ג'ונתן לארסון

ג'ונתן דייוויד לארסון (באנגלית: Jonathan David Larson; 4 בפברואר 1960 – 25 בינואר 1996) היה מחזאי ומלחין אמריקאי הידוע בשילוב נושאים חברתיים כגון רב-תרבותיות, התמכרות לסמים והומופוביה ביצירותיו. דוגמאות אופייניות לשימוש בנושאים אלו נמצאים ביצירותיו "רנט" ו-"טיק, טיק... בום!". לאחר מותו לארסון קיבל שלושה פרסי טוני ופרס פוליצר לדרמה, עבור אופרת הרוק "רנט".

ראשית חייו
לארסון נולד לנאנט (לבית נוטריוס) ולאלן לארסון בווייט פליינס, ניו יורק, ב--4 בפברואר 1960. משפחתו הייתה יהודית. הוא נחשף לאמנויות הבמה, בעיקר למוזיקה ולתיאטרון, מגיל צעיר, ניגן בחצוצרה ובטובה, שר במקהלת בית ספרו ולקח שיעורי פסנתר. ההשפעות המוזיקליות המוקדמות שלו היו מוזיקאי הרוק האהובים עליו, כמו אלטון ג'ון, הביטלס, הדלתות, The Who ובילי ג'ואל, כמו גם המלחינים הקלאסיים של התיאטרון המוזיקלי, במיוחד סטיבן סונדהיים. לארסון היה מעורב גם במשחק בתיכון, והופיע בתפקידים ראשיים בהפקות שונות בתיכון ווייט פליינס. 

לארסון סיים את לימודיו בבית הספר התיכון ב-1978. שם היה פעיל בהפקות דרמטיות ומוזיקליות. הוא למד באוניברסיטת אדלפי בגן סיטי, ניו יורק, עם מלגה לארבע שנים כמנהל משחק, בנוסף להצגות רבות ובתיאטרון מוזיקלי. במהלך שנותיו בקולג', הוא החל להלחין מוזיקה. תחילה להפקות סטודנטים קטנות, הנקראות קברטים, ולאחר מכן את הפרטיטורה למחזמר בשם: ספר האהבה הטובה (Libro de Buen Amor), שנכתב על ידי ראש המחלקה, ז'אק בורדיק. בורדיק שימש כמנטור של לארסון במהלך לימודיו בקולג'. לאחר שסיים את לימודיו עם תואר ראשון באמנויות יפות, לארסון השתתף בתוכנית תיאטרון קיץ בתיאטרון אסם באוגוסטה, מישיגן, כנגן פסנתר, מה שהביא לכך שהוא זכה בכרטיס הון עבור חברות באיגוד ההון של השחקנים.

לארסון עבר ללופט בקומה החמישית של בניין בפינת רחוב גריניץ' ורחוב ספרינג במנהטן התחתונה, שם התגורר עם שותפים שונים לדירה, ביניהם גרג בילס, עיתונאי במגזין ניוזוויק ואחיה של השחקנית ג'ניפר בילס וג'יימס קלוני, כיום מנהל קריאייטיב בסוכנות הפרסום BBDO. במשך תשע שנים וחצי לארסון עבד כמלצר ב-Moondance Diner בסופי שבוע ועבד על הלחנה וכתיבת מחזות זמר במהלך השבוע. בדיינר לארסון פגש את ג'סי ל. מרטין, שהיה חניך הממתין שלו ואחר כך ימלא את התפקיד של טום קולינס בקאסט המקורי של רנט. לארסון ושותפיו לדירה חיו בתנאים קשים עם מעט כסף או רכוש.

קריירה

רנט

המחזמר "רנט" הוצג בברודוויי בתיאטרון נדרלנדר מהבכורה שלו באפריל 1996 ועד 7 בספטמבר 2008. זהו המופע ה-11 הארוך ביותר בהיסטוריה של ברודוויי. רנט הוצג ברחבי ארצות הברית, קנדה, ברזיל, יפן, בריטניה, אוסטרליה, סין, סינגפור, הפיליפינים, מקסיקו, גרמניה, פולין וברחבי אירופה, כמו גם במקומות נוספים. עיבוד קולנועי לרנט שוחרר בשנת 2005.

מותו
לארסון מת במפתיע בבוקר הופעת הטרום-בכורה הראשונה של "רנט" על בימת אוף ברודוויי. הוא לקה בבתירת אבי העורקים, שככל הנראה נגרמה כתוצאה מתסמונת מרפן לא מאובחנת, בשעת בוקר מוקדמת ב-25 בינואר 1996. חוקרים רפואיים של מדינת ניו יורק הגיעו למסקנה שאם הבתירה באבי העורקים היה מאובחנת כראוי ומטופלת, לארסון היה חי.

לארסון סבל מכאבים בחזה, סחרחורת וקוצר נשימה במשך מספר ימים שקדמו למותו, אולם הרופאים במרכז הרפואי קבריני ובבית החולים סנט וינסנט לא הצליחו למצוא סימנים של התקף לב, גם לאחר שעשה צילום חזה ואק"ג, ולכן הם אבחנו אותו כחולה שפעת או כסובל ממתח נפשי.

מורשת
אף לאחר מותו של לארסון, מופעו זוכה הפרסים "רנט" זכה למספר הפקות מסביב לעולם ואף לגרסה קולנועית.

לאחר מותו של לארסון, משפחתו וחבריו של לארסון הקימו את קרן ג'ונתן לארסון לאמנויות הבמה כדי לספק מענקים כספיים לאמנים, במיוחד למלחיני תיאטרון מוזיקלי ולכותבים, כדי לתמוך בעבודתם היצירתית. מענקי ג'ונתן לארסון מנוהלים כעת על ידי אגף התיאטרון האמריקני, הודות למענק הממומן על ידי הקרן ומשפחת לארסון.

עבודתו של לרסון ניתנה לספריית הקונגרס בוושינגטון הבירה בדצמבר 2003. אוסף ג'ונתן לארסון הוא תוספת חדשה לאחזקותיו העיקריות בתחום התיאטרון המוזיקלי. האוסף מתעד את התפוקה הפורה להפליא של לארסון, כולל מחזות זמר רבים, רוויו, קברטים, שירי פופ, פרויקטים של ריקוד ווידאו - גם בהפקה וגם ללא הפקה.

ב-19 בנובמבר 2021 יצא לשירות הסטרימינג "נטפליקס" הסרט מוזיקלי-ביוגרפי "טיק...טיק...בום" המבוסס על חייו.

קישורים חיצוניים

 ג'ונתן לארסון באתר Lortel Archives

הערות שוליים

ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
פזמונאים יהודים
מלחינים יהודים אמריקאים
פזמונאים אמריקאים
מחזאים יהודים
מחזאים אמריקאים
מלחינים מן המאה ה-20
זוכי פרס טוני: מחזאים, מחברים וליברטיסטים
זוכי פרס טוני: מוזיקאים
זוכי פרס פוליצר: דרמה
אמריקאים שנולדו ב-1960
אמריקאים שנפטרו ב-1996