פטיש לכפות רגליים

פֶטִישׁ לכפות רגליים, פודופיליה (Podophilia) או פוט פטיש (מאנגלית: Foot fetishism), הוא משיכה, לרוב משיכה מינית לכפות רגליים. על פי מחקרים שונים שנעשו לגבי תפוצות הפטישיזם, זהו הפטיש הנפוץ ביותר הקיים אצל בני אדם, יותר מכל פטיש אחר. הפטיש נפוץ יותר אצל גברים מאשר אצל נשים.

מאפייני הפטיש 

רבים מבעלי פטיש זה הם בעלי פטיש גם לאביזרים וחפצים הקשורים לכפות הרגליים בזמן היותן על כף הרגל, כמו גרביים, כפכפים או נעליים לסוגיהן, וכן לתכשיטים המולבשים על הרגל או טיפוח מסוים של הרגל כגון לק ציפורניים, צמידים, טבעות ועוד. מוקדי המשיכה בכף הרגל יכולים להיות האצבעות או סוליות כפות הרגליים, כולל הכריות, הקשתות או העקבים של כף הרגל, או לאפקט מסוים של כף הרגל, כגון ריח כף הרגל, כמו גם לתכונות מסוימות של כף הרגל, כגון כף רגל קטנה או גדולה, אצבעות ארוכות או קצרות ועוד.

מימוש הפטיש יכול להתבטא בין היתר ברצון לצפות, לגעת, לעסות, לנשק, ללקק, למצוץ, להריח ולדגדג את כפות הרגליים, ובכך מגיע בעל הפטיש לעוררות מינית. אדם עם פטיש לכפות רגליים יכניס בדרך כלל את פרקטיקות הפטיש השונות כחלק בלתי נפרד מיחסי המין שלו - כמשחק מקדים, תוך כדי היחסים או לאחריהם.

תנוחה נפוצה ומפורסמת בסשנים של פטיש לכפות רגליים היא ה"פוטג'וב", שמשמעה שפשוף וגירוי איבר המין על ידי כפות הרגליים. לעיתים פעולת הפוטג'וב נעשית במקביל לפעולה פוט פטישיסטית נוספת כגון הרחה או ליקוק של כף הרגל השנייה של הפרטנרית המינית, או הערצת כפות רגליה של פרטנרית מינית נוספת, במטרה להגביר את הגירוי המיני, כאשר השיא של הפעולה מגיע עם האורגזמה.

פטיש זה מתקשר לעיתים ליחסי שולטת-נשלט בתחום הבדס"מ. הפטיש יכול לבוא לידי ביטוי הן כחלק מסשן השליטה, בהיות כפות רגליים המקום הנמוך ביותר בגוף, דבר המבטא השפלה עבור הנשלט, והן לאחר הסשן, כפרס על התנהגות טובה של הנשלט, השולטת מאפשרת לו לממש את הפטיש שלו. בהקשר זה אמר דוקטור סקוט ג'ייקובי, סקסולוג שמתמחה בהתנהגות מינית אלטרנטיבית: "להתרכז בכף הרגל זה אקט של השפלה, כאילו שאני טוב מספיק רק בשביל לגעת בכפות הרגליים שלך".

שכיחות הפטיש 
קיים קושי לאמוד את כמות האנשים בעלי פטיש כרגליים, מכיוון שאנשים לא נוטים לחשוף את הפטיש באופן פומבי. יתרה מכך, לפי סקרים שהתבצעו בבריטניה, למעלה מחצי מבעלי פטיש לכפות רגליים הבריטים מעדיפים להסתיר את נטייתם הפטישיסטית אפילו מפני הפרטנריות המיניות שלהן, ובשל כך לא ניתן לאמוד באופן מדויק או קרוב לכך את שיעורם באוכלוסייה. אף על פי כן, במשך השנים נעשו מחקרים ומדדים שונים, שבדקו באופן יחסי את כמותם, ביחס לפטישים אחרים ובכלל, בהתבסס על שיעור הפעילות שלהם ברשתות החברתיות השונות.

חוקרים באוניברסיטת בולוניה שבאיטליה בחנו 381 דיונים באינטרנט שמקורם בקבוצות פטישיזם, כדי לאמוד את השכיחות היחסית של הפטישים השונים. בדיונים אלו השתתפו מעל 5,000 אנשים. החוקרים העריכו את שכיחותם של הפטישים השונים על סמך היסודות הבאים:
מספר קבוצות דיון שהוקדשו לפטיש ספציפי.
מספר המשתתפים בכל קבוצה.
מספר ההודעות.

החוקרים הסיקו כי הפטישים הנפוצים ביותר הם חלקי גוף (33%) או חפצים שקשורים לגוף האדם (30%, כגון תכשיטים ולבוש). מבין האנשים שהעדיפו חלקי גוף, 47% מהם העדיפו כפות רגליים ואצבעות כפות רגליים. מבין האנשים שהעדיפו חפצים הקשורים לגוף האדם, 32% מהם העדיפו חפצים הקשורים לכפות הרגליים (נעליים, מגפיים וכו').

חברת "אמריקה און ליין" פרסמה באוגוסט 2006 נתונים על מונחי חיפוש נפוצים של המנויים לאתר. בדירוג זה, מבין הביטויים שכללו את המילה "fetish", החיפוש הנפוץ ביותר היה "foot fetish", בפער ניכר מהחיפושים האחרים.

ערוץ הטלוויזיה האמריקאי "קומדי סנטרל" הציג במרץ 2016 נתון על תפוצת הפרסומים באינסטגרם. הנתון שהוצג גילה שמספר הפרסומים על כפות רגליים ("feet") היה 5,437,095 - מספר פרסומים גדול בהרבה מאשר פרסומים על איברים הנחשבים מיניים, כגון "ass" (שהכיל 4,123,150 פרסומים) או "boobs" (שהכיל 2,562,899 פרסומים בלבד).

היסטוריה 
האזכור הידוע הראשון בהיסטוריה הכתובה של פטיש לכפות רגליים הוא משנת 1220, של הדרשן והמטיף ברטולד מרגנסבורג, אם כי פרקטיקות מיניות עם כפות הרגליים מוזכרות כבר בטקסט העתיק "קאמה סוטרה", העוסק בין היתר בהתנהגויות מיניות בין בני אדם.

התעניינות מוגברת בכפות רגליים כאובייקטים מיניים נצפתה באירופה במהלך המאה ה-12, ובמאות ה-16 וה-19. ישנם חוקרים שניסו לקשור את ההתעניינות הזאת כתגובה למגפות של מחלות מין שנפוצו באירופה באותם ימים. במקרים אלה, פטיש לכפות רגליים נתפס כאלטרנטיבה של "מין בטוח", ללא סכנה של התדבקות במחלות הללו. יחד עם זאת, מציינים החוקרים שהגורם להתעניינות המוגברת בפטיש יכול לנבוע משוויון הזכויות היחסי שקיבלו הנשים באותה תקופה, ופטיש לכפות רגליים נתפס כבר אז כדומיננטיות נשית ביחסים שבין המינים.

הגורמים לפטיש 
הנוירולוג ויליאנור ראמצ'אנדרן הציע שהגורם לפטיש לכפות רגליים, בדומה לשאר הפטישים, נגרם על ידי אזור במוח, הסמוך לאזור התחושתי (סומטו-סנסורי) הראשוני של קליפת המוח, שקשור לאיברי המין. ראמצ'אנדרן הציע שלעיתים מתרחש קשר עצבי בין שני האזורים, וכך נוצר הפטיש.

החוקר דזמונד מוריס הציע שפטיש לכפות רגליים נרכש בגיל צעיר, ולא מולד. הוא מציין שגורם חשוב לרכישת הפטיש יכול להיות כתוצאה ממישוש כפות הרגליים בגיל צעיר, הגורם להתמכרות לתופעה שבעצם "הוטבעה" בו לכל חייו.

גם הפסיכולוג והנוירולוג זיגמונד פרויד סבר שהפסיכואנליזה פענחה את הסיבות לפטיש כפות הרגליים בשימת דגש על ריחן. פטיש זה נובע מדחף קופרופילי (coprophilic) טבוע באדם אשר מדוכא ואבד. כפות רגליים ושיערות הם חפצים בעלי ריח חריף ואחרי דחיית הריחות בחברה המודרנית הם הועלו והפכו לפטישים. נובע מכך שרק כף רגל מריחה מהווה חפץ פטיש.
בנימה נוספת מוסיף פרויד שהרגל עשויה לשקף את הפין החסר באישה ובמקרים מסוימים של פטיש כפות רגליים פרויד מצא שהרגל דומה לפין.

הסופר והפילוסוף הצרפתי ז'ורז' בטאיי הציע שפטיש לכפות רגליים הוא חלק מנטיית הבדס"מ. וסגידה לכפות רגליים, בהיותן המקום הנמוך ביותר בגוף, היא מימוש של הנטייה.

תקריות פליליות והתייחסות משפטית 
על אף מיעוט המקרים בהם נצפו בעלי פטיש לכפות רגליים מבצעים מעשים פליליים כדי לספק את הפטיש שלהם, ולרוב הפטיש מסופק במסגרת הסכמה שבין שני אנשים מבוגרים, במשך השנים התפרסמו באמצעי התקשורת כמה מקרים כאלו.

במאי 2006 נעצר צעיר בן 23 לאחר שהודה שניסה לנשק וללקק כפות רגליים של כ-70 נשים ברכבת התחתית של ניו יורק. הצעיר, שנעצר לאחר שניסה ללקק רגליה של אישה נוספת, הואשם בהטרדה וניצול מיני, ו"גם בכליאה לא חוקית", מכיוון שנהג להחזיק בכפות רגליהן של קורבנותיו בחוזקה ולא שחרר אותן.

באפריל 2007, מנהל תיכון באוהיו שבארצות הברית הואשם בביצוע עבירות מין לאחר ששלושה תלמידים בני 14 התלוננו במשטרה כי שילם לכל אחד מהם 15 דולרים כדי לנשק את כפות רגליהם היחפות. על אף טענתו של המנהל שהדבר נעשה במסגרת התערבות שבין המורים והתלמידים במשחק כדורעף, וזהו היה עונשו של המפסיד, לאחר פשיטה שערכה המשטרה במשרדו נמצאו כ-400 תמונות של כפות רגליים, ממצא המצביע על כך שאותו מנהל היה פטישיסט כפות רגליים, והדבר לא נעשה באופן תמים.

באוקטובר 2014 שוטר בשם פטריק קין באזור יוסטון שבמדינת טקסס בארצות הברית, עצר רכבה של אישה, וטען שהוא מריח מרכבה ריח של מריחואנה. לאחר שהאישה הכחישה שהכניסה מריחואנה למכוניתה ביקש ממנה השוטר להמתין בניידת בזמן שהוא מבצע חיפוש ברכבה, שבסיומו טען שמצא סימנים למריחואנה. קין איים לעצור את האישה, אך הוסיף שבמידה ותאפשר לו לרחרח וללקק את כפות רגליה הוא ישחרר אותה לדרכה. לאחר שהאישה התלוננה על המעשה במשטרה במחוז האריס שבטקסס, נעצר קין ונפתחה חקירה. המשטרה, שחשדה שקין ביצע מעשים מעין אלו באופן סדרתי כדי לספק את הפטיש שלו, קראה לנשים נוספות להתלונן במידה ונתקלו במקרה דומה. במהלך החקירה הגיעו השוטרים לעוד שלוש נשים שטענו שחוו חוויה דומה. כשנה לאחר מכן הורשע קין על מעשיו ונידון לשנת מאסר בבית הסוהר במחוז האריס קאונטי שבטקסס.

במשפט שהתנהל בשנת 2016 בבית המשפט העליון בערעורו של ניסים חדד, על הרשעתו באונס תינוק, פסק שופט העליון יצחק עמית שיש להותיר את ההרשעה על כנה, והזכיר בפסק דינו את נטיית הפטיש לכפות רגליים של חדד כראיה שהנאשם מחזיק בהעדפה מינית החורגת מהתחום המקובל. בדבריו כתב: "אין בדברים אלה כשלעצמם כדי להעיד על אשמתו של המערער. אך מצאתי להזכירם אף שהם נוגעים לצנעת הפרט, מאחר שהדברים חורגים מהמקובל בתחום המיני". בסופו של המשפט לא התקבלה דעתו של השופט עמית, וחדד זוכה מאשמה מחמת הספק.

שימוש בפטיש לצורכי הכנסה כספית 
בשל התפוצה הרחבה יחסית של נטיית הפטיש לכפות רגליים בקרב האוכלוסייה, במשך הזמן התפתחה תעשייה גדולה המספקת שירותים שונים בנוגע לפטיש זה עבור אותה אוכלוסייה, הן בצורת יוזמות מאורגנות כדוגמת מרכזים גדולים המספקים שירותי פוט פטיש כגון מועדוני פטיש ייעודיים לכפות רגליים, והן מקרב נשים שמפרסמות את עצמן באופן עצמאי.

בשנת 2013 התפרסם באתר ניו יורק פוסט כתבה על סטודיו שבמשך היום מספק שירותי ספא ובלילה משמש כמועדון "זנות כפות רגליים". לפי אותו דיווח של הניו יורק פוסט, נשים צעירות בגילאי 30-18 שנבחרו בקפידה על פי מספר קריטריונים של מראה כפות רגליהן התבקשו להגיע למועדון בשעות הערב, וכ-30 גברים שנכנסו למועדון בתשלום כניסה של 100 דולרים עבור ה"סרסור", הורשו לסגוד לכפות רגליהן של הנשים בתשלום של 20 דולרים למשך 10 דקות. על אף עולם הדימויים הזנותי, האסורה ברוב מדינות ארצות הברית, בשל העובדה שהנשים לא הסירו כלל את בגדיהן בזמן עבודתן במועדון מלבד נעליהן וגרביהן, התחום אינו נחשב לזנות מבחינה רשמית, והתהליך מותר על פי החוק האמריקאי.

כמו כן, על אף שלרוב נפוצים מועדוני פטיש רבים המיועדים לסיפוק כלל הפטישים ונטיות הBDSM, ובין היתר גם פטיש לכפות רגליים, ברחבי העולם קיימים מועדונים ומתקיימים אירועים רבים המיועדים לפטיש לכפות רגליים בלבד. מועדונים אלה נפוצים בארצות הברית, בבריטניה, בצרפת, בספרד, בגרמניה, בקנדה, באיטליה, בדנמרק, בתאילנד, ביפן, באוסטרליה, בבולגריה ובמדינות נוספות. הכניסה למועדונים אלה כרוכה בתשלום, ובנוסף לתשלום הכניסה, נדרש תשלום עבור הנשים המאפשרות לבאים לממש את הפטיש שלהם עם כפות רגליהן.

בנוסף לכך, נשים רבות בוחרות להתפרנס מהתחום באופן עצמאי לחלוטין. חלקן מקבלות לקוחות לביתן או לסטודיו שלהן שבמסגרת זו האישה מאפשרת ללקוח לממש את הפוט פטיש שלו כפי שיחפוץ, בדרך כלל על פי גבולות שהיא קובעת בעצמה טרם הפגישה. נשים רבות המקבלות לקוחות בתחום יכולות להיות דומינטריקס, כלומר שולטות בתשלום, שבדרך כלל מספקות עבור לקוחותיהן את כלל הפטישים ושירותי הBDSM, ולא מתמקדות בפטיש ספציפי, אם כי ישנן נשים הבוחרות להתמקד בפטיש מסוים בלבד ולא מעבר לו.

חלקן האחר של הנשים העצמאיות בוחרות להתפרנס מהתחום "מרחוק", ללא פגישה עם לקוחות, על ידי פרסום תמונות וסרטונים של כפות רגליהן, או מכירת מוצרי כפות רגליים בהזמנה עבור לקוחות, כגון גרביים ונעליים משומשים של האישה, או תכשיטים שנענדו על כפות רגליה ועוד. בנובמבר 2018 התפרסמה רוקסי סייקס - מתווכת נדל"ן בריטית שבהמשך נהפכה לדוגמנית כפות רגליים. סייקס פרסמה תמונות של כפות רגליה במסגרת יישום האינסטגרם, ותוך כדי גם מכרה סרטונים של עצמה מדגמנת את כפות רגליה, כמו גם נעליים וגרביים משומשים שלה, במחירים שנעים בין 20 ל-200 שטרלינג לפריט. לדבריה, היא מרוויחה מהתחום כ-10,000 דולרים לחודש או כ-130,000 דולרים בשנה.

התמקדות בכף הרגל כ"דלק פטיש" 
על פי אתר האינטרנט "TV Tropes" , "דלק פטיש" (Fetish Fuel) הוא אמצעי המכניס לתוך יצירה תרבותית מסוימת, כגון סרט או רומן, אלמנטים פטישיסטיים מסוימים שנועדו לעורר את הרגישות הארוטית של הקהל או של המחבר, ובכך למשוך צופים רבים המחזיקים באותו פטיש. התמקדות בכף הרגל (Foot Focus) הוא סוג של "דלק פטיש" שבו כפות רגליים בולטות באופן חריג ומובהק בסיפור בצורה שאינה מינית באופן גלוי.

דוגמאות להתמקדות בכף הרגל כ"דלק פטיש":
 בסרטי אקס-מן, הדמות מיסטיק חושפת את כפות רגליה היחפות בסצינות רבות, ולעיתים קרובות היא משתמשת בכפות רגליה כנשק וככלי לחימה.
 דן שניידר, היוצר והמפיק של תוכניות רבות ברשת ניקלודיאון, כגון דרייק וג'וש, iCarly ועוד, לעיתים קרובות הבליט כפות רגליים יחפות בתוכניות שלו.
 קוונטין טרנטינו הכליל סצינות כפות רגליים יחפות של נשים ברבים מסרטיו.

פטישים נוספים הקשורים לכפות הרגליים 

פטיש לנעליים - פטיש לנעליים הוא משיכה מינית ונתינת תכונות מיניות אטרקטיביות למנעלים שונים כהעדפה מינית מרכזית, או כתוספת ליחסים הרגילים עם בן או בת הזוג. פטיש זה קרוי לעיתים "רטיפיזם", על שמו של הסופר הצרפתי ניקולה-אדמה רטיף (23 באוקטובר 1734 - 2 בפברואר 1806), שתיאר בכתביו את משיכתו המינית לנעלי נשים. למרות שנעלי נשים נחשבות לעיתים כבעלות מימד מיני גם בתרבות הטיפוסית-קלאסית, נהוג להסתכל על החשיבות הזאת יותר בהקשר האתנוגרפי או התרבותי, ולא באופן הפשטני שלו, בניגוד לפטיש לנעליים, המתאר משיכה מינית ממשית לנעלי נשים.
פטיש למגפיים - פטיש למגפיים הוא משיכה מינית ונתינת תכונות מיניות למגפיים, בעיקר למגפי נשים. על אף שאפשר לסווג את הפטיש למגפיים לתוך הפטיש לנעליים, נהוג להפריד בין שני הפטישים, לאור החשיבות הרבה שנותנים לפטיש למגפיים בתחום הBDSM ובמסיבות אופנה פטישיסטיות. חלק מהחוקרים רואים בפטיש למגפיים את הפטיש הנפוץ ביותר מבין המנעלים או פרטי הלבוש השונים.
פטיש לגרביים - פטיש לגרביים הוא משיכה מינית ונתינת תכונות מיניות לגרביים או לגרביונים לסוגיהן. המשיכה יכולה להיות למראה או לסוג של החומר של הגרב, כמו גרבי ניילון או גרבי משי, או בהקשר האנושי, של ראיית האישה גורבת או מסירה את גרביה.

ראו גם

לקריאה נוספת 
Havelock Ellis (1936), Studies in the Psychology of Sex, Vol. II, New York: Random House
William Rossi (1989), The Sex Life of the Foot and Shoe, Malabar: Krieger Publishing Company. 
Sheila Jeffreys (2005), Beauty and Misogyny: Harmful Cultural Practices in the West, New York: Routledge.

קישורים חיצוניים 

 
 
 "רגליים חמות", באתר nrg מעריב
 "דניאלה פיק, לידיעתך: כל מה שצריך לדעת על הפטיש של טרנטינו", באתר onlife

הערות שוליים 

מיניות
כפות רגליים
פטישיזם מיני