NGC 2366

NGC 2366 היא גלקסיה לא-סדורה הנמצאת במרחק של 10,400,000 שנות אור ממערכת השמש בקבוצת הכוכבים ג'ירף.

היסטוריה
לגלקסיה בהירות נראית מדרגה 10.85 והיא התגלתה על ידי ויליאם הרשל ב-3 בדצמבר 1788 והוכנסה על ידיו לקטלוג של ערפיליות שפרסם בשנת 1802 תחת הציון III.748 ותוארה כ"חלשה מאוד, קטנה מאוד ועם ענף חלש מאוד בכיוון צפון-מזרח". בנו, ג'ון הרשל, כלל אותה בקטלוג הכללי של ערפיליות וצבירי כוכבים תחת הציון GC 1515 ובשנת 1888 ג'ון דרייר הכניס אותה לקטלוג הכללי החדש תחת הציון NGC 2403, כשהיא מתוארת כחלשה מאוד, גדולה למדי, מרכזה בהיר בהרבה משוליה, מכילה כוכב חלש מאוד ועם זנבות מתעקלים".

תצפית
הגלקסיה נמצאת בקצה המזרחי של קבוצת הכוכבים ג'ירף, סמוך לגבול עם קבוצת הכוכבים הדובה הגדולה באזור ללא כוכבים בהירים ושייכת לתת-קבוצת NGC 2403 שככל הנראה מהווה חלק מקבוצת M81. NGC 2403 שנמצאת במרכז התת-קבוצה והיא גם הגלקסיה הבהירה ביותר שבה, נמצאת כ-3.7 מעלות מדרום-דרום-מזרח ל-NGC 2366. במרחק זוויתי של כ-4.5 ממזרח-צפון-מזרח לה נמצאת הולמברג II שגם היא שייכת לקבוצת M81.

מאפיינים
גודלה הזוויתי של הגלקסיה הוא כ-8 דקות קשת שממרחקה שקול לקוטר של כ-25,000 שנות אור, כרבע מקוטרה של שביל החלב. מסתה מוערכת בכ- מסות שמש, כאשר מתוכה רק כ- מסות שמש, כ-3 אלפיות בלבד, הן של כוכבי הגלקסיה. בגלקסיה יש כמות עצומה של גז חופשי, רובו בגדול מימן שמסתו הכוללת היא כ- מסות שמש - פי 13 ממסת הכוכבים וכ-4% ממסת הגלסיה. שאר המסה, כ-95% היא של חומר אפל שטיבו אינו ידוע. בסמוך לגלקסיה, במרחק זוויתי של כ-1.25 דקות קשת מחלקה הדרומי, נמצא אזור H II עצום בקוטר של כ-2,200 שנות אור, המצוין כ-NGC 2363 (נראה בתמונה ככתם כחול מימין לחלקה התחתון של הגלקסיה), ושבו מתרחשת יצירה אינטנסיבית של כוכבים חדשים, ביניהם כוכבי וולף-ראייה מסיביים ביותר. בין הכוכבים שבו נמצא הכוכב המשתנה כחול ובהיר NGC 2363-V1 שהוא על-ענק עם רדיוס של כ-200 רדיוסי שמש, טמפרטורה של למעלה מ-20,000 קלווין ועוצמת הארה כוללת של פי 6.3 מיליון מאשר השמש, כך שזהו אחד מהכוכבים בעלי עוצמת הארה מהגבוהות ביותר שידועות כיום.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

גלקסיות לא-סדורות
קבוצת הכוכבים ג'ירף
קבוצת M81
הקטלוג הכללי החדש