יחסי וייטנאם–מלזיה

ראשיתם של יחסי וייטנאם–מלזיה (במלזית: Hubungan Malaysia–Vietnam; בוייטנאמית: Quan hệ Malaysia–Việt Nam) מתוארכים לסיבות המאה החמש עשרה. מלזיה כוננה יחסים דיפלומטיים עם הרפובליקה הסוציאליסטית של וייטנאם ב-30 במרץ 1973 ויחסים אלו קיימים עד ההווה. במהלך שנות השבעים והשמונים של המאה העשרים המאוחרות, היחסים בין המדינות נעשו מתוחים כתוצאה מזרימת פליטים וייטנאמים למלזיה בעקבות המלחמה הווייטנאמית-קמבודית. ההכרעה המאוחרת של סוגיות אלה הובילה לטיפוח יחסים בילטרליים בין שתי המדינות במישורי המסחר והכלכלה, והמסחר הבילטרלי בין המדינות הלך וגבר, עם התרחבות למישורי טכנולוגיית מידע, חינוך וביטחון לאומי.

וייטנאם ומלזיה חולקות גבול ימי במפרץ תאילנד ובים סין הדרומי, ויש להן תביעות טריטוריאליות חופפות על איי ספראטלי. לשתי המדינות שגרירויות השוכנות בערי בירתן; לווייטנאם שגרירות בקואלה לומפור, ולמלזיה שגרירות בהאנוי ובקונסוליה בהו צ'י מין סיטי. רישומים היסטוריים מראים כי אנשים וייטנאמיים ביקרו בקבוצות קטנות במדינות ובסולטנויות המרכיבות את מלזיה המודרנית מאז המאה השמונה עשרה. מלזיה מהווה את ביתם של קהילת גולים וייטנאמים גדולה, המורכבת ממהגרי עבודה, עובדי דואר וסטודנטים, המונים כ-100 אלף איש. וייטנאם מארחת גם היא קהילת מלזים קטנה, המורכבת בעיקר מאנשי עסקים בהו צ'י מין סיטי והאנוי.

הערות שוליים