 במרץ 1975 בפרק של "American Sportsman", בו היא למדה גלישה אווירית, וקריינה. הפרק מסתיים עם גלישות סולו של קידר בין הרי הרוקי.

קידר הופיעה במרץ 1975 בגיליון של פלייבוי, שצולם בשחור-לבן על ידי דאגלס קירקלנד, עם מאמר שנכתב על ידי קידר עצמה.

לאחר הפסקה ממשחק אחרי לידת בתה ב-1976, קידר ביקש לחזור לעשות סרטים בשנות ה-1970 המאוחרות. אחרי קריאה של תפקיד לויס ליין עבור סרט גיבורי העל "סופרמן", קידר הוטסה לאנגליה על ידי ריצ'רד דונר בשביל מבחן בד. דונר בסופו של דבר ליהק את קידר בתפקיד, אשר הפך לאחד האייקוניים שלה. הסרט צולם במשך יותר משנה, ויצא לאקרנים במהלך חג המולד 1978, להצלחה מסחרית גדולה. קידר זכתה בפרס סאטורן לשחקנית הטובה ביותר על הופעתה בסרט. קידר ביטאה בפומבי את חוסר הסכמתה עם ההחלטה של המפיקים אלכסנדר סלקינד ואיליה סלקינד להחליף את ריצ'רד דונר כבמאי בסרט "סופרמן 2" (1980). דווח, כי כתוצאה מכך, התפקיד של קידר ב"סופרמן 3" (1983) צומצם לפחות מחמש דקות זמן מסך, אם כי המפיקים הכחישו זאת בראיון שנכלל בגרסת ה-DVD של הסרט. תפקידה ב"סופרמן 4" (1987) היה יותר משמעותי.

גילומה של קידר את תפקיד קאתי לוץ בסרט האימה משנת 1979 "The Amityville Horror" חיזק את מעמדה בתור אחת הגברות המובילות של הוליווד. הסרט זכה לביקורות מעורבות מהמבקרים, אך היה נחל הצלחה מסחרית מסחררת, עם הכנסות של מעל 86 מיליון דולר בארצות הברית. קידר עצמה זכתה לביקורות חיוביות על משחקה. באותה שנה, קידר אירחה פרק של תוכנית המערכונים האמריקאית "סאטרדיי נייט לייב".

1980-1999: עבודה שוטפת 
קידר המשיכה לעבוד במשך שנות ה-1980. היא הופיעה בסרטיו של פול מזורסקי "Willie & Phil" ו-"Some Kind of Hero". ביצועיה בסרט משנת 1981 "Heartaches" זכו לשבחי הביקורת ובאזז לאוסקר. כשהסרט "Trenchcoat" בו הופיעה כמיקי ריימונד, קצרנית בית משפט שהופכת לבלשית פרטית, קיבל דירוג של PG-13, הדבר הניע את חברת וולט דיסני להקים את חברת סרטי טאצ'סטון. היא הופיעה לצד ג'יימס גארנר בדרמת הפשע מעוררת המחלוקת "Glitter Dome" (1984). ב-1985, היא שיחקה בתפקיד ראשי עם טד דנסון וברט לנקסטר בסרט "Little Treasure", בו היא שיחקה חשפנית קצת מבולבלת המחפשת את ההון האבוד של אביה שודד הבנקים. ב-1986 היא נבחרה כמדבבת סדרת האנימציה היפנית "הקוסם מארץ עוץ".

הפקת תיאטרון משנת 1982 של "Bus Stop" בכיכובה של קידר בתפקיד שרי וטים מתיסון בתפקיד בו, שודר ב-HBO. בשנת 1983 קידר הפיקה וכיכבה בתפקיד אלייזה דוליטל בגרסה של "פיגמליון" עם פיטר אוטול עבור שואוטיים. היא הפיקה וכיכבה בסרט הטלוויזיה הצרפתי-קנדי התקופתי "Louisiana" (1984), כבעלת מטעים בדרום של ארצות הברית אשר חוזרת מפריז ומגלה שאיבדה את נכסיה.

ב-1988 השתתפה בתפקיד ראשי בסרט הטלוויזיה "Body of Evidence" של ערוץ CBS.

בשנת 1994 הופיעה בסרט "WindRunner" ערוץ דיסני לצד ראסל מינס וג'ייסון ויילס. באותה שנה דיבבה את דמות הברמנית בפונדק במשחק המחשב "Under a Killing Moon" של IBM.

באמצע שנות ה-1990, הקריירה שלה חוותה דעיכה, אשר יוחס להתמוטטות עצבים ציבורית שחוותה ב-1996.

2000-2018: סרטים עצמאיים ותוכניות טלוויזיה 

בשנת 2000, קידר שיחקה את תפקיד איילין קנבורו בסרט "Apocalypse III: Tribulation", סרט נוצרי העוסק באסכטולוגיה נוצרית ובחזון אחרית הימים האוונגליסטי. קידר ציין לאחר מכן שהיא לא הבינה עד שהיא הייתה על הסט שהסרט היה רציני. באותה שנה היא הופיעה בשלושה פרקים בסדרתו של פיטר בנצ'לי, "Amazon", בו גילמה אישה קנדית חולת נפש, הנחושה לשלוט בכל השבטים המקומיים.

בשנת 2001, היא שיחקה אם מתעללת של רוצח סדרתי בפרק של "חוק וסדר: מדור מיוחד". בשנת 2002, היא הופיעה לצד קריספין גלובר וונסה רדגרייב בעיבוד הקולנועי הבריטי לספר "החטא ועונשו".

קידר הופיעה אוף-ברודוויי ב"מונולוגים מהווגינה" בדצמבר 2002, ותיירה עם המופע במשך שנתיים.

קידר השתתפה בסדרת הטלוויזיה "Robson Arms", קומדיית מצבים קנדית המתרחשת בבית דירות בוונקובר.

ב-2007 לוהקה לתפקיד אמילי קראפט בסדרת הטלוויזיה "אחים ואחיות".

ב-2008 גילמה יועצת בית ספר בסרט המסתורין הלהט"בי "On the Other Hand, Death". ב-2009 גילמה את התרפיסטית של לורי סטרוד בסרט "ליל המסכות 2".

ב-2015 קידר זכתה בפרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקנית בתוכנית ילדים על הופעתה בסדרה "R.L. Stine's The Haunting Hour".

חיים אישיים 
קידר יצאה עם ראש ממשלת קנדה לשעבר פייר טרודו, הבמאים בריאן דה פלמה וסטיבן ספילברג, התסריטאי/במאי טום מנקוביץ, והשחקן/קומיקאי ריצ'רד פריור. היא נישאה והתגרשה שלוש פעמים. נישואיה הראשונים של קידר היו לסופר האמריקאי תומאס מקגוויין, להם נולדה בתה היחידה, מגי מקגוויין (נולדה ב-1976). היא הייתה נשואה לשחקן ג'ון הרד ב-1979 למשך שישה ימים בלבד, והייתה נשואה לבמאי הצרפתי פיליפ דה ברוקה מ-1983 עד 1984. לאחר גירושיה מדה ברוקה, היא אמרה שהיא מעדיפה את חברתם של הכלבים שלה. לקידר נולדו שני נכדים מנישואיה של בתה מגי לסופר וולטר קרן.

היא שמרה על חברות קרובה עם הכוכב השותף מהסרט "סופרמן", כריסטופר ריב, שנמשכה מ-1978 עד מותו בשנת 2004. "כשאת קשורה למישהו שתלוי מהתקרה במשך חודשים, יש נטייה שתתקרבו", בראיון עימה אמרה קידר ל-CBS. "הוא היה כל כך משמעותי בחיים שלי. הוא היה מסובך, חכם, מאוד חכם, הוא ידע שהוא עשה משהו משמעותי. הוא היה מאוד מודע לכך ומאוד שמח בכך." קידר ציינה בריאיון ל-"TV Guide" שהיא אתאיסטית.

בעיות בריאות 
בדצמבר 1990, קידר נפצעה קשה בתאונת דרכים שהשאירה אותה משותקת חלקית, ומרותקת לכיסא גלגלים. היא לא יכלה לעבוד במשך שנתיים, דבר שגרם לה קשיים כספיים.
היא אובחנה עם הפרעה דו-קוטבית, אשר היה הגורם לאפיזודה מאנית מתוקשרת שהיא חוותה באפריל 1996. באותה העת, קידר עבדה על האוטוביוגרפיה שלה, והמחשב שלה נדבק בוירוס, מה שגרם לו לקרוס והיא איבדה שלוש שנים של טיוטות. קידר טסה ללוס אנג'לס כדי להביא את המחשב לבדיקת חברת שחזור נתונים, אשר בסופו של דבר לא הצליחו לשחזר את הקבצים. היא נכנסה למצב מאני ונעלמה למשך ארבעה ימים. היא נמצאה בחצר אחורית של בית פרטי, ונלקחה על ידי משטרת לוס אנג'לס לבית החולים כשהיא במצב של מצוקה, וציפויי השיניים שלה נפלו כשהוכתה במהלך ניסיון אונס. אחרי טיפול ראשוני בבית החולים היא אושפזה במוסד פסיכיאטרי. ב-2007, קידר, דיווחה כי לא הייתה לה אפיזודה מאנית מזה 11 שנים, וזקפה זאת לזכותה של הרפואה האורתו-מולקולרית בה טופלה (סוג של רפואה אלטרנטיבית מבוססת תזונה ותוספי תזונה).

אקטיביזם פוליטי 
קידר תמכה במספר רב של מטרות דמוקרטיות וליברליות לאורך הקריירה שלה. היא אמרה שהעניין שלה נולד בזכות שיחות פוליטיות עם ההורים שלה במהלך הילדות שלה; אמא שלה הייתה קנדית עם נטיות סוציאליסטית, בעוד אביה היה במקור מארצות הברית, והיה שמרן רפובליקני.

היא הייתה תומכת פעילה במסע של ג'סי ג'קסון לזכות במועמדות של המפלגה הדמוקרטית ב-1984 הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1984. בתחילת שנות ה-1990, במהלך מלחמת המפרץ, קידר תויגה כ"בגדד בטי", כינוי גנאי לנשים שהתנגדו למלחמה, והיא נחשפה בשל כך למספר מקרים של בריונות אישית ובכתב. בתגובה, היא כתבה מאמר שם "וידויים של בגדד בטי'", שהיה מנוסח כמכתב לאמה, ואשר פורסם בכתב העת The Nation, בו קידר הגיבה בהסברים לגבי טענותיה בדבר המלחמה.

מאז נובמבר 2009, קידר הייתה הרכזת של ארגון "דמוקרטים פרוגרסיביים באמריקה" במונטנה. ב-23 באוגוסט 2011, קידר, טנטו קרדינל, ועשרות אחרים נעצרו בזמן מחאה בוושינגטון נגד הארכת קו צינור קיסטון. ב-2012, היא הופיעה בסרטון נגד פראקינג, והיא גם קידמה אימוץ מדיניות אנרגיה בת קיימא. על זה קידר אמרה: "הדבר הראשון שאנשים צריכים להתחיל להבין, בניגוד לפרסום שמאכילים אותנו חברות נפט וגז, זה שסביבתנות ויציבות כלכליות יציבות הולכים יד ביד בכל ראייה ארוכת טווח".

ב-22 באוגוסט 2015, קידר אירחה ערב התרמה למען המועמד ברני סנדרס בבילינגס, מונטנה.

החל משנת 2009 קידר כתבה מאמרים במגזין השמאלני המקוון "קאונטרפאנץ'".

מותה 
קידר מתה בשנתה ב-13 במאי 2018, בביתה בליווינגסטון, מונטנה, בגיל 69. ממנת יתר של אלכוהול וסמים.

DC קומיקס פרסמו בחשבון הטוויטר שלהם: "תודה לך על היותך הלויס ליין עמה רבים מאיתנו גדלנו. נוחי בשלום, מרגו קידר".

פילמוגרפיה

סרטים

טלוויזיה

קישורים חיצוניים 

 

 
 מרגו קידר, במסד הנתונים Internet Off-Broadway Database
 מאמר: From paranoid delusions to orthomolecular medicine
 מרגו קידר באנציקלופדיית הקולנוע הקנדי

הערות שוליים 

שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
שחקניות קולנוע וטלוויזיה קנדיות
מפיקי טלוויזיה אמריקאים
מדבבות אמריקאיות
מדבבות קנדיות
זוכי פרס אמי לבידור בשעות היום
פעילים למען זכויות להט"ב בארצות הברית
אמריקאים ממוצא ולשי
פעילות איכות הסביבה קנדיות
פעילות איכות הסביבה אמריקאיות
אתאיסטיות אמריקאיות
אתאיסטים אמריקאים
אתאיסטיות קנדיות
אמריקאיות ממוצא אנגלי
מתאבדות אמריקאיות
מהגרות מקנדה לארצות הברית
מתאבדים אמריקאים
אמריקאיות שנולדו ב-1948
אמריקאים שנולדו ב-1948
אמריקאיות שנפטרו ב-2018
אמריקאים שנפטרו ב-2018
זוכות פרס סאטורן לשחקנית ראשית בקולנוע