יפים צ'ולק

יפים אהרונוביץ' צ'ולק (ברוסית: Ефим Аронович Чулак) הוא שחקן כדורעף יהודי שזכה במדליות רבות עם נבחרת הכדורעף של ברית המועצות.

הוא השתתף וזכה במדליית ארד באולימפיאדות מינכן ב-1972 ובמדליית כסף באולימפיאדת מונטריאול ב-1976 מטעם ברית המועצות ובמדליות נוספות.

ילדותו 
יפים נולד ב-15 ביולי 1948 בעיר צ'דיר לונגה, במולדובה כאשר הייתה חלק מברית המועצות לאהרון, מנהל בתחום הטקסטיל (שהיה ממשלתי בתקופה זו) ופולינה מורה למתמטיקה. יש לו גם אח בשם ליאוניד ואחות בשם מרגריטה שגרה בחיפה.

הוא החל לשחק כדורעף בגיל 11 לאחר שניסה לשחק במספר ענפי ספורט שונים: כדורגל, כדורסל, אגרוף ועוד. הוא החליט לשחק כדורעף מכיוון שטען שזה משחק שדורש גם חוכמה ולא רק יכולות פיזיות.

קריירה כשחקן כדורעף 

יפים התבלט בעולם הספורט הסובייטי, בגיל 16 כבר שיחק בנבחרת הבכירה באזור מגוריו ולקראת סוף שנות ה-60 כבר שיחק בנבחרת הכדורעף הצעירה של ברית המועצות.
ב-1969 הוא השתתף באליפות העולם והוביל את הנבחרת הצעירה בפעם הראשונה בתולדותיה במדליית ארד.

ב-1971 הוא כבר היה חבר קבוע בנבחרת הכדורעף הבוגרת של ברית המועצות ואף זכה במדליית זהב. במשך 6 השנים הבאות יפים הצטיין בנבחרת, שיחק בכל הטורנירים הבינלאומיים החשובים שהתקיימו ובהם זכה במספר מדליות כסף וזהב.

ב-1973 קיבל תואר שני באוניברסיטה לחינוך גופני במוסקבה בהתמחות בכדורעף.

ב-1976 פרש מהנבחרת הארצית אבל המשיך לשחק במועדון צסק"א מוסקבה - (CSKA (Central Sports Club Army עד לפרישתו הסופית ממשחק ב-1977.

לאורך כל הקריירה שלו יפים היה שחקן מוערך ולמרות זאת נתקל בגילויי אנטישמיות ולכן הרגיש צורך להתאמץ ולהיות שחקן אף יותר טוב מכולם, בגלל היותו יהודי.

באולימפיאדת מינכן 
ב-1972 השתתף באולימפיאדת מינכן במסגרת הנבחרת הלאומית של ברית המועצות שנחשב הטובה בעולם ובעלת הסיכוי הגבוה ביותר לנצח את הטורניר.

כיהודי יפים היה בקשר עם חברי המשלחת הישראלית ואף קיבל מחבריה במתנה מגן דוד מזכרות אחרות.

הוא היה עד לרצח 11 הספורטאים הישראלים בידי מחבלים פלסטינים. הוא מספר בכאב: "הרגשתי רע מאוד ומאוד עצוב... ראיתי את הטרוריסטים הערבים מהחלון עם המסכות שלהם".

לאחר הטבח יפים החליט שהוא אינו מוכן להמשיך לשחק כרגיל במשחקים האולימפיים, למרות שהתבקש לעשות זאת, כדי לכבד את זכר הנופלים באירוע.

נבחרת ברית המועצות הפסידה בחצי הגמר 1 - 3 לנבחרת המזרח גרמנית וזכתה במדליית ארד.

לאחר הפרישה 
לאחר פרישתו ב-1977 הוצעו לו מספר תפקידי אימון ומשחק בגרמניה וצרפת אבל הוא לא יכול היה להיענות להם בעקבות המלחמה הקרה. במקביל להיותו שחקן כדורעף הוא גם היה קצין טכני בצבא האדום ולכן לא הותר לו לעזוב את המדינה. הוצאה לו משרה צבאית בסיביר אבל הוא סירב להצעה זו.

יפים ניסה להתקבל למספר רב של משרות אימון וחינוך גופני באזור מוסקבה אך האנטישמיות בברית המועצות הרימה את ראשה ולמרות הצלחתו המסחררת כשחקן כדורעף הוא לא הצליח למצוא עבודה. כל פעם שהתראיין למשרה והזכיר את היותו יהודי הוא לא התקבל בתירוצים שונים ונתנו את המשרה לאדם אחר שאינו יהודי.

לבסוף הוא נהיה מאמן הנבחרת של מועדון צסק"א מוסקבה מ-1978 ועד 1990 כאשר ב-3 השנים הראשונות הוא אימן גם את הנבחרת הצעירה של המועדון.

בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20 עם נפילת מסף הברזל והתפרקותה של ברית המועצות יפים עלה לארץ ישראל עם משפחתו והחל לעבוד כעוזר מאמן בנבחרת הכדורעף של ישראל.

משרת עוזר המאמן שהוא עבד בה הייתה משרה חלקית והוא פעל מול איגוד הכדורעף להגדיל את המשרה למלאה או להגדיל את משכורתו אבל לא הצליח.

הוא לא הצליח להתפרנס בארץ בצורת מספקת ולכן ב-1995 הוא עזב למונטריאול שבקנדה ושם עבד בייעוץ כלכלי ואימן קבוצות כדורעף.

כיום הוא בפנסיה.

חיים אישיים 
יפים נשוי וגר במונטריאול עם אשתו, יש לו 3 ילדים וגם קרובי משפחה הגרים בישראל.

תמונות

ראו גם 
 יהודים במשחקים האולימפיים
 ברית המועצות במשחקים האולימפיים

קישורים חיצוניים 

 יפים צ'ולק  באתר sports refernce
 יפים צ'ולק באתר jews in sport

משתתפים יהודים באולימפיאדת מינכן (1972)
משתתפים יהודים באולימפיאדת מונטריאול (1976)
שחקני כדורעף סובייטים
ספורטאים סובייטים
סובייטים שנולדו ב-1948