יחסי בנגלדש–תימן

יחסי בנגלדש–תימן הם היחסים הבילטראליים בין הרפובליקה העממית של בנגלדש לרפובליקה התימנית.

היסטוריה
דרום תימן הכירה בבנגלדש ב-15 ביוני 1971. היא הייתה המדינה הראשונה שהכירה בקיומה של בנגלדש לאחר קבלת עצמאותה ב-25 במרץ 1971, ותמיכתה החזקה בבנגלדש הובילה לפיצול הדרגתי ביחסים שבין דרום תימן לסין. דרום תימן תמכה גם במעמד החברות של בנגלדש בארגון הבריאות העולמי. יחסים דיפלומטיים בין שתי המדינות כוננו ב-1973 כשצפון תימן הכירה בבנגלדש. לטענת שיח' מוג'יבור ראהמאן  כינון היחסים הדיפלומטיים בין בנגלדש לרפובליקה הערבית התימנית (וכמו כן מדינות ערביות אחרות) נבע מתמיכתה של בנגלדש בצד הערבי במלחמת יום כיפור.

ביקורים
ביולי 1987 ביקר נשיא בנגלדש חוסיין מוחמד ארשד בצפון תימן בשאיפה להעצים סחר ושיתופי פעולה אחרים. במהלך ביקורו נחתמו 2 הסכמי סחר ושיתוף פעולה בין שתי המדינות. היה זה הביקור הנשיאותי הראשון של בנגלדש בצפון תימן.

מסחר ושיתופי פעולה
במהלך שנות ה-90 התעצמו היחסים הכלכליים בין שתי המדינות, עם גל של עלייה בסחר והעסקת עובדים זרים.

הערות שוליים