אדאלט אאולו

אַדָאלֶט אָאוֹלוּ (בטורקית: Adalet Ağaoğlu; לבית סימר, 13 באוקטובר 1929 – 14 ביולי 2020) הייתה סופרת ומחזאית טורקייה. היא נחשבת אחת מבכירות הסופרים הטורקיים במאה ה-20. לצד רומנים, חיברה גם מסות, זכרונות, וסיפורים קצרים.

ביוגרפיה 
אאולו נולדה בנלהאן, שבנפת אנקרה, טורקיה, לסוחר בדים בשם האפז מוסטפא סימר. יש לה שלושה אחים: ג'אזיפ (מחזאי), גינר (שחקן ובמאי), ואייהאן (איש עסקים).

אאולו השלימה את לימודי התיכון בַּתיכון לבנות באנקרה בשנת 1946, ובשנת 1950 סיימה תואר ראשון בשפה וספרות צרפתית באוניברסיטת אנקרה. משנת 1951 עבדה ברדיו הממשלתי באנקרה, ופרשה כשניהולו עבר לידי הממשלה עצמה, ב-1970. בעת עבודתה שם, ייסדה את התיאטרון הפרטי הראשון באנקרה.

בשנת 1953 פרסמה את שירה הראשון, ומאז פרסמה בקביעות מחזות, שירים, תסכיתים ורשימות. בשנות ה-70 החלה להתרכז בכתיבת רומנים.

בכתיבתה עוסקת אאולו בנושאים אינטלקטואליים, לרבות נושאים שנויים במחלוקת בטורקיה, כגון הפגמים שבתפיסת הרפובליקה הטורקית. נושא עקבי אחר ביצירתה הוא מעמד הנשים בחברה הטורקית, ובנוסף לתיאור המאבקים לזכויות נשים, היא מתארת גם את העול המונח על כתפי הנשים המשוחררות-לכאורה.

אאולו זכתה בפרסים ואותות הוקרה שונים בתחומי הספרות והמחזאות. בשנת 1974 זכתה בפרס המחזאות של איגוד הלשון הטורקית, ובשנת 1975 ב"פרס סאיט פייק" (Sait Faik Hikaye Armağanı) לסיפור הקצר. בשנת 1979 זכתה בפרס קרן סדאת סימאוִי (Sedat Simavi Edebiyat Ödülü), ובשנת 1980 בפרס על שם אורהאן כמאל לרומן (Orhan Kemal Roman Armağanı). בשנת 1995 זכתה ב"אות ההצטיינות של נשיאות טורקיה". בשנת 1998 הוענק לה דוקטורט לשם כבוד מאוניברסיטת אנאדולו, ולאחריו דוקטורט לשם כבוד מטעם אוניברסיטת המדינה של אוהיו.

אאולו נפטרה ב-14 ביולי 2020. הייתה נשואה להאלים אאולו משנת 1954, והתגוררה באיסטנבול. הייתה חברה באגודת זכויות האדם בטורקיה.

כתביה
כתבי אאולו טרם תורגמו לעברית. רשימה חלקית להלן:

מחזות ותסכיתים 
 Bir Piyes Yazalım (הבה נכתוב מחזה) – 1953
 Yaşamak – 1955
 Evcilik Oyunu – 1964
 Sınırlarda Aşk – 1965
 Çatıdaki Çatlak – 1965
 Tombala – 1967
 Çatıdaki Çatlak – 1967
 Sınırlarda Aşk-Kış-Barış – 1970
 Üç Oyun: Bir Kahramanın Ölümü, Çıkış, Kozalar – 1973
 Kendini Yazan Şarkı – 1976
 Duvar Öyküsü – 1992
 Çok Uzak-Fazla Yakın – 1991

רומנים 
 Ölmeye Yatmak – 1973
 Fikrimin İnce Gülü – 1976
 Bir Düğün Gecesi – 1979
 Yazsonu – 1980
 Üç Beş Kişi – 1984
 Hayır... – 1987
 Ruh Üşümesi – 1991
 Romantik Bir Viyana Yazı – 1993

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
סופרות טורקיות
מחזאיות
סופרים טורקים
מחזאים
בוגרי אוניברסיטת אנקרה
ילידות 1929
נפטרות ב-2020
טורקים שנפטרו ב-2020