כבישי רוסיה

תשתית הכבישים ברוסיה החלה להתפתח החל מסוף המאה ה-19 כאשר מרבית מערך הכבישים הוא חלק מרשת הכבישים הפדרליים. צפיפות רשת הכבישים גדולה יותר בחלק האירופי של רוסיה ויורדת ככל שנעים צפונה ומזרחה. צפיפות הכבישים במזרח הרחוק ובסיביר היא הקטנה ביותר ורבים מהכבישים אינם מחוברים לרשת הכבישים הפדרלית. כ-10% מהאוכלוסייה חיה באזורים בהם אין גישה לכבישים.

תצורת רשת הכבישים בחלק האירופי של המדינה הוא בצורת כוכב ונוצר מתוך רשת הכבישים של האימפריה הרוסית, שנועדו למרכבות: כל הדרכים הראשיות יצאו ממוסקבה. אופן סידור זה של הכבישים הוא תוצאת הקישורים החלשים בין הערים והמחוזות.

אורכם הכולל של רשת הכבישים ברוסיה (לרבות כבישים אזוריים ופדרליים) הוערכו על ידי סוכנות הכבישים הפדרלית (Федеральное дорожное агентство) ב-1,396,000 קילומטרים, לרבות 984,000 כבישים סלולים. אורך הכבישים בעלי חשיבות פדרלית על פי סוכנות הכבישים הפדרלית מגיע לכדי 50,800 קילומטרים בלבד.

המהירות המקסימלית המותרת בכבישים המהירים ברוסיה, בהיעדר הנחיה אחרת, היא 110 קמ"ש.

מידע על כל הכבישים נכלל ברשם הממלכתי המאוחד לכבישים של הפדרציה הרוסית (Единый государственный реестр автомобильных дорог РФ). כל אדם רשאי לקבל תמצית מידע מהרשם תמורת תשלום שלא עולה על 200 רובל. מה שמאפשר לזהות כל אדם בבירור בעת הצורך, לאחר שבעבר במקרים מסוימים היה קושי באיתור עברייני תנועה שהצליחו לחמוק מאחריות.

בהתאם לחוק "אודות הכבישים" כבישים בעלי חשיבות הפדרלית ואזורית צריכים לשאת שמות רשמיים. מספור רשמי לכבישים בעלי חשיבות פדרלית הוקצה על פי הנחיית ממשלת רוסיה ממספר 62 מ-24 בדצמבר 1991. מספור כבישים אזוריים ומקומיים אמור להיות מוקצה לבעליהם (דהיינו, המחוזות). הכבישים ימשיכו להשתמש במספורים הקודמים שהוקצו לכבישים בעלי חשיבות אזורית ומקומית עוד מהעידן הסובייטי. שיטת המספור החדשה נועדה להעניק מספור לכל כביש ברוסיה מאחר שלכבישים רבים עד היום עדיין אין מספור רשמי.

רשת הכבישים הפדרלית

רשת הכבישים הפדרלית היא מערך כבישים בבעלות סוכנות הכבישים הפדרלית של משרד התחבורה הרוסי ומהווה למרכיב חשוב במערך הכבישים ברוסיה מאז ה-24 בדצמבר 1991 עת הוחלט להטיל חשיבות פדרלית לכבישים העיקריים במדינה. החל מה-17 בנובמבר 2010 החלה שיטה חדשה למספור ושמות הכבישים והחל מינואר 2018 אין חלוקה לכבישים רגילים או כבישים מהירים, אלא כבישים פדרליים או אזוריים בלבד.

כבישים לאירופה

כבישים לאסיה

רשת הכבישים האזורית

רשת הכבישים האזורית בסובייקטים פדרליים של רוסיה ממומנת על ידי השלטון המקומי ומתוחזקת על ידו. כבישים בעלי חשיבות אזורית מסומנים באותיות Р ,А או К עם מספר הכביש. בנוסף, למעט סימון האות והמספר, רישום הכביש כולל גם את קוד הכביש, כמופיע במערך הסיווג הלאומי של אובייקטים טריטוריאליים (Общероссийский классификатор объектов административно-территориального деления). לדוגמה, הכביש האזורי קאזאן-פרם נמצא בבעלות מחוז קירוב ונושא את המספר 33P-001, כאשר 33 מתייחס למחוז קירוב, במערך הסיווג הלאומי של אובייקטים טריטוריאליים.

כבישי אגרה ברוסיה

על פי החוק "אודות הכבישים", כבישי אגרה ברוסיה יכולים להיות כבישים פרטיים שנבנו על ידי משקיעים פרטיים בהתאם להסכמים מול המדינה, כמו גם כבישים בעלי חשיבות פדרלית או אזורית, בבעלות המדינה.

על פי החוק, כאשר כביש הופך לכביש אגרה, יש להבטיח נסיעה חלופית בכביש חינמי שאורכו לא יעלה על אורך כביש האגרה. כביש האגרה הראשון ברוסיה נחנך בשנת 1998 ואורכו היה 20 ק"מ, כביש М4 "דון". על ניהול כבישי האגרה הפדרליים מופקדת חברת "כבישי רוסיה" (Российские автомобильные дороги בקיצור ГК Автодор).

נכון לאוקטובר 2012 היו ברוסיה שני כבישים פדרליים שהיו לכבישי אגרה: כביש М4 "דון" וכביש מוסקבה — נובורוסיסק (שאורכו 50 ק"מ ומתפרש מקילומטר ה-48 עד לקילומטר ה-71 במחוז מוסקבה). בנוסף ישנם כבישי אגרה רבים בכבישים האזוריים, בעיקר במחוז פסקוב בו ישנם ארבעה כבישי אגרה. עלות הנסיעה נעה בין רובל אחד ל-17 רובלים לקילומטר, תלוי בקיבולת עומס התחבורה. ממאי 2011 צורף הכביש למערך הכביש המהיר המערבי, המוביל לסנקט פטרבורג. החל מה-1 בינואר 2014 הכביש חובר לרשת הכבישים של בלארוס ולכביש הפדרלי М1.

בדצמבר 2010 החלו בבניית מספר כבישי אגרה פדרליים:
 כביש מוסקבה-סנקט פטרבורג היוצא מכביש הטבעת של מוסקבה
 כביש הטבעת המרכזי למחוז מוסקבה
 חלקים מסוימים בכביש М4

בשנת 2016 במספר עיירות במחוז מוסקבה החלו בבניית כביש אגרה שיתחבר לכביש М1 ולכבישМ3. על פי התוכנית, כביש זה ייחנך בשנת 2019.

בהתאם לחוק "אודות תאגיד כבישי רוסיה" שעליו חתם נשיא רוסיה דאז, דמיטרי מדבדב, כבישי אגרה הם:
 כבישים שנבנו במקביל לכבישים קיימים (אם אין חלופה חינמית, אסור להפוך כביש רגיל לכביש אגרה);
 שיפוץ כביש ישן, כדוגמת כביש М4 "דון", שהוכרז ככביש אגרה על ידי סרגיי איבנוב ב-31 באוגוסט 2009;

שיטת סימון הכבישים

רשת הכבישים הרוסית כוללת:
 כבישים לאירופה ונושאים את הסימון E לרבות מספר ומתחברים לכבישים פדרליים.
 כבישים לאסיה ונושאים את הסימון АН ומתחברים אף הם לרשת הכבישים הפדרלית.
 כבישים בעלי חשיבות פדרלית, נמצאים בבעלות סוכנות הכבישים פדרלית.
 כבישים בעלי חשיבות אזורית, נמצאים בבעלות השלטון המקומי.
 כבישים פרטיים בבעלות תאגידים.

מספור הכבישים כולל אות מהאלפבית הרוסי:
 M — מתייחס לכביש פדרלי, המאחד את מוסקבה עם ערים אחרות.
 Р — כביש פדרלי או אזורי המאחד בין ערי בירה של רפובליקות רוסיה.
 А — כביש פדרלי או אזורי המהווה חלק מצומת תחבורה חשוב (או קרבה לנמל תעופה), או קרבה למרכז אדמיניסטרטיבי כלשהו, ללא קישור למוסקבה. מסומן גם בכבישים פדרליים מתחברים ביניהם.
 К — כביש אזורי.
 Н — כבישים בעלי חשיבות אזורית מועטה.

רשימת הכבישים בעלי חשיבות פדרלית ורשימת כבישים הכרחיים לצורכי הגנה וביטחון לאומי מאושרת על ידי ממשלת הפדרציה הרוסית בלבד. החל מה-28 בספטמבר 2009, פועלים נהלים חדשים למיפוי כבישי הפדרציה הרוסית.

כבישים מהירים

כבישים בסלילה

ביקורת

ענף סלילת הכבישים ברוסיה סופג ביקורת רבה על היותו ענף מושחת למדי שהעלויות בו גבוהות בהרבה בהשוואה לפרויקטים דומים במדינות אחרות. כך למשל הגיעה עלות בניית כביש הררי לקראת אולימפיאדת החורף בסוצ'י כשמונה מיליארד אירו. התקשורת הרוסית טענה אז שאם יפוזר על הכביש (באורך 48 ק"מ) קוויאר שחור – העלות תהיה זהה.

קישורים חיצוניים

 סוכנות הכבישים הפדרלית
 תאגיד כבישי רוסיה
 RU:Наименование автодорог // שמות הכבישים
 Список дорог федерального и регионального значения // רשימת הכבישים הפדרליים והאזוריים

הערות שוליים

אירופה: דרכים וכבישים
רוסיה: תחבורה