ה.ו.ל. פונג'ה

סרי האריוואנש לאל פונג'ה (13 אוקטובר 1910, גוג'ראנוואלה, פנג'אב, הודו הבריטית - 6 בספטמבר 1997, לאקנאו, הודו), ידוע גם בכינויים "פונג'ג'י" ו-"פאפאג'י", היה מורה רוחני שדגל בשיטת החקירה העצמית אותה פיתח ראמנה מהארשי.

ביוגרפיה

בצעירותו 
האריוואנש לאל פונג'ה נולד בגוג'ראנוואלה, מערב פנג'אב (כיום בתחומי פקיסטן), נצר למשפחת ברהמינים מקהילת הסרסוואט.
בגיל 8 חווה חוויה רוחנית יוצאות דופן, שגרמה לו לניתוק מהתפיסה החושית הרגילה. בעקבות כך עודדה אותו אימו להתמסר לאל ההינדי קרישנה כדי שיוכל לחוות חוויה זו שוב.
מאוחר יותר התחתן, כמנהג המסורת המקומית, עם ברהמנית. נולדו לו שני ילדים, והוא התגייס לצבא הבריטי, תוך שהוא ממשיך לחוות חזיונות הקשורים באל קרישנה. לאחר זמן לא רב עזב את הצבא, השאיר את משפחתו תחת חסות אביו, ותוך שהוא המשיך בתרגול הרוחני, שכלל חזרה מתמדת על שמו של קרישנה (ג'אפה), החל לטייל ברחבי הודו תוך שהוא מנסה למצוא איש דת שביכולתו לעורר חיזיון של קרישנה, כפי שחווה פונג'ה בצעירותו.

הפגישה עם רמאנה מהרשי
לאחר שכל ניסיונותיו למצוא איש כנ"ל כשלו, חזר פונג'ה לבית משפחתו בליילפור (כיום פייסלאבאד). זמן לא רב לאחר מכן, בהיותו בן 31, הופיע סאדו בפתח ביתו, ונשאל על ידי פונג'ה "האם תוכל להראות לי את האלוהים?". הסאדו סיפר לו שקיים אדם המתגורר בעיר טירבובאנאמאלאי (טאמיל נאדו, הודו) בשם רמאנה מהרשי, שיוכל לעזור לו לראות את האל.
בפגישתם, הסביר ראמנה לפונג'ה:

בפגישה זו התוודע פונג'ה לאני העליון שלו. לאחר פגישתם פונג'ה המשיך בעבודה הרוחנית, וחווה חזיונות רבים של אלים הינדים שונים. באחד מהחזיונות ראה פונג'ה את רמאנה אומר לו שעבודת האל קרישנה היא האמת היחידה. פונג'ה פגש את רמאנה בשנית ושאל אותו האם הלה אכן הופיע מולו. רמאנה מיאן לענות, אך כאשר קבוצת חניכים מסרה לרמאנה את תמונתו של קרישנה, הוא התחיל לבכות, וכך ידע פונג'ה שרמאנה עובד את קרישנה בעצמו.

הארה 
פונג'ה חש שהוא לא יכול עוד לגרום לעצמו לחשוב על אלוהים, דרך ג'אפה או כל תרגולת אחרת. הוא פנה לראמנה בבקשת עזרה, ונענה שמה שהוא חווה אינו מהווה בעיה; שכל התרגולות הללו סייעו לו להגיע לרגע הזה, וכעת סיימו את תפקידן. פונג'ה מספר:

פונג'ה זיהה את מצבו ההכרתי החדש, כאותו מצב שהוא חווה בגיל 8, אך הפעם היה זה מצב קבוע.

חייו כמורה רוחני
לאחר ההארה נשאר פונג'ה בדרום הודו עד 1947, אז במהלך חלוקת הודו, חזר בהנחייתו של רמאנה לביתו הישן בפנג'אב (אז בפקיסטן המתהווה) על מנת להביא את משפחתו למקום מבטחים בלאקנאו, הודו.
במהלך השנים לאחר מכן עבד פונג'ה על מנת לפרנס את משפחתו, וכן פגש מחפשים רוחניים וערך סאטסאנגס. לאחר מותו של ראמנה בשנת 1950 החל לעבוד בתחום הכרייה בדרום הודו. בשנת 1953 פגש בהנרי לה סאוקס (הידוע גם בכינוי סוואמי אבהישיקטאנאנדה) שכתב ספרים רבים אודות הנצרות והאדואיטה ודנטה (זרם מרכזי בפילוסופיה ההינדית) ונוצרה ידידות בין השניים.
בשנת 1960 נשא לאישה את תלמידתו הבלגית גנגה מירה והקים איתה משפחה. בשנת 1966 פרש לגמלאות, והחל לבלות זמן רב באזור הרי ההימליה. כן ערך מסעות לאירופה ולצפון אמריקה.
בשנותיו המאוחרות התיישב בלקנאו והחל לקבל מבקרים מכל רחבי העולם. לאחר מותו של אושו בשנת 1990 הצטרפו אל פונג'ה רבים מחסידיו. מתלמידיו המוכרים: מוג'י, גאנגאג'י, ארג'ונה ארדאג, קטרינה אינגרם, מאדאוקרג'י, ואנדרו כהן. דויד גודמן עבר להתגורר בלוקנאו בשנת 1992, ונשאר שם עד 1997, תוך שהוא משמש כביוגרף של פונג'ה. במהלך השנים פרסם מספר ספרים אודות חייו.

פונג'ה נפטר ב-6 בספטמבר 1997.

משנתו הרוחנית

התהליך הרוחני
פונג'ה משרטט, באמצעות אירועים מחייו האישיים, את המתווה הכללי של ההארה הרוחנית:
 חייבת להיות תשוקה לאלוהים, אהבת האל, או רצון לשחרור. בלעדי אלה, התהליך אינו אפשרי.
 התשוקה לאל או להארה היא כמו להבה פנימית. האדם חייב קודם להצית אותה ואז לחזקה עד שהלהבה הופכת לכה חזקה, שהיא שורפת את כל מאוויו ורצונותיו האחרים של האדם.
 אם הלהבה הפנימית הזו דולקת מספיק זמן, בעוצמה חזקה מספיק, היא תשרוף גם את התשוקה לאל או להבנה העצמית.
 נוכחתו של המורה הרוחני היא המרכיב האחרון.

חקירה עצמית
משנתו של פונג'ה, בדומה לזו של רמאנה, הייתה שהעצמי כבר מואר וחופשי. מטרתה של החקירה העצמית היא לחקור את מיקום ומהות העצמי של האדם.

שחרור (הארה)
פונג'ה מדגיש שהבנת העצמי משחררת מהכבודה הקארמית ומלידה מחדש. הטנדנציות של האדם (שנובעת מן הקארמה שצבר) נשארות גם לאחר ההארה, אבל האדם המואר לא מזדהה איתן יותר, ולכן אינו ממשיך לצבור עוד קארמה.
לטענת אנדרו כהן, פונג'ה טען שאין קשר בין הבנת העצמי (הארה) ומעשי האדם בעולם הגשמי, והוא לא האמין שאפשר להתעלות על האגו באופן מוחלט. האידיאל האתי מבוסס על הבנה דואליסטית של העולם, שבה שקיים מושג של אינדיבידואל שמקבל החלטה ופועל, ולכן לא שייך לדון באתיקה לאחר ההארה הלא-דואלית.
לשיטתו של פונג'ה, המטרה היא הבנת העצמי; המציאות היחסית היא אשליה, ולכן אינה רלוונטית.

ביקורת 
לטענת מבקריו, אחראי פונג'ה, עקב משנתו הרוחנית, ל-"תרבות ההארה ברגע" ול- "מגפת הגורואים במערב". זאת בעקבות מספר רב של מערביים שחוו הארה בנוכחות פונג'ה, ובעקבות כך שימשו כנושאי מסריו במדינות המערב (לדוגמה אנדרו כהן). פונג'ה עצמו העביר ביקורת על אחדים מתלמידיו, שהחלו על דעת עצמם להעביר שיעורים (סאטסאנג) במדינות המוצא שלהם. זאת למרות שנתבקשו על ידו להפיץ במערב את המסר שקיים שחרור מסבל, ותו לא.

כמו כן, על אף שרבים מתלמידיו טוענים שחוו הארה בנוכחותו, דבר זה מוטל בספק, שכן פונג'ה עצמו טוען בביוגרפיה שלו כי בחייו פגש רק שלושה אנשים, שהיו מוארים לחלוטין.

ראו גם 
 הינדואיזם 
 אנדרו כהן
 מוג'י
 ראמנה מהרשי

לקריאה נוספת 
 de Jager, Poonja (2000), The Truth Is, Weiser Books
 Caplan, Mariana (2009), Eyes Wide Open: Cultivating Discernment on the Spiritual Path, Sounds True
 Jacobs, Alan (2004), Advaita and Western Neo-Advaita. In: The Mountain Path Journal, autumn 2004, pages 81-88, Ramanasramam
 Gleig, Ann (2013), "From Being to Becoming, Transforming to Transcending. Andrew Cohen and the Evolution of Enlightenment", in Gleig, Ann; 
 Williamson, Lola, Homegrown Gurus: From Hinduism in America to American Hinduism, SUNY Press
 Godman, David (1998), Nothing Ever Happened, Volume One

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

פילוסופים הודים
הודים שנולדו ב-1910
נפטרים ב-1997