אלן ויליס

אלן ויליס (14 בדצמבר 1941 - 9 בנובמבר 2006) הייתה עיתונאית, פובליציסטית, מבקרת מוזיקה ופעילה פמיניסטית.

ביוגרפיה
ויליס נולדה במנהטן למשפחה ממוצא יהודי. בסוף שנות ה-60 ותחילת שנות ה-70  עבדה כמבקרת המוזיקה של כתבי העת הניו יורקר ורולינג סטון.

בשנת 1969 הייתה בין מיסדי רדסטוקינגס, קבוצה פמיניסטית רדיקלית מניו יורק. אחת הפעולות המוקדמות של הקבוצה הייתה ב-13 בפברואר 1969, כאשר חברותיה פרצו לאולם בעת שימוע חקיקה בוועדה לבריאות הציבור של מדינת ניו יורק, אשר שקלה רפורמה בחוק ההפלות. הן התנגדו לעצם קיום הדיון, ושאלו: "למה 14 גברים ורק אישה אחת ברשימת הדוברים—וזו נזירה?" יו"ר הוועדה השיב כי אלה הם מומחים לנושא, מה שעוד יותר הרגיז את נשות רדסטוקינגס, אשר עמדתן הייתה שאין מומחים טובים יותר בנושא הפלות מאשר נשים, ושצריך לבטל את חוקי ההפלות, לא לעשות בהם רפורמה. בתחילת שנות ה-1970, רדסטוקינגס היו ידועות בשל אירועי "speakouts", וכן בשל אירועי "בזק" (zap), שהיו אירועי פעולה ישירה, וכן תיאטרון רחוב בנושא של הזכות להפלה.

בשנת 1977 גרה בירושלים ולמדה בישיבת אש התורה, לשם הגיעה בעקבות אחיה מייק ויליס. מייק ביקר בירושלים ב-1975, פגש את אנשי אש התורה בעת סיור בכותל והם שכנעו אותו לחזור בתשובה. ויליס רצתה לברר מה שכנע בחור ליברלי שהחזיק בדעות דומות לשלה לשנות את אורך חייו בצורה כה קיצונית, "אם יש אמת אחת אולי הוא מצא אותה". לאחר שלא השתכנעה לחזור בתשובה חזרה ויליס לניו יורק, וכתבה מאמר ברולינג סטון וספר (שתורגם לעברית בשם "עימות בירושלים: דו"ח אישי") על החוויה שעברה. מסקנתה הייתה שאנשי אש התורה הם "מיסיונרים יהודים" המנהלים כת המפעילה טכניקות שונות של מניפולציה רגשית, כדי לגייס אנשים לשורותיה.

בשנות ה-80, הקימה קבוצה בשם No More Nice Girls שפעלה למען הזכות להפלות.

השקפות ודעות
ויליס הייתה אחת הראשונות שהקימו זעקה נגד הפמיניסטיות האנטי-פורנוגרפיה בשל מה שהיא ראתה כפוריטניזם, סמכותנות מינית, ואיום על חופש הביטוי. המסה שכתבה ב-1981 בשם Lust Horizons: Is the Women's Movement Pro-Sex? (אופק התשוקה: האם תנועת הנשים היא פרו-סקס?) הוא המקור של המונח "פמיניזם פרו-סקס". הפמיניסטיות שהתנגדו לזרם האנטי-פורנוגרפיה קידמו את הרעיון שסקס הוא מקור הנאה לנשים, והחשיבו את המאמצים של תנועת האנטי-הפורנוגרפיה כעומדים בקנה אחד עם המלחמה של הימין הפוליטי השמרני בסקס ומיניות.

חיים אישיים
הייתה נשואה לפרופסור סטנלי אהרונוביץ, מרצה לסוציולגיה באוניברסיטת ניו יורק. להם בת אחת נונה ויליס-אהרונוביץ.

קישורים חיצוניים

 אלן וויליס, עימות בירושלים: דו״ח אישי, שורשים, 1979. 
 "Ellen Willis, 64, Journalist and Feminist, Dies" by Margalit Fox, הניו יורק טיימס, November 10, 2006.
 "My Ellen Willis" by Michael Bronski, The Boston Phoenix, November 30, 2006.
 "Sex, Hope and Rock and Roll: A Conversation with Ellen Willis" by Chris O'Connell, Pop Matters, January 8, 2007.
 Papers of Ellen Willis, 1941-2006. Schlesinger Library, Radcliffe Institute, Harvard University.

הערות שוליים

ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
פמיניסטיות יהודיות אמריקאיות
פמיניסטים יהודים אמריקאים
סוציאליסטיות אמריקאיות
סוציאליסטים אמריקאים
אמריקאיות שנולדו ב-1941
אמריקאים שנולדו ב-1941
אמריקאיות שנפטרו ב-2006
אמריקאים שנפטרו ב-2006