בלדור

בלדור (נקרא גם בלזור או פלדור; שם מדעי: Semecarpus anacardium) הוא צמח רפואי הנודע בעיקר בסגולותיו כמחזק זיכרון, שימוש בצמח זה נעשה בעיקר ברפואת ימי הביניים. מקורו בהודו בהרי ההימלאיה.

ישנם כמה השערות בדבר זיהוי הצמח, ממקורות שונים עולה שצמח זה רעיל ומסוכן לבריאות.
בספרות התורנית נפוצה האימרה  כלומר עדיף לחזור על הלימוד ולא להזדקק לצמח מסוכן זה.

רקע 
על פי תיאורית ארבע הליחות, כח הזיכרון נפגע כתוצאה מקרירות במוח, וכדי לשפרו יש לאכול מאכלים הגורמים לחום, רופאים רבים הציעו שימוש בצמח זה כמרפא ומחזק זיכרון.
שימוש בצמח כתרופה, נזכר לראשונה במאה השישית בכתבי אלכסנדר מטרלאס. הרופא הערבי חנין אבן יצחק יחס תרופה זו לקלאודיוס גלנוס, עמנואל לעף ייחס את גילוי הצמח לשלמה המלך.

הצמח מובא במאה השביעית על ידי הרופא היווני פאול מאגינה, ובספרות הרפואה האיסלאמית על ידי הרופאים אבן-מסואיה (980), אבן-סאהל (869), אל-ראזי, אבן אלגזאר (980), ואבן סינא (1037).

בספרות היהודית הצמח הובא לראשונה בספרו של אסף הרופא (כתרופה לכאב לב), וכסגולה לזכירה בספרים של ר' משה נרבוני, מאיר אבן אלדבי (נכד הרא"ש), יהודה אריה ממודנה ועוד. הרב חיים ויטל מביא מרשם "לפתיחת לב", הנקרא 'בלדור קטן'. כמו כן הרב דוד די סילוה מביא מתכון מפורט איך מכינים בלדור.

שימוש
שימוש בבדלדור כרוך בסכנה שכן צמח זה רעיל, ההיסטוריון הפרסי אחמד אל-בלאד'רי מת כתוצאה מאכילת צמח זה, ומכאן נובע כינויו "אל-בלאדרי".
שימוש בצמח זה מובא גם בזוהר חדש שם מסופר שהתנא חזקיה מצא אנשים שבמשך כל השבוע מתבודדים במערות ועוסקים בתורה, לשאלתו ממה הם מתפרנסים אמרו לו: .
האגדה מספרת על הרמב"ם שהיה קשה הבנה ובזכות אכילת בלדור זכה לחכמה: 
לפי הרב חיים ויטאל חכמי צרפת נהגו לתת לתלמידיהם כל בוקר 'בלדור'. ר' יוסף מולכו העיד על אחד שאכל את צמח מבלאדור. בנוסף אכילת הצמח יוחסה לרבנים שונים מהם, החיד"א הרב חיים סתהון והרב יעקב קצין. גם בקרב יהודי תימן קיימת מסורת עממית לצמח זה, בעיקר השתמשו בצמח זה בתוספת דבש לתלמידים קשי הבנה.

הפתגם
הפתגם הידוע "חזור חזור ואל תצטרך לבלדור" הופיע לראשונה בספר הפליאה בנוסח שונה מעט: "חזור חזור יפה מבלאזור". טוביה הרופא ייחס בטעות אמרה זו לחז"ל, הפתגם מובא גם בפירושו לאבות של הרב יצחק אברבנאל, ובספרים נוספים הנוסח הרווח שבידנו הוא הנוסח שכתב ר' יהודה אריה ממודינה "הדור הדור ואל תצטרך לבלדור".

זיהוי

אנאקרדי
רבים זיהו אותו עם אגוז משפחת האלתיים הדומה במקצת לאגוז הקשיו, הפרי הנקרא בערבית אנאקרדי (anacardia Semecarpus anacardium) בהם הרופא הערבי אבן-סינא, טוביה הרופא, הרב חיים ויטאל, ספר הברית, הרב ישראל ליפשיץ, ועמנואל לעף. הערוך המאירי ובספר צרי הגוף ואליעזר בן-יהודה

מאיר בניהו מציין שכך גם מסורת בידי חכמי ספרד שפרי זה הוא החלתית המבוארת במשנה.

חלתית

רש"י פירש את המילה חלתית- לזרא, כלומר צמח הבלאדור, הרא"ש ורבינו ירוחם כתבו במפורש שחלתית הוא הבלאזור. הפרי חדש סבור שדרך השימוש בו לזכירה על ידי האכלת תרנגולת חלתית, ובני אדם אוכלים את התרנגולת.

קפה

הרב יעקב צהלון מזהה את הבלדור עם פולי הקפה,
המלבי"ם דחה פירוש זה, שהרי הקפה אינו חריף.

לקריאה נוספת 
 מאיר בניהו "על הבלאדור היפה לזיכרון" סיני כרך לו, עמודים סז-ע.
 חריט בוס (Gerrit Bos)  בלדור, סם פופולרי לזיכרון מימי הביניים
 הרב אליעזר יהודה בראדט, ירושתנו כרך ה' עמודים שנב.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

צמחים שתוארו ב-1782
טקסונים שתוארו בידי קארל ליניאוס הצעיר
צמחי מרפא
הודו: עצים
אלתיים
אגוזים וזרעים אכילים