אנטון אלויס, נסיך הוהנצולרן-זיגמרינגן

אנטון אלויס, נסיך הוהנצולרן-זיגמרינגן (בגרמנית: Karl von Hohenzollern-Sigmaringen; 20 ביוני 1762 - 17 באוקטובר 1831), היה נסיך הוהנצולרן-זיגמרינגן בין השנים 1785–1831.

ביוגרפיה
אנטון אלויס נולד ב-20 ביוני 1762 בזיגמרינגן, לקרל פרידריך, נסיך הוהנצולרן-זיגמרינגן וליוהנה, רוזנת הוהנצולרן-הרנברג, בתם של פרנץ וילהלם, רוזן הוהנצולרן-הרנברג ומריה קתרינה, רוזנת ואלדבורג-צייל. 

אנטון אלויס נולד במהלך מלחמת שבע השנים, וגדל בעיקר בברז'-הרנברג, האחוזה ההולנדית של אמו, מכיוון שאביו השתתף במלחמה. מאוחר יותר הוא התחנך באוניברסיטאות פרייבורג, היידלברג ואינגולשטאדט. ב-13 באוגוסט 1782 התחתן אנטון אלויס עם אמליה צפירינה, נסיכת זאלם-קירבורג, בתם של פיליפ יוזף, נסיך זאלם-קירבורג ומריה תרזה, נסיכת הורנס, ממנה נולדו לו שני ילדים.

בשנת 1785 מת אביו קרל פרידריך, נסיך הוהנצולרן-זיגמרינגן, ואנטון אלויס עלה לשלטון במקומו. שנתיים לאחר מכן, מתה אף אמו, ואנטון אלויס ירש את נחלותיה בהולנד. בשנת 1789 התקיימה מהפכת הבראנט בארצות השפלה האוסטריות, אשר אנטון אלויס עקב אחריה בדריכות בשל רכושו שם. בשנת 1790 עלה לשלטון לאופולד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ואנטון אלויס מונה ללורד צ'מברלין. עם פרוץ מלחמות המהפכה הצרפתית נמלט אנטון אלויס לווינה, אליה חזר שוב בשנת 1796. באותה שנה, צרפת סיפחה מגרמניה את השטחים שממערב לריין, ובעקבות כך איבד אנטון אלויס את כל אחוזותיו ההולנדיות בשנת 1802. כפיצוי הוא קיבל את השטח של גלאט בצפון היער השחור, ואת המנזרים העתיקים של אינזיגקופן, ביורון והולזן. בשנת 1806 הצטרפה הנסיכות לקונפדרציה של הריין, ובשנת 1815 הצטרפה הנסיכות לקונפדרציה הגרמנית.

ב-17 באוקטובר 1831 מת אנטון אלויס בזיגמרינגן, ובנו קרל, נסיך הוהנצולרן-זיגמרינגן עלה לשלטון במקומו.

משפחתו
ב-13 באוגוסט 1782 התחתן אנטון אלויס עם אמליה צפירינה, נסיכת זאלם-קירבורג, בתם של פיליפ יוזף, נסיך זאלם-קירבורג ומריה תרזה, נסיכת הורנס, ממנה נולדו לו שני ילדים:
 בן (1783)
 קרל, נסיך הוהנצולרן-זיגמרינגן (1785–1853), התחתן עם מארי אנטואנט מירא, ולאחריה התחתן עם קתרינה, נסיכת הוהנלוהה-ואלדנבורג-שילינגספירסט

אילן יוחסין

קישורים חיצוניים

נסיכים גרמנים
בית הוהנצולרן
גרמנים שנולדו ב-1762
גרמנים שנפטרו ב-1831