בצדק תשפוט עמיתך

בְּצֶדֶק תִּשְׁפֹּט עֲמִיתֶךָ היא מצוות עשה מתוך תרי"ג מצוות, לפיה הדיין חייב לשפוט בצדק וביושר, ולא להטות את הדין משיקולים שונים. צד נוסף של המצווה מצריך לדון לכף זכות אדם שעושה מעשים חשודים, אמנם נחלקו לגבי תוקף ציווי זה.

דיני המצווה
מקור המצווה בפסוק: {{ציטוטון|לֹא-תַעֲשׂוּ עָוֶל בַּמִּשְׁפָּט לֹא-תִשָּׂא פְנֵי-דָל וְלֹא תֶהְדַּר פְּנֵי גָדוֹל בְּצֶדֶק תִּשְׁפֹּט עֲמִיתֶךָ}}.

וכן למדו חכמים שחובה על הדיינים להשוות את שני בעלי הדין בכל דבר שלא יהא אחד מאריך בדיבורו ולאחד יאמרו לו קצר דברך, שלא יסביר הדיין פנים לאחד וידבר אליו רכות, ולאחר ירע פנים וידבר אליו קשות. ואם אחד לבוש בגדים מכובדים והשני בגדים בזויים על הדיינים לומר למכובד או הלבישו כמותך או לבוש כמוהו. וכן שלא יהיו בעלי הדינים אחד יושב ואחד עומד אלא שניהם עומדים או שניהם יושבים..

לדון לכף זכות
עוד דרשו חכמים שכוונת הפסוק לכלול גם את החובה על כל אדם לשפוט כל מעשה של אדם אחר בפרשנות חיובית, כנאמר במשנה: "הוי דן את כל האדם לכף זכות". וניתנו מספר טעמים למצוה זו א. כדי להימנע משנאת חינם, ב. כדי שלא יחסר לו במצוות ואהבת לרעך כמוך,  ג'''. שעל ידי שידון את חברו לכף זכות ימנע מלחטוא שלא ירצה להיות חוטא יחיד במקום שכולם צדיקים בעיניו.

נחלקו הראשונים האם זו חובה או מידת חסידות בספר החינוך כתב שזו חובה, וכן כתב בספר המצוות, אך הרמב"ם בפירושו למשנה ובמשנה תורה כתב שהיא מידת חסידות שאינה חובה. 

והפליגו חכמים בשכרו של הדן לכף זכות שאוכל פירותיהן בעולם הזה והקרן קיימת לו לעולם הבא, ודנים אותו מן השמים לזכות. וכתב בספר של"ה "כל אדם ירגיל עצמו במדה זו לדון חבירו לכף זכות בכל מה שאפשר אפילו בדרך רחוק שבנוסף על זה שמסלק קטטה ונותן שלום בארץ, מרבה כבוד שמים, והקדוש ברוך הוא חפץ מאוד בזה, ולא רק שדנים אותו למעלה לכף זכות אלא אף בעולם הזה הקדוש ברוך הוא מראה לו חיבה יתרה".

במשפט העברי ביסס השופט חיים כהן, על פסוק זה ועל הפרשנות שניתנה לו, את הכלל המשפטי בדבר חזקת החפות מפשע.

קישורים חיצוניים 

 בצדק תשפוט עמיתך – הוי דן את חברך לכף זכות, הרב אליעזר מלמד, באתר פניני הלכה.

הערות שוליים 

תרי"ג מצוות
הלכה
מצוות שבין אדם לחברו
מצוות עשה
פרשת קדושים
מניין מצוות שמירת הלשון לפי החפץ חיים
משפט עברי: סדרי הדין