מושל ניו יורק

מושל מדינת ניו יורק (באנגלית: Governor of the State of New York) הוא מושל מדינת ניו יורק. המושל הוא ראש הרשות המבצעת של ממשלת מדינת ניו יורק והמפקד העליון של הכוחות הצבאיים והימיים של המדינה.

המושלת הנוכחית היא קת'י הוקול מהמפלגה הדמוקרטית. הוקול התמנתה לתפקיד לאחר התפטרותו של קודמה אנדרו קואמו, שהתפטר לאחר שערוריית מין שהכתה גלים בארצות הברית ובניו יורק.

התפקיד וסמכויותיו 
על המושל מוטלת החובה לאכוף את חוקי המדינה, וכן ברשותו הסמכות לאשר או להטיל וטו על הצעות חוק של בית המחוקקים של מדינת ניו יורק, לכנס את הרשות המחוקקת ולהעניק חנינה, למעט במקרים של בגידה והדחה. בניגוד למחלקות ממשלתיות אחרות המרכיבות את הרשות המבצעת של הממשלה, המושל עומד בראש מחלקת הביצוע (Executive Department). נושא המשרה מקבל את סגנון הנימוס "הוד רוממותו" בתקופת כהונתו.

מושל ניו יורק נחשב לעיתים מועמד פוטנציאלי לנשיאות ארצות הברית. עשרה מושלים היו מועמדי מפלגתם לנשיאות, וארבעה מהם - מרטין ואן ביורן, גרובר קליבלנד, תאודור רוזוולט ופרנקלין דלאנו רוזוולט - זכו בבחירות לנשיאות. שישה מושלים הוסיפו לכהן כסגן הנשיא. בנוסף, שניים ממושלי ניו יורק, ג'ון ג'יי וצ'ארלס אוונס יוז, שימשו כנשיאי בית המשפט העליון של ארצות הברית.

דרישות לתפקיד 
על פי חוקת מדינת ניו יורק, אדם המעוניין להיות מושל ניו יורק חייב להיות בן 30 לפחות, בעל אזרחות אמריקאית, ותושב מדינת ניו יורק לפחות חמש שנים לפני שנבחר למושל.

סדר הירושה
כבר בחוקה שהתקבלה ב-1777 נקבע שייבחר סגן מושל, שיכהן גם כנשיא הסנאט המדינתי. סגן המושל נבחר לאותה תקופת כהונה כמו זו של המושל, ועל כלל זה הייתה הקפדה בכל התיקונים לחוקה שהתקבלו במשך השנים. מלכתחילה הוגדר שבמקרה של התפנות משרת המושל בשל מוות, התפטרות או הדחה, או במקרה של היעדרות המושל מתחומי המדינה, מקבל סגן המושל על עצמו את תפקידיו וסמכויותיו של המושל. בחוקת 1938 נקבע במפורש שבמקרים של התפנות משרת המושל, מושבע סגנו כמושל לכל  דבר ועניין.

במקרה שלא מכהן סגן מושל, ממלא את מקומו הנשיא הזמני של הסנאט של ניו יורק עד אשר המושל שב למלא את תפקידו או עד אשר נערכות בחירות חדשות. באופן דומה, במקרה בו הן משרת המושל והן משרת סגן המושל מתפנות, מכהן נשיא הסנאט כמושל, ומשרת סגן המושל נשארת בלתי מאוישת. אף על פי שלא קיים סעיף בנוגע לכך בחוקה, על פי תקדים שנקבע ב-2009, יכול המושל למנות סגן מושל במקרה שמשרתו של זה האחרון מתפנה. אחרי סגן המושל והנשיא הזמני של הסנאט ניצבים בסדר הירושה למושל ניו יורק יושב ראש האספה המדינתית, התובע הכללי, מבקר המדינה, נציב התחבורה, נציב הבריאות, נציב הסחר, נציב התעשייה, יושב ראש הנציבות לשירות ציבורי ומזכיר המדינה.

היסטוריה 
משרת המושל נוצרה על ידי החוקה הראשונה של מדינת ניו יורק בשנת 1777. עם קבלת החוקה תקופת כהונתו של המושל עמדה על שלוש שנים וכהונת המושל הופחתה לשנתיים, ולא הוגדר מועד תחילת הכהונה. חוק מ-1787 הגדיר את מועד תחילת הכהונה ל-1 ביולי. ב-1821 תוקנה החוקה ומועד הבחירות הוגדר לחודש נובמבר ומועד השבעת המושל נקבע ל-1 בינואר. תיקון לחוקה מ-1874 האריך את תקופת כהונתו של המושל שוב לשלוש שנים, אך חוקת 1894 הפחיתה את תקופת הכהונה לשנתיים שוב. החוקה האחרונה של 1938 האריכה את תקופת הכהונה לארבע שנים. לא קיימת הגבלת כהונה על מספר תקופות הכהונה, רצופות או בלתי רצופות, שהמושל יכול לכהן.

56 גברים ואישה אחת כיהנו עד כה כמושלי ניו יורק, ארבעה מתוכם (ג'ורג' קלינטון, דוויט קלינטון, הורשיו סימור ואל סמית') כיהנו בשתי תקופות כהונה בלתי רצופות כל אחד. מספור המושלים ברשימה הרשמית מתבצע רק פעם אחד לכל מושל, כלומר, בכהונתו הבלתי רציפה השנייה של המושל הוא מקבל את מספרו מהכהונה הקודמת. הרשימה לא כוללת סגני מושלים שמילאו באופן זמני את תפקיד המושל כאשר זה היה מחוץ למדינה בעת כהונתו.

המושל שמשך כהונתו הייתה הארוכה ביותר היה המושל הראשון ג'ורג' קלינטון, שכיהן בסך הכל בשתי תקופות כהונתו כמעט 21 שנים. אחת משתי תקופות כהונה בלתי רצופות אלו נמשכה 18 שנים והייתה תקופת הכהונה הרצופה הארוכה ביותר. צ'ארלס פולטי כיהן בתקופת הכהונה הקצרה ביותר, 29 הימים לאחר התפטרותו של המושל הקודם הרברט ליהמן. דייוויד פטרסון היה המושל האפרו-אמריקאי הראשון של ניו יורק והרביעי בכל מדינות ארצות הברית. הוא גם המושל הראשון בכל מדינות ארצות הברית שסובל מלקות  ראייה.

רשימת מושלי ניו יורק

קישורים חיצוניים

ביאורים

הערות שוליים 

מושלים