פצחן מצוי

פצחן מצוי (שם מדעי: Coccothraustes coccothraustes) הוא מין ציפור ממשפחת הפרושיים שקיבל את שמו עקב מנהגו לפצח גרעינים וגלעינים בעזרת מקורו הגדול.

תפוצה
הפצחן נפוץ ביבשות צפון אפריקה (בסמוך למקור מים, במיוחד ליד הים התיכון והאוקיינוס), אירופה ואסיה, ומצוי בעיקר ביערות ובחורשות.

בישראל הם נצפים בגליל, בכרמל ובירושלים, לעיתים גם במישור החוף. חולף נדיר בסוף נדידת הסתיו, ונצפה בעיקר כחורף. זהו "מין מתפרץ": מספר הפרטים החורפים משתנה מאוד משנה לשנה, כאשר במרבית השנים הוא נדיר עד לא שכיח; אך מדי כמה שנים חלה התפרצות בנדידה דרומה, אז הוא עשוי להיות נפוץ ברחבי הארץ.

מראה חיצוני
אורכו של הפצחן 19-18 ס"מ, אורך כנפיו שלו 33-29 ס"מ ומשקלו נע בין 50 ל-60 גרם. גופו מוצק וצווארו עבה וחזק. המסכה והגרון שחורים, צבע הראש ערמוני, העורף אפור תכלכל ודגם הכנף בולט. הסוככות הלבנות, יוצרות כתם לבן גדול שבולט במיוחד בתעופה. גם קצה הזנב הלבן בולט בתעופה. לאברות האמה של הפצחן מבנה מיוחד - קצה הנוצות משונן והן בעלות צבע מתכתי- ירוק או כחול.
לעיתים קרובות יורד לקרקע לאכול. הוא נע לרוב בלהקות קטנות, ובתעופה משמיע קולות אופייניים - "סי-סי-סי".

תזונה
לפצחן מקור חרוטי עבה ומגושם המאפשר לו לפצח גלעינים. גם שרירי הלסת מותאמים היטב למטרה זו. הוא ניזון בעיקר מזרעים קשים של עצים ומגלעיני פירות כמו חרצני זית, דובדבן ושזיף מצוי, אותם הוא מפצח בעזרת שרירי הלסת, המסוגלים להפעיל כוח שווה-ערך לעומס של כ-30-48 ק"ג. מקורות מזון נוספים הם זרעי אורן, פירות יער, נבטים, זחלים וחיפושיות. הפצחן ידוע גם ביכולתו לתפוס חרקים תוך כדי מעופו.

קינון ודגירה
עונת הקינון של הפצחנים מתחילה בסוף חודש מרץ ונמשכת עד אוגוסט. זהו מחזור קינון אחד. הזוג מקנן לבדו בטריטוריה של כ-200 מ"ר, או לעיתים בקבוצה קטנה. הקן נבנה על ידי שני ההורים מזרדים בצורת ספל שטוח, בגובה כ-14 מטרים מעל הקרקע. הקן נמצא לרוב על ענף מאוזן וגבוה בעץ. בתטולה 4-5 ביצים בגוון כחול או אפרפר-ירוק עם כתמים חומים או אפרפרים. הנקבה דוגרת במשך כ-13-11 ימים. נמצא, כי  הצלחת ההישרדות של הגוזלים בשנה הראשונה גדלה כאשר הבקיעה מתרחשת בסוף העונה.

לקריאה נוספת
 פצחן, מתוך אתר הצפרות הישראלי, 2017
 פצחן, - המרכז לטיפוח ציפורי הבר בחצר ובגינה, 2017
 פצחן - מתוך אתר כותר, 2017
 פצחן, מתוך לקסיקון החי והצומח של ארץ-ישראל - בעלי חיים, כרך 2

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
פרושיים
ארץ ישראל: פרושיים
בעלי חיים שתוארו ב-1758