התזכרי ליל אביב?

הֲתִזְכְּרִי לֵיל אָבִיב? הוא אחד מארבעה שירים מאת רחל המשוררת שנותרו בטיוטה. השיר הוא שיר אהבה המתאר זיכרונות מפגישה זוגית רומנטית שהתרחשה קודם השקיעה ועד לתוך הלילה.

מבנה השיר ותכניו 
השיר משולב בחריזה והוא בנוי משלושה בתים. השיר נותר כטיוטה, מה שגם ניכר בחריזת המילה "נֵדָה" (אולי במשמעות "נֵדָע") ל"רְעָדָה", אך מבנהו הכללי תואם את שאר שיריה של רחל בהשלמתם.

השיר נכתב כפואמה אישית במתכונת של שיר אהבה. השיר נכתב כביכול על ידי חבר הפונה אל חברתו (אולי רחל בעצמה), אותה הוא מכנה "חֶמְדַּת לְבָבִי". השיר בפתיחתו פונה בלשון נקבה: "הֲתִזְכְּרִי", ובהמשך כותבת רחל "מַה נָעַם לִשְׁנֵינוּ" ולא "שתינו", מה שאומר שלא ייתכן שהדברים הם בין שתי חברות, אלא חבר אל חברה. תוכן השיר הוא אודות רגעי שהייה משותפת באחד מלילי האביב עם השקיעה שלפניו. רחל רואה את מושאי השיר שוהים בנוף אילם של יער ופרחים עם אופק כחול. בשלב מסוים החמה נוטה לשקוע ושולחת אור זהבהב וחיוור. צלליות הענפים נראות עתה בגווני השקיעה. הדובר מתאר את החמה בשקיעתה כגוזלת את האור המושלם. משום מה, פונים החברים אל השמש וקוראים לה, בלחישה, להחיש את שקיעתה. ואכן, אור השקיעה דעך תוך שהילת החמה מהבהבת במרחק בגווני האש. כעת ירד הלילה. את רגעיו היפים של אותו לילה, שאולי עבורו החישו את השקיעה, מתאר הדובר בעזרת ריח הגשם המלקושי הנודף וקולו הנעים שאליו הקשיבו בדממה. את לילה זה הוא מנסה להזכיר, כפי שפותחת את שירה.

רחל מתייחסת בשיר להרהורים ולהזיות חבויים הצפים בעת אותו מפגש נעים. היא מוצאת מכנה משותף ביניהם לבין הסביבה הדוממת שסביבם: אי ידיעת דבר.

לקריאה נוספת 
 הלל ברזל, שירת ארץ ישראל, כרך ז', עמוד 107

קישורים חיצוניים 

 רחל המשוררת, התזכרי ליל אביב?, באתר פרויקט בן-יהודה

שירי רחל המשוררת