שדובה

שדובה (בליטאית: ; בפולנית: Szadów, שדוב; ביידיש: שאַדעווע) היא עיירה במחוז שאולאי שבליטא, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

שדובה נוסדה כיישוב חקלאי לצד הדרך שבין קובנה וריגה, ובראשית המאה ה-16 נבנתה בה כנסייה. בשנת 1654 הוענקו לשדובה זכויות עיר.

יהודי שדובה
התיעוד הראשון לישיבת יהודים בעיירה הוא מהמאה ה-15. בתחילת המאה ה-20 נמנו בעיירה 2,513 יהודים, וערב מלחמת העולם השנייה נמנו בה כ-800 יהודים, ופעלו בה בית ספר עברי ותנועות נוער ציוניות. פעילות זו נאסרה עם סיפוח ליטא לברית המועצות בשנת 1940.

עם כיבוש העיירה בידי הגרמנים במהלך מבצע ברברוסה, ב-26 ביוני 1941, הועבר השלטון בה לידי לאומנים ליטאים, ואלו הטילו על יהודי היישוב גזירות שונות, ובהן חובת ענידת סרט זרוע וחובת ביצוע עבודות כפייה, תוך רצח חלק מהיהודים. 

באמצע יולי 1941 רוכזו יהודי העיירה בגטו קטן ומגודר שהוקם בכפר הסמוך פוורטיצ'יאי (Pavarticiai), בו סבלו מתנאי מחיה קשים וממעשי שוד מצד שומריהם הליטאים.

ב-3 באוגוסט 1941 רצחו הליטאים 10 יהודים מהגטו. כעבור כשבועיים רצחו הליטאים 62 יהודים נוספים מהגטו. ב-25 באוגוסט 1941 נלקחו כ-650 היהודים שנותרו בגטו ליער ליודישקיאי (Liaudiskiai) הסמוך, נורו שם ונקברו בקבר אחים.

קישורים חיצוניים

 
 
 
 
 

ליטא: ערים
ליטא: עיירות יהודיות
שואת יהודי ליטא
מחוז שיאוליאי