טניולאביס

טניולאביס (שם מדעי: Taeniolabis) הוא סוג של יונק קדום מהסדרה הקדומה מולטיטוברקולטה (Multituberculata), אשר התפתחה בקרטיקון לצד הדינוזאורים. הוא חי בראשית עידן הקנוזואיקון בתקופת הפלאוקן לפני 64–65 מיליון שנה באמריקה הצפונית. מאובניו נחקרו ב-1882 בידי החוקר הידוע אדוארד קופ ובסוגו נכללו 2 מינים.

הטניולאביס היה הגדול שבבני סדרתו כשהמין Taeniolabis taoensis הגיע למשקל של 100 ק"ג. במראהו הוא דמה לבונה ענקי בעל גולגולת באורך 15 ס"מ והכיל זוג חותכות ענקיות שנבנו כמו איזמל, אך למעשה כלל לא היה יונק שלייני והיה מראשוני יונקי הקנוזואיקון לצד קרוביו כמו הקטופסליס  ובני הסדרה כימולסטיים. הוא היה כנראה ניזון מזרעים ומקליפות עצים.

המאובנים של יונק נכחד זה התגלו במונטה, ניו מקסיקו וויומינג וכן בססקצ'ואן שבקנדה. ככל הנראה הוא חי ביערות גשם לחים שהיו באותה תקופה באזורו. כמה חוקרים סוברים שבשל רגליו הקצרות הוא התפתח כמו בונה לחיים אמפיביים בנהרות ובביצות.

קישורים חיצוניים

בעלי חיים שתוארו ב-1882
טקסונים שתוארו בידי אדוארד דרינקר קופ
מולטיטוברקולטה
יונקים שחיו בפלאוקן באמריקה הצפונית
מגה-פאונה של הפלאוגן באמריקה הצפונית