יחסי דנמרק–טאיוואן

יחסי דנמרק–טאיוואן הם יחסי החוץ המורכבים שבין ממלכת דנמרק לבין הרפובליקה הסינית. דנמרק אינה מכירה בטאיוואן כמדינה ריבונית. למרות היעדר היחסים הדיפלומטיים שביניהן, שתי המדינות משתפות פעולה במגוון תחומים ואף מחזיקות נציגויות אחת אצל השנייה. דנמרק מחזיקה משרד נציגות בטאיפיי. מאידך, טאיוואן מחזיקה משרד נציגות בקופנהגן.

היסטוריה 
המגעים הסינים-דניים החלו עוד בשנת 1674. דנמרק ושושלת צ'ינג כוננו יחסים בשנת 1908. ב-9 בינואר 1950, דנמרק הייתה לאחת ממדינות אירופה הראשונות שהכירו ברפובליקה העממית של סין. לדנמרק יש יחסים בלתי רשמיים עם טאיוואן. שתי המדינות משתפות פעולה בתחומי הסחר, התרבות, המדע והכלכלה.

יו"ר מפלגת העם הדנית, פיא קירסגארד, אמרה כי קרבתה של טאיוואן לפולקטינג, תסייע להבנה בין טאיוואן לממשל הדני. מפלגת העם הדנית תומכת בסוגיות טאיוואן באו"ם ובארגון הבריאות העולמי.

בשנת 2005, שתי המדינות חתמו על אמנה למניעת כפל מס. בשנת 2011, מועצת המחקר הטכנית הדנית והמועצה המדעית של טאיוואן חתמו על הסכם בדבר פרויקט מחקר שיתופי.

יחסים כלכליים 
בשנת 1993, היקף הסחר בין דנמרק לטאיוואן הסתכם ב-206.5 מיליון דולר. הסחר בין דנמרק לטאיוואן מראה צמיחה מתמדת. בין השנים 2000-2005, הסחר בין המדינות דגל ב-15% בממוצע מדי שנה, מה שהופך את דנמרק למדינה השותפה המסחרית המובטחת ביותר לטאיוואן באירופה. בשנת 2006, הסחר בין המדינות הסתכם ב-907.8 מיליון דולר אמריקאי. טאיוואן מייצאת לדנמרק בעיקר טלפונים ניידים, אופניים ומוצרי משרד. דנמרק מייצאת לטאיוואן בעיקר טורבינות רוח, מכונות ומכשירים רפואיים. ישנן מספר חברות דניות בטאיוואן, ביניהן: לגו, באנג אנד אולופסן, מארסק ודנפוס.

הערות שוליים