יחזקאל ליבשיץ

רבי יחזקאל ליבשיץ (לעיתים: ליבשיטץ; ה'תרכ"ב, 1862 או ה'תרכ"ד, 1864 - י"ג באדר ב' ה'תרצ"ב, 21 במרץ 1932) היה רב אשכנזי בכמה ערים בליטא ובפולין. נודע על שם ספרו "המדרש והמעשה".

ביוגרפיה
נולד בראסיין לרב הלל ליבשיץ, בילדותו התפרסם כעילוי ושקדן, כנראה למד בתלמוד תורה בקלם, ובגיל 19 נישא לרחל בתו של מוכר הספרים הביאליסטוקאי יצחק אייזיק פעֶשעֶס. בתרמ"ז התמנה לרב ביורבורג ואחריה כיהן כרב בבויסק שבקורלנד. עם עזיבתו את בויסק, התמנה תחתיו רבה של זיימל, הרב אברהם יצחק הכהן קוק.

בשנת 1902 היה מועמד לכהונת רב העיר ורשה לאחר פטירת ראש המו"צים הרב שמואל זנוויל קלפפיש, הוא יכול היה לכהן במקביל גם כ"רב מטעם" בשל שליטתו בשפה והשכלתו הכללית. ואולם מינויו נבלם בידי חסידים ואדוקים שחששו שיביא עמו מודרנה, ובידי בעלי עניין אחרים.
באמצע שנות ה-90 של המאה ה-19 הוזמן לכהן כרב ואב בית דין בפלוצק, בשל יתרונו ביכולתו לשמש גם כרב דתי וגם כרב מטעם הממשלה. הוא הגיע לפלוצק, אך בשנת תרס"ג (1903), התברר ש"הרב מטעם" שלפניו שעזב את משרתו מפאת מעצרו עקב הלשנה, זוכה בדינו וחזר למשרתו, הוא סירב לכהן כרב למחצה והשעה את עצמו מהרבנות. בשנה שאחריה התקיימו בחירות מחדש למשרת הרב מטעם והרב ליבשיץ זכה בהן ונכנס לתפקידו. לרגל השנה האזרחית 1904, קיבל מדליית זהב מטעם הצאר ועליה הכתובת הרוסית: "בעד החריצות".

משנת ה'תרס"ו, 1906, ועד סוף ימיו כיהן כרבה של קאליש ונבחר לשמש כיושב ראש אגודת הרבנים בפולין. בתקופת כהונתו בקאליש הוצעו לו משרות רבנות הערים לודז' וקובנה. הצעת הרבנות בלודז' באה ביוזמת מקורביו אך הם לא הצליחו לגבש לה רוב בקרב הגוף הבוחר, ומהצעת הרבנות בקובנה נרתע הרב ליבשיץ עצמו שכבר הגיע לעשות את השבת הראשונה שלו כרב בקובנה, לאחר שהבין שיש המתנגדים לכהונתו בעיר.

בראשית תקופת מלחמת העולם הראשונה שהה מחוץ לארצו, וכשחזר ב-1916 נרתם לפעילות הציבורית לשיקום העיר בדגש על סיוע לתושבים היהודים ששרדו בה. עם כינון הרפובליקה הפולנית השנייה הוקמו בערי פולין מועצות עירוניות, והוא נבחר למועצת העיר קאליש.

במכתבו לרב אברהם יצחק הכהן קוק משנת 1925 הוא דן בהצעת רבנות אפשרית בארצות הברית או בארץ ישראל, אולי בחיפה. ב-1926 נסע לארצות הברית להזמנת ועד עזרת תורה ואגודת הרבנים להשתתף בוועידה השנתית ה-24 של האגודה בפאר רוקאוויי, במסגרת ביקורו זה, סייר בקהילות אחדות ובהן בפילדלפיה. ב-1929 השתתף כציר יהדות פולין באספה המכוננת של הסוכנות היהודית בציריך.

בשנת ה'תר"ץ 1930 פרסם קריאה ליהודי קאליש להעדיף את אתרוגי ארץ ישראל על פני אתרוגי קורפו. הוא ציין את מכתביו בעיתונות בעת פולמוס אתרוגי קורפו בהם טען שמלבד החשש שמדובר באתרוגים מורכבים, יש להעדיף את אתרוגי ארץ ישראל כדי לסייע לפרנסת החקלאים היהודים. כן הזכיר את העובדה שרבה הקודם של קאליש, הרב חיים אלעזר וקס, לחם כנגד אתרוגי קורפו ולמען אתרוגי ארץ ישראל.

בחנוכה ה'תרצ"ב ערכה הקהילה היהודית בקאליש מסיבה לכבוד חצי יובל לכהונתו ברבנות העיר, זמן קצר לאחר מכן בתענית אסתר, י"ג באדר ב', 21 במרץ 1932 נפטר הרב ליבשיץ. בקבורתו נחנך בית הקברות החדש בקאליש.

לפי צוואתו אמור היה בנו הרב אליעזר ליבשיץ לכהן אחריו כרבה של קהילת קאליש, אך הקהילה העדיפה למנות את הרב מנחם מנדל אלתר מפביאניץ, והמינוי התעכב עד שנת תרצ"ח בשל סירובו של הרב אלטר לבוא לקאליש עד שהקהילה תמלא את התחייבויותיה כלפי משפחת הרב ליבשיץ ובנו.

משפחתו
שני אחיו כיהנו אף הם ברבנות: רבי אליעזר ליבשיץ בזדונסקה וולה, ורבי יעקב ליבשיץ בקונין. נכדתו של אליעזר היא כלת פרס נובל לכימיה פרופ' עדה יונת.

לקריאה נוספת
 ישראל דוד בית-הלוי, תולדות יהודי קאליש, תל אביב תשכ"א, עמ' 193–200.
 משה צינוביץ, רבי יחזקאל ליבשיץ - בעל "המדרש והמעשה" בתו: אישים וקהילות, תל אביב תש"ן, עמ' 208–210.
 חיים ראובן רבינוביץ, ר' יחזקאל ליבשיץ וספרו "המדרש והמעשה" (למלאת כ"ה שנה להסתלקותו), תלפיות שנה ז גיליון א, עמ' 223 ואילך.
 חיים ראובן רבינוביץ, ספרות הדרוש במאה האחרונה: ר' יחזקאל ליבשיץ בתוך: שנה בשנה (היכל שלמה), תשכ"ג, עמ' 390–391.

קישורים חיצוניים
 
 
 א.ק. קווים לדמותו של הרב יחזקאל ליבשיץ, ספר קאליש ח"ב, עמ' 72–74. ( תמונה מס. 728 ואילך)
 'ליפשיץ, ר' יחזקאל ב"ר הלל־אריה', בתוך: דב ליפץ (מרכז המערכת), נתן גורן [ואחרים] (מערכת), יהדות ליטא, כרך ג, ספר א: "אישים", תל אביב: עם הספר, תשכ"ז, עמ' 64 (, תמונה 1262).

הערות שוליים

רבנים ליטאים
רבנים פולנים
מחברי ספרות תורנית
יחזקאל
קאליש: רבנים
באוסקה: רבנים
פולנים שנולדו ב-1862
נפטרים ב-1932