פרוטוקול מינסק

פרוטוקול מינסק הוא הסכם שנועד לעצור את המלחמה באזור דונבאס שבאוקראינה. ההסכם נחתם ב-5 בספטמבר 2014 על ידי נציגי אוקראינה, רוסיה, דונצק ולוהנסק.

ההסכם נכתב בידי נציגים מאוקראינה, רוסיה, והארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה (OSCE), תוך תיווך בידי נציגים מגרמניה וצרפת, במסגרת פורמט נורמנדי. החתימה על הפרוטוקול באה לאחר קיום שיחות נרחבות במינסק, בירת בלארוס. ההסכם, אשר בא אחרי מספר ניסיונות קודמים להפסיק את הלחימה בדונבאס, חייב ליישם מיידית הפסקת אש. ברם, הפרוטוקול טרם הצליח להביא להפסקת הלחימה שם. בעקבות כישלון ההסכם הראשון, נחתם ב-12 בפברואר 2015 פרוטוקול מינסק II. למרות הירידה בשיעורי הלוחמה והקורבנות, גם הסכם זה טרם הצליח להביא לסיום מלא של הסכסוך, אך גרמניה, צרפת ואוקראינה מסכימות כי הוא מהווה תשתית לכל ניסיון עתידי ליישוב הקונפליקט.

הפרוטוקול

כתיבת הפרוטוקול 
ההסכם נכתב בידי קבוצת הקֶשר התלת-צדדית על אוקראינה, בה השתתפו נציגים מאוקראינה, רוסיה, והארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה. הקבוצה קמה ביוני 2014 על מנת לפתור את העימותים במזרח אוקראינה ובדרומה דרך דיאלוג. נציגי הקבוצה נפגשו יחד עם נציגים בלתי פורמליים מדונצק ולוהנסק ב-31 ביולי, 26 באוגוסט, 1 בספטמבר ו-5 בספטמבר 2014. ב-5 בספטמבר נחתם ההסכם. פרטי ההסכם הזכירו במידה רבה את "התוכנית בת 15 הנקודות לשלום", אותה הציע ביוני של אותה שנה נשיא אוקראינה, פטרו פורושנקו. ההסכם נחתם בידי הנציגים הבאים:
 נציגת ה-OSCE והדיפלומטית השווייצרית היידי טאליאוויני
 נציג אוקראינה, הנשיא האוקראיני לשעבר ליאוניד קוצ'מה
 נציג רוסיה, שגריר רוסיה באוקראינה מיכאיל זוראבוב
 אלכסנדר זכרצ'נקו ואיגור פלוטניצקי, ראשי הבדלנים בדונצק ולוהנסק

תוכן הפרוטוקול 
תוכן הפרוטוקול הראשון מורכב משנים עשר סעיפים, שנועדו:
 להבטיח מיידית הפסקת אש דו-צדדית.
 להבטיח פיקוח ובקרה של הפסקת האש על ידי הארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה.
 להקטין את שליטת הממשלה האוקראינית על שטחי דונבאס.
 להבטיח ניטור קבוע של הגבול האוקראיני-רוסי על ידי ארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה עם הקמת אזור ביטחון בגבולות אוקראינה והפדרציה הרוסית.
 להבטיח את שחרורם המיידי של כל בני הערובה, שנעצרו באופן בלתי חוקי.
 להבטיח את יישום חוק מניעת העמדה לדין וענישה של אנשים בעלי קשר לאירועים בדונצק ולוהנסק. 
 להמשיך בדיאלוג לאומי משותף.
 לנקוט בצעדים על מנת לשפר את המצב ההומניטארי בדונבאס.
 להבטיח את הבחירות המקומיות בדונצק ולוהנסק.
 להסיג קבוצות חמושות בלתי חוקיות ומסירת ציוד צבאי, כמו גם הסגת לוחמים ושכירי חרב משטח אוקראינה.
 לאמץ תוכנית התאוששות כלכלית ושיקום עבור אזור הדונבאס.
 לספק ביטחון אישי עבור המשתתפים בדיונים.

יעילות
הפרוטוקול טרם הצליח להביא בפועל להרגעת המצב, ומאז החתימה עליו אוקראינה והמחוזות הבדלנים המשיכו להאשים זה את זה בהפרת ההסכם ובהתמשכות הקרבות בשטחי מזרח אוקראינה.

הסכמים הציבו מפת דרכים לשלום ושילוב מחדש של האזורים שבשליטת הבדלנים תחת "מעמד מיוחד" לא מוגדר. מוסקבה ראתה בהסכמים דרך לאלץ את קייב לקלוט את שלוחיה לקונפדרציה, שבה הם יקבלו כוח וטו על כל החלטה משמעותית.  קייב לא הייתה כל נטייה לנוע בכיוון זה, והאשימה את מוסקבה על אי הסגת נשק וכוחות כפי שנקבע בהסכם. ההכרה של רוסיה בעצמאותם של דונצק ולוהנסק והפלישה הרוסית לאוקראינה בשנת 2022 נחשבה כצעד שהוביל למעשה לקריסה סופית של פרוטוקול מינסק. לאחר ההכרה, רוסיה אמרה שהיא אינה מחויבת יותר להסכמים.

ראו גם
המשבר באוקראינה
מלחמת האזרחים באוקראינה
המשבר האוקראיני-רוסי (2021–2022)

הערות שוליים

יחסי אוקראינה–רוסיה
מינסק
מינסק
המשבר באוקראינה