קריסטינה סדרבאום

קריסטינה סדרבאום (בשוודית: Beata Margareta Kristina Söderbaum; 5 בספטמבר 1912 – 12 בפברואר 2001) הייתה שחקנית קולנוע, מפיקה וצלמת גרמנייה ילידת שוודיה אשר פעלה בעיקר בגרמניה. היא ידועה בעיקר בשל תפקידיה בסרטים בתקופת השלטון הנאצי.

חייה
סדרבאום נולדה בשנת 1912 בסטוקהולם, שוודיה. אביה היה פרופסור לכימיה, מזכיר האקדמיה השוודית למדעים וועדת פרס נובל. בצעירותה למדה בבתי ספר ופנימיות בסטוקהולם, פריס ושווייץ. הוריה נפטרו בסמיכות זמנים, ובשנת 1934 היא עברה להתגורר אצל קרובי משפחה בברלין, שם למדה היסטוריה של האמנות, משחק בתיאטרון וגרמנית.
החל משנת 1935 החלה סדרבאום להופיע בסרטים בבימויו של פייט הרלן ובשנת 1939 נישאה לו. הזוג יצר ביחד עשרה סרטים עד לשנת 1945 ונולדו להם שני בנים.

פרופסור אנטייה אשייד (Antje Ascheid) מהמרכז ללימודי נשים באוניברסיטת ג'ורג'יה טוענת כי סדרבאום מזוהה בדרך כלל כדמות המייצגת ביותר של אידיאל האישה הנאצית. שיערה בגוון הבלונד הטבעי ופני הבובה שלה היו דוגמה מושלמת של מודל האישה הארית על פי התפיסה הנאצית. בסרטיה גילמה תמיד את דמותה של האישה הארית והייתה מזוהה כדמות זו לקהל הצופים בגרמניה. יופייה הטבעי וגילה הצעיר סימלו את אידיאל הבריאות והטוהר הגזעי של הנשיות המושלמת על פי המודל הנאצי.
בשל הופעתה החיצונית ותפקידיה בסרטים בעלי הגוון התעמולתי הייתה סדרבאום פופולרית הן בקרב הציבור והן בקרב ראשי המשטר. סדרבאום גילתה הזדהות עם תפקידיה והרעיונות של המשטר ולכן הייתה מועדפת על פניה של השחקנית בת ארצה שרה ליאנדר שחזרה לשוודיה בשנת 1943.

סדרבאום נפטרה בשנת 2001 בגרמניה.

קריירה
סדרבאום לוהקה בדרך כלל לתפקיד הנשי הראשי במלודרמות תקופתיות או על רקע אירועים היסטוריים בחיי העם הגרמני. הדמויות הנשיות שגילמה בסרטיה היו בדרך כלל כאלו הנתונות תחת הסכנה של "חילול הגזע", דוגמת דורותיאה שטורם בסרט "היהודי זיס", המתאבדת לאחר שנאנסה על ידי היהודי הרשע; או אנה, בסרט "עיר הזהב" (Die goldene Stadt), גרמנייה סודטית המטביעה עצמה בביצה לאחר שפותתה על ידי גבר צ'כי, תפקיד שעליו זכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל ונציה לשנת 1942. בסרט "הנסיעה לטילזיט" (Die Reise nach Tilsit) היא מגלמת את דמותה של אישה גרמנייה שבעלה בוגד בה עם אישה פולנייה, אך לבסוף חוזר אליה. בסרט "קולברג", המתבסס על קרב היסטורי אמיתי שבו ניצחו כוחות גרמניים את צבאו של נפוליון, היא מגלמת את דמותה של איכרה פשוטה המשתתפת במרי נגד הצבא הכובש את אדמתה, ונותרת כשורדת היחידה ממשפחתה. בנוכחותה הקולנועית ככוכבת נשית בגרמניה הנאצית הייתה לסדרבאום רק מתחרה אחת, בת ארצה שרה ליאנדר.

לאחר המלחמה הודרה סדרבאום מן הבמות ולעיתים אף גורשה מהן בבושת פנים. בהזדמנויות רבות הביעה חרטה על שבחרה להזדהות עם המשטר הנאצי ושגתה בבחירתה להופיע בסרטים עם מסר אנטישמי. בשנת 1950, לאחר שבעלה הורשה לשוב ולביים, חזרה סדרבאום להופיע בתפקידים ראשיים בסרטיו והשתתפה במספר סרטים בבימויו לאורך שנות החמישים.

לאחר מותו של בעלה בשנת 1964 שינתה סדרבאום את עיסוקיה והפכה לצלמת אופנה במינכן. היא לוהקה שוב לתפקיד קולנועי בשנת 1974. בשנת 1983 פרסמה את ספר זיכרונותיה "דבר לא נשאר לעד" (Nichts bleibt immer so), ובשנים הבאות שקעה באנונימיות אף על פי שגילמה מספר תפקידים קטנים בשלוש סדרות טלוויזיה. הסרט האחרון שבו לקחה חלק היה בשנת 1994, המותחן "רכבת לילה לוונציה", עם השחקן יו גרנט.

בסך הכול השתתפה ב-25 סרטים במשך כמעט 60 שנה.

קישורים חיצוניים

 אתר עם תמונותיה
 

ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
שחקניות קולנוע וטלוויזיה שוודיות
כותבות זיכרונות
מהגרים משוודיה
מהגרות לגרמניה
ילידות 1912
שוודים שנולדו ב-1912
גרמניות שנפטרו ב-2001
גרמנים שנפטרו ב-2001