אליהו ירקוני

אליהו יַרקוֹני (גרינפֶלד) (כ"ד באלול תרמ"ו, ספטמבר 1886 – י"ז בסיוון תשל"ג, 17 ביוני 1973) היה מחנך עברי ואיש ציבור במושבה פתח תקווה, מורה לטבע שנודע בכינויו "זקן המורים".

ביוגרפיה
ירקוני נולד בשם אליהו גרינפלד בקיץ 1886 בעיר סלוצק שבפלך מינסק, האימפריה הרוסית (רוסיה הלבנה), בנם של חסיה לבית פיינברג ואברהם גרינפלד, פקיד אצל סוחר יערות.
קיבל חינוך יהודי מסורתי ב"חדרים" ובישיבות שונות ולבסוף בסניף של ישיבת סלובודקה בסלוצק שבהנהלת הרב יעקב דוד וילובסקי (הרידב"ז). יצא להשכלה, ולאחר שלמד כתלמיד אקסטרני נבחן בחינת בגרות בגימנסיה הממשלתית בסלוצק והוסמך כמורה עממי. עבד כמורה ב"חדר מתוקן" בסלוצק במשך כשנה, ואחר-כך בקובלקי שבפלך פולטבה. בנוסף לקח חלק בפעילות הציונית והשתתף בהגנה העצמית היהודית.
בקיץ תרע"ב (1912) עלה לארץ ישראל והיה מורה בשיעורי ערב לעברית בבית הספר לבנות בנווה צדק. כעבור כשנה (תרע"ג) התיישב במושבה פתח תקווה ועבד בה כמורה.

בפברואר 1920 נישא להניה (בת חנה ואלתר ליבוביץ). בני הזוג היו הורים לבן ושלוש בנות.

בהגיעו לגבורות הוענקה לו אזרחות כבוד של פתח תקווה.

ירקוני נפטר ביוני 1973, בגיל 87. נקבר בבית העלמין סגולה בעירו.
אלמנתו הניה נפטרה מספר חודשים אחריו, בחודש מרץ 1974.

הותיר את ארבעת ילדיו: עודד ירקוני, חסיה פרויד, שלומית שפירא ונצה כץ, ונכדים. בנם עודד ירקוני (1921–2002) היה מורה ומחנך כאביו (הארכיון לתולדות פתח תקווה נקרא על שמו). בתם נצה נישאה ליצחק כ"ץ, ראש עיריית רחובות בשנים 1955–1967.

על שמו נקרא הרחוב "המורה אליהו" בפתח תקווה.

לקריאה נוספת
 'המורה אליהו', בתוך: יחיעם פדן, פתח תקווה: מדריך הרחובות; עורך ראשי: יוסף אלקוני; ייעוץ מדעי: מרדכי נאור, הרצליה: עיריית פתח תקווה – לשכת הדובר; הוצאת מלוא, תשס"ט 2009, עמ' 104.

קישורים חיצוניים

 
 אליהו ירקוני באתר ראשונים: פתח תקווה
 אליהו והניה ירקוני באתר הארכיון לתולדות פתח תקווה ע"ש עודד ירקוני

הערות שוליים

אנשי העלייה השנייה
אנשי חינוך שוחרי השפה העברית ביישוב
פתח תקווה: אישים
אישים הקבורים בבית הקברות סגולה
ישראלים שנולדו ב-1886
ישראלים שנפטרו ב-1973