שלום בן-חורין

שלום בן-חורין (בגרמנית: Schalom Ben-Chorin, 20 ביולי 1913, מינכן - 7 במאי 1999, ירושלים) היה עיתונאי גרמני-ישראלי, הוגה דעות וחוקר דת. בן-חורין היה מעורב בדיאלוג בין יהודים לנוצרים, בדיונים בנושא התמודדות עם אנטי-יהדות ועם אנטישמיות, ובנושא אפשרות קיומה של תאולוגיה אחרי אושוויץ. היה ממנהיגי הקהילה הרפורמית בישראל.

חייו 
בן-חורין נולד למשפחת סוחרים יהודים משכילה במינכן בתור פריץ רוזנטל (Fritz Rosenthal). לאחר שסיים את לימודי התיכון בעיר, בין השנים 1931–1934 למד שפה וספרות גרמנית ולימודי דתות השוואתיים באוניברסיטת מינכן. ב-1935 עלה לארץ ישראל עם רעייתו, גבריאלה.
מ-1935 עד 1970 עבד בן-חורין כעיתונאי, בין השאר בעיתון "ידיעות חדשות".
בשנת 1937 הגיע לשכונת רוממה בירושלים, שבה התגורר עד מותו.

ב-1958 ייסד בירושלים עם בנו, טוביה, את הקהילה הרפורמית הוותיקה ביותר הקיימת כיום בישראל (קהילת הר-אל), וב-1961 היה מייסד-שותף של העמותה "יהודים ונוצרים" (Juden und Christen) יחד עם מועצת הכנסייה האוונגלית (פרוטסטנטית) הגרמנית (Evangelische Kirche Deutschlands). מ-1970 ועד 1987 היה מרצה ופרופסור אורח בירושלים, בטובינגן ובמינכן. כאשר נוסדה בשנת 1975 אגודת הסופרים בשפה הגרמנית בישראל (Verband deutschsprachiger Schriftsteller Israels), היה בן-חורין אחד מחמישה עשר חברי הוועדה המייסדת. היה פעיל במפלגת ליברלים עצמאיים.

בן-חורין היה נשוי פעמיים. מאשתו הראשונה, גבריאלה לבית רוזנטל, צלמת וציירת, ילידת מינכן אף היא, נולד הבן טוביה. בני הזוג נישאו ב-1935 והתגרשו ב-1943. 
שלום בן-חורין הכיר במהלך לימודים בסמינר למורים בירושלים את אריקה פאקנהיים (Erika Fackenheim), ילידת אייזנך בגרמניה, שברחה מן הנאצים ועלתה ב-1936 במסגרת "עליית הנוער" לארץ ישראל.  השניים נישאו ב-1943 ונולדה להם הבת אריאלה.

בנו, טוביה בן-חורין (1936-2022), היה רב רפורמי. בין השנים 2009–2015 היה רב קהילה בברלין, ורבה של סנט גאלן שבשווייץ. כן היה רב בציריך.
שלום בן-חורין נפטר בירושלים בשנת 1999 ונקבר שם.

פרסים ואותות כבוד
על פעילותו הספרותית והתאולוגית הוא קיבל אותות כבוד רבים, בהם:
 פרס ליאו בק (1959)
 צלב הכבוד דרגה ראשונה של מסדר הכבוד הפדרלי (1969)
פרס ד"ר לאופולד לוקאס הראשון (1975)
 מדליית בובר-רוזנצווייג (1982)
 צלב הכבוד הגדול של מסדר הכבוד הפדרלי (1983)
 חברות במסדר הכבוד הבווארי (1986)
 תואר פרופסור של המדינה הפדרלית באדן וירטמברג  (1986)
 מדליית האזרחות הזהובה של העיר מינכן (1988)
 צלב הכבוד הגדול עם כוכבים של מסדר הכבוד הפדרלי (1993)
 כמו גם תואר דוקטור לשם כבוד של האוניברסיטאות של מינכן (1988) ושל בון (1993).

עזבון והנצחה
עיזבונו הכתוב של בן-חורין, הכולל כתבי יד ותכתובות, נמצא בארכיון הספרותי במארבאך על הנקר. חדר העבודה של שלום בן-חורין נלקח בשלמותו מירושלים למינכן והוא מוצג מאז 2009 בארכיון העירוני של מינכן.
 רחוב על שמו במינכן
 אביטל בן-חורין: יקירת העיר אייזנך וצלב הכבוד במסדר עיטור הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה

כתביו (מבחר) 

חמשים שנות ציונות: מכס בודנהימר, ירושלים: ר' מס, 1946

לקריאה נוספת

קישורים חיצוניים 

 ספרות מאת ועל אודות שלום בן-חורין בקטלוג הספרייה הלאומית של גרמניה
 עבודות מאת ועל אודות שלום בן-חורין באתר הספרייה הדיגיטלית הגרמנית
 
  ()

הערות שוליים

עיתונאים ישראלים
יהדות רפורמית בישראל: אישים
פילוסופים של היהדות
הוגי דעות יהודים
קשרים בין-דתיים
מעוטרי מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה
פליטי רדיפות הנאצים
חוקרי דתות
ישראלים ילידי גרמניה
ישראלים שנולדו ב-1913
ישראלים שנפטרו ב-1999