דוד ספרד

דוד ספָרְד (ביידיש: ספֿארד; בפולנית: Dawid Sfard; (5 ביולי 1905, טריסק, ווהלין, רוסיה – 9 בספטמבר 1981, ירושלים) היה משורר, מסאי, עורך, מבקר ספרות, מתרגם ומו"ל יידי ועסקן תרבות פולני-ישראלי.

קורות חיים
דוד ספרד נולד בשנת 1905 בעיירה טריסק שבווהלין, רוסיה (לאחר מלחמת העולם הראשונה בפולין; כיום באוקראינה), בנם של פייגה (לבית לֶבַרטוב) ויהודה ספרד. התחנך בגימנסיות בקובל ובלוצק. כשבגר, בשנת 1924, עבר לבירה ורשה, שם למד פילוסופיה באוניברסיטה עד 1928, אז נסע להמשיך את לימודיו באוניברסיטת ננסי שבצרפת, שם קיבל ב-1931 תואר דוקטור. ב-1932 חזר לוורשה.

ב-1941, במלחמת העולם השנייה, נמלט לברית המועצות, ובה שהה עד אחרי המלחמה. עם שובו ב-1946 לפולין החל לקחת חלק מרכזי בחיי הציבור של יהדות פולין. היה מראשי מבקרי הספרות היהודים בפולין שאחרי המלחמה. בשנת 1955 הוענקה לו מטעם ממשלת פולין מדליית יום העצמאות ה-10 של פולין העממית .
כיהן כסגן יושב-ראש איגוד הסופרים היהודים, היה העורך-המייסד של הוצאת הספרים היהודית-פולנית יידיש בוך ושימש עורך הירחון הספרותי היידי "יִידישע שריפֿטן", עד שנסגרו שניהם ב-1968 במסגרת מדיניותה האנטי-יהודית של ממשלת גוֹמוּלקה.

בחודש פברואר 1969 עלה לישראל עם אשתו ובנם. נפטר בירושלים ב-1981, בגיל 76.

ארכיון דוד ורגינה ספרד שמור בספרייה הלאומית.

יצירתו
את עבודתו הספרותית החל ספרד בכתיבת שירים בעברית, וב-1924 עבר לכתוב ביידיש. היה ממייסדי כתב העת הספרותי לסופרים צעירים "שפּראָצונגען" (נביטות) ומעורכיו. פרסם שירים וסיפורים, תרגומים מצרפתית, מפולנית ומשפות נוספות, ביקורת ספרות ופובליציסטיקה מעל במות שונות בפולין, בברית המועצות ובהמשך בישראל.

משפחתו
דוד ספרד נישא בשנת 1947 לרגינה רבקה (ריבצֶ'ה) דריֶיר. ד"ר רגינה דרייר-ספרד (Regina Dreyer-Sfard; 1910–1991), ילידת ביאליסטוק, הייתה ממייסדי תיאטרון המריונטות היידי "מיַידים" (מַיידים) בווילנה. למדה עם סרגיי אייזנשטיין במוסקבה, ולימדה היסטוריה של הקולנוע בבית הספר לקולנוע של לודז', ואחרי גירושה מפולין בסוף שנות ה-60, כיהנה כמרצה בכירה להיסטוריה ותאוריה של הקולנוע באוניברסיטת תל אביב. הייתה מחוקרי הקולנוע הראשונים בארץ, מומחית לקולנוע אילם (בין תלמידיה: איתן גרין, אורי קליין, מאיר שניצר ודני ורד).

בנם ליאון נישא לאנה ספרד, ראש החוג לחינוך מתמטי באוניברסיטת חיפה (בתם של הסוציולוג זיגמונט באומן והסופרת והעיתונאית יאנינה באומן ); בנם שלהם (נכדו של דוד ספרד), מיכאל ספרד, הוא עורך דין המתמחה בזכויות האדם ופעיל שמאל.

גיסו של ספרד, זלמן גרדובסקי, היה אסיר במחנה בירקנאו ואחד מראשי הזונדרקומנדו, שכתב יומנים על קורותיו ביחידה, שחלקם נמצאו אחרי המלחמה והתפרסמו. היה ממובילי המרד היהודי במחנה, שבו נרצח.

ספריו
 וועגן צעגייען זיך, ורשה: ניַי בוך, 1933. (סיפור)
 שריַיבער און ביכער, לודז': יִידיש בוך, 1949. ()
 שטודיעס און סקיצן, ורשה: יִידיש בוך, 1955. (מסות בענייני ספרות) ()
 לידער, ורשה: יִידיש בוך, 1957. (שירים) ()
 אַ זעגל אין ווינט, ציַיכענונגען פֿון מאַנע קאַץ, ורשה: יִידיש בוך, 1961. (שירים) ()
 באָרוועסע טריט, ורשה: יִידיש בוך, 1966. (שירים) ()
 ברענענדיקע בלעטער, תל אביב: המנורה, תשל"ב. (שירים)
 שפּאַצירן אין דער נאַכט: לידער און פּאָעמעס, תל אביב: ישראל-בוך, תש"מ 1979. (שירים ופואמות) ()
 מיט זיך און מיט אַנדערע: אויטאָביאָגראַפֿיע און ליטעראַרישע עסייען, ירושלים: ירושלימער אַלמאַנאַך, תשמ"ד 1984. (אוטוביוגרפיה ומסות ספרותיות)

עריכה
 ד. ספֿאַרד (עורך), י.ל. פּרץ: זאַמלבוך צום הונדערטסטן געבוירן-טאָג, ורשה: יִידיש בוך, 1951. ()
 ד. ספֿאַרד (עורך), מיר וואָרענען: דאָס היטלעריסטישע פֿאַרברעכן טאָר נישט פֿאַרגעסן ווערן: זאַמלונג פֿון אויטענטישע דאָקומענטן, קאָמענטאַרן און אַריַינפֿיר וואָרט פֿון י' הינדעס, ורשה: יִידיש בוך, 1965. ()
 פ' פֿריד (אסף), ד. ספֿאַרד (עורך), די חכמים פֿון כעלעם, ורשה: יִידיש בוך, 1966. ("חכמי חלם") ()
 יִידל זינריַיך, מיַין לאָגל פֿון פּיַין, עורך ד. ספֿאַרד, ורשה: יִידיש בוך, 1968. (שירים) ()
 ד. ספֿאַרד (עורך), זיי האָבן געליטן – זיי האָבן געקעמפֿט: (צום 30-טן יאָרטאָג פֿון אויפֿשטאַנד אין וואַרשעווער געטאָ, תל אביב: וועלט פֿעדעראַציע פֿון פּוילישע יִידן, 1973.

תרגום
 יוליאן סטריקאָווסקי , דער לויף קיין פֿראַגאַלאַ, אויטאָריזירטע איבערזעצונג פֿון ד' ספֿאַרד, ורשה: יידיש בוך, 1955. ()
 דאָס טאָג-בוך פֿון דוד רובינאָוויטש , איַינלייטונגס-וואָרט: יאַראָסלאַוו איוואַשקיעוויטש , קאָמענטאַרן אין טעקסט ... און די נאָטיץ "וועגן דעם וויַיטערדיקן גורל פֿון דער יִידישער באַפֿעלקערונג פֿון באָדזענטין": אַדאַם רוטקאָווסקי , נאָכוואָרט: מאַריאַ יאַראָכאָווסקאַ, איבערזעצט אויף יִידיש ד' ספֿאַרד, ורשה: קסיאָנזשקאַ אי וויעדזאַ ; יִידיש בוך, 1960. (; וכן )
 סטאַניסלאַוו וויגאָדזקי , דער ווינטש-קאָנצערט, איבערזעצט פֿון פּויליש ד' ספֿאַרד, ורשה: יִידיש בוך ("קליינע ביבליאטעק", 7), 1960. ()
 ס.[טאַניסלאַוו] וויגאָדזקי, וווּ די אויגן טראָגן, איבערזעצט פֿון פּויליש ד' ספֿאַרד, ורשה: יִידיש בוך, 1963. (רומן) ()

קישורים חיצוניים
 דוד ספרד באתר WorldCat
 אאוגניה פּרוֹקוֹפּ-יאניֶיץ, דוד ספרד, המילון הביוגרפי הפולני 
 גנאדי אסטרייך, 
 סול ליפצין, גנאדי אסטרייך, 
 רפאל זֶ'בּרובסקי, דוד ספרד , המכון ההיסטורי היהודי 
 דוד ספארד באתר בית לייוויק 
 
 
 
  (המאמר באתר "נח זבולוני: חצי מאה של עיתונות ירושלמית")
 חנה מלאָטעק, פּערל פֿון ייִדישער פּאָעזיע  דוד ספֿאַרד — צו זײַן 25סטן יאָרצײַט, פארווערטס, 24 בנובמבר 2006

הערות שוליים

יהודים מווהלין
משוררים כותבי יידיש
סופרים כותבי יידיש
סופרים יהודים פולנים
משוררים יהודים פולנים
סופרים ישראלים
משוררים ישראלים
מבקרי ספרות ישראלים
מתרגמים ישראלים
מסאים ישראלים
מתרגמים ליידיש
מתרגמים מצרפתית
מתרגמים מפולנית
מו"לים יהודים פולנים
מתרגמים יהודים פולנים
ישראלים ילידי האימפריה הרוסית
עולים בשנות ה-1960
בוגרי אוניברסיטת נאנסי
יהודים הקבורים בהר המנוחות
ישראלים שנולדו ב-1903
ישראלים שנפטרו ב-1981