יחסי בורקינה פאסו–קוריאה הצפונית

יחסי בורקינה פאסו–קוריאה הצפונית מתייחסים למערכת היחסים הנוכחית וההיסטורית בין קוריאה הצפונית, לבין בורקינה פאסו. אף מדינה לא שומרת על שגרירות באחרת, אם כי בעבר הייתה לקוריאה הצפונית שגריר בבירה ואגאדוגו.

היסטוריה
היחסים היו קרובים במיוחד במהלך המלחמה הקרה, כאשר קוריאה הצפונית הייתה פעילה ביותר בענייני החוץ שלה. קוריאה הצפונית סיפקה ציוד צבאי לצבא של מה שהיה אז הרפובליקה של וולטה העילית באמצע שנות השבעים, בתקופת שלטונו של אלוף גנרל סנגולה למאיזאנה. קוריאה הצפונית גם סיפקה סיוע חקלאי וטכני לבורקינה פאסו במהלך המלחמה הקרה. הסיוע הצבאי נמשך תחת שלטונו של קפטן תומא סנקרה, בהסכם שנחתם ב-1983. סנקרה, מהפכן מרקסיסטי, ביקר בפיונגיאנג מספר פעמים, תחילה כראש הממשלה ב-13 במרץ 1983 ולאחר מכן כנשיא ב-3 בספטמבר 1985. על פי הדיווחים, בתקופה זו נוצרה אגודת הידידות קוריאה הצפונית-בורקינה פאסו.

היחסים נשארו קרובים בתקופת שלטונו הראשון של יורשו של סנקארה, בלז קומפאורה, שעלה לשלטון בהפיכה צבאית ב-1987. קומפאורה ביקר בפיונגיאנג בספטמבר 1988. בסוף שנות השמונים היו כמה מקרים של שיתוף פעולה בין שתי המדינות - לדוגמה, הקמפיין הצפון קוריאני להקים תיאטרון פתוח בקודוגו, ונחתם הסכם סחר להחלפת כותנה ומינרלים של בורקינה פאסו למכונות חקלאיות צפון קוריאניות. הפעילות הדיפלומטית ירדה לאחר המלחמה הקרה, אך נמשך שיתוף הפעולה. בשנת 1998 השלימה ממשלת קוריאה הצפונית את בנייתם של חמישה מאגרי מים קטנים בבורקינה פאסו.

בהיותה משוחררת מהיחסים המסורתיים עם המדינה, הצביעה בורקינה פאסו - אז חברה זמנית של האו"ם באותה עת - בעד החלטת מועצת הביטחון של האו"ם 1874 בשנת 2009, שהטילה סנקציות כלכליות נוספות על קוריאה הצפונית. בהצהרה אמר נציג בורקינה פאסו כי הצבעת ארצו נובעת ממחויבותה לעולם ללא נשק גרעיני.

סחר
בשנת 2016, הסחר הבילטראלי היה שווה 34 מיליון דולר, מה שהופך את בורקינה פאסו לשותפת הסחר השביעית בגודלה של קוריאה הצפונית.

ראו גם
יחסי החוץ של קוריאה הצפונית

קישורים חיצוניים

הערות שוליים