רוזלי סלוטר מורטון

ד"ר רוזלי סלוטר מורטון, (באנגלית: Rosalie Slaughter Morton; 28 באוקטובר 1876 - 5 במאי 1968) הייתה רופאה גינקולוגית ומנתחת אמריקאית. רוזלי שירתה בצבא כחובשת, כהנה כיושבת הראש הראשונה של ועדת החינוך לבריאות הציבור, הייתה שותפה להקמתו של שירות בתי החולים לנשים בארצות הברית, בנוסף הפעילה שיטות רפואיות משלה. את התואר הדוקטור סיימה בבית ספר לרפואה לנשים בפנסילבניה, במהלך לימודיה המתקדמים הייתה אחת הנשים הראשונות בכל מסגרת, בבית הספר לרופאים ומנתחים באוניברסיטת קולומביה וגם בבית החולים לרפואה בניו יורק.

חייה האישיים
בלאנש רוזלי סלוטר נולדה בשנת 1876 בלינצ'בורג, וירג'יניה למרי הארקר וג'ון פלאבל סלוטר. היו לה חמישה אחים ואחות אחת (שלושה אחים נוספים מתו בילדותם), והתחנכה בלינצ'בורג בצעירותה ולאחר מכן סיימה את בית הספר התיכון בבולטימור. כילדה היא סייעה מדי פעם לשני אחיה הגדולים, שהיו רופאים, כאשר התלוותה לביקורי חולים ועזרה בביצוע סטריליזציה בכלים שלהם, בנוסף נהגה לסייע לחיות מחמד ברחבי השכונה. לאחר מותו של אביה, התחזק הרצון של מורטון להיות רופאה ובשנת 1893 התחילה לימודים בבית הספר לרפואה לנשים בפנסילבניה מהכסף שקבלה בקצבת הילדים. באוטוביוגרפיה שלה, מורטון העירה כי בתור ילדה חונכה "כדי להפוך אותי לאישה טובה ומסורה ולא לתת לי תשוקה לפיתוח קריירה", וציינה שאביה השאיר אותה ללא כסף - מצפייה ממנה למצוא בעל שיכול לכלכל אותה בכל מהלך חייה - וכי רבים במשפחתה לא רצו שהיא תמשיך בקריירה ברפואה.

בשנת 1905 נשאה רוזלי לג'ורג' בי מורטון ג'וניור בכנסייה בלינצ'בורג, ג'ורג' היה עורך דין שבעבר למד רפואה. בשנת 1910 דיווחה רוזלי כי ברצונה להתגרש, לאחר שנתיים בשנת 1912 ג'ורג' נפטר. לאחר מותו של ג'ורג' רוזלי התמודדה עם דיכאון רב, לאחר מכן היא כתבה "אילו הורי היו בחיים, אילו היו לנו ילדים, אילו היו לי מטלות ביתיות, הייתי מוצאת בהם נחמה, אך עם בעל כמו שלי החיים הפנמיים שלי נהרסו לחלוטין".

בתחילת שנות ה-30 חלתה רוזלי בדלקת ריאות שאילצה אותה לעבור לפארק החורף, פלורידה, שם היא נפטרה בשנת 1968.

קריירה
רוזלי סיימה את לימודיה בהצטיינות עם שניים מתוך שלושה אותות כבוד, מיד מונתה לרופאה בבית החולים ומרפאת "אלומנה", שם עבדה עד שנת 1899. לאחר מכן המשיכה ללימודים מתקדמים באירופה וטיילה במדינות ברלין, וינה, פריז ולונדון. במהלך תקופה זו לקחה קורסים, השתתפה בניתוחים, וכתבה מספר מאמרים מדעיים, כולל כמה השוואת בנושא בריאות של נשים מול גברים. בעקבות עצתו של אחד ממוריה בלונדון, ויקטור הורסלי, היא נסעה למעבדה הממשלתית הבריטית במומביי במשך שישה חודשים כדי לעסוק במניעה נגד המגפה "דבר" כמו כן גם נדרשה לתקופה שהות בסרי לנקה.

לאחר שסיימה את לימודי ההתמחות בגינקולוגיה חזרה רוזלי לניו יורק, שם היא נשאה לג'ורג' מורטון שהיה אז עורך דין, לאחר מכן היא פתחה מוסד להתמחות בתחום הגינקולוגיה בוושינגטון. בשנת 1909 האגודה הרפואית האמריקנית יצרה ועדת חינוך לבריאות הציבור במטרה לחנך את הציבור בנושאים כמו בריאות, היגיינה, טיפול בילדים ונושאים רפואיים אחרים, הם הפכו את מורטון ליו"ר הראשון שלה. מורטון מונתה לעוזרת קלינית ומדריכה בבית החולים לחולי נפש בניו יורק (שם היא הייתה אחת מהנשים הראשונות בסגל), לאחר מכן הפכה לפרופסור לגינקולוגיה. במהלך אותה תקופה היא הרצאתה במספר אוניברסיטאות אחרות, כולל קיץ באוניברסיטת ורמונט.

לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה נסעה מורטון ללברדור כדי לעבוד בבתי החולים של המיסיון שם, לפני שנבחרה לנציבה מיוחדת של הצלב האדום לקחת אספקה ​​מפריז לחזית המקדונית ולעבוד בבתי החולים שדה במקדוניה. בעקבות הצלחתם של בני משפחתה הגברית, מורטון הייתה האישה הראשונה שהפכה למנתחת המשתתפת במרפאת ו"אנדרבילט" של אוניברסיטת קולומביה בשנת 1916. לאחר שחזרה לניו יורק מורטון, לצד מרי מ. קרופורד, הובילה את שירות בתי החולים לנשים האמריקאיות משנת 1917, לאחר שהוקמה על ידי האיגוד הלאומי לנשים רפואיות במטרה להקים בתי חולים אמריקאים באירופה. לאחר שביקשה לשלוח אלף נשים רפואיות להתנדב לשירות חוץ ונכחה סירוב על ידי הוועד הרפואי הכללי בוושינגטון, היא גייסה מעל ל -300 אלף דולר ב -10 ימים באמצעות גיוס כספים ארצי לשליחתן. על פי המלצתו של ויליאם גורגס, מורטון מונה ליו"ר ועדת רופאות נשים במועצת ההגנה של ארצות הברית, שם ייצגה יותר מ -7000 רופאות.

מורטון המשיכה את פעילותה בניו יורק תוך כדי ניסיון לסייע לצעירים ביוגוסלביה ובסרביה, אשר נפגעו במהלך המלחמה לקבל חינוך הולם. במרץ 1919 היא הקימה את הוועד הסובייטי הבינלאומי, שבאמצעותו היא הקלה על הצבתם של עשרות צעירים סרבים במוסדות חינוך אמריקאים. לאחר שעברה לפלורידה בתחילת שנות השלושים מורטון הקימה קליניקה קטנה שבה ביצעה מחקרים על דלקת פרקים ואנדוקרינולוגיה.

פרסים
כאשר מורטון סיימה את לימודיה בשנת 1897, הייתה בעלת פרסים רבים, כולל המצאה הטובה ביותר עבור ציוד כירורגי הטוב ביותר, ודו"ח המעבדה הטוב ביותר. ב־1937 זכתה מורטון ל -9 עיטורים של ממשלות בית וממשלות זרות. במהלך הקריירה שלה זכתה בפרסים כגון צלב הצאר של ניקולס השני, מדליית "ג'ואן של ארק" ואת שירות בולט קרוס. בשנת 1934 היא קיבלה פרס מיוחד על ידי האגודה הרפואית האמריקאית על הקמת בתי חולים לנשים בארצות הברית. בסנטראל פארק הוקם לה עץ, שהנציח את "השירות הפטריוטי" שלה, וכן רחוב ופארק בבלגרד נקראים על שמה.

ספרים
מורטון כתב אוטוביוגרפיה שכותרתה "אישה מנתחת": חייה ועבודתה של רוזלי סלוטר מורטון, שראה אור ב -1937 על ידי פרדריק א 'סטוקס. הספר נסקר היטב, עם שבחים שניתנו הן לכתיבתה והן לרוחב החוויות שהתגלו בה.

בכתבה לעיתון של פיטסבורג, הכותב והאנסן מתאר את האוטוביוגרפיה של מורטון כ"ספר מצוין על הישגיה של אישה ", ושבח את תיאורי הנושאים הרפואיים וגם את הנושאים הפוליטיים. ב"ברוקלין דיילי איגל" כתב ג'ורג' קורי, "אין נקודת זמן בה בפרה משעמם", וכינה אותו ספר חשוב לתיעוד תרומותיה של "צלבנית". סולט לייק טריביון תיאר את הספר כ"אינפורמטיבי, מרגש וצבעוני ", ו"הסידני מורנינג הראלד" כינה אותו "מעניין במיוחד". אינדיאנה גאזט דירגה את הספר כאחת האוטוביוגרפיות הרפואיות הטובות ביותר של התקופה האחרונה. לאחר שסיימה את האוטוביוגרפיה שלה, נסעה מורטון לאירן, וב -1940 פרסמה ספר על הארץ וזמנה נקראו "חופשתו של דוקטור" באיראן.

קישורים חיצוניים

A Woman Surgeon: The Life and Work of Rosalie Slaughter Morton
Noted Woman Physician's Story of Life Informative, Thrilling and Colorful
"Woman Physician Seeks to Divorce Lawyer Husband"
Encyclopedia of Women's History in America
"With the Women of Today"
"Distinguished Woman Surgeon"
"A Doctor's Holiday in Iran – Rosalie Slaughter Morton"

הערות שוליים

כירורגים אמריקאים
רופאות אמריקאיות במאה ה-19
רופאות אמריקאיות במאה ה-20
כירורגיות
אמריקאיות שנולדו ב-1876
אמריקאים שנולדו ב-1876
אמריקאיות שנפטרו ב-1968
אמריקאים שנפטרו ב-1968