ג'ואנג דזה

ג'ואנג דזה או צ'ואנג טסה (בסינית מסורתית: 莊周; בסינית מפושטת: 莊子; בפין-יין: Zhuāngzǐ) היה פילוסוף סיני רב-השפעה שחי בסביבות המאה ה-4 לפנה"ס במהלך תקופת המדינות הלוחמות, תקופה בה הפילוסופיה הסינית הייתה בפריחה. יצירתו החשובה ביותר נקראת על שמו, והיא הספר ג'ואנג דזה, שהוא אחד מהטקסטים העיקריים של הדאואיזם. לעברית הספר תורגם תחת השם "הספר האמיתי של פריחת הדרום" על ידי דן דאור.

ג'ואנג דזה ידוע בין היתר בשל "סיפור הפרפר" הדומה ל"טיעון החלום" מתוך הגיונות של רנה דקארט.

ביוגרפיה

פירושו של השם "ג'ואנג דזה" הוא "מאסטר ג'ואנג". כמעט שום דבר לא ידוע באופן ודאי על חייו של ג'ואנג דזה, אך חוקרים מניחים כי הוא דמות היסטורית, בניגוד ללאו דזה. סינולוגים משערים שהוא נולד בסביבות שנת 369 לפני הספירה, במדינת סונג (במחוז אנחווי של ימינו בעיירה מנג) ומת סביב 301, 295 או 286 לפני הספירה. המידע הקונקרטי היחיד לגביו נמצא בפרק 63 בספר רשומות ההיסטוריון של סה-מה צ'יין.

ג'ואנג דזה היה בקיא בספרות הפילוסופית של תקופתו, ונחשב לממשיך דרכו של לאו דזה ולמבקר נוקב של הקונפוציאנזם ושל הפוליטיקה הסינית.

כתבים 

באופן מסורתי מיוחס ג'ואנג דזה לכתיבה של לפחות חלק מהיצירה הנושאת את שמו, הג'ואנג דזה. יצירה זו, במתכונתה הנוכחית המונה 33 פרקים, מחולקת באופן מסורתי לשלושה חלקים: הראשון, המכונה "הפרקים הפנימיים", מורכב משבעת הפרקים הראשונים; השני, המכונה "הפרקים החיצוניים", מורכב מ-15 הפרקים הבאים; האחרון, המכונה "הפרקים המעורבים", מורכב מ-11 הפרקים הנותרים. משמעותם של שלושת השמות הללו מעוררת מחלוקת: על פי גואו שיאנג, "הפרקים הפנימיים" נכתבו על ידי ג'ואנג דזה, "הפרקים החיצוניים" שנכתבו על ידי תלמידיו, ואת "הפרקים המעורבים" בידי אחרים; הפרשנות האחרת היא שהשמות מתייחסים למקור כותרות הפרקים – "הפרקים הפנימיים" מוציאים את הכותרות שלהם מביטויים בתוך הפרק, "הפרקים החיצוניים" ממילות הפתיחה של הפרקים, ו"פרקים מעורבים "מתערובת של שני מקורות אלה.

בכתיבתו התעסק בנושאים דומים לנושאים שנידונו בדאו דה ג'ינג, ובמובנים מסוימים מבהירים ומפתחים אותם. בניגוד לדאו דה ג'ינג, הג'ואנג דזה קריא וברור גם לקורא העכשווי, והוא מאופיין בקטעים הומוריסטים וציניים.

השפעתו על הפילוסופיה המערבית

השפעתו של ג'ואנג דזה חצתה את גבולות הפילוסופיה ה"מזרחית" והשפיעה גם על הוגים "מערביים" רבים.

בשנת 1910 הפילוסוף היהודי-גרמני מרטין בובר תרגם את הג'ואנג דזה לגרמנית, והחיבור היווה עבורו השראה להגותו שלו, שבאה לידי ביטוי בספרו משנת 1923 "אני ואתה".

ב-8 באוקטובר 1930 מרטין היידגר נשא נאום בעיר ברמן על ספרו "הוויה וזמן" תחת הכותרת "על מהות האמת", כשלאחריו ציטט מתוך התרגום של בובר כדי להסביר את רעיונותיו שלו.

ספרים 
 הספר האמיתי של פריחת הדרום, תרגום: דן דאור, חרגול הוצאה לאור, עם-עובד, תש"ע, 2010.
קולות האדמה: קטעים נבחרים מכתביו של החכם הסיני צ'ואנג טסה, תרגום: יואל הופמן, מודן הוצאה לאור, 1977

לקריאות נוספות 

 Ames, Roger T. (1991), ‘The Mencian Concept of Ren Xing: Does it Mean Human Nature?’ in Chinese Texts and Philosophical Contexts, ed. Henry Rosemont, Jr. LaSalle, Ill.: Open Court Press.
 Ames, Roger T. (1998) ed. Wandering at Ease in the Zhuangzi. Albany: State University of New York Press.
 Bruya, Brian (translator). (1992). Zhuangzi Speaks: The Music of Nature. Princeton: Princeton University Press. .
 
 
 
 Hansen, Chad (2003). "The Relatively Happy Fish," Asian Philosophy 13:145-164.
 
 
  (Google Books)
 Merton, Thomas. (1969). The Way of Chuang Tzu. New York: New Directions.
 
 
 
 Waltham, Clae (editor). (1971). Chuang Tzu: Genius of the Absurd. New York: Ace Books.

ראו גם
 לאו דזה

קישורים חיצוניים 

 
 
 הג'אנג דזה - טקסט מלא. 
 הג'ואנג דזה מתורגם על ידי נינה קוררה. 
 הערך ג'ואנג דזה באתר האנציקלופדיה האינטרנטית לפילוסופיה.
 הערך  ג'ואנג דזה באתר האנציקלופדיה לפילוסופיה של סטנפורד. 
 ג'ואנג דזה באתר Purple Cloud Institute

הערות שוליים 

פילוסופים סינים
דאואיזם
מורים רוחניים
אישים שחיו במאה ה-4 לפנה"ס