קרלוס, דוכס מדריד

קרלוס, דוכס מדריד (בספרדית: Carlos María de Borbón  30 במרץ 1848 - 18 ביולי 1909), היה הטוען לכתר ספרד בין השנים 1868–1909 והטוען לכתר צרפת מטעם הלגיטימיסטים בין השנים 1887–1909.

ביוגרפיה
קרלוס נולד ב-30 במרץ 1848 בלייבאך, לחואן, רוזן מונטיסון ולמריה ביאטריקס, ארכידוכסית אוסטריה-אסטה, בתם של פרנץ הרביעי, דוכס מודנה ומריה ביאטריצ'ה, נסיכת סבויה. בילדותו עברו הוריו ללונדון, שם פיתח אביו נטיות ליברליות. אביו נפרד מאמו שחזרה למודנה עם קרלוס ואחיו, וקרלוס חונך על ידי דודו פרנץ החמישי, דוכס מודנה וגילה נטיות שמרניות.

בשנת 1861 מתו דודיו האינפנטה קרלוס, רוזן מונטמולין והאינפנטה פרננדו דה בורבון וברגנסה במפתיע בטריאסטה, ומכיוון שלא היו לקרלוס ילדים, ירש חואן את תאריו. ב-4 בפברואר 1867 התחתן קרלוס עם מרגריטה, נסיכת פארמה, בתם של קרלו השלישי, דוכס פארמה ולואיז מארי תרז, נסיכת ארטואה, ממנה נולדו לו 5 ילדים. בשל דעותיו הליברליות לא היווה אביו יריב לאיזבלה השנייה, מלכת ספרד למרות הירידה הדרסטית בפופולריות שלה, ובעקבות כך דרש ממנו קרלוס לוותר לטובתו על תאריו. ב-3 באוקטובר 1868 ויתר חואן על תאריו לטובת קרלוס, אשר הוכר כקרלוס השביעי, מלך ספרד, ובעקבות כך פרצה בשנת 1872 המלחמה הקרליסטית השלישית שבה תמך חואן בבנו. המלחמה נמשכה עד לשנת 1876, ובחלק מהמלחמה הוא הצליח לשלוט ברוב ספרד אולם לבסוף הובס.

בשנת 1887 מת אביו, שהיה אף טוען לכתר הצרפתי, וקרלוס הוכר על ידי הלגיטימיסטים כשארל האחד עשר, מלך צרפת ונווארה. בשנת 1893 מתה אשתו, וב-28 באפריל 1894 הוא התחתן בשנית עם ברטה דה רואן, אולם נישואין אלו פגעו קשות בתנועה הקרליסטית. ב-18 ביולי 1909 מת קרלוס בוארזה, ובנו חיימה, דוכס מדריד ירש את תאריו.

משפחתו
ב-4 בפברואר 1867 התחתן קרלוס עם מרגריטה, נסיכת פארמה, בתם של קרלו השלישי, דוכס פארמה ולואיז מארי תרז, נסיכת ארטואה, ממנה נולדו לו 5 ילדים:
 בלאנקה, נסיכת ספרד (1868–1949), התחתנה עם לאופולד סלבטור, ארכידוכס אוסטריה
 חיימה, דוכס מדריד (1870–1931)
 אלווירה, נסיכת ספרד (1871–1929)
 ביאטריס, נסיכת ספרד (1874–1961), התחתנה עם פבריציו מאסימו
 אליסיה, נסיכת ספרד (1876–1975), התחתנה עם פרידריך, נסיך שנבורג-ואלדנבורג

אילן יוחסין

קישורים חיצוניים

 

בית בורבון

ילידי 1848
ספרדים שנפטרו ב-1909