בית נמרה

בֵּית נִמְרָה (גם: נִמְרָה) הייתה עיר מקראית בעבר הירדן, בנחלת שבט גד.

העיר נזכרת לראשונה בספר במדבר, בתיאור ערי המבצר שבנו בני שבט גד: .

העיר נזכרת בספר יהושע, בתיאור ערי שבט גד בבקעת הירדן: .

העיר נזכרת גם במקורות חז"ל, כעיר שהתקיימה בתקופת בית שני, אשר שמה השתנה ל"בית נמרון".

אוסביוס, בחיבורו האונומסטיקון (תחילת המאה ה-4 לספירה), ציין כי בתקופתו עוד היה המקום מיושב, ושכן חמישה מילים מצפון לבית הרם.

לפי הסברה, שמה של העיר הקדומה השתמר בשם התל "תל נמרין", כשמונה ק"מ מזרחית לנהר הירדן, ובשם הנחל העובר לצדו "ואדי נמרין". מהממצא הארכאולוגי עולה כי בתל נמרין התקיים יישוב בתקופה הרומית בעיקר, כאשר בית נמרה המקראית שכנה כנראה ב"תל בליבל" הסמוך אליו, לאור השרידים שנמצאו בתל זה מהתקופה הישראלית.

הערות שוליים

קצרמר ארכאולוגיה
יישובי המקרא
נחלת שבט גד
עבר הירדן המזרחי
בית נמרה (בית נמרה)