רבי זכריה בן הקצב

רבי זכריה בן הקצב (ג'ת"ת-ג'תת"מ, 80-40 לספירה) היה תנא בארץ ישראל בן הדור הראשון.

תולדות חייו
רבי זכריה בן הקצב היה כהן, וחי בירושלים בתקופת חורבן בית המקדש השני.

מסופר בתלמוד כי מכיבוש ירושלים לא התייחד רבי זכריה עם אשתו, מפאת ההלכה האוסרת נשים שנאנסו על בעליהן הכהנים. ואף על פי שרבי זכריה נשבע: "המעון הזה! לא זזה ידה מתוך ידי משעה שנכנסו עובדי כוכבים לירושלים ועד שיצאו", אמרו לו חכמים . עם זאת לא גירש רבי זכריה את אשתו אלא עשה לה בית בחצרו, והיה פוגש אותה לפעמים בנוכחות בניהם.

תורתו

בשאלה האם לפסוק כרבי זכריה במה שאמר שהבן והבת שוין בנכסי האם, הייתה מחלוקת גדולה בין האמוראים, שכללה דברים חריפים שאמר רב נחמן לרבי טבלא ורב הונא בר חייא שרצו לפסוק כרבי זכריה. הכרעת הגמרא היא כדברי האמורא שמואל שאמר "אפס זכריה", ופירש הרשב"ם: "אין הלכה כמותו".

מקום קבורתו
על פי מסורת מתלמיד הרמב"ן (1291-1270) רבי זכריה נקבר במערה בכפר ענן (כיום: כפר חנניה) שבגליל התחתון. על פי רבי אשר אנשיל גרינוואלד (1934), נקברו לצידו גם תלמידיו.

במשך כמה שנים, עד לשנת 2007 קברו היה מצוין במקום אחר מתיאורי עולי הרגל, המקום המדויק נמצא וסומן על ידי אגודת "אהלי צדיקים". תוצאות המחקר פורסמו בספר "מקומות קדושים וקברי צדיקים בגליל".

לקריאה נוספת
 יחיאל היילפרין, סדר הדורות, חלק ב'
 ישראל מאיר גבאי, מקומות קדושים וקברי צדיקים בגליל, חלק א'
 רפאל הלפרין, אנציקלופדיה לבית ישראל, חלק 9

הערות שוליים

כהנים בתקופת בית שני
כהנים בתקופת המשנה
הדור הראשון לתנאים
ירושלים: רבנים