פרנץ יוזף ואלץ

פרנץ יוזף ואלץ (בגרמנית: Franz Josef Walz; 4 בדצמבר 1885 – 18 בדצמבר 1945) היה טייס בשירות האוויר הגרמני במלחמת העולם הראשונה ובלופטוואפה במלחמת העולם השנייה.

ביוגרפיה
ואלץ נולד בשפייר שבגרמניה ב-4 בדצמבר 1885. בשנת 1905 התגייס לרגימנט הרגלים הבווארי ה-8 (פרידריך השני, הדוכס הגדול של באדן). בשנת 1913 החל קורס טיס בשלייסהיים. בשנת 1914, עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, שירת בכוחות האוויר הבוואריים ולחם בחזית המערבית. ביולי 1916 נפצע והועבר לשלייסהיים, ובנובמבר חזר לטוס. לאחר שנהרגו שני מפקדיה של יחידת האוויר הבולטת Jagdstaffel 2, אוסוואלד בלקה וסטפן קירמאייר, מונה ואלץ, ב-29 בספטמבר 1916, למפקד היחידה, ושימש בתפקיד זה עד 9 ביוני 1917. בסוף אוגוסט 1917 מונה למפקד הטייסת הבווארית ה-304, שפעלה בארץ ישראל (אז חלק מהאימפריה העות'מאנית), תחילה סמוך לכפר עיראק אל-מנשייה, ועם התקדמות הכוחות הבריטיים עברה לאזור הקואופרציה במרחביה. ב-9 באוגוסט 1918 הוענק לוואלץ עיטור פור לה מריט. ב-20 בספטמבר 1918 ואלץ ואנשיו נפלו בשבי הצבא הבריטי (אירוע זה הוא רקע לסיפורו של יוסף חיים ברנר, "הגאולה והתמורה"), והוא שוחרר משביו ב-30 בנובמבר 1919.

לאחר המלחמה שירת מדצמבר 1919 עד ינואר 1920 בשלייסהיים. מ-31 בינואר 1920 עד 1934 שירת במשטרת בוואריה, עם הפסקה בשנים 1927-1929, שבהן השתתף במשלחת המחקר הסינית-שוודית בראשות סוון הדין. 

בשנת 1934 חזר ללופטוואפה. ב-1935 הועלה לדרגת אוברסט, ב-1939 הועלה לדרגת גנרל-מיור וב-1 באפריל 1941 הועלה לדרגת גנרל-לוטננט, והיה מפקד שדה תעופה גרמני בשלזיה. ב-31 באוקטובר 1944 סיים את שירותו בלופטוואפה. הוא מת ב-18 בדצמבר 1945 במחנה שבויים פולני בוורוצלב. 

ב-21 ביוני 2016 הנפיק השירות הבולאי בול לציון מאה שנה ללוחמה האווירית בשמי ארץ ישראל. על הבול מופיע דיוקנו של טייס גרמני שפעל בארץ ישראל, שעוצב על פי תצלום של פרנץ יוזף ואלץ.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

טייסים גרמנים במלחמת העולם הראשונה
מעוטרי פור לה מריט
שוטרים גרמנים
גנרלים בלופטוואפה

גרמנים שנולדו ב-1885
גרמנים שנפטרו ב-1945