ג'לאל א-דין א-סויוטי

ג'לאל א-דין עבד א-רחמן בן אבו בכר בן מחמד אלח'דירי א-סוּיוּטי (שם מלא בערבית: جلال الدين عبد الرحمن بن أبي بكر بن محمد الخضيري السيوطي) חי בין השנים 1445–1505 לספירה.

היה איש דת מצרי, מורה ומומחה בתחום ההלכה והמשפטים, ואחד מהסופרים הבולטים בתקופתו, אשר הקדיש את כתביו לתאולוגיה והלכה אסלאמית. מזוהה עם האסכולה השאפעית, ונחשב לאחד מפוסקי ההלכה המכובדים ביותר באסכולה השאפעית בפרט, ובאסלאם בכלל.

חייו 
א-סויוטי נולד ב-3 באוקטובר 1445 בקהיר. אמו הייתה ממוצא צ'רקסי, ואילו אביו ממוצא פרסי, בעוד שעל פי א-סויוטי בעצמו, הוא למעשה נצר לשושלת מבגדאד. משפחתו היגרה לאסיוט שבמצרים הממלוכית, ולכן הוא זכה לשם "אסויוטי". אביו, אשר למד ולימד הלכה אסלאמית על פי האסכולה השאפעית, נפטר כשג'לאל א-דין היה בגיל חמש.

ג'לאל א-דין התמחה בהלכה האסלאמית, בעיקר באסכולה החנפית ובאסכולה השאפעית. הוא התמחה גם בחדית', פרשנות הקוראן, תאולוגיה, היסטוריה, רטוריקה, פילוסופיה, פילולוגיה, אריתמטיקה, וברפואה.

בגיל 18 החל ללמד הלכה אסלאמית על פי האסכולה השאפעית, באותו מסגד שבו אביו נהג ללמד. בד בבד הצטרף א-סויוטי למסדר הסופי השאד'לי (בערבית: الطريقة الشاذلية).

במהלך חייו זכה ג'לאל א-דין א-סויוטי לתואר הנכסף "מוג'דד" (בערבית: مجدد) אשר משמעותו: "המחדש", והכוונה בזה היא לאדם אשר מחיה מחדש את הדת.

א-סויוטי מת ב-18 באוקטובר 1505.

כתביו 
ג'לאל א-דין א-סויוטי כתב על נושאים רבים. את דבריו הוא העלה על כתב על פני כ-900 יצירות.

את יצירתו הראשונה הוא כתב בהיותו בן 17.

אבן עמאד אמר עליו: .

אחד מתלמידו אמר .

בנוסף ליצירותיו בנושא הדת, כתב א-סויוטי גם בנושא הרפואה. כמו אבן אל-ג'ווזי, גם כתביו הרפואיים של א-סויוטי מבוססים כמעט לחלוטין על מסורות של הנביא מוחמד.

בין יצירותיו המפורסמות ביותר ניתן למצוא את:
 תפסיר אלג'לאליין ( تفسير الجلالين), אשר נחשב לאחת מפרשנויות הקוראן המקובלות ביותר בקרב המוסלמים.
 א-טיב א-נבווי (الطب النبوي), אשר בנוי כלקסיקון רפואי.
 אלג'אמע אלכביר ( الجامع الكبير)
 אלג'אמע אלסע'יר (الجامع الصغير)
 דר אלמנת'ור ( درالمنثور)
 תדריב א-ראווי (تدريب الراوي)

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

אנשי דת מוסלמים
ילידי 1445
נפטרים ב-1505