פרידריך פון מילר

פְרִידְרִיךְ פוֹן מִילֶר (בגרמנית: Friedrich von Müller; 17 בספטמבר 1858–18 בנובמבר 1941) היה רופא גרמני.

ביוגרפיה
מילר היה בנו של מנהל המחלקה הרפואית בבית החולים באאוגסבורג. הוא למד מדעי הטבע ורפואה במינכן, תחת שרביטו של קארל פון פויט, ובווירצבורג. הוא קיבל את הדוקטורט שלו במינכן בשנת 1882, והיה לעוזרו של קארל גרהרדט בווירצבורג ולאחר מכן בברלין. ההביליטציה שלו ברפואה פנימית התקיימה ב-1888, והוא הפך למרצה למבוא לרפואה קלינית ולרפואת גרון בבון. לאחר מכן הוא אייש משרות בברסלב, במרבורג ובבזל, בטרם חזר למינכן ב-1902. גישתו ללימוד קליני ושיפור החינוך הרפואי השפיעו רבות על החינוך הרפואי בבריטניה ובארצות הברית.

על שמו של מילר נקרא סימן מילר, המתאר את פעימות הענבל בעת הסיסטולה. סימן זה ניכר במטופלים עם אי-ספיקת מסתם אבי העורקים בדרגה חמורה.

בשנת 1907 הוא קיבל תואר אבירות, ובשנים שלאחר מכן גם קיבל את התארים הופרט וגהיימרט בממלכת בוואריה. בשנת 1933 הוענק לו מגן העיט של הקיסרות הגרמנית עם ההקדשה "הקלינאי הגדול". ב-1922 נהיה לחבר באקדמיה הגרמנית למדעים לאופולדינה. בין השנים 1927–1934 היה נשיא האקדמיה הגרמנית. בשנת 1927 הפך גם לאזרח כבוד של העיר מינכן.

רופאים גרמנים

גרמנים שנולדו ב-1858
גרמנים שנפטרו ב-1941