בירה בישראל

הבירה בישראל מיוצרת בעיקר על ידי שתי מבשלות גדולות: טמפו משקאות ומבשלות בירה ישראל. במהלך העשור האחרון הוקמו  מבשלות בוטיק רבות ברחבי ישראל. פסטיבלי בירה מתקיימים מדי שנה בישראל, אחד הגדולים שבהם הוא בירושלים.

היסטוריה

בעת העתיקה
העדויות הקדומות ביותר לבישול בירה בארץ ישראל התגלו במערת רקפת שבכרמל, בתקופת התרבות הנאטופית, מלפני כ-13 אלף שנה. עדות ארכאולוגית למבשלת בירה בארץ ישראל נמצאה בתל עין הבשור, ליד מושב עין הבשור, בצפון-מערב הנגב בתקופת השושלת הראשונה המצרית (3100–2890 לפנה"ס). האתר מאופיין במבני לבנים מיובשות בשמש ובכלי חרס המאפיינים מבשלות מצריות כמו קערות קמח. ניתן לומר שהמבשלה של עין בשור היא תופעה מצרית שקושרה לשלטון המצרי בארץ ישראל בתקופת השושלות הראשונות של הממלכה הקדומה ולא תופעה מקומית עתיקת יומין. עדויות ארכאולוגיות נוספות לייצור בירה בארץ ישראל מגיעה מהמילניום ה-3 לפנה"ס, מערד וממתחם חסן ערפה בתל אביב. בדצמבר 2019 הצליחו חוקרים לייצר בירה משמרים שנמצאו בכלים בני 2,500 שנים שנמצאו בפך בירה מחפירות תל צפית.

בעת החדשה 
בשנת 1926 הוקמה בעכו מבשלת הבירה התעשייתית הראשונה בארץ ישראל, שנקראה Max Brau. היזמים והבעלים היו האחים אהרון-צבי (הרמן) ומרדכי (מוט'ל) רוזנברג, שעלו לארץ מפולין שנתיים קודם לכן. מיקום המבשלה נבחר בשל הקרבה למעיינות כברי, שנודעו באיכות המים שלהם. הבירה שיוצרה במבשלה הייתה מסוג פילזנר. המבשלה נסגרה אחרי שלוש שנות פעילות.

בשנים 35–1934 ייסד ג'יימס רוטשילד, בשותפות עם חברת פיק"א וחברה בנקאית צרפתית בראשותו של גסטון דרייפוס, את תעשיית בירה א"י בע"מ (Palestine Brewery Ltd), או בשמה הידוע יותר בירה נשר. המבשלה הוקמה בראשון לציון. רוטשילד זיהה את הדרישה לבירה מצד חיילי חיל המצב הבריטי בארץ ישראל, והמתכון פותח בסגנון הפילזן הצ'כי האהוב על חיילי המנדט. בהמשך סופקה בירה נשר גם לחיילי הכוח האימפריאלי האוסטרלי השני בתקופת מלחמת העולם השנייה. בשנת 1942 המבשלה נאלצה להרחיב את המפעל כדי שתוכל לענות על הביקוש הגובר שנוצר על ידי צרכנים צבאיים ואזרחיים כאחד.

במדינת ישראל 
הבנייה של מה שהייתה אז מבשלת הבירה הגדולה ביותר במזרח התיכון, מבשלת שיכר לאומית, החלה באפריל 1952 בעיר נתניה, והיא נוסדה על ידי קבוצת משקיעים בראשות לואיס הרצברג מניו יורק. עם השלמתה במאי 1953, עמד כושר הייצור השנתי במבשלה הלאומית על כ-400,000 חביות. ב-1954 המבשלה ייצאה את מה שהיה אז "המשלוח הגדול ביותר אי פעם של בירה מיובאת לארצות הברית" - 180,000 בקבוקים של בירה אביר שלה. המבשלה הארצית התמזגה עם מבשלת ארץ ישראל ומבשלת הגליל ב-1973, ויחד שלטו החברות ב-90% משוק הבירה הישראלי. החברה נרכשה בשנת 1976 על ידי היזם הקנדי מוריי גולדמן תמורת 8 מיליון דולר. ב-1980 נמכרה במצרים בירה משומרת עם תווית המציינת את מוצאה כמבשלת הבירה הלאומית בנתניה, על אף החרם המצרי על מוצרים ישראליים. תחת המותג O.K. beer, הבירה הוכיחה את עצמה כפופולרית אף יותר מהיינקן וטובורג, ונצרכה בברים בקהיר ובמקומות אחרים במצרים, גם כשמנהיגים דתיים שמרנים אסרו על מכירת משקאות אלכוהוליים במדינה. לאחר כניסתה להסכם רישיון עם חברת אנהאוזר-בוש האמריקאית בשנת 1983 לייצור הבירה האמריקאית הראשונה בישראל, החלה חברת הבירה הלאומית לייצר את באדוויזר בשנת 1984.

מבשלות

מאז שנות ה-50, תעשיית הבירה הישראלית נשלטת על ידי לא יותר משתי חברות מדי תקופה. החל משנות ה-90, עם הקמתה של חברת מבשלות בירה ישראל, היא וחברת טמפו שולטות ב-70% משוק הבירה בישראל. טמפו מייצרת את המותגים גולדסטאר ומכבי, ואילו מבשלות בירה ישראל מייצרת את קרלסברג וטובורג הדנים. בנוסף, פועלות במדינה כ-24 מבשלות בוטיק מורשות.

טמפו, הממוקמת בנתניה, היא מבשלת הבירה הגדולה ביותר בישראל. ב-1999 היו בירות גולדסטאר ומכבי של טמפו כ-60% מנתח מכירות הבירה בארץ. טמפו גם מייבאת את המותגים היינקן ואמסטל ההולנדיות. מבשלות בירה ישראל נכנסה לשוק בשנים 1991–1992 כשותפות בין קבוצת קרלסברג לזכיינית קוקה-קולה המקומית (החברה המרכזית לייצור משקאות קלים). ב-1996 החלה החברה לשווק את בירה גינס. מבשלות בירה ישראל מפעילה מרכז מבקרים באשקלון.

בירה טייבה, המיוצרת במבשלת בירה פלסטינית בכפר הנוצרי טייבה הסמוך לרמאללה, הוקמה על ידי פלסטינים נוצרים בשנת 1994.

מבשלות בוטיק
מבשלות בוטיק בישראל החלו להופיע ולהתפתח באמצע העשור הראשון של שנות ה-2000, לאחר שנים ארוכות שבהן הייתה רק פעילות של מבשלות מסחריות גדולות. פתיחת מבשלות הבוטיק בישראל באה בעקבות פריחת בישול הבירה הביתית, כפי שהחל להתבטא בישראל בתחילת שנות ה-2000: העיתונאי שגיא קופר, יחד עם איש הבירה גדי דבירי, ייסדו בשנת 2002 את 'מועדון הבירה הישראלי', שאיחד באופן לא רשמי את רוב מבשלי הבירה הביתית בישראל דאז. השניים גם קיימו מספר תחרויות בירה ביתית שבתחילה השתתפו בהן מספר מועט של מבשלים, אבל כבר במהדורתה השלישית לקחו בה חלק כמה עשרות מתמודדים; חלק גדול מהם, כמו אורי שגיא ממבשלת אלכסנדר, דייוויד כהן ממבשלת הדאנסינג כאמל, האחים שפירא מ'בירה שפירא', אסף לביא שייסד את מבשלת מלכה, ומבשלים שייסדו מבשלות נוספות, כולם נטלו בה חלק והפכו מאוחר יותר לבעלי מבשלות בוטיק משלהם. חשיבותם של מבשלי הבירה הביתית ושל מבשלות הבוטיק הלכה ועלתה גם בישראל, כיון שהם פיתחו שיח סביב הבירה. בשלב מסוים אף נטלה חברת טמפו חסות על תחרות הבירה הביתית של קופר ודבירי ומועדון הבירה הישראלי, תחת השם 'סמואל אדמס לונג שוט', כשם התחרות בארצות הברית. מאוחר יותר אף ייסד שגיא קופר תחרות בירה ביתית בשם 'אתגר הסטאוט', יחד עם מבשלת קרלסברג באשקלון.

מבשלת דנסינג קאמל, שנפתחה בתל אביב ב-2006, הייתה המבשלה הראשונה שנפתחה בישראל והיא מייצרת ארבעה סוגי בירה באופן קבוע ורציף. מאוחר יותר באותה שנה נפתחה מבשלת הגולן ברמת הגולן. "ג'מס מפעל הבירה" - המבשלה הכשרה הראשונה בישראל, נפתחה ברחוב המגשימים בפתח תקווה ב-2009. בירה ג'מס מייצרת מספר רב של בירות, ומלבד המפעל בפתח תקווה היא מחזיקה בסניפים נוספים ברחבי ישראל אך יותר מאוחר הפסיקה לבשל בעצמה והסתמכה על מבשלות אחרות אשר מבשלות את המתכונים עבורם. נכון לשנת 2009 פועלות מבשלות בוטיק בכל רחבי הארץ, החל מאילת, מושב דקל והעיר קריית גת בדרום, דרך המושב סלעית והערים ירושלים, בית שמש, פתח תקווה ותל אביב במרכז, חיפה, עמק יזרעאל, רמות נפתלי ויחיעם בצפון, ועד קצרין ברמת הגולן. כיום מיוצרים בישראל סה"כ כ-100 סוגי בירה.

מותגי מבשלות הבוטיק ומיקומן בארץ (נכון לאוקטובר 2018) הם:

קהילות בירה באינטרנט 
בסוף העשור השני של המאה העשרים ואחת החלה פעילות רבה ברשת האינטרנט אשר נוסבת סביב מבשלי בירה מקומיים ויבוא של בירות מחוץ לארץ. הקהילות ובראשון קהילת הפייסבוק ״בירה אחת ביום״, הובילו את היצרנים והיבואנים להגדיל משמעותית את מגוון הבירות בארץ וכן להביא ליצור של סגנונות חדשים שנגלו לקהל ההולך וגדל.

ראו גם
 בירה
 אוצר בירה

קישורים חיצוניים 

 סדנאות עבר של מועדון הבירה הישראלי, בבר נורמה ג'ין, אתר 2eat, שנת 2005
 
 הילה אלפרט, מוֹט'ל בוטיק, ישראל היום, 14 באוגוסט 2015
גדי דבירי, משהו קר בלב מדבר: מבשלות בירה שבחרו להשתקע בדרום הקשוח, טיים אאוט, 30 באפריל 2017

הערות שוליים

בירה