יחסי גרמניה–נורווגיה

בין גרמניה לבין ממלכת נורווגיה מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים, ושתי המדינות משתפות פעולה במגוון תחומים.

היסטוריה
במהלך ימי הביניים התקיימו יחסים כלכליים, תרבותיים, לשוניים ודתיים בין נורווגיה לגרמניה, ובשנת 1536 הפכה נורווגיה ללותרנית בשל ההשפעות מגרמניה. במהלך תקופת דנמרק-נורווגיה היו דוכסויות שלזוויג-הולשטיין באוניה פרסונלית יחד עם נורווגיה, ובעקבות כך מסוף ימי הביניים עד המאה ה-19 הגיעו גרמנים רבים ודנים ילידי גרמניה לנורווגיה כעובדי מדינה, ככמרים וכסוחרים, ואף תפסו בה עמדות בכירות בשלטון.

בסוף 1936, בעקבות מתן פרס נובל לשלום לאסיר הפוליטי, קרל פון אוסייצקי, הביעה גרמניה מחאה על מתן הפרס בפני ממשלת נורווגיה. אוסייצקי עצמו הביע את צערו שהפרס פגע ביחסים בין המדינות.
 
במהלך מלחמת העולם השנייה נכבשה נורווגיה על ידי כוחות גרמניה הנאצית לאחר קרבות קשים, ונותרה תחת שלטון גרמני עד סוף המלחמה ב-8 במאי 1945.

בשנת 1955 הצטרפה גרמניה לנאט"ו, ומאז קיימים קשרי ידידות חזקים בין שתי המדינות. בנוסף שתי המדינות חברות במועצת אירופה, הארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה ומועצת הים הבלטי. כמו כן, בשנת 2001 הצטרפו המדינות לאמנת שנגן, ובעקבות כך ניתן לנסוע מגרמניה לנורווגיה דרך דנמרק ושוודיה ללא ביקורת גבולות.

יחסים כלכליים
גרמניה היא המדינה במקום השלישי המייבאת מנורווגיה, בשווי כ-13.8 מיליארד אירו ו-11.1% מכלל היצוא הנורווגי, כמעט 60% מכך מהווים יצוא הנפט והגז, ונורווגיה היא המקור השני החשוב ביותר של אנרגיה עבור גרמניה לאחר רוסיה. בנוסף נורווגיה מייצאת לגרמניה דגים, מוצרים כימיים, ומוצרי אלומיניום עבור תעשיית הרכב.
מאידך, נורווגיה מייבאת מגרמניה בשווי כ-7.8 מיליארד אירו ב-2013, מה שמציב את גרמניה במקום השני ביצוא לנורווגיה, 27% מהיבוא ביוו כלי רכב, ומוצרי יבוא חשובים אחרים הם מכונות, מוצרים כימיים, הנדסת חשמל, מוצרי מתכת ומצרכי מזון.

יחסים דיפלומטיים
גרמניה מחזיקה בנורווגיה שגרירות באוסלו, ו-8 קונסוליות באלסונד, ברגן, בודו, קירקנס, קריסטיאנסנד, סטוונגר, טרומסה וטרונדהיים. מאידך, נורווגיה מחזיקה בגרמניה שגרירות בברלין, ו-10 קונסוליות בברמן, בדיסלדורף, בפרנקפורט, בהמבורג, בהנובר, בקיל, בליבק, במינכן, ברוסטוק ובשטוטגרט.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים