מנחם בן זרח

רבי מנחם בן אהרן בן זרח היה רב מתקופת הראשונים שפעל בספרד במאה ה-14, מחבר הספר צידה לדרך.

חייו
אביו אהרן היה ממגורשי צרפת, בגירוש היהודים בשנת ה'ס"ו (1306). אביו התיישב באיסטלא שבמחוז נווארה שבספרד (שהייתה אז למשך כחמישים שנה תחת שלטון מלך צרפת), שם נולדו לו חמישה ילדים, בהם בנו מנחם, בסביבות שנת ה'ע"ה (1315). בפרעות שנערכו ביהודים עם מות מלך צרפת בשנת ה'פ"ח (1328) נרצחה כל המשפחה, מלבד רבי מנחם ששרד פצוע ומוטל בין המתים עד שבא פרש מיודעי בית אביו והוציאו מבין המתים והביאו אל ביתו, והעלה ארוכה למכתו.

כשנתרפא, הלך ללמוד בעיר טוליטולה (כיום טולדו) אצל רבי יהושע אבן שועיב ורבי יהודה בן הרא"ש, ובעיר אלקלעה אצל רבי יוסף אבן אלעיש. כשנפטר רבו זה בשנת ה'ק"י (1370) נתמנה לכהן כרב ומלמד תורה בקהילתו אשר באלקלעה.

בשנת ה'קכ"ט (1369) לחמו בקסטיליה האחים אנדריקה ופדרו בני אלפונסו ביניהם, ושדדו פורעים את כל רכושו, עד שבא השר דון שמואל אברבנאל לעזרתו, ובקשריו העמידו לכהן כרב וראש הישיבה בעיר טולדו. כפי שעולה מהקדמתו לספר קיצורי ההלכות שלו צידה לדרך, הוא חיבר את הספר כאות הכרת הטוב לאברבנאל, משום שהיה עסוק הרבה בענייני המלוכה ולא היה לו פנאי לעסוק בתלמוד ובספרי פוסקי ההלכה.

את מכתביו היה חותם בשם "מנחם הצרפתי".

נפטר בשנת ה'קל"ד, ומנוחתו בעיר טולדו שבספרד. ועל מצבתו בעיר טוליטולה נחרת "מנחם בן זרח תמ"ך (תהא מנוחתו כבוד) בן הקדוש רבי אהרן...יעמד אל קץ ימין עם כל כתוב לחיים בספר"

ספרו
הספר צידה לדרך שמחברו קרא את שמו בארמית "זוודין דאורחא" מתחלק לחמישה חלקים. הראשון בענייני תפילות וברכות, המקביל לחלק הראשון בטור אורח חיים, השני בהלכות איסור והיתר, המקביל לטור יורה דעה, השלישי בהלכות נשים, המקביל לטור אבן העזר, הרביעי בדיני שבתות וימים טובים והחמישי בדיני תעניות, המקבילים שניהם לחלקים השני והשלישי בטור אורח חיים. את ספרו הוא מסיים במאמר על ביאת המשיח.

בהקדמתו מביא את השתלשלות ההלכה מחתימת המשנה ועד ימיו, ותוקף את גדולי דורו הפילוסופיים על זלזולם בהלכה.

הספר יצא לאור לראשונה בפירארה שנת שי"ד.

בספרו כתב גם קיצור לספר תורת חובות הלבבות במטרה שיקראו כל אחד מהשערים בספר באחד מעשרת ימי תשובה.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

מחברי ספרי הלכה: ראשונים
ראשוני ספרד
נפטרים ב-1385
יהודים שמוצאם ממגורשי צרפת