לואיג'י אינאודי

לואיג'י נומה לורנזו אינאודי (באיטלקית Luigi Numa Lorenzo Einaudi, נולד ב-24 במרץ 1874, נפטר ב-30 באוקטובר 1961) היה פוליטיקאי וכלכלן איטלקי, ששימש כנשיא איטליה השני לאחר סיום מלחמת העולם השנייה.

נולד בשנת 1874 בצפון מערב איטליה. את לימודיו האקדמיים עשה בטורינו שם פגש את קרלו רוסלי האקטיביסט האנטי פאשיסט. שם גם גיבש לעצמו השקפת חיים סוציאליסטית. בשנת 1895 סיים את לימודי המשפטים, ובהמשך הפך לפרופסור באוניברסיטת מילאנו.

מתחילת המאה ה-20 החל לנטות לצד השמרני של המפה הפוליטית. בשנת 1919 מונה לחבר בסנאט של הרפובליקה. באותן השנים החל לעבוד גם כעיתונאי עבור העיתונים בנפוצים לה סטמפה וקוריירה דלה סרה. כאנטי-פשיסט, היה בין החותמים על מניפסט האינטלקטואלים האנטי-פשיסטים (1 במאי 1925) והפסיק לעבוד עם העיתונות תחת המשטר הפשיסטי החל משנת 1926 חזר לעבוד עם "קוריירה דלה סרה" לאחר נפילתו של בניטו מוסוליני בשנת 1943. לאחר הסכם שביתת הנשק עם איטליה שנחתמו ב-8 בספטמבר באותה השנה, ברח לשווייץ וחזר לאיטליה בשנת 1944.

היה מושל בנק איטליה מ-5 בינואר 1945 ועד 11 במאי 1948. בשנת 1947 התמנה גם לשר האוצר של איטליה, ושימש בתפקיד זה עד מאי 1948. בחודש זה נבחר לנשיא איטליה. לאחר שסיים כהונה בת שבע שנים בשנת 1955, הפך לסנאטור לכל החיים. תמך ברעיון הפדרליזם האירופי.

נפטר ברומא בשנת 1961. בנו, ג'וליו היה מהבולטים במוציאים לאור באיטליה. נכדו הוא המוזיקאי לודוביקו אינאודי.

קישורים חיצוניים

 
 

נשיאי איטליה
ראשי ממשלת איטליה
שרי האוצר של איטליה
ראשי בנקים מרכזיים
היסטוריונים כלכליים
כלכלנים איטלקים
חברי הסנאט של איטליה
בוגרי אוניברסיטת בוקוני
איטלקים שנולדו ב-1874
איטלקים שנפטרו ב-1961