שבר באף

שבר באף (באנגלית: nasal fracture) המוכר בדרך כלל כאף שבור, הוא שבר של אחת מעצמות האף. הסימפטומים עשויים לכלול דימום, נפיחות, חבורות וחוסר יכולת לנשום דרך האף. בנוסף, הם גם עשויים להיות קשורים לשברים נוספים בפנים או להמטומה מחיצתית. הסיבות הנפוצות ביותר כוללות תקיפה, טראומה גופנית במהלך פעילות ספורט, נפילות, ותאונות דרכים. האבחון מבוסס בדרך כלל על הסימפטומים, וניתן לאשר אותו על ידי צילום רנטגן רגיל.
הטיפול הוא בדרך כלל עם תרופות נגד כאבים ודחוס קר. הטיפול, במידת הצורך, יכול להתרחש בדרך כלל לאחר ירידת הנפיחות, והוא יכול להיות סגור או פתוח בהתאם לסוג השבר. התוצאות טובות בדרך כלל. שברים באף הם נפוצים, ומהווים כ -40% משברי הפנים.הם שכיחים ביותר בקרב הגברים בשנות ה-20 שלהם.

סימנים וסימפטומים 

סימפטומים של אף שבור כוללים חבורות, נפיחות, רוך, כאב, עיוות ו / או דימום מהאף ואזור האף בפנים. החולה עלול לחוות קשיי נשימה, או דימום יתר (אם רירית האף ניזוקה). יכולות גם להופיע חבורות סביב אחת או שתי העיניים של החולה.

סיבות 
שברים באף נגרמים כתוצאה מטראומה גופנית באזור הפנים. מקורות נפוצים של שברים באף כוללים פציעות ספורט, לחימה, נפילה ותאונות רכב בקבוצות הגיל הצעירות יותר, ונפילות מהתעלפות או איזון לקוי אצל הקשישים.

אבחון 
שברים באף מזוהים בדרך כלל ויזואלית ודרך בדיקה פיזית. דימות רפואי אינו מומלץ בדרך כלל. עדיף יותר להבחין בין שברים פשוטים המוגבלים לעצמות האף (סוג 1) לבין שברים הכוללים גם עצמות פנים אחרות ו / או מחיצת האף (סוגים 2 ו-3). בשברים פשוטים מסוג 1 צילומי רנטגן מספקים מעט מידע מעבר לבדיקה הקלינית. למרות זאת, ניתן לאשר את האבחון דרך צילומי רנטגן או סריקות טומוגרפיה ממוחשבת, ואלה נדרשים אם ישנו חשד לשברים אחרים בפנים. אף על פי שהטיפול בשבר פשוט של עצמות האף אינו דחוף - ההתייחסות לטיפול ספציפי בחמישה עד שבעה ימים בדרך כלל מספיקה - המטומה באף, שנחשבת לפציעה קשורה ושמתרחשת ב-5% מהמקרים, דורשת טיפול דחוף ויש לבדוק אותה בעת הערכת פציעות באף.

טיפול 
שברים מינוריים באף יכולים להתרפא בעצמם אם אין עיוות קוסמטי משמעותי. ניתן להקל את האי הנוחות במהלך תהליך הריפוי דרך הטיפול בקרח ובכאב. [1] עבור שברים באף שבהם האף מעוות, ניתן לנסות יישור ידני - בדרך כלל מקבלים תוצאות טובות. פציעות הקשורות למבנים אחרים (סוגים 2 ו-3) יש לזהות אותן ולטפל בהן בניתוח.

פרוגנוזה 
יציבות העצם מתרחשת בין 3 ל 4 שבועות לאחר השבר. ישנם כמה מומחים שממליצים לא ללבוש משקפיים או לנשוב את האף במהלך הזמן הזה, משום שפעולות אלה עלולות להשפיע על יישור העצם. מיזוג עצם מלא מתרחש בין 4 ל -8 שבועות. הפעילות הכללית של החולה מסתדרת לאחר 1–2 שבועות, אבל פעילויות ספורט הכוללות מגע עם אנשים אינן מומלצות עד לפחות 2–3 חודשים, בהתאם למידת הפגיעה. בעת ההשתתפות בפעילות ספורט מומלץ לשים קסדה שמגנה על הפנים עד לפחות 6 שבועות לאחר הפציעה.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

פציעות ראש
שברים (רפואה)