דינה גורן

דינה גורן  (9 ביוני 1930 – 15 בפברואר 2018) הייתה עיתונאית, האישה הראשונה בישראל ששימשה בתפקיד עורכת חדשות בעברית בקול ישראל, מרצה וחוקרת בנושא תקשורת בישראל, מחלוצי לימודי התקשורת בישראל.

ביוגרפיה 
דינה גורן נולדה בטימישוארה, רומניה ב-1930 וב-1939 עלתה עם הוריה לירושלים שם למדה בליד"ה, התיכון ליד האוניברסיטה בבית הכרם. בין מוריה היו ישעיהו ליבוביץ (ביולוגיה), יצחק נבון (ערבית) והצייר מרדכי ארדון (אמנות).

ב-1948 התגייסה לפלמ"ח ובמלחמת העצמאות הייתה קצינת תרבות בחטיבת הנגב. בשנה שלאחר מכן, לאחר סיום שירותה הצבאי, החלה ללמוד לתואר ראשון בהיסטוריה ולימודים קלאסיים באוניברסיטה העברית.

בשנת 1953 החלה לעבוד בקול ישראל כעורכת חדשות, והייתה האישה הראשונה בישראל ששימשה מנהלת בתפקיד זה. עשור לאחר מכן, הייתה ממקימי מרכז ההדרכה של קול ישראל ושימשה המנהלת הראשונה שלו.

ב-1964 מונתה לראש מערכת החדשות של "קול ישראל" בתל אביב. במסגרת תפקידה מילאה את מקומו של מנכ"ל רשות השידור חנוך גבתון בדיוני "ועדת העורכים" - הגוף שנועד לתאם בין התקשורת ובין גורמי הביטחון.

עם שובה לישראל לאחר לימודים לתואר שני בתקשורת בארצות הברית, התמנתה לראש מערכת החדשות של "קול ישראל" בתל אביב.

בשנת 1967, בתקופת ההמתנה שלפני מלחמת ששת הימים, גורן הייתה אחראית להפקתן של השיחות ששידרה לשכת העיתונות הממשלתית עם האלוף במיל' חיים הרצוג, ונועדו להעלות את המורל.

ב-1968 עברה לגלי צה"ל, לשמש סגניתו של מפקד התחנה, יצחק לבני. בין השאר, הייתה אז עורכת תוכניות האקטואליה והגישה פינה קבועה בשם "דינה גורן בשיחה חופשית" בה שוחחה בנושאי אקטואליה ונושאים שונים אחרים.

בשנים שלאחר מכן פנתה לקריירה אקדמית בתחום התקשורת וב-1971 סיימה את כתיבת הדוקטורט שלה, שכותרתו "עיתונות במדינה במצור" ועוסק בקשר בין הממשלה לעיתונות בתקופות מלחמה וחירום. גורן לימדה "תקשורת המונים" במכון לקומוניקציה באוניברסיטה העברית בירושלים, לימדה באוניברסיטת תל אביב ואוניברסיטת בר-אילן וכתבה מאמרים רבים בנושאי תקשורת שפורסמו בעיתונים ובכתבי עת שונים.

ד"ר גורן הייתה מחלוצות המחקר בתחום תקשורת ההמונים בישראל והניחה את היסודות ללימודי התקשורת בארץ. בין ספריה: "סודיות ביטחון וחופש העיתונות" (1976) ו"תקשורת ומציאות" (1986) (שיצא לאור במהדורה נוספת בשנת 1993).

ב-1973 במסגרת פעילותה הציבורית, הייתה ד"ר גורן מועמדת לכהונה בכנסת מטעם "רצ - התנועה לזכויות האזרח", בראשותה של שולמית אלוני. כמו כן, הייתה חברת מליאת רשות השידור, חברת מועצת הרשות השנייה וחברת הנהלה בשדולת הנשים בישראל ובאגודה לזכויות האזרח. בנוסף, שימשה יו"ר מועצת עיריית רמת גן מטעם מרצ.

הובאה לקבורה בהר המנוחות בירושלים.

הניחה אחריה שלושה ילדים. בנה דורי גורן, היה שגריר ישראל באורוגוואי.

ספריה
 תקשורת ומציאות: מושגי יסוד בתקשורת המונים, כתר, 1986
 עיתונות במדינת מצור, 1971
 סודיות, ביטחון וחופש העיתונות, י"ל מאגנס, 1975
 תקשורת המונים-מן המוקד, עם עובד, 1975
 דיווח וביקורתיות: בדיקה של טיפולה של העיתונות הישראלית בפיגועי מחבלים לפני ואחרי מלחמת יום הכיפורים, הוצאת האוניברסיטה העברית - המכון לקומוניקציה, 1977
 הסברת הציונות, האוניברסיטה העברית, תשל"ז
 תקשורת ומציאות: מושגי יסוד בתקשורת המונים (מהדורה חדשה, כולל לקסיקון מונחים בתקשורת המונים, כריכה קשה), הוצאת כתר, 1993
 Secrecy and the right to know, Ramat Gan, 1979

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

נשות רדיו ישראליות
סגל קול ישראל
חברי מליאת רשות השידור
פעילות מרצ
פעילי האגודה לזכויות האזרח
פעילות האגודה לזכויות האזרח
חברות מועצת העיר רמת גן
יהודים הקבורים בהר המנוחות
לוחמות הפלמ"ח
לוחמי הפלמ"ח
בוגרות התיכון ליד האוניברסיטה
בוגרי התיכון ליד האוניברסיטה
בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
ישראליות ילידות רומניה
ישראלים ילידי רומניה
עולות במלחמת העולם השנייה
עולים במלחמת העולם השנייה
ישראליות שנולדו ב-1930
ישראלים שנולדו ב-1930
ישראליות שנפטרו ב-2018
ישראלים שנפטרו ב-2018