הילאוזאורוס

הילאוזאורוס (שם מדעי: Hylaeosaurus; מיוונית: "hylaios" - שייכים ליער, "sauros" - לטאה/זוחל) הוא סוג של דינוזאור צמחוני מקבוצת האנקילוזאורים. חי בתור הקרטיקון ברחבי בריטניה שלפני 140-136 מיליון שנה.

גילוי 
המאובנים של הדינוזאור נמצאו ב-1832 במערב סאסקס, בריטניה בידי החוקר והפלאונטולוג גדעון מנטל ומאובניו נותחו בידי החוקר ריצ'רד אוון (היחיד שנותח בידיו לצד האיגואנודון והמגלוזאורוס), אשר טבע את השם דינוזאור, אך מאובניו כללו רק שרידים מועטים שרובם היו שבורים. נמצא בסוג זה מין אחד - Hylaeosaurus armatus. הוא קרוי "לטאת היער", עקב הימצאו ביער אטילגייט (Tilgate Forest) במערב סאסקס.

מאפיינים 
אנקילוזאור זה היה קרוב לפולקנתוס והגיע לאורך 5 מטרים ומשקל 2 טון. הוא היה מעוטר בשורת קוצים ארוכים מעל גבו והיה בעל ראש קטן ורגליים קצרות. הזנב היה קצר והיה חסר "אלה" בקצה והראש היה קטן וכוסה במקור. לא נמצאו מאובני שיניים כך שלא ברור אם היו לו ואיך ניזון. ככל הנראה הוא היה יצור צמחוני שחי בדומה לקרנף מודרני.

בתרבות 
דינוזאור זה הופיע בסדרה הדינוזאורים!.

קישורים חיצוניים

ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
נודוזאוריים
דינוזאורים שחיו בקרטיקון תחתון באירופה
טקסונים שתוארו בידי גדעון מנטל
מאובני טקסונים שתוארו ב-1833