גילברט בייקר

גילברט בייקר (באנגלית: Gilbert Baker; 2 ביוני 1951 – 31 במרץ 2017) היה אמן ומעצב אמריקאי הומוסקסואל גלוי ופעיל זכויות אדם שעיצב את "דגל הקשת", שהיה גרסתו הראשונה של דגל הגאווה.

ביוגרפיה
בייקר נולד בשניוט, קנזס וגדל בפארסונס, קנזס. אביו היה שופט ואמו הייתה מורה. בשנים 1970 - 1972 הוא שרת בצבא בסן פרנסיסקו. לאחר פרישתו מהצבא, הוא לימד את עצמו לתפור ובמיומנות זו שרכש החל ליצור דגלים וכרזות למען זכויות הומואים ובמצעדי מחאה נגד המלחמה. בתקופה זו הוא פגש והתחבר עם הארווי מילק. 

בשנת 1978 הוא יצר את דגל הקשת שאותו צבע ידנית בעזרתם של 30 מתנדבים, והיו בו שמונה פסי צבע, שכל אחד סימל משמעות שונה (ורוד - מיניות, אדום - חיים, כתום - בריאות, צהוב - אור השמש, ירוק - טבע, טורקיז - אמנות, אינדיגו - הרמוניה וסגול - רוחניות). מילק רכב מתחת לדגלי הקשת הראשונים שהכין בייקר במצעד הגאווה של סן פרנסיסקו ביוני 1978, חודשים ספורים לפני שנרצח.

בשנת 1979 החל בייקר לעבוד בחברת "דגלי פאראמאונט" (.Paramount Flag Co) בסן פרנסיסקו. הוא עיצב אירועים עבור דיאן פיינשטיין, ראש ממשלת סין, נשיאי צרפת, מלך ספרד, ונצואלה והפיליפינים ועוד רבים אחרים. הוא גם עיצב אירועים למען זכויות האזרח ולמצעדי גאווה בסן פרנסיסקו. בשנת 1984 הוא עיצב את הדגלים לוועידה הדמוקרטית לנשיאות.

בשנת 1994 עבר בייקר להתגורר בניו יורק. הוא המשיך ביצירה שלו ובאקטיביזם. באותה שנה הוא יצר את הדגל הגדול ביותר בעולם (באותו העת) לחגיגות יום השנה ה-25 לפרוץ מהומות סטונוול.

בשנת 2003 הנציח בייקר את יום השנה ה-25 ליצירת דגל הקשת, ביצירת דגל קשת שנמתח ממפרץ מקסיקו לאוקיינוס האטלנטי בקי וסט. לאחר ההנצחה, הוא שלח חלקים של הדגל הזה ליותר מ-100 ערים ברחבי העולם. האירוע תועד בסרט באורך מלא של מארי ג'ו פרון.

בשנת 2008 יצר מחדש את דגל הקשת לכבוד הסרט מילק שהיה מועמד לפרס האוסקר. בשנת 2015 נרכש הדגל על ידי המוזיאון לאמנות מודרנית והוא מוצג בגלריות העיצוב העכשווי. 

בייקר נפטר בשנתו ב-31 במרץ 2017, בגיל 65, בניו יורק.

קישורים חיצוניים

 
 
 

ניו יורק: אישים
מעצבי דגלים
להט"בים אמריקאים
מעצבים אמריקאים
אמנים להט"בים
אמריקאים שנולדו ב-1951
אמריקאים שנפטרו ב-2017