יחסי פולין–צרפת

היחסים בין פולין לצרפת קיימים כבר מאות שנים, אולם רק במהלך המהפכה הצרפתית ושלטונו של נפוליאון הם הפכו לרלוונטיים. הפולנים היו בעלי בריתו של נפוליאון, וקהילה הפולנית גדולה התיישבו בצרפת במאה ה-19. בין שתי מלחמות העולם שוב היו הפולנים והצרפתים בעלי ברית, ובמהלך מלחמת העולם השנייה היו שתי המדינות חלק מבעלות הברית, אולם שתיהן נכבשו על ידי גרמניה הנאצית. במהלך המלחמה הקרה הצטננו יחסי המדינות.

כיום שתי המדינות חברות באיחוד האירופי ובנאט"ו, ופולין היא גם משקיפה בארגון לה פרנקופוני.

היסטוריה
בשל המרחק הגאוגרפי לא היה קשר חזק בין המדינות לפני המאה ה-18, להוציא את בחירתו של אנרי מוולואה למלך פולין בשנת 1573. כמו כן התקיימו קשרי נישואין מעטים בין בתי המלוכה בפולין ובצרפת במשך השנים.

בשנת 1733 פרצה מלחמת הירושה הפולנית, בעקבות ניסיונו של סטניסלאב לשצ'ינסקי לתפוס את כתר המלוכה הפולנית לאחר מותו של אוגוסט השני, מלך פולין. סטניסלאב לשצ'ינסקי נתמך על ידי ממלכת צרפת בראשות חתנו לואי החמישה עשר, מלך צרפת, אולם מאידך יריבו פרידריך אוגוסט השני, הנסיך הבוחר מסקסוניה נתמך על ידי אוסטריה ורוסיה. המלחמה ניטשה בעיקר באיטליה ובחבל הריין, ולבסוף הסתיימה בחוזה וינה (1738) שבו הוכתר פרידריך אוגוסט מסקסוניה כמלך פולין, אך מאידך סטניסלאב לשצ'ינסקי קיבל את דוכסות לורן. כמו כן ספרד חזרה לשלוט בממלכת נאפולי ובסיציליה, בעוד דוכסות פארמה הועברה לשליטת בית הבסבורג.

בשנת 1768 פרצה מלחמת הקונפדרציה של באר, שבמהלכה ניסו חלק מאצילי פולין להגן על פולין מפני ההשפעה הרוסית. האצולה הפולנית נתמכה על ידי צרפת, אולם הם הובסו בשנת 1772, ובעקבות כך התרחשה חלוקת פולין הראשונה.

המהפכה הצרפתית השפיעה על הסיים הגדול, והביאה לאימוץ חוקת 3 במאי 1791, אך לא התקיימו קשרים רשמיים בין צרפת המהפכנית לפולין. חלוקת פולין העסיקה את האימפריה האוסטרית וממלכת פרוסיה, ובעקבות כך פחת הלחץ מעל צרפת. בשנת 1807 הקים נפוליאון את דוכסות ורשה, אשר הייתה מדינה עצמאית בחסות צרפת, ופולנים רבים לחמו לצד הצבא הצרפתי. אולם לאחר מפלתו של נפוליאון פורקה הדוכסות, ובשנת 1815 הוחלט על צירוף רוב שטחי הדוכסות לרוסיה, כחלק מפולין הקונגרסאית.

בין השנים 1831–1870 התרחשה הגירה משמעותית מפולין לצרפת, אשר הוגברה בעקבות דיכוי מרידות נובמבר וינואר.

בין שתי מלחמות העולם פולין וצרפת היו בעלות ברית פוליטית וצבאית, ובעקבות הצבא הכחול שסייע צרפת במלחמת העולם הראשונה, נשלחה המשלחת הצבאית הצרפתית לפולין במהלך המלחמה הפולנית-סובייטית (1919–1921), ובשנת 1921 נחתמה הברית הצרפתית-פולנית, אשר נמשכה עד הפלישה הגרמנית לפולין.

לאחר פלישת גרמניה הנאצית וכיבוש פולין, הוקם צבא פולני חדש בצרפת תחת פיקודו של הגנרל ולדיסלב שיקורסקי בשנת 1939, אשר לחם לצד הצרפתים במהלך המערכה על צרפת. עם זאת, היחסים הפולנים-צרפתים החמיצו בשל חוסר הרצון הצרפתי לסייע לפולין ("הבגידה המערבית"). לאחר נפילת צרפת בשנת 1940 הופסקו היחסים בין המדינות, אולם כמה פולנים הפכו לחלק מן המחתרת הצרפתית.

במהלך המלחמה הקרה היחסים בין פולין לצרפת היו גרועים, משום ששתי המדינות נמצאו משני צידי המתרס. עם זאת, צרפת הייתה אתר של קהילה פולנית משגשגת.

היחסים בין צרפת לצרפת השתפרו לאחר נפילת הקומוניזם בשנת 1989. צרפת כחברה מייסדת של הקהילה האירופית, האיחוד האירופי, ונאט"ו, כמו גם חברה קבועה של מועצת הביטחון של האו"ם והיותה מעצמה גרעינית, היא אחת השותפות הראשיות ביחסים הפוליטיים, כלכליים, תרבותיים, מדעיים וטכנולוגיים של פולין.

שנת 2004 הייתה פורצת דרך ביחסי פולין-צרפת. לאחר תקופה של מתח הנגרם מגישות שונות למשבר עיראק ולחקיקת חוקה אירופית, השתפרו היחסים בעקבות הצטרפות פולין לאיחוד האירופי ב-1 במאי 2004, ואורגנו פגישות מדי שנה של ראשי שתי המדינות.

צרפת היא התורמת הגדולה ביותר של השקעות זרות ישירות בפולין. החברות הצרפתיות עם נוכחות גדולה בפולין כוללות את אורנג', ויוונדי, קרפור, קבוצת קזינו, קרדיט אגריקול, סן גובין ואושה (סופרמרקט).

כמיליון פולנים אתניים חיים בצרפת, ומרוכזים בעיקר נור-פה דה קאלה, באזור המטרופולין של ליל, באזור מכרות הפחם סביב לאנס וואלנסיין.

יחסים דיפלומטיים
פולין מחזיקה בצרפת שגרירות בפריז ו-6 קונסוליות בליל, ליון, ננסי, ניס, רן וטולוז. מאידך, צרפת מחזיקה בפולין שגרירות בוורשה ו-7 קונסוליות בגדנסק, קטוביץ, קרקוב, לודז', פוזנן, שצ'צ'ין וורוצלב.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

צרפת