סטפן מוזס

סטפן מוזס (11 ביוני 1931 - 1 בדצמבר 2007) היה פילוסוף, מתרגם וגרמניסט צרפתי-ישראלי, פרופסור אמריטוס בחוג להיסטוריה של עם ישראל ויהדות זמננו באוניברסיטה העברית בירושלים.

ביוגרפיה 
נולד למשפחה יהודית בברלין ב-11 ביוני 1931. ב-1938 עזבה משפחתו את גרמניה מאימת הנאצים והתיישבה בקזבלנקה שבמרוקו, בה נשארה עד 1950. מוזס למד בבתי ספר צרפתיים. 

עם תום לימודיו עבר לפריז והחל ללמוד ספרות גרמנית ופילוסופיה באקול נורמל סופרייר. בהמשך שימש כעוזר הוראה בסורבון. בסביבה זו הכיר גם את הפילוסוף עמנואל לוינס, שלימים כתב את ההקדמה לספרו של מוזס על הגותו של פרנץ רוזנצווייג.

ב-1957 נישא לאמנית ליליאן קלאפיש. בשנים 1958-1959 שהה הזוג תקופה בקזבלנקה.

ב-1969 עלה לישראל והתיישב בירושלים, והצטרף כפרופסור לחוג לספרות כללית והשוואתית באוניברסיטה העברית בירושלים, בו הקים מאוחר יותר את החוג לספרות גרמנית. בשנת 1987 התקבל כחבר באקדמיה הגרמנית ללשון ולספרות. ב-1990 ייסד את "מרכז פרנץ רוזנצווייג לחקר הספרות והמורשת התרבותית היהודית-גרמנית" כחלק מהחוג לתולדות עם ישראל ויהדות זמננו באוניברסיטה העברית, וניהל אותו בשלוש השנים הראשונות לקיומו.

כמומחה לפילוסופיה ולספרות גרמנית הביא מוזס להיכרות עם משנתו של רוזנצווייג בצרפת, בעיקר דרך ספרו המקיף "שיטה והתגלות: הפילוסופיה של פרנץ רוזנצווייג" שיצא ב-1983. מוזס עסק בהוגים ובסופרים גרמנים נוספים, בעיקר בולטר בנימין, גרשם שלום, פרנץ קפקא, גתה ופאול צלאן, וכן בהוגה היהודי-צרפתי עמנואל לוינס. ספריו נכתבו בצרפתית או בגרמנית.

את שנותיו האחרונות העביר מוזס בפריז בשל בעיות רפואיות. הוא נפטר בפריז ב-1 בדצמבר 2007, בגיל 76, ונטמן בבית הקברות סנהדריה בירושלים, בסמוך לקברו של חוקר הקבלה גרשם שלום.

חיים אישיים
מנישואיו עם ליליאן קלאפיש נולדו שלושה ילדים: המשורר, הסופר והמתרגם עמנואל מוזס, הסופרת והמשוררת אנוש שרמן והאמנית  ופעילת השמאל רחל מוזס.

ספריו
 ולטר בנימין ורוח המודרניות, הוצאת רסלינג, 2003
בצרפתית
 Une affinité littéraire, Le Titan de Jean-Paul et Le Docteur Faustus de Thomas Mann, Paris, Klincksieck, 1972 (rééd., coll. « Le Bel Aujourd'hui », Éditions Hermann, 2009).
 Système et révélation : la philosophie de Franz Rosenzweig, préface d'Emmanuel Levinas, Paris, Éditions du Seuil, collection « Esprit », 1982 ; rééd. revue et corrigée, Bayard, 2003 ; rééd. augmentée, Verdier/poche, 2016.
 Spuren der Schrift, von Goethe bis Celan, recueil d'études (1973-1987), Francfort-sur-le-Main, 1987.
 L'ange de l'histoire. Rosenzweig, Benjamin, Scholem, Paris, Éditions du Seuil, coll. « La couleur des idées », 1992 ; rééd. revue et augmentée, Gallimard, « Folio », 2006.
 L'Éros et la Loi, lectures bibliques, Le Seuil, coll. « La couleur des idées », 1999.
 Au-delà de la guerre : trois études sur Lévinas, L'Éclat, 2004.
 Exégèse d'une légende : lectures de Kafka, L'Éclat, 2006 ; traduction en Espagne : Exégesis de una leyenda, Lecturas de Kafka, Ediciones del Subsuelo, Barcelona, 2011.
 Un retour au judaïsme, entretiens avec Victor Malka, Le Seuil, 2008.
 Franz Rosenzweig : sous l'étoile, coll. « Le Bel Aujourd'hui », Éditions Hermann, 2009.
 Rêves de Freud : six lectures, Gallimard, « L'Infini », 2011
 Temps de la Bible : lectures bibliques, L'Éclat, 2011
 Approches de Paul Celan, Verdier, 2015

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

פילוסופים ישראלים
פילוסופים יהודים
סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: שפה וספרות גרמנית
בוגרי אקול נורמל סופרייר
ישראלים ילידי גרמניה
ישראלים שנולדו ב-1931
ישראלים שנפטרו ב-2007