אברהם דה ליאו

אברהם לייב דה ליאו (27 באוקטובר 1898 – 20 באוקטובר 1985; ה' בחשון ה'תשמ"ו) היה מהנדס מים ישראלי ממתכנני המוביל הארצי.

ביוגרפיה
דה ליאו נולד בהילברסום, הולנד. לאחר מלחמת העולם הראשונה הוא השתתף בהכשרה של החלוץ בהולנד. בשנת 1924 עלה לארץ ישראל ועבד כמהנדס בתל אביב. זמן מה הוא עבד עבור חברת החשמל. 

דה ליאו היה מראשוני מפעל ים המלח, מנהל עבודה בסדום ומעוזריו של נובמייבסקי. בשנות ה-40 היה דה ליאו מהנדס בחברת אשלג ארץ-ישראלית. במסגרת זאת הוא חקר יחד עם יהודה ליאו פיקרד את נחל זרד בשנת 1942 ויצא בראש משלחת חקר של החברה לאילת בשנת 1944. ביולי 1948 הוא הגיש לשר האוצר מסמך סודי בו דרש להקים ועדת חקירה לבירור כישלונה של החברה בפיתוח אוצרות ים המלח. בין השאר טען דה ליאו שהחברה "מעולם לא האמינה במדינה העברית ואף לא מאמינה בה כיום". הוועדה אכן הוקמה ודה ליאו היה חבר בה. הוועדה קבעה שחברת האשלג כשלה והמליצה להלאים את החברה. בשנות ה-50 היה דה ליאו מנהל בחברת תה"ל ובין השאר ניהל לזמן מה את סניף תה"ל בירושלים. בשנת 1957 הציע את התוכנית של המוביל הארצי שהתבססה על שאיבת מים מהכנרת עצמה, ולא ממקורות הירדן, במטרה למנוע את המלחת הכנרת.

בשנת 1959 מונה לחבר במועצת המנהלים של מפעלי ים המלח. 

בשנת 1957 נתמנה לראש המחלקה להנדסה חקלאית בטכניון במקום וולטר קליי לאודרמילק. בהמשך היה ראש המחלקה להידרוטכניקה בטכניון. כן היה מנהל המעבדה ההידראולית בטכניון. בשנת 1963 נתמנה לראש הקתדרה ע"ש דוד סיגל.

בשנת 1953 השתתף במשלחת סיוע ישראלית מטעם האו"ם לציילון. 

בשנת 1963 היה חבר בוועדה לקביעת מדיניות חיפושי נפט של ישראל בראשות יגאל ידין ובועדה לעניין כריית זיפזיף. 
בינואר 1963 המליצה ועדה בראשותו להקים בתי ספר להנדסאים וטענה שיש עודף מהנדסים לעומת הנדסאים בישראל.

דה ליאו היה נשוי למרים לבית גרזון. היה להם בן יחיד, סרן עמוס דולב דה ליאו, שנפל בעת שירותו הצבאי בשנת 1952.

הערות שוליים

סגל הטכניון: הנדסה אזרחית וסביבתית
המוביל הארצי
אנשי העלייה הרביעית
ישראלים ילידי הולנד
מהנדסים ישראלים
מהנדסים ביישוב
אבות שכולים: חללי צה"ל
אישים הקבורים בבית הקברות שדה יהושע
ישראלים שנולדו ב-1898
ישראלים שנפטרו ב-1985