כגוונא

כגוונא הוא קטע הלקוח מספר הזוהר, ונאמר, בעיקר בקהילות חסידים מסוימות, לפני תפילת ערבית של שבת, קודם אמירת "ברכו". כמו רובו של ספר הזוהר, גם קטע זה הוא בארמית.

מקור וטעם תקנתו 
צירוף הנוסח לסידור התפילה נקבע כנראה בקלויז החסידים שבעיר ברודי, שכן הוא מופיע לראשונה בסידור ר' אשר מבראד, לבוב ה'תקמ"ח, ובספר ההלכתי "מטה אפרים" לרב אפרים זלמן מרגליות מבראד. נוסח זה התפשט בדור השני של החסידות, בפרט אצל תלמידי  המגיד ממזריטש תלמיד הבעל שם טוב. התפילה מופיעה גם בסידור אדמו"ר הזקן משנת ה'תקע"ו, בעריכת הרב שניאור זלמן מלאדי.

הכנסת הנוסח לסידור נבעה מדברי מקובלים שספריהם היו נפוצים במזרח אירופה כגון עמנואל חי ריקי ואחרים שציינו את דברי הזוהר המלמדים על השינויים בעולמות העליונים עם כניסת השבת, כגון המעבר מן החול אל הקודש, השלווה הבאה לעולם עם כניסת השבת, התמעטות כוחות הדין והכוחות החומריים ואת מקומם תופסת השכינה. לדברי המקובלים זמן זה הוא בעת אמירת 'מזמור שיר ליום השבת', לפני הקדיש ו"ברכו".

הרב יצחק אייזיק ספרין מקמארנא כתב:

תרגום לעברית 
כמו שהן (המדות העליונות) מתאחדות למעלה ב"אחד", כך גם היא מתאחדת למטה בסוד ה"אחד", להיות עמהן למעלה אחד כנגד אחד. "הקדוש ברוך הוא" הוא אחד; למעלה אין הוא יושב על כיסא כבודו, עד שנעשית היא בסוד ה"אחד", כמוהו, להיות אחד באחד. והנה בארנו עניין "ה' אחד ושמו אחד". סוד השבת: היא השבת המתאחדת בסוד ה"אחד" כדי שישכון עליה סוד ה"אחד". תפילת ערב שבת (עניינה הוא), שכן מתאחד הכיסא הנכבד הקדוש בסוד ה"אחד", ונעשית מוכנה שישכון עליה המלך הקדוש העליון.

כאשר נכנסת השבת, היא נבדלת ופורשת מהסטרא אחרא, וכל הדינים מסתלקים ממנה, והיא נשארת בייחוד האור הקדוש, ומתעטרת בכמה עטרות כלפי המלך הקדוש. וכל כוחות הכעס ובעלי הדין, כולם בורחים ומסתלקים ממנה, ואין כוח אחר בכל העולמות. ופניה מאירות באור העליון, ומתעטרת למטה בעם הקדוש. וכולם מתעטרים בנשמות חדשות, בשעת התחלת התפילה, לברך אותה בשמחה, במאור פנים.

לחנים
חלקים מהקטע הולחנו על ידי חזנים רבים.
הלחן המפורסם ביותר הוא לחנו של פייר פינצ'יק. הוא זכה להקלטות וביצועים רבים.(כשהבולט בהם הוא של החזן יעקב למר באלבומו איהי שבת)
לחנו של זבולון קוורטין
לחנו של המלחין הבאבובאי, יוסף מנדלבוים
לחנו של יוסלה רוזנבלט. אין הקלטות של רוזנבלט מיצירה זו, אך היא השתמרה בתווים.
לחנו של לייבלה וולדמן
לחנו של הרב  נחמיה רענן שבוצע על ידי תלמידי ישיבת "שדמות נריה" בשנת תשפ"ב
גם במוזיקה החסידית העממית ישנם מספר לחנים לתפילה:
הבולט בהם הוא "רזא דשבת" של בנימין הרשקוביץ, שהושר על ידי מיכאל שטרייכר, וזכה לאחר מכן לביצועים רבים.
לחנו של יוסי גרין על "ואנפהא נהירין". הושר על ידי מרדכי בן-דוד באלבומו "צעקה". גרסת כיסוי ללחן בוצעה על ידי זאנווויל ויינברגר ומקהלת מלכות.

קישורים חיצוניים 

משה חלמיש, "מאימתי קורין את 'כגוונא' בערבית", באתר דעת
שי פירון, תפילות השבת(5): כגוונא או במה מדליקין , באתר של ישיבת אמי"ת 'אורות שאול'
 ארי גייגר, עיונים בסידור התפילה - כגוונא, באתר של מכללת אורות ישראל
 

ביצועים לנוסח כגוונא:

הערות שוליים

תפילת ערבית של שבת
ספר הזוהר
יצירות יהודיות בארמית