יחסי ארצות הברית–מלזיה

יחסי ארצות הברית–מלזיה הם היחסים הדו-צדדיים הרשמיים, הפוליטיים, השיתופיים והמדיניים שבין ארצות הברית של אמריקה לבין מלזיה.

על פי סקרי דעת האזרחים בעולם שנערכו בשנת 2007, רק 27% מהמלזים רואים את ארצות הברית באופן חיובי, ככל הנראה בשל אי שביעות רצון ממדיניות החוץ של ארצות הברית נגד מדינות אסלאמיות אחרות.
עם זאת, נכון לשנת 2013, 55% ממלזיה ראו את ארצות הברית בחיוביות, אלא שהנתון חווה ירידה קלה ל-51% בשנת 2014. על פי אותו סקר שנערך ב-2014, 54% מהמלזים ענו כי הם בטוחים כי נשיא ארצות הברית לשעבר, ברק אובמה, יעשה את הדבר הנכון בעניינים בינלאומיים,
ולפי דוח המנהיגות הגלובלית של ארצות הברית לשנת 2012, 34% ממלזיה תמכו ההנהגה האמריקנית, עם 31% הסתייגויות ו-35% שאינם היו בטוחים.

טבלת השוואה

היסטוריה 
היחסים הפוליטיים בין המדינות נעשו מתוחים תחת שלטונו של מאהאטיר מוחמד. טון ד"ר מהאטיר שלט בין השנים 1981–2003 והיה ביקורתי כלפי מדיניות החוץ של ארצות הברית, ובמיוחד על מדיניות החוץ של ממשל ג'ורג ווקר בוש. 
אף על פי כן, היחסים הדיפלומטיים בין שני העמים לא מנעו מארצות הברית מלהיות אחת משותפות הסחר הגדולות ביותר למלזיה בתקופת כהונתו של טון ד"ר מהטיר. ארצות הברית הייתה, ועודנה אחת משותפות הסחר הגדולות ביותר למלזיה, ונחשבה באופן מסורתי לבעלת הברית הקרובה ביותר של מלזיה.

ב-2002 הוקמה מועצת הידידות של מלזיה-ארצות הברית כדי לחזק את הידידות בין ממשלת מלזיה לבין ממשלת ארצות הברית. 
דטוק אמין מוחמד נור, יו"ר השותפות הבינלאומית הרב-צדדית נגד האיומים הקיברנטיים (IMPACT), מונה למזכיר הכללי של המועצה. 
המועצה ממוקמת בוושינגטון די.סי וממומנת על ידי חברות מלזיות מובילות המציעות ייעוץ בנושאים הקשורים ליחסים בין שתי המדינות.

היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות התחממו תחת הנהגתו של ראש הממשלה, נג'יב טון רזאק. הדבר הוביל לביקורו הרשמי של נשיא ארצות הברית ברק אובמה במלזיה באפריל 2014, הביקור הראשון של נשיא ארצות הברית מאז 1966. הנשיא אובמה וראש הממשלה נג'יב פרסמו הצהרה משותפת, שבין היתר העלתה את היחסים בין ארצות הברית למלזיה לשותפות כוללת.

כיום, מלזיה וארצות הברית ממשיכות ליהנות מיחסים חמים. ראש הממשלה נג'יב רזאק ונשיא ארצות הברית לשעבר ברק אובמה ידועים כחברים קרובים בערב חג המולד 2014, שני המנהיגים שיחקו יחד גולף בביתו של אובמה בהוואי.

מסחר והשקעות 
ארצות הברית היא המשקיעה הזרה הגדול ביותר במלזיה. בעוד שהנתונים הממלאים את מלוא טווח ההשקעות הזרות (כולל נפט וגז) אינם זמינים, חברות אמריקניות פעילות במיוחד בתחום האנרגיה, האלקטרוניקה והייצור ומעסיקות קרוב ל-200 אלף עובדים מלזים. הערך המצטבר של ההשקעה הפרטית בארצות הברית במגזר התעשייה במלזיה הוא כ-15 מיליארד דולר.

בשנות ה-70, החברות האמריקניות, כולל אגילנט AMD, פיירצ'יילד סמיקונדקטור, פריסקייל, אינטל, טקסס אינסטרומנטס ו-ווסטרן דיגיטל, עמדו בראש תחום האלקטרוניקה המלזי, שמייצר מדי שנה מיליארדי דולרים של ציוד לרשתות האספקה העולמיות.
חברות נפט וגז מרכזיות בארצות הברית, ביניהן אקסון מוביל, קונוקו פיליפס, הס ומרפי, השקיעו מיליארדי דולרים בפיתוח משאבי האנרגיה של מלזיה. 
המשקיעים האמריקאים האחרונים כוללים את הרשי, קלוג, בוס ודארדן.

ההשקעה המלזית בארצות הברית היא קטנה אך הולכת וגדלה, במיוחד בתחום הפנאי, המשחקים והביוטכנולוגיה. 
חברות מלזיות משמעותיות הפועלות בארצות הברית כוללות את Genting's Resort World Casino ו-MOL Global.

ארצות הברית היא שותפת הסחר הרביעית בגודלה במלזיה ומלזיה היא שותפת הסחר ה-22 הגדולה ביותר של הסחר השנתי בארצות הברית בסחורות ובשירותים בשנת 2013 והסחר הכללי הסתכם ב-44 מיליארד דולר. 
ארצות הברית ומלזיה פתחו במשא ומתן על הסכם הסחר החופשי הדו-צדדי ביוני 2005, אך לא חתמו על ההסכם לאחר שמונה סבבים של שיחות.

בשנת 2010 הצטרפה מלזיה לארצות הברית, אוסטרליה, ברוניי, קנדה, צ'ילה, מקסיקו, ניו זילנד, פרו, סינגפור ווייטנאם במשא ומתן על שותפות הטרנס-פסיפית (TPP) (יפן הצטרפה למשא ומתן ב-2013). 
הסכם זה מבקש להרחיב את הגישה לשוק, לחזק את הגנות הקניין הרוחני ולתמוך בסטנדרטים גבוהים של עבודה וסביבה תוך טיפוח אינטגרציה כלכלית גבוהה יותר בקרב המשתתפים.
אולם, מאז חתימת ההסכם כבר עזבה ארצות הברית את TPP.

שיתוף פעולה ביטחוני 

ארצות הברית ומלזיה נהנות משיתוף פעולה ביטחוני חזק. 
מלזיה מארחת את המרכז האזורי של דרום מזרח אסיה למלחמה בטרור (SEARCCT), שבו יותר מ-2000 פקידים ממדינות שונות קיבלו הכשרה.
ארצות הברית היא בין המדינות הזרות ששיתפו פעולה עם המרכז בביצוע ובניית תוכניות.
ארצות הברית ומלזיה חולקות יחסים צבאיים חזקים עם חילופים רבים, אימונים, תרגילים משותפים וביקורים.

מרכז השלום של מלזיה מספק הכשרה לכוחות ממלזיה ולשומרי שלום אחרים, טרם הפריסה במשימות של האו"ם.
באמצעות יוזמת מבצע השלום העולמי, ארצות הברית תמכה במרכז מלזיה לשמירת השלום.

מהלך ביקורו של הנשיא אובמה באפריל 2014, הצטרפה מלזיה ליוזמת אבטחת הנשק הגרעיני.

ביקורים מדרג גבוה 

ראש הממשלה נג'יב רזאק והנשיא ברק אובמה נפגשו בערב מפגש הביטחון הגרעיני בוושינגטון ב-12 באפריל 2010.
מפגש זה נחשב על ידי רבים כשיפור משמעותי ביחסים בין ארצות הברית למלזיה.
במהלך שיחתם, ביקש אובמה סיוע נוסף ממלזיה לבלום את התפוצה הגרעינית אובמה תיאר כאיום הגדול ביותר על ביטחון העולם.
בחודש יוני 2009 נג'יב ואובמה דנו בטלפון על נושא המשבר הפיננסי העולמי, סוגיות נוספות אודות הפצת נשק גרעיני ושני מלזים אשר שנעצרו בגואנטנמו. 
במהלך המפגש הדגיש נג'יב כי מלזיה תומכת רק בתוכניות הגרעין המיועדות למטרות שלום. נוכחותו של נג'יב במפגש הייתה חלק מביקור רשמי של שבוע בארצות הברית.

ב-21 באוקטובר 2013, מזכיר המדינה, ג'ון קרי ומזכירת המסחר פני פריצקר ביקרו בקואלה לומפור להשתתף במפגש היזמות העולמית. המזכיר קרי ביקר במלזיה שוב מה-4 עד ל-6 באוגוסט 2015 על מנת להשתתף במפגש האזורי של ASEAN.

ב-26 באפריל 2014, הנשיא ברק אובמה ביקר במלזיה. 
הוא הנשיא השני של ארצות הברית אשר ביקר במלזיה מאז לינדון ג'ונסון בשנת 1966.

להלן דיפלומטים ופוליטיקאים אמריקנים בכירים שביקרו במלזיה:
 מזכירת המדינה, קונדוליזה רייס ביקרה בקואלה לומפור ביולי 2006
 מזכירת המדינה האמריקנית, הילרי קלינטון, טסה לביקור בן 3 ימים בקואלה לומפור ב-3 בנובמבר.
 שר ההגנה האמריקני רוברט גייטס ביקר במלזיה בנובמבר 2010.
 התובע הכללי של ארצות הברית, אריק הולדר, ביקר בקואלה לומפור, מלזיה ביולי 2012.
 שר ההגנה האמריקני צ'אק הייגל ביקר בקואלה לומפור, מלזיה באוגוסט 2013
 שר האוצר של ארצות הברית, ג'ק לו, ביקר בקואלה לומפור, מלזיה בנובמבר 2013
 נציג הסחר האמריקני, מיכאל פורמן ביקר בקואלה לומפור, מלזיה ארבע פעמים, ולאחרונה בחודש יולי 2014
 משלחת דו-מפלגתית של הקונגרס האמריקאי בראשות פול ראיין, יו"ר ועדת הדרכים והאמצעים לבית ביקרה בקואלה לומפור, מלזיה בפברואר 2015.

משלחות דיפלומטיות

שגרירות ארצות הברית למלזיה 

 שגרירות ארצות הברית במלזיה ממוקמת בג'לאן טון רזאק, קואלה לומפור. להלן קציני ובעלי התפקידים העיקריים במסגרת השגרירות:
 השגריר - ג'וזף ס. יון.
 סגן ראש המשלחת - אדגרד ד. קגן.
 יועצת פוליטית - טרסה פינרטי.
 יועץ כלכלי - אנדרו ר. הראפ.
 יועץ לענייני ציבור - פרנק ויטאקר.
 קונסולית - ונדי וינסנט.
 יועץ ניהול - ג'יימס קנט שטיגלר.
 נספח ההגנה - ג'ון סגורה.
 יועץ מסחרי - סטיבן ז'אק.
 ספח חקלאי - כריס ריטגרס.

ראו גם 
 יחסי החוץ של ארצות הברית
 יחסי ארצות הברית–ברוניי
 יחסי ארצות הברית–סינגפור

קישורים חיצוניים 

 ההיסטוריה של יחסי ארצות-הברית–מלזיה

הערות שוליים