זבור

זַבּוּר (בערבית: زبور) באסלאם הוא ספר הקודש אשר אללה נתן לדוד, והוא אחד מספרי הקודש אשר קדמו לקוראן, כמו התורה שניתנה למשה, והבשורה שניתנה לישו.

המילה הערבית "זַבּוּר" מצויה בשירה ערבית קדם אסלאמית במשמעות של כתיבה או חיבור, בעיקר של שירה. בקוראן נתייחדה המשמעות של ספר קודש המיוחס לרוב לדוד, ובמיוחד לספר תהילים.

הזַבּוּר בקוראן 
הקוראן מזכיר את הזבור בשמו פעמים ספורות, לדוגמה:
 סורה 4 (הנשים), פסוק 163 - "... לדוד נָתַנו את הזַבּוּר."
 סורה 17 (המסע הלילי), פסוק 55 - "... ונָתַנו לדוד את הזַבּוּר."
 סורה 21 (הנביאים), פסוק 105 - "כבר כתבנו בזַבּוּר..."

הקוראן לא מרחיב בנושא הזבור, מלבד העובדה שהוא מצוין שהוא ניתן מאללה לדוד.
עם זאת, במספר היקרויות אחרות המונח משמש במשמעות כללית יותר של "ספרי קודש".

הזבור בחדית' 
ישנו חדית' אותנטי אשר בו נאמר:

אבו הוריירה דיווח שהנביא מוחמד אמר "הקראת הזבור נעשתה קלה עבור דאוד".

- סחיח אל-בוכרי 4:55:628

הערות שוליים 

אסלאם
כתבים אסלאמיים