ולדיסלב קלמבובסקי

ולדיסלב נפוליונוביץ' (ולדימיר ניקולייביץ') קלמבובסקי (; 28 ביוני 1860 - 19 ביולי 1921) היה גנרל בצבא האימפריה הרוסית אשר פיקד על ארמיות במלחמת העולם הראשונה, ושימש לתקופה קצרה גם כראש המטה הכללי של הצבא.

ביוגרפיה

תחילת דרכו
קלמבובסקי נולד ב-28 ביוני 1860 כבן למשפחת אצולה עם רקע צבאי ממוצא פולני. אביו שרת בצבא האימפריה הרוסית בדרגת פולקובניק, ושני אחיו גם הם שרתו בדרגות בכירות. ב-1877 הוא נרשם ללימודים בבית הספר הצבאי אלכסנדרוב, וב-1879 התגייס לצבא והוצב ברגימנט איזמאילובו של המשמר הקיסרי. בין 1885-1886 הוא הוצב במטה הקורפוס ה-13, וב-15 בפברואר 1886, מונה לשליש הדיוויזיה ה-1. ב-1887 הוא מונה למפקד פלוגת נייבסקי ברגימנט ה-1 של הדיוויזיה ה-1. בין 1887-1889 שימש כמפקד פלוגת סופיה ברגימנט ה-2. בין 1890-1894 שימש כמורה בבית הספר לקציני פרשים בטבר. ב-1894 כבר החזיק בדרגת פולקובניק ומונה לקמ"ט בבריגדה ה-1. בין מאי לספטמבר 1895 שימש כמפקד גדוד ברגימנט השני של המשמר הקיסרי. ב-27 בנובמבר 1897 מונה לראש מטה הדיוויזיה ה-7, וב-16 בספטמבר 1899 הועבר למלא את אותו התפקיד בדיוויזיית הפרשים ה-11 ולאחר מכן בדיוויזיה ה-31. ב-30 ביוני 1901 מונה למפקד רגימנט החי"ר ה-122 טמבוב. הוא לחם עם הרגימנט במלחמת רוסיה–יפן ונפצע פעמיים. ב-1904 הועלה לדרגת גנרל מיור, וב-21 באוקטובר של אותה שנה מונה לראש מטה הקורפוס ה-4 ולאחר מכן הקורפוס ה-10. ב-1912 הועלה לדרגת גנרל לייטננט ומונה למפקד הדיוויזיה ה-9.

מלחמת העולם הראשונה ואחריתו

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914, נכללה הדיוויזיה של קלמבובסקי במסגרת הקורפוס ה-10 אשר היה חלק מהארמייה השלישית. הוא לחם עם הדיוויזיה בקרב גליציה. ב-19 באוגוסט הוא מונה למפקד הקורפוס ה-16. ב-17 בספטמבר 1915 הוא הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים. ב-13 בדצמבר של אותה שנה הוא מונה לראש מטה החזית הדרום-מערבית תחת אלכסיי ברוסילוב. הוא השתתף עם החזית במתקפת ברוסילוב המוצלחת. בהמלצתו של ברוסילוב, ב-6 בדצמבר 1915 הוא מונה למפקד הארמייה החמישית, אולם כעבור חודש ויתר על התפקיד בשל מחלה. ב-25 באוקטובר 1916 הוא מונה למפקד הארמייה ה-11, וב-20 בדצמבר מונה לעוזר הרמטכ"ל. ב-11 במרץ 1917 מינה אותו אלכסנדר קרנסקי כראש המטה הכללי של הצבא. הוא ויתר על התפקיד ב-5 באפריל ומונה למפקד החזית הצפונית. החזית השתתפה תחת פיקודו במתקפת קרנסקי, אולם בפועל, פחות מחצי מהכוח הלוחם שלה השתתף בלחימה. השאר פשוט סירבו לתקוף. הייתה זו אחת הסיבות לכישלון המתקפה. ב-28 באוגוסט, בעיצומה פרשת קורנילוב, הוא הודח מהפיקוד על החזית, והוצע לו לחזור להיות מפקד הצבא במקום לאוור קורנילוב, אולם הוא דחה את ההצעה ופרש מהצבא.

ב-1918 הוא נעצר בידי המפלגה הבולשביקית, אולם שוחרר לאחר שהסכים להתגייס לצבא האדום. הוא לא מילא תפקידים צבאיים בצבא האדום, אלא שימש כיו"ר הוועדה הצבאית-היסטורית בלבד. ב-1920, במהלך המלחמה הפולנית-סובייטית, הוא נעצר בשל מוצאו הפולני ונכלא בבוטירקה. ב-1921 הוא פתח בשביתת רעב, אלא שאיש לא גילה התעניינות במצבו והוא מת מרעב כעבור שבועיים ב-19 ביולי של אותה שנה והוא בן 61.

קישורים חיצוניים

 ולדיסלב קלמבובסקי 

גנרלים בצבא האימפריה הרוסית
אנשי צבא רוסים במלחמת העולם הראשונה
מפקדי ארמיות רוסיות
מפקדי ארמיות במלחמת העולם הראשונה
מפקדי גייסות בצבא הרוסי במלחמת העולם הראשונה
מקבלי עיטור גיאורגי הקדוש
ילידי 1860
רוסים שנפטרו ב-1921