צלב האבירים של צלב הברזל

צלב האבירים של צלב הברזל (בגרמנית: Ritterkreuz des Eisernen Kreuzes) הוא עיטור גרמני שהוענק על גבורה. העיטור החל להינתן בתחילת מלחמת העולם השנייה, ובמהלך המלחמה התווספו עוד 4 דרגות גבוהות יותר.

רקע 
האדריכל הגרמני קרל פרידריך שינקל, עיצב את עיטור צלב הברזל בשנת 1813 על פי בקשתו של פרידריך וילהלם השלישי, מלך פרוסיה. כהשראה לצלב הברזל השתמש שינקל בסימלם של האבירים הטבטונים. הצלב מעוצב כצלב פאטה. העיטור ניתן שוב במלחמת צרפת–פרוסיה ובמלחמת העולם הראשונה, ועם פרוץ מלחמת העולם השנייה חידש היטלר שוב את העיטור.

בנוסף הקים היטלר את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל, אשר היה דרגה חדשה של צלב הברזל, ונועד להיות מקביל לעיטור הפור לה מריט ממלחמת העולם הראשונה. להיטלר הייתה הסמכות הבלעדית לאשר את הענקת העיטור, סמכות שאמנם יכול היה להאציל. בשנת 1940 נוספה לעיטור דרגה נוספת של העיטור עם עלי אלון, ובשנת 1941 נוספו אף דרגות נוספות עם חרבות ויהלומים, אשר עליהם התווספה בשנת 1944 הדרגה הגבוהה ביותר של העיטור עם עלי אלון מוזהבים, חרבות ויהלומים.

דרגות

צלב האבירים של צלב הברזל

תנאי הזכאות: צלב הברזל דרגה ראשונה ומעשה גבורה, או הצטיינות בפיקוד קרבי.

העיטור הוענק לראשונה בתאריך 27 בספטמבר 1939, ובסך הכול הוענקו 7,365 עיטורים. הסרט נענד על הצוואר, והצלב משתלשל ממנו על החזה מעל הכפתור העליון.

צלב האבירים של צלב הברזל עם עלי אלון

תנאי הזכאות: צלב האבירים (בדרך כלל) ומעשה גבורה החורג מחובותיו של החייל, או הצטיינות בפיקוד קרבי.

העיטור הוענק לראשונה בתאריך 19 ביוני 1940, ועלי האלון הוצמדו לצלב האבירים בלולאת ברזל. בסך הכול הוענקו: 890.

צלב האבירים של צלב הברזל עם עלי אלון וחרבות

תנאי הזכאות: עלי אלון לצלב האבירים ומעשה גבורה, או הצטיינות בפיקוד קרבי.

העיטור הוענק לראשונה בתאריך 21 ביוני 1941, וסיכת החרבות של צלב הברזל עם עלי האלון (הסיכה נענדה מעל הצלב, על לולאת הברזל הצמודה לעלי האלון). בסך הכול הוענקו: 160.

צלב האבירים של צלב הברזל עם עלי אלון, חרבות ויהלומים

תנאי הזכאות: חרבות לצלב האבירים ומעשה גבורה, או הצטיינות בפיקוד קרבי, והעיטור הוענק לראשונה בתאריך 15 ביולי 1941.

היהלומים שובצו בעלי האלון של צלב האבירים. בסך הכול הוענקו 27 עלי אלון משובצים ביהלומים, לשני מפקדי צוללות, עשרה טייסים אלופי הפלות, קולונל אחד, וארבעה עשר גנרלים ופילדמרשלים.
 טייסים: ורנר מלדרס (15 ביולי 1941), אדולף גאלאנד (28 בפברואר 1942), גורדון גולוב (3 באוגוסט 1942), הנס יואכים מרסיי (3 בספטמבר 1942), הרמן גרף (16 בספטמבר 1942), הלמוט לנט (7 ביולי 1944), היינץ וולפגנג שנאופר (14 באוקטובר 1944), ולטר נובוטני (19 באוקטובר 1943), הנס אולריך רודל (29 במרץ 1944), אריך הרטמן (8 באוגוסט 1944).
 מפקדי צוללות: וולפגנג ליט (11 באוגוסט 1943), אלברכט ברנדי (21 בנובמבר 1944).
 גנרל-פלדמרשלים: ארווין רומל (11 במרץ 1942), אלברט קסלרינג (19 ביולי 1944), ולטר מודל (17 באוגוסט 1944), פרדיננד שרנר (1 בינואר 1945).
 קצינים וגנרלים: אדלברט שולץ (9 בינואר 1944), היאצינט פון שטראכוויץ (14 באפריל 1944), הנס הובה (20 באפריל 1944), סף דיטריך (8 באוגוסט 1944), הרמן באלק (31 באוגוסט 1944), הרברט גילה (19 בספטמבר 1944), הרמן-ברנהארד ראמקה (19 בספטמבר 1944), האסו פון מנטויפל (18 בפברואר 1945), תאודור טולסדורף (18 במרץ 1945), קרל מאוס (15 באפריל 1945), דיטריך פון זאוקן (8 במאי 1945).

צלב האבירים של צלב הברזל עם עלי אלון מוזהבים, חרבות ויהלומים

העיטור הזה תוכנן להינתן בסיום המלחמה ל־12 החיילים המצטיינים של הוורמאכט מכל הזרועות והדרגות, בפועל הוענק רק לטייס השטוקה הנס אולריך רודל בתאריך 29 בדצמבר 1944.

תנאי הזכאות: יהלומים לצלב האבירים ומעשה גבורה החורג מחובותיו של החייל.

לאחר המלחמה 

מכיוון שצלב הקרס הופיע על עיטור צלב האבירים, ובעקבות איסור הצגת סמל זה במערב גרמניה, הממשלה הגרמנית הנפיקה מהדורה מחודשת של העיטור – בה הוחלף צלב הקרס בסמל עלי האלון הנטול משמעות פוליטית. העיטור החדש יועד לחלוקה לחיילים ותיקי מלחמת העולם השנייה שזכו בצלב האבירים בזמן המלחמה.

קישורים חיצוניים

גרמניה: עיטורים
גרמניה הנאצית: עיטורים
ורמאכט
אבירים