חבצלת חבשוש

חבצלת חבשוש (30 במרץ 1950 – 18 בנובמבר 1984) הייתה משוררת וסופרת ישראלית.

ביוגרפיה
נולדה וגדלה בתל אביב למשפחה אמידה ומסורתית, שעלתה מצנעא שבתימן, משפחתה עסקה בסחר בתבלינים ובקפה. חבשוש הייתה בת זקונים למשפחה בת שבעה ילדים. בשנת 1956 לפני מבצע קדש נפל אחיה הבכור  בגבול רצועת עזה, חוויה שממנה אמה לא התאוששה מעולם.

חבשוש למדה בבית הספר היסודי הדתי לבנות ברחוב שלמה המלך. לאחר שנתיים בתיכון עזבה את הלימודים ועברה לקיבוץ בית העמק, לחיות עם אחיה ציון ועם משפחתו. לאחר תשעה חודשים עזבה את הקיבוץ ועברה לגור באילת ליד אחותה הנשואה אילת שמאי.בשנת 1964 למדה בבית הספר תיכון עירוני ה בתל אביב במשך שנה אחת. בגיל 19, גרה בתל אביב.

חבשוש למדה דרמה בבית צבי. לאחר חצי שנה עזבה את הלימודים והחלה לעבוד בעבודות מזדמנות.

חבשוש למדה ציור במכון אבני ובמהלך הלימודים, בראשית שנות השבעים, קראה את הספר "החיים כמשל" של פנחס שדה והושפעה ממנו עמוקות. לאחר מכן יצרה קשר עמו. שדה היה בן 43, חבשוש בת 22 ובין השניים נוצר קשר אינטימי. היא שלחה לו מכתבי אהבה רבים ושדה שכנע אותה שהוצאת הספר כמוה כלידת פרי אהבתם. היא הסכימה להוציא לאור חלק (קטן) ממכתבי האהבה שכתבה לו כספר בשם "התמסרות" (21 מכתבים לפנחס שדה") שראה אור ב-1973 בהוצאת צ'ריקובר.
בעקבות הספר, שהפך לרב-מכר, זכתה היא ומערכת היחסים בין השניים לפרסום רב.
הספר יצא לאור על ידי שדה, תחת שם העט "חבצלת". לאחר הופעת הספר עזבה חבשוש את הלימודים, שקעה בדיכאון עמוק, לקתה במחלת נפש, והתאשפזה באברבנאל.

שדה זכה לביקורות נוקבות בעקבות פרסום המכתבים. הסופר נתן זך כתב "פרסם את מכתביה מתוך תאוות הסנסציה".

בנובמבר 1984 התאבדה בקפיצה מגג ביתה שבתל אביב.

יומיים לפני התאבדותה מסרה את אסופת שיריה לדודה יחיאל חבשוש, והם ראו אור אחרי מותה בהוצאה עצמית בשם "שירת חבצלת" (1986).

לקריאה נוספת
 אסם-בלנדר, איילה. "ארוטיקה של הנפש", ידיעות אחרונות, 13 בפברואר 1987, עמ' 21.
 ארגמן ברנע, עמליה. "מי הרג את חבצלת", ידיעות אחרונות, 8 בינואר 1987, עמ' 32.
 זך, נתן. "לכתוב מחדש משהו שקולקל", העולם הזה, 24 בדצמבר 1986
 ראה אור בשנית בספרו של זך השירה שמעבר למלים: תיאוריה וביקורת 1954–1973, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2011, עמ' 11–21.
 גרנות, משה. לקסיקון היסטורי של הסופרים העברים מאז תש"ח (1948), אגודת הסופרים העבריים ודני ספרים, 2009, עמ' 438–439.
 מגד, איל. "אחרי ההתמסרות", הארץ, 13 בפברואר 1987, עמ' ב' 6.
 קפרה, מיכל. "לא ניתנת להריגה, אפילו בתותחים", במוסף סופשבוע של העיתון מעריב, 2 בינואר 1987, עמ' 6–8, 32.
 ראובני, יותם. "חתונה בשמיים : פרסום ראשון, שבעה מכתבים עלומים של חבצלת אל פנחס שדה", במוסף שבעה ימים של ידיעות אחרונות, 23 בינואר 1987, עמ' 20–23.
 רז, רותם. "חבשוש, חבצלת", בתוך: לקסיקון הקשרים לסופרים ישראלים, מכון הקשרים, עורכים זיסי סתוי ופרופ' יגאל שוורץ, כנרת זב"מ, תשע"ד 2014, עמ' 426.
 שדה, פנחס. "חבצלת הקדושה" אפיריון, גיליון 4–5 (1986-1985), עמ' 21.

קישורים חיצוניים
 
  
 
 
 עדי קיסר ותהילה חכימי, חבצלת חבשוש חיה ומתה בשירים, באתר העוקץ, 27 ביוני 2014
  פנחס שדה או – חבצלת כנמשל, באתר "מילים - דפים בין תחומיים"
 
 
 
 דויד פרץ, הרומן הסוער, הדיכאון וההתאבדות: סיפורה של המשוררת שהועלמה, ישראל היום, 9.2.2023

הערות שוליים

סופרות ישראליות
סופרים ישראלים
סופרות כותבות עברית
סופרים כותבי עברית
משוררות ישראליות
משוררים ישראלים
משוררות כותבות עברית
משוררים כותבי עברית
ישראליות המתמודדות עם מגבלה נפשית
מתאבדות ישראליות
מתאבדות: סופרות
ישראליות שנולדו ב-1950
ישראלים שנולדו ב-1950
ישראליות שנפטרו ב-1984
ישראלים שנפטרו ב-1984