נורד סטרים

נורד סטרים (ברוסית: Северный поток) הוא מיזם של צינורות גז טבעי בין רוסיה לגרמניה העובר לאורך קרקעית הים הבלטי. המיזם כולל זוג צינורות היוצא מהעיר ויבורג שברוסיה ומגיע אל לובמין שליד גרייפסוואלד שבגרמניה. ב-8 בנובמבר 2011 החלה אספקת הגז בצינור הראשון של זוג זה, וב-8 באוקטובר 2012 החלה אספקה של הגז בשני הצינורות של זוג זה.

זהו צינור בעל נתיב היצוא הארוך ביותר בעולם – 1,224 ק"מ. הבעלים והמפעיל היא חברת Nord Stream AG, שבעלת המניות העיקרית שלה היא חברת הגז הממשלתית הרוסית גזפרום.

בפרויקט השתתפו רוסיה, גרמניה, הולנד וצרפת; מדינות המעבר של הגז הרוסי והמדינות הבלטיות התנגדו ליישומו של המיזם. מטרת הפרויקט להגדיל את אספקת הגז לשוק האירופי ולצמצם את התלות במדינות המעבר.

במרץ 2006 מונה גרהרד שרדר ליו"ר נורד סטרים. בשנת 2021 הושלמה הנחתו של זוג צינורות נוסף במסלול דומה, נורד סטרים 2.

דליפות הגז 

לאחר פלישת רוסיה לאוקראינה בפברואר 2022, הטיל האיחוד האירופי סנקציות על רוסיה, במסגרתן הופחתה משמעותית רכישת הגז מרוסיה למערב אירופה. בשל כך, פעילות הצינור הופסקה מספר חודשים לאחר תחילת המלחמה.

ב-26 בספטמבר 2022 אירעה סדרת פיצוצים ודליפות גז בצינורות נורד סטרים ונורד סטרים 2. הדליפות התרחשו בזמן חניכת פרויקט הצינור הבלטי (אנ') להובלת גז טבעי מהים הצפוני דרך דנמרק לפולין. על פי הערכות, דליפות הגז נגרמו מחבלה מכוונת; עם זאת, זהות הגורמים והמניעים מאחורי המתקפה נתונים במחלוקת.

קישורים חיצוניים

 
 נורד סטרים באתר גזפרום

הערות שוליים

יחסי גרמניה–רוסיה
צינורות גז טבעי
צינורות תת-ימיים
רוסיה: צינורות גז טבעי