ברכת לשמור חוקיו

ברכת לשמור חוקיו היא ברכת המצוות שהייתה נהוגה בנוסח ארץ ישראל כברכה על מעשה חליצת התפילין, בתום הנחתן. הברכה מופיעה בתלמוד הירושלמי ונזכרת גם בתלמוד הבבלי.

מקור ונוסח הברכה 
הברכה מופיעה בתלמוד הירושלמי יחד עם שאר ברכות התפילין: . הברכה נזכרת דרך אגב גם בתלמוד הבבלי כמנהגם של "בני מערבא" (כלומר, בני ארץ ישראל): 

הירושלמי מציין כי לשון הברכה לקוח מן הפסוק , ומבוסס על הדעה כי החוקה האמורה בפסוק היא חוקת תפילין (בניגוד לשיטה שהוא עוסק בחוקת הפסח).

לדעת רבינו תם ברכה זו הייתה רק לאחר קיום מצוות תפילין, אך לדעת ראשונים אחרים בני ארץ ישראל היו מברכים ברכה זו לאחר כל סיום מצווה.

טעם והגדרת הברכה 
לדעת חלק מהראשונים הטעם שתיקנו בני ארץ ישראל לברך ברכה זו, היא לפי שדעתם הייתה כי יש איסור ללבוש תפילין בלילה (לילה לאו זמן תפילין), ואם כן הפושט את התפילין קודם הלילה מקיים בכך מצווה, ותיקנו ברכה אף על מצווה זו ככל המצוות.

עדויות שונות לברכה 
בספר על הכל הביא שהיו בזמנו מחזורים שהייתה מודפסת בהם ברכת 'לשמור חוקיו', וכתב ששיבוש הוא כי ברכה זו לא נתקנה אלא לפי בני ארץ ישראל.

בספר המאירי (ברכות מ"ד ע"ב) כתב: "ויש נוהגים כן [לברך ברכת לשמור חוקיו] בזמן הזה", עדות נוספת לברכה זו היא בספר הרוקח (סי' שסו) שם כתב: "ואין מנהג לברך אלא על תפילין [ולא בסיום מצוות אחרות]". אף ראבי"ה פסק לברך ברכה זו בחליצת תפילין, והעיד שכך המנהג הרווח בימיו.

פסיקת ההלכה 
כדי להוציא מאותן דעות שכתבו לברך, כתב בשולחן ערוך .

ובספר באר היטב כתב שלכן עדיף לחלוץ התפילין ביד שמאל, להראות שאינה טעונה ברכה, שהרי כל מצווה שמברכין עליה יש להחזיקה בידו הימנית, משום חשיבות.

יש שכתבו כי נכון להסיר את התפילין בעת אמירת "שנשמור חוקיך" שבסוף קדושה דסידרא, כדי לחוש לבני ארץ ישראל, אך דעה זו נדחתה, שמשום שאין הלכה כמותם – אין צורך לעשות רמז לכך. אמנם יש שנהגו להסיר את כריכת הרצועות שעל האצבעות בעת אמירת "שנשמור חוקיך", ויש ששללו אף את זה מאותה הסיבה.

לקריאה נוספת
 עזריאל הילדסהיימר, "ברכה בחליצת תפילין", סיני קט [ג–ד] (כסלו–טבת תשנ"ב), עמ' קעט–קפג.
 אברהם גרוסמן, "זיקתה של יהדות אשכנז הקדומה אל ארץ ישראל", שלם ג (תשמ"א), עמ' 79–81.

הערות שוליים 

ברכות המצוות
תפילין
ברכות שנויות במחלוקת