פריקת ברך

פריקת ברך היא פציעה בברך שבה נוצר ניתוק מוחלט של המפרק בין עצם הירך לעצם השוקה. הסימפטומים כוללים כאבי ברכיים וחוסר יציבות של הברך. סיבוכים עשויים לכלול פגיעה בעורק הסובב את הברך, בדרך כלל בעורק בית הברך, או תסמונת תאים .

כמחצית מהמקרים מתרחשים כתוצאה של טראומה גדולה  וכמחציתם מתרחשים כתוצאה מטראומה קלה. בכמחצית מהמקרים המפרק חוזר למצב אנטומי תקין לפני הגעת האדם הפצוע לבית החולים. בדרך כלל יש קרע של הרצועה הצולבת הקדמית, הרצועה הצולבת האחורית וגם באחת מן הרצועות הצדדיות. אם ערך מדד לחץ הקרסול  פחות מ -0.9, מומלץ להשתמש באנגיוגרפיה ממוחשבת, כדי לזהות פגיעה בכלי הדם. אחרת, בדיקות גופניות חוזרות עשויות להספיק.

במקרים בהם המפרק נשאר מנותק, תבוצע החזרה למצב האנטומי הרגיל של המפרק על ידי ניתוח אורתופדי וקיבועו בדרך כלל תחת הרדמה פרוצדורלית . אצל אלו עם סימנים לפציעה עורקית, מתבצעים ניתוחים מיידיים. ייתכן שידרשו ניתוחים רבים. רק ב-10% מהמקרים נדרשת קטיעת חלק מהרגל.

פריקות ברך הן נדירות, מתרחשות בכ־1 ל-100 אלף איש בשנה. הן שכיחות יותר אצל גברים מאשר אצל נשים, בפרט אצל גברים צעירים. תיאורי פציעה זו מתוארכים לפחות משנת 20 לפנה"ס על ידי מגדלי צידון.

תסמינים וסימנים
התסמינים כוללים כאבי ברכיים. המפרק עלול להיות לא במקומו האנטומי הנורמלי. מצב של אפוזיה מפרקית  בו כמות הנוזל הפנים-מפרקי עולה, לא תמיד מתרחש.

סיבוכים
כ 20% ממקרים עשויים לכלול פגיעה בעורק בית הברך, או לתסמונת התא וכן לפגיעה בעצב הפרונלי המשותף  או בעצב הטיביאלי  עשויה להתרחש. אם מתרחשות פגיעות בעצבים, הן לעיתים קרובות לא יחלימו לגמרי.

סיבות
כמחצית מהמקרים מתרחשים כתוצאה של טראומה קשה וכמחציתם מתרחשים כתוצאה מטראומה קלה. טראומה קשה עשויה לכלול מקרים של נפילות מגובה משמעותי, התנגשויות ברכב ממונע או הולכי רגל שנפגעו על ידי רכב ממונע. במקרים של טראומה קשה יש לעיתים קרובות פציעות אחרות.

טראומה קלה עשויה לכלול מעידה תוך כדי ריצה או פציעות ספורט. אחד מגורמי הסיכון כוללים השמנת יתר.

המצב עשוי להתרחש גם במספר הפרעות גנטיות כגון תסמונת אליס-ואן קריבלד, תסמונת לארסן ותסמונות אהלרס-דנלוס.

אבחון

כיוון שהפציעה מסוגלת לחזור למצב האנטומי הנורמלי שלה בעצמה, לפני שאדם מגיע לבית החולים, אבחנת הפציעה עלולה להתפספס. במצב כזה האבחנה תתבסס על ההיסטוריה של הפציעה ובדיקה גופנית. בדיקות אלו עשויות לכלול בדיקות כגון בדיקת המגירה , בדיקת לחץ פתולוגית , בדיקת הרצועות הבוטחות של המפרק ובדיקת הרצועה הצולבת האחורית  של המפרק. כמו כן עקב כאבים יהיה קשה לבצע בדיקה גופנית מדויקת.

צילומי רנטגן, בדיקת CT, אולטרה-סאונד או MRI עשויים לסייע באבחון. ממצאי רנטגן שעשויים להיות שימושיים בקרב המקרים בהם המפרק חוזר למצב אנטומי תקין במקרים של מרחב מפרק משותף, תת-קיבוע  של המפרק או שבר סגונד .

כשערך מדד לחץ הקרסול  נמוך מ -0.9, מומלץ להשתמש באנגיוגרפיה ממוחשבת. ניתן להשתמש באנגיוגרפיה סטנדרטית. אם ערך מדד לחץ הקרסול גדול מ -0.9, יש צורך לבצע בחינות גופניות חוזרות ונשנות במהלך 24 השעות הקרובות כדי לאמת זרימת הדם טובה באזור הפציעה. ערך מדד לחץ הקרסול מחושב על ידי לקיחת לחץ הדם סיסטולי בקרסול וחלוקתו על ידי לחץ הדם הסיסטולי בזרוע.

סיווג

ניתן לסווג את הפריקות לחמישה סוגים: קדמית, אחורית, רוחבית, אמצעית וסיבובית. סיווג זה מבוסס על תנועת השוקה ביחס לירך. פריקות קדמיות הן הנפוצות ביותר ואחריהן פריקות אחוריות. הפריקות עשויות גם להיות מסווגות בהתבסס על סמך אילו מין הרצועות ניזוקה.

טיפול
התנהלות ראשונית מבוססת לרוב על החייאה מתקדמת לטראומה. אם המפרק נשאר פרוק ומקובע. החזרה למצב האנטומי הנורמלי יכולה להעשות על ידי מתיחה פשוטה לאחר שהאדם קיבל סדורה פרוצדורלית . אם המפרק לא יכול לחזור למצב האנטומי הרגיל בבית החולים במחלקת החירום, ניתוח חירום מומלץ.

אצל אלו עם סימנים של פגיעה בעורקים, מתבצע בדרך כלל ניתוח מיידי. אם המפרק אינו חוזר למצבו האנטומי הרגיל, ייתכן שיהיה צורך בקיבוע חיצוני . אם העצבים והעורקים לא נפגעו, הרצועות ככל הנראה יתאחו לאחר מספר ימים. ניתוחים רבים עלולים להיות הכרחיים. רק מתוך 10% מהמקרים נדרשת קטיעת חלק מהרגל.

אפידמיולוגיה
פריקות בברך הן נדירות: הן מתרחשות כ -1 מתוך 5,000 פציעות אורתופדיות, וכ-1 פריקת ברך מתרחשת מדי שנה מתוך -100,000 בני אדם. הן מתרחשות יותר אצל גברים מאשר אצל נשים, בפרט אצל גברים צעירים.

ראו גם
ברך
מפרק
פציעה ברצועה הצולבת הקדמית
עורק בית הברך

לקריאה נוספת
Scott, W. N. (2011). Insall & Scott Surgery of the Knee E-Book. Elsevier Health Sciences.
Marx, J., Walls, R., & Hockberger, R. (2013). Rosen's Emergency Medicine-Concepts and Clinical Practice E-Book. Elsevier Health Sciences.
Wascher, D. C., Dvirnak, P. C., & DeCoster, T. A. (1997). Knee dislocation: initial assessment and implications for treatment. Journal of orthopaedic trauma, 11(7), 525-529.
Mills, W. J., Barei, D. P., & McNair, P. (2004). The value of the ankle–brachial index for diagnosing arterial injury after knee dislocation: a prospective study. Journal of Trauma and Acute Care Surgery, 56(6), 1261-1265.
Patel, D. R. (2012). Fracture Management for Primary Care. JAMA, 307(17), 1866-1867.

קישורים חיצוניים
התנהלות לאחר פריקת ברך לפני שחזור הרצועה באנגלית
פריקת ברך - מאמר webMD באנגלית
סקירת פציעת פריקת הברך NCBI באנגלית

הערות שוליים

פציעות ברך ושוק
מפרקים
רפואת ספורט