מוולמיין

מוולמיין (בבורמזית: မော်လမြိုင်မြို့; במון: မတ်မလီု) היא העיר הרביעית בגודלה במיאנמר, כ-300 ק"מ דרומית ליאנגון. מוולמיין נחשבת למרכז הכלכלה והסחר הימי בדרום מזרח מיאנמר, והייתה העיר השלישית בגודלה במדינה עד צמיחתה של נייפידאו.

העיר נמצאת בדלתה של נהר הסלווין.

היסטוריה 
האזכור הראשון של העיר הוא מכתובות קליאני  מהמאה ה-15.

בשנים 1826–1852 שימשה העיר כבירתו הראשונה של השלטון הבריטי בבורמה (שמה הקודם של מיאנמר). הבריטים בנו משרדים ממשלתיים, מפעלים, בתי סוהר, מערכות תקשורת וכנסיות רבות. בתקופה זו שגשגה העיר רבות, והשגשוג נמשך עד שנות ה-90 של המאה ה-19. בתקופה זו נפתחו קונסוליות רבות בעיר על ידי מדינות אירופאיות כגון גרמניה, נורווגיה, שוודיה ודנמרק, וכן תאילנד ואיראן. בשנים שלאחר מכן גם איטליה וארצות הברית גם פתחו נציגויות בעיר.

כלכלה 
החקלאות המקומית ידועה בשל הפירות הטרופיים והמטבח שבה. בעיר יש גם גידולי אורז רבים. הייצור התעשייתי המקומי כולל ייצור מזון ומשקאות, טקסטיל, מלט, מוצרי פלסטיק, נעליים, זהב, רהיטים ואבץ.

בשנים האחרונות גדלה ההשקעה התאילנדית בעיר, וישנו מאמץ לייעל את תעשיית הנפט.

תחבורה
משדה התעופה של מוולמיין יש טיסות סדירות לינגון. ב-2013 החלה נוק אייר להפעיל קו יומי של טיסות למוולמיין ממיי סוט שבתאילנד.

העיר מקושרת למוטמה דרך אחד הגשרים הארוכים במדינה, גשר תנלווין.

ערים תאומות

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

מיאנמר: ערים