הפרשת נתרן יחסית

הפרשת נתרן יחסית  (באנגלית: Fractional excretion of sodium או FENa) היא נוסחה ברפואה המשמשת לחישוב אחוז הנתרן, שהופרש בשתן, ביחס לכמות הנתרן שסוננה על ידי הכליה. הנוסחה משמשת לבירור הגורמים לאי ספיקת כליות חריפה.

הבסיס התאורטי
שיווי המשקל (הומאוסטזיס) של הנוזלים בגוף תלוי ביכולת של הכליה לקבוע איזה מומס יופרש בכליה. 
כמות המומס המופרש היא תלוי שלשה משתנים.
קצב הסינון, המתרחש בפקעית, כפי שהיא הנגזרת של קצב הסינון הכלייתי - GFR והריכוז של אותו מומס בפלזמה. 
קצב הספיגה של אותו מומס באבובית הכליה.
קצב ההפרשה של אותו מומס באבובית הכליה
במקרה זה המומס הוא נתרן אך החישוב  רלוונטי לכל אלקטרוליט ומומס אחר הקיים בגוף האדם. 
החישוב הבסיסי של כמות המומס הוא 
(כמות המומס שסונן בפקעית + כמות המומס שהופרש באבובית) - כמות המומס שנספג באבובית = לכמות החומר שהופרש. 
בפועל החישוב הזה ישתנה בין כל מומס שכן לכל מומס יש את הדינמיקה שלו בתוך הכליה. 

על כן כאשר מחשבים את הדרך בה הכליה מתנהלת עם מומס מסוים יש להתחשב ביחס בין כמות המומס שעברה סינון לכמות המומס שהופיע בפועל בשתן.

הנוסחה במקרה בו המומס הוא נתרן - FeNa 
FeNa = (כמות הנתרן בשתן X כמות הקריאטינין בדם) / (כמות הנתרן בדם X כמות הקראטנין בשתן) 
את כל הערכים יש לחשב במ"ג/ד"ל ולהכפיל ב 100 על מנת לקבל אחוז. 

הסיבה שהקראטנין נכנס למשוואה היא שהיחס בין כמות הקראטנין בדם לכמות הקראטנין בשתן מביאה אותנו לחישוב קצב הסינון הכלייתי או ה GFR

השימוש במשוואה והבנת התוצאה 
ניתן לחלק את הסיבות לאי ספיקת כליות חריפה לשלוש
1. סיבות פרה-רנאליות. קרי המחלה הבסיסית איננה בכליה, אך ירידה בנפח התוך כלי ופגיעה באספקת הדם לכליה גורמת לפגיעה בתפקוד הכלייתי בשל. 
2. סיבות רנאליות - מחלה שמקורה בכליה עצמה שכעת באה לידי ביטוי באי ספיקת כליות חריפה. 
3. סיבה פוסט-רנאלית - לרוב חסימה מכנית של דרכי השתן. 
במקרים בהם רוצים להבדיל בין סיבה פרה-רנאלית לרנאלית נוכל להשתמש בנוסחה. 

ערך קטן מ 1% מדגים שני דברים, ראשית שהיכולת של הכליה לספוג מחדש את הנתרן שמורה, ושנית שלגוף יש חוסר בנוזלים ולכן ישנה ספיגה מוגברת של נתרן חזרה לגוף על מנת להגדיל את כמות הנוזלים. ועל כן במקרה כזה מדובר באי ספיקת כליות ממקור פרה-רנאלי או PRE RENAL AZOTEMIA דוגמת אי ספיקת לב, התייבשות, והלם תת-נפחי. 
ערך גדול מ 1% מדגים את שני הצדדים ההפוכים של אותו המטבע. ייתכן ויכולת הספיגה של נתרן נפגעה - כמו בעת מתן סוגים מסוימים של תרופות משתנות ושלא קיים חוסר בכמות הנוזל התוך כלית, ועל כן המקור לאי ספיקת הכליות הוא כליית או RENAL AZOTEMIA.

אורולוגיה
נתרן
כליה