חזרן צ'ילה

חִזְרָן צִ'ילָה (שם מדעי: Chusquea quila; קרוי גם בָּמְבּוּק צִ'ילָה או בפשטות צִ'ילָה), הוא מין של חזרן רב שנתי בסוג חזרן הרים דרום-אמריקני הגדל ביערות הגשם הממוזגים של צ'ילה וארגנטינה. המין נפוץ בעיקר בצ'ילה שבה טווח התפוצה שלו משתרע ממחוז ביוביו עד למחוז אייסן, בעוד שבארגנטינה הוא מצוי אך ורק על האי ויקטוריה באגם נאוול ואפי השוכן במחוז נאוקן שבפטגוניה. זהו המין הדרומי ביותר בקבוצת החזרנים והוא מצוי עד לקו הרוחב 47 דרום.

מאפיינים 
בניגוד לרוב הבמבוקים שגדלים עם מרווח ביניהם, הקנים של חזרן צ'ילה גדלים בצפיפות גבוהה הגורמת להם להראות מרחוק כשיח צפוף וגבוה. הבדל נוסף אצל מין זה, הוא שהקנים מוצקים ואטומים בפנים, בניגוד לקנים החלולים של שאר הבמבוקים. חזרן צ'ילה הוא צמח גבוה למדי: גובהו הממוצע הוא 8-2.5 מטר, אך לעיתים הוא עשוי להיצמד לעץ גבוה ו"לטפס" בצורה זאת עליו עד לגובה של 20 מטר. הפרחים הם דו-מיניים. מהזרעים של חזרן הצ'ילה ניתן להכין קמח, והקנים הצעירים שלו אכילים. הקנים הבוגרים של חזרן הצ'ילה מכונים על ידי המקומיים "קולהוס" או "קולגוס", ונעשה בהם שימוש להכנת רהיטים בעבודת יד. חסרונם של הקנים הוא בכך שהם דליקים מאוד, אפילו כאשר הם רטובים. חזרן הצ'ילה הוא אחד המארחים של פטריות אכילות מהסוג Ramaria, והוא מהווה מקור מזון לפודו הדרומי - מין אייל קטנטן האנדמי לדרום האנדים. 

לחזרן צ'ילה יש מספר דרישות גידול: הצמח מעדיף אזורים עם לחות גבוהה, גדל היטב על קרקע לחה או על ביצות כבול, והוא זקוק להגנה מעצים גבוהים אחרים בסביבתו מפני רוחות קרות ממזרח וצפון; בו זמנית, הוא זקוק גם ליערות שאינם צפופים יתר על המידה על מנת לקבל את אור השמש. ניתן למוצאו לאורך אגני ניקוז, נהרות, וביצות. המין מסתגל היטב לאקלים הממוזג הקר בדרום אמריקה, ושורד עד 15 מעלות מתחת לאפס. החזרן צומח בעמקים ובמורדות ההרים עד לגבהים של 900 מטרים בהרי האנדים ורכס החוף - גובה נמוך יחסית לעצים אחרים באנדים. קנים חדשים מתחילים לצמוח בסוף אפריל, והקנה עשוי לגדול ב-15 ס"מ ללילה. ככל שהקנה גדל מהירות הצמחייה שלו הופכת לאיטית ביותר. 

ביערות רבים בדרום אמריקה ובמקומות בהם הצמחייה המקורית נכרתה, נפוצים יערות-שיח כאלו של חזרן צ'ילה אשר יוצרים סבך עבה וצפוף ביותר שכמעט ובלתי חדיר המכונה על ידי המקומיים "צ'ילאנטוס". הפריחה של כל שיח חזרנים מתרחשת במחזורים סדירים כל 15 שנים, ולאחר מכן כל החזרנים של השיח מתים. עובדה זאת גורמת לבעיות אקולוגיות למיקרו פאונה הגדלה תחת השיחים הללו (מכרסמים למשל), שכן לאחר שהחולייתנים הקטנטנים ניזונו זמן רב מזרעי הבמבוק והגדילו את המושבות שלהם תחתיו במשך מספר שנים, השיח שובק חיים בתום זמנו ובעלי החיים הללו נאלצים במהירות למצוא מחסה ומקורות מזון אחרים.

קישורים חיצוניים

 חזרן צ'ילה באתר הפלורה של צִ'ילֶה

צמחים שתוארו ב-1829
טקסונים שתוארו בידי קרל זיגסמונד קונת
דגניים