אמנות שדה אורז

אמנות שדה אורז (ביפנית: 田んぼアート, טמבו אטו) היא צורת אמנות עכשווית, שמקורה ביפן, המתאפיינת בנטיעת אורז מסוגים וצבעים שונים כדי ליצור תמונות בשדה אורז.

היסטוריה

ב-1993 חיפשו תושבים מהעיירה אינאקדאטה במחוז אאומורי ביפן דרך להפיח רוח חיים מחדש ביישובם. חפירות ארכאולוגיות גילו עדויות לכך שאורז גדל באזור במשך למעלה מ-2000 שנים. על מנת לתת כבוד להיסטוריה זו החלו התושבים לגדל אורז בשדה מאחורי בית העירייה. תוך שימוש בשדה האורז כבד ציור, טיפחו התושבים והשתמשו בארבעה סוגים שונים של זני אורז מסורתיים ומודרניים על מנת ליצור תמונה ענקית בשדה. על מנת לאפשר צפייה בתמונה בשלמותה, הוקם מבנה בדמות מצודה בגובה 22 מטרים בסמוך לבית העירייה. ב-2006 באו יותר מ-200,000 מבקרים לעיירה כדי לראות את האמנות.

מגדל תצפית נוסף המשקיף על אמנות הציור בתחנת צד הדרך של אינאקדאטה המכונה "יאיואי נו סאטו" (弥生の里) או כפר מתקופת יאיואי הפרהיסטורית. בשני המקומות גובים דמי כניסה, ומומלץ למבקרים להיעזר בהסעות בחינם המקשרות בין שני האתרים על מנת להימנע מפקקי תנועה. באוגוסט 2015 הותקנו מצלמות וידאו בשני האתרים המשדרות ברצף, והם צולמו לגוגל תצוגת רחוב באותה שנה. מאז 2016 החלה באתר מספר 2 תצוגת חורף בשלג שהחלה על ידי אמן השלג האנגלי סיימון בק (Simon Beck).

במשך תשע השנים הראשונות יצרו האיכרים תמונה פשוטה של הר איוואקי (岩木山), הר געש הסמוך לעיירה, לפני שעברו לעיצובים מורכבים יותר.

בעקבות ההצלחה של תושבי אינאקדאטה החלו יישובים נוספים דוגמת יונזאווה במחוז יאמאגטה לייצר אמנות טמבו משלהם.

מחלוקת הפרסומת
ב-2008 הייתה תוכנית לשנות את החלק התחתון של השדה על מנת לכלול בו את הסמלים של חברת ג'פאן איירליינס וטו-או ניפו, עיתון מקומי, תמורת שני מיליון ין יפני, במטרה לכסות על העלויות הגדלות. חברים מארגונים של בעלי קרקעות מקומיים וראש עירייה לשעבר התנגדו, באומרם שהם לא ישכירו את הקרקע בשנה שלאחר מכן אם לא יוסרו סמלי החברות. ועד ההחייאה מחדש של העיירה הצביע ברוב דחוק לא לכלול את הפרסומות, והשתילים של הפרסומות נעקרו.

תהליך הייצור
באפריל נפגשים התושבים ומחליטים מה לשתול באותה שנה. לפני השתילה החקלאים משרטטים את העיצובים על מחשבים על מנת לקבל החלטה היכן וכיצד לשתול את האורז. ב-2007 עזרו 700 אנשים לשתול את האורז. באינאקדאטה שטח השדות המשמשים לכך הוא בערך 15 דונם. הסכמים בין בעלי הקרקעות אפשרו יצירת תמונות גדולות יותר.

העיצובים של שדות האורז באינאקדאטה

להלן רשימה של עיצובים בהם השתמשו בתמונות באינאקדאטה
2003 – לאונרדו דה וינצ'י: "מונה ליזה"
2004 – שיקו מונאקטה: "שני בודהיסאטוות ועשרת התלמידים של בודהה שאקמוני" ו"אלוהי הר המלכה"
2005 – טושוסאי שאראקו: "אוטאני אוניג'יי", קיטגאווה אוטאמרו: "אנתולוגיה של שירים: פרקי אהבה"
2006 – טווארייה סוטאצו: "פוג'ין וראיג'ין"
2007 – קצושיקה הוקוסאי: 36 מבטים על הר פוג'י, הגל הגדול בסמוך לקאנאגאווה ו"רוח דרומית, שמים בהירים".
2008 – אביסו, דאיקוקוטן
2009 – מפקדים מתקופת סנגוקו, נפוליאון
2012 – קאנו הוגאי: "קאנון האם מלאת הרחמים" ואקאלה: "שבעת אלי המזל"
2013 – גיישה ומרילין מונרו, אולטראמן.
2015 – הסרטים חלף עם הרוח ומלחמת הכוכבים
2016 – שין גודזילה אישידה מיצונרי וסנאדה מסאיוקי בסדרת הדרמה "סנאדמרו" ב-NHK
2017 – ימאטה נו אורוצ'י נגד סוסאנו-נו-מיקוטו, מומוטרו
2018 – אמן המנגה אוסאמו טזוקה

קישורים חיצוניים

Rice paddy cartoons celebrate Japanese artist מאתר ה-BBC

הערות שוליים

טכניקות אמנותיות
יפן: תרבות
אורז