דורותי בר אדון

דורותי רות קהן (מאוחר יותר: דורותי בר אדון; 2 באוגוסט 1907 – 7 באוגוסט 1950) הייתה עיתונאית ארץ ישראלית ממוצא אמריקני וחלוצה ציונית נלהבת אשר תמכה בהקמת מדינה יהודית עצמאית בארץ ישראל.

לאחר עלייתה לארץ, הייתה כתבת בעיתון פלשתיין פוסט. היא סיקרה נושאים מקומיים ובינלאומיים ובין היתר כתבה על התפתחות העיר תל אביב, עסקה בחיי החלוצים במושבים ובקיבוצים וכן נגעה במאמצי ההעפלה לארץ ישראל ובמאבק בנאצים. היא נודעה בכתיבתה המיוחדת אשר שילבה סיפורים אישיים ותיאורים מרגשים של חוויות החיים בארץ.

רקע משפחתי 
נולדה כדורותי רות קהאן בשנת 1907 למשפחה יהודית אמידה ומתבוללת. משפחתה היגרה לארצות הברית במהלך המאה ה-19 מאזור פרנקפורט שבגרמניה. אביה, ג'ורג', היה סוכן וסוחר בעסקי הבגדים, ואמה, שרה, הייתה עקרת בית. בנוסף, הייתה לבר אדון אחות אחת בשם ביאטריס ("בי").

לאחר חתונת הוריה של בר אדון, השתקעה המשפחה בעיר פילדלפיה. לאחר מספר שנים בעיר, עברה המשפחה להתגורר בעיר ההימורים והנופש אטלנטיק סיטי. אבי המשפחה, אשר המשיך לנהל את עסקיו מהעיר, נעדר במשך זמן רב מהבית והיה בנסיעות תכופות.

ימי נעוריה 
בזכות עסקיו המשגשגים של האב, המשפחה התגוררה בשכונה אמידה במרכז העיר, ויכלה להרשות לעצמה להעסיק משרתת. בני המשפחה ניהלו אורח חיים מתבולל: הם חגגו חגים נוצריים ולא התייחסו להיותם יהודים. בשנת 1924, נפטר אבי המשפחה ג'ורג' ממחלה פתאומית. היה זה זעזוע משמעותי שכן אבי המשפחה, היה גם מפרנסה העיקרי. 

במהלך שנות נעוריה, בר אדון הייתה פעלתנית ונמרצת, והייתה מקובלת מאוד מבחינה חברתית. עושרה הכלכלי היחסי של משפחתה וכן יחסי האנוש והקשרים שאותם יצרה, אפשרו לה להיטמע בתוך הקהילה בה חייה. עוד במהלך ימי בית הספר הצליחה בר אדון להתקבל לאחוות נחשבות והייתה הולכת לעיתים קרובות לנשפי ריקודים ולמפגשים יוקרתיים. בזכות יכולותיה החברתיות, חוותה בר אדון מעט מאוד מקרים של אפליה או אנטישמיות.

עם סיום לימודי התיכון התקבלה בר אדון לעבודה בעיתון 'אטלנטיק סיטי' פרס – 'Atlantic City Press' שם הפכה לכתבת מן המניין. במסגרת עבודתה בעיתון כתבה על נושאים מגוונים ובין היתר עסקה גם בסוגיות פוליטיות וחברתיות.היה זה עיסוק חריג וייחודי באותה התקופה שכן נשים בדרך כלל נמנעו מעיסוק בפוליטיקה ועסקו בכתיבה על חיי היום יום וכן בתרבות הצריכה ומשק הבית.

חיבור ליהדות לאור משברים אישיים ועלייה לארץ ישראל 
לקראת סיום לימודיה בבית הספר החלה בר אדון לנהל קשר רומנטי משמעותי. כעבור שנתיים, כאשר שוחחה עם בן זוגה על האפשרות להתחתן, הוא נפרד ממנה בגלל יהדותה. הייתה זאת התקרית האנטישמית המשמעותית הראשונה שחוותה בר אדון והיא יצרה אצלה זעזוע ובלבול רב.

לאחר הפרידה מבן הזוג, החלה בר אדון להתחבר לשורשיה היהודיים ופיתחה קשרים אישיים עם מספר אישים ומשפחות יהודיות.  

בשנת 1933, החליטה לעלות לארץ ישראל. לפני צאתה למסע, קיבלה בר אדון המלצות חמות מדמויות בולטות בציבוריות היהודית אמריקנית, ובין היתר קיבלה הפנייה מהרב סטיבן שמואל וייס (Stephen Samuel Wise)

העלייה לארץ והמגע עם העיר העברית הראשונה 
על פי התכנון המקורי, התכוונה בר אדון להתיישב בירושלים, שם הייתה אמורה להתקבל לעבודה, אך במקום זאת היא בחרה להישאר בשבועות הראשונים לעלייתה לארץ בתל אביב. אחד הכינויים שבהם תיארה בר אדון את תל אביב היה ה-"שער לציון" (The Gate to Zion) תחושת הבית ומקום המפלט התחזקו אצלה לנוכח המאורעות באירופה. ניכר כי מעשיו של היטלר ושלטון הנאצים העצימו את תחושותיה כלפי הארץ בכלל וכלפי העיר העברית הראשונה בפרט. תיאור אחד חזר על עצמו פעם אחר פעם בכל כתביה שהתפרסמו: עובדת היותה מוקפת בבני עמה.

עבודה עיתונאית בארץ 
עם עלייתה לארץ, הצליחה בר אדון להתקבל לעבודה בעיתון 'הפלסטיין פוסט', שהחל לצאת לאור חודשים ספורים לפני כן. במסגרת עבודתה העיתונאית, בה שימשה במשך תקופה ככתבת היחידה בעיתון היחיד בשפה האנגלית בארץ ישראל, סיקרה בר אדון מגוון רחב של אירועים חברתיים, פוליטיים ותרבותיים, לצד כתבות הומוריסטיות וקלילות על חיי היום-יום. בין יתר הדברים, ובנוסף לעיסוק בעיר תל אביב, דווחה ותיעדה את מאמצי העלייה וההעפלה לארץ, עסקה במאבק בצורר הנאצי, בחיי החלוצים בקיבוצים ובמושבים, במאבק המתפתח בין הערבים והיהודים וכן באירועים פוליטיים וחברתיים במרחב המזרח התיכון ובארצות הברית.

תחושות כלפי ההתיישבות 
בספרה האוטוביוגרפי וכן בשלל מכתביה וכתביה שיצאו לאור, התגלתה בר אדון כאישה בעלת רגשות עזים, ואמונה בדרך שבה בחרה. המפגש שלה עם המתיישבים והחלוצים הארץ, ואנשי הקיבוץ בפרט, יצר אצלה כמיהה להיות חלק מהמעשה החלוצי. כחלק מהזדהותה עם המתיישבים, הצטרפה בר אדון לקיבוץ גבעת ברנר, שבו עבדה חלק מהיום בעבודת האדמה ובחלק אחר המשיכה בעובדתה העיתונאית.

בר אדון תיארה בכתביה את היישובים החלוציים השיתופים כגון בית אלפא ועין חרוד "כשיא ההגשמה הציונית" ואף ציינה בצורה ברורה כי ההגשמה במקומות האלה היא משמעותית יותר מ"תל אביב, חיפה ואפילו יותר מהאוניברסיטה בהר הצופים". באחד התיאורים הציוריים ביותר שלה, השוותה בר אדון את החלוץ לדמות המושלמת, לשיא הציונות: "ראיתי את החלוץ, משמע ראיתי את הים!"

בר אדון ומעמד האישה העברית 
באוסף המאמרים שלה, 'זיפ זיפ' – 'Ziff Ziff', אשר לא יצא לאור, התייחסה בר אדון לתרומה האדירה שיש לחיים השיתופיים של החלוצים על מעמד האישה. בר אדון ציינה כי הנשים בקבוצות עזרו להקים "סדר חברתי חדש" וכי "אין דבר בקבוצה שהאישה לא שותפה לו!"

בר אדון וההבדל בין הקיבוץ למושב 
בספרה: 'הכפרים התאומים של מרחביה' - 'The Twin Villages of Merhavia', התייחסה בר אדון בהרחבה לבדלים בין חיי הקיבוץ והמושב. לאחר תקופה שבה גרה בקיבוץ גבעת ברנר, עברה בר אדון להתגורר במושב מרחביה (אשר היה צמוד לקיבוץ בעל אותו השם). ברגע של כנות ובמבט לאחור, הדגישה בר אדון את הייחודיות של כל צורות ההתיישבות ולא ראתה עוד יתרון בקיבוץ על פני המושב או להפך.

חיי משפחה ופטירתה 
בשלהי שנת 1939, הכירה דורותי את פסח בר אדון, שהיה חוקר של החברה הבדואית וארכאולוג ידוע. בשנת 1940 התחתנו בני הזוג ובאותה השנה הביאו לעולם את בנם היחיד דורון בר אדון, שהיה לימים לפסל וצייר. בשנת 1950 נפטרה דורותי בר אדון ממחלה קשה והיא בת 43 שנים בלבד. היא נקברה במושב מרחביה.

פרסומים 
בשנות חייה הקצרים יחסית, הספיקה דורותי בר אדון לפרסם מספר ספרים וספרונים וכן לכתוב מאות מאמרים ואלפי דפי הגות ומכתבים. חלק מהמאמרים מעולם לא יצאו לאור ונותרו בארכיון המשפחתי.

הספרים אותם פרסמה בר אדון:
Kahn, Dorothy, Spring Up O Well, London, 1936; New York, 1938
Bar Adon, Dorothy, A trip through Upper Galilee, Tel Aviv, 1942
Bar Adon, Dorothy, New Life in Galilee, New York, 1943
Bar Adon, Dorothy and Pesach, Seven Who Fell, Tel Aviv, 1947
Bar Adon, Dorothy Gesher shel maʻlah, Tel Aviv, 1947
Bar Adon, Dorothy, The Twin Villages of Merhavia, Tel Aviv, 1948
Bar Adon, Dorothy, Bar Adon, Doron, Sept qui tombèrent, Jerusalem, 1951

לקריאה נוספת 
 דורון בר אדון, הבגד של ההורים, 2005 
 אסתר כרמל-חכים, שנת אחת מתוך מאה: תל אביב בשנת 1933 על פי כתבותיה של דורותי קהן, קשר, 39, 2009 
 Dorothy Ruth Kahn, Spring Up, O Well, 1936
 Ouzi Elyada, Dorothy Kahn Bar-Adon, Dictionnaire Universel des Creatrices, (Sous la direction de Antoinette Fouque), Paris, Editions des Femmes, 2013
 Writing Palestine 1933-1950: Dorothy Kahn Bar-Adon, Edited by Ester Carmel-Hakim & Nancy Rosenfeld, 2016

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

עיתונאיות ישראליות
עיתונאים ישראלים
מרחביה (מושב): אישים
אישים הקבורים במרחביה
אמריקאיות שנולדו ב-1907
אמריקאים שנולדו ב-1907
ישראליות שנולדו ב-1907
ישראלים שנולדו ב-1907
ישראליות שנפטרו ב-1950
ישראלים שנפטרו ב-1950
אמריקאיות שנפטרו ב-1950
אמריקאים שנפטרו ב-1950