אדיר ונאור

אַדִּיר וְנָאוֹר הוא פיוט שמחברו אינו ידוע, שנאמר בחזרת הש"ץ ביום הכיפורים במרבית קהילות ישראל. במנהגי האשכנזים בתפילת מוסף ובנוסח הספרדים בכל תפילות היום. יהודי ספרד נוהגים לומר פיוט זה בדרך כלל בניגון קצבי.

רקע
בקדושתאות ליום הכיפורים נהגו הפייטנים הקלאסיים להוסיף בסוף ברכת קדושת היום פיוט המכונה "סדר פסוקים" ומפייט סדרה של פסוקים מענייני סליחה וכפרה הלקוחים מהתורה, הכתובים והנביאים (בדומה למלכויות זכרונות ושופרות בראש השנה). אף שכל פייטן בחר את הפסוקים כראות עיניו, יש פסוקים שזכו למעמד של קבע. בהם, פסוקי  מהנביאים שימשו באופן קבוע הפסוקים המתפייטים האחרונים, ונהוג היה לייחד להם פיוט עצמאי, המנותק מהמבנה של סדר הפסוקים. הגורם למרכזיותם של פסוקי מיכה בסדר הפסוקים הוא כנראה המקום המרכזי שהם תפסו גם בנוסח הקבע הקדם-פייטני של ברכת קדושת היום בנוסח ארץ ישראל.

מבנה הפיוט
המבנה המקובל של פיוטי "מי א-ל כמוך" הבאים לאחר סדרי הפסוקים הוא טורים בני שתי צלעות קצרות המסודרים על פי אקרוסטיכון אלפביתי. בסוף כל טור, ולעתים גם בתחילתו, בא הרפרן (הפזמון החוזר) שנועד לעניית הקהל ולקוח מתוך הפסוק המתפייט: . בסוף הפיוט נאמר הפסוק אותו הוא בא לפייט: "ככתוב על יד נביאך 'מי א-ל כמוך ...'"

גם הפיוט הזה מקיים מבנה כללי זה, וייתכן אף שהוא הוא מקורו של המבנה המקובל, ושאר הפיוטים הושפעו ממנו. הפיוט "אדיר ונאור" הוא פשוט יחסית, וכל צלע בו כוללת תואר שבח אחד לה', והאקרוסיטיכון מצופף ומקצה אות אחת לכל צלע. הפיוט שלפנינו מורכב רק משבחים לה', אך לא כל פיוטי הסוג מוגבלים כך בתוכנם.

סגנון
הפיוט אינו מחורז, ולכן שייך כנראה לתקופת הפיוט הקדם-קלאסי (לפני המאה השישית). למרות קדמותו זו, המוכחת גם מתפוצתו במחזורי העדות השונות, כמעט לא נמצאו העתקות שלו בגניזה הקהירית.

כאמור, הפיוט פשוט מאד בסגנונו, ואינו כולל דבר מלבד רשימה של שבחים מקובלים לקב"ה. הפיוט מושתת על המבנה המופלג (=הסופרלטיבי) ובשימוש במילים כמו "אדיר", "נורא" ו"מי אל כמוך". מבנה זה מופיע בתפילת חנה: .

לקריאה נוספת
 הפיוט במהדורה מדעית, בתוך: דניאל גולדשמידט, מחזור ליום כפור, ירושלים תש"ל, עמ' 594–595.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

פיוטי יום הכיפורים
חלקי קדושתאות
יצירות שמחברן אינו ידוע
יצירות עם אקרוסטיכון