שוט מכונן

שוט מכונן (באנגלית: Establishing Shot), בהפקת קולנוע וטלוויזיה, נועד על מנת לבסס את ההקשר של הסצנה על ידי הצגת היחסים בין הדמויות החשובות שבסצנה או חפצים. בדרך כלל, שוט זה הוא לונג שוט או אקסטרים לונג שוט בתחילת הסצנה, המציין את המקום, ולעיתים גם את הזמן, שבו מתרחשת הסצנה.

שוטים מכוננים היו נפוצים מאוד בעידן הזהב של הוליווד, יותר ממה שהם כיום. יוצרי הסרטים של היום נוטים לדלג על שוטים מכוננים, כדי להעביר את הסצנה מהר יותר. בנוסף, האופי האקספוזיציאלי של השוט (כמתואר לעיל) עלול להיות לא מתאים לסצנות בסרטי תעלומות, שבהן באופן מכוון פרטים מסוימים מטושטשים או נשארים בחוץ.

שימוש בשוטים מכוננים

מקום
שוטים מכוננים עשויים להשתמש באתרים מפורסמים כדי לציין את העיר שבה מתרחשת הפעילות, או שאליה עברה הפעילות, כגון הפרנזהטורם עבור ברלין, האמפייר סטייט או פסל החירות עבור ניו יורק, הלונדון איי או הביג בן עבור לונדון, בית האופרה של סידני עבור סידני, מגדל אייפל עבור פריז, הסטריפ עבור לאס וגאס, או גשר זאקים עבור בוסטון.

זמן
לפעמים, יש צורך להדריך את הצופים, על מנת להיטיב את הבנתם של ההתרחשויות. לדוגמה, שוט חיצוני של בניין בלילה, ואחריו שוט פנים של אנשים מדברים - הדבר מרמז כי השיחה מתרחשת בשעת לילה בתוך אותו מבנה; זאת בעוד למעשה, השיחה עשויה הייתה להיות מצולמת בסטודיו שנמצא רחוק מהמיקום בו לכאורה מתקיימת השיחה, וזאת בשל אילוצי תקציב, היתרים או מגבלות זמן.

מערכת יחסים
שוט מכונן עשוי להיות לונג שוט של חדר, המציג בו-זמנית את כל הדמויות בסצנה מסוימת. לדוגמה, סצנה על רצח באולם הרצאות במכללה - עשוי להתחיל עם שוט שמראה את החדר כולו, לרבות המרצה, וכל תלמידיו אשר רושמים הערות. גם בצילום תקריב ניתן להשתמש בתחילת סצנה, על מנת לבסס את הרקע להתרחשויות שיקרו (כגון, בסצנת הרצאה באולם, שוט של עיפרון במהלך כתיבת הערות).

קונספט
שוט מכונן עשוי גם לבסס קונספט, ולא מיקום במרחב או בזמן. לדוגמה, פתיחה עם שוט של אימון באמנות לחימה מבסס את הנושא של אמנויות לחימה. גם שוט של גשם מטפטף יכול להיות שוט מכונן. יוצרי הקולנוע מתכתבים עם קהל הצופים שלהם, באמצעות שימוש ברקע התרבותי-הקולנועי המשותף להם.

הערות שוליים

טלוויזיה: תוכן
מינוחים בקולנוע