תקנת יהושע בן גמלא

תקנת יהושע בן גמלא היא תקנתו של הכהן הגדול יהושע בן גמלא (המוזכר בתלמוד) לייסוד בתי ספר ציבוריים בעם ישראל.

השפעה הלכתית 
המשמעות המרכזית של התקנה היא, שהאחריות והתשלום על לימודם של כלל ילדי הקהילה, כולל היתומים וילדי העניים, מוטלת על כלל הציבור בעיר, ולא רק על אביו.

חז"ל החשיבו את עניין זה של יסוד בתי ספר, עד כדי שאמרו, שכל עיר שאין בה סידור לימודים לילדים, צריכים בני שאר הקהילות להחרים אותה עד אשר יתקינו בה בית ספר. ואם עמדו בעיקשותם ולא הקימו בית ספר, מחריבין את אותה העיר ומפזרים את יושביה בקהילות אחרות, ובלבד שלא יהיה מקום בישראל שלא מלמדים בו את הילדים תורה.

תקנת יהושע בן גמלא קבעה סופית את מערכת החינוך הממלכתית של עם ישראל מבחינת ההלכה והיא מהווה את הבסיס ההלכתי לחובה הציבורית לחינוכו של כל יחיד ויחיד. הרב שלמה גורן התייחס לתקנה זו כבסיס הלכתי לתוכנית האינטגרציה בחינוך היסודי גם בניגוד לדעת ההורים.

הערות שוליים

חינוך
היסטוריה של החינוך
מצוות ותקנות דרבנן