המנהיג העליון של קוריאה הצפונית

המנהיג העליון של קוריאה הצפונית הוא שליט הרפובליקה הדמוקרטית העממית של קוריאה ובעל המשרה הרמה ביותר במדינה.

מאז דצמבר 2011 המנהיג העליון הוא קים ג'ונג-און.

היסטוריה
בסוף מלחמת העולם השנייה, ברית המועצות כבשה את חציו הצפוני של חצי האי הקוריאני ובשנת 1946 הקימה את הוועדה העממית הזמנית בראשות קים איל-סונג. ב-9 בספטמבר 1948, הרפובליקה הדמוקרטית העממית של קוריאה הוכרזה בראשות אותו קים איל-סונג.

המנהיגים העליונים היו קים איל-סונג, בנו קים ג'ונג-איל ונכדו קים ג'ונג-און. בתפקיד זה הם לא החזיקו בתואר נשיא, אך כולם היו מנהיגי מפלגת הפועלים של קוריאה — כאשר ראש המפלגה כונה יו"ר החל מ-1948 עד 1966, מזכ"ל משנת 1966 עד שנת 2011, המזכיר הראשון מ-2011 עד 2016, ולבסוף יו"ר שוב מאז 2016.

מ-1948 ועד 1972, תפקיד ראש המדינה, היה יו"ר הוועדה המתמדת של אספת העם העליונה. בשנת 1972, החוקה תוקנה כדי ליצור את תפקיד הנשיאות. קים איל-סונג, שימש כראש ממשלת קוריאה הצפונית מאז הקמת הרפובליקה והוא מבחר על ידי צירי האספה פה אחד לתפקיד נשיא קוריאה הצפונית ב-28 בדצמבר והוא החזיק במשרה עד מותו ב-8 ביולי 1994, כאשר הוא הוכרז ל"נשיא הנצחי של הרפובליקה". מאז, תפקידי ראש המדינה, מצויים בידי נשיאות האספה.

לאחר מותו של קים איל-סונג, בנו קים ג'ונג-איל קיבל בירושה מאביו שליטה מוחלטת על המדינה. אף שהוא היה היורש המיועד, לפחות מאז 1991, לקח לו שלוש שנים באופן מלא לבסס את כוחו. הוא נבחר למזכיר הכללי של המפלגה ב-1997 והוא נבחר ליו"ר ועדת ההגנה הלאומית בשנת 1998. במהלך שלטונו, הוא החזיק בשלל תפקידים. הוא שלט במדינה עד מותו ב-17 בדצמבר 2011 והוחלף על ידי בנו, קים ג'ונג-און, שנחשף כאחראי על המדינה מאז מותו של אביו והוכתר למנהיג העליון בעת ישיבה צבאית בהלווייתו של קים ג'ונג איל ב-29 בדצמבר 2011.

הממשלה בראשותו ראש הממשלה, נקראה בעבר נקרא מועצת האדמיניסטרציה.

מוסדות אחרים חשובים כוללים את האספה, אשר ישיבותיה מתנהלות בראשותו של ומאז 1993, יו"ר ועדת ההגנה הלאומית שהוחלפה בשנת 2016 בוועדה לענייני המדינה – אשר אחראית לפיקוד העליון של הכוחות המזוינים העממיים.

בעוד שתי המפלגות האחרות, המפלגה הסוציאל-דמוקרטית ותנועת "החברים הצעירים לדרך הנצחית" קיימות להלכה, בפועל רק מפלגת הפועלים מחזיקה בעמדות הכוח ברמה הלאומית. המפלגות האחרות, וכן כל הארגונים האחרים, כפופים לגמרי למפלגת השלטון. הם קיימים אך ורק כדי לשמור על מראה של חברה פלורליסטית. כמעט שום דבר לא מוזכר אודות המפלגות הקטנות, למעט שמות המנהיגים הנוכחים.

מאז 1997, יו"ר האספה העליונה, ראש הממשלה, ראש ועדת ההגנה הלאומית מייצגים רשמית את הרשות המבצעת. יו"ר האספה מנהל את ענייני החוץ ומקבל את כתהי האמנה של השגרירים הזרים, ראש הממשלה מנהל את מדיניות הפנים ויו"ר ועדת ההגנה הלאומית מפקד על הכוחות המזוינים. בפועל, עם זאת, הכוח האמיתי נמצא בידי ראש האספה העליונה (אשר גם עומד בראש מפלגת השלטון), והוא מוגדר חוקתית בתור "המשרה הגבוהה ביותר במדינה."

המנהיג העליון 
החוקה מזהה את תואר תפקיד "המנהיג העליון" מאז 2009, כאשר יו"ר ועדת ההגנה הלאומית באופן רשמי הוגדר בתור "המנהיג העליון של הרפובליקה הדמוקרטית העממית של קוריאה" ב-2012, תפקיד היו"ר הוחלף על ידי תפקיד "היושב ראש הראשון." אם כי ב-2016 שונה שוב ליו"ר.

 דורות המנהיגות

 משרות מודגשות מתייחס למשרה הגבוהה ביותר במפלגה.

מנהיגי מפלגת הפועלים 

קים ג'ונג-איל מת ב-17 בדצמבר 2011, אבל מאז מותו עדיין נודע בתואר "המזכיר הכללי הנצחי". לכן בנו ויורשו כמנהיג, קים ג'ונג-און, לא נושא במשרת המזכיר הכללי.

ראשי המדינה 

קים איל-סונג מת ב-8 ביולי 1994, אבל מאז נושא בתואר בשם "נשיא הרפובליקה הנצחי". לכן בנו ויורשו קים ג'ונג-איל, לא נשא במשרת הנשיא, כך הפך המנוח דה יורה לראש המדינה.

ראשי הממשלה

ראשי הפרלמנט

ראשי הצבא 

קים ג'ונג-איל מת ב-17 בדצמבר 2011, אבל מאז מותו נושא בתואר "יו"ר ועדת ההגנה הלאומית הנצחי". לכן בנו ויורשו קים ג' ונג-און, נשא בתואר "היו"ר הראשון".

ראו גם 
 פוליטיקה של קוריאה הצפונית
 מערכת המשפט בקוריאה הצפונית
 הנשיא הנצחי של הרפובליקה
 פיהרר
 קאודיו
 המנהיג העליון של איראן
 טוטליטריזם
 דיקטטורה
 נשיא קוריאה הדרומית

קישורים חיצוניים 
 אתר מדינאי העולם — קוריאה הצפונית

הערות שוליים

קוריאה הצפונית: פוליטיקה