רוז טרוש

רוז טרוש (; נולדה ב-1964) היא יוצרת לסבית בולטת, במאית, מפיקה ותסריטאית קולנוע וטלוויזיה, מארצות הברית.

ביוגרפיה 
טרוש גדלה בפרוורי שיקגו, וסיימה תואר ראשון בתולדות האמנות באוניברסיטת אילינוי בשיקגו. היא נולדה להורים מהגרים מפוארטו-ריקו והמשפחה אף פעם לא מצאה את מקומה בשכונה הצפונית הלבנה בה חייה. טרוש מספרת ש"הוריי חשבו שהמעבר לפרוורים זה סימן להצלחה. אך אנו תמיד היינו המשפחה שגרמה לכולם לומר 'זהו, הלכה השכונה'". היא עברה לפרוורים עם משפחתה בשנות העשרה לחייה, והתחלה לעבוד בבית קולנוע, שם התחיל העניין שלה בתחום. 

טרוש פגשה את בת זוגה לשעבר, גווניביר טרנר, בזמן הצילומים לסרט "גבריאלה", בשנים 1991–1993. הן החלו לפתח סרט שמבוסס על החוויות שלהן ושל חברותיהן בקהילה הלסבית בשיקגו. הסרט נקרא בתחילה "Ely and Max", אך יצא בשם "Go Fish". עד שיצא הסרט, ב-1994, השתיים כבר נפרדו, וטרוש עברה לניו יורק, שם המשיכה לכתוב תסריטים. לדבריה, ערבוב עבודה על סרט לסבי עם יחסים אישיים זה מתכון לאסון - הפרידה במהלך ההפקה של הסרט לא רק הקשתה על השתיים באופן אישי, אלא גם יצרה גלים עבור צוות ההפקה והשחקנים, שהושפעו מהמתח בין טרוש לטרנר על סט הצילומים. טרוש חייתה בלונדון בשנים 1997–1999, ושבה לארצות הברית כדי לביים את הסרט "" (2001).

כדי לוודא שלא תשכח את הלקח של הסרט, היא קעקעה על פרק ידה את האימרה (בספרדית) "זכרי כי החיים האלה קצרים".

קריירה 
טרוש החלה את עבודתה הקולנועית בשנות ה-90. היא אחת מקומץ של במאיות לסביות שהתחילו את הקריירה שלהן בסרטים עצמאיים, והצליחו למצוא בהמשך עבודה גם בהוליווד, שם נשים מהוות רק 12% מגילדת הבמאים האמריקאית.

תחילת קריירה 
במהלך לימודיה באוניברסיטת אילינוי, טרוש יצרה מספר סרטים קצרים, כולל Let's Go Back to My Apartment and Have Sex (1990), This War Is Not Over (1991) וסדרת הסרטים הקצרים Gabriella (1991–1993).

לפני שהתחילה לעבוד גם בטלוויזיה, טרוש ביימה והפיקה שלושה סרטים קולנועיים, במהלך כעשר שנים: Go Fish, Bedrooms and Hallways ו-The Safety of Objects.

לאחר שסיימה את שלושת הסרטים, טרוש הבינה שהיא מעוניינת לביים יותר, ורצתה עבודות יותר מיידיות שאינן דורשות שנים של פיתוח, וחיפשה פרויקטים טלוויזיוניים.

סרטים 
הסרט הראשון שביימה היה הסרט פורץ-הדרך Go Fish, שיצא ב-1994. סרט כל כך דל תקציב, שנחשב לאחד הסרטים העצמאיים באמת של אמצע שנות התשעים, ולבטח הראשון בז'אנר סרטים לסביים. הסרט הופק ונכתב בשיתוף עם גוויניביר טרנר, שכיכבה בסרט וגם הייתה בת זוגה של טרוש באותה תקופה. הקרנת הבכורה של הסרט הייתה בפסטיבל סאנדנס. סרטה הבא של טרוש היה Bedrooms and Hallways (1998), שחקר את נושא המיניות.

בסרטה השלישי, The Safety of Objects (2001), היא סטתה מנושא הלהט"ב. הסרט עובד מסדרה של סיפורים קצרים מאת א. מ. הומס, ונסב סיפורי אהבה הטרוסקסואליים בפרוורים.

ב-2013, הפיקה טרוש את סרטה של סטייסי פאשן, Concussion.

Go Fish 
הסרט היה סרט ניסיוני, שנכתב, הופק ובוים בשיתוף בין טרוש וטרנר, בת זוגה. השתיים רצו לתת זווית אחרת לסיפורים של לסביות, וכשהסרט פתח בפסטיבל סאנדנס, הוא היה לסרט הראשון שנמכר לחברת הפצה במהלך הפסטיבל. למרות שטרוש עצמה כללה את הזהות שלה כלטינה בתקציר הסרט כחלק משמעותי ממנו, פרט זה הושמט בהפצת הסרט, שהוצג כמתמודד עם ענייני זהות מינית ומגדרית בלבד. הסרט יצא לאקרנים במהלך חודש הגאווה ב-1994, והכניס בקופות כ-$2.4 מיליון. Go Fish הוכיח את השיווקיות של סרטים לסביים, נושא שנותר נדיר בתחום. טרוש מותגה כבמאית קווירית, דבר שלעיתים גרם לה למורת רוח, כאשר היה ברצונה לדבר על פנים אחרות של יצירותיה.

Bedroom and Hallways 
ב-1997, טרוש עברה ללונדון כדי לביים את הסרט Bedroom and Hallways יחד עם המפיקה הבריטית דורותי ברווין ובת זוגה סיסי דמפסי. לעומת סרטה הראשון - שעבורו גירדה כסף מכל עבר, ולפעמים נותרה ללא יכולת לשלם את חשבון הטלפון שלה - סרט זה הופק בגיבוי אולפן, והעבודה עליו הסתיימה במהרה. הסרט עסק בסיבוכים רומנטיים בקרב קבוצה מגוונת של דמויות - בהן להט"בים, סטרייטים, וכאלה שעדיין לא החליטו. טרוש אמרה שהיה ברצונה לייצר סרט "ללא מגדר, ללא מין וללא פוליטיקה". הסרט עצמו הוא פארסה מינית, שמכוונת ללעוג לגישות קונבנציונליות ושמרניות לגבי מין ומגדר. הסרט זכה בפרס הקהל בפסטיבל הקולנוע בלונדון ב-1998.

The Safety of Objects 
טרוש חזרה לארצות הברית כדי לביים את The Safety of Objects, אשר יצא ב-2001. הסרט, שהיה מבוסס על סיפורים קצרים מאת א. מ. הומס, עסק ברומנטיקה סטרייטית בחיים הפרווריים של הדמויות. בסרט כיכב אנסמבל שכלל את גלן קלוז, טימותי אוליפנט, פטרישה קלארק ודרמוט מולרוני.

טלוויזיה 
טרוש עבדה רבות בטלוויזיה, לאחר שהחליטה שהיא רוצה גם את המיידיות של סוג עבודה זו, לעומת הפרויקטים ארוכי הטווח של הקולנוע. היא ביימה בין היתר פרקים של הסדרות עמוק באדמה, בטי המכוערת וכתבה והפיקה שלוש עונות של הסדרה ישנן בנות.

פילמוגרפיה

קישורים חיצוניים 
 

 Rose Troche Yahoo Movies Page
 Bio from The L Word Online

הערות שוליים

במאיות קולנוע אמריקאיות
מפיקות קולנוע אמריקאיות
תסריטאיות קולנוע אמריקאיות
במאיות טלוויזיה אמריקאיות
במאי טלוויזיה אמריקאים
מפיקות טלוויזיה אמריקאיות
תסריטאיות טלוויזיה אמריקאיות
במאים להט"בים
להט"בים אמריקאים
זוכי פרס גות'הם
בוגרי אוניברסיטת אילינוי בשיקגו
אמריקאיות שנולדו ב-1964
אמריקאים שנולדו ב-1964