אחיאא עלום א-דין

אִחְיַאא עֻלוּם א-דִּין (בערבית: احياء علوم الدين, בעברית: "החיאת מדעי הדת") הוא ספר שנכתב על ידי האימאם אל-ע'זאלי. הוא נכתב בשפה הערבית, והיה לאבן הפינה של האסכולה המחשבתית. הספר שילב תאולוגיה, ספקנות, מיסטיקה, אסלאם ותפיסות אחרות, ואל-ע'זאלי דן בו לעומק בפילוסופיה המוסלמית. מחשבתו היוותה את הבסיס לאימפריה העֹת'מאנית, ובסופה, כאשר מוסטפא כמאל הפריד את המחשבה הדתית ב-1922 מחוק המדינה, הוא אסר על תרגומי עבודותיו של אל-ע'זאלי לטורקית, ובתוך כך גם אסר על תרגומו של הספר לטורקית.

הספר נחשב על ידי רבים כיצירת המופת האולטימטיבית של הרוחניות האסלאמית.

מבנה הספר 
הספר מחולק לארבעה חלקים, שכל אחד מהם מכיל עשרה פרקים. הספר מסביר את הדוקטרינה ואת הפרקטיקה של האסלאם, ומטרתו ללמד כיצד ניתן להפוך אותם לבסיס הרחב של חיים רוחניים, אשר אמורים להוביל את האדם להתפתחותו המנטלית, המיסטית, והרוחנית.
החלק הראשון של הספר עוסק בידע ובתנאים המקדימים לאמונה.
החלק השני דן באנשים ובחברה.
החלקים השלישי והרביעי מוקדשים לחיים הפנימיים של הנשמה, ומסבירים את המידות הרעות הראשונות שאנשים צריכים להתגבר עליהן בתוך עולמם הפנימי, ואת המידות הטובות שהם צריכים לשאוף להשיג.

השפעת הספר 
הספר הפך לטקסט האסלאמי הנקרא ביותר אחרי הקוראן וספרי החדית'. הוא הצליח לשלב, לחבר ולאחד בין התאולוגיה האסלאמית האורתודוקסית לבין המיסטיקה הסופית באופן יעיל, ובכך הוא מהווה מדריך מעמיק לכל תחומי החיים של המוסלמי.

קישורים חיצוניים 
 הספר לקריאה חופשית (ערבית)
הספר לקריאה חופשית באינטרנט (תרגום לאנגלית של התרגום לאורדו)

הערות שוליים 

2018 02
כתבים אסלאמיים
סופיות