וילם, נסיך אורנז'

וילם, נסיך אורנז' (בהולנדית: Willem van Oranje-Nassau; 4 בספטמבר 1840 - 26 ביוני 1879), היה נסיך הכתר ההולנדי ונסיך אורנז', מעת הכתרת אביו וילם השלישי, מלך הולנד בשנת 1849 ועד מותו.

ביוגרפיה
וילם נולד ב-4 בספטמבר 1840 בהאג, לווילם, נסיך אורנז'-נסאו ולסופיה, נסיכת וירטמברג, בתם של וילהלם הראשון, מלך וירטמברג ויקטרינה פבלובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה. בעת לידתו היה וילם במקום השלישי בסדר הירושה לכתר ההולנדי, ובמקום השביעי בסדר הירושה לכתר הבריטי. כחודש לאחר לידתו התפטר וילם הראשון, מלך הולנד מתפקידו, וסבו וילם השני, מלך הולנד עלה לשלטון במקומו. בשנת 1849 מת סבו וילם השני, ואביו עלה לשלטון במקומו כווילם השלישי, מלך הולנד, ווילם קיבל את התואר נסיך אורנז'.

בצעירותו עלתה תוכנית שווילם יתחתן עם אליס, נסיכת הממלכה המאוחדת, בתה של ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת, אולם התוכנית לא יצאה אל הפועל. לאחר מכן התאהב וילם ברוזנת מטילדה פון לימבורג-שטירום, אולם הוריהם התנגדו לנישואים מורגנטיים, ומשום כך נותק הקשר ביניהם. לאחר ניתוק הקשר נסע וילם המאוכזב לפריז, שם בילה את זמנו בחיי מין, שתייה והימורים. במהלך שהותו בפריז הנרייטה האוזר פילגשו הפריזאית, שחקנית "בולווארד", נתנה לו את הכינוי "נסיך לימון" [הנסיך סיטרון בצרפתית], והכינוי הפך לפופולרי בקרב העיתונים הפריזאים. ב-26 ביוני 1879 מת וילם בפריז מטיפוס ושחמת הכבד. וילם נקבר בקריפטה המלכותית בכנסייה החדשה של דלפט, ועל ארונו הוצב זר אחד מהקיסרית הצרפתית אז'ני דה מונטיז'ו וזר אחד מאלברט אדוארד, נסיך ויילס. לאחר מותו ירש את תאריו אחיו אלכסנדר, נסיך אורנז', אולם אף הוא מת בצעירותו בשנת 1884, ומשום כך לאחר מות אביהם בשנת 1890, עלתה לשלטון אחותם וילהלמינה, מלכת הולנד.

אילן יוחסין

קישורים חיצוניים

 

בית אוראניה-נסאו
אישים הקבורים בכנסייה החדשה בדלפט
ילידי 1840
נפטרים ב-1879