ג'ון ת'או

ג'ון אדוארד ת'או CBE (באנגלית: John Edward Thaw; 3 בינואר 1942 - 21 בפברואר 2002) היה שחקן אנגלי. הוא הופיע במגוון תפקידים בטלוויזיה, בתיאטרון ובקולנוע. הסדרות הפופולריות ביותר בהן כיכב היו "המפקח מורס", "Redcap", "היחידה", "Home to Roost" ו"קוואנה QC".

ביוגרפיה
ת'או נולד בלונגסייט שבמנצ'סטר להורים ממעמד הפועלים, דורותי (שם נעורים אבלוט) וג'ון שהיה נהג משאית. ילדותו הייתה קשה, אמו נטשה אותם כשהיה בן 7, והוא ראה אותה שוב רק אחרי 12 שנים. אחיו הצעיר, ריימונד סטיוארט "ריי" היגר לאוסטרליה באמצע שנות השישים של המאה העשרים. ת'או גדל בגורטון ובבורנייג' ולמד בבית ספר תיכון לבנים דיוסי . בגיל 16 נרשם לאקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (RADA) והיה חבר ללימודים של השחקן טום קורטני.

קריירה
הופעת הבכורה של ת'או בתיאטרון הייתה זמן קצר אחרי שסיים את לימודיו ב-RADA במחזה "A Shred of Evidence" שהוצג ב"ליברפול פלייהאוס", ובעקבותיו חתם על חוזה עם התיאטרון. התפקיד הראשון ששיחק בקולנוע היה בשנת 1962 בסרט "בדידותו של הרץ למרחקים ארוכים" בכיכובו של טום קורטני. באותה שנה הופיע על הבמה לצדו של סר לורנס אוליבייה במחזה "Semi-Detached" מאת דייוויד טרנר. בשנים 1963 ו-1964 השתתף במספר פרקים בסדרת המשטרה "Z-Cars" של ה-BBC בתפקיד בלש שעזב את המשטרה. מ-1964 ועד 1966 כיכב בשתי עונות של הסדרה "Redcap", הפקה של "ABC Weekend Television" ושל ITV, בתפקיד שוטר צבאי קשוח, סרג'נט ג'ון מאן. ת'או הופיע בתפקיד אורח בפרק בסדרה "הגומלים". ב-1967 שיחק בסדרה "Inheritance", הפקה של "גרנדה TV" ו-ITV לצדם של ג'יימס בולאם ומייקל גודליף . עוד שיחק במחזות טלוויזיה כמו "The Talking Head", ובפרקים אחדים בסדרה "Budgie" לצדו של אדם פיית' .

ת'או זכור בעיקר בזכות שני תפקידים: האחד הבלש הקשוח ג'ק ריגן בסדרת הטלוויזיה "היחידה" (1975–1978), של תיימז טלוויז'ן ו-ITV (ועוד שני סרטי קולנוע), שביססה אותו ככוכב בבריטניה. התפקיד השני הוא של הבלש השקט, המכונס בתוך עצמו, והמשכיל בסדרה "המפקח מורס" (1987–1993, וסרטי ספיישל מהשנים 1995–1998 ו-2000).

ת'או היה בן 32 בלבד כשלוהק לסדרה "היחידה" אף על פי שרבים מהצופים חשבו שהוא מבוגר יותר.
ב-1981 הוקדשה לת'או תוכנית "אלה הם חייך". המנחה אימון אנדרוז הפתיע אותו במבואה של התיאטרון המלכותי הלאומי בלונדון.

לצדו של סמל הבילוש לואיס (בגילומו של קווין וייטלי), הפכה דמותו של מורס לדמות קאלט - עם אהבתו למוזיקה קלאסית, מכונית היגואר שלו ושטף המלנכוליה. ת'או היה מורס באופן מוחלט, ממורמר, אוהב תשבצים, שיכור, מעט אנטי-פמיניסט וקפדן בנושאי דקדוק. הסדרה "המפקח מורס" הייתה לאחת מסדרות הטלוויזיה האהובות ביותר. 18 מיליון איש צפו בבריטניה בשלושת הפרקים האחרונים ששודרו בשנת 2000. צופים מרחבי העולם נהנו מהסדרה במשך השנים. ב-1999 זכה ת'או בפרס "השחקן הפופולרי ביותר" של הטלוויזיה הלאומית, וזכה בפרס באפט"א על הופעתו בתפקיד מורס.

לאחר מכן שיחק ת'או בתפקיד ג'יימס קוואנה, הפרקליט הליברלי מלנקשייר בסדרה "קוואנה QC" ששודרה בשנים 1995 עד 1999 ובתוכנית ספיישל ב-2001. עוד שיחק ת'או בשני סיטקומים - האחד "Thick as Thieves" של רשת LWT משנת 1974 לצדו של בוב הוסקינס, והשני "Home to Roost" בשנים 1985 עד 1990 יחד עם ריס דינסדייל ששיחק בתפקיד בנו, מתיו. לקהל בארצות הברית הוא מוכר מסדרת "המפקח מורס" וכן מהסדרה "שנה בפרובאנס" של ה-BBC לצדה של לינדזי דאנקן.

בשנות השבעים והשמונים של המאה העשרים הרבה ת'או להופיע בהפקות של הלהקה השייקספירית המלכותית ושל התיאטרון המלכותי הלאומי. הוא שיחק במספר סרטים של הבמאי ריצ'רד אטנבורו בהם "זעקה לחופש" , בו גילם את דמותו של ג'ימי קרוגר, שר המשפטים הדרום אפריקאי. על תפקיד זה היה מועמד לפרס באפט"א לשחקן המשנה הטוב ביותר. עוד הופיע בסרט "צ'אפלין" לצדו של רוברט דאוני ג'וניור.

ת'או הופיע בעיבוד לספר "Goodnight Mister Tom" מאת מישל מגוריאן , שזכה ב-1999 בפרס "הדרמה הפופולרית ביותר" של הטלוויזיה הלאומית. בספטמבר 2006 נבחר ת'או על ידי הציבור הרחב במקום השלישי בסקר "הכוכבים הגדולים של הטלוויזיה".

חיים אישיים
ב-27 ביוני 1964 התחתן ת'או עם סאלי אלכסנדר, פעילה פמיניסטית ומנהלת במה, ואחר כך פרופסור להיסטוריה ב"גולדסמית', אוניברסיטת לונדון". בני הזוג התגרשו אחרי ארבע שנות נישואים. ב-1969 פגש ת'או את השחקנית שילה הנקוק כששיחקו במחזה "So What About Love". היא הייתה אז נשואה לשחקן אלכסנדר "אלק" רוס, וכאשר ת'או הצהיר על אהבתו, היא לא הייתה מוכנה לנהל פרשת אהבים. אחרי מות בעלה (מסרטן הוושט) התחתנו ת'או והנקוק ב-24 בדצמבר 1973 בסיירנססטר, והיו נשואים עד למותו ב-2002 (גם הוא נפטר מסרטן הוושט).

לת'או היו שלוש בנות (שלושתן הן שחקניות): אביגיל היא בתו מנישואיו הראשונים לסאלי אלכסנדר, ג'ואנה היא בתו מנישואיו לשילה הנקוק, והוא אימץ את בתה של שילה הנקוק מנישואיה הראשונים לאלק רוס. הבת, מלאני ג'יין שינתה את שם משפחתה מרוס לת'או.

ת'או היה סוציאליסט מסור ותמך כל חייו במפלגת הלייבור. במרץ 2003 הוענק לו תואר מפקד מסדר האימפריה הבריטית על ידי המלכה אליזבת השנייה. בספטמבר 2003 נבחר ת'או במקום השלישי אחרי דייוויד ג'ייסון ומורקמב ווייז בסקר "50 הכוכבים הגדולים בטלוויזיה בחמישים השנים האחרונות".

כמי שהיה שתיין כבד, עד שהפסיק לשתות ב-1995, ומעשן כבד מגיל 12, אובחן ת'או ביוני 2001 כסובל מסרטן הוושט. הוא טופל בכימותרפיה בתקווה לגבור על המחלה, ובתחילה נראה שהוא מגיב היטב לטיפול, אבל קצת לפני חג המולד של שנת 2001 נאמר לו שהסרטן התפשט.

ת'או נפטר ב-21 בפברואר 2002, שבעה שבועות אחרי יום הולדתו ה-60, ויום אחרי שחתם על חוזה חדש עם ITV. בתקופה זו חי בבית בכפר בקרבת לקינגטון  ושרסטון  במחוז וילטשייר. גופתו נשרפה בווסטרלי שבדרום גלוסטרשייר בטקס פרטי. ב-4 בספטמבר 2002 נערכה אזכרה בכנסיית סנט מרטין בשדות בכיכר טרפלגר ונכחו בה 800 איש בהם הנסיך צ'ארלס, לורד אטנבורו, סר טום קורטני ושרי בלייר.

פילמוגרפיה

סדרות טלוויזיה

סרטי טלוויזיה

סרטי קולנוע

תפקידים בתיאטרון

כיבודים ופרסים
זכייה
 1978 - פרס הקולנוע הבריטי של איבנינג סטנדרד - השחקן הטוב ביותר על "היחידה!"
 1990 - פרס האקדמיה הבריטית לאומנויות הקולנוע והטלוויזיה לשחקן הטוב ביותר על תפקידו בסדרה "המפקח מורס"
 1993 - פרס האקדמיה הבריטית לשחקן הטוב ביותר על תפקידו בסדרה "המפקח מורס"
 1994 - CBE מפקד מסדר האימפריה הבריטית
 1995 - פרס "Aftonbladet TV Prize" השוודי לשחקן הזר הטוב ביותר
 1994 - פרס הטלוויזיה הלאומית לשחקן הפופולרי ביותר על "המפקח מורס"
 1998 - פרס "Special Recognition"  לשחקן הפופולרי ביותר על "המפקח מורס"
 1999 - פרס הטלוויזיה הלאומית לשחקן הפופולרי ביותר על "Goodnight, Mister Tom"
 2001 - פרס הטלוויזיה הלאומית לשחקן הפופולרי ביותר על "המפקח מורס"

מועמדות
 1988 - פרס האקדמיה הבריטית לשחקן הטוב ביותר בתפקיד משנה בסרט "זעקה לחופש"
 1991 - פרס האקדמיה הבריטית לשחקן הטוב ביותר על תפקידו ב"המפקח מורס"
 1992 - פרס האקדמיה הבריטית לשחקן הטוב ביותר על תפקידו ב"המפקח מורס"
 2000 - פרס הטלוויזיה הלאומית לשחקן הפופולרי ביותר על תפקידו ב-"Monsignor Renard"
 2002 - פרס הטלוויזיה הלאומית לשחקן הפופולרי ביותר על "Buried Treasure"

לקריאה נוספת
 Hancock, Sheila (2004). The Two of Us: My Life with John Thaw. London: Bloomsbury. 
John Thaw: The Biography. Stafford Hildred and Tim Ewbank. London: Andre Deutsch.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
שחקני תיאטרון אנגלים
מפקדים במסדר האימפריה הבריטית
בוגרי האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה
אנגלים שנולדו ב-1942
אנגלים שנפטרו ב-2002