מחי ומסי

מַחֵי וּמַסֵּי הוא פיוט סליחות ארמי קדום, שנאמר על ידי בני עדות המזרח ועל ידי יהודי אשכנז.

תוכן הפיוט 
המשפט הפותח וסוגר את הפיוט, "מחי ומסי ממית ומחי מסיק מן שאול לחיי עלמא" מזכיר משפט המופיע בשירת האזינו ():  "אֲנִי אָמִית וַאֲחַיֶּה מָחַצְתִּי וַאֲנִי אֶרְפָּא", ובתרגום אונקלוס: "אֲנָא מְמִית וּמֵיחֵי, מְחֵינָא וְאַף מַסֵּינָא". נוסח זה מקביל גם למשפט המופיע בתפילת עמידה בברכת גבורות: מֶלֶךְ מֵמִית וּמְחַיֶּה וּמַצְמִיחַ יְשׁוּעָה. עניינו של משפט זה להנכיח את יכולתו הגדולה של ה', שבחסדיו תלויים המתפללים אליו, לחיים ולמוות (בדומה לפיוט "כי הנה כחומר").

בדומה לפיוטי סליחות אחרים (כמו "היום הרת עולם" שנאמר במהלכה של תפילת המוסף של שני ימי ראש השנה), גם ב"מחי ומסי" מוצג הקשר הכפול של עם ישראל עם ה' - יחס של בן ועבד כאחת. הפייטן משתמש בשני דימויים אלו, וטוען כי בן שמתנהג לא כשורה (חוטא בהקשר של ה' ועם ישראל), אביו אמנם מלקהוּ אבל בסופו של דבר מרחם עליו, וכך גם לגבי עבד – אדונו מענישו על מעשהו, אך בסופו של דבר סולח לו.

ייתכן כי מחבר התחינה מכוון לדברי הברייתא במסכת קידושין: . בכך הפייטן פונה לה', שבידו הכל - החיים והמוות, המכאוב והמרפא - ומבקש ממנו: בין אם אנו כבנים כדעת רבי מאיר ובין אם כעבדים כדעת רבי יהודה, אנא ממך, רחם עלינו בטרם נאבד.

מבנה הפיוט 
לעיתים מתגלה בפיוט חריזה קצרה, אך החריזות המקומיות אינן מתפתחות לכדי חריזת הפיוט כולו. משקלו הוא הטעמתי, ושומר לרוב על ארבע מילים מוטעמות בכל צלע. מילים ומיליות קצרות אינן נספרות למניין המילים המוטעמות.

תוכן הפיוט ותרגומו

קישורים חיצוניים

טקסט הפיוט, פירוש מילותיו והקלטותיו בלחנים שונים באתר "הזמנה לפיוט"

הערות שוליים

סליחות
יצירות יהודיות בארמית
שירים בארמית
יצירות שמחברן אינו ידוע