החלטה 68/262 של העצרת הכללית של האו"ם

החלטה A/RES/68/262 של העצרת הכללית של האו"ם אומצה ב-27 במרץ 2014 עקב תוצאות ההצבעה בפתיחת המליאה ה-80 של המושב ה-68 של העצרת הכללית של האו"ם.

מושב זה של האו"ם התכנס במיוחד כדי לדון בנושא השתלטות הצבא הרוסי על חלק משטחה של אוקראינה (הרפובליקה האוטונומית של קרים והעיר סבסטופול).

המסמך, שכותרתו "השלמות הטריטוריאלית של אוקראינה", אומץ כתגובה לסיפוח הרוסי של חצי האי קרים ומשמעותו שהקהילה הבין-לאומית מסכימה שלמרות הסיפוח לרוסיה, קרים ממשיכה להיות שטח בריבונות אוקראינה. ההחלטה נסמכת על עיקרון במשפט הבין-לאומי המנהגי שקובע שמדינות חדשות מופיעות בשטחן של ארצות ישנות, או צומחות מתוך אימפריות קולוניאליות, הגבולות הרשמיים האחרונים שהיו בעבר אמורים להיות קווי הגבולות החדשים. דוקטרינה זו ידועה כ-"אוטי פוסידטיס יוריס" – uti possidetis juris – כלומר, "אתה מחזיק על-פי חוק", הגבול שהיה הוא הגבול שיהיה. עיקרון זה יושם לגבי הגבולות של מדינות חדשות ברחבי העולם, והוכר כעקרון בסיסי של החוק הבינלאומי על-ידי בית המשפט הבינלאומי לצדק. גם כאשר מספר מדינות מופיעות מתוך מדינה אחת, כפי שרוסיה ואוקראינה הגיחו מתוך ברית-המועצות, החלוקות האדמיניסטרטיביות הפנימיות הקודמות הופכות לגבולות הבינלאומיים החדשים.

ההחלטה הבלתי-מחייבת, שנתמכה על ידי 100 מדינות החברות באומות המאוחדות, אישרה מחדש את מחויבותה של האספה הכללית של האו"ם לשלמותה הטריטוריאלית של אוקראינה על פי הגבולות הבינלאומיים המוכרים שלה, והדגישה את אי-תקפותו של משאל קרים (2014).

יוזמות ההחלטה היו קנדה, קוסטה ריקה, גרמניה, ליטא, פולין ואוקראינה. 

בעד המסמך הצביעו 100 מדינות, 11 מדינות הצביעו נגד, 58 נמנעו, ו-24 מדינות לא השתתפו בהצבעה בשל היעדר נציגים במושב זה של העצרת.

ההחלטה אומצה לאחר ניסיונותיה הכושלים של מועצת הביטחון של האו"ם, שכינסה 7 ישיבות כדי למצוא פתרון לשאלת משבר חצי האי קרים, אולם אלה נתקלו בהטלת וטו על ידי רוסיה.

ב-28 במרץ 2014 הודיעה רוסיה שההחלטה מזיקה, והאשימה מדינות מערביות בשימוש בסחיטה ואיומים כדי לגייס קולות בעד ההחלטה.

תוצאות ההצבעה

קישורים חיצוניים 
 החלטה A/RES/68/262 באתר האו"ם

הערות שוליים

68 262
רוסיה: יחסי חוץ
משבר קרים