נישה איוב

נישה איוב (5 באפריל 1979) היא פעילת לזכויות טרנסג'נדרים מלזית. היא ידועה בזכות בפעילותה למען זכויותיהם של טרנסג'נדרים שנרדפים בגלל חוקי השריעה ברחבי מלזיה. איוב היא מייסדת שותפה של קרן הקהילתית סיד  והארגון צדק לאחיות. איוב היא האישה הטרנסג'נדרית הראשונה שזכתה באות האומץ הנשי הבינלאומי לשנת 2016.

ראשית חייה 
נישה איוב נולדה במלאקה, מלזיה ב 5 באפריל 1979. היא ממוצא מעורב הודי-מלזי, מלאי (Malays) וציילוני. כשהייתה בת חמש, נהגה לרקוד מכוסה בצעיף לשירי בוליווד. איוב גדלה אצל משפחתה הנוצרית של אמה אחרי שאביה נפטר שהייתה בת שש. אמה התאסלמה. בגיל תשע היא השתתפה בתחרות תחפושות שהיא לבושה כבלרינה עם שמלה שחורה ופאה. אז היא הבינה שזוהי זהותה האמיתית.

ביוגרפיה 
כטרסג'נדרית החיה במדינה מוסלמית בה חוקי השריעה נאכפים, נישה איוב מתמודדת עם הטרדות והצקות קבועות. לגבר, על פי החוק המוסלמי, אסור ללבוש בגדי אישה, להתנהל כאישה או להופיע כאישה בציבור. הפרה זו דינה קנס של 1,000 רינגיט מלאזי (כ־257$ אמריקאי) ומאסר לתקופה של שישה חודשים עד שנה. חוקי השריעה נאכפים על ידי מחלקות הדת האיסלמיות במדינה. בשנת 2000, איוב נאסרה למשך שלושה חודשים. בזמן המאסר, בבית כלא לגברים, סוהרים ואסירים תקפו אותה מינית. איוב סיפרה על מאסרה: "הם דרשו ממני להתפשט לפני כולם וצחקו עלי כיוון שהגוף שלי לא מתאים למה שגוף של גבר או אישה אמור להיות".

אחרי שחרורה מהכלא איוב החלה לפעול למען זכויות טרנסג'נדרים. היא מסבירה: "עכשיו אני יודעת מה הזכויות שלי ומבינה את החוק, שלא כמו שהייתי בת 20. הייתי מאוד נאיבית בנוגע לחוק במלאזיה ולא ידעתי איך להגן על עצמי. עכשיו אני מודעת לכל". היא ייסדה שני ארגונים, קרן סייד וצדק לאחיות כדאי להביא לביטולי החוקים המפלים טרנסג'נדרים ולסייע לטרנסג'נדרים, עובדי תעשיית המין ואנשים החיים עם HIV. איוב מסבירה את המשמעות של הזהות הטרנסג'נדרית עבורה: "אתם יכולים לגזור את שערי, אתם יכולים להפשיט אותי ואתם יכולים לקחת ממני את הכבוד שלי. אתם יכולים להרוג אותי. אבל אתם לא יכולים לקחת ממני את הזהות שלי כטרנסג'נדרית".

בזכות הארגונים שהקימה איוב, טרנסגנדרים קיבלו ייעוץ, הכשרות תעסוקתיות, טיפלו בסוגיות הנוגעות לבריאות ולרווחה שלהם וקיבלו ייעוץ משפטי. הסיוע המשפטי, באמצעות צדק לאחיות, הביאה את בית המשפט הפדרלי לערעורים לקבוע כי חוק השריעה "מפלה ובלתי חוקתי". חבר בן שלושה שופטים קבעו פה אחד שחוק השריעה במדינת נגרי סמבילן מפלה ולא הצליח להכיר באתגרים של טרנסגנדרים. כן נכתב על ידי השופטים כי החוק מונע מטרנסג'נדרים את הזכות לחיות חיים הוגנים. השופט מוחמד הישאמודיון (Hishammuddin) מוחמד יונס אמר: "היחס משפיל, מעיק ולא אנושי". בעקבות פסיקת בית המשפט איוב אמרה: "זהו ניצחון לזכויות האדם. פסיקת בית משפט היא ציון דרך שנותן תקווה להבטחת הזכויות החוקתיות של נשים טרנסג'נדריות. אולם ב-8 באוקטובר 2015, בית המשפט העיליון של מלזיה ביטל את הפסיקה.

הוקרה 

ב־2015 איוב קיבלה את פרס אליסון דה פורגס (Alison Des Forges) של ארגון Human Rights Watch על פעילותה למען הקהילה הטרנסג'נדרים במלאזיה. באותה השנה, היא גם קבלה את התואר גיבורת השנה ופרס מ- Asia LGBT Milestone Awards (ALMA). ב-2016 היא קיבלה את אות האומץ הנשי הבנלאומי והייתה לאישה הטרנסג'נדרית הראשונה שקבלה את האות.

ב־2016 סן דיגו הכריזה על ה-5 באפריל כיום נישה איוב. ראש עיריית סן דייגו, קווין ל. פולקורנר, הסביר שנישה איוב ממשיכה להילחם לשוויון והגנה לכל הבני האדם במלאזיה ומחוצה לה ובשל כך הוא החליט להנציחה.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

טרנסג'נדריות
פעילות למען זכויות להט"ב
זוכות אות האומץ הנשי הבין-לאומי
זוכות פרס 100 נשים (BBC)
ילידות 1979