מאיר אנג'יל

הרב מאיר בן אברהם אנג'יל (שם משפחתו נכתב גם אנז'יל וגם אנג'ל; 1558, סופיה, האימפריה העות'מאנית - 1630, צפת, ארץ ישראל בתקופה העות'מאנית) היה הרב הראשי של יהודי בלגרד ויהודי סופיה.

קורות חייו
נולד בסופיה לר' אברהם שהיה ראש הקהילה של יהודי סופיה. בצעירותו עלה לארץ ישראל, התיישב בצפת, והיה תלמידם של שמואל אוזידא וחיים ויטאל. אנג'יל מציין בכתביו גם את ישראל סרוג כאחד ממוריו, וגם אלעזר אזכרי. בהמשך, כיהן ברבנות בקושטא.

ב-1593 פרסם את ספרו "קשת נחושה" שעסק באתיקה ובמוסר.

בראשית המאה ה-17 הגיע לבלגרד וכיהן כרב הראשי של הקהילה. ב-1617 סיים את כהונתו, נקרא לסופיה, ובה כיהן כרב ראשי וכאב בית הדין הרבני לאחר פטירתו של הרב אהרן מלטי.

ב-1619 פורסם בקרקוב ספרו "מסורת הברית". ב-1622 פורסם במנטובה ספרו "מסורת הברית הגדול". בכתביו הוא הרחיב ופיתח את פרשנותם של יעקב בן אשר ומשה אלשייך. פסיקתו האחרונה בבית הדין הרבני בסופיה ניתנה ב-27 באפריל 1628. סמוך למועד זה פרש מתפקידו ובמקומו מונה לרב הראשי של יהודי סופיה הרב אברהם בן אשכנזי.

הרב מאיר אנג'יל שב לארץ ישראל, השתקע בצפת ובה נפטר ב-1630.

קישורים חיצוניים
 הרב מאיר אנג'יל, באתר האנציקלופדיה היהודית 
 קשת נחושה, באתר אוצר החכמה

הערות שוליים

בלגרד: רבנים
רבנים בולגרים
ראשוני האחרונים
סופיה: רבנים
צפת: רבנים
ילידי 1558
נפטרים ב-1630