ג'יין טיילור

ג'יין אלן טיילור (אנגלית: Jean Ellen Taylor; נולדה ב-17 בספטמבר 1944) היא מתמטיקאית אמריקאית, פרופסור אמריטה באוניברסיטת ראטגרס ומרצה אורחת במכון למתמטיקה באוניברסיטת ניו יורק.

ביוגרפיה 
טיילור נולדה בסאן מטאו, קליפורניה. אביה היה עורך דין ואמה הייתה מורה לספורט. היא למדה בקולג' לנשים מאונט הוליאוק, ובשנת 1966 היא סיימה בהצטיינות יתרה, ראשונה בכיתה שלה. טיילור חזרה לקליפורניה והתחילה ללמוד כימיה באוניברסיטת ברקלי, קליפורניה. לאחר שקיבלה תואר שני בכימיה, עברה תחת הנחיתו של ס. ס. צ'ן ללמוד מתמטיקה. לאור המהומות הפוליטיות בברקלי בסוף שנות השישים עברה טיילור לאוניברסיטת וורוויק שם סיימה תואר שני במתמטיקה. בסתיו 1970 עברה טיילור לאוניברסיטת פרינסטון שם ב-1973 סיימה דוקטורט במתמטיקה תחת הנחייתו של פרדריק אלמגרן. לאחר קבלת הדוקטורט הצטרפה לאוניברסיטת ראטגרס בניו גרזי בתור פרופסור משנה והתקדמה בסולם הדרגות עד להיותה פרופסור מן המניין. בשנת 2002 פרשה מהלימוד וקיבלה את התואר לפרופסור אמריטוס. בין השנים 1999-2001 כיהנה כיושבת הראש של האגודה לנשים במתמטיקה. טיילור נישאה שלוש פעמים למתמטיקאי ג'ון גוקנהיימר, למתמטיקאי פרדריק אלמגרן ואיתו יש לה ילדה ואז לאיש הפיננסים ויליאם גולדן שהביא איתו לנישואים שני ילדים.

המחקר שלה 
מחקרה העיקרי של טיילור היה בנושא תורת המידה הגאומטרית. בתחילה חקרה צבירי בועות סבון ולאחר זמן קצר עברה למחקר בנושא גבישים. בשנת 1976 הוכיחה טיילור את חוקי פלתאו. חוקי פלתאו הם ארבעה חוקים שנוסחו בידי גוז'ף פלתאו במאה ה-19 אשר מגדירים את הצורה של הקרום בין בועות סבון בתוך צביר. אחד מבין החוקים הללו קובע שהעקמומיות הממוצעת בכל הנקודות על צביר בועות קבועה, ערך זה שונה בין צבירים שונים. באחת מהרצאותיה פנו לטיילור שני מדענים סיריל סמית וג'ון קאן והציעו לה לשנות את נושא המחקר שלה מבועות סבון לגבישים. התת-נושא שהם עסקו בו בקשר לגבישים היה קשור לשטח המינימלי שהוא מצב יחיד שבו העקמומיות הממוצעת בכל נקודה שווה לאפס. בהמשך התמקד מחקרה של טיילור בנושא גבישים ואיך הם מתפתחים תחת חוקים פיזיקאלים שונים. בנושא זה שהוא אינטרדסיפלינארי שיתפה פעולה רבות עם מהנדסי חומרים.

תארים ופרסים 
טיילור זכתה במענק המחקר של הקרן על שם אלפרד פ סלואן. טיילור היא חברה באקדמיה האמריקאית לאמנויות ומדעים, האגודה האמריקאית לקידום המדע, האגודה לנשים במתמטיקה, והאגודה האמריקאית למתמטיקה. בשנת 2001, היא קיבלה תואר דוקטור לשם כבוד מקולג' מאונט הוליאוק.

מאמרים נבחרים 
 Taylor, Jean E. (1976), "The structure of singularities in soap-bubble-like and soap-film-like minimal surfaces", Annals of Mathematics. Second Series, 103 (3): 489–539,doi:10.2307/1970949, MR 0428181.
 Taylor, J. E.; Cahn, J. W.; Handwerker, C. A. (1992), "Overview No. 98. I. Geometric models of crystal growth", Acta Metallurgica et Materialia, 40 (7): 1443–1474,doi:10.1016/0956-7151(92)90090-2.
 Taylor, J. E. (1992), "Overview No. 98. II. Mean curvature and weighted mean curvature", Acta Metallurgica et Materialia, 40 (7): 1475–1485, doi:10.1016/0956-7151(92)90091-R.
 Almgren, Fred; Taylor, Jean E.; Wang, Lihe (1993), "Curvature-driven flows: a variational approach", SIAM Journal on Control and Optimization, 31 (2): 387–438,doi:10.1137/0331020, MR 1205983.
 Cahn, J. W.; Taylor, J. E. (1994), "Overview No. 113. Surface motion by surface diffusion", Acta Metallurgica et Materialia, 42 (4): 1045–1053, doi:10.1016/0956-7151(94)90123-6.
 Taylor, Jean E. (2003), "Some mathematical challenges in materials science", Bulletin of the American Mathematical Society, 40 (1): 69–87, doi:10.1090/s0273-0979-02-00967-9, MR 1943134.
 Taylor, Jean E. (2006), "Soap bubbles and crystals", Resonance, 11 (6): 26–30, 111.93.135.171

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
סגל אוניברסיטת ראטגרס
מתמטיקאיות אמריקאיות
אמריקאיות שנולדו ב-1944
אמריקאים שנולדו ב-1944