זיהוי ORCID

ORCID (ראשי תיבות באנגלית של זיהוי חופשי של חוקרים ותורמים) הוא קוד אלפאנומרי המזהה באופן ייחודי מחברים של תוכן מדעי ואקדמי. מטרתו למנוע בעיות של זיהוי מחברים הנגרמות בשל שמות זהים, החלפת שמות משפחה כתוצאה מנישואים, והבדלים תרבותיים המקשים על הבנת השמות (למשל סדר השמות פרטי ומשפחה, שימוש בקיצורים, ומערכות כתיבה שונות). ORCID iD מספק אמצעי זיהוי קבוע לחוקרים אקדמיים, ובכך מקל על מעקב אחר תפוקת החוקרים באמצעות מסדי נתונים.

ארגון ORCID מציע רישום חופשי ועצמאי שנועד להיות ברירת המחדל לזיהוי תורמים במחקר ובפרסום אקדמי. ביום 16 באוקטובר 2012, ORCID השיקה את שירותי הרישום שלה והחלה להנפיק מזהי משתמשים.

פיתוח והשקה 
ORCID הוכרז לראשונה בשנת 2009 כמאמץ משותף של קהילת המחקר "לפתרון בעיית העמימות של שם המחבר בתקשורת המדעית". "יוזמת זיהוי התורמים החופשית" נוצרה באופן זמני לפני ההתאגדות.

אב טיפוס פותח באמצעות התאמת תוכנה של תומסון רויטרס עבור מערכת ResearcherID שלו. ORCID בע"מ, התאגדה כארגון עצמאי ללא מטרות רווח באוגוסט 2010 בדלוור, ארצות הברית, עם דירקטוריון בין-לאומי. המנכ"ל שלה, לור האק, מונה באפריל 2012. מ-2016, מועצת המנהלים היא בראשות ורוניק קירמר מ-PLOS (היו"ר הקודם היה אד פנץ מ-Crossref)

ORCID זמין לשימוש ללא עלות ומתממשק בקלות למערכות זיהוי אחרות.

באופן רשמי, ORCID iDs מוגדרים כ-URI.

לדוגמה, ה-ORCID iD עבור John Wilbanks הוא  (שני הפורמטים https: ו-http: נתמכים). עם זאת, חלק מבעלי האתרים משתמשים בפורמט הקצר, לדוגמה "ORCID: 0000-0002-4510-0385" (כ-URN).

ORCID iDs הם תת-קבוצה של תקן זיהוי שמות בין-לאומי (ISNI), בחסות הארגון הבין-לאומי לתקינה (כמו ISO 27729), ושני הארגונים משתפים פעולה. ISNI מזהה באופן ייחודי תורמים לספרים, תוכניות טלוויזיה ועיתונים, ושמרה מזהים לשימוש על ידי ORCID, בטווח 0000-0001-5000-0007 עד 0000-0003-5000-0001. לכן זה אפשרי ולגיטימי שלאדם אחד יהיה גם ISNI וגם ORCID iD.

הן ORCID והן ISNI משתמשים במזהים בעלי 16 תווים, תוך שימוש בספרות 0–9, והפרדה לקבוצות של ארבעה תווים על ידי מקפים. התו הסופי, אשר עשוי להיות גם אות "X" המייצג את הערך "10" (לדוגמה, ORCID iD של ניק ניק הוא , סטיבן הוקינג הוא  הוא ספירת בדיקה של MOD 11-2 בהתאם לתקן ISO / IEC 7064: 2003.

חשבון ORCID עבור אדם פיקטיבי, Josiah Carberry, קיים כ , לשימוש בבדיקה וכדוגמה בחומר תיעוד והדרכה.

שימושים 
מטרתו של ORCID היא לסייע "במעבר ממדע למדע אלקטרוני, שבו ניתן לכרות פרסומים מדעיים על מנת לזהות קשרים ורעיונות נסתרים בספרות המדעית ההולכת וגדלה". שימוש נוסף הוא לספק לכל חוקר "קורות חיים דיגיטליים המתעדכנים כל הזמן", המספקים תמונה של תרומתו למדע הרבה מעבר לרשימת הפרסומים הפשוטה ". הרעיון הוא שארגונים אחרים ישתמשו במסד הנתונים הפתוחים של ORCID כדי לבנות את השירותים שלהם.

במאמר מערכת שפורסם ב - Nature צוין כי ORCID, יכול לשמש לא רק לתיוג התרומות שהמדענים תורמים לספרות המחקרית, אלא גם "לזיהוי מערכות נתונים שהם עזרו ליצור, תגובות על פוסטים בבלוג של עמיתים, טיוטות מסמכים שלא פורסמו, עריכות של ערכים בוויקיפדיה, ועוד".

בחודש אפריל 2014, הודיעה ORCID על כוונתה לעבוד עם ארגון Consortia Advancing Standards in Research Administration Information כדי לתעד ולהכיר בתרומות של ביקורת עמיתים.

במכתב פתוח מיום 1 בינואר 2016, שמונה מו"לים, ובהם Royal Society, American Geophysical Union, Hindawi, Institute of Electrical and Electronics Engineers, PLOS, ו-Science, התחייבו לדרוש מכל המחברים בכתבי העת שלהם לקבל את ה-ORCID iD.

חברים, מממנים ונרשמים 
בסוף 2013 היו ל-ORCID 111 ארגונים חברים ולמעלה מ-460,000 נרשמים. ב-15 בנובמבר 2014, הודיעה ORCID על מיליון נרשמים. ב-25 בנובמבר 2018 ORCID דיווחו על 5,641,303 חשבונות של נרשמים. בין החברים הרשומים נכללים גם ארגונים ומוסדות מחקר רבים, כגון Caltech ו-Cornell University, והוצאות לאור לאור כמו Elsevier, Springer, Wiley ו-Nature Publishing Group. קיימים גם חשבונות של חברות מסחריות, כולל תומסון רויטרס, אגודות אקדמיות וגופי מימון.

גופים המעניקים קרנות מחקר ומלגות כגון Wellcome Trust החלו גם להורות למועמדים למימון לספק מזהה ORCID.

שימוש במדינות 
במספר מדינות, קונסורציומים, כולל גופים ממשלתיים כשותפים, פועלים ברמה הארצית להטמעת ORCID. לדוגמה, באיטליה, שבעים אוניברסיטאות וארבעה מרכזי מחקר משתפים פעולה בחסות איגוד הרקטורים של האוניברסיטאות האיטלקיות (CRUI), והסוכנות הלאומית להערכת אוניברסיטאות ומוסדות מחקר (ANVUR), בפרויקט של Cineca, קונסורציום המייצג את האוניברסיטאות, מוסדות המחקר, ומשרד החינוך. באוסטרליה, המועצה הלאומית לבריאות ומחקר רפואי של הממשלה (NHMRC) ומועצת המחקר האוסטרלית (ARC) "מעודדים את כל החוקרים המבקשים מימון לקבל מזהה ORCID". גם המאגר המדעי הצרפתי HAL מזמין את המשתמשים להזין את ה-ORCID iD שלהם.

שימוש בישראל 
מרכז החישובים הבינאוניברסיטאי מקדם את הטמעת השימוש ב-ORCID בישראל.

אינטגרציות 

בנוסף לחברים ולמממנים, כתבי עת, מו"לים ושירותים אחרים כללו ORCID בתהליכי העבודה שלהם או במאגרי המידע שלהם. לדוגמה, "כתב העת של מדעי המוח", הוצאת ספרינגר, הוצאת הינדאווי, אירופה PMC, המכון הלאומי היפני למומחי מידע אינפורמטיקה, ויקיפדיה.

מספר שירותים מקוונים יצרו כלים לייצוא או לייבוא נתונים מ-ORCID. אלה כוללים את Scopus,Figshare, ResearcherID של תומסון רויטרס, Researchfish, הספרייה הבריטית ( לקטלוג התזה של ETHOS ), ProQuest (עבור עבודת הדוקטורט והתזה שלהם), ו-Frontier Loop.

באוקטובר 2015, DataCite, CrossRef ו-ORCID הודיעו כי יעדכן רשומות ORCID, "כאשר מזהה ORCID קיים בשמות DOI של נרשמים חדשים".

כלים של צד שלישי מאפשרים העברה של תוכן משירותים אחרים ל-ORCID, לדוגמה Mendeley2ORCID, עבור מנדלי.

נתוני ORCID מסוימים ניתנים לאחזור כ-RDF / XML, RDF Turtle, XML או JSON. ORCID משתמש ב-GitHub כמאגר הקוד שלו.

ראו גם
 בקרת זהויות
 OpenID
 VIAF

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

שיטות ותקנים בספרנות
דפים עם תרגומים שלא נסקרו
מדע וטכנולוגיה
מזהים