צומי

צומי הוא מונח נפוץ בסלנג העברי ובתרבות הישראלית. פירוש המונח הוא תשומת לב, והוא מופיע בדרך כלל כאמירה צינית על אחר המחפש או זקוק לתשומת לב מהסביבה.

אטימולוגיה 
המונח צומי הוא הלחם בסיסים של צמד המילים "צומת לב" שנעשו מהיווצרות של דיבור בהבלעת הברות מהמילים "תשומת לב" שמשמעותן "קשב". ההבלעה נוצרה מהחיבור בין האות ת' לאות ש' שמאלית (תחליף ל-ס), ולפיכך אמורה המילה להיכתב "תשומי". עוד דוגמה הנחשבת להבלעה נפוצה היוצרת את האות צ' היא המילה "בצפר" - בית ספר.

שימוש בתרבות 
השימוש במילה נובע בדרך כלל מסרקזם, לדוגמה כאשר אדם נוהג בצורה המבליטה את עצמו יש המקניטים אותו באמירה "האם חסר לך צומי?" או "הנך רוצה צומי". המילה נמשכה גם לשימוש נרחב יותר, כך לדוגמה כאשר אדם מקניט את חבירו או נוהג בהתנהגות שאינה הולמת נוהגים סובביו לקשר את התנהגותו עם כך שהוא כנראה חפץ בתשומת לב ורצונו למשוך את תשומת לבם של סובביו, ולכן גם במקרים כאלו נפוץ הביטוי "צומי". השימוש הנפוץ ביותר במונח מתבצע בגוף שלישי נסתר, ("משה רוצה צומי...") גם כאשר הכוונה לגוף שני (נוכח). אדם הנוהג בהתנהגות האמורה, המתפרשת כרצון להבלטה וכבוד, או לחלופין משיכת עיינים ותשומת לב, מכונה (באמצע משפט) "רוצה צומי".

עם זאת קיימת השאלה של המונח הסלנגי למשמעות חיובית של נתינת תשומת לב, בתרבות הישראלית - שימושים בולטים הם:

 "צומי - המרכז הישראלי לתשומת לב".
 בלוג ואתר לרכישת "בובות צומי" להענקת תשומת לב לפעוטות.
 אתר מכירה אונליין של פריטים לילדים בשם "צומי".
 תוכנית בערוץ הופ! בשם זוג הדמויות "מולי וצומי".

במילון הסלנג המקיף מופיע כי יש הגורסים את המילה צומת (בשורוק).

לקריאה נוספת 
מילון הסלנג המקיף, רוביק רוזנטל, עמ' 321, צומי.

סלנג עברי