ירחי נפטון

ירחי נפטון הם 14 הירחים הידועים של כוכב הלכת נפטון. היות שנפטון קרוי על שם אל הים הרומי, הוחלט לקרוא גם לירחיו של כוכב הלכת על שמם של אלי ים אחרים.

הגדול והרחוק שבין ירחי נפטון הוא טריטון. הירח התגלה ב־10 באוקטובר 1846 על ידי ויליאם לאסל, רק 17 ימים לאחר גילויו של נפטון עצמו. בניגוד לשאר הירחים הפלנטריים במערכת השמש טריטון נמצא במסלול נסיגה דהיינו הוא נע בניגוד לכיוון, דבר המעיד על כך שנלכד בכוח המשיכה של נפטון, וכנראה מקורו בחגורת קויפר. לירח מסלול מסונכרן וקבוע סביב כוכב הלכת אולם הוא הולך ומתקרב לנפטון עד שלבסוף הוא יגיע לגבול רושל ויתפרק.

עברו יותר ממאה שנה עד גילויו של הירח השני של נפטון. הירח נקרא נראיד והוא התגלה ב־1 במאי 1949 על ידי ג'ררד קאיפר. נראיד בעל צורה לא רגילה וגופו בעל מסלול האליפטי הקיצוני ביותר במערכת השמש.

בין יולי לספטמבר 1989 גילתה הגשושית וויאג'ר 2 שישה ירחים נוספים הסובבים את נפטון - נייד, תלסה, דספינה, גלתיאה, לריסה ופרוטאוס.

בשנת 2001 צוות שביצע סקר שמיים, בעזרת טלסקופים קרקעיים ענקיים, איתר חמישה ירחים נוספים. שני סקרי שמיים נוספים בשנים 2002 ו־2003 אישרו את גילוי הירחים. חמישה ירחים נוספים הם - הלימיד, סאיו, לאומדיה, סאמטי וניסו.

ב־1 ביולי 2013, צוות בראשותו של מארק שואוולטר גילה את הירח היפוקמפ בעזרת צילומים שבוצעו על ידי טלסקופ החלל האבל מהשנים 2004–2009. זהו הירח הקטן ביותר של נפטון שהתגלה עד כה.

* משך זמן סיבוב שלילי (בארבעת הירחים המסומנים) מצביע על מסלול נסיגה סביב נפטון, דהיינו סיבוב בכיוון מנוגד לכיוון סיבובו של כוכב הלכת.

קישורים חיצוניים