מייקל בארן

מייקל בארן (באנגלית: Michael Barn; 15 באוקטובר 1877 - 31 במאי 1961) היה קצין במשלחת דיסקברי לקוטב הדרומי.

חייו 
בארן נולד בסאפוק, בן לפרדריק בארן, חבר פרלמנט מטעם איסט סאפולק. הוא התגייס לצי המלכותי כפרח קצונה בשנת 1893. ב-1898 הוצב לשרת על סיפון אוניית הצי "פורקופיין".

בחירה לדיסקברי 
בשנת 1901 מינה אותו קפטן סקוט לקצין שני במשלחת דיסקברי לקוטב הדרומי. על אף כוויות הקור שסבל מהן, ניהל בארן רישומים רבים הן על התנאים הכלליים והן על תחומי עיסוקו הייחודיים, מגנטומטריה והצללת מעמקים. סקוט רחש הערכה רבה ליכולתו להרגיע מתחים אפשריים. על שמו נקרא מפרצון בארן שגילה, בקו רוחב 80°15′ דרום וקו אורך 160°15′ מזרח, ברוחב 27 ק"מ בצדו המערבי של מדף הקרח רוס.
בארן קיבל את מדליית הקוטב על תרומתו למשלחת.

קריירה לאחר אנטארקטיקה 
לאחר שובו מאנטארקטיקה, נשא בארן אישה וחזר לשרת בצי. הוא המשיך להתכתב עם סקוט בנושא דרכי התעבורה באנטארקטיקה. דעתו הייתה, שאפשר לעשות שימוש יעיל במזחלות ממונעות במשלחות עתידיות. במלחמת העולם הראשונה קיבל את אות השירות המצוין (DSO) על פיקוד על "מוניטור M27" ובשנת 1919 פרש מן השירות בדרגת רב חובל. במלחמת העולם השנייה חזר בארן מפרישתו לפקד על ספינת סיור אנטי-צוללות.

הנצחה
מפרצון בארן, כף בארן וקרחון בארן באנטארקטיקה נקראים על שמו.

הערות שוליים

מעוטרי מדליית הקוטב
אנטארקטיקה: מגלי היבשת
בריטים שנולדו ב-1877
בריטים שנפטרו ב-1961