ארנסט השני, דוכס סקסוניה-קובורג-גותה

ארנסט השני, דוכס סקסוניה-קובורג-גותה (בגרמנית: Ernest II August Karl Johann Leopold Alexander Eduard Herzog von Sachsen-Coburg und Gotha; 21 ביוני 1818 – 22 באוגוסט 1893) היה דוכס סקסוניה-קובורג-גותה בין השנים 1844–1893.

ביוגרפיה

ילדותו
ארנסט נולד ב-21 ביוני 1818 בקובורג שהשתייכה לדוכסות סקסוניה-קובורג-זאלפלד, לארנסט הראשון, דוכס סקסוניה-קובורג-גותה וללואיזה, נסיכת סקסוניה-גותה-אלטנבורג, בתו של אוגוסט, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג. ארנסט היה הבן הבכור, ואחיו של אלברט, נסיך סקסוניה-קובורג-גותה.

ארנסט ואחיו הצעיר, אלברט, בילו את ילדותם זה בחברת זה בצל חיי הנישואים המעורערים של הוריהם ובסופו של דבר בצל הגירושין שלהם. לאחר שהוגלתה אמם מחצר הדוכסות ב-1824, היא נישאה למאהב שלה, אלכסנדר פון הנשטיין. לאחר מכן היא לא הוסיפה לראות עוד את ילדיה ומתה מסרטן בגיל 30 בשנת 1831. בשנה שלאחר מכן נישא אביהם לאחייניתו הדוכסית אנטואנט מארי מווירטמברג. בני הזוג לא היו מקורבים זה לזה ולאנטואנט מארי הייתה השפעה מוגבלת אם בכלל על חייהם של בניה החורגים.

האחים חונכו על ידי מורה פרטי בביתם ובהמשך למדו בבריסל. כמו נסיכים גרמנים רבים למד ארנסט באוניברסיטת בון. הוא למד משפטים, מדיניות כלכלית, פילוסופיה ותולדות האומנות.

שלטונו
ב-29 בינואר 1844 מת ארנסט הראשון, דוכס סקסוניה-קובורג-גותה, וארנסט עלה לשלטון במקומו.

בינואר 1848 ביקר ארנסט את אחיו אלברט בבריטניה, ובשובו קידמו אותו הפגנות ודרישה לרפורמות פוליטיות. בנוסף עלו דרישות להלאים את רכושו של ארנסט עקב חובותיו הרבים, ואלברט אחיו נחלץ לעזרתו.

במלחמת שלזוויג הראשונה, שלח ארנסט כוח של 8,000 חיילים לסייע לקונפדרציה הגרמנית נגד דנמרק, ואף פיקד על כוח בקרב אקנפורדה.

ארנסט התנגד בחריפות לנישואי אחיינו הנסיך אלברט אדוארד לאלכסנדרה, נסיכת דנמרק, וניסה בכל יכולתו לטרפד את הנישואים, אך ללא הצלחה.

לאחר הדחתו של אותון, מלך יוון בשנת 1862, נבחר אחיינו אלפרד באמצעות משאל עם כמלך החדש של יוון (קיבל 95% מהקולות), אולם ממשלת בריטניה מנעה ממנו מלתפוס את השלטון, והתפקיד הוצע לארנסט. אולם, לבסוף המינוי לא יצא אל הפועל, מכיוון שלארנסט לא היו ילדים, ובמקומו הוכתר וילהלם, נסיך דנמרק.

ארנסט היה בעד מדינה גרמנית חזקה ומאוחדת, ובתחילה תמך באוסטריה לשם כך, אולם, בהמשך שינה את דעתו והחל לתמוך בפרוסיה. עם פרוץ מלחמת אוסטריה–פרוסיה העמיד ארנסט את צבאו לצד פרוסיה, ובתמורה לכך רכב בראש צבאו במצעד הניצחון. לאחר הניצחון על צרפת במלחמת צרפת–פרוסיה בשנת 1871, צירף ארנסט את הדוכסות לאימפריה הגרמנית.

ארנסט היה ביחסים טובים מאוד עם גיסתו ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת, ועל אף חילוקי דעות רבים שהיו להם, עדיין נפגשו מדי פעם ושמרו על קשר.

ב-22 באוגוסט 1893 מת ארנסט לאחר מחלה קצרה ללא ילדים, ובמקומו עלה לשלטון אחיינו אלפרד, דוכס סקסוניה-קובורג-גותה. ללוייה הגיעו אלפי אנשים, ובכללם וילהלם השני, קיסר גרמניה ואלברט אדוארד, נסיך ויילס.

משפחתו
ארנסט היה מועמד לשאת את קלמנטין, נסיכת אורליאן, אך מכיוון שהיה צריך להמיר את דתו לקתולית, לא יצאו הנישואים אל הפועל, והיא נישאה לבן דודו אוגוסט, נסיך סקסוניה-קובורג-גותה. כמו כן, היה מועמד לשאת את איזבלה השנייה, מלכת ספרד ואת אוגוסטה, נסיכת קיימברידג'.

לבסוף התחתן ארנסט ב-3 במאי 1842 עם אלכסנדרינה, נסיכת באדן, בתם של לאופולד, הדוכס הגדול של באדן וסופיה, נסיכת שוודיה, בתו של גוסטב הרביעי אדולף, מלך שוודיה. אך לבני הזוג לא היו ילדים.

ארנסט לא שמר על אמונים לאשתו, והחל משנת 1859 אף לא התעניין בה עוד, אך אשתו שמרה על אמונים לארנסט, מכיוון שהרגישה רגשות אשמה על עקרותה.

אילן יוחסין

קישורים חיצוניים

 ביוגרפיה של ארנסט השני בספרייה הלאומית הגרמנית (בגרמנית)
 ביוגרפיה של ארנסט השני באלגמיינה דויטשה ביוגרפיה (בגרמנית)
 
 

דוכסים גרמנים
אנשי צבא פרוסים
גרמנים שנולדו ב-1818
גרמנים שנפטרו ב-1893