חינוך חובה

חינוך חובה הוא מונח המתייחס לתקופת הזמן שבה מחויב כל אדם להקדיש לחינוך והנקבעת בחוק. יש מדינות המחייבות כי התלמיד ישהה בתקופת חינוכו בבית ספר רשום ואחרות המתירות אף חינוך ביתי.

רקע היסטורי
חינוך חובה היה מקובל בימי קדם, אם כי הוא לא היה מיועד לכלל האוכלוסייה אלא רק לילדים שגדלו במסגרת של בית מלוכה, ארגון צבאי או מוסד דתי.

אפלטון היה הראשון שניסח תפיסה מגובשת של חינוך חובה, בספרו "המדינה". על פי הפוליטיאה של אפלטון, נדרש חינוך אידיאלי לגידול אזרחים אידיאליים, וכך הוא כתב:  בתקופת הרנסאנס אומצו רעיונותיו של אפלטון בתרבות המערבית לאחר שכתביו תורגמו ללטינית בידי מרסיליו פיצ'ינו. ז'אן-ז'אק רוסו, בן המאה ה-18 אף הוא מפנה לרעיונותיו של אפלטון בספרו רב-ההשפעה אמיל, או על החינוך.

בספרטה ילדים בני 6–7 עזבו את בית משפחתם ונשלחו לבתי ספר צבאיים בהם קיבלו חינוך קפדני. בהגיעם לגיל 18 עד 20 היה על הגברים הספרטנים לעמוד במבחני כושר, יכולת צבאית וכישורי מנהיגות. כישלון במבחנים אלה מנע מן התלמיד להתקבל כאזרח בספרטה.

בתקופת בית שני בארץ ישראל קבע הכהן הגדול יהושע בן גמלא תקנה לפיה ילדים יחלו חינוך חובה החל מגיל שש או שבע.

בשנת 1616 חוקקה המועצה המלכותית של סקוטלנד את  בה נקבע כי יוקמו בתי ספר המיועדים לתושבים בכל אזור של כנסיית רובע. בשנת 1633 נחקק בפרלמנט הסקוטי , בו נקבע כי מימון בתי הספר ימומש באמצעות מס מקרקעין.

חינוך חובה במדינות העולם
הרשימה הבאה מדגימה את ההבדלים בין החקיקה במדינות שונות ביחס לחינוך חובה.

ראו גם 
 חוק לימוד חובה

הערות שוליים

חינוך