חיל האוויר המלכותי של בחריין

חיל האוויר המלכותי של בחריין (בערבית: سلاح الجو الملكي البحريني; באנגלית: Royal Bahraini Air Force, RBAF) הוא הזרוע האווירית של צבא בחריין. החיל גדל מ-650 חיילים בשנת 1992 ל-1,500 בשנת 2009.

היסטוריה

הזרוע האווירית של צבא בחריין נוסדה בשנת 1977 ובתחילת דרכה הפעילה רק מסוקים. בשנת 1986 הוזמנו מטוסי קרב סילוניים מדגם F-5 מארצות הברית.

בשנת 1987 אורגן צבא בחריין מחדש ופוצל לשלוש חיילות עיקריים: חיל רגלים, חיל ים וחיל אוויר כאשר שמה של הזרוע האווירית לשעבר שונה ל"חיל האוויר של אמירות בחריין". בשנת 1990 חיל זה החל להצטייד במטוסי F-16 שתרמו רבות לכוחו וליכולתו המבצעית. ב-2 באוגוסט 1990 מספר מטוסי קרב של חיל האוויר הכוויתי נחתו בבסיסי חיל האוויר של בחריין, לאחר שעיראק פלשה לכווית. במלחמת המפרץ שבאה לאחר הפלישה, חיל האוויר של בחריין הטיס לראשונה את מטוסי ה-F-16 וה-F-5 שברשותו לצורך משימות הגנה והתקפה ב-25 בינואר 1991. מלחמת המפרץ הסתיימה כחודש לאחר מכן, ב-28 בפברואר 1991.

משלוח נוסף של מטוסי F-16 עבור החיל הגיע בשנת 2000. המטוסים החדשים צוידו בטילי AIM-120 אמראם, השימוש המבצעי הראשון בטילים אלה נעשה על ידי חיל האוויר האמריקאי בשנת 1992. לאחר הבחירות במדינה ב-14 בפברואר 2002, בחריין הפכה מאמירות לממלכה ועל כן שינתה את שמות הכוחות המזוינים שברשותה. שם הזרוע האווירית שונה מ"חיל האוויר של אמירות בחריין" ל"חיל האוויר המלכותי של בחריין". ביוני 2007, החיל רכש מספר מסוקי UH-60 בלק הוק לצורך משימות תקיפה וכן חילוץ והצלה.

ממשלת בריטניה ניהלה מגעים עם בחריין כדי שזו האחרונה תרכוש ממנה מספר מטוסי יורופייטר טייפון. בפועל, בחריין שוקלת לרכוש עבור חיל האוויר את אחד ממטוסי הקרב הבאים: יורופייטר טייפון, JAS-39 גריפן (תוצרת שוודיה), דאסו ראפאל (מתוצרת צרפת) או את ה-F-35 לייטנינג II האמריקאי.

בינואר 2014, חיל האוויר של בחריין החל לחפש תחליפים למסוקי ה-AH-1 קוברה שברשותה. בין המועמדים הפוטנציאליים נמנים: AH-64 אפאצ'י, מיל מי-28 ו-קמוב Ka-50.

תקריות ואסונות

מטוס F-16 אחד של החיל התרסק במפרץ הפרסי ב-27 בספטמבר 2003, 75 קילומטרים צפונית לבחריין.

מטוסים ומסוקים

קישורים חיצוניים

בחריין: תעופה
בחריין
בחריין: צבא וביטחון