NGC 4442

NGC 4442 היא גלקסיית עדשה בקבוצת הכוכבים בתולה, הנמצאת במרחק של כ-48 מיליון שנות אור ממערכת השמש ושייכת לצביר הבתולה.

היסטוריה 
לגלקסיה בהירות נראית מדרגה 10.4 והיא התגלתה ב-15 באפריל 1784 על ידי האסטרונום ויליאם הרשל, שכלל אותה ברשימת הערפיליות שפרסם בשנת 1786 תחת הציון II.156. הוא תיאר אותה כעמומה, די גדולה, קצת מאורכת ושניתן להבחין בכוכבים בתוכה. בנו, ג'ון הרשל, צפה בה גם כן והכניס אותה לקטלוג הערפיליות שפרסם בשנת 1833 תחת הציון 1279, כשהיא מתוארת כבהירה מאוד, עגולה ומתבהרת מאוד בפתאומיות בכיוון המרכז. הוא הכניס את הגלקסיה גם לקטלוג הכללי של ערפיליות וצבירי כוכבים שפרסם בשנת 1864 תחת הציון GC 2999 ובשנת 1888 ג'ון דרייר הכניס אותה לקטלוג הכללי החדש, תחת הציון NGC 4442, כאשר היא מתוארת כבהירה מאוד, די גדולה, עגולה ומתבהרת מאוד בפתאומיות בכיוון המרכז.

תצפית 
הגלקסיה נמצאת כ-8.5 מעלות ממערב לכוכב וינדמיאטריקס, כ-10.5 מעלות ממזרח-דרום-מזרח לכוכב הבולט דנבולה וכ-11.5 מעלות מצפון-צפון-מערב לכוכב פורימה. כ-1.8 מעלות מדרום-דרום-מזרח לה נמצאת M49, כ-1.3 מעלות מצפון לה נמצאת NGC 4429 וכ-2.7 מעלות מצפון-צפון-מזרח לה נמצאת M87. מצפון-מזרח ל-NGC 4442 נמצאות כ-1.7 מעלות ממנה NGC 4503, כ-2.5 מעלות ממנה NGC 4567 ו-NGC 4568 וכ-2.6 מעלות ממנה NGC 4564, כולן גלקסיות השייכות גם כן לצביר הבתולה.

תכונות 
אורכה הזוויתי של NGC 4442 הוא כ-4.6 דקות קשת, שממרחקה שקול לקוטר של כמעט 65,000 שנות אור, כשני שלישים מהקוטר של שביל החלב, מסתה מוערכת בכ- מסות שמש, כ-3.5% ממסת שביל החלב, כאשר כ-70% ממסתה או כ- מסות שמש, היא מסת הכוכבים שבגלקסיה. בדומה לגלקסיות אחרות מסוגה, בגלקסיה יש מעט גז ואבק, ולכן יצירה של כוכבים חדשים מתרחשת בקצב נמוך מאוד שמוערך בכ-4 אלפיות של מסת שמש בשנה, או מסת שמש בכ-250 שנים. בהתאם לכך, אוכלוסיית הכוכבים בגלקסיה היא זקנה וגילה הממוצע מוערך בכ-12 מיליארד שנים והמתכתיות שלהם היא רק כ-80% מזו של השמש. במרכז הגלקסיה נמצא מבנה מאורך דמוי מוט, אך הוא עבה יותר מהמבנה האופייני לגלקסיות עם מוט, וצורתו דמוית תיבה. ככל הנראה במרכז הגלקסיה נמצא חור שחור על-מסיבי עם מסה של כ- מסות שמש.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

גלקסיות עדשה
קבוצת הכוכבים בתולה
צביר הבתולה