מיפעת

מֵיפַעַת (גם: מֵפָעַת) הייתה אחת מ-48 ערי הלויים בעבר הירדן שהשימשה גם כעיר מקלט, העיר ומגרשיה היו בתחומי בנחלת שבט ראובן.

בתנ"ך
תחילה נזכרת העיר בספר יהושע, בתיאור נחלת שבט ראובן: . העיר עלה בגורלם של הלויים בני מררי על פי הגורל שנערך במשכן שילה על ידי אלעזר הכהן ויהושע בן נון.

לאחר מכן, נזכרת העיר ב"משא מואב" שנשא ירמיהו הנביא על ערי מואב: .

העיר נזכרת כאחת מערי המקלט שבנחלת שבט ראובן. העיר גם נזכרת באונומסטיקון של אוסביוס.

זיהוי העיר
החוקר שארל קלרמון-גנו הציע את זיהויה עם ח'רבת ניפעה שבצפון מואב, דרומית לרבת עמון.
חיזוק לזיהוי זה נמצא בפסיפס שנתגלה באתר הארכאולוגי "אום א-רצאץ" שבהרי מואב, שם נרשם השם "מיפעת" ביוונית פעם אחת ב- M תחילית ופעם אחת ב- N תחילית. מנגד, יש הטוענים כי זיהוי זה שגוי, הואיל ונמצאו באזור שרידים מהתקופה הרומית-ביזנטית ולא מתקופת הברזל.

הערות שוליים

קצרמר ארכאולוגיה
יישובי המקרא
נחלת שבט ראובן
עבר הירדן המזרחי
ערי לויים