ג'סיקה מאיר

ג'סיקה אולריקה מאיר (באנגלית: Jessica Ulrika Meir; נולדה ב-1 ביולי 1977) היא אסטרונאוטית אמריקאית ממוצא יהודי-ישראלי, דוקטור לביולוגיה ימית, ופיזיולוגית. לפני כן, הייתה אקוונאוטית מטעם נאס"א, ועוזרת מרצה להרדמה בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת הרווארד. לקחה חלק במשלחות 62/61 לתחנת החלל הבינלאומית, בשנים 2019–2020.

מגזין "TIME" כלל אותה ברשימה "טיים 100" למאה האנשים המשפיעים ביותר לשנת 2020.

קורות חיים

מאיר נולדה בקאריבו, ארוסטוק, מיין שבארצות הברית. אמהּ שוודית מרקע נוצרי, ואביה רופא יהודי-ישראלי ממוצא עיראקי שירד מהארץ לשוודיה בצעירותו ללמוד רפואה, אך חזר זמנית כדי להשתתף במלחמת העצמאות כנהג אמבולנס. על אף שאמה לא התגיירה, מאיר מזדהה תרבותית גם כיהודייה, הלכה לבית כנסת, ואף חגגה בת מצווה. יש לה קרובי משפחה רבים בישראל, והיא אף ביקרה בארץ פעמיים: פעם ראשונה כנערה עם הוריה ואחיה, ופעם שנייה כאסטרונאוטית כשבאה להרצות בחיפה בסמסטר הקיץ של אוניברסיטת החלל הבינלאומית.

בשנת 1999 קיבלה תואר ראשון בביולוגיה מאוניברסיטת בראון, בשנת 2000 קיבלה תואר שני בחקר החלל מאוניברסיטת החלל הבינלאומית ובשנת 2009 קיבלה דוקטורט בביולוגיה ימית ממכון סקיפס לאוקיינוגרפיה.

מחקרים 
מחקר הדוקטורט שלה התמקד בפיזיולוגית הצלילה של הפינגווין הקיסרי ושל פיל הים הצפוני.

בין השנים 2000–2003 מאיר עבדה במתקן מחקר טיסה המאוישת של לוקהיד מרטין (הנמצא בתוך מרכז החלל ג'ונסון של נאס"א), וחקרה את ההשפעות של טיסה ממושכת בחלל על גוף האדם. בשנת 2002 השתתפה מאיר כאקוונאוטית במשימה NEEMO 4, משימה משותפת לנאס"א ולמנהל האוקיינוסים והאטמוספירה הלאומי, בה שהתה יחד עם שאר חברי הצוות במעבדת מחקר תת-ימית במשך חמישה ימים.

בשנת 2011 חקרה מאיר את האווז ההודי, מסוג אווז אפור, המסוגל לעוף מעל הרי ההימלאיה במצבים של אטמוספירה דלילה.

בנאס"א 
בשנת 2013 נבחרה מאיר לקבוצת האסטרונאוטים ה-21 של נאס"א (סוכנות החלל האמריקאית), והשלימה את אימוניה ביולי 2015.

בשנת 2016, לקחה גם חלק בתוכנית האימונים של סוכנות החלל האירופית ESA CAVES המדמה משימות רחוקות על אסטרואידים, באמצעות חקירת מערות במעמקי האי סרדיניה שבים התיכון.

משלחות 61/62 לתחנת החלל הבינלאומית 

ב-25 בספטמבר 2019, בזמן 19:42:40 UTC, מאיר שוגרה על גבי סויוז MS-15 יחד עם עמיתיה לתחנת החלל הבינלאומית, אולג סקריפוצ'קה והזאע אל-מנסורי. מאיר היא מהנדסת הטיסה של משלחות 61 ו-62 לתחנת החלל הבינלאומית.

ב-18 באוקטובר 2019, יצאה מתחנת החלל יחד עם האסטרונאוטית כריסטינה קוק למשימת תיקון התקן BCDU, ובכך הן ביצעו את הליכת החלל הראשונה שבוצעה בידי צוות נשי בלבד.

ב-17 באפריל 2020, מאיר שבה לכדור הארץ לאחר 205 יום בחלל, יחד עם עמיתיה אולג סקריפוצ'קה ואנדרו מורגן.

תוכנית ארטמיס 

ב-2020 נבחרה על ידי נאס"א להיות אחת מקבוצת האסטרונאוטים, שייקחו חלק בתוכנית ארטמיס, החזרה לנחיתה מאוישת על הירח.

חיים אישיים

למאיר בנוסף לאזרחות אמריקאית מלידה, גם אזרחות כפולה שוודית (דרך אמה). היא אף למדה סמסטר אחד מהתואר הראשון שלה באוניברסיטת סטוקהולם, ומלבד אנגלית ורוסית (חובה כאסטרונאוטית) היא דוברת גם שוודית.

מאיר עשויה להיות האישה הראשונה שתדרוך על הירח. אסטרונאוטים רשאים להביא עמם מספר חפצים אישיים לתחנת החלל הבינלאומית, כשחלק מבחירותיה של מאיר היו דגל ישראל, גרביים מעוטרות מגני דוד וחנוכיות, גלויות של ישראל, מדליה לזכרו של טייס החלל הישראלי אילן רמון, וציור שציירה רעייתו רונה רמון. בין השאר, מאיר צילמה גם את ישראל מהחלל.

פרסים 
למאיר הוענקו פרסים רבים, וביניהם:
 Philanthropic Educational Organization (PEO) Scholar Award (2008);
 Achievement Rewards for College Scientists (ARCS) Fellowship (2006);
 Lockheed Martin Space Operations (LMSO) Special Recognition Award (2002);
 NASA JSC Space and Life Sciences Directorate Special Professional Achievement Award (2002);
 Lockheed Martin Technology Services "Lightning Award" (2002);
 Honorary Doctor of Technology from Luleå University of Technology, Sweden (2020).

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

אנשי צוות תחנת החלל הבין-לאומית
אסטרונאוטים יהודים
אסטרונאוטיות אמריקאיות
ביולוגים יהודים אמריקאים
ביולוגיות ימיות אמריקאיות
טייסים יהודים אמריקאים
אנטארקטיקה: מגלי היבשת
אמריקאיות ממוצא ישראלי
אמריקאיות ממוצא יהודי
צוללות (נשים)
אמריקאים שהופיעו ברשימת טיים 100
יהודים שהופיעו ברשימת טיים 100
מקבלות תואר דוקטור לשם כבוד ממכון ויצמן למדע
מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד ממכון ויצמן למדע
אמריקאיות שנולדו ב-1977
אמריקאים שנולדו ב-1977