פיל ניל

פיליפ ג'ורג' ניל (באנגלית: Philip George Neal; נולד ב-20 בפברואר 1951) הוא כדורגלן ומאמן עבר אנגלי ששיחק בעמדת המגן הימני.

ניל הוא הכדורגלן האנגלי המעוטר ביותר בהיסטוריה. לזכותו 22 תארים בהם זכה עם קבוצת ליברפול, בהם שמונה אליפויות אנגליה וארבעה גביעי אירופה לאלופות.

ניל זכה לכינוי זיקו, על שמו של הכדורגלן הברזילאי, בשל יכולתו לכבוש שערים ברגעים מכריעים עבור הקבוצה למרות היותו מגן.

קריירת משחק 
פיל ניל החל את קריירת המשחק בקבוצת נורת'המפטון טאון מאזור הולדתו, בליגה השלישית בעונת , וכבר בעונה זו ירד עימה לליגה הרביעית. הוא נותר לשחק בקבוצה עד לפתיחת עונת , וצבר קרוב למאתיים הופעות ליגה במדיה.

ב-9 באוקטובר 1974 היה ניל לרכש הראשון של מאמנה החדש של ליברפול, בוב פייזלי, תמורת כ-66 אלף ליש"ט. ב-16 בנובמבר, חודש לאחר מכן, רשם ניל את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה, בדרבי המרזיסייד בגודיסון פארק מול אברטון, במשחק שהסתיים בשוויון 0:0. חודש אחר כך החל ברצף שיא של 365 הופעות ליגה רצופות במדי הקבוצה, הארוך ביותר בהיסטוריה של המועדון, שנמשך עד לספטמבר 1983, כשהחמיץ משחק ליגה בגלל פציעה – משחק הליגה היחיד שהחמיץ בכל אותה עונה.

לאחר שלא זכה עם הקבוצה בתארים בעונת הבכורה שלו בקבוצה, החל ניל לצבור זכיות כבר מעונת , בה זכה לראשונה באליפות אנגליה, וכן בגביע אופ"א. עונה אחר כך שמרה הקבוצה על כתר האליפות, וזכתה לראשונה בתולדותיה בגביע אירופה לאלופות. ניל כבש במשחק הגמר מול בורוסיה מנשנגלדבך את שערה השלישי של ליברפול בפנדל בדקה ה-82, בדרך לניצחון 3:1 וזכייה בתואר. עונה אחר כך אמנם נעצר רצף הזכיות של ליברפול באליפות, אך היא השלימה זכייה שנייה ברציפות באליפות אירופה. בשתי העונות הבאות זכתה ליברפול פעמיים נוספות באליפות ובכך עלה מאזנו של ניל לארבע זכיות, ובעונת  היה ניל שותף לזכייה שלישית באליפות אירופה. החל מעונת  החלה ליברפול ברצף של שלוש אליפויות אנגליה נוספות, והגיעה לשיאה עם זכייה רביעית באליפות אירופה בעונת , לאחר ניצחון במשחק הגמר על רומא. ניל כבש את השער הראשון במשחק כבר בדקה ה-13, ולאחר 1:1 בסיום ההארכה גם כבש את הפנדל השני של קבוצתו בדו-קרב הפנדלים בדרך לזכייה בתואר. בכך היה ניל לשחקן היחיד שהיה שותף לכל ארבע הזכיות בגביע אירופה, וכן ליחיד שכובש ביותר ממשחק גמר אחד.

לקראת עונת , תחת המאמן ג'ו פייגן, הפך ניל לקפטן הקבוצה, כשמונה לתפקיד במקומו של גריים סונס שעזב לסמפדוריה. הוא הוביל את קבוצתו כקפטן לגמר גביע אירופה לאלופות 1985 שבו התרחש אסון הייזל. עונה אחר כך, כשפייגן עזב את תפקידו, מונה החלוץ קני דלגליש לתפקיד המאמן, למורת רוחו של ניל שרצה לקראת סיום הקריירה לקבל את התפקיד. זמן קצר לאחר פתיחת העונה, בה החל לאבד את מקומו בהרכב, עזב ניל את ליברפול לאחר 11 שנים. במדי הקבוצה הפך ניל למעוטר שבכדורגלני אנגליה. הוא זכה עם ליברפול ב-22 תארים, שישה מתוכם תארים אירופים.

לאחר שעזב את ליברפול, הצטרף ניל לבולטון וונדררס, אז בתחתית הליגה השלישית כמאמן-שחקן. הוא פרש ממשחק בשנת 1989 בגיל 38, אך המשיך לשמש כמאמן הקבוצה עד 1992.

נבחרת אנגליה 
ניל החל את הקריירה הבינלאומית תחת המאמן דון ריווי, ב-24 במרץ 1976 במשחק ידידות מול , שהסתיים בשוויון 0:0. שער הבכורה שלו בנבחרת הגיע מעל לשנתיים אחר כך, ב-16 במאי 1978 בניצחון 1:0 על  במסגרת אליפות הבית הבריטית.

ניל הפך לשחקן הרכב קבוע תחת המאמן רון גרינווד, שגם זימן אותו לסגל לקראת טורניר יורו 1980. ניל פתח בהרכב בשני משחקיה הראשונים של אנגליה בשלב הבתים, בהם סיימה בשוויון 1:1 מול  ונוצחה 1:0 על ידי . הוא לא שותף במשחק השלישי בו ניצחה אנגליה 2:1 את , שלא עזר לנבחרת לעלות לשלב הבא והיא הודחה בסיום שלב הבתים.

במסגרת משחקי ההכנה לטורניר מונדיאל 1982, שימש ניל כקפטן הנבחרת בפעם היחידה בקריירה. היה זה במשחק החוץ מול  שהסתיים בשוויון 1:1. לטורניר המונדיאל זומן ניל כשחקן מחליף. הוא עלה מהספסל בדקת הסיום של משחק הפתיחה של אנגליה, בו ניצחה 3:1 את , ופתח בהרכב במשחק האחרון של שלב הבתים, בו גברה אנגליה 1:0 על . ניל לא שותף בשלב הבתים השנים, שבסיומו הודחה אנגליה מהטורניר.

עם מינויו של בובי רובסון לתפקיד המאמן לאחר הטורניר, חזר ניל להרכב הפותח של אנגליה. משחקו האחרון במדי אנגליה היה ב-21 בספטמבר 1983, במסגרת מוקדמות יורו 1984, בהפסד הביתי 1:0 ל.

בשבע שנות הקריירה הבינלאומית רשם ניל 50 הופעות בינלאומיות, בהן כבש חמישה שערים.

קריירת אימון 
פיל ניל מונה לתפקיד מאמן-שחקן בבולטון וונדררס זמן קצר לאחר פתיחת עונת . בעונתו הראשונה בקבוצה ניצלה בולטון מירידה, וניל רשם 20 הופעות ליגה כשחקן. עונה אחר כך ניל רשם 28 הופעות ליגה, אך כמאמן לא הצליח לשרוד עם קבוצתו בליגה והיא ירדה בפעם הראשונה בתולדותיה לליגה הרביעית. בעונת  ניל רשם שמונה הופעות ליגה בלבד, אך הוביל את קבוצתו כמאמן למקום השלישי וחזרה לליגה השלישית לאחר עונת היעדרות אחת. הוא רשם שמונה הופעות בלבד גם בעונת  בה סיימה הקבוצה במרכז הטבלה, ואז פרש ממשחק והתמקד בקריירת האימון. לאחר שתי עונות בהן התקרבה הקבוצה להעפלה לליגה השנייה, כשהגיעה פעמיים לפלייאוף ההעפלה, אך נכשלה. בעונת  סיימה בולטון במקום ה-13 בלבד, ובסיום העונה פוטר ניל מתפקידו. מחליפו בבולטון, ברוס ריוק, היה זה שהעלה את בולטון עד לפרמייר ליג.

לאחר פיטוריו מבולטון, התמנה ניל לתפקיד עוזר המאמן בנבחרת אנגליה, תחת המאמן גרהאם טיילור. טיילור נכשל להעפיל עם הנבחרת למונדיאל 1994, וספג ביקורת ציבורית ותקשורתית אדירה, שהובילה להתפטרותו, יחד עם עוזרי המאמן וביניהם ניל, מתפקידם בנבחרת בנובמבר 1993. בעקבות סרט תיעודי שליווה את צוות האימון במוקדמות מונדיאל 1994, שנקרא משימה בלתי אפשרית בהפקתו של ערוץ 4 הבריטי, ספג ניל בעצמו ביקורת על תפקודו, ובין היתר על התרפסותו בפני המאמן וחוסר בדעה אישית.

ב-23 באוקטובר 1993, זמן קצר לפני התפטרותו מאנגליה, מונה ניל לתפקיד המאמן בקובנטרי סיטי מהפרמייר ליג. למרות פתיחה קשה לדרכו בקבוצה, הוא הוביל אותה למקום ה-11 בסיום העונה. למרות ששבר את שיא ההעברות של הקבוצה עם רכישתו של דיון דבלין ממנצ'סטר יונייטד תמורת שני מיליון ליש"ט, לא הצליח ניל להתחמק מקרבות התחתית עם הקבוצה, עד שפוטר ב-15 בפברואר 1995.

ב-6 בפברואר 1996, לאחר שנה מחוץ למגרשים, מונה ניל לתפקיד המאמן בקארדיף סיטי מהליגה הרביעית. הוא פתח עם הקבוצה את עונת , אך באוקטובר עבר לשמש כעוזרו של סטיב קופל במנצ'סטר סיטי. הקבוצה, שפתחה את העונה בליגת המשנה לאחר שירדה מהפרמייר ליג עונה קודם, הסתבכה בתחתית הטבלה וכחודש לאחר מינויו של ניל פוטר קופל מתפקידו. ניל קיבל את תפקיד המאמן הזמני של המועדון, והדריך אותו במשך קרוב לחודשיים. הוא הוביל את הסיטי לשבעה הפסדים בעשרה משחקים, וסיים את תפקידו בקבוצה עם מינויו של פרנק קלארק לתפקיד המאמן בסוף דצמבר 1996.

לקראת עונת  התמנה ניל לתפקיד עוזרו של בארי פריי בקבוצת פיטרבורו יונייטד שירדה לליגה הרביעית, אך פוטר על ידי פריי כחודשיים לסיום העונה.

תארים

תארים כשחקן
ליברפול
 גביע אירופה לאלופות (4): , , , 
 אליפות אנגליה (8): , , , , , , , 
 גביע אופ"א: 
 הסופר קאפ האירופי: 
 גביע הפוטבול ליג (4): , , , 
 מגן הצדקה (4): , , ,

תארים כמאמן
בולטון וונדררס
 פרס הפוטבול ליג:

סטטיסטיקות

מועדונים

נבחרת לאומית

קישורים חיצוניים

 פרופיל השחקן באתר הרשמי של ליברפול
 פרופיל השחקן באתר Sporting Heroes
 פרופיל השחקן באתר LFCHistory
 פרופיל השחקן באתר England Football Online

מגני כדורגל אנגלים
כדורגלנים אנגלים
כדורגלני ליברפול
כדורגלני בולטון וונדררס
כדורגלני נבחרת אנגליה
מאמני כדורגל אנגלים
מאמני בולטון וונדררס
מאמני קובנטרי סיטי
מאמני קארדיף סיטי
מאמני מנצ'סטר סיטי
כדורגלני יורו 1980
כדורגלני מונדיאל 1982
אנגלים שנולדו ב-1951