רבי שבתי

רבי שבתי היה אמורא מן הדור הראשון והשני לאמוראי ארץ ישראל. רבו של רב אסי.

שמו 
שמו של רבי שבתי מופיע בכמה צורות: שבתאי, שובתיי, שובתי.

בין בעלי התוספות מצויה דעה כי השם שבתאי (ב-א') אינו שם יהודי, והשם שבתי מצוי יותר בקרב יהודים, אבל שבתאי היא רוח רעה (שיבתא). לפי דעה זו, סביר להניח כי שמו של האמורא היה שבתי.

ביוגרפיה 
רבי שבתי היה מראשוני האמוראים, ובמספר מקומות הוא אף מסר בשם חזקיה. לדעה אחת בגמרא, היה תלמידו של רבי יצחק מגדלאה ומסר בשמו, אך לדעה אחרת שם, דווקא רבי יצחק מגדלאה הוא שמסר בשמו של רבי שבתי.

כמו כן מצינו שאף רבי יוחנן וריש לקיש דנו במאמריו ושאלו עליהם.

בגמרא מסופר שכאשר הוא נפטר, תפסה אלמנתו שק מלא מעות למזונותיה, "ולא היה כח ביד חכמים להוציא מידה".

בניו ותלמידיו 
בניו היו רבי חייה ורבי כרוספדאי.

בין תלמידיו נמנו: בנו רבי כרוספדאי ורב אסי

מתורתו 
 אזהרה לדיין שיסבול את הציבור. עד כמה? אמר רבי חנן ואיתימא רבי שבתאי: "כאשר ישא האמן את הינק" ().
 אמר רבי שבתי: כתיב (): ומשפט ורב צדקה לא יענה - אין הקדוש ברוך הוא משהא מתן שכרן של עושה מצות בגוי.
 רבי יוסי בשם רבי שבתי ורבי חייא בשם רבי שמעון בן לקיש: לחלה ולנטילת ידיים אדם מהלך ארבע מילי.
בהלכה נקבעה הלכה כדבריו שבן סורר ומורה נידון רק בתקופת זמן של שלושה חודשים בלבד, החל מזמן ההתבגרות (הבאת שתי שערות).

הערות שוליים

הדור הראשון לאמוראי ארץ ישראל
הדור השני לאמוראי ארץ ישראל