מורסוכוס

מורסוכוס (שם מדעי: Mourasuchus) הוא סוג של תנינאי גדול נכחד שחי בתקופת המיוקן כ-15.97–7.25 מיליון שנה לפני זמננו באמריקה הדרומית. מאובני התנין התגלו בתצורות פבאס  שביער האמזונאס בברזיל ב-1964. מאובנים נוספים שלו התגלו בוונצואלה, קולומביה, בוליביה וארגנטינה ושויכו ל-4 מינים.

תנינאי זה נחשב קרוב לקיימנים המודרניים והוא אחד התנינאים הגדולים שחיו, אך קטן מהפורוסזאורוס והגריפוסוכוס אשר חיו לצידו. הוא הגיע לאורך  ומשקל 4.3 טונות במין הגדול ביותר M. amazonensis ורק ל-6 מטר במין הקטן ביותר M. atopus. אורך הגולגולת שלו היה כ-1.1 מטר ואורכו הכולל חושב לפי עקומת רגרסיה שכוילה לפי אליגטור אמריקני וקיימן רחב-חרטום.

הוא היה בעל לסתות רחבות ועמוקות שהזכירו את לסתות התנינאי סטומטוסוכוס או לסתות של לווייתנים גדולים או שקנאים. בקצה הלסת היו מעל 40 שיניים חרוטיות וקטנות. ייתכן שהיה מסנן פלנקטון עם הלסתות הגדולות המעוגלות בקצוות שהיו חסרי יעילות ללכידת טרף או שהוא לכד מזון מקרקעית האגמים והנהרות בהם חי, דבר שאולי מנע ממנו להתחרות בתנינאי הענק הנוספים באותם נהרות.

קישורים חיצוניים

אליגטוריים
בעלי חיים שחיו במיוקן באמריקה הדרומית
מגה-פאונה של הנאוגן באמריקה הדרומית
תנינאים שחיו בנאוגן
מאובני טקסונים שתוארו ב-1964