מרד הגנרלים (1967)

מרד הגנרלים (1967) הוא כינוי שניתן לישיבה משותפת של ועדת השרים לביטחון בראשות ראש הממשלה אשכול עם אלופי המטכ"ל לקראת סוף תקופת ההמתנה לפני מלחמת ששת הימים.

בפגישה, אשר נערכה ב-2 ביוני 1967, חלק מהדרג הצבאי (בראשות האלופים אריק שרון ומתי פלד) מתח ביקורת על הממשלה והאשים אותה בהססנות, בשל הימנעותה (באותו שלב) מיציאה למתקפת נגד מקדימה.

הרקע לדיון 
ב-15 במאי 1967, בעיצומו של יום העצמאות תשכ"ז, צלחו כוחות יבשה מצריים את תעלת סואץ ונכנסו למרחבי סיני. בכך הכניס נשיא מצרים נאצר את ישראל למצב חירום, שכונה "תקופת ההמתנה", והסתיים ביציאתה של ישראל למלחמה.

תגובת ישראל לכניסת הכוחות המצרים לחצי האי סיני הייתה מתונה והתבטאה בעיקר בעליית הכוננות של צה"ל, אך ככל שגדל הכוח המצרי, שזרם לתוך סיני, התחיל צה"ל לגייס כוחות מילואים, כדי להציב אותם מול הגבול המצרי, למקרה שהמצב יתדרדר למלחמה.

כוחות האו"ם שחצצו בין הצבא המצרי ובין הגבול הישראלי התפנו וב-23 במאי נסגרו מצרי טיראן בפני כלי שיט ישראליים - עילה למלחמה מבחינת ישראל. בתגובה לצעדים המצריים ערך צה"ל גיוס כללי של כוחות המילואים, גיוס ששיתק חלק גדול מהמשק הישראלי - הדבר הביא למחסור בשמן ומצרכים ולקריסת עסקים ומפעלים.

בשיאה של תקופת ההמתנה, הממשלה ולוי אשכול בראשה, נתפסו כנוהגים בהססנות בסוגיית היציאה למתקפת מנע מול האיום המתגבר.

ראש הממשלה פעל בזירה המדינית כדי למנוע את המלחמה אך הנשיא האמריקני לינדון ג'ונסון לא היה מוכן להתחייב לא על פתיחת מצרי טיראן ולא על פנייה למזכ"ל האו"ם, או-תאנט, שיחזיר את כוחותיו לסיני ויפרז את חצי האי מחדש.

35 אלף חיילים במילואים היו פרוסים במשך כ-3 שבועות של המתנה בחפירות בחולות הנגב עד סיני ועזה.

זהו הרקע לכינוס הקבינט הביטחוני עם פורום מטכ"ל ביום שישי, 2 ביוני, שלושה ימים לפני המלחמה, בקריה בתל אביב. הדיון נמשך שעתיים וחצי, מ-9 עד 11:30 בבוקר.

הנוכחים 
מטעם ממשלת ישראל:
 לוי אשכול - ראש הממשלה
 אבא אבן - שר החוץ
 יגאל אלון - שר העבודה
 זלמן ארן - שר החינוך והתרבות
 ישראל ברזילי - שר הבריאות
 ישראל גלילי - שר בלי תיק
 זרח ורהפטיג - שר הדתות
 משה קול - שר התיירות
 חיים משה שפירא - שר הפנים
 צבי דינשטיין - סגן שר הביטחון
 חבר הכנסת משה דיין - החל מ-5 ביוני כיהן כשר הביטחון.
 חבר הכנסת מנחם בגין - החל מ-5 ביוני כיהן כשר בלי תיק.

מטעם המטה הכללי של צה"ל:
 יצחק רבין - הרמטכ"ל
האלופים:
 חיים בר-לב - סגן הרמטכ"ל
 עזר ויצמן - ראש אג"מ
 אהרן יריב - ראש אמ"ן
 מתי פלד - ראש אג"א
 שמואל איל - ראש אכ"א
 מוטי הוד - מפקד חיל האוויר
 שלמה אראל - מפקד חיל הים
 ישעיהו גביש - אלוף פיקוד דרום
 עוזי נרקיס - אלוף פיקוד מרכז
 דוד אלעזר - אלוף פיקוד צפון
 ישראל טל - מפקד גייסות השריון
 אריאל שרון - ראש מחלקת ההדרכה
 אברהם יפה - אלוף במלואים - מפקד אוגדה 31
 אלעד פלד - מפקד עוצבת געש
 רחבעם זאבי - עוזר ראש אג"ם
 עמוס חורב - סגן המדען הראשי של מערכת הביטחון

דיון

ראש אמ"ן 
הדיון נפתח בסקירה מודיעינית של ראש אמ"ן אהרן יריב שהתייחס לתועלת בהמשך המצב הקיים (תקופת ההמתנה) ודחיית ההחלטה לצאת למלחמה בעוד שבועיים-שלושה:

יריב ממשיך ומוסיף כי יש גם סכנות בהמשך המצב:

בהתייחס לארצות הברית, יריב טוען כי מצד אחד אין לצפות שהאמריקאים יפעלו כדי לפתור את המשבר ומצד שני לא יתנגדו למהלך צבאי ישראלי:

הרמטכ"ל 
הרמטכ"ל, יצחק רבין , פותח ומבהיר כי המטכ"ל אינו מעוניין במלחמה לשם המלחמה אלא כדי להסיר את האיום הקיומי על ישראל:

מוסיף רבין ואומר כי אף אינו מאמין כי התערבות בינלאומית תביא לתצאה הרצויה:

השרים 
לאחר מכן, התפתח דיון בין השרים לבין הרמטכ"ל רבין, מפקד חיל האוויר הוד וראש אמ"ן יריב, ממנו עולה כי רובם הביעו תמיכה בהמשך החיפוש אחר פתרון מדיני וההמתנה:

השרים זלמן ארן, משה חיים שפירא וזרח ורהפטיג מביעים את חששם מהמלחמה:

שר הפנים מ.ח. שפירא

הרמטכ"ל

שר החינוך זלמן ארן

מפקד חיל האוויר

שר הדתות זרח ורהפטיג

הרמטכ"ל

האלופים 
שיאו של הדיון הגיע כאשר האלופים החלו להביע את מורת רוחם מהססנות הדרג המדיני:

בתחילה, אלוף פיקוד דרום, שייקה גביש:

לאחר מכן, הוסיף אלוף אברהם יפה:

גם אלוף אריק שרון לא חוסך במילים קשות:

לאחר מכן, ראש אג"א, מתי פלד עולה להתקפה:

פלד אמר את הדברים החריפים ביותר מבין האלופים נגד ההמתנה ולמען יציאה למלחמה נגד מצרים. הוא טען כי הצבא המצרי איננו מוכן למלחמה וכי נאצר פרש את צבאו על הגבול רק משום שסמך על הססנותה של ישראל, ובגלל ביטחונו שלא תעז להכות את צבאו, והוסיף כי הזמן "פועל לרעתנו". בנוסף, התריע בפני קריסת המשק בתקופת ההמתנה והביע דאגה מפני מצבו ההולך ומידרדר. כמו כן, דרש לדעת מדוע הממשלה מחכה עם המתקפה על מצרים.

תשובת ראש הממשלה 
אשכול עונה לשרון ולפלד באותה חדות לשון:

אך אלוף פלד מתעקש:

וראש הממשלה מסרב לענות לו וחוזר על עניין התיאום עם ארצות הברית:

בשלב זה מתערב משה דיין בוויכוח:

אך ראש הממשלה ממשיך להחזיק בעמדתו:

סיכום 
הדיון הסתיים ללא קבלת החלטה. למרות דבריהם הקשים של אלופי המטכ"ל, ראש הממשלה אשכול ורוב שריו המשיכו לדבוק בעמדתם כי יש למצות את המהלך הדיפלומטי לפני פתיחה במתקפה. בסיום ההתכנסות דחה ראש הממשלה אשכול את דרישת הרמטכ"ל, יצחק רבין, לכינוס מיידי של הממשלה וקבלת החלטה של יציאה למלחמה – אשכול הודיע שהממשלה תתכנס במועד הקבוע הרגיל, ביום ראשון, ה-4 ביוני.

יומיים לאחר מכן, ביום ראשון ה-4 ביוני 1967, אכן התכנסה הממשלה לישיבתה הרגילה והחליטה על יציאה למלחמה: .

כל שרי הממשלה תמכו בהחלטה, חוץ משני שרי מפ"ם שנמנעו. למחרת פתח צה"ל במתקפה בחזית המצרית.

פרשנות היסטורית 

בראייה היסטורית, דיון זה נתפס כשיאו של העימות בין המטכ"ל לבין ממשלת אשכול, עימות שהחל בישיבה דומה שהתכנסה בתחילת אותו שבוע ב-28 במאי. כך תיאר אלוף ישראל טל (טליק) את הדיון ההוא:

ראש הממשלה אשכול הגיב בתקיפות והדגיש בפני האלופים כי צה"ל לא הוקם כדי לנהל מלחמות ברירה:

אף דוד בן-גוריון, שלא היה מתומכיו של אשכול, פרסם הודעה המבהירה לדעתו מהם הקווים האדומים במדינה דמוקרטית ביחסים בין הדרג הצבאי למדיני:

הדיון ב-28 במאי נערך מיד לאחר נאום הגמגום של לוי אשכול. בעקבות הנאום הופעלו על אשכול לחצים כבדים למנות את משה דיין לתפקיד שר הביטחון.

ראש אג"ם, אלוף עזר ויצמן, שצידד בהנחתת מכה מקדימה על מדינות ערב, הגיע ללשכתו של אשכול ואמר:

לפי כמה מהנוכחים בדיון של ה-2 ביוני, ישראל הייתה קרובה באותם ימים להפיכה צבאית:

אלוף אריק שרון מספר:

ראש אג"מ, אלוף עזר ויצמן:
גם אלוף פיקוד צפון, דוד אלעזר, העיד:

על הדרך שבה נתפס העימות בעיני ראש הממשלה לוי אשכול, ניתן ללמוד מתוך עדותה של רעייתו, מרים אשכול:

עם זאת ישנם שהמעיטו בעוצמת העימות וטענו כי לא היה שום "מרד" או ניסיון ל"פוטש":

לפי מפקד חיל הים באותה תקופה, אלוף שלמה אראל:

ראו גם 
 מלחמת ששת הימים
 תקופת ההמתנה

קישורים חיצוניים 
 פרוטוקול ישיבת ועדת השרים לביטחון עם פורום מטכ"ל, 2 ביוני 1967, באתר ארכיון המדינה

הערות שוליים

ביאורים

ששת הימים
ישראל: היסטוריה צבאית
ישראל: היסטוריה פוליטית
צה"ל: היסטוריה
1967 בישראל