חלון אוברטון

חלון אוברטון (ידוע גם כחלון השיח) הוא טווח הרעיונות המקובל בשיח הציבורי. המונח נקרא על שמו של המהנדס ג'וזף אוברטון , שטען כי יכולת הקיום הפוליטית של רעיון תלויה לא בהעדפות האישיות של הפוליטיקאים, אלא בעיקר בשאלה האם הוא נמצא בתוך טווח הדעות המקובלות על הציבור. לדברי אוברטון, החלון מכיל את מגוון הרעיונות שפוליטיקאי יכול להמליץ עליהן מבלי להיתפש כקיצוני מדי בדעת הקהל הנוכחית.

סיכום הרעיון 

אוברטון תיאר מנעד של רמות חופש בהקשר של התערבות ממשלתית, שנמצא על ציר אנכי. ככל שדעה מתרחקת ממרכז החלון, כך היא נעשית פחות מקובלת.

הפרשן הפוליטי ג'ושוע טרביניו אמר כי דרגות הקבלה של רעיונות הן, פחות או יותר:
 לא יעלה על הדעת
 קיצוני
 קביל
 הגיוני
 פופולרי

חלון אוברטון הוא גישה לזיהוי אילו רעיונות מגדירים את התחום המקובל בו נמצאת מדיניות ממשלתית אפשרית בדמוקרטיה. תומכי מדיניות שנמצאת מחוץ לחלון מבקשים לשכנע את הציבור להזיז או להרחיב את החלון. תומכי המדיניות הנוכחית, או דומות לה, מבקשים לשכנע אנשים כי מדיניויות מחוץ לחלון צריכות להיות בלתי מקובלות.

לאחר מותו של אוברטון בחנו אחרים את הרעיון של הזזת החלון על ידי קידום מכוון של רעיונות מחוצה לו, או הפיכת רעיונות למקובלים יותר על ידי הצגה של רעיונות קיצוניים מהם.

תקדימים היסטוריים 
המודל של אוברטון מזכיר מספר רעיונות שקדמו לו, בהם ספֵירות האלין  של ההיסטוריון והעיתונאי דניאל האלין. האלין השתמש במודל שלו כדי להסביר את החדשות האמריקאיות על מלחמת וייטנאם. המודל של האלין מחלק את הדיון הפוליטי לשלוש ספירות קונצנטריות: ספירת הקונצנזוס, שהיא תחום הדעות שעיתונאים מניחים שכל הקוראים מסכימים עליו, ספירת המחלוקת, שבה הציפייה מעיתונאים היא להישאר נייטרלים, וספירת הסטייה, שהדיון בה נחשב ללא לגיטימי וממנו עיתונאים יכולים להתעלם.

בנאומו משנת 1857, המכונה "אמנציפציית הודו המערבית", תיאר פרדריק דאגלס, חבר התנועה לביטול העבדות, כיצד דעת הקהל מגבילה את פעולתם של בעלי הכוח, באופן שמזכיר את חלון אוברטון:

ראו גם 

דיפוזיית החידושים
מסגור

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

מדע המדינה
סוציולוגיה
יחסי ציבור
מונחים ומושגים בפוליטיקה
ספקטרום פוליטי