שירת דוד

שירת דוד היא שירה המופיעה ב. שירה זו היא אחת משש שירות המופיעות בתנ"ך. חז"ל מונים שירה זו בין עשר השירות במקרא.

השירה מופיעה בסוף ספר שמואל, לאחר סיפור שבע בן בכרי, המתת בני שאול, והתיאורים על מלחמות דוד ואנשיו בפלשתים. שירה זו, חוזרת בקווים מקביל לתהילים י"ח בשינויים קלים.

תוכן השירה 
דוד היה שר את השירה הזו לאחר שהיה מנצח את אויביו. דוד מודה בשירתו לה' שהצילו מכף אויביו, וכמו כן מתוארים האויבים וכוחם, חרון אפו של ה' על אויבי דוד והצלתו של מחבר השירה בידי ה'. בשירת התנ"ך מוזכרת פעמים רבות הופעתו של ה' בצאתו להציל את עמו כאשר הוא מכה את אויבי ישראל. בשביעי של פסח קורא המפטיר את שירת דוד, בה קיימים רמזים לקריעת ים סוף שאירעה על פי מסורת חז"ל בליל שביעי של פסח. שירה זו מהווה גם את ההפטרה של פרשת האזינו (רק בשנה שבה האזינו איננה שבת שובה. פעם בשלוש שנים בקירוב).

חלוקה 
אורכה של השירה הוא 51 פסוקים. קיימות חלוקות שונות לשירה; יש המחלקים לשתיים-שלוש פסקאות, ואחרים מחלקים אותה לפסקאות קטנות ורבות. יש מבין החוקרים המחלקים את שירת דוד לשני חלקים: פסוקים ב'–כ', והחלק השני פסוקים ל"ג–נ"א. בחלקה הראשון של השירה מתואר סבלו של דוד והצלתו בידי ה'. בחלקה השני מתאר המשורר כיצד ניצל בידי ה', שנתן בו כח לגבור על אויביו. החלק הראשון מתאר את מצוקתו של דוד במלחמה נגד הפלשתים והבריחה המתמדת משאול לפני עלייתו לכס המלוכה, ואילו החלק השני מתאר את ניצחונותיו לאחר הכתרתו למלך.

מבנה השירה 
מבנה השירה הוא קודקודי, כלומר מבנה מצטלב אשר בנוי ממספר צלעות בלתי זוגי, כאשר הרעיון המרכזי שהמשורר מבקש לטעת בקורא נמצא בצלע המרכזית בשירה. משני צידי הצלע המרכזית צלעות מקבילות זו לזו בביטויים ובמילים.
המבנה המצטלב בעל שלוש עשרה צלעות מכל צד. הרעיון המרכזי העולה משירת דוד מובע ב ובו עולה כי דוד שם מבטחו באל, והגבורה המיוחסת לאדם אינה אלא של האל, אשר נותן את הניצחון ביד המאמין השומר חוקותיו:

כותרת השירה

לפי כותרת השירה, דוד הוא כותב השירה לאחר שניצל מכף אויביו. כותרת זו מלמדת כי שירה זו היא שיר תודה לאלוהים. הכותרת אינה בעלת אופי שירי. בכך יש דמיון לכותרות של מספר מזמורים בספר תהילים המיוחסות לאירועים שונים בחיי דוד כמו . האירועים בשירת דוד בשמואל ב' מתוארים בכלליות.

מקבילות בתנ"ך

תהילים י"ח
שירת דוד המופיעה בספר שמואל ב' מופיעה גם בתהילים י"ח בשינויים מועטים. עיקר תוכנה של שירת דוד מופיע בשני הכתובים הללו. ייתכן כי שירת דוד שובצה בין מזמורי תהלים ביד עורך, מפני שהיא מזוהה כשירת הודיה לאל ופולחן, וזאת מכיוון שהמלך בראשית שלטונו כיהן בתפקיד פולחני.

יש הטוענים שבגלל תוכנו של הטקסט כשיר הודיה לניצחונות דוד, היה צורך לשבצו בין מזמורי תהילים. עוד טענה לשיבוץ זה בין מזמורי תהילים היא עקב סיום השירה בהבטחת זרע לבית דוד: 

סיומת כללית זו לא קשורה בחיי דוד אלא באירועים שונים הקשורים במלחמותיו נגד אויביו.

תפילת חנה
קווים מקבילים קיימים בין שירת דוד לתפילת חנה ב. מילים דומות מופיעות בשתי השירות, בתחילתן ובסיומן.
בתפילת חנה:  ובשירת דוד: 

בסוף תפילת חנה נאמר: 
ובסוף שירת דוד נכתב: 

השירה הראשונה בספר שמואל היא שירת חנה והשירה האחרונה בו היא שירת דוד.

השירה בליטורגיה 
 השירה משמשת כהפטרה לשביעי של פסח ולשבת פרשת האזינו כאשר היא חלה בין יום הכיפורים לסוכות.
 הפסוק האחרון של השירה נאמר בברכת המזון (בשבתות וימים טובים כציטוט משמואל ב' ובימי חול כציטוט מתהילים).

קישורים חיצוניים 
 הקשר בין שירת דוד לקריעת ים סוף, באתר ישיבת הר ברכה
 אלי אליאך, שירת דוד – איך טקסטים מקראיים נשתבשו מדור לדור, באתר "מקרא וביקורת"

הערות שוליים

שירה בתנ"ך
ספר שמואל
דוד
פרשת האזינו