חתול בר אירופי

חתול בר אירופי (שם מדעי: Felis silvestris silvestris) הוא תת-מין של המין חתול הבר. הוא נפוץ ביערות במערב אירופה, דרום אירופה, מרכז אירופה ומזרח אירופה ועד להרי הקווקז. תת-המין נכחד מקומית בסקנדינביה, אנגליה ובוויילס.

בצרפת ובאיטליה, חתולי בר אירופיים הם בעיקר פעילי לילה, אבל גם פעילים בשעות היום אם הם אינם מופרעים בידי פעילות אנושית.

מאפיינים 
חתול בר אירופי הוא גדול ועבה בהרבה מחתול בית, יש לו פרווה ארוכה יותר וגם זנב קצר יותר, לא מחודד ועבה. פרוותו מפוספסת ועל גבו פסים כהים. זכר ממוצע שוקל כ-5 ק"ג עד 8 ק"ג, ונקבה שוקלת בממוצע 3.5 ק"ג. משקלם משתנה בהתאם לעונה עד כ-2.5 ק"ג.

זכרים גדולים בספרד מגיעים לאורך של עד כ-65 ס"מ, זנבם מגיע לכ-34.5 ס"מ ומשקלם עד ל-7.5 ק"ג. בנוסף, הפסים שעל הפרווה שלהם פחות מפוזרים, שינהם גדולות יותר יחסית, והם ניזונים יותר מארנבים מאשר חתולי בר מצפון לדורו-אברו, אשר תלויים יותר במכרסמים קטנים.

מכיוון שחתולי בר אירופים וחתולי בית יכולים להתרבות ביניהם, קשה להבדיל את חתול הבר האירופי מחתולי כלאיים מפוספסים אחרים כראוי רק על בסיס צורתם החיצונית.

תפוצה ומרחב מחיה 
חתולי בר אירופים חיים בעיקר ביערות רחבי-עלים ויערות מעורבים. הם נמנעים באופן מובהק מאזורים חקלאיים ומיישובים. האוכלוסייה הצפונית ביותר נמצאת בצפון מזרח סקוטלנד.
ישנן שתי אוכלוסיות מנותקות ולא קשורות אחת לשנייה בצרפת. אחת בארדנים בצפון-מזרח המדינה המשתרעת עד לוקסמבורג, גרמניה ובלגיה. האוכלוסייה השנייה בדרום צרפת עשויה להיות מחוברת דרך הרי הפירנאים לאוכלוסיות בספרד ופורטוגל.
בגרמניה, הריין מהווה מעין מחסום גדול בין האוכלוסייה הנמצאת בהרי אייפל ובהרי הונסרוק הנמצאים בצד המערבי של הנהר ושל האוכלוסיות שנמצאות בצד המזרחי של הנהר.
האוכלוסייה הפולנית בהרי הקרפטים משתרעת לצפון סלובקיה ולמערב אוקראינה.
בשווייץ, חתולי בר קיימים בהרי היורה.
שלוש אוכלוסיות מפוצלות מתקיימות באיטליה – אחת בחלקה המרכזי של איטליה, השנייה בחלקה הדרומי של איטליה והשלישית במזרח הרי האלפים שעשויה להיות מחוברת לאוכלוסיות בסלובניה וקרואטיה. האוכלוסייה בסיציליה היא האוכלוסייה המבודדת היחידה בים התיכון שלא יובאה לשם ונחשבת לאזור תפוצתה הטבעי.

סכנות 
ברוב מדינות אירופה, אירופה חתולי בר הפכו לנדירים. למרות היותם מוגנים מבחינה חוקית, הם עדיין נורים פעמים רבות על ידי אנשים שמבלבלים אותם עם חתולי רחוב. באזור היילנדס בסקוטלנד, שבו הייתה אוכלוסייה משוערת של כ-400 פריטים בטבע בשנת 2004, התרבות עם חתולי רחוב היא איום משמעותי לשמירה על מאפייני אוכלוסיית חתולי הבר. האוכלוסייה הגדולה ביותר של חתולי בר נמצאת בספרד ופורטוגל אך גם אוכלוסייה זו נמצאת בסכנה מהתרבות עם חתולי רחוב וממחסור של מרחב מחיה. בשנת 1990, האוכלוסייה המזרחית ביותר שבאוקראינה, מולדובה והקווקז הייתה מאוימת עקב הריסתם של יערות רחבי-עלים, שגרמה לצמצום תפוצתם. רק פריטים בודדים קיימים כיום באזורים מוגנים.

בשבי 
למרות היותו קשור באופן קרוב לחתול הבית, חתולי בר ידועים בהיותם בלתי אפשריים לגידול בתנאים ביתיים כחיות מחמד. חוקרת הטבע פרנסס פיט כתבה: "היה זמן שבו לא האמנתי לכך... האופטימיות שלי התפוגגה" על ניסיונה לגדל חתול בר בשבי אותו כינתה בשם בילזבוב.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
טקסונים שתוארו בידי יוהאן כריסטיאן דניאל פון שרבר
בעלי חיים שתוארו ב-1777
חתולים קטנים
הממלכה המאוחדת: יונקים
איטליה: יונקים
אוסטריה: יונקים
שווייץ: יונקים
נורווגיה: יונקים
ליכטנשטיין: יונקים