זכויות להט"ב בצ'צ'ניה

זכויות לסביות, הומוסקסואלים, ביסקסואלים וטרנסג'נדרים בצ'צ'ניה היו מזה זמן רב סיבה לדאגה בקרב ארגוני זכויות האדם כמו אמנסטי אינטרנשיונל וארגון Human Rights Watch. רבים מהחוקים של רוסיה, ופרט - חוקים הקשורים לקהילה הלהט"בית, חלים גם בצ'צ'ניה, בהיותה חלק מהפדרציה הרוסית. עם זאת, צ'צ'ניה היא רפובליקה אוטונומית למחצה בתוך גבולות רוסיה, עם קוד משפטי משלה, והמדינה מטילה עונש מוות (מושעה רשמית) על קיום יחסי מין בין גברים. בנוסף, ישנן מעט מאוד הגנות בחוק לאזרחים להט"ביים, והממשלה מעודדת רצח של אזרחים על ידי משפחותיהם, אם הם נחשדים להיות הומוסקסואלים.

מאז מרץ 2017, פשיטות אלימות מצד הממשל כנגד הקהיל הלהט"בית הובילו לחטיפתם של גברים הומוסקסואליים וביסקסואלים, שהוכו ועונו. למעלה ממאה איש, ואולי אף כמה מאות גברים, היו קורבנות של פשיטות כאלו. בין שלושה ל-20 בני אדם נהרגו במהלך אירועים אלו. מספרם המדויק של אלה שנעצרו ונרצחו אינו ידוע. פאנל של יועצים מומחים למועצת האומות המאוחדות לזכויות אדם דיווחה בראשית אפריל 2017 כי "מדובר במעשי רדיפה ואלימות בקנה מידה חסר תקדים באזור המהווים הפרות חמורות של חובותיה של הפדרציה הרוסית על פי המשפט הבינלאומי לזכויות אדם". גם נשים לסביות ונשים טרנסג'נדריות נרדפות בצ'צ'ניה, נחטפות למעצרים או נרצחות.

היבטים תרבותיים

צ'צ'ניה היא חברה שמרנית מאוד, ובהתאם לכך - הומופוביה היא דבר נפוץ בה, והומוסקסואליות היא טאבו. בעקבות שני עימותים מזוינים מול בדלנים מוסלמים שהתרחשו בשנות ה-90 - מלחמת צ'צ'ניה הראשונה ומלחמת צ'צ'ניה השנייה - צ'צ'ניה "נעשתה שמרנית יותר" תחת הנהגתם של הנשיא אחמד קדירוב ובנו רמזאן קדירוב, ראש הרפובליקה הצ'צ'נית. בצ'צ'ניה, כמו באזורים אחרים בדרום רוסיה, העניק נשיא רוסיה, ולדימיר פוטין, סמכות למנהיגים מקומיים "לאכוף את הפרשנות שלהם לערכים מוסלמיים מסורתיים, בין השאר במאמץ לשלב את הקיצוניות האיסלאמית, אשר ירדה במידה רבה למחתרת".

ארגון זכויות האדם, "Human Rights Watch" דיווח ב-2017 כי "קשה לקבוע עד כמה פגיעים האנשים בצ'צ'ניה, שם ההומופוביה היא אינטנסיבית ומשתוללת. אנשים להט"ביים נמצאים בסכנה לא רק של רדיפות מצד השלטונות, אלא גם של נפילת קורבן למעשי רצח על חילול כבוד המשפחה על ידי קרובי משפחתם". רמזאן קדירוב עודד מעשי הוצאה להורג ללא משפט על ידי בני משפחה כחלופה לאכיפת החוק - במקרים מסוימים, הומואים בכלא שוחררו מוקדם במיוחד כדי לאפשר לקרובי משפחה שלהם לרצוח אותם.

מעמד משפטי

ההומוסקסואליות הוצאה אל מחוץ לחוק בצ'צ'ניה לראשונה לאחר שנכבשה על ידי רוסיה בסוף המאה ה-19. לאחר מהפכת אוקטובר, הומוסקסואליות הייתה שוב חוקית בכל רחבי רוסיה, אך הפכה שוב לבלתי חוקית בברית המועצות תחת שלטונו של יוסיף סטלין. בשנת 1993 ההומוסקסואליות הייתה שוב חוקית ברוסיה, אם כי בין השנים 1991 ל-2000 צ'צ'ניה הייתה למעשה עצמאית ולא כפופה לחוק הרוסי. על מנת להתחרות עם מנהיגים איסלאמיים באזור, הנשיא הצ'צ'ני אסלאן מסחאדוב אימץ את חוק השריעה ב-1996, וסעיף 148 של חוק העונשין הצ'צ'ני קבע כי יחסי מין אנאליים בהסכמה (בין שני גברים או בין גבר לאשה) הם עבירה על החוק, שעונשה הוא הלקאה על שתי העבירות הראשונות, והוצאה להורג בעבירה השלישית.

צ'צ'ניה אמנם חזרה להיות כפופה לשלטון הרוסי בשנת 2000, אך היא בכל זאת שומרת על אוטונומיה מסוימת, ומנהיגה הנוכחי, רמזן קדירוב, "הביא את האסלאם לקדמת חיי היומיום של צ'צ'ניה, ואנשים הומוסקסואלים שחושפים את המיניות שלהם מופלים לרעה על ידי משפחותיהם".

ביוני 2013 רוסיה העבירה חוק תעמולה אנטי-הומוסקסואלי. היא אוסרת באופן רשמי על הפצת "תעמולה ליחסי מין לא מסורתיים" בקרב ילדים. החוק ספג ביקורת מצד מספר ארגוני זכויות אדם, ובכלל זה ארגון Human Rights Watch, שטענו שהוא "מפלה בגלוי" כנגד אוכלוסיית הלהט"ב וכי חוק זה הוא אחת הסיבות לכך שהקרמלין לא הגיב מהר מספיק לרדיפת הומוסקסואלים בצ'צ'ניה.

רדיפת להט"בים בידי הרשויות בצ'צ'ניה

באפריל 2017 החלו להופיע בעיתונות המערבית עדויות לכך שמאז פברואר של אותה השנה, רשויות צ'צ'ניה ריכזו ועינו למעלה ממאה גברים שנחשדו כהומוסקסואלים או ביסקסואלים.
רמזן קדירוב, מנהיגה המוסלמי של צ'צ'ניה, הקים שלושה מתקני מעצר במקומות סודיים על מנת לכלוא ולהשמיד את כל הגברים ההומוסקסואלים במדינתו. מתקנים אלו כונו על ידי ארגוני זכויות אדם ועדי ראייה "מחנות הריכוז".

סנקציות האיחוד האירופי 
במרץ 2021 סוכנות הידיעות רויטרס דיווחה כי האיחוד האירופי הטיל סנקציות מיידיות הן על צ'צ'ניה והן על רוסיה - עקב אלימות ממומנת ומתמכת ממשלתית נגד להט"בים.

ראו גם

 זכויות להט"ב באירופה

הערות שוליים

צ'צ'ניה
צ'צ'ניה