הפחתת סיכון מוחלטת

באפידמיולוגיה, הפחתת הסיכון המוחלטת, הבדל הסיכון  או ההשפעה המוחלטת היא ההבדל (הפרש חשבוני) בסיכון של תוצאה, של טיפול אחד ביחס לטיפול אחר. זהו ההופכי של המספר הדרוש לטיפול.

באופן כללי, הפחתת סיכון מוחלטת היא ההבדל בין קצב האירועים הלא-רצויים (EER) בקבוצת טיפול אחת בהשוואה לקבוצת הביקורת (CER). ההבדל מחושב בדרך כלל לגבי שני טיפולים א' ו־ב', כשבדרך כלל א' הוא תרופה-פעילה וב' הוא תרופת-פלצבו. לדוגמה, א' יכול להיות 5-שנות טיפול בתרופה, ו־ב' הוא 5-שנות "טיפול" בפלצבו. תוצא המחקר צריך להיות מוגדר, למשל הישרדות או קצב התגובה. לדוגמה: תמותה-מכל-סיבה או הופעת סרטן ריאות בתקופה של 5-שנים. כאשר ניתנות ההסתברויות pא' ו pב' של תוצא המחקר תחת טיפולים א' ו־ב', בהתאמה, נחשב את הפחתת הסיכון המוחלטת כהפרש (pא' - pב').

ההופכי של הפחתת סיכון מוחלטת, שהוא ה'מספר הדרוש לטיפול' (NNT), הוא מדד חשוב בכלכלת תרופות. אם תוצא קליני הוא הרסני מספיק (למשל מוות, נכות), גם תרופות עם הפחתת סיכון מוחלטת נמוכה עשויות עדיין להיבחר כנכונות במצבים המתאימים. אך אם התוצא הקליני הוא בעל חשיבות מעטה, ביטוחי הבריאות יכולים לסרב לממן תרופות עם הפחתת סיכון מוחלטת קטנה.

הצגת התוצאות 
נניח קיומה של תרופה אשר מפחיתה את הסיכון היחסי של סרטן המעי הגס ב-50% על פני חמש שנים. כאשר גם ללא התרופה, סרטן המעי הגס באוכלוסייה שנבדקה הוא נדיר למדי, נניח 1 ל-3000 לחמש שנים. שיעור סרטן המעי הגס במשך חמש שנים עם הטיפול בתרופה הוא לכן 1/6000. הפחתת הסיכון המוחלטת היא לכן (1/3000-1/6000) כלומר 1/6000. כלומר, על ידי טיפול ב-6,000 אנשים עם התרופה, ניתן לצפות להפחתת מספר מקרי סרטן המעי הגס מ-2 ל-1. ('המספר הדרוש לטיפול' NNT = 6000).

חוקרים, כמו בן גולדקר, סוברים כי נכון יותר להציג תוצאות כמספר טבעי בהקשר של הסיכון הבסיסי ("מפחית מ-2 מקרים של סרטן המעי הגס ל-1, אם תטפל ב-6,000 אנשים במשך חמש שנים"). מספרים טבעיים, המשמשים בשיטת המספר הדרוש לטיפול מובנים בקלות על ידי משתמשים שאינם מומחים. מדידות מוחלטות, כגון 'הפחתת סיכון מוחלטת', עדיפות על מדידות יחסיות, כי מדידות יחסיות נוטים להביא להערכה מוגזמת של יעילות הטיפול.

דוגמה מעובדת

הערות שוליים

אפידמיולוגיה