אל-מוע'ייר (נפת רמאללה)

אל-מוע'ייר או אל-מורייר (בערבית: المغيّر) הוא כפר פלסטיני בשומרון, המשתייך לנפת רמאללה ואל-בירה של הרשות הפלסטינית. הכפר נמצא במזרח השומרון, על יד כביש אלון ובקרבת גוש שילה והכפרים ח'ירבת אבו פלאח ותורמוס עיא. המשפחות העיקריות בכפר הם נעסן, דאר אבו עליא, אל חאג מוחמד, אבו נעים ואבו אסף.

היסטוריה
לפי עדויות ארכאולוגיות אזור הכפר היה מיושב החל מהתקופה ההלניסטית בארץ ישראל. הכפר מוקף במספר אתרים ארכאולוגיים, שהעיקרי בהם הוא "אִסתוּנא", כקילומטר מצפון לכפר. האתר כולל ממצאים ארכאולוגיים מהתקופה ההלניסטית, התקופה הרומית, התקופה הביזנטית והתקופה המוסלמית המוקדמת בארץ ישראל. האתר ממוקם בראש גבעה מוקפת אורנים בקצה הדרום מזרחי של עמק שילה. עד תחילת המאה ה-20 המקום היה מיושב והיה נקודת ההתיישבות המרכזית באזור עמק שילה, ומכאן שמו הערבי של העמק "סהל כפר אִסתוּנא". במקום שרידי בריכות חצובות, בורות מים, חורבות מבנים מהתקופה הרומית והביזנטית, עמודים, כותרות ומשקופים מעוטרים. המבנה המרכזי בנוי מאבני גזית ונקרא "אל חבס". מממדיו ומגודל אבניו נראה שהוא נועד להגן על המבוא המזרחי של העמק. בסמוך נמצא גם מבנה מקאם "שייח' מוחמד".

בשנת 1870, ביקר חוקר ארץ ישראל ויקטור גרן באזור ותיעד את אל מוע'ייר, אִסתוּנא וחירבת כולס'ון. גרן כתב: .

בתקופת המנדט הבריטי
במפקד אוכלוסין 1922 של ארץ ישראל, שנערך על ידי שלטונות המנדט הבריטי, בקריות הייתה אוכלוסייה של 179 נפש, כולם מוסלמים.
במפקד 1931 נמנו בכפר 41 בתים מאוכלסים בהם התגוררו 204 תושבים, כולם מוסלמים.

בסקר הכפרים בשנת 1945 האוכלוסייה בכפר הייתה 290 מוסלמים, ושטח הקרקע הכולל של הכפר היה 33,903 דונם, שמתוכם הוקצו 361 לחקלאות שלחין, ו-6,908 לגידולי דגנים.

בעקבות מלחמת העצמאות, ולאחר הסכמי שביתת-הנשק של 1949, עבר הכפר לשליטה ירדנית.

לאחר 1967

ב-1967, בעקבות מלחמת ששת הימים, עבר הכפר משליטה ירדנית לישראלית.

בשנת 1976 הוקם צפונית לכפר, על בסיס צו תפיסה של אדמות לצרכים צבאיים, בסיס צה"ל מבוא שילה.

מעמדו המשפטי של השטח 
על פי הסכם אוסלו, חולקו אדמות הכפר אל-מוע'ייר לשטחי B ו-C. מתוך שטח הכפר, המשתרע על פני כ-33,000 דונם, כ-1,934 דונם (כ-5.9% מכלל אדמות הכפר) מסווגים כשטח B, שבו לרשות הפלסטינית יש שליטה מלאה בעניינים אזרחיים, וישראל ממשיכה להיות בעלת אחריות לביטחון. רוב אוכלוסיית הכפר מתגוררת בשטח B, המהווה חלק קטן לעומת השטח הכולל של אדמות הכפר. שאר אדמות הכפר, 31,121 דונם (94.1% מכלל השטח) מסווגים כשטח C, שבו ישראל שומרת על שליטה מלאה הן ברמה האזרחית והן ברמה הביטחונית. רוב הקרקעות המצויות בשטח C הן שטחים חקלאיים ושטחים פתוחים, בנוסף לבסיסי צה״ל.

חיכוכים עם המאחז עדי עד 
ב-1998 הוקם המאחז עדי עד מצפון לכפר, בסמוך לאדמות השייכות לתושביו או מעובדות על ידם (בהסכם עם בעליהן מכפרים סמוכים). במהלך השנים פרצו מספר תקריות וחיכוכים בין תושבי הכפר לתושבי המאחז, כאשר תושבי הכפר מאשימים את תושבי המאחז בכריתת עצי זית השייכים לתושבי הכפר, או השחתתם באמצעות שימוש בכימיקלים, וכן פגיעה בכלי רכב בכפר, כל זאת במסגרת תג מחיר ולעיתים עם ריסוס כתובות המצהירות על מטרה זו. מנגד, מספר תושבים מהכפר ומכפרים נוספים בסביבה תועדו מיידים אבנים לעבר מכוניות ישראליות הנוסעות בכביש אלון וביולי 2023 נעצרו שישה מבני הכפר בחשד לירי לעבר כוחות צה"ל .

קישורים חיצוניים 

 
 
PIWP database profile
Survey of Western Palestine, Map 15: IAA, Wikimedia commons
Al-Mughayyir Fact Sheet, המכון למחקר יישומי - ירושלים (ARIJ)
Al-Mughayyir aerial photo, ARIJ
Locality Development Priorities and Needs in Al Mughayyir Village, ARIJ

הערות שוליים

נפת רמאללה ואל-בירה