מעמד הר גריזים והר עיבל

מעמד הר גריזים והר עיבל או מעמד הברכה והקללה הוא סיפור מקראי על אחד האירועים המרכזיים בסיפור יציאת מצרים והכניסה לארץ. הסיפור מתרחש בהר גריזים והר עיבל שבשומרון, סמוך לכניסת עם ישראל לארץ ישראל בתום ארבעים שנות הנדודים במדבר. הציווי על קיום המעמד מופיע בספר דברים וקיומו בפועל מתואר בספר יהושע.

המעמד כלל בניית מזבח בהר עיבל והקרבת קרבנות עולה ושלמים עליו, כתיבת חלקים מספר התורה על גבי אבנים, ברכת הלויים לשומרי מצוות ה' וקללתם על עוברי מצוותיו. בסיום המעמד, קרא יהושע בן נון באוזני העם את הברכות והקללות הכתובות בפרשת כי תבוא.

הציווי בתורה 

מהותו של המעמד היא כריתת ברית בין עם ישראל לה' על קיום המצוות הנזכרות בספר דברים  ולא נכללו בברית עליה מסופר בספר ויקרא. מצוות אלו מורות לעם ישראל כיצד עליהם לנהוג בבואם לארץ ישראל ובישיבתם בה, ולכן מצווה משה את ישראל על קיום הברית בסמוך לכניסתם לארץ.

הציווי על קיום המעמד המיוחד על הר גריזים והר עיבל מוזכר פעמיים בספר דברים. הראשון, לפני פירוט מצוות הארץ, בפרשת ראה: 

והשני, מיד לאחר סיום פירוט המצוות, בפרשת כי תבוא:

עיתוי ומיקום המעמד 
בספר דברים נאמר שמעמד זה יתבצע . בפועל תיאור המעמד מופיע בספר יהושע פרק ח, לאחר מלחמת העי השנייה. בדברי חז"ל מובאת דעה שאכן ביום מעבר הירדן הגיעו להר גריזים והר עיבל בדרך נס, ואז עשו את המעמד. וישנה דעה נוספת בחז"ל שביום מעבר הירדן עשו שתי 'גבשושיות' סמוך לגלגל וקראו להן 'הר גריזים' ו'הר עיבל', ושם עשו את המעמד. דעה שלישית בנושא היא דעתו של רבי ישמעאל, המסביר כי המעמד נעשה לאחר השנים בהם כבשו וחילקו את ארץ ישראל.

המזבח וכתיבת התורה 

כחלק ממעמד הברכה והקללה נאמר בספר דברים שיש לבנות מזבח מאבנים שלימות בהר עיבל שעליו יקריבו קרבנות עולה, וכן קרבנות שלמים שאת בשרם יאכלו שם ויחגגו את כניסתם לארץ וכריתת הברית עם ה'. פרופ' אדם זרטל זיהה את המזבח עם אתר ארכאולוגי בצפון-מזרח הר עיבל אותו חפר בשנים 1982–1989. זיהוי זה לא התקבל על דעת רוב הארכאולוגים המקראיים, אך כן התקבל על חוקר ארץ ישראל זאב ארליך והרב יואל בן נון.

נאמר בספר דברים שיש להקים אבנים גדולות בהר עיבל, לסוד אותן בסיד ולכתוב עליהן את 'דברי התורה הזאת'. בספר יהושע נאמר שכתבו על האבנים את 'מִשְׁנֵה תּוֹרַת מֹשֶׁה אֲשֶׁר כָּתַב לִפְנֵי בְּנֵי יִשְׂרָאֵל'. 

יש אומרים שמה שנכתב על האבנים אלו מצוות התורה בזו אחר זו בקצרה, כפי שנכתבו בספרי מוני המצוות. ויש אומרים שכל התורה הייתה כתובה על האבנים, והיה זה בדרך נס או שהיו אלו אבנים גדולות מאד. ודעת חז"ל שכתבו עליהן את דברי התורה בשבעים לשונות.

לדעת רש"י בהסבר אחת הדעות בתלמוד, לאחר המעמד פורקו אבני המזבח והועברו לגלגל.

אמירת הברכה והקללה 
בפרשת כי תבוא שבספר דברים מתואר אופן ביצוע הברכה והקללה: חלוקת עם ישראל לשני חלקים כאשר שישה שבטים (שמעון, לוי, יהודה, יששכר, יוסף ובנימין) עומדים על הר גריזים, ושישה שבטים (ראובן, גד, אשר, זבולון, דן ונפתלי) עומדים על הר עיבל. הכהנים והלויים עמדו בגיא שבין ההרים, בשכם, והפכו פניהם כלפי הר גריזים כאשר אמרו את דברי הברכה למי שישמור את מצוות התורה, ולאחר מכן הפכו פניהם כלפי הר עיבל כאשר אמרו את דברי הקללה למי שיעבור על מצוות התורה. כל העם ענה 'אמן' ובכך קיבל על עצמו את הדברים באמנה.

מלבד הברכה הכללית על מי שישמור המצוות והקללה על מי שלא ישמור אותן, מפורטות בתורה מספר עבירות חמורות או עבירות שנעשות לרוב בסתר, שעל העובר על אחת מהן הוסיפו הלויים קללה נוספת: במשנה במסכת סוטה ישנו תיאור מפורט של אופן ביצוע הברכה והקללה על ידי הלויים:

הקראת הברכה והקללה שבספר דברים 
בסיום המעמד הקריא יהושע לעם את דברי הברכה והקללה הכתובות בפרשת כי תבוא שבספר דברים. רוב הפרשנים מבארים שהכוונה לדברי הברכה והקללה הנזכרים בספר דברים פרק כח. אמנם יש מציעים לומר שהכוונה היא לברכות והקללות שבפרק כז, שאותם הלויים אמרו לעם קודם לכן.

ראו גם 
 פרשת משפטים
 הברית בשכם
 נאום יהושע

קישורים חיצוניים 
 יוסף סגל, מעמד הר גריזים והר עיבל כיצד, באתר דעת.
הרב יאיר וייץ, מעמד הר סיני ומעמד הר גריזים והר עיבל, באתר ישיבת הר ברכה
הרב איתן שנדורפי, הברכה והקללה בהר גריזים ובהר עיבל, באתר ספריית אסיף

הערות שוליים 

בריתות במקרא
מאורעות בספר יהושע
פרשת ראה
פרשת כי תבוא
קללות ביהדות
הר גריזים
הר עיבל