פלאש גורדון (סרט, 1936)

פלאש גורדון הוא שמה של סדרת סרטים אמריקאים משנת 1936, המספרת את סיפורם של שלושה אנשים מכדור הארץ שנוסעים לכוכב הלכת "מונגו" על מנת להילחם במינג, קיסר רשע וחסר-רחמים. באסטר קרייב, ג'ין רוג'רס, צ'ארלס ב. מידלטון, פריסילה לוסון ופרנק שינון שיחקו את התפקידים המרכזיים. סדרת הסרטים נבחרה לשימור בארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית.

עלילת הסרט נפרשת על פני 13 פרקים קצרים, שכל אחד מהם מסתיים בקליף האנגר בכוונת תחילה, על מנת למשוך את קהל הצופים לחזור לקולנוע לצפות בפרק הבא.

רימייק לסרט הופק בשנת 1980 על ידי המפיק דינו דה-לורנטיס. בסרט, אותו ביים מייק הודג'ס, מככבים סם ג'יי ג'ונס, מלודי אנדרסון, חיים טופול, מקס פון סידוב, טימותי דלטון, בריאן בלסד ואורנלה מוטי. התסריט נכתב על ידי מייקל אלין (תסריטאי "הדרקון") ולורנצו סמפל ג'וניור. בסרט נעשה שימוש מכוון בסגנון הקאמפי שאפיין גם את סדרת הטלוויזיה משנות ה-60 "באטמן" (עבורה סמפל כתב פרקים רבים), וזאת בניסיון למצוא חן בעיני מעריצי סדרת חוברות הקומיקס המקוריות. פסקול הסרט הולחן על ידי קווין. באופן אירוני, ריצ'רד או'בריאן, יוצר "מופע האימים של רוקי" ומחבר השיר "Science Fiction/Double Feature", מופיע בסרט בתפקיד קטן.

תקצירי העלילה

שחקנים ודמויות

הפקה
 על פי ג'ים הרמון  ודונלד פ. גלוט , התקציב של פלאש גורדון היה למעלה ממיליון דולר. היסטוריון הקולנוע ריימונד סטדמן, לעומת זאת, כתב כי התקציב היה 350,000 דולר, "ככל הנראה".
 אביזרים רבים, כמו גם אלמנטים אחרים, בהם נעשה שימוש בסרט זה - נלקחו מהפקות קודמות יותר של אולפני יוניברסל. תפאורת מגדל השמירה שנראתה בסרט "פרנקנשטיין" (1931) שימשה לצורך מספר צילומי פנים של ארמונו של מינג. אחד הפסלים המצריים הגדולים שנצפו בסרט "המומיה" (1932) שימש כאליל של האל הגדול טאו. תפאורת המעבדה וצילומי ספינת החלל כשהיא חולפת על רקע הירח נלקחו מהסרט "The Invisible Ray" (1936). ספינת החלל של זרקוב וסצינות הריקוד סביב האליל נלקחו מהסרט "Just Imagine" (1930). ההתקפה של מינג על כדור הארץ היא צילומים מסרטוני חדשות אילמים ישנים, וסצנה שלמה של ריקודים לקוחה מתוך הסרט "The Midnight Sun " (1927). חלק מציוד המעבדה הגיע מהסרט "כלתו של פרנקנשטיין" (1935). המוזיקה ממוחזרת גם היא מכמה סרטים אחרים, בעיקר "כלתו של פרנקנשטיין" (1935), "Bombay Mail" (1934), "The Black Cat" (1934), "Werewolf of London" (1935), ו-"האיש הבלתי נראה" (1933).
 באסטר קרייב צבע את שיערו לבלונדיני על מנת להיראות דומה יותר לפלאש גורדון, כפי שהוצג ברצועות הקומיקס. לפי הדיווחים, הוא היה מאוד נבוך בקשר לכך, ועל כן הקפיד על חבישת כובע בפומבי בכל עת, אפילו בנוכחות נשים. הוא לא אהב גברים ששרקו לו. ג'ין רוג'רס גם צבעה את שיערה לבלונד לפני שהחלו הצילומים, "כנראה כדי לרכב על הפופולריות של ג'ין הארלו". למעשה, צבע שיערן המקורי, הן של רוג'רס והן של הארלו, היה חום-שחור.
 על פי הספר משנת 1973 "The Great Movie Serials: Their Sound and Fury" מאת ג'ים הרמון  ודונלד פ. גלוט , האיפור וה של מינג נועדו להידמות לאלו של פו מנצ'ו, "נבל-על" בדיוני שזכה לפופולריות בסרטים קודמים בהוליווד ובסדרת רומנים שפורסמה לראשונה באנגליה בשנת 1913.
 צילומי חוץ, כמו גם הצעדים הראשונים של צוות כדור הארץ על כוכב הלכת מונגו, צולמו בקניון ברונסון שבפארק גריפית’, לוס אנג'לס.

הפצה ותגובות
אולפני יוניברסל קיוו להחזיר לעצמם קהל צופים בוגר יותר לסדרות שהפיקו עם צאתו של "פלאש גורדון", וזאת על ידי הקרנתו בתיאטראות המובילים בערים הגדולות ברחבי ארצות הברית. עיתונים שונים בשנת 1936, לרבות אלו שלא פרסמו בעמודיהם את רצועת הקומיקס של פלאש גורדון, פרסמו כתבות אודות הפצת הסרט, חלקן על גבי חצי או שלושת רבעי עמוד העיתון, בהן תיאורי הדמויות ותקצירי עלילות הפרקים. חלק מהפרסומים כללו איורים מאת אלכס ריימונד וצילומי סטילס, לצורכי יחסי ציבור.

סרט זה היה סדרת המדע הבדיוני הראשונה שהופקה והופצה, אם כי קדמו לה סדרות אחרות, שלא השתייכו לז'אנר המדע הבדיוני, אך בכל זאת הכילו אלמנטים מהז'אנר, כגון גאדג'טים. 6 מתוך 14 הסדרות שהופצו במהלך 5 השנים מאז יצא "פלאש גורדון" היו מסוגת המדע הבדיוני.

13 הפרקים שוחררו מאוחר יותר, כסרט עלילתי באורך מלא, 72 דקות אורכו, בשנת 1936. גרסה זו הופצה מחדש בשנת 1949 בשם "Rocket Ship". גרסה אחת של הסרט באורך מלא, בת 90 דקות, שוחררה ישירות להקרנה בטלוויזיה בשמת 1966, תחת השם "Spaceship to the Unknow". בשנות ה-50, הסדרה הופצה לשידור בסינדיקציה בשם "Space Soldiers" על מנת שלא לבלבל אותה עם הסדרה החדשה דאז, "פלאש גורדון" שמה .

פלאש גורדון היה הסרט השני הרווחי ביותר עבור אולפני יוניברסל בשנת 1936, אחרי "שלוש בנות חכמות" , מחזמר בכיכובה של דיאנה דורבין . עם זאת, משרדן של הייז הביע התנגדות לתלבושות החושפניות שלבשו דייל, אאורה ושאר הדמויות הנשיות. בשני סרטי ההמשך, רוב הדמויות הנשיות היו לבושות בצניעות רבה הרבה יותר.

בביקורתו על הסרט משנת 2015 ב-Radio Times Guide to Films, כתב אלן ג'ונס כי הסרט הוא "מותחן עם ריגוש כל דקה, כאשר פלאש נלחם ביריביו בזה אחר זה", וקבע שהוא "הטוב ביותר מבין טרילוגיית קרייב של סרטי פלאש גורדון".

סרטי המשך
בעקבות ההפקה משנת 1936 שזכתה לפופולריות רבה, שני סרטי המשך נוצרו, שניהם הופצו כסדרת פרקים בכיכובו של באסטר קראב, והם: "המסע של פלאש גורדון למאדים"  (15 פרקים) משנת 1938, ו-"פלאש גורדון כובש את היקום"  (12 פרקים) משנת 1940.

ראו גם

 1936 בקולנוע

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

סרטי 1936
סרטי אולפני יוניברסל
סרטי הרפתקאות בחלל
סרטי מדע בדיוני אמריקאיים
סרטי פעולה אמריקאיים
סרטי שחור-לבן אמריקאיים
סרטים באנגלית
סרטים בשימור ספריית הקונגרס
סרטים מבוססי קומיקס