ויליאקה

ויליאקה (בלטבית: Viļaka; בלטגלית: Vileks, וילקס; בגרמנית: Marienhausen, מרינהאוזן; ביידיש: ויליאקי) היא עיירה במזרח לטביה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

במהלך המאה ה-13 נבנה בוויליאקה מנזר. בשנת 1772 נכללה העיירה בשטח האימפריה הרוסית, ולאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה בתחומי לטביה העצמאית. בשנת 1945 הוענק ליישוב מעמד עירוני.

יהודי ויליאקה
בשנות השלושים של המאה ה-20 נמנו בעיירה כ-450 יהודים, כשליש מתושביה, שרוב המסחר המקומי היה בידיהם, והייתה מבחינה תרבותית אחת מהעיירות היהודיות באזור. עקב ריכוז היהודים הגבוה נהגה היידיש כשפת הדיבור העסקית והתרבותית בעיירה, ושלטים כתובים ביידיש באותיות עבריות נראו בה במקומות רבים. במקום היה בית ספר יסודי ששפתו הייתה יידיש, ומועדון תרבות שהפעיל ספרייה וחוג דרמה. בעיירה התקיימו  מוסדות יהודיים וציוניים: סניף של בית"ר, של השומר הצעיר ושל נצ"ח (נוער ציוני חלוצי). המוסדות הציוניים נסגרו בעת החלת השלטון הסובייטי על העיירה, בשנת 1940.

עם פרוץ מבצע ברברוסה הגיעו לעיירה כ-200 פליטים יהודים נוספים מליטא, והקהילה המקומית התגייסה לעזרתם. עם כיבוש העיירה בידי הגרמנים ב-2 ביולי 1941, הוטלו על יהודי המקום גזירות שונות, ובהן הגבלות תנועה חמורות וחובת ענידת טלאי צהוב, תוך ביצוע מעשי התעללות ורצח אקראיים בידי הגרמנים. בהמשך, רוכזו יהודי העיירה בגטו שהוקם באזור עני והרוס בה, וממנו נלקחו מדי יום לעבודות כפייה, תוך רצח גברים ואונס נשים בידי הלטבים המקומיים.

בגטו שבעיירה שרר רעב כבד, הואיל ונאסרה הכנסת מזון אליו. בלילה של ה-11 באוגוסט 1941 בוצעה בגטו אקציה. הגברים היהודים הוצעדו כשני ק"מ מהעיירה, ונרצחו בבורות ירי שחפרו בעצמם, ולאחר מכן, נרצחו הנשים והילדים. במעשה הטבח נרצחו כ-650 יהודים, והוא תועד בצילומי הגרמנים. בהמשך, הועלו באש גופות הקרבנות.

קישורים חיצוניים

 
 
 

לטביה: ערים
בורות ירי בשואה
לטביה: עיירות יהודיות
יישובים שהוקמו ב-1945