יחסי קטר–רוסיה

יחסי קטר–רוסיה הם היחסים הדיפלומטיים המלאים שבין מדינת קטר לפדרציה הרוסית. היחסים הללו ידעו עליות ומורדות רבות, מהעוינות של מדינות המפרץ לסובייטים עד לפריחה בעידן הליברלי של שתי המדינות.

היחסים עם ברית המועצות 
בעקבות לחצים מערב הסעודית, במשך שנים רבות סירבה קטר לקיים יחסים דיפלומטיים עם ברית המועצות. אך למרות הלחצים, בקיץ 1988 החלה קטר בקיום יחסים דיפלומטיים בעקבות המיתון בסובייטיות והתפוררות הגוש הסובייטי, היחסים נחתמו ב-2 באוגוסט 1988. ברית המועצות פתחה את שגרירותה בדוחה ב-12 בנובמבר 1989 וקטר פתחה את שגרירותה במוסקבה ב-14 בנובמבר 1989.

היחסים עם רוסיה 
ב-26 בדצמבר 1991 הכירה קטר ברוסיה כיורשת הבלעדית של ברית המועצות לאחר פירוקה של האחרונה. את רוסיה מייצגת שגרירות רשמית בדוחה בירת קטר. ואת קטר מייצגת שגרירות רשמית במוסקבה בירת רוסיה. השגריר הנוכחי של רוסיה בקטר הוא אנדריי ולדימירוביץ' אנדרייב אשר מונה על ידי הנשיא ולדימיר פוטין ב-17 ביולי 2005. השגריר הנוכחי של קטר ברוסיה הוא אחמד סייף אאל מדהאדי שכתב מכתבים לנשיא דאז דמיטרי מדבדב וכך רכש את אמונו. הנשיא אף הצהיר על כך ב-27 בינואר 2009.

היחסים בין שתי המדינות הפכו למתוחים לאחר שזלימחאן יאנדארבייב נרצח בקטר ב-13 בפברואר 2004. ביום השנה השלישי למותו של יאנדארבייב, נשיא רוסיה ולדימיר פוטין נסע לקטר בסטטוס של ביקור ממלכתי, שם התקבל על ידי אמיר קטר, חמד בן ח'ליפה אאל ת'אני. ב-29 בנובמבר 2011, שגריר רוסיה בקטר דאז, ולדימיר טיטוראנקו, הותקף לכאורה על ידי אנשי ביטחון בשדה התעופה בקטר. היחסים שוב הפכו למתוחים ב-7 בפברואר 2012, כאשר על פי דיווחים, לאחר שדיפלומט מקטר הזהיר את רוסיה שהיא תאבד את תמיכת הליגה הערבית וזאת בגלל החלטות בנושא מלחמת האזרחים בסוריה. רוסיה וסין הטילו וטו בעניין מאוחר יותר. התשובה הייתה חריפה הרבה יותר והיא הגיעה מצד שגריר רוסיה באומות המאוחדות, ויטלי צ'ורקין, שהשיב: "אם אתה מדבר אליי ככה, לא תהיה קטר בעולם והרוסים יתפארו על כך שהם העליונים בעולם." יש לציין שרוסיה הכחישה שנציגה בכלל אמר דבר כזה.

הרוסים והקטרים הסכימו על פיתוח בתי הזיקוק בחצי האי ימאל.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים