הפארקים הלאומיים של קנדה

הפארקים הלאומיים של קנדה (באנגלית: Canada's National Parks) הם פארקים לאומיים, אתרים, שמורות טבע, פארקים עירוניים לאומיים ואזורי טבע בבעלות ממשלת קנדה, המוגנים מכוח חוק הפארקים הלאומיים של קנדה. האתרים מנוהלים במטרה להגן על אזורי הטבע למען הדורות הבאים, ולחנך למען הגנת הסביבה, באמצעות נופש ופנאי. האתרים מנוהלים על ידי רשות הפארקים של קנדה - רשות ממשלתית השייכת למשרד להגנת הסביבה של קנדה.

היסטוריה
הפארק הלאומי הראשון של קנדה הוכרז בשנת 1885, באמצעות דבר המלך במועצה במטרה להגן על שטח של 26 קמ"ר סביב האתר ההיסטורי הלאומי קייב אנד בייסין. בהשראתו של הפארק הלאומי ילוסטון, בארצות הברית נחקק בשנת 1887 חוק פארקי הרי הרוקי, שהקים את פארק הרי הרוקי (כיום הפארק הלאומי באנף). פארק לאומי זה הפך לפופולרי ביותר, ומשרד הפנים הקנדי החל לשקול הקמת פארקים לאומיים נוספים לאורך מסילת הרכבת הקנדית פסיפית (הפארק הלאומי יוהו); ולאורך מסילת הרכבת גראנד טראנק פסיפיק (הפארק הלאומי ג'ספר). חוק פארקי הרי הרוקי בוטל בשנת 1911 והוחלף בחוק שמורות הטבע והפארקים של הדומיניון, אשר הקים את רשות הפארקים הלאומית הראשונה בעולם, במטרה שזו תנהל את הפארקים. בשנת 1922, הוקם הפארק הלאומי ווד באפלו, שנועד להגן גם על האומות הראשונות שפעלו בשיטחו (בדומה לשמורות האינדיאנים בארצות הברית). בשנת 1972 הגדירה רשות הפארקים של קנדה את שמורות הפארק הלאומי; אדמות המנוהלות על ידי הסוכנות שנועדו להפוך לגנים לאומיים בהמתנה להסדר זכויות על אדמות האומות הראשונות והסכמים להמשך השימוש המסורתי באדמות.

נכון לשנת 2019, ישנם 38 פארקים לאומיים, 10 שמורות פארקים לאומיים (אתרים המוגנים במטרה להפוך בעתיד לפארקים) ופארק עירוני לאומי המשתרעים על שטח כולל של 328,198 קמ"ר (שהם 3.3% משטחה הכולל של קנדה) ומייצגים 30 מתוך 39 אזורי הטבע בקנדה.

ישנו לפחות פארק לאומי אחד בכל אחד מהפרובינציות והטריטוריות של קנדה.

בין השנים 17–2016, ביקרו בפארקים 15,449,249 מבקרים, ומהם למעלה מ-4 מיליון מבקרים בשטח הפארק הלאומי באנף (העמוס מבין הפארקים) ורק שני מבקרים בשטח הפארק הלאומי טוקטוט נוגייט.

הפארקים הלאומיים ושמורות הפארקים הלאומיים 
שמורות הפארק הלאומי מסומנות על ידי "(שמורה)" ליד שם הפארק. הפארקים העירוניים הלאומיים מסומנים על ידי "(עירוני)" ליד שם הפארק.

לפי פרובינציה/טריטוריה

שמורות לאומיות מוצעות לפארקים לאומיים

פארקים לאומיים מבוטלים

שמורות טבע ימיות לאומיות 
שמורות טבע ימיות לאומיות (באנגלית: The National Marine Conservation Areas, בראשי תיבות: NMCAs) היא תוכנית שהוקמה בשנת 2002 במטרה לשמור על מערכות אקולוגיות ימיות המייצגות את 29 האזורים הימיים של קנדה. להלן 29 האזורים הימיים של קנדה:

הערה: # שמורת טבע ימית לאומית קיימת * שמורת טבע ימית לאומית מוצעת

אזורי שמורות טבע ימיות לאומיות מוצעות

אתר מורשת לאומי 
אתרי מורשת לאומיים  היא תוכנית שהוקמה בשנת 1978 במטרה להגן על מאפייני טבע ספציפיים הנחשבים "יוצאים מן הכלל, יוצאי דופן, ייחודיים או נדירים למדינה זו. מאפיינים טבעיים אלה יהיו בדרך כלל ישויות מבודדות ובעלי עניין מדעי."

קישורים חיצוניים

 תיאור הפארקים הלאומיים של קנדה

הערות שוליים