אלטנין

אֶלטָנִין (מערבית: التنين - א-תנין - "הדרקון") או γ בדרקון הוא הכוכב הבהיר ביותר בקבוצת הכוכבים דרקון ונקרא על שמה. בשל מיקומו הוא נצפה בזנית עבור תושבי לונדון ולכן באנגליה הוא נקרא גם "כוכב הזנית".

בשנת 1728, האסטרונום האנגלי ג'יימס בראדלי ניסה למדוד את ההיסט של אלטנין וגילה תוך כדי כך את תופעת האברציה הכוכבית שנגרמת מתנועת כדור הארץ סביב השמש.

אלטנין נע לעבר מערכת השמש במהירות רדיאלית של כ-28 קילומטרים בשנייה ובעוד כ-1.5 מיליון שנים יגיע למרחק של כ-28 שנות אור ממערכת השמש, לעומת מרחקו הנוכחי של כ-154 שנות אור. אם ישמור על עוצמת ההארה שלו עד אז, הוא יהפוך לכוכב הבהיר ביותר בשמי הלילה עם בהירות דומה לזו של סיריוס.

אלטנין הוא כוכב־התקן של המחלקה הספקטרלית K5III.

תכונות
אלטנין הוא ענק כתום מסוג ספקטרלי K5 III, עם מסה של כ-3 מסות שמש, רדיוס של כ-48 רדיוסי שמש - כמחצית רדיוס המסלול של כוכב חמה, טמפרטורת פניו כ-3,900 קלווין והוא מאיר בעוצמה של פי 244 מעוצמת ההארה של השמש באור נראה, אך בשל טמפרטורת פניו הנמוכה יחסית חלק משמעותי מקרינתו היא בתחום התת-אדום ועוצמת הארתו הכוללת היא בערך פי 535 מעוצמת ההארה של השמש.

קישורים חיצוניים
 אלטנין באתר של ג'ים קלר

הערות שוליים

ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
ענקים מסוג K
קבוצת הכוכבים דרקון