וולומין

וולומין (בפולנית: Wołomin) היא עיר בפרובינציית מזוביה שבפולין, כ-20 ק"מ מזרחית לוורשה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

תולדות היישוב
וולומין נזכרת לראשונה במאה ה-15, ובשנת 1919 קיבלה זכויות עיר. בשנת 1920 נערכה בסמוך לעיר המתקפה הפולנית בקרב ורשה.

יהודי וולומין
יהודים החלו לשבת בוולומין בסוף המאה ה-19, והקימו מספר מפעלי תעשייה במקום. לאחר מלחמת העולם הראשונה השתקעו בעיר פליטים יהודים רבים, ונמנו בה כ-3,079 יהודים, כמחצית מתושביה. בין מלחמות העולם התגברה הפעילות הציונית בעיר, ופעלו בה תנועות נוער ציוניות וקיבוץ הכשרה, לצד פעילות של אגודת ישראל.

בסוף שנות השלושים סבלו יהודי העיר ממספר תקיפות אנטישמיות, לרבות הפגנות נגדם וחילול בית העלמין היהודי בעיר.

בשואה
וולומין נכבשה בידי הגרמנים ב-13 בספטמבר 1939, ואלו החלו מיד להתעלל ביהודיה, ולחטוף אותם לעבודות כפייה. בהמשך, הוטלו על יהודי העיר גזירות שונות, ובהן חובת ענידת טלאי צהוב. בד בבד מונה בעיר יודנרט, בראשות יעקב בלומברג, ובנובמבר 1940 רוכזו יהודי העיר בגטו, אליו הועברו גם מאות יהודים מהסביבה. מהגטו נלקחו היהודים למחנות עבודה בסביבת העיר.

באביב 1941, עת שהו בגטו כ-3,000 יהודים, הוא גודר בגדר תיל ונסגר. ב-4 באוקטובר 1942 חוסל גטו וולומין, כאשר יושביו גורשו לרדזימין, ומשם למחנה ההשמדה טרבלינקה. ילדי בית היתומים בגטו נרצחו במקום.

קישורים חיצוניים

 
 
 וולומין ב אתר מרכז מורשת יהדות פולין
 
 
 

מזוביה: ערים
גטאות בפולין
מזוביה: עיירות יהודיות