אריק האחד עשר, מלך שוודיה

אריק האחד עשר, או אריק אריקסון (בשוודית: Erik Eriksson, בנורדית עתיקה: Eiríkr Eiríksson; כונה גם אריק המשנשן והצולע, בשוודית: Erik läspe och halte; 1216 – 2 בפברואר 1250) היה מלך שוודיה בין השנים 1222 – 1229 ומשנת 1234 ועד מותו.

חייו
אריק היה בנם של אריק העשירי, מלך שוודיה ושל רעייתו ריצ'זה מדנמרק. על פי הכרוניקה לבית אריק (Erikskrönikan), שנכתבה בראשית שנות העשרים של המאה ה-14, סבל אריק מצליעה חלקית. הוא נולד לאחר מותו של אביו ובינתיים נבחר למלוך יוהאן הראשון בן ה-15, משושלת סוורקר היריבה, על ידי האצולה השוודית, וזאת בניגוד לרצונו של האפיפיור, שהעדיף את אריק כמלך.

מלכותו
ב-1222 מת יוהאן הראשון ואריק, שהיה אז בן שש, הוכרז כמלך. בראש מועצת העוצרות ששלטה בממלכה בשמו של אריק עמד קנוט הולמגרסון, שהיה קרוב משפחה רחוק של אריק. ב-1229, לאחר שהיה מלך קטין במשך שבע שנים, הודח אריק לאחר קרב אולוסטרה. הוא נמלט לדנמרק, שם מלך דודו, ולדמר השני. קנוט הולמגרסון הוכתר כקנוט השני, מלך שוודיה, אך תקופת מלכותו הייתה קצרה וב-1234 הוא מת.

לאחר מותו של קנוט השני שב אריק ומלך על שוודיה עד מותו ב-1250. הוא נשא לאישה את קתרינה, בתו של האציל (יארל) סונה פולקסון מבית ביילבו וצאצאית לבית סוורקר. המקורות מציינים בדרך כלל שאריק היה חשוך ילדים, אך כמה מקורות טוענים שהיו לו שתי בנות שמתו בינקותן.

ב-1236 נישאה אינגבורג, אחותו (כנראה הצעירה מבין אחיותיו) של אריק, לבירגר יארל. אמו של בירגר הייתה יורשת של שושלת בית סוורקר וחברה בבית ביילבו. בנם הקטין, ולדמאר, ירש את אריק האחד עשר לאחר מותו ב-1250, ככל הנראה תוך דילוג על בניהן (אם היו) של אחיותיה הגדולות של אינגבורג. בירגר יארל היה לעוצר הממלכה והחזיק את הסמכויות האמתיות כשליט שוודיה עד למותו ב-1266.

קישורים חיצוניים

 Personakt för Erik "Läspe och halte" Eriksson, Född 1216 i Danmark, hämtad 2007-11-17

הערות שוליים

ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
מלכי שוודיה
שליטי פינלנד
ילידי 1216
נפטרים ב-1250