אלכסנדר לוריא

אלכסנדר רומנוביץ' לוריא (ברוסית: Алекса́ндр Рома́нович Лу́рия; ) היה נוירופסיכולוג יהודי סובייטי ופסיכולוג התפתחותי. אחד המייסדים של הפסיכולוגיה ההיסטורית-תרבותית ומוביל של חוג ויגוצקי.

המגנום אופוס של לוריא הוא "התפקודים הקורטיקליים הגבוהים באדם" (1962, Higher Cortical Functions in Man), ספר לימוד פסיכולוגי שתורגם לשפות רבות ושנוסף לו "המוח העובד" (The Working Brain) בשנות השבעים. 

כחלק מעבודתו עם לב ויגוצקי, לוריא מפורסם בשל שני מקרי בוחן פסיכולוגיים יוצאי דופן: הראשון הוא של אדם עם זיכרון מפותח במיוחד, פורסם תחת השם "מוח של זכרן" (לא תורגם לעברית, The Mind of a Mnemonist); השני הוא של אדם עם פציעת מוח טראומטית, פורסם תחת השם "עולמו המנופץ: תולדות פציעה אחת" (יצא לאור בעברית בשנת 1979 בהוצאת ספרית פועלים,
The Man with a Shattered World).

במהלך הקריירה שלו, לוריא עסק במגוון רחב של תחומי מדע במוסדות כגון: האקדמיה לחינוך קומוניסטי (1930-1920), המכון הדפקטולוגי הניסויי (1930-1920, 1960-1950, שניהם במוסקבה), האקדמיה הפסיכו-נוירולוגית האוקראינית (חרקוב, שנות השלושים המוקדמות), המכון המאוחד לרפואה ניסויית ומכון בורדנקו לנוירוכירורגיה (שנות השלושים המאוחרות). סקירה של ה-Review of General Psychology, שפורסמה בשנת 2002, דירגה את לוריא במקום ה-69 ברשימת הפסיכולוגים הכי מצוטטים של המאה העשרים.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

סגל אוניברסיטת מוסקבה
פסיכולוגים יהודים רוסים
רופאים יהודים רוסים
רופאים יהודים סובייטים
סובייטים שנולדו ב-1902
סובייטים שנפטרו ב-1977