פימבריה (בקטריולוגיה)

פִימְבְּרִיָה (באנגלית: יחיד - Fimbria, רבים - Fimbriae, בתרגום מלטינית: גדילים. מוכרים גם בתור: Common pili) הן שלוחות חלבוניות קצרות דמויות ריסונים וזיפונים הממוקמות על גבי קרום התא של חיידקים גראם-חיוביים, גראם-שליליים ובסוגי ארכאונים מסוימים. שלוחות אלה קצרות ודקות במידה ניכרת מהשוטונים ומטרתם היא לאפשר לחיידקים להצמד אחד לשני, לרקמת תאים ולמשטחים מלאכותיים, דוגמת קתטרים ומסתמי לב. בשל גודלן הקטן ניתן לצפות בפימבריה באמצעות מיקרוסקופ אלקטרונים בלבד.

פימבריה כגורם אלימות
פימבריה הן שלוחות חלבוניות קצרות באורך של מספר מיקרומטרים ובעובי שנע בין 3-8 ננומטרים. מספרן עלול לנוע בין 300-400 על גבי התא החיידקי ומטרתן אינה להקנות יכולת תנועה, אלא, כאמור, לאפשר הצמדות של חיידקים אחד לשני ולרקמת תאי המאכסן. ההצמדות מתאפשרת בעקבות נוכחות חלבוני תאחיזה ייעודיים הקבועים בקצות הפימבריה שנקראים אדהזינים (Adhesins). בחיידקים פתוגניים הצמדות אל רקמת תאים עלולה להוביל לתחלואה ולהוות שלב מקדים ביצירת ביופילם. לפיכך, נוכחות הפימבריה נחשבת לגורם אלימות מרכזי בסוגי ומשפחות חיידקים מסוימים (Bordetella, Enterobacteriaceae, Neisseria, Pseudomonas, Streptococcus, ועוד).

לעיתים חל בלבול בין המונחים פימבריה ופִּילִי (Pili), עד כדי כך שיש הרואים בהם מונחים בקטריולוגיים נרדפים. אולם, למעשה, מדובר בשני מונחים נפרדים המתארים צורות שונות של מבנים ריסוניים-זיפוניים להם הרכב ותפקידים שונים:
 הפימבריה קצרים ודקים בצורה משמעותית מהפילי.
 הרכב החלבונים של הפימבריה אינו זהה לזה של הפילי.
 מספר הפימבריה על גבי החיידקים עלול להגיע לכדי 300-400, לעומת 3-5 פילי.
 תפקיד הפימבריה הוא לאפשר הצמדות של חיידקים, בעוד שתפקידי הפילי מגוונים ותלויים בסוג הפִּילוּס (הצמדות, תנועת גלישה-החלקה, קוניוגציה).

ראו גם
 פילי

הערות שוליים

בקטריולוגיה
אנטומיה תאית