אבא בר מרתא

אַבָּא בַּר מָרְתָא, או אַבָּא בַּר מַנְיוּמִי, היה אמורא בבלי בדור הרביעי, תלמידו של רב יהודה. יש המזהים אותו עם אמוראים נוספים המכונים אבא בריה דרב מנימין בר חייא ואבא בר בנימין.

על אף היותו תלמיד רב יהודה, שאל בהלכה גם את אביי, בן דורו.

אזכוריו בתלמוד
בתלמוד מופיעות ידיעות אחדות אודותיו:
 שני מקרים שבהם נחלץ מאנשי ריש גלותא שבאו להענישו בעטיו של חוב כספי: באחד מהם הורה ריש גלותא לאנשיו להניח לו לאחר שהוכיח כי הוא תלמיד חכם באמצעות מימרה שמסר בשם רבו, רב יהודה, ובשני נחלץ כששינה את מראהו באמצעות הוספת שעווה למבנה אפו.
 שתי תקריות שבהן ביקר רבה (לפי גרסאות אחדות היה זה רבא) את התנהלותו בנושא שמיטת כספים ובנושא ניחום אבלים.

כינוייו
בתלמוד, להוציא מקרה אחד, מופיע אמורא זה בשני כינוייו: "אבא בר מרתא דהוא [=שהוא] אבא בר מניומי". מהקדמת הכינוי בר מרתא, ומן העובדה שבמקום אחד הוא מוזכר בשם זה בלבד, נראה כי היה זה שמו העיקרי. יש הסוברים שמרתא הייתה אמו ומניומי היה ואביו, ולדעתם הוא נקרא באופן חריג על שם אמו מרתא, מכיוון שזו הצילה את חייו כמתואר במסכת יומא.

זיהויים נוספים 
יש שהעלו את האפשרות שהוא אבא בריה דרב מנימין בר חייא עליו מסופר ששאל שאלה את רב הונא בר חייא, ואולי הוא גם אבא בר בנימין שאירח את רבי אבהו בביתו שבארבל. הזיהוי האחרון מכריח שאבא בר מניומי עלה לארץ ישראל בשלב מאוחר בחייו, כפי שאכן עולה מסיפור במסכת גיטין, אך כנראה לאחר מכן חזר לארץ ישראל. זיהוי זה אינו מוסכם על הכל. הרב אהרן הימן דוחה את הזיהוי כאבא בריה דרב מנימין הוא דוחה מפני שאביו מכונה תמיד "רב מנימין", ואילו שם אביו של אבא בר מרתא הוא תמיד "מניומי" ללא הקידומת 'רב', ואת הזיהוי כאבא בר בנימין הוא דוחה מפני שלדעתו אבא בר מניומי לא עלה לארץ ישראל, והאמורא המוזכר בסיפור במסכת גיטין הוא אבא בר בנימין. לפי זה יש שהסבירו שאבא בר מרתא נקרא על שם אמו כדי להבדילו משאר האמוראים בשם "אבא בר בנימין".

לקריאה נוספת 
 מרדכי מרגליות (עורך), אנציקלופדיה לחכמי התלמוד והגאונים, מהדורת אייזנברג תשס"ז, כרך א, עמ' 5–6

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

הדור הרביעי לאמוראי בבל
תלמידי רב יהודה