ניל גורסץ'

ניל מקגיל גורסץ' (באנגלית: Neil McGill Gorsuch; נולד ב-29 באוגוסט 1967) הוא שופט אמריקאי המכהן כשופט בית המשפט העליון של ארצות הברית מאז אפריל 2017.

גורסץ' מונה על ידי הנשיא דונלד טראמפ כדי למלא את כיסאו הריק של השופט אנטונין סקאליה, שנפטר כשנה קודם למינוי ולאחר שמינויו של הנשיא, ברק אובמה להחליפו, מריק גרלנד, נחסם על ידי הרפובליקנים בסנאט. מינויו של גורסץ' אושר בסנאט ב-7 באפריל 2017 ברוב של 45–54, לאחר שהרפובליקנים הפעילו את "האופציה הגרעינית"  ושינו את חוקי הסנאט לאישור מועמדים לבית המשפט העליון ברוב רגיל לאחר פיליבסטר שערכו לו הדמוקרטים. הוא הושבע לתפקיד ב-10 באפריל 2017.

קורות חייו
גורסץ' נולד וגדל בדנוור שבקולורדו. בשנת 1981 מונתה אמו, אן גורסץ' ביופורד, למנהלת הסוכנות להגנת הסביבה (האישה הראשונה בתפקיד) בידי הנשיא רונלד רייגן, ובעקבות המינוי עברה המשפחה לוושינגטון הבירה. בשנת 1988 סיים לימודי תואר ראשון במדע המדינה באוניברסיטת קולומביה, שם כתב בעיתון הסטודנטים וייסד עיתון חדש. בשנת 1991 סיים לימודי משפטים בבית הספר הרווארד למשפטים, שם זכה במלגת טרומן. בהרווארד התבלט כשמרן בחברה ליברלית, ולמד לצד הנשיא לעתיד ברק אובמה. בשנת 2004 קיבל תואר דוקטור במשפטים מאוניברסיטת אוקספורד, שם זכה במלגת מרשל. עבודת הדוקטורט שלו עסקה בהמתת חסד, ונערכה בהנחיית ג'ון פיניס.

בכס השיפוט

תחילת דרכו
בשנים 1991–1992 היה עוזר לשופט דייוויד סנטל בבית המשפט לערעורים של מחוז קולומביה, ובשנים 1993–1994 היה עוזר לשופטי בית המשפט העליון ביירון וייט ואנתוני קנדי. בשנים 1995–2005 עבד כעורך דין במגזר הפרטי בוושינגטון, במשרד "קלוג, האבר, הנסן, טוד, אוונס ופיגל". משנת 1998 היה שותף במשרד. בשנת 2002 הביע תמיכה במועמדותם של מריק גרלנד וג'ון רוברטס לשופטים בבית המשפט הפדרלי לערעורים של מחוז קולומביה. בשנת 2005 מונה לתובע במחלקת המשפטים, ובשנת 2006 מונה לשופט בבית המשפט הפדרלי העשירי לערעורים על ידי הנשיא ג'ורג' ווקר בוש. בית משפט זה מטפל בערעורים על פסיקות של בתי המשפט הפדרליים בקולורדו, בקנזס, בניו מקסיקו, באוקלהומה, ביוטה ובוויומינג. עד למינויו כשופט, היה מרצה אורח למשפטים באוניברסיטת קולורדו.

בבית המשפט העליון של ארצות הברית
ב-31 בינואר 2017 הכריז נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ על מינויו לשופט בבית המשפט העליון של ארצות הברית, כדי למלא את הכיסא הריק 11 חודשים לאחר מותו של אנטונין סקאליה, לאחר שמועמדו של הנשיא, ברק אובמה, מריק גרלנד, נחסם על ידי הרפובליקנים בסנאט. ב-7 באפריל 2017 אישר הסנאט את מינויו של גורסץ' ברוב של 45–54, זאת לאחר שהרפובליקנים הפעילו לראשונה את הפרוצדורה המכונה "אופציה גרעינית" (Nuclear option)  לאחר פיליבסטר שערכו הדמוקרטים בסנאט, ושינו את חוקי הסנאט כך שיינתן לאשר שופט ברוב רגיל של 51 קולות במקום 60 קולות, במקרה של פיליבסטר.

ב-10 באפריל 2017 הושבע לתפקידו.

עמדותיו
גורסץ' נחשב לדוגל באוריגינליזם וטקסטואליזם, בדומה לשופט אותו החליף בבית המשפט העליון, אנטונין סקאליה.

בנאום משנת 2005 באוניברסיטת "קייס ווסטרן ריזרב" אמר גורסץ' כי שופטים צריכים 

הוא ביטא התנגדות לשימוש שעושים ליברלים בבית המשפט העליון כדי להשיג מטרות אידאולוגיות, תוך ויתור על הכרעת סוגיות אלו במוסדות הנבחרים של העם. מתנגד להפלות ותומך בתיקון השני לחוקה.

ב-15 ביוני 2020 קבע בית המשפט העליון של ארצות הברית כי אין למעביד זכות לפטר או להפלות אדם במקום עבודתו על רקע מגדר ונטייה מינית. פסק הדין עבר ברוב של 6 שופטים בעד ו-3 מתנגדים. גורסץ' כתב את חוות דעת הרוב במשפט. עד אז חוק זה היה קיים בחוק רק ב-10 מדינות בלבד בארצות הברית.

חיים אישיים
גורסץ' תושב בולדר שבקולורדו, נשוי ואב לשתי בנות. הוא כתב שני ספרים: ספרו הראשון עוסק בעתיד המתות החסד ויצא לאור בהוצאת אוניברסיטת פרינסטון בשנת 2006. ספרו השני (כסופר שותף) עוסק בתקדימים משפטיים ויצא לאור בשנת 2016.

קישורים חיצוניים

 
 צ'ארלס קוק, "תפקיד השופט אינו לקרוא בחוק את דעתו האישית": ריאיון עם ניל גורסץ', באתר מידה, 9 בדצמבר 2019
 אמיר תיבון, השופט השמרן שמינה טראמפ לעליון התגלה כדבר הטוב ביותר שקרה לילידים בארצות הברית, באתר הארץ, 12 ביולי 2020

ביאורים

הערות שוליים

אמריקאים ממוצא אירי
שופטי בית המשפט העליון של ארצות הברית
שופטי בתי המשפט הפדרליים לערעורים של ארצות הברית
תובעים אמריקאים
בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת הרווארד
עורכי דין אמריקאים במאה ה-20
חברי האגודה הפדרליסטית
אמריקאים שנולדו ב-1967