אברהרד רודט

אברהרד רודט (בגרמנית: Eberhard Rodt; 4 בדצמבר 1895 – 14 בדצמבר 1979), היה מפקד בכיר בורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה

קריירה מוקדמת
רודט נולד ב-4 בדצמבר 1895 במינכן, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. ב-4 באוגוסט 1914, עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, התגייס רודט לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט האולנים הבווארי ה-2 ("המלך"), עמו לחם במהלך המלחמה. ב-26 במאי 1915 הוא הועלה לדרגת לויטננט, ובתחילת 1918 הוא הועבר לרגימנט הרגלים הבווארי ה-22 (וילהלם, נסיך הוהנצולרן). על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, אות הפציעה בשחור, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה הצטרף רודט לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 במרץ 1935 הוא הועלה לדרגת מיור, בשנת 1936 הוא מונה למפקד הגדוד ה-1 ברגימנט הפרשים ה-18, וב-1 במרץ 1938 הוא הועלה לדרגת אוברסט לוטננט.

מלחמת העולם השנייה
עם פרוץ המלחמה מונה רודט למפקד גדוד הסיור של הדיוויזיה ה-25, ובמהלך המערכה על צרפת לחם עמו בכיבוש העיר גנט, ואף שבה 9,000 חיילים בלגים, ועל כך הוענק לו ב-25 ביוני 1940 עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-15 בספטמבר 1940 הוא מונה למפקד רגימנט הרובאים ה-66, ובמהלך מבצע ברברוסה לחם עמו כחלק מדיוויזיית הפאנצר ה-13. במהלך הקרב על מוסקבה פיקד רודט על חטיבת הרובאים ה-2, שהייתה חלק מדיוויזיית הפאנצר ה-2, וב-1 בפברואר 1942 הוא מונה למפקד חטיבת הרובאים ה-22, שהייתה חלק מדיוויזיית הפאנצר ה-22. ב-1 בנובמבר 1942 הוא מונה למפקד דיוויזיית הפאנצר ה-22, ופיקד עליה במהלך מבצע אורנוס ומבצע סערת חורף. ב-1 במרץ 1943 הוא הועלה לדרגת גנרל מיור, וב-10 ביוני 1943 הוא מונה למפקד דיוויזיית הפאנצרגרנדיר ה-15. הדיוויזיה לחמה בקרבות בסיצילה והשתתפה בקרב קשה אל מול הדיוויזיה ה-1 האמריקנית, ולבסוף השתתפה בנסיגה דרך מצר מסינה לאיטליה. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה בקרבות באיטליה כחלק מקורפוס הפאנצר ה-14 במסגרת הארמייה העשירית, ולאחר מכן במסגרת הארמייה ה-14. ב-1 במרץ 1944 הוא הועלה לדרגת גנרל לוטננט, ובאוגוסט 1944 הועברה הדיוויזיה לצפון צרפת. באוקטובר הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד ארמיית הפאנצר החמישית, עמה אף לחמה בקרב על הבליטה. בפברואר 1945 הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד הקורפוס ה-86 במסגרת ארמיית הצנחנים הראשונה בהולנד, ולחמה עמו עד סוף המלחמה. ב-29 באפריל 1945 הוענק לו תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים, ובסוף המלחמה הוא נפל בשבי הבריטי.

לאחר המלחמה
ביוני 1946 השתחרר רודט מהשבי, ולאחר שחרורו התגורר במינכן, עד מותו ב-14 בדצמבר 1979.

קישורים חיצוניים 
 אברהרד רודט באתר lexikon-der-wehrmacht 

גנרלים בוורמאכט
מעוטרי צלב הברזל
מעוטרי צלב האבירים עם עלי אלון
מעוטרי הצלב הגרמני בזהב
חיילי הרייכסווהר
אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
גרמנים שנולדו ב-1895
גרמנים שנפטרו ב-1979