כוכית גדות

כוכית גדות (שם מדעי: Riparia riparia) היא מין ציפור שיר ממשפחת הסנוניות, הדוגרת בכל אירופה, ברוב אסיה ובדרום אמריקה. בישראל היא נודדת בעונת הסתיו, בדרכה מאירופה לאפריקה. כוכית גדות נמצאת על פי רוב סביב מקורות מים ומקננת בכוכים שהיא חופרת בעצמה, בעיקר בגדות נחלים.

תיאור
כוכית גדות היא סנונית קטנה, הזעירה ביותר מבין כל הסנוניות. גודלה כ-13 ס"מ, משקלה 15-13 גרם, אורך הכנף כ-11 ס"מ, ומוטת הכנפיים כ-29 ס"מ. החלקים העליונים של גופה בצבע חום אפרפר, ללא ברק מתכתי, וגרונה לבן. על החזה שלה מופיע פס חום רחב, המתבלט על רקע הגחון הלבן ומפריד בין הבטן והצוואר. . זנבה קצר יחסית, רגליה קצרות וחלשות ואינן מנוצות, ואצל הצעירים מופיעים שוליים בהירים בנוצות העליונים. הנוצות על גופה של כוכית גדות רכות יותר מהנוצות של שאר הסנוניות.

מקור השם   
השם המדעי של כוכית גדות, Riparia riparia, מקורו מן השפה הלטינית שבה המשמעות של Ripariusֹ היא "גדת הנהר". כך גם השם בעברית "כוכית גדות" מתייחס למקום מחייתה של כוכית זו: בעיקר סביב מקורות מים. הכוכית מקננת בכוכים שאותם היא חופרת בעצמה.

תפוצה ומגמות אוכלוסין
התפוצה של כוכית גדות משתרעת על פני מרבית שטחן של אירופה, אסיה ואמריקה הצפונית. בישראל נודדת הכוכית בעיקר בעונת הסתיו, באילת ובעמק החולה, בדרכה דרומה מאירופה כדי לחרוף באפריקה.

כוכית גדות מעדיפה להימצא בסביבת נהרות ואגמים, ואף בקרבת האוקיינוס, כיוון שהיא נוהגת לצוד חרקים וזבובים בזמן שהיא מעופפת מעל פני המים. היא נמנעת מאזורים הרריים .

רבייה
כוכית גדות דוגרת בעיקר בלבנון, ומעדיפה קרקעות רכות וחוליות כדי לקנן בהן. היא מקננת בכוכים שהיא חופרת בגדות נחלים, במחצבות ובקירות עפר – וזאת בעזרת מקורה, רגליה וכנפיה. עומק הכוך עשוי להגיע למטר, וקצב הכרייה של הכוכית הוא 10-8 ס"מ ביום. תוחלת החיים של הכוכית היא כשנתיים בלבד. זוהי אחת הציפורים המתלהקות ביותר באכילה, בנדידה ובלינה.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
סנוניתיים
ארץ ישראל: סנוניתיים
בעלי חיים שתוארו ב-1758