מרקינה

מרקינה (בליטאית: Merkinė; בפולנית: Merecz; ביידיש: מערעטש) היא עיירה במחוז אליטא שבדרום ליטא, בסמוך למפגש הנהרות מרקיס (Merkys) וניימן, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

תולדות היישוב
היישוב וטירת העץ שבו נזכרים לראשונה בשנת 1359, וטירה זו סייעה להגן על היישוב מפני פשיטות המסדר הטבטוני. בשנת 1569 הוענקו ליישוב זכויות עיר, כחלק מהאיחוד הפולני-ליטאי.

יהודי היישוב
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-1,400 יהודים, כשני שלישים מתושביה, ופעלו בה בתי ספר עבריים מרשתות תרבות ויבנה, וכן מפלגות ותנועות נוער ציוניות. עם סיפוח ליטא לברית המועצות בקיץ 1940 נאסרה פעילות זו.

ב-22 ביוני 1941, תחילת מבצע ברברוסה, נכנסו הגרמנים לעיירה לאחר הפגזתה, והתירו לליטאים המקומיים לערוך פוגרום ביהודי היישוב, תוך ירי בחלק מהיהודים, והטבעת חלקם בנהר נימן.

בהמשך, רוכזו יהודי העיירה בגטו קטן ומוקף גדר תיל, שהוקם סביב בית הכנסת המקומי, ואשר נשמר בידי הליטאים. יהודי הגטו הועסקו בעבודות כפייה, אשר מעת לעת נרצחו בהן עובדים.

ב-10 בספטמבר 1941 פשטו על הגטו שבעיירה שוטרים ליטאים, והובילו את כל יושביו עירומים לבורות ירי בסמוך לבית העלמין היהודי המקומי. לפי דו"ח יגר, נרצחו באקציה זו 223 גברים יהודים, 355 נשים יהודיות ו-276 ילדים יהודים.

קישורים חיצוניים

 
 
 
 
 

ליטא: ערים
בורות ירי בשואה
ליטא: עיירות יהודיות
שואת יהודי ליטא
מחוז אליטא