איסור לינת לילה

בהלכות כשרות, איסור לינת לילה הוא חשש באכילת בצלים, שומים וביצים שנקלפו ועבר עליהם לילה, מפאת סכנה שרוח רעה שנכנסה בהם תעבור לאדם ותגרום למותו. מקור הדין בברייתא המובאת בגמרא בשם רשב"י, ותוקפו וגדריו שנויים במחלוקת.

מקור האיסור
מקור האיסור ב: 

הגמרא מבארת כי חשש הסכנה הוא מפני 'רוח רעה'.

תוקף האיסור כיום
דין זה הושמט ולא הובא בספרות הפסיקה המרכזית כדוגמת: הרי"ף, הרמב"ם, הטור, השולחן ערוך והרמ"א, וההנחה היא שפוסקים אלו סברו שאיסור זה אינו נוהג כיום. פרשנים רבים סבורים כי הסיבה לכך היא התחשבות בדעתו של רבינו תם לפיה ההקפדות שנאמרו בגמרא משום עניין ה'רוח רעה' אינם נוהגים בזמנינו, שכן "אין אותה רוח רעה מצויה בינינו כמו שאין אנו נזהרין על הזוגות ועל הגילוי". טעמו של דין זה אף הוא משום רוח רעה ובהתאם לכך אין חובה להקפיד עליו. עם זאת, בין האחרונים, היו שקיבלו איסור זה, כדוגמת שולחן ערוך הרב, ערוך השולחן והפרי חדש, ובעקבותיו גם הרב עובדיה יוסף.

בין הדעות הסוברות כי איסור זה קיים גם בימינו ישנה מחלוקת האם זה הידור לכתחילה או איסור שנוהג אף בדיעבד (למעט במקום הפסד מרובה).

איסור לינת לילה נכלל בספר נוהלי הכשרות של הרבנות הראשית לישראל ובד"צים שונים. הכיתוב "ללא חשש לינת לילה" המופיע לעיתים על מוצרי ביצים, בצל ושום, מציין את ההקפדה על איסור זה.

גדרי האיסור
בגדרי איסור זה מבארת הגמרא כי חל גם אם המאכל הקלוף הונח בכלי סגור, אבל אם נותר הבצל, השום או הביצה ב'מאכל'  או קליפתו - אין חשש באכילתו.

לאחר שהמאכל הקלוף עורבב ברכיבים אחרים, הנוהג הוא שכבר אין חשש בהלנתו.. ישנה מחלוקת לגבי תוקפו של איסור זה כלפי ביצים קשות קלופות.

קישורים חיצוניים
 משה יוסף, בהלכות לינת לילה בשום בצל וביצה קלופים, באתר של בד"צ "בית יוסף"
 יוסי שטיינברגר, שום קלוף, בצל קלוף, וביצה קלופה – שעבר עליהם הלילה, באתר דין

הערות שוליים

מיסטיקה יהודית
כשרות