בילוהיריה

בילוהיריה (באוקראינית: Білогір'я; עד שנת 1949: Ляхівці (לייחיבצי), בפולנית: Lachowce (לחובצה), ברוסית: Ляховцы (לייחובצי)) היא עיירה במחוז חמלניצקי שבאוקראינה, על גדות נהר הורין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

תולדות היישוב
היישוב, אשר נקרא עד שנת 1949 בשם לייחובצי, נוסד בשנת 1441, ובשנת 1583 הוענקו לו זכויות עיר. מסוף המאה ה-19 נעשתה העיירה למרכז מנהלי לסביבתה.

יהודי בילוהיריה
בתחילת המאה ה-20 בין מנהיגי הקהילה היה יעקב בצלאל שניידר.

בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-900 יהודים, כמחצית מתושביה, והתקיים בה קולחוז יהודי.

ב-5 ביולי 1941 נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו ריכזו את יהודיה בגטו מוקף גדר תיל באזור מוזנח בה, אליו הביאו בהמשך יהודים נוספים מהסביבה. מספר יושבי הגטו הגיע לכ-2,300 איש, ורבים מיושביו מתו מרעב, מקור וממגיפות.

ב-27 ביולי 1942 נרצחו כל יושבי הגטו ביער סמוך לעיירה.

קישורים חיצוניים

 
 

ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
גטאות באוקראינה
מחוז חמלניצקי: יישובים
מחוז חמלניצקי: עיירות יהודיות