פרנץ הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה

פרנץ שטפן הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה (בגרמנית: Franz I. Stephan, Heiliger Römischer Kaiser 8 בדצמבר 1708 ננסי - 18 באוגוסט 1765 וינה) היה קיסר האימפריה הרומית הקדושה במשך 20 שנה מ-1745 ועד 1765.

ביוגרפיה

בצעירותו
פרנץ שטפן נולד ב-8 בדצמבר 1708 ללאופולד, דוכס לורן ואליזבת שארלוט, נסיכת אורליאן, בתם של פיליפ הראשון, דוכס אורליאן ואליזבת שארלוטה, נסיכת הפפאלץ. פרנץ היה אף נצר לבית הבסבורג דרך סבתו אלאונורה מריה יוזפה מאוסטריה, שהייתה בתו של פרדיננד השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. כמו כן היה לפרנץ קשר חזק מאוד עם אחותו אן שארלוט, נסיכת לורן.

חותנו, קרל השישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה העריך את משפחתו של פרנץ, אשר מלבד היותם בני משפחתו, הם אף שירתו את אוסטריה בהצטיינות. אחיו הבכור של פרנץ לאופולד קלמנט, נסיך הכתר של לורן, היה אמור להתחתן עם מריה תרזה בתו של קרל. לאחר מותו של לאופולד קלמנט, לקח קרל את פרנץ תחת חסותו, ואירס אותו עם מריה תרזה.

בשנת 1722 הובא פרנץ לווינה, ולכבוד כך מסר קרל השישי את דוכסות טשן ללאופולד אביו של פרנץ. בשנת 1729 מת לאופולד, דוכס לורן, ופרנץ ירש את דוכסות לורן ודוכסות טשן. בשנת 1731 עבר פרנץ טקס חניכה בבונים החופשיים בביתו של השגריר הבריטי בהאג, פיליפ סטנהופ, הרוזן הרביעי מצ'סטרפילד. בהמשך, במהלך ביקור באנגליה, קיבל פרנץ דרגת "רב-בונה" בטקס שכונס במיוחד בבית הול הוטון בנורפוק, שהשתייך לראש ממשלת בריטניה רוברט וולפול.

בשנת 1732 סידרה לו מריה תרזה את משרת הלורד-לוטננט בהונגריה, משום שרצתה אותו קרוב אליה. וביוני 1732 עבר פרנץ לפרשבורג לצורך תפקידו.

בשנת 1733 פרצה מלחמת הירושה הפולנית, וצרפת תפסה את ההזדמנות לתפוס את דוכסות לורן, משום שחששה מנוכחות כוחות אוסטריים סמוך כל כך לגבולה.

באוקטובר 1735 נחתם הסכם שלום, שחזר ואושרר באמנת וינה בנובמבר 1738, ובו הוחלט שדוכסות לורן תעבור לסטניסלאב לשצ'ינסקי, חמיו של לואי החמישה עשר, מלך צרפת, בעוד פרנץ יוכר כקיסר האימפריה הרומית הקדושה על ידי צרפת, ובנוסף, יקבל כפיצוי את הדוכסות הגדולה של טוסקנה, שאותה ירש פרנץ רק בשנת 1737, לאחר מותו של ג'אן גסטונה דה מדיצ'י, הדוכס הגדול של טוסקנה.

שלטונו
לאחר מותו של קרל השביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה והניצחון האוסטרי על מקסימיליאן השלישי יוזף, הנסיך הבוחר מבוואריה, נחתם הסכם פיסן ב-13 בספטמבר 1745, ובו נבחר פרנץ לקיסר. בנוסף, שיתפה אותו אשתו מריה תרזה בשליטה בנחלותיה, שכללו את ארכידוכסות אוסטריה, ממלכת הונגריה, ממלכת בוהמיה, וממלכת קרואטיה.

את עיקר השליטה בקיסרות השאיר פרנץ לאשתו, אולם הוא לקח על עצמו את השליטה בענייני הכספים, והצליח לשקם את המשק האוסטרי שעמד על סף פשיטת רגל בעקבות מלחמת שבע השנים, ולהביאו למצב שבשנת 1780 הייתה האימפריה ההבסבורגית במצב הרבה יותר טוב מבריטניה וצרפת. פרנץ גילה גם עניין רב במדעי הטבע, וכן היה חבר בארגון הבונים החופשיים.

פרנץ לא שמר אמונים לאשתו, והיה נואף בתדירות גבוהה, אחת מפילגשיו הייתה מריה וילהלמינה, נסיכת אאורספרג, שהייתה צעירה ממנו בשלושים שנה.

ב-18 באוגוסט 1765 נפטר פרנץ באופן פתאומי בחזרתו מהאופרה באינסברוק. הוא נקבר בקריפטה הקיסרית בווינה, ובנו יוזף השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה עלה לשלטון במקומו.

משפחתו
ב-12 בפברואר 1736 התחתן פרנץ עם מריה תרזה בתו של קרל השישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ורעייתו אליזבת כריסטינה מבראונשווייג-וולפנביטל, ובכך נוסדה שושלת הבסבורג-לורן. לפי המסופר, היו אלו נישואין מאהבה, ולא נישואי נוחות. לאחר נישואיה העניקה מריה תרזה לבעלה מעמד של עוצר משני על נחלותיה באוסטריה, תוך שהיא שומרת למעשה את מרבית הכח הפוליטי בידיה שלה. לאחר מותו של פרנץ, שינתה מריה את התנהלותה. מותו העציב אותה מאוד, ובחמש עשרה השנים שחלפו עד למותה לבשה בגדי אבלות.

מריה תרזה העמידה לפרנץ מספר גדול של צאצאים - שישה עשר, שחלקם מתו בגיל צעיר. כל בנותיהם של הזוג נקראו בשם "מריה" כשם ראשון ושם שני נוסף. הן נקראו כך על שם מריה הבתולה, שכן אשתו מריה תרזה הייתה קתולית אדוקה. למעשה, הבנות לא נקראו כלל "מריה" בחיי היום יום, אלא בשמותיהן השניים.

אילן יוחסין

קישורים חיצוניים

 
 

אבירי מסדר גיזת הזהב
בית הבסבורג
שליטי אוסטריה
קיסרי האימפריה הרומית הקדושה
גנרל-פלדמרשלים בצבא האימפריה הרומית הקדושה
דוכסים גדולים של טוסקנה
דוכסי לורן
מונרכים שהיו חברי הבונים החופשיים
ילידי 1708
נפטרים ב-1765