הדלקה עושה מצווה

הַדְלָקַה עו֗שַׂה מִצְוָה הוא דין האומר שעיקר מצוות נר חנוכה היא ההדלקה - ולא ההנחה.

מקור
במסכת שבת דנה הגמרא מה עיקר מצוות נר חנוכה, הדלקת הנר, או הנחתו במקום שבו הנרות יפרסמו את הנס, ולמסקנה נוקטת הגמרא:

טעם הדין
 בדומה למנורה.
 מאחר שהנס שעליו נתקנה ההדלקה מה שהדלקת הנר לא גרעה כלל מכמות השמן, לכך ההדלקה בלבד היא המזכירה את הנס.

השלכות הלכתיות
המדליק נר חנוכה צריך לכוין לשם מצוותו, אך זהו רק בהדלקה, ואם הייתה החנוכייה מונחת בחלון במקרה, אין צורך להניחה שנית, ומספיק מה שמכוון בהדלקה.

המדליק נר במקום שאין מקיים בו מצוות נר חנוכה, לדוגמה הדליק במקום שהוא גבוה מעשרים אמה ולאחר מכן העבירו, לא יצא מאחר שהדלקה עושה מצווה..

אם מדליק הנר היה מי שאינו חייב במצוות נר חנוכה, כגון קטן או גוי, אין זו הדלקה כשרה וצריך להדליק שוב(אך אם הנחה הייתה עיקר המצווה, אין זה משנה מי הדליק, ומספיק שהחייב במצווה ירים את החנוכייה ויניחה שוב, ובכך עיקר המצווה - ההנחה - נעשתה על ידו).

נר חנוכה צריך שיהיה ראוי לדלוק לפחות חצי שעה, אך אם כבה הנר לפני שעבר חצי שעה אין צורך להדליק שוב מאחר שעיקר המצווה היא ההדלקה.דין זה נקרא בלשון הגמרא כבתה אין זקוק לה.

ראו גם
 פרסום הנס
 הדלקת נרות חנוכה
 כבתה אין זקוק לה

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

חנוכה

הלכה