יצא לתרבות רעה

יצא לתרבות רעה הוא ביטוי עברי מתקופת התנאים שמשמעותו עזיבת דרך החיים של התורה, בדרך כלל לטובת דרך אלילית או יצרית. בדברי חז"ל נאמר ביטוי זה על כמה אישים שפרשו מדרך התורה. אחת הדמויות הידועות ביותר בהקשר זה היא אלישע בן אבויה. הביטוי מוזכר גם לגבי אבשלום, דואג האדומי ואחרים.

ביטוי דומה הוא "שנה ופירש" שמשמעותו היא לומד תורה שהפסיק את תלמודו ופרש לדרך שונה. הביטוי "תרבות רעה" מצוי אף הוא בספרות חז"ל לציון התנהגות וארחות חיים שליליים.

מקורות הביטוי
ביטוי זה מופיע בספרות חז"ל פעמים רבות. כמה מהן:
  בספרא נאמר שאין לתת צדקה כאשר זו עלולה לגרור את מקבל הצדקה לתרבות רעה: "אם החזקת אפילו ארבעה וחמשה פעמים חזור והחזק תלמוד לומר והחזקת בו, יכול אפילו אתה מפסידו לתרבות רעה תלמוד לומר עמך".
 לדעת אביי, מנחם, שהיה אב בית דין בימי הלל הזקן, יצא לתרבות רעה: "יצא מנחם ונכנס שמאי. להיכן יצא? אביי אמר: יצא לתרבות רעה".
 ב מובא: "בנוהג שבעולם אדם שאומר לו חברו פלוני 'הכה לבנך' יורד עמו עד לחייו, ומה תלמוד לומר "חושך שבטו שונא בנו"? ללמדך שכל המונע בנו מן  סוף בא לתרבות רעה ושונאהו. שכן מצינו בישמעאל שהיו לו געגועים על אברהם אביו ולא רדהו ויצא לתרבות רעה ושנאהו והוציאו מביתו ריקם".

שימושים בביטוי
 בספר מנורת המאור כותב לגבי חינוך הבנים: 
הרמ"א כותב לגבי נידוי: "ומנדין למי שהוא חייב נידוי, ואפילו יש לחוש שעל ידי כן יצא לתרבות רעה, אין לחוש בכך".
 הראי"ה קוק בספר אורות התורה כותב על אחת הסיבות ליציאה לתרבות רעה:

קישורים חיצוניים
 הרב דב ביגון, קשה תרבות רעה בתוך ביתו של אדם, באתר ערוץ מאיר
 יָצָא-לְתַרְבּוּת-רָעָה, באתר האקדמיה ללשון העברית

הערות שוליים

ניבים וביטויים חז"ליים
יציאה בשאלה