אבו בכר אלבאקלאני

אבו בכר אלבאקלאני (בערבית: ابو بكر الباقلاني, 950 - 1013) היה תאולוג מוסלמי סוני אשערי, פוסק הלכה מהאסכולה המאלכית, ולוגיקן. שמו המלא הוא אבו בכר מחמד בן אלטיב אלבאקלאני (בערבית: أبو بكر محمد بن الطيب الباقلاني), והוא ידוע גם כאלבאקלאני, ובתואר הכבוד אימאם אלבאקלאני. נודע כבעל יכולת רטורית מיוחדת, וכנואם מקצועי. זכה במהלך חייו לתארים כגון: השומר של האסלאם, הפה של האומה, עמוד האמונה, והשייח' של הסונה.

קורות חייו 
נולד בבצרה בשנת 950, אך העביר את רוב חייו בבגדאד, שם הוא למד תאולוגיה אסלאמית מפי גדולי החכמים מהאסכולה האשערית. כמו כן, הוא למד הלכה אצל מורים מהאסכולה המאלכית. בבגדאד הוא מונה לתפקיד של קאדי. אלבאקלאני הפך במהלך חייו למרצה מפורסם, ולקח חלק בוויכוחים פומביים עם אנשי הדעת הידועים של זמנו.

לאחר שצבר השכלה רבה בתחום התאולוגיה האסלאמית ופיתח היטב את כישוריו הרטוריים, מונה אלבאקלאני לשגריר מטעם הח'ליפה, ויצא לדון בענייני דת עם חכמי הדת הנוצרים הביזנטים בקונסטנטינופול.

אלבאקלאני נפטר בשנת 1013.

מורשתו 
האימאם אלבאקלאני קידם במהלך חייו את משנתו והגותו של האימאם אבו אל-חסן אל-אשערי, ובין השאר קידם את התפיסה המסורתית שהקוראן אינו נברא, ואת האמונה שהמאמינים יכולים לראות את אללה בעולם הבא.

אלבאלקאני השאיר מאחוריו כ-52 ספרים אשר נחשבים ליצירות מופת קלאסיות בתחום פרשנות הקוראן בפרט, והסברת האסלאם בכלל.

אבן תיימיה הכריז על אלבאקלאני: "הטוב שבאנשי הכלאם האשערים, אשר לא היו ולא יהיו לו מתחרים".

ראו גם 
 אסלאם
 מוסלמים
 אשעריה
 האסכולה המאלכית
 שריעה
 כלאם

הערות שוליים 

מלומדים מוסלמים סונים
ילידי 950

נפטרים ב-1013