מדינת דזרט

מדינת דֶזֶרֶט (באנגלית: State of Deseret ) הייתה מדינה זמנית של ארצות הברית, שהוצעה ב-1849 על ידי מתיישבים מורמונים בסולט לייק סיטי. המדינה הזמנית התקיימה במשך קצת למעלה משנתיים ולא הוכרה מעולם על ידי ממשלת ארצות הברית. מקור שם המדינה במילה דזרט הלקוחה מספר מורמון ופירושה דבורת הדבש.

היסטוריה

כינונה של ההצעה
כאשר חברים בכנסייה המורמונית (החלוצים המורמונים) התיישבו בסולט לייק סיטי בסמוך לימת המלח הגדולה, הם רצו להקים ממשלה שתוכר על ידי ארצות הברית.

בתחילה התכוון בריגהם יאנג, נשיא הכנסייה, להגיש בקשה לקבלת מעמד של טריטוריה, ושלח את ג'ון מילטון ברנהיסל (John Milton Bernhisel; 1881-1799) מזרחה לבירה וושינגטון די. סי. להגיש עצומה לקבלת מעמד זה. לאחר שנוכח שגם קליפורניה וניו מקסיקו מבקשות לקבל מעמד של מדינה שינה יאנג את דעתו והחליט לדרוש מעמד של מדינה.

במרץ 1849, לאחר שנוכחו כי לא נותר להם די זמן ליישם את הצעדים המקובלים לקבל מעמד של מדינה, ניסחו יאנג וקבוצה מזקני העדה חוקת מדינה המבוססת על זו של איווה, שבה המורמונים התיישבו זמנית, ושלחו אליה את מסמכי החקיקה והחוקה לשם הדפסה, כיוון שטרם היה באגן הגדול בתקופה זו מכבש דפוס. הם שלחו שליח נוסף אל ברנהיסל בוושינגטון עם העתק של המסמכים המודפסים ועצומה לקבל מעמד של מדינה ולא טריטוריה.

הטריטוריה של דזרט
המדינה הזמנית הייתה הצעה נועזת, וכללה את מרבית השטח שנכבש ממקסיקו שנה קודם לכן במלחמת ארצות הברית–מקסיקו.

הטריטוריה של דזרט הקיפה בקווים כלליים את כל האדמות שבין הרי סיירה נבדה והרי הרוקי, ובין הגבול עם מקסיקו צפונה כולל חלקים מטריטוריית אורגון, כמו גם את החוף של קליפורניה דרומית להרי סנטה מוניקה (כולל היישובים הקיימים לוס אנג'לס וסן דייגו). היא כללה את כל אגן הניקוז של הנהר קולורדו (למעט השטחים דרומית לגבול עם מקסיקו), כמו כל האזור של האגן הגדול.

ההצעה כללה את כל שטחן של המדינות יוטה ונבדה של ימינו, חלקים גדולים מקליפורניה וניו מקסיקו, ויומינג, איידהו ואורגון.

ההצעה נוסחה במיוחד כך שלא יהיו מחלוקות הנובעות מהכללתן של יישובים קיימים. בזמן הכנת ההצעה הייתה האוכלוסייה באזור, כולל דרום קליפורניה דלילה. כיוון שמרבית ההתיישבות בקליפורניה הייתה באזורים הצפוניים שבה הייתה הבהלה לזהב הם לא נכללו בהצעת המדינה הזמנית. ובדומה, הגבול עם ניו מקסיקו לא הגיע עד לריו גראנדה במטרה להימנע ממעורבות במחלוקות של אותה תקופה על הגבול המערבי של מדינת טקסס.

יתר על כן, ההצעה הקיפה אדמות שהיה ידוע כי אינן מתאימות לחקלאות, ובכך נמנע עימות סביב הסוגיה של הרחבת העבדות.

היו שחשבו שההצעה להקמת מדינה שאפתנית מדי מכדי להצליח לעבור בקונגרס, אפילו בהתעלם מהמחלוקת סביב מנהג הפוליגמיה של המורמונים. עם זאת, ב-1849 שלח נשיא ארצות הברית זאכרי טיילור, להוט למנוע מחלוקות ככל האפשר, את הסוכן ג'ון וילסון (John Wilson) מערבה עם הצעה לחבר את קליפורניה ודזרט למדינה אחת, שמטרתה להקטין את מספר מדינות החירות המצטרפות לאיחוד מדינות ארצות הברית, ובכך לשמר את מאזן הכוחות בסנאט.
הדיונים בכנס החוקתי של קליפורניה מ-1849 מזכירים את המורמונים או את ימת המלח כמה פעמים, יחד עם העימות צפון-דרום בנוגע להמשך העבדות. התומכים בגבולות מצומצמים (כדוגמת קו האורך 116° מערב או קו הפסגות של הרי הסיירה נבדה) טענו שהמורמונים לא היו מיוצגים בכנס, שונים תרבותית, ופועלים להקמת ממשלת טריטוריה משלהם. הם גם טענו שימת המלח רחוקה מדי מכדי שממשלה אחת תוכל להיות אפקטיבית ושהקונגרס לא יסכים למדינה ענקית כל-כך. אלו שתמכו בשימור הגבולות של הטריטוריה המקסיקנית לשעבר של אלטה קליפורניה, כדוגמת הסנטור לעתיד ויליאם גווין (William McKendree Gwin; 1805–1885) שתמך בעבדות, טענו שאלו אינם מכשולים אמיתיים או שייפתרו אחר-כך.

כינון טריטוריית יוטה
כחלק מפשרת 1850 נוסדה בספטמבר 1850 טריטוריית יוטה באמצעות חוק של הקונגרס, והיא כללה חלק מהקטע הצפוני של דזרט.

ב-3 בפברואר 1851 הושבע בריגהם יאנג כמושל הראשון של טריטוריית יוטה. ב-4 באפריל 1851 העבירה האספה הכללית של דזרט החלטה לפרק את המדינה. ב-4 באוקטובר 1851 הצביע בית המחוקקים של טריטוריית יוטה ליישם מחדש את החוקים והתקנות של מדינת דזרט.

גם לאחר כינונה של טריטוריית יוטה לא ויתרו המורמונים על רעיון "מדינת דזרט". מ-1862 עד 1870 התכנסו זקני העדה בהנהגתו של בריגהם יאנג כממשלת צללים לאחר כל מושב של בית המחוקקים הטריטוריאלי על מנת לאשר את החוקים החדשים מתוקף מדינת דזרט. נעשו ניסיונות ב-1856, 1862 ו-1872 לכתוב את חוקת המדינה החדשה תחת השם דזרט תוך התבססות על גבולות טריטוריית יוטה.

הרעיון של הקמת מדינה המבוססת על דת המורמונים החל להתפוגג לאחר שהגיעה הרכבת לאזור, והיא פתחה את הטריטוריה להתיישבות של אנשים שאינם מורמונים, בייחוד בחלק המערבי של הטריטוריה. יאנג והכנסייה המורמונית תמכו ברכבת, ואפילו העבירו חברים בכנסייה שעבדו על בניית מקדש סולט לייק לעבודה על מסילת הברזל. נעיצת היתד המוזהב, רק 106 קילומטרים מסולט לייק סיטי השלימה את מסילת הברזל הטרנס קונטיננטלית הראשונה בפרומונטרי ביוטה ב-1869. נציגים מטעם טריטוריית יוטה ומנהיגי הכנסייה המורמונית לא היו שותפים לחגיגות של אותו יום.

ממשל
קודם לכינונה של טריטוריית יוטה, בהיעדר כל סמכות אחרת, הפכה הממשלה הזמנית של דזרט לממשלה דה פקטו של האגן הגדול. התקיימו שלושה מושבים של האספה הכללית, רשות מחוקקת בת שני בתי מחוקקים. ב-1850 מינתה הרשות המחוקקת שופטים וחוקי עונשין. הוטלו מיסים על רכוש ועל אלכוהול, ונאסרו הימורים. הוכר מוסד הכנסייה המורמונית והוקמה מיליציה המבוססת על לגיון נאוו.

הרשות המחוקקת הקימה בתחילה רק שישה מחוזות, שכיסו רק את העמקים המיושבים. "מחוזות עמקים" אלו הקיפו בתחילה רק חלק קטן מהאזור המיועד למדינת דזרט והתרחבו ככל שיושבו שטחים נוספים.

דגל
על פי רוב התיאורים היה דגל דזרט דומה לדגל יוטה של ימינו, אבל כיוון שלא היה דגל תקני נעשה שימוש בתחליפים דתיים וחילוניים רבים אחרים.

לקריאה נוספת
James B. Allen and Glen M. Leonard The Story of the Latter-day Saints Deseret Book Co., Salt Lake City, UT, 1976. .
.

קישורים חיצוניים

 State of Nevada: Utah Territory
 Struggle For Statehood Chronology Compiled by Linda Thatcher
 Struggle For Statehood Edward Leo Lyman, Utah History Encyclopedia

ביאורים

הערות שוליים

ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
יוטה: היסטוריה
הכנסייה המורמונית
ארצות הברית: מדינות וטריטוריות היסטוריות