טיינגונג 2

טיינגונג 2 (בסינית: 天宫二号, בפין־יין: Tiāngōng èrhào, מילולית "ארמון שמימי מספר 2") הייתה תחנת חלל סינית ששוגרה ב־15 בספטמבר 2016 על גבי משגר לונג מארץ' 2F מנמל החלל ג'יוצ'ואן שבמדבר גובי. משך המשימה המתוכנן של התחנה היה כשנתיים, ומטרתה לבחון טכנולוגיות הנחוצות כדי להגשים את היעד של תוכנית החלל הסינית להכנסתה לשירות של תחנת חלל מבצעית ומודולרית בסביבות שנת 2022. היעדים המרכזיים שנבחנו במהלך משימת התחנה הם יכולת שהייה למשך זמן בינוני בחלל והעברת אספקה לתחנה ותדלוקה בחלל על ידי חללית מטען, כדי לאפשר שהייה ארוכת טווח בחלל. התחנה ירדה ממסלולה וחדרה לאטמוספירה כמתוכנן ב-17 ביולי 2019.

למעשה זו הייתה תחנת ניסוי, עבור בדיקת היתכנות של החללית הבלתי מאוישת טיאנז'ואו, זו שעתידה להוות חללית אספקה לטיינגונג 3.

מסלול התחנה
התחנה שוגרה על ידי משגר צ'אנג ז'נג (לונג מארץ') 2F שהביא את התחנה למסלול לווייני נמוך ראשוני בעל פריגיאה של כ־200 ק"מ. לאחר הכניסה למסלול זה התחנה השתמשה במנועים הרקטיים שלה כדי להעלות עצמה למסלול מבצעי בגובה של כ־384 ק"מ. בזמן עגינה עם חלליות מאוישות מסוג שנג'ואו התחנה תעלה עצמה לגובה של כ־393 ק"מ.

משימות אל התחנה
אל התחנה שוגר באוקטובר 2016 צוות מאויש של שני טייקונאוטים במשימת שנג'ואו 11, אשר שהה בתחנה במשך 30 יום במטרה להוכיח יכולת שהייה בחלל לתקופת זמן בינונית. הצוות ביצע מספר ניסויים באמצעות חבילות הניסויים שעל גבי התחנה. כמו כן במהלך השהות הם שיגרו לוויין מלווה, אשר צילם מקרוב את התחנה.. שנג'ואו 11 נפרדת מהתחנה ב־17 בנובמבר 2016, והצוות נחת בחזרה ב13:59 זמן בייג'ינג.

ב־22 באפריל 2017 שוגרה בהצלחה חללית המטען הראשונה של סין, טיאנג'ו 1, במשימה שבחנה את יכולת תדלוק תחנה בחלל ולהעביר אליה אספקה שנחוצה כדי לאפשר שהייה ארוכת טווח בחלל. תדלוק נוסף בוצע בתאריכים 15 ביוני 2017, ו־12 בספטמבר 2017. התדלוק השלישי, נמשך 6.5 שעות במקום יומיים, דבר שכונה "עגינה מהירה".

התחנה שוגרה ביחד עם לוויין זעיר בשם Banxing-2 שינוע בסמוך אליה, ובאמצעות מצלמת 25 מגה־פיקסל יוכל לצלם אותה מרחוק.

ביולי 2019, הודיעה סין כי בכוונת לסיים את שהות התחנה בחלל וב-17 ביולי 2019, התחנה חדרה לכדור הארץ ונשרפה באטמוספירה מעל האוקיינוס השקט הדרומי.

מבנה

החומרה של טיינגונג 2 נבנתה במקור כגיבוי לתחנת החלל הראשונה של סין, טיינגונג 1, והיא זהה לה בצורתה ובממדיה. אורכה עומד על 10.4 מטר, רוחבה הוא 3.35 מטר עם קוטר מקסימלי של 4.2 מטר, ומשקלה בזמן השיגור עמד על 8.6 טון.

התחנה בנויה משלושה רכיבים:
מודול מאויש שבו החלל המדוחס שהטייקונאוטים יכולים לשהות ולעבוד בו. בין היתר נמצאים במודול שני תאי שינה, מנגנון הבקרה והשליטה של התחנה ומכשירי הניסויים אותם יתפעלו הטייקונאוטים. המודול מכיל גם את מנגנון העגינה היחיד של התחנה שמאפשר לה לעגון עם רכבי חלל אחרים.
מודול השירות הלא־מאויש, המבוסס על תא השירות של חללית השנג'ואו. המודול מכיל בין היתר את המנועים הרקטיים של התחנה, מכלי הדלק שלה ואת הסוללות החשמליות שלה. הסוללות נטענות באמצעות שני לוחות סולאריים המחוברים אל מודול השירות. כל אחד מהלוחות עשוי מ־4 מקטעים ואורכם מקצה לקצה עומד על 18.4 מטר.
בין שני המודולים מחבר קטע קונוסי שבו מאוחסנים מיכלי החמצן והחנקן שמשמשים את אטמוספירת התחנה וכן מיכלי מים. הקטע מגשר את ההבדל שבין הקוטר של המודול המאויש (כ־3.3 מטר) ובין הקוטר של מודול השירות (כ־2.2 מטר).

התחנה עברה מספר שיפורים ושינויים, שנועדו להקל ולהאריך את משך השהייה של האסטרונאוטים בחלל. בין היתר היא כוללת שטח אחסון רב יותר מקודמתה ומסוגלת להכיל אספקה לשהייה של שלושה טייסי חלל למשך 20 יום. מכיוון שמשימת שנג'ואו 11 תכלול רק שני טייקונאוטים, הם יוכלו לשהות בתחנה במשך 30 יום, במשימה שתהייה הארוכה ביותר של סין מאז תחילת תוכנית החלל המאוישת שלה.

לתחנה הוספה זרוע רובוטית (Chinese Space Station Manipulator system) באורך של כ־10 מטר שתסייע בתחזוקת התחנה ובפעילות חוץ-רכבית ("הליכת חלל"), בדומה לקנדארם2, הזרוע הרובוטית של תחנת החלל הבינלאומית. הזרוע תשמש כאב־טיפוס לזרוע הרובוטית שסין מתכננת לכלול בתחנת החלל העתידית והקבועה שלה, שתכלול גם זרוע רובוטית נוספת קצרה יותר.

מחקר מדעי על גבי התחנה
התחנה צוידה ב־14 חבילות ניסוי מדעי שונות ובהן:
גלאי התפרצויות גמא בשם POLAR שנבנה על ידי מדענים מסין, שווייץ ופולין.
ניסוי בתקשורת הצפנה קוונטית בשיטת החלפת מפתחות קוונטית.
השעון האטומי הקר הראשון ששוגר לחלל.
ניסוי בגידול צמחים בחלל.

על גבי התחנה מורכב גם ציוד חישה מרחוק, שמאפשר תצפיות על כדור הארץ גם כאשר התחנה אינה מאוישת.

סוף המשימה
ביוני 2018, בוצעו תמרונים להורדת המסלול של טיינגונג 2, ככל הנראה כמהלך לדעיכה מבוקרת של המסלול של התחנה לקראת סוף תפעולה, למסלול בגובה של 292X297 ק"מ, אולם לאחר 10 ימים התחנה חזרה למסלולה המקורי ללא הסבר נוסף, בתמרון שככל הנראה צרך 144 ק"ג דלק עבור שינוי מהירות של 56 מטר/שנייה.

ראו גם
טיינגונג 1
סקיילאב
תוכנית סאליוט
תחנת החלל מיר
תחנת החלל הבינלאומית

קישורים חיצוניים

 טיינגונג 2, באתר spaceflight101 
 טיינגונג 2, באתר China Space Report 
 
 Tiangong-2 takes China one step closer to space station, סוכנות הידיעות שינחואה, 16 בספטמבר 2016

הערות שוליים

תוכנית החלל הסינית
חלליות סיניות
תחנות חלל