אדוארד ספיר

אדוארד ספיר (Edward Sapir; 26 בינואר 1884 – 4 בפברואר 1939) היה אנתרופולוג ובלשן יהודי אמריקאי, שנחשב לאחת הדמויות החשובות ביותר בהתפתחותה המוקדמת של דיסציפלינת הבלשנות.

ביוגרפיה
ספיר נולד בשנת 1884 במשפחה יהודית ליטאית בלאונבורג שבפומרניה, גרמניה (כיום לֶמבּורק, בפולין), ובינקותו, ב-1888, היגר עם הוריו לליברפול שבאנגליה ובשנת 1890 לארצות הברית, תחילה לווירג'יניה ולבסוף לניו יורק. שפת אמו הייתה אמנם יידיש, אך בגיל צעיר רכש גם כן את האנגלית.

ספיר למד תואר ראשון ושני בבלשנות גרמאנית באוניברסיטת קולומביה, אך הדוקטורט שלו כבר עסק באנתרופולוגיה.
ספיר היה תלמידו של האנתרופולוג הנודע פרנץ בועז ועסק רבות בפיתוח תפיסת הקשר ההדוק בין הבלשנות והאנתרופולוגיה. כאשר ניסה להתחקות אחר היחסים שבין ההבדלים הלשוניים לבין ההבדלים בתפיסות העולם והתרבות של דוברי שפה נתונה (כאשר את מרבית מחקריו ביצע על שפות ילידים בצפון אמריקה). חלק זה של תפיסתו פותח על ידי תלמידו בנג'מין לי וורף לעקרון היחסות הלשונית או "השערת ספיר-וורף" (באנגלית: Sapir-Whorf hypothesis, ובראשי תיבות SWH).
היפותזה שנויה במחלוקת הגוררת עד היום דיונים אקדמיים ערים, סביב שאלת הדטרמיניזם הלשוני.

עם תרומותיו לחקר הבלשנות ניתן למנות את סיווג שפות הילידים של אמריקה, שעליו עבד במשך רוב חייו המקצועיים. בנוסף, ספיר מילא תפקיד חשוב בפיתוח המושג המודרני של הפונמה, וקידם מאוד את ההבנה של הפונולוגיה.
כמו כן ספיר היה הראשון להראות שהמתודות המודרניות של הבלשנות המשווה וההיסטורית תקפות גם למשפחות שפות שאינן נמנות עם משפחות השפות ההודו-אירופיות והשמיות, שהרבו להיחקר בזמנו – כגון שפות הילידים בצפון אמריקה, שנתפסו כשפות פרימיטיביות בתקופתו – ואף יישם מתודות אלו במחקריו.

ספיר התמחה בחקר שפות האתבסקה (Athabascan), הצ'ינוקאן (Chinookan) והשפות היוטו-אצטקיות (Uto-Aztecan), ובהמשך הקריירה שלו עבד גם עם השפות יידיש (שפת אמו), עברית וסינית וכן עם שפות גרמאניות, ואף ניסה לפתח שפת עזר בינלאומית.

הערות שוליים

קישורים חיצוניים

 
 
 

ניו יורק: אישים
בלשנים ולשונאים אמריקאים
בלשנים ולשונאים יהודים
יהודים אמריקאים
סגל אוניברסיטת ייל
סגל אוניברסיטת שיקגו
חוקרי השפה היידית
אמריקאים שנולדו ב-1884

אמריקאים שנפטרו ב-1939