המכשפה המרשעת מן המערב

המכשפה המרשעת מן המערב היא דמות בעלילת הספר "הקוסם מארץ עוץ" מאת ליימן פרנק באום, והאנטגוניסטית הראשית בו. הופעתה הפכה אותה לאיקון ספרותי, אף כי היא כמעט ולא מוזכרת בשלושה-עשר ספרי ההמשך.

המכשפה זכתה לפרסום רב בעקבות הסרט ההוליוודי הקלאסי משנת 1939, "הקוסם מארץ עוץ", בו גילמה אותה מרגרט המילטון. גון העור הירוק שניתן למכשפה בסרט הפך למזוהה עמה וחזר והופיע ביצירות כגון הספר "מרשעת" מאת גרגורי מגווייר והמחזמר בברודוויי בשם זה, שעובד על בסיסו.

בספר הקוסם מארץ עוץ (1900)

המכשפה המרשעת מן המערב היא השליטה הרשעה והמרושעת של הרובע המערבי של ארץ עוץ המכונה "מחוז הווינקים". באופן מפתיע, בספרו של באום טירתה מתוארת כבעלת עיצוב פנים מפואר, הכוללת חדרים צהובים ויפים, במקום מבצר חשוך ואפל האופייני לימי הביניים, כפי שמוצג בסרט משנת 1939. כמו כן, אין בספר כל אזכור להיותה של המכשפה בעלה עור בצבע ירוק. עם זאת, באום עצמו ציין שיש לה רק עין אחת, ובכל זאת - הייתה לה יכולת ראייה "כמו של טלסקופ ... יכולת לראות כל מקום", יכולת אשר איפשרה לה לדעת כל מה שקורה ברחבי הממלכה המערבית. וכמו בכל הגרסאות המתארות אותה, היא סבלה מאקוופוביה.

למכשפה המרשעת מן המערב לא היה כל כך קשר עם המכשפה המרשעת מן המזרח (קשר שכן היה במספר אדפטציות מאוחרות יותר), אך היא שיתפה עמה פעולה, וכן עם המכשפה המרשעת של הדרום והמכשפה המרשעת של הצפון, במטרה לכתוב את ארץ עוץ ולחלק אותו ביניהן לארבעה חלקים, כפי שסופר בספר ההמשך משנת 1908, "דורותי והקוסם בארץ עוץ". בספר המקורי, המכשפה לא מביעה שום עניין או דאגה בדבר מותה של המכשפה מהמזרח; כל מה שהיא מעוניינת בו הוא קבלת נעלי הכסף הקסומות, אשר יסייעו לה להעצים את כוחותיה. באיוריו של ויליאם וולאס דנסלו עבור הספר "הקוסם מארץ עוץ", היא מוצגת כמכשפה זקנה וכרסתנית, בעלת חוש אופנה אקסצנטרי, שלוש צמות ורטייה. מאיירים אחרים, כגון פול גריינג'ר, ציירו את עינה במרכז המצח שלה, כמו קיקלופ. בדרך כלל, היא מוצגת לובשת רטייה, עם זאת בכמה איורים היא מוצגת, באופן שגוי, עם שתי עיניים. כמו כן, בספר המקורי, המכשפה המרשעת מן המערב לא עפה על מטאטא, אלא נשאה עימה מטריה צעקנית, ככל הנראה על מנת להגן על עצמה מהגשם, ואשר באמצעותה היא משתמשת, בהזדמנות אחת, על מנת להכות את טוטו, כלב המחמד של דורותי גייל.

רוב כוחה של המכשפה נובע מהיצורים העוינים שהיא מחזיקה. לרשותה עומדת להקה של 40 זאבים רצחניים, נחיל של 40 דבורים צורבות ולהקה של 40 עורבים שחורים. היא שולטת גם בצבא של עבדים וינקים, אותם היא הפכה לחיילים שלה (למרות שהם אינם אלימים או אמיצים באופן טבעי, אך הם מצייתים למכשפה המרשעת, כי הם חוששים מאוד). היא הצליחה להניח את ידיה על כובע זהב קסום, באמצעותו היא שולטת בקופים המכונפים, שחייבים לציית לה בשלוש הזדמנויות בהם היא לוחשת את מילות הקסם של הכובע. בהזדמנות הראשונה, היא פיקדה עליהם לעזור לה לשעבד את הוינקים ולהשתלט על חלקה המערבי של ארץ עוץ. בהזדמנות השנייה, היא הורתה להם לעזור לה להבריח את הקוסם מארץ עוץ, כשהוא ניסה להתקומם כנגדה.

כאשר דורותי גייל וחבריה נשלחים על ידי הקוסם לחסל אותה, המכשפה שולחת 40 זאבים גדולים, להקה של 40 עורבים, נחיל של דבורים שחורות וקבוצת עבדים וינקים, על מנת שיתקפו אותם, כל אחד מניסיונות אלו מסוכל, אבל בסופו של דבר הקופים המכונפים מכריעים את החבורה. עם זאת, המכשפה הזקנה לא יכולה להרוג את דורותי, כי היא מוגנת על ידי המכשפה הטובה של הצפון. ועל כן, היא מסתפקת בשעבודה של דורותי, ומנסה להכניע את האריה הפחדן על ידי הרעבתו (אם כי דורותי מגניבה לו אוכל). כאשר המכשפה מבחינה בנעלי הכסף הקסומות על רגליה של הילדה, היא מחליטה לגנוב אותם, על מנת להעצים עוד יותר את כוחותיה.

כאשר המכשפה הרעה מצליחה לשים את ידיה על אחת משתי נעלי הכסף, דורותי משליכה עליה בכעס דלי מלא מים, הגורם לה להתמוסס. באום לא הסביר בדיוק למה דווקא למים הייתה השפעה שכזו עליה, וכמו כן הוא לא ציין שבאופן זה כל המכשפות הרעות יכולות להישמד. עם זאת, המכשפה הרעה מומבי מובסת באופן דומה בספר "המלך האבוד של עוץ" והמכשפה המרושעת סינגרה מפחדת מגורל דומה בספר "המכשפה המרשעת מעוץ". ההסבר הסביר ביותר, מדוע באום קבע כי מים הם העקב אכילס של מכשפות אלו, הוא האמונה הארוכה הקיימת בקרב הדתות הגדולות שמים משמשים לצורך טיהור הנשמה ומאבק ברוע (ומכאן טקס ההטבלה הנוצרי, מנהגי הטבילה ביהדות וכדומה).

ברומן המקורי, המכשפה לא נושאת עימה מטאטא, אלא מטרייה, שבה היא משתמשת בהזדמנות אחת, על מנת להכות כלבה של דורותי - טוטו. טבעה הוא הפכפך, והיא פחדנית, במידת-מה; למרות כוחה העצום, היא נמנעה ממפגש פנים-אל-פנים עם אויביה, והיא מפחדת מדורותי בתחילה, כשהיא רואה בפעם הראשונה את הילדה, נועלת את נעלי הכסף. כמו כן, בסיפור המקורי היא גם מפחדת מהחושך, מסיבות שמעולם לא נחשפו. מסיבה זו, המכשפה מעולם לא ניסתה לגנוב את נעלי הכסף מדורותי בעודה ישנה. למרות הפחד שלה ממים ומחושך, המכשפה הרעה מהמערב הייתה אחת המכשפות החזקות ביותר בכל ארץ עוץ. ככל שמתפתחות העלילות המתוארות בסדרת ספרי עוץ, כוחה מתואר ככוח כל כך גדול, שאפילו גלינדה, המכשפה הטובה של הדרום, חששה מפניה.

בספרים אחרים
 ברומן משנת 1939 מאת אלכסנדר מלנטייביץ' וולקוב בשם "The Wizard of the Emerald City", שמה של המכשפה הוא בסטינדה. הסופר מרץ' לאומר השתמש בשם זה עבור המכשפה בספרים שהוא כתב אודות ארץ עוץ. בדומה לסרט הקולנוע משנת 1939, היא אחותה של המכשפה המרשעת מן המזרח. שרווד סמית' השתמשה בשם זה עבור המכשפה החדשה של המערב בספרה משנת 2005 בשם "The Emerald Wand of Oz".
 הרומן משנת 1996 מאת גרגורי מגווייר בשם "מרשעת: תולדות חייה וזמנה של המכשפה הרעה מהמערב", לוקח את סיפורו המוכר של ל. פרנק באום, והופך אותו, עם המכשפה המרשעת כגיבורת העלילה, ודורותי כילדה אומללה. שמה של המכשפה בספר זה הוא אלפבה - הומאז' לשמו של הסופר - ל. פרנק באום. שם זה נשמר גם בגרסה המוזיקלית, וכך גם צפוי בסרט הקולנוע המבוסס על המחזמר.

במדיות שונות

בסרט משנת 1910
בסרט אילם משנת 1910 בשם "הקוסם מארץ עוץ", מופיעה דמות בעלת מאפיינים הדומים לאלו של המכשפה המרשעת מן המערב. דמות זו מכונה "מומבה המכשפה". בסרט, למומבה יש שליטה לא מוגדרת על הקוסם, שמבטיח את הכתר שלו לכל מי שיצליח לשחרר אותו מכוחה של מומבה. מומבה לוכדת את דורותי ואת חבריה, והיא מושמדת כאשר דורותי שופכת עליה דלי מים.

בסרט משנת 1914
דמותה של מומבי והתלבושת שלה, הנראים בסרט אילם משנת 1914 בשם "His Majesty, the Scarecrow of Oz", מבוססים על האיורים של המכשפה הרעה של המערב מאת ויליאם וולאס דנסלו.

בסרט משנת 1939

בסרט "הקוסם מארץ עוץ", עיבוד קולנועי משנת 1939 של הספר "הקוסם מארץ עוץ", מרגרט המילטון מגלמת את דמותה של המכשפה המרשעת מן המערב, כבעלת עור בצבע ירוק, לבושה בשמלה שחורה ארוכה, עם כובע מחודד שחור. שלא כמו בספר המקורי, היא לא לובשת רטייה. ייצוג זה של המכשפה הרעה הפך לסטנדרטי, עבור איך מכשפות נראות, ולאב-טיפוס של רשעות אנושיות.

בעוד שמערכת יחסים זו אינה מוזכרת בספריו של באום, בסרט, המכשפה המרשעת מן המערב היא אחותו של המכשפה המרשעת מן המזרח. למעשה, היא מופיעה בסרט הרבה יותר מוקדם מאשר ברומן המקורי של באום, בדרישה מהמנצ'קינים לחשוף בפניה מי הרג את אחותה, זמן לא רב לאחר הגעתה של דורותי לארץ עוץ. היא מתוארת על ידי גלינדה, המכשפה הטובה מהצפון (ולא מהדרום, כפי שמופיע בספר), כ-"גרועה יותר מהשנייה". באופן זה, תפקידה של המכשפה הופך למשמעותי יותר מאשר ברומן, שכן כעת היא מוצגת כמי שמחפשת לנקום את נקמתה כנגד דורותי על הריגת אחותה, למרות שזו הייתה "תאונה". עם זאת, ברגע שהמכשפה נזכרת בנעלי האודם, היא שוכחת לחלוטין את דבר מותה של אחותה, וכל מה שאכפת לה ממנו הוא להשיג לידיה את הנעליים, שיאפשרו לה להשתלט על ארץ עוץ.

בהשוואה למקבילתה הספרותית, המכשפה הקולנועית מאיימת הרבה יותר, מה שגורם לדורותי לפחד ממנה. המכשפה מוודאת שדורותי יודעת עד כמה היא חזקה, כאשר דורותי פוגש בדחליל, על ידי זריקת כדור אש לעברם. לפני שדורותי וחבריה מגיעים אל עיר הברקת, המכשפה מטילה כישוף שינה מעל שדה של פרגים, שדרכו הקבוצה חייבת לעבור. מרחוק, גלינדה מנטרלת את הקסם עם שלג. המכשפה הרעה טסה על המטאטא שלה על עיר הברקת, בדרישה כי דורותי תיכנע לה, והקוסם מארץ עוץ דורש מדורותי את השמדתה של המכשפה, וכי תשוב עם המטאטא שלה כהוכחה; בתמורה, הקוסם ימלא אחר רצונותיהם של דורותי (לשוב הביתה לקנזס) ושל חבריה (לקבל שכל, לב ואומץ). בניגוד לתיאור המקורי של באום, המכשפה הרעה שולחת את הקופים המכונפים כגל הראשון של התקפה. כאשר אין כל התייחסות אל כובע הזהב; עם זאת, לאחר הכישלון של כישופה בשדה הפרגים, המכשפה מחזיקה, ולאחר מכן משליכה בכעס, חפץ שעשוי להיות כובע הזהב (החפץ דומה מאוד לכובע, כפי שהוא נראה באיוריו המקוריים של ויליאם וולאס דנסלו, בספר "הקוסם מארץ עוץ"). המכשפה מוצאת את מותה כאשר דורותי שופכת עליה דלי מים, בניסיון לכבות את האש שהמכשפה הציתה בדחליל. ברומן, דורותי פשוט זורקת את הדלי בהתקף של כעס. בסרט, אין כל אזכור מוקדם של הפגיעות של המכשפה הרעה למים, למעט דבריה של המכשפה, רגע קצר לפני מותה, כשהיא צורחת: "אל תיגעי במים הללו!". לאחר שהמכשפה הרעה מהמערב מתה, חייליה שמחים להיות חופשיים משליטתה, והם מריעים: "הידד לדורותי! המכשפה הרעה מתה!" ("Hail to Dorothy. The Wicked Witch is dead").

דמותה של המכשפה המרשעת מן המערב מדורגת במקום הרביעי ברשימת מאה שנים... מאה גיבורים ונבלים של מכון הסרטים האמריקאי, מה שהופך אותה לדמות הנשית של נבל עם הדירוג הגבוה ביותר. כמו כן, הדמות מופיעה במקום 90 ברשימת 100 הדמויות הקולנועיות הגדולות ביותר של כל הזמנים, שפרסם המגזין אמפייר.

בנוסף לתפקיד המכשפה, המילטון מגלמת בסרט זה גם את דמותה של מיס אלמירה גאלץ', דמות חדשה שנוצרה עבור הסרט על ידי התסריטאי נואל לנגלי. מיס גאלץ' מגיעה רכובה על אופניה אל חווה משפחת גייל, ואומרת לדוד הנרי, "מר גייל! אני רוצה לדבר איתך ועם אשתך מייד". מאחר שגייל הוא גם שם המשפחה של דורותי, הדבר מרמז כי לה ולהנרי יש קרבת-דם, ואם היא דודתה כי נישאה לו. הדודה אם נוזפת במיס גאלץ', ואומרת לה: "אלמירה גאלץ', רק מפני שאת הבעלים של מחצית המחוז לא אומר שיש לך את הסמכות לנהל את כולנו. במשך 23 שנים אני מתה כבר לומר לך מה אני חושבת עליך! ועכשיו ... טוב, מאחר שאני אישה נוצרית, אני לא יכולה להגיד את זה!" (זאת בעוד שהדמויות של באום לא מזכירות שום דבר על דת). דורותי רואה שוב את מיס גאלץ' מחוץ לחלון חדר השינה שלה, כאשר ביתה נסחף על ידי הטורנדו. באותו רגע, מיס גאלץ' הרכובה על אופניים הופך למכשפה הרעה מהמערב המתעופפת על מטאטא.

הופעות נוספות של המילטון

בפרק של תוכנית הטלוויזיה האמריקנית "רחוב סומסום" משנת 1976, המכשפה המרשעת, בגילומה של המילטון עצמה, מאבדת את המטאטא שלה ונופלת ברחוב סומסום. על מנת להשיב לעצמה את המטאטא, עליה להוכיח שהיא יכולה להיות נחמדה. כולם פוחדים ממנה, פרט לאוסקר הפרצופן ולציפורת. אחרי שהיא מוכיחה שהיא נחמדה, ציפורת נעצב כשמגיע הזמן שתעזוב. המכשפה מרגיעה אותו שהיא תחזור יום אחד. הורים לילדים קטנים התלוננו כי הפרק הפחיד את ילדיהם, ולפיכך הפרק מעולם לא שודר שוב. גורלו של סרט הצילום המקורי אינו ידוע.

המילטון שיחקה את המכשפה גם בתוכנית " The Paul Lynde Halloween Special" (1976), וכן שבה לגלם את התפקיד מספר פעמים על במת התיאטרון, בין השאר ב-St. Louis Municipal Opera.

המילטון הופיעה בתפקיד עצמה בתוכנית הטלוויזיה לילדים של מיסטר רוג'רס. בהופעה זו, היא הסבירה שכישורי המשחק שלה, והתחפושת, הם שהפכו אותה להיראות כמכשפה, והבטיחה לצופים הצעירים שאין שום סיבה לפחד ממנה עצמה, כי גילום דמותה בסרט היה רק "בכאילו".

במחזמר משנת 2003

אידינה מנזל גילמה את דמותה של אלפבה הירוקה - המכשפה המרשעת מן המערב - במחזמר "מרשעת", המבוסס על רב המכר של גרגורי מגוויר "מרשעת: תולדות חייה וזמנה של המכשפה הרעה מהמערב"; עלילת הספר/המחזמר מתארת את הסיפור על הקוסם מארץ עוץ (על פי הספר מאת ל. פרנק באום) מנקודת מבטן של המכשפות (רומן מוכמן).

המחזמר עלה לראשונה בתיאטרון גרשווין שבברודוויי ב-30 באוקטובר 2003, ומאז הוצג למעלה מ-5,000 פעמים (וההצגה עדיין רצה). בשנת 2004 המחזמר היה מועמד ל-10 פרסי טוני, וזיכה את מנזל בפרס השחקנית הטובה ביותר.

בסרט משנת 2013

מילה קוניס גילמה את דמותה של המכשפה הרעה מהמערב, שנקראה בשם תיאודורה, בסרט של אולפני דיסני משנת 2013, "ארץ אוז". שהיא מוצגת תחילה כמכשפה טובה, אחותה הצעירה של איבונורה (רייצ'ל וייס), המסוכסכת עם גלינדה (מישל ויליאמס), שנאבקת איתה על שליטה בארץ עוץ. תיאודורה, מצידה, רוצה שהשלום יחזור לארצן; היא מתאהבת באוסקר דיגס (ג'יימס פרנקו), ורוצה להיות המלכה של ארץ עוץ לצידו, כשליט של ארץ עוץ, אבל רגשותיה כלפיו הם חד-צדדיים. כאשר אוסקר נפגש עם גלינדה, איבונורה גורמת לתיאודורה לחשוב שהוא בוגד בה, ומציעה לה תפוח קסם שיעזור לה לשכוח את אכזבתה. תיאודורה נוגסת בתפוח, ומבינה כי איבונורה הייתה מכשפה מרשעת לאורך כל הזמן. תיאודורה לא מספיקה לעשות דבר, ומיד חשה בכאב, שכן התפוח היה נגוע בשיקוי שמסיר מהלב שלה את כל הטוב שבו, והופך אותה למרשעת טהורה; היא נופלת והאף שלה מתעקם, וגוון עורה הופך לירוק. אף על פי שאיבונורה מציעה לה להסתיר את כיעורה באמצעות כשף, תיאודורה דווקא מאמצת בחיבה את המראה החדש שלה, ומסייעת לאחותה במזימתה להרוג את גלינדה, לנקום באוסקר, ולהשתלט על ארץ עוץ. עם זאת, שתי האחיות מובסות על ידי אוסקר. תיאודורה נאלצת לברוח מהעיר על המטאטא שלה, אבל היא מאיימת לחזור. אוסקר אומר לה שהוא יודע שרשעותה היא לא באשמתה, ושאם אי פעם היא תמצא שוב את הטוב שבתוכה, היא מוזמנת לחזור. עם זאת, היא מסרבת, עפה למערב, ונשבעה לנקום.

עד עצם היום הזה

המכשפה המרשעת מן המערב, בגילומה של רבקה מדר, מופיעה כדמות האנטגוניסט העיקרית במחצית השנייה של העונה השלישית של הסדרה "עד עצם היום הזה" בגרסה זו, שמה של המכשפה הוא זלינה (שפירושו "ירוק" בכמה שפות סלאביות). השתתפה בתפקיד משמעותי גם בעונות 5 ו-6.

הופעות מאוחרות יותר
להלן רשימה חלקית של הופעות מאוחרות יותר של המכשפה המרשעת של המערב ביצירות שונות בתרבות הפופולרית (קולנוע, טלוויזיה, תיאטרון ועוד):
 אריך נגן משנת 1969 בשם Songs from the Wizard of Oz בהפקת דיסני.
 "הקוסם" (1974) ו-"הקוסם" (1978) - מחזמר וסרט קולנוע, בהתאמה, בהן מוצגת המכשפה הרעה מהמערב בשם אבילין, בגילומה של מייבל קינג.
 בפרק של סדרת האנימציה "סקובי דו" משנת 1981.
 בסרט האנימה "הקוסם מארץ עוץ" משנת 1982.
 בסדרת האנימציה "הקוסם מארץ עוץ" משנת 1986. את דמותה של המכשפה הרעה מהמערב דיבבה בגרסה העברית עירית שילה.
 בסדרת האנימציה "הקוסם מארץ עוץ" (1990-1991). בגרסה העברית, שרי צוריאל דיבבה את קולה של המכשפה. בסדרה זו, שמהווה המשך לסרט מ-1939, נעימת המכשפה מהסרט שולבה בפתיח.
 סדרה בריטית (1995).
 The Wizard of Oz in Concert: Dreams Come True - קונצרט מוזיקלי ששודר בטלוויזיה בשנת 1995, עם דברה וינגר כמכשפה.
 בפרק של סדרת הטלוויזיה "מייטי מורפין פאוור ריינג'רס" משנת 1996.
 בפרק של סדרת הטלוויזיה "פיוצ'רמה" משנת 2002.
 בסרט הטלוויזיה "החבובות בארץ עוץ" משנת 2005. את דמויותיהן של כל המכשפות מגלמת מיס פיגי.
 בפרק של סדרת הטלוויזיה "על טבעי" משנת 2013.
 בפרק של סדרת הטלוויזיה "VeggieTales" משנת 2007.
 במיני סדרה "איש הפח" של ערוץ SyFy משנת 2007.
 בסדרת סיפורי קומיקס מקוריאה בשם Dorothy of Oz שהופקו בשנת 2008.
 בסדרת הטלוויזיה "Dorothy and the Witches of Oz" משנת 2012.
 בסרט האנימציה "בחזרה לארץ עוץ" משנת 2013.
בסדרה משפחת סימפסון בפתיח שולבה נעימת המכשפה (מ-1939) בפתיח כשגברת אגנס סקינר עפה בשמיים. בפרק 22X13 בו למארג' האפיר השיער והיא נראתה כמו מכשפה ברקע נשמעה אותה נעימה ונראה קוף מכונף ברקע.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
הקוסם מארץ עוץ
דמויות ספרותיות
מכשפה