חורול

חוֹרוֹל (באוקראינית: Хорол; ביידיש: חאראל) היא עיר במחוז פולטבה באוקראינה. בסמוך לעיר נמצא נהר חורול. בעיר התקיימה עד השואה קהילה יהודית והיה בה מחנה השמדה גדול. היא ידועה בין היתר בהיותה עיר הולדתם של חתני פרס ישראל השר פרופ' בן-ציון דינור ופרופ' אריה דבורצקי.

היסטוריה 
המקום מוזכר לראשונה בכתבי ולדימיר השני, נסיך קייב ב-1083. העיר הייתה עדה לעימותי הדמים של הסלאבים עם הנוודים.

בשנת 1362, הקרקע שעליה התבססה העיר הייתה תחת שלטון הדוכסות הגדולה של ליטא.

בשנת 1654 הצטרפה חורול לשטח רוסיה הצארית.

ב-1782 קיבלה חורול מעמד של עיר.

במהלך המאה ה-19 התגוררו בעיר מאות אצילים ודוכסים. בתחילת המאה ה-20 היו 990 משקי בית ו-9,199 תושבים בחורול.

בספטמבר 1941 הקימו הנאצים מחנה של שבויי מלחמה, אשר היה מיועד בעיקר ליהודים. בין 22 בספטמבר 1941 ל-1 במאי 1942, על פי נתונים גרמניים, נהרגו במחנה כ-37,600 איש. נתונים מדויקים על מספר ההרוגים במחנה חורול לא ידועים, אבל ההערכה היא על כ-91,000 איש.

יהודי חורול 
היהודים התיישבו לראשונה בחורול בתחילת המאה ה-17. בשנת 1648, במהלך ההתקוממות של בוגדן חמלניצקי, נראה כי הקהילה הושמדה במסגרת גזירות ת"ח-ת"ט.

ב-1905 וב-1919 היו פוגרומים בעיר, ומאוחר יותר בוצעו שוב על ידי הצבא של דניקין.

בעיר נפטר הרב משה נחום ירושלמסקי.

ב-1926 חיו בחורול 2,081 יהודים. קהילת יהודי חורול בתקופה זו הייתה בעלת אופי חב"די. רב העיר היה הרב אברהם מדייבסקי, סבו של השר בן ציון דינור, יליד העיר. את מקומו מילא בנו, הרב אליעזר משה מדייבסקי. אב"ד העיר היה הרב שמואל גוראריה.

העיר נכבשה על ידי הגרמנים ב-13 בספטמבר 1941. באוקטובר (נובמבר 1941) נורו למוות 460 יהודים בדרך ללובנסקוי, מחוץ לעיר. העיר שוחררה על ידי הצבא האדום ב-19 בספטמבר 1943.

אוכלוסייה 
אוכלוסיית חורול לפי שנים:

קישורים חיצוניים 

 
 
 
 
מחוז פולטבה: ערים
שואת יהודי אוקראינה