חיוך גלאזגו

חיוך גלאזגו (ידוע גם בכינוי חיוך צ'לסי, או גלאזגו, או חיוך חתול צ'שייר) הוא פצע אשר נגרם על ידי ביצוע חתכים קטנים בפינות פיו של הקורבן, ולאחר דקירתו או הכאתו, שרירי פניו מתכווצים - דבר שגורם לחתכים להתרחב כלפי לחייו של הקורבן, ולעיתים עד אוזניו. חתכים אלו משאירים צלקות בצורת חיוך, ומכאן השם.

המעשה מבוצע בדרך כלל על ידי סכין יפנית או פיסת זכוכית שבורה, ומותיר צלקת הגורמת לקורבן להיראות כאילו הוא מחייך חיוך רחב.

נאמר כי מקורו של המעשה הוא בגלאזגו, סקוטלנד אך נהיה פופולרי בקרב כנופיות רחוב אנגליות (בעיקר כנופיית ה"Chelsea Headhunters," המבוססת בלונדון, שבקרב אנשיה המעשה ידוע בתור "חיוך צ'לסי"- "Chelsea grin").

הספר "האדם הצוחק" של ויקטור הוגו (1869) מתאר ילד שפניו הושחתו בידי סוחרי ילדים לצורת חיוך גלאזגו כדי שיקבץ נדבות נדיבות יותר.

ביטויים מקבילים 
בסלנג הנפוץ בקרב עבריינים בישראל, וכן בבתי הסוהר, נפוץ השימוש במונחים "קוסה", "קוסה מחשי" או "פיקאסו" בשביל לתאר חיוך גלאזגו.

ראו גם 
הדליה השחורה
עיט של דם
איצ'י דה קילר
הג'וקר

הערות שוליים 

כנופיות
עינויים
פשע בממלכה המאוחדת