סיפוח יהודה ושומרון לישראל

סיפוח יהודה ושומרון לישראל הוצע פעמים רבות מאז שהאזור נכבש על ידי ישראל במלחמת ששת הימים בשנת 1967. לאורך השנים הועלו הצעות שונות לסיפוחם למדינת ישראל, באופן מלא או חלקי (שטח C, או חלקים ממנו). חלק מהתוכניות לספח את יהודה ושומרון למדינת ישראל קשורות בפתרון המדינה האחת וחלקן קשורות באידאולוגיה של ארץ ישראל השלמה.

מאז מלחמת ששת הימים סופחה רק מזרח ירושלים למדינת ישראל. שאר השטחים כפופים לממשל צבאי המנוהל באמצעות המנהל האזרחי ויחידת מתאם פעולות הממשלה בשטחים. במשך השנים, הוחלו חלקים מהחוק הישראלי דרך צווים צבאיים על ההתנחלויות ביהודה ושומרון.

רקע
על פי כתב המנדט של חבר הלאומים לארץ ישראל - הספר הלבן הראשון, שתוקף בחוקת האו"ם, נועדו חלק משטחי ארץ ישראל המערבית מנהר הירדן ועד לים התיכון, להתיישבות יהודית כחלק מבית לאומי לעם היהודי.

על פי תוכנית החלוקה של 1947, רוב שטחי יהודה ושומרון היו מיועדים למדינה הערבית של ערביי ארץ ישראל. לאחר סיומו של המנדט הבריטי כבשה ירדן שטחים אלו, ומשנת 1948 עד 1967 היו נתונים לשלטון ירדן. נציגי ההנהגה הפלסטינית הביעו את תמיכתם במלך ירדן בקונגרס יריחו ב-1 בדצמבר 1948, ובכנסים נוספים שנערכו באותה שנה. בשנת 1950 סיפחה ירדן באופן רשמי את שטחי יהודה ושומרון והעניקה לתושביהם אזרחות ירדנית מלאה, לרבות הזכות לבחור ולהיבחר. תושבי יהודה ושומרון קיבלו כ-30 מושבים בפרלמנט הירדני, ייצוג המתאים באופן יחסי לגודל האוכלוסייה. השליטה הירדנית באזורים אלה הגיעה לסיומה עם כיבוש האזור על ידי ישראל במלחמת ששת הימים. לאחר המלחמה הקימה ישראל באזור ממשל צבאי.

בשנת 1967 סיפחה ישראל את מזרח ירושלים, על ידי צו סדרי השלטון והמשפט (מס' 1) תשכ"ז-1967. רוב המדינות והארגונים הבינלאומיים אינם מכירים בסיפוח. עוד קודם לכן רוב המדינות לא הכירו דה יורה בירושלים כבירת ישראל.

לפי הפרשנות הנפוצה לחוק הבינלאומי, מעמדם של יהודה ושומרון הוא כשטח כבוש מכיוון שהשטח נתפס בידי צבא, והוא הריבון בשטח. החוק החל על הפלסטינים באזורים אלה הוא החוק הירדני, שחל בהם טרם מעברם לשליטת ישראל, עם תוספות של החוק הצבאי הישראלי.

מערכות החוקים ביהודה ושומרון

לפי הפרשנות המקובלת בחוק הבינלאומי, שטחי יהודה ושומרון מוגדרים כשטח כבוש מכיוון שהשטח נתפס בידי צבא, והצבא הוא הריבון בשטח. החוק החל על הפלסטינים באזורים אלה הוא החוק הירדני, שחל בהם טרם מעברם לשליטת ישראל, שעליו נוספו צווים צבאיים של צה"ל. חלק מחוקי מדינת ישראל הוחל על הישראלים המתגוררים בשטחים אלה באמצעות תקנות יו"ש.

לאחר הקמת ההתנחלויות הישראליות ביהודה ושומרון חוקקה הכנסת תקנות המעניקות לבתי המשפט הישראלים סמכות שיפוטית על הפרות חוק שביצעו אזרחים ישראלים בשטחי יהודה ושומרון. כתוצאה מצעד זה נוצרה ביהודה ושומרון מערכת חוק כפולה: מערכת אחת של חוקים ובתי משפט לבעלי האזרחות הישראלית, ומערכת אחרת עבור הפלסטינים. כפילות זו היא אחד הגורמים המרכזיים לטענות למדיניות אפרטהייד על ידי ישראל.

על כפילות זו אמרה איילת שקד: "צריך להבין שהיום קיימים פערים בין החוקים שחלים בתוך הקו הירוק ומעבר לו. ישנם תחומים שלמים שלא מטופלים ביהודה ושומרון ומחכים בעצם לחתימת צו אלוף על מנת שיחיל אותם בשטחי יו"ש. כך למשל דברים שאסורים בתחומי הקו הירוק מותרים מחוצה לו".

חלק מן ההצעות להחיל ריבונות על שטחי יהודה ושומרון למדינת ישראל כוללות החלה חלקית או מלאה של החוק הישראלי על תושבים פלסטיניים.

מעמד אדמות המדינה בשטח C 
על פי כללי המשפט הבין-לאומי ועל פי דיני המקרקעין העותמאנים, סתם קרקע מוחזקת על ידי הריבון, גם כשהריבון הוא כובש. המשמעות היא שנטל ההוכחה רובץ על מי שטוען כי הקרקע שייכת לו. לאחר שמדינת ישראל מאתרת אדמות שאינן מעובדות ביהודה ושומרון, ואינן רשומות כשייכות למאן-דהוא, היא מכריזה עליהן כאדמות מדינה. ההכרזה מבוצעת באמצעות "צו בדבר רכוש ממשלתי" המונפק על ידי המנהל האזרחי, שבו ניתנת הודעה לתושבי האזור שהקרקע הופכת לאדמת מדינה. הצו נותן למי שמעוניין לערער בטענה שהקרקע היא שלו אפשרות לערעור בתוך 45 יום בפני ועדת ערר. רוב הערעורים נדחים.

על פי הסכמי אוסלו, שטחי A ו-B נתונים לשליטה אזרחית פלסטינית, כך שהרשות הפלסטינית רשאית להחליט על מדיניות הכרזת האדמות שברשותה כאדמות מדינה בהתאם לשיקוליה. לפי נתוני המנהל האזרחי, כפי שסוכמו על ידי תנועת שלום עכשיו, כ-600 אלף דונם מאדמות המדינה בשטחי C, הנתונים על פי הסכמי אוסלו לשליטה ישראלית אזרחית, הוקצו להתיישבות ישראלית, 1,624 דונם הוקצו לפלסטינים, מתוכם כ-630 דונם לקיבוע שבטים בדואים, ו-669 דונם פיצוי לפלסטינים שהועברו. סך הכל לצורך התיישבות פלסטינית וצרכים פלסטיניים אחרים הוקצו כ-326 דונם, שהם כ-0.25% מכלל הקרקעות שהוקצו. כ-3,500 דונם נוספים הוקצו למשרד הביטחון לשימוש על ידי צה"ל, ושטחים נוספים הוקצו לטובת חקלאים ישראלים, לאזורי תעשייה בניהול ישראלי ולתחנות דלק ישראליות.. על אדמות המדינה נבנו במהלך השנים גם מבנים בלתי חוקיים של פלסטינים בהיקפים גדולים, וכן מספר מאחזים בלתי חוקיים של יהודים.

יש הטוענים לאמצעי נוסף לסיפוח קרקעות נעשה באמצעות הכרזה על שטחים כ"שטחי אש". כך למשל, בשטחי אש 918, 912 ו-904, ההכרזה על שטחי אש נעשית באופן מלאכותי, על-מנת לאפשר את פינוי היושבים בקרקע, ובהמשך להכריז עליה כ"אדמת מדינה" הניתנת להקצאה על-פי שיקולי הריבון (המפקד הצבאי).

בעוד הרשות הפלסטינית היא בעלת ריבונות על בנייה בשטחי A וB, המהווים 40% משטח הגדה, מתאפשרת אכיפה על בנייה סמוכה לכבישים והתנחלויות, וגם הריסת בתים משיקולי ביטחון.

הצעות לסיפוח יהודה ושומרון למדינת ישראל
במהלך השנים הועלו מספר רעיונות והצעות להחלת חוקי מדינת ישראל על שטחי יהודה ושומרון.

הצעות להחלת ריבונות בשטח ישובים יהודיים
ב הגישו חברי הכנסת ישראל כץ, יאיר פרץ, יולי אדלשטיין ואמנון כהן הצעת חוק להחלת ריבונות ישראל על יישובים יהודיים ביהודה ושומרון וחבל עזה.

החלת ריבונות באופן חד צדדי וסיפוח גושי ההתיישבות 

בשטח C קיימת שליטה ישראלית מלאה, ביטחונית ואזרחית. נפתלי בנט הציע בשנת 2012 להחיל ריבונות פורמלית על שטח זה לישראל ולתת חיזוק חוקי למצב ששורר בפועל, במסגרת "תוכנית ההרגעה". ב-2014 הוא שיגר מכתב לבנימין נתניהו ובו דרישה לספח לישראל את גושי ההתנחלויות סביב אריאל, מעלה אדומים, אלפי מנשה וגוש עציון. בשנת 2016 אמר: "בנושא ארץ ישראל אנחנו צריכים לעבור מבלימה להכרעה. אנחנו צריכים לסמן את החלום והחלום הוא שיהודה ושומרון יהיו חלק מארץ ישראל הריבונית".
לאחר קמפיין של מועצת יש"ע ושדולת ארץ ישראל שהחל בשנת 2016, הגישו יואב קיש ובצלאל סמוטריץ' הצעת חוק לסיפוח מעלה אדומים. בהקשר זה הודיעה הרשות הפלסטינית: "סיפוח מעלה אדומים יביא לסיום תהליך השלום. זה מסוכן ולא מקובל".

סיפוח מלא
חברות הכנסת ציפי חוטובלי ומירי רגב הביעו תמיכה בסיפוח מלא של שטחי יהודה ושומרון למדינת ישראל. חוטובלי אמרה: "הפרדיגמה של הסכמי אוסלו התרסקה. הגיעה העת לזנוח את פתרון שתי המדינות לטובת פתרון מדיני אחר והוא סיפוח אזרוח - החלת הריבונות באיו"ש ומתן אזרחות ישראלית לפלסטינים".

רגב הקימה בכנסת את "השדולה להחלת החוק הישראלי ביהודה ושומרון", ואמרה: "כפי שהחלנו את החוק הישראלי ברמת הגולן ובמזרח ירושלים, שום דבר לא אמור למנוע מאיתנו את החלת החוק הישראלי גם על היישובים היהודיים ביהודה ושומרון".

נפתלי בנט התייחס לעניין במאמרו "תוכנית ההרגעה" מפברואר 2012 ואמר שלדעתו סיפוח מלא של יהודה ושומרון על שני מיליון הערבים שבתוכם אינו ישים.

היו שהציעו החלת ריבונות מלאה, ללא זכות הצבעה לפלסטינים. כך למשל אמר מיקי זוהר בראיון. על הצעה זו הגיב שר הביטחון אביגדור ליברמן, ואמר שסיפוח ללא זכות הצבעה לפלסטינים יגרור משבר עם הממשל האמריקאי והקהילה הבינלאומית. עוד אמר: "החלת הריבונות על יהודה ושומרון תביא לקליטת 2.7 מיליון פלסטינים בישראל [...] בהתאם לחוק הישראלי הם חייבים לקבל מינימום מעמד של תושבים. זה אומר מהיום הראשון 20 מיליארד שקל רק מביטוח לאומי לדמי אבטלה ודמי לידה ותשלומים נוספים. אני לא מדבר על תקציבי משרדי פנים שיכון ומשרדים נוספים שגם הם ילכו לשם".

חוק הנורמות
בשנת 2014 הוצע "חוק הנורמות" בוועדת השרים לענייני חקיקה, שבו מוצע להחיל באופן ישיר את חוקי הכנסת על התושבים הישראליים ביהודה ושומרון.

החוק הוגש פעמיים אך לא קודם, ובשנת 2016 הודיעה שרת המשפטים איילת שקד כי היא פועלת לגבש מתווה חלופי להחלת החקיקה הישראלית ביהודה ושומרון. על פי המתווה, שתוכנן ביחד עם השר יריב לוין בוועדת השרים לענייני חקיקה, תגובש הנחיה לפיה כל הצעת חוק ממשלתית תעבור באופן אוטומטי גם בצו אלוף ותחול על שטחי יהודה ושומרון.

תוכנית הריבונות של נתניהו 
בכנסת ה-20 בלם ראש הממשלה בנימין נתניהו מספר יוזמות שעלו מימין להחלת ריבונות ביהודה ושומרון, מעלה אדומים ואזורים נוספים. באפריל 2019, יומיים לפני הבחירות לכנסת העשרים ואחת, הבטיח נתניהו כי יקדם ריבונות ישראלית בשטחי יהודה ושומרון. במהלך הבחירות לכנסת העשרים ושתיים ועם פרסום תוכנית השלום של הנשיא טראמפ, הודיע נתניהו על כוונתו להחיל את הריבונות הישראלית על בקעת הירדן וצפון ים המלח. יו"ר מועצת יש"ע דוד אלחייני, שנסע עם נתניהו לוושינגטון, הכריז כי הוא מתנגד לתוכנית, מכיוון שהיא מכירה בהקמת מדינה פלסטינית. עם זאת, הצבעה בממשלה על החלת ריבונות שאמורה הייתה להתקיים ב-2 בפברואר 2020 בוטלה על רקע התנגדות הממשל האמריקאי.

עם הקמת הממשלה ה-35 סוכם כי החלת הריבונות לא תתבצע לפני 1 ביולי 2020, בכפוף להסכמות. הממשל האמריקאי מחד ריכך את עמדתו ביחס להתנחלויות ומאידך הקונגרס קיבל הצעה המתנגדת לסיפוח. המתמודדים הדמוקרטים לנשיאות ארצות הברית מתחו ביקורת על החד צדדיות שבתוכנית המאה. כמו כן סיפוח הבקעה מנוגד לעמדת רוב הקהילה הבינלאומית. בני גנץ, ראש הממשלה החלופי ושר הביטחון, פנה לאלופי צה"ל לשעבר אבי מזרחי, רוני נומה ויעקב אייש, והציע להם לעמוד בראש גוף שייקרא "מנהלת הסיפוח", שמטרתו להכין את צה"ל לקראת מהלך החלת הריבונות בשטחי יהודה ושומרון ולבצע עבודת מטה, אך שלושתם סירבו. באוגוסט המהלך בוטל, בהתאם להסכם איחוד האמירויות הערביות–ישראל המנרמל את היחסים בין המדינות.

ראו גם 
 סיפוח בקעת הירדן

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

ישראל: פוליטיקה
הסכסוך הישראלי-פלסטיני
מפעל ההתנחלות
ישראל: חוק ומשפט
הצעות לפתרון הסכסוך הישראלי-פלסטיני