אביבית בלס ברנס

אביבית בלס ברנס (נולדה ב-29 בדצמבר 1960 בתל אביב) אמנית רב תחומית ומרצה לאמנות.

ביוגרפיה 

בתם של גילה בלס (פרופסור לאמנות מודרנית), ושמעון בלס (סופר ופרופסור לספרות ערבית), נשואה לערד ברנס ואם לגלאל ברנס.

בוגרת המדרשה לאמנות ובעלת תואר שני באמנות פלסטית מאוניברסיטת פריז VIII.

ב-2005, חזרה לישראל לאחר שהות של 20 שנה בפריז.

הציגה בכ־80 תערוכות יחיד וקבוצה באירופה, אוסטרליה, וישראל.

תערוכת יחיד של יצירתה, "שטח מעבר", הוצגה במוזיאון תל אביב לאמנות, 2010 - 2011. (התערוכה לוותה בקטלוג).

עבודותיה נמצאות באוספים רבים פרטיים וציבוריים באירופה, ארצות הברית, קנדה וישראל.

זכתה בפרסים שונים בצרפת, ובפרס לאמן מצטיין מטעם המשרד לקליטת עלייה.

לימודים והוראה 
1984 - בוגרת המדרשה לאמנות, רמת השרון (כיום בית ברל)
 1985 - תולדות האמנות אוניברסיטת תל אביב, החוג לתולדות האמנות
 1986 - אטלייה לליתוגרפיה, בוזאר, פריז
 1989- M.A באמנות מאוניברסיטת פריז VIII, נושא התזה: "סגנון, שפה, והייחודיות של הסדרה בציור"
מאמצע שנות ה-80 ועד היום עוסקת בהוראת אמנות במסגרות שונות בפריז ובישראל.

2012-2022 מרצה ומנחה סדנאות לציור ופיסול במרכז פיס לגיל הזהב, פרדס חנה-כרכור.

מ-2014 מרצה בכירה במכללה האקדמית לחברה ואמנויות ASA, הקריה האקדמית אונו (תולדות אמנות, אמנות וחברה, ציור, פיסול ומיצב).

מרצה אורחת במקומות נוספים.

אודות יצירתה 

מ-1992 ואילך העבודה של אביבית בלס ברנס מאופיינת בחומריות רבה ובצמצום צבעוני. כמו ב'מטבח' או ב'מעבדה' פרטית היא יוצרת תרכובות ייחודיות של חומריות בהירה שממחישה עומק, מרחק/קרבה, אור וצל, נפחיות ונוכחות של דימוי, ויוצרת מרחבים ציוריים שהם עוצמתיים ועדינים בו זמנית.

השימוש בחומריות עבה/תבליטית מקורו בזרם אמנות אירופאי הקרוי מטייריזם (matiérisme), ומיוחס לזרם ה'אנפורמל' (informel) המופשט באמנות. תחילתו בשנות ה-50 בצרפת עם יצירתם של ז'אן פוטרייה Jean Fautrier וז'אן דובופה Jean Dubuffet, בהמשך הוא מופגן בעיקר בעבודות של אנטוני טפייס Antoni Tàpies ואנסלם קיפר Anselm Kiefer. המטייריזם במהותו הוא ציור שעושה שימוש בחומרים לא מסורתיים כמו חול, אדמה, גבס, שעווה, זפת, עץ, אלמנטים צמחיים ואחרים, המאפשרים עיבוד תבליטי וחריטה.

הכתיבה מהווה גורם חשוב ביצירתה של אביבית בלס ברנס. היא כותבת סיפורים ושירים (פורסמו בעיתון 'דבר', ב 'עיתון 77' ובקטלוגים שונים) ובאורח טבעי מופיעה כתיבה גם בציוריה. לפעמים אפשר לקרוא את הכתוב בהם, ולקלוט את התכנים שהוא מציג, ולפעמים לא ניתן לפענח את הכתב המשורבט, אשר נוכח בציור כערך חזותי-רישומי, ובו בזמן מתפקד כמסמן המייצג את עולם הטקסט ומציע "קריאה" הלוך וחזור מהציור לכתיבה ולהפך. קריאה מסוג זה יוצרת תהליך התבוננות הנע על הציר שבין המוחשי למושגי וחוזר חלילה.

עבודתה של אביבית בלס ברנס ממוקדת בסדרות של ציורים. כל סדרה מטפלת ברעיון מסוים באמצעות דימויים חזותיים ומילוליים המאפיינים אותו. גבולות והגדרות של מקום וזהות מעסיקים אותה, כמו גם מצבים גבוליים ואמביוולנטיים הבאים לידי ביטוי בטיפול סדרתי בדימויים כגון: גשרים, בתים, סורגים, סירות, שברים, חלקי מפות גאוגרפיות, סדקים, חורים שחורים ולבנים, מכתשים ועוד. תוך כדי העבודה על נושאים אלה, אביבית בלס ברנס מרבה לבדוק קשרים בין מאגרי מידע ומורשת אמנותית, ומושגים כמו מקום פיזי ומטפורי, שפה ושייכות תרבותית. תולדות האמנות משמשות אותה כ-רדי מייד המספק מצע נרחב של דימויים ונושאי התייחסות. מתוך האינוונטר של יצירות אמנות, היא מסמנת ובוחרת דימויים, מוציאה אותם מסביבתם המקורית ושותלת אותם בתוך הקשר אמנותי חדש. כך, מתוך ריבוי השפות האמנותיות, ומעמדה של חירות סגנונית, היא מגבשת "שפת אם" ייחודית.

במקביל ולאורך כל תקופות עבודתה, היא עוסקת ברישום .

לקראת 2008 חלו תמורות ביצירה של בלס ברנס: לציוריה ה״לבנים״ חדרו מרקמים צבעוניים אקספרסיביים, חדורי משמעות וחיים, השרויים בהרמוניה ביצירות המייצגות את כתב ידה המוכר.

תערוכות יחיד נבחרות 
 1987 - גלריית המרכז לתרבות ואמנות על שם י. ז'פרויקין, פריז
 1989 - 1+1", גלריה ראפ, תל אביב
 1994 - בין לבן ללבן", המוזיאון לאמנות ישראלית, רמת-גן (קטלוג)
 1996 - גלריה קארן גולדן, פריז (מיצב)
 1997 - לקרוא קווים", גלריה גראף, פריז
 1998 - MAC 2000"", אספאס אייפל-בראנלי, פריז
 1999 - "הסטודיו שאין לי בתל אביב", גלריה משרד בתל אביב (מיצב)
 2002 - "הריח של הזיכרון", גלריה White Elephant, פריז
 2003 - "צליחה", הגלריה של המכון הצרפתי, דרזדן, גרמניה
 2008 - "תבליט זיכרון – דבק ספרים", גלריה ד.ש. דנון, תל אביב
 2009 - "TO UNDO", מיצב חלון, גלריה טובה אוסמן, תל אביב
 2010 - "שטח מעבר", מוזיאון תל אביב לאמנות (קטלוג)
 2011 - "(בשבח הקו"), גלריה משרד בתל אביב (מיצב/תערוכה)
 2013 - "על השכחה", גלריה ליטבק, תל אביב
 2015 - "מ-פה", קיר אמן, מקום לאמנות בקרית המלאכה, תל אביב
 2016 - "FAVORITE WORKS OF ART כ-רדי מייד", בית האמנים תל אביב (עם דב אור-נר).
2018- 2019 "קיר תחקירי", גלריה גרנד ART, חיפה. אוצרת: שירלי משולם
2020 - "אנא יהודי – ערבי, אנא בנתו", תערוכת יחיד במסגרת "הונאכ-הון", אום אל פחם. אוצרת: לילך צפרוני         - "שיבושים בזמן ובמקום", תערוכת יחיד במסגרת "המרכזית 1,חיפה", פירמידה, חיפה. אוצרת: שירלי משולם
2022 - "אזור שוליים", גלריה מחניים. ליווי אוצרותי: נאוה הראל שושני           - "תנודות עזות", חלל לאמנות – פרישמן 46, תל אביב. אוצרת: שירלי משולם

תערוכות קבוצתיות נבחרות

מענקים ופרסים 
 1990 - פרס ויצו לאמן צעיר, פריז
 2003 - ציון לשבח של חבר השופטים ב- "סלון לאמנות עכשווית "Dammarie-lés-Lys, צרפת
 2005 - מענק לאמן מצטיין, המשרד לקליטת עלייה, מחלקה לאמנים וספורטאים, ישראל.

אוספים 
אוסף חוזה מוגרבי Jose Mugrabi, מנשה קדישמן, בנק לאומי לישראל, גלריה משרד בתל אביב, גלריה ליטבק.

אוספים פרטיים בצרפת, שוודיה, בלגיה, אנגליה, גרמניה, קנדה, ארצות הברית וישראל.

קישורים חיצוניים 

 אביבית בלס ברנס: שטח מעבר - מוזיאון תל אביב לאמנות 
 אביבית בלס ברנס: שביל של עור / ורדה שטיינלאוף
 שווה להיות שונה - מגזין המושבות
 אביבית בלס ברנס: "אמנות בשטח מעבר"  / ד"ר דייוויד גרייבס
 דב אור- נר, אביבית בלס ברנס FEVOURITE WORKS OF ART AS READY ...
 אביבית בלס ברנס (1960) - עסקי אמנות
 "על השכחה" // תערוכה חדשה של אביבית בלס ברנס | חדשות |
 http://www.avivitballasbaranes.com/ 

אמניות ישראליות
ציירות ישראליות
ציירים ישראלים
בוגרות המדרשה לאמנות
בוגרי המדרשה לאמנות
ישראליות זוכות פרסים: אמנות
ישראליות שנולדו ב-1960
ישראלים שנולדו ב-1960