שארג'ה (עיר)

שארג'ה (בערבית: الشارقة; בתעתיק מדויק: אלשארקה) היא העיר השלישית בגודלה ובאוכלוסייתה באיחוד האמירויות הערביות, ומהווה חלק מן המטרופולין של דובאי-שארג'ה-עג'מאן. העיר ממוקמת לאורך החוף הדרומי של המפרץ הפרסי על חצי האי ערב.

שארג'ה היא עיר הבירה של האמירות של שארג'ה. המערכת המשפטית, מדינית, צבאית, וכלכלית של העיר משותפת עם האמירויות האחרות באיחוד האמירויות הערביות כחלק ממסגרת פדרלית, אף שלכל אמירות יש סמכויות שיפוט בתחום אכיפת המשפט האזרחי ותחזוקת מתקנים מקומיים. שושלת אל קאסימי שולטת בשארג'ה מאז המאה ה-18.

העיר היא מרכז לתרבות ותעשייה, וחלקה בתמ"ג של איחוד האמירויות הוא 7.4%. העיר משתרעת על שטח מקורב של 235 קמ"ר ובה אוכלוסייה של למעלה מ-800,000 (2008).  מכירת, או צריכת, משקאות אלכוהוליים אסורה באמירות שארג'ה ללא אחזקה של רישיון ואלכוהול לא נמכר במלונות, מסעדות או בתי עסק אחרים בשל הרוב המוסלמי. איסור זה סייע להגדיל את מספר התיירים המוסלמים הפוקדים את המדינה.
שארג'ה נבחרה באופן רשמי על ידי ארגון הבריאות העולמי כ"עיר בריאה". חברת QS, המתמחה בדירוג מוסדות אקדמיים, קבעה בשנת 2016 כי שארג'ה מדורגת במקום ה-68 בעולם באיכותה לסטודנטים באוניברסיטה. שארג'ה נחשבת לבירת התרבות של איחוד האמירויות הערביות, ובשנת 2014 נבחרה לבירת התרבות האיסלמית.

סקירה כללית 
שארג'ה היא העיר השלישית בגודלה באיחוד האמירויות הערביות, אחרי דובאי ואבו דאבי. ארמון השליט של שארג'ה, השייח' ד"ר סולטאן בן מוחמד אל-קאסמי, ממוקם כ-20 ק"מ מדרום-מזרח לעיר.

שארג'ה משקיפה על המפרץ הפרסי, ובה אוכלוסייה של למעלה מ-800,000 (2008). בעיר שוכנים המרכז המינהלי והמסחרי של האמירות לצד מגוון מפעלי תרבות ומסורת מקומית בהם מספר מוזיאונים בתחומי הארכאולוגיה, מדע וטבע, היסטוריה,  אמנות, מורשת מקומית, אמנות ותרבות האסלאם. נקודות ציון בולטות בעיר כוללות שני שווקים מקורים, המעוצבים בעיצוב איסלאמי ומספר אזורי בילוי ונופש ופארקים ציבוריים. העיר זכתה לפרסום אף בשל מסגדיה המפוארים.

לאחר הגאות בתחום הבנייה שהתרחשה בדובאי בשנת 2005, הוקמו בשארג'ה גורדי שחקים ובניינים מודרניים בשכונות חאן  ולגונת חאלד. בניינים גבוהים אלה, אשר הביאו בעקבותיהם גידול באוכלוסייה, לצד פיגור בפיתוח התשתיות לקויות גרמו לפקקי תנועה בעיר. לעומס תנועה זה תרם אף מיקומה של העיר בין האמירויות הצפון-מזרחיות לבין דובאי. רבים מתושבי שארג'ה נוסעים בסופי השבוע 15 ק"מ כדי לבקר בדובאי. שארג'ה גובלת בערים של דובאי ועג'מאן, ונמצאת כ-170 ק"מ מעיר הבירה אבו דאבי.

היסטוריה
שארג'ה הייתה אחת העיירות העשירות באזור המפרץ עם יישוב הקיים במקום מעל 5,000 שנים. בתחילת המאה ה-18 שבט קאסים התיישב בשארג'ה ובשנת 1727 לערך הכריז על עצמאותה. ב-8 בינואר 1820 חתם שייך סולטן הראשון על אמנת הספנות הכללית עם בריטניה, זאת לצד ארבע האמירויות השכנות, שבו הסכים להיות פרוטקטורט בריטי כדי למנוע השתלטות האימפריה העות'מאנית. 

ב-2 בדצמבר 1971 התאחדו שארג'ה יחד עם אבו דאבי, דובאי, עג'מאן, אום אל-קיוין, ופוג'יירה כדי ליצור את איחוד האמירויות הערביות. בדומה לאמירויות אחרות, שמה של שארג'ה נודע בקרב אספני בולים כיוון שהשירות הבולאי המקומי מנפיק מספר רב של בולים בנושאים שונים.

אקלים
בשארג'ה אקלים מדברי חם, עם חורפים חמים וקייצים חמים באופן קיצוני. הגשמים בשארג'ה בדרך כלל קלים ובלתי סדירים, כמעט כל המשקעים מרוכזים בחודשים נובמבר עד מאי, כמעט שני שלישים מכמות המשקעים השנתית בחודשים פברואר ומרץ.

תחבורה
בעיר קיימת תשתית תחבורה מפותחת. בדומה לערים ראשיות רבות, בשארג'ה קיים עומס כלי רכב פרטיים בכבישים, במיוחד בשעות הבוקר ואחר הצהריים, בכבישים המובלים לדובאי. מערכת התחבורה הציבורית בשארג'ה פועלת במטרה להקל על עומס התנועה בכבישים. התחבורה הציבורית בעיר מבוססת על אוטובוסים בעיר ובין הערים באמירויות. 

שדה התעופה הבינלאומי שארג'ה הוא השלישי בגודלו בנפח תנועת מטענים מוטסים. בשדה נמצא מרכז הפעילות של חברת תעופה זולה, אייר עראביה. מהשדה יוצאות טיסות יומיות ללבנון, ירדן, לונדון, הולנד, אוקראינה, הודו, מצרים, סוריה, פקיסטן, בנגלדש, ערב הסעודית, איראן ומדינות נוספות. 

מהעיר יוצאים שני סוגי כבישים מהירים המסומנים באותיות E ו-S. כבישים בסימון E מובילים לאמירויות שכנות ולו הכבישים המסומנים ב-S הם בתוך האמירות.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

איחוד האמירויות הערביות: ערים
שארג'ה
יישובים שהוקמו ב-1833