Cherish

"Cherish" (בעברית: "לְהוֹקִיר") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית מדונה, מתוך אלבום האולפן הרביעי שלה, Like a Prayer (1989). הוא נכתב והופק על ידי מדונה ופטריק לאונרד, והופץ בהוצאת חברת התקליטים סייר רקורדס כסינגל השלישי מתוך האלבום ב-1 באוגוסט 1989. "Cherish" נבנה סביב נושאים של אהבה ומערכות יחסים, כאשר המחזה "רומיאו ויוליה" מאת ויליאם שייקספיר היה אחד ממקורות ההשראה העיקריים לכך. השיר כלל גם שורה מתוך "Cherish" של להקת הארגון  שפעלה בשנות ה-60. בנוי מוזיקלית כשיר פופ בסגנון דו-וופ, הוא תואר כ"קליל" על ידי המבקרים וכלל שימוש בכלי נגינה כמו מכונת תופים, כלי הקשה, קלידים וסקסופון. מבחינה לירית, הוא עוסק במסירותה של מדונה למאהב שלה, והבטחתה להיות תמיד לצידו. "Cherish" נכלל באלבום הלהיטים הראשון והשלישי של מדונה The Immaculate Collection (1990) ו-Celebration (2009).

לאחר יציאתו, השיר זכה לביקורות חיוביות מטעם מבקרי המוזיקה, שהופתעו משינוי התוכן ומהתדמית ה"קלילה" יותר של המוזיקה של מדונה בניגוד לסינגלים הקודמים שלה מ-Like a Prayer, ששילבו נושאים כמו דת ומיניות. הם השוו מילים מסוימות של השיר לשורותיה של יוליה ב"רומיאו ויוליה". "Cherish" זכה להצלחה מסחרית בין-לאומית, כאשר דורג בראש מצעד המוזיקה הקנדי והגיע לעשירייה הפותחת של המצעדים באוסטרליה, בלגיה, איטליה, אירלנד, הממלכה המאוחדת ואירופה. בארצות הברית, "Cherish" דורג בשיאו במקום השני במצעד הבילבורד הוט 100, מה שהפך את מדונה לאמן עם מרבית השירים שדורגו ברציפות בחמישייה הפותחת (16 בסך הכול).

לשיר צולם וידאו קליפ בשחור-לבן, אותו ביים הצלם הרב ריטס בחוף פרדייס קוב במאליבו, קליפורניה. בקליפ, מדונה מגלמת את עצמה, בזמן ששלושה שחקנים שותפים לבושים כבני-ים שוחים בים ומחוצה לו. אקדמאים ציינו כי בני הים הפכו לסמלים עבור הקהילה ההומוסקסואלית והדיכוי שהיא התמודדה עימו. מדונה ביצעה את "Cherish" בסיבוב ההופעות העולמי שלה "Blond Ambition World Tour" (1990), שם כללה ההופעה את רקדניה המחופשים לבני-ים. מטרת התלבושות היה לבטא את תשוקתם.

רקע 
"Cherish" נכתב והופק על ידי מדונה ופטריק לאונרד, והופץ כסינגל שלישי מתוך Like a Prayer (1989). השיר בנוי סביב נושאים של אהבה ומערכות יחסים, כאשר המחזה "רומיאו ויוליה" מאת ויליאם שייקספיר היה אחד ממקורות ההשראה העיקריים לכך. מדונה קראה את "רומיאו ויוליה" בהפסקות במהלך החזרות ל-Speed-the-Plow , מופע בברודוויי שבו השתתפה בשנת 1988. ביום השלישי של מפגשי ההקלטות של Like a Prayer, היא הציגה ללאונרד את המילים של "Cherish", והסבירה שכתבה את השיר "אחר צהריים שמשי אחד ליד החוף", אך מאוחר יותר התוודתה שהוא נכתב בעצם בחדר האיפור שלה. "כתבתי את זה במצב נפשי סופר-הייפר חיובי שידעתי שלא יחזיק מעמד", ציינה הזמרת. לאונרד הדגיש שורה אחת מהשיר שהייתה דומה לשורה "Cherish is the word I use", מתוך "Cherish" של להקת הארגון שפעלה בשנות ה-60, ולאחר מכן החליטה מדונה לכלול אותו ב-Like a Prayer. הבי-סייד של מהדורת הסינגל של "Cherish" הייתה רצועה שלא יצאה בעבר בשם "Supernatural", שהולחנה בהתחלה במהלך מפגשי ההקלטות של אלבום האולפן השלישי שלה, True Blue והושלמה מאוחר יותר ב-1989. ב-2009, במהלך ריאיון לרולינג סטון, התוודתה מדונה כי מעולם לא הצליחה לחזות אם השירים שלה יצליחו, ללא קשר לדעתה האישית עליהם. כדוגמה, היא ציינה את "Cherish" כאחד השירים ה"מפגרים" ביותר שכתבה, אך ציינה שהוא זכה להצלחה מסחרית. השיר נכלל גם באלבום הלהיטים הראשון שלה The Immaculate Collection משנת 1990 ובמהדורת התקליטור הכפול של אלבום הלהיטים השלישי שלה Celebration משנת 2009.

הרכב 
"Cherish" הוא שיר שנוצר בהשראת שמיניות סווינג המאופיינות במוזיקת פופ, כמו גם בסגנון דו-וופ; הוא פותח את החלק השני של Like a Prayer ונחשב לרצועה השישית מתוכו במהדורה המקורית משנת 1989. השיר מתחיל בצלילי סינת'ים ומקלדת אלקטרונית. בהמשך, מדונה חוזרת על המילים "להוקיר, להוקיר", ואז נשמעים צלילי מכונת התופים, כשכלי הקשה וגיטרות מלווים את קולה. במהלך הגשר המוזיקלי, היא מבצעת את השורה "קופידון בבקשה תכוון אליי" ("Cupid please take your aim at me"). זאת, תוך שצלילי המקלדת האלקטרונית משתנים בהתאמה. קצב מכונת התופים משתנה גם הוא, וזו מבצעת את הפזמון, "תוקיר את האושר/שתמיד תהיה כאן לצידי", בליווי קולות רקע וגיטרה בס. הבית השני ממשיך באותה צורה, כשהיא מבצעת את השורה "רומיאו ויוליה/אני מתערבת שהם אף פעם לא הרגישו ככה/אז אל תזלזלו בנקודת המבט שלי".כשהפזמון השני מסתיים, סקסופון מתחיל להתנגן כשמדונה שואלת בעדינות את המאזין, "מי? אתה! לא יכול להתרחק, אני לא אתן לך", ואחריו מבצעת את השורה בהשראת השורה שבחר לאונרד מתוך שירה של להקת הארגון. קולות רקע ממשיכים להישמע בשילוב קרן היער והלחן שלה שנכתב בסי במול. התופים וכלי ההקשה נשמעים שוב והפזמון מבוצע פעמיים, לפני שהוא מסתיים. לפי התווים שפורסמו באתר האינטרנט של אלפרד מיוזיק , "Cherish" מבוצע בסימן זמן רגיל, עם קצב מהיר–בינוני של 130 פעימות בדקה. "Cherish" נכתב בסולם רה מז'ור, וקולה של מדונה משתרע בטווח של A3 עד D5. השיר עוקב אחר הרצף של G/D–D–Em7–D בהתחלה כמהלך ההרמוני שלו, שמשתנה ל-D–Dm–C–Em7 במהלך הבתים ועובר ל- בפזמון.

המילים של "Cherish" הופכות אותו לשיר אהבה פשוט, שבו מדונה מדברת על מסירות ועל כך שהמאהב שלה לצידה, שאותו היא לעולם לא תעזוב. לפי הסמיוטיקאי תומאס סבוק, הבסיס של "Cherish" נבנה על ידי שילוב של להיטי פופ רומנטיים קודמים. שירים כמו "Cupid" (סם קוק), "You Are My Destiny" (פול אנקה) ו-"I Can't Let Go" (ההוליס) משמשים בתוך הבית הראשון, בעוד שבבתים אחרים ניכרת השפעתם של שירים כדוגמת: "Burning Love" (אלביס פרסלי) ו-"Two Hearts" (ברוס ספרינגסטין). השראות אחרות כוללות את ההתייחסות לשירה של להקת הארגון ולמחזה "רומיאו ויוליה" מאת שייקספיר. ריצ'רד ברט, מחבר הספר, Shakespeare After Mass Media, הסיק שהשורות על "רומיאו ויוליה" ו-"I Can't Let Go" גורמות לדוברת להחליף בין אסרטיביות ותלות. סאל צ'ינקוומני מ-Slant Magazine הרגיש שעל אף ש-"Cherish" היה שיר "קורן" המזכיר את מוזיקת הפופ של שנות ה-60, "בתוכנית הפופ הגדולה, [הוא] מחוויר רק בהשוואה לעמיתיו המפוארים, מה שהופך את Like a Prayer לאחד מאלבומי הפופ המובהקים של כל הזמנים".

ביקורת 
ויין רובינס מניוזדיי  האמין ש-"Cherish" מדגים את "סוג הפופ האקראי שהיינו מקבלים אילו [הסופר הפוסט-מודרני] ויליאם בורוז היה מנהל התוכניות של תחנת הרדיו השונות". ברט השווה את השיר ואת צורת הכתיבה של מדונה לדיאולגים של רומיאו ויוליה, ומצא דמיון בין השורה "Sweet so would I, Yet I should kill you with much cherishing" מהמחזה, למילים של "Cherish". אלן מאטז, אחד ממחבריו של The Madonna Companion, הרגיש ש-"Cherish" הפותח את החלק השני של Like a Prayer, החיה מחדש את הרומנטיקה המתוקה והשמחה שחסרה בחלק הראשון של האלבום והוסיף, "בדומה לנערת פופ של הכנסייה, מדונה משתמשת בכוח הריפוי של המוזיקה. במקרה הזה, ישנו ערבוב של נשמה מתוקה קלאסית ופופ מודרני של אל. איי".

מבקר המוזיקה ג'יי. די. קונסידיין  מרולינג סטון, סקר את האלבום Like a Prayer והחמיא לשיר ועל יצירת איזון "יעיל", תוך ניגוד לאופי הקליל שלו עם הטראומה שחווה ב-"Oh Father", השיר הבא. קונסידיין מצא גם התייחסויות לרטרו-רוק בשיר. פרייה ג'רמן-איבנס, ממחברי Madonna's Drowned Worlds, שמדובר באחד היצירות האחרונות על רומנטיקה טהורה של מדונה. "היא צריכה לחזור לנוסחה [הזו] מדי פעם, אך אני מניח שהיא עברה מעבר לכל זה", הוסיף ג'רמן-איבנס. קרול קלרק, מחברת Madonnastyle ציינה שהאופי ה"מרענן" של השיר בולט במיוחד אם עוקבים אחר הקטלוג של מדונה בצורה כרונולוגית. בהמשך, ציינה את הקשר שלו ל-"Express Yourself", והוסיפה שבשיר "Oh Father" ניתן לחוש בקינה.

החוקרת מריה רהאה כתבה בספרה Cinderella's Big Score: Women of the Punk and Indie Underground שהשיר היה מלא במילים "נדושות". אנדי גולדברג מג'רוזלם פוסט אמר שהשיר החזיר את "מדונה למגרשי הריצה הישנים שלה, ליין הבס התוסס והמנגינות המרתקות של אלבומי הלהיטים בעבר". קווין פיני מ-Austin American-Statesman הופתע מתרומתה של מדונה לשיר והתוודה שהוא "התקשה להאמין שהיא בכלל כתבה את זה?". בהמשך, ציין שהוא רוצה שהיא תלך לכיוון בוגר יותר ותלחין שירים דומים מוזיקלית ל-"Cherish". ריצ'רד הרינגטון מוושינגטון פוסט סקר את השיר בחיוב והשווה אותו לשירים נוספים באלבום. איאן בלייר משיקגו טריביון הסכים וסיווג את השיר כמותאם עבור "האוהבים והחולמים המאושרים".

לנוקס סמואלס מדאלאס מורנינג ניוז העריך את הנושא הקליל של השיר והחמיא למדונה ולאונרד על שלא דבקו רק בנושאים אישיים באלבום. דייל אנדרסון מ-The Buffalo News סבר שהשיר יהפוך לאחד מהשירים הנשכחים ביותר של מדונה, אך גם קיווה שלא. דעה זו הייתה דומה לזו של דון מקליס משיקגו סאן-טיימס, שהוסיף כי "Cherish" לא היה משהו שציפו ממדונה באותה נקודת זמן. מקליס התאכזב מכך שמדונה חזרה לסוג השירים האלה, שלדעתו לא תאמו את הדימוי העצמי שלה. דן דלוקה מפילדלפיה אינקוויירר, שסקר את סיבוב ההופעות העולמי של מדונה ב-2001, השווה את "Cherish" עם שירים של כריס רובינסון, והוסיף בהומור ש"רק אם הוא היה הומו הוא היה שר משהו כזה". לוסי או'בריאן, מחברת הספר "מדונה: כמו אייקון" , הרגישה שהשיר אופייני לעשייה המוזיקלית הקודמת של מדונה, והיה מתאים יותר לאלבום האולפן השלישי שלה, True Blue, ששיריו עסקו בעיקר ברומנטיקה ומערכות יחסים.

הצלחה מסחרית 

בארצות הברית, "Cherish" הופיע לראשונה במקום ה-37 במצעד הבילבורד הוט 100. בשבוע העוקב, הוא עלה למקום ה-28 במצעד, והפך לשיר "עם תנודת העלייה הגדולה ביותר" של השבוע. לאחר שלושה שבועות, כאשר "Cherish" נכנס לחמישייה הפותחת של הבילבורד הוט 100, חזאים מתעשיית המוזיקה שיערו שהשיר יהפוך לשירה השמיני של מדונה שיגיע לראש המצעד. עם זאת, נאלץ השיר להתמודד ראש-בראש מול השיר "Miss You Much" של הזמרת האמריקאית ג'נט ג'קסון, שדורג גם הוא בעשירייה הפותחת באותו השבוע. תקשורת ההמונים העמידה את שתי הנשים זו מול זו וניסתה ליצור יריבות ביניהן. השיר דורג בסופו של דבר במקום השני ב-7 באוקטובר 1989, באותו שבוע ש-"Miss You Much" הגיע למקום הראשון בהוט 100. "Cherish" הפך לסינגל ה-16 ברציפות של מדונה שדורג בחמישייה הפותחת במצעד; שיא של כל הזמנים לאמן במצעד. הוא שהה במצעד במשך 15 שבועות בסך הכול. בניגוד לסינגלים הקודמים של מדונה, "Cherish" לא היה להיט דאנס ולא דורג במצעד שירי הדאנס קלאב, אך הצליח להגיע למקום הראשון במצעד השירים העכשוויים למבוגרים; השלישי שלה שעשה זאת, לאחר "Live to Tell" ו-"La Isla Bonita". "" עזר למדונה לזכות בפרס המוזיקה של בילבורד בקטגוריית "אמנ/ית המוזיקה העכשווית למבוגרים הטוב ביותר", בשנת 1989.

במצעד סוף השנה של בילבורד, "Cherish" דורג במקום ה-59 בהוט 100 ובמקום ה-31 במצעד השירים העכשוויים למבוגרים. בקנדה, "Cherish" הופיע לראשונה במקום ה-80 במצעד הסינגלים של RPM ב-14 באוגוסט 1989. בשבוע התשיעי שלו במצעד, השיר הגיע למקום הראשון, ונשאר שם במשך שבועיים. "Cherish" דורג במצעד במשך 17 שבועות והיה לסינגל הקנדי התשיעי הנמכר ביותר לשנת 1989. הרצועה הגיעה גם למקום הראשון במצעד השירים העכשוויים למבוגרים של RPM בשבוע השביעי ליציאתה.

ב-1 בספטמבר 1989, "Cherish" הופץ בממלכה המאוחדת ודורג במצעד הסינגלים הבריטי במקום ה-16. בשבוע העוקב, השיר דורג במיקום השיא שלו (3), והפך לסינגל ה-21 של מדונה בממלכה המאוחדת שדורג בעשירייה הפותחת במצעד. לפי חברת המצעדים הרשמית, השיר נמכר שם בלמעלה מ-200,000 עותקים. "Cherish" נכנס למצעד הסינגלים האוסטרלי, שם דורג בהתחלה במקום ה-17 ב-17 בספטמבר 1989, והגיע בשיאו למקום הרביעי, כשהוא שוהה במצעד במשך 16 שבועות בסך הכול. בהולנד, "Cherish" הופיע לראשונה במקום ה-24 במצעד 40 הסינגלים ההולנדיים, והגיע בשיאו למקום ה-15, בשבוע העוקב. "Cherish" הגיע גם לעשירייה הפותחת במספר מצעדי שירים ברחבי אירופה, מה שהוביל לכך שהוא דורג בשיאו במקום החמישי באירופה הוט 100. הוא גם הפך לסינגל המושמע ביותר ברדיו ברחבי אירופה במהלך השבוע שאירע ב-21 באוקטובר 1989.

וידאו קליפ 

"Cherish" קודם באמצעות וידאו קליפ בשחור-לבן שביים הרב ריטס וצולם ב-22 ביולי 1989 בחוף פרדייס קוב במאליבו, קליפורניה. הבכורה העולמית שלו התקיימה ב-MTV ב-21 באוגוסט 1989. ריטס היה אחד הצלמים המועדפים על מדונה באותה תקופה ולכן היא ביקשה ממנו לביים את הקליפ. על פי הדיווחים, ריטס ניסה לשכנע אותה לצאת מזה באומרו, "אבל אני צלם סטילס. אני לא יודע כלום על קולנוע". מדונה, ללא חשש, ענתה בפשטות, "ובכן יש לך כמה שבועות ללמוד". הבמאי התאמן עם מצלמת 8 מ"מ בזמן שצילם בהוואי ואחרי שחזר אישר למדונה שהוא יכול לביים את הקליפ. "שבועיים לאחר מכן, צילמתי את 'Cherish'. ביימתי אותו וגם עשיתי את עבודת הצילום. זה היה ממריץ", אמר לאוצר האמנות פרנסואה קווינטין בריאיון ב-1999.

הקונספט של הקליפ נהגה על ידי ריטס, שרצה להציג בני ים בסביבת הגידול הטבעית שלהם, אך מדונה התעלמה מהרעיון כיוון שרצתה להופיע כעצמה, ולשמור על רעיונו. ארבעה גברים נבחרו להשתתף בקליפ; אחד מהם היה טוני וורד שהפך לבן זוגה בהמשך. שלושת האחרים היו שחקני כדורמים מאוניברסיטת פפרדין  הסמוכה. בסך הכול, נוצרו ארבעה זנבות ימיים בידי "גלובל אפקטס" בצפון הוליווד, קליפורניה עבור הקליפ. שלושה זנבות נוצקו בגודל מלא בגומי מוצק וגמיש במיוחד, כל אחד מהם שקל כ-40 פאונד (18 ק"ג). זה היה הכרחי כדי לגרום להם לא לצוף במים, שכן זנבות קלים יותר היו צפים, וגורמים לבני הים להיות עם ראשם כלפי מטה. במהלך השימוש בזנבות, שחקני הכדורמים היו צריכים לנסות לשחות כשהם מחוברים אליהם; הדבר הצריך כוח סיבולת וזריזות, בעת ובעונה אחת. הדבר נבע בחלקו מאבזור דמוי קפיץ-פלסטיק שנוצק לתוך הסנפיר של כל זנב. אחת הסיבות שהקליפ הזה צולם בשחור-לבן הייתה בשל העובדה שהמים היו קרים מאוד, מה שגרם לעור החיוור של מדונה להיראות אפילו לבן יותר.

לדברי מאורה ג'ונסטון מרולינג סטון, בעקבות יציאתו "הקליפ הפך למוצר הכרחי ל-MTV. הוא מציג טיול קליל על החוף, דבר מתון בהרבה מהמחלוקות ש-'Like a Prayer' ו-'Express Yourself' עוררו". פוז-הרננדז הסיק שמדובר במערכת יחסים בין המוזיקה לתמונות בקליפ של "Cherish", ואמר שהם משלימים זה את זה; הדבר עודד את הצופה לצפות בקליפ שוב ושוב. פוז-הרננדז דיבר על איזון הגובה והעומק המתרחש בקליפ. התיאורים החזותיים של בני הים והתאורה ששימשה בקליפ הושפעו מתצלום הסטילס של ריטס המכונה "The Male Nude Bubble", שכלל דוגמנים עירומים בתוך מיכל מים ענק, כשסביבם שזור בד לבן. רבות מהתנועות בתמונות, כולל ה"אופי הצף" של הדוגמנים, בוטאו במהלך השחייה והתנועות של בני הים בקליפ.

קרול ורנאליס, מחברת "התנסות בווידאו קליפ", מצאה קונוטציות הומואירוטיות בין מדונה ובני הים. בני הים בקליפ קיימים בעולם עצמאי משלהם, שבו הם מתרבים עם מינם, הן ביולוגית והן מבחינה חברתית. העובדה שלבני הים אין איבר מין הובילה את ורנאליס להאמין שהקליפ קושר אותם עם יצירות אחרות של ריטס, כלומר דימויים פיסוליים הומואירוטיים ללא פין. זנבותיהם קיבלו משמעויות שונות, כולל מיניות וסמליות נוצרית. כיוון שבאמנות העכשווית, תמונות של בני ים נדירות בעוד בתולות ים נפוצות, הם נקראים לפעמים "פיות", בין היתר משום שלא ידוע כיצד נוצרו. ורנאליס האמינה שהמסתוריות והחמקמקות של בני הים בקליפ מילאו תפקיד מכריע. הם אף פעם לא פונים ישירות למצלמה ולעיתים קרובות מוצגים ונעלמים מהעין. כיוון שהישארות בלתי-נראית היא נושא מרכזי בקהילה ההומוסקסואלית, עבור המחבר זה בעצם תיאר דיכוי ואת הרצון לצפות אך לעולם לא להיראות.

הופעה וגרסאות כיסוי 

מדונה ביצעה את "Cherish" בשידור חי רק במהלך סיבוב ההופעות "Blond Ambition World Tour" ב-1990. על הבמה, ההופעה שיקפה את הרצף מהקליפ, עם הופעתן של שלוש מהרקדנים של מדונה, לבושים כמו בני ים. הסופרת קרול קלרק ציינה בספרה "מדונה-סטייל" כי התלבושת שלבשה הזמרת במהלך הרצף הזה הייתה התחפושת הפשוטה והעדינה ביותר של המופע. היא הייתה מורכבת משמלה שחורה קטנה גזורה ומעוטרות בנוצות חסידה ממערב אפריקה, הנקראת מראבו.

מדונה הסתובבה סביב רקדניה, תוך כדי נגינה בנבל. במהלך הפזמון הרימו הרקדנים את זנבות בני הים התותבים שלהם ונצמדו זה לזה. גילברט הרגיש שההופעה מבטלת מיניות של גברים, כיוון שהם נדחקים והופכים ל"אובייקטים של הערצה", כמו שלושת רקדני בני הים. דעה זו רווחה גם אצל מארק בגו , מחבר הספר Madonna: Blonde Ambition, שאמר כי "מדונה והבנות שלה מציגות מצב מאוד ילדותי, אך הן נותנות את ההרגשה שהן רציניות, בין אם זה במשחק או בהצגה של הדברים". שתי הופעות שונות הוקלטו והופצו על גבי ודיאו, The Blond Ambition Japan Tour 90, שהוקלט ביוקוהמה, יפן, ב-27 באפריל 1990, ו-Blond Ambition World Tour Live, שהוקלט בניס, צרפת, ב-5 באוגוסט 1990.

הזמר הברזילאי רנאטו רוסו  כלל גרסת כיסוי של השיר באלבומו The Stonewall Celebration Concert מ-1994. הגרסה שלו זכתה לשבחים על ידי אלווארו נדר מ-AllMusic. אלבום האוסף Virgin Voices 2000: A Tribute to Madonna, Vol. 2 משנת 2000 מכיל גרסת כיסוי של להקת לופ גורו. גרסת כיסוי מסוגת הרוק האלטרנטיבי לשיר שהוקלטה על ידי דה פריירס נכללה באוסף המחווה Through the Wilderness של מדונה משנת 2007.

רשימת השמעה

קרדיטים 
כל הקרדיטים שלהלן לקוחים מהערות האלבום של Like a Prayer.
 מדונה – שירה, כתיבה, הפקה
 פטריק לאונרד – כתיבה, הפקה, רמיקס, עיבוד
 ג'יימס גאת'רי – מיקסינג
 הרב ריטס – עטיפה, צילום
 ג'רי היידן – קליגרפיה, עיצוב אמנותי
 מרילין מרטין – שירת רקע

מיקומי שיא

נתוני מכירות

היסטוריית יציאות לאור

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

שירי 1989
סינגלים מ-1989
שירי מדונה
שירים באנגלית
שירים שנכתבו על ידי מדונה
שירים שנכתבו על ידי פטריק לאונרד
שירים שהופקו על ידי מדונה
שירים שהופקו על ידי פטריק לאונרד
וידאו קליפים בשחור-לבן
וידאו קליפים שבוימו על ידי הרב ריטס
שירים על אושר
בנות ים בתרבות הפופולרית
יצירות המבוססות על רומיאו ויוליה
סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים של RPM
סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד 100 סינגלי הפופ של קאש בוקס
סינגלים בהוצאת וורנר רקורדס
סינגלים בהוצאת סייר רקורדס