מרקרמיר

מרקרמיר (בהולנדית: Markermeer) הוא אגם במרכז הולנד, הגובל במחוזות צפון הולנד ופלבולנד, ובאגם האייסלמיר הגדול ממנו. שטחו של המרקרמיר 700 קמ"ר ועומקו נע בין 3 ל-5 מטרים. הוא קרוי על שם אי קטן לשעבר השוכן לחופיו, כיום חצי אי, מרקן (Marken), שבו שוכן כפר באותו שם. חלקו הדרום-מערבי של האגם, שמשתרע מהאזור שבו נשפכו בעבר מימי נהר אָי (IJ) אל הזאודרזי (Zuiderzee, הים הדרומי שקדם לאייסלמיר ולמרקמיר), ידוע כיום בשם איימיר (Ijmeer).

מלכתחילה לא הייתה כוונה שהמרקמיר יישאר אגם. הוא היה חלק מהזאודרזי, שהיה מפרץ פנימי של הים הצפוני ושב-1932 נסגר על ידי סוללת העפר של האפסלאודייק וכך הפך האייסלמיר להיות אגם מים מתוקים. השנים הבאות עמדו בסימן של כיבוש הים וייבוש שטחי אדמה נרחבים, הפולדרים, במסגרת מיזם רחב-ממדים שנקרא "עבודות הזאודרזי" (Zuiderzeewerken). אחד מהפולדרים הללו, שהיה אמור להיקרא "מרקרוורד" (Markerwaard), היה אמור להיווצר בשטחו של המרקרמיר באמצעות בניית סוללת העפר האוטריבדייק (Houtribdijk). הסוללה הושלמה ב-1976, ומבחינה הידרולוגית פיצלה את האייסלמיר לשני חלקים, כשהחלק הדרומי הוא המרקרמיר.

בשל שינוי סדרי עדיפויות ובשל ספקות שעלו בנוגע לעלויות הכלכליות הכרוכות בייבושו של המקרוורד, נדחתה תוכנית הייבוש לשנות השמונים ולמעשה לא בוצעה מעולם. מאז הפך המרקרמיר לנכס סביבתי ותיירותי בפני עצמו.

המרקרמיר משמש מאגר מים מתוקים וחיץ נגד שיטפונות ובצורות. ב-2003 הוכתה הולנד בבצורת וכמה סוללת עפר קטנות עמדו בפני סכנה. מים שהועברו מהמרקרמיר שימשו כדי לשמור על האזורים סביב לאמסטרדם מפני יובש וכדי לשמור על שלמותן של סוללות העפר.

מטרתו של מיזם חדש, הקרוי "מרקר ואדן" (Marker Wadden, ע"ש ים ואדן), היא ליצור כמה איים בצפון המרקרמיר.

קישורים חיצוניים

 Lake Markermeer, Netherlands - Lakelubbers 
 Rémon Saaltink, Markermeer: from aquatic desert to diverse ecosystem, 6/4/2014

הערות שוליים

אגמי אגירה מלאכותיים
אירופה: ימות ואגמים
הולנד: גאוגרפיה
צפון הולנד
פלבולנד