קלמנטין אוטאן

קלמנטין אוטאן (בצרפתית: Clémentine Autain; נולדה ב-26 במאי 1973 בסן קלו) היא פוליטיקאית צרפתייה אשר תמכה בזרם הפמיניסטי הצרפתי. היא דוברת של התנועה הפוליטית "ביחד" הקשורה לשמאל הקיצוני.

ביוגרפיה
אביה של קלמנטין אוטאן היה זמר ואמה הייתה קומיקאית. דודה של קלמנטין אוטאן הוא חבר בסנאט הצרפתי ומזכיר המדינה האחראי על הנוער הצרפתי תחת פיקודו של פרנסואה מיטראן .
בגיל 10 היא רצתה להיות זמרת כמו אבא שלה ואף התחילה להופיע בכל מיני הופעות באזור מגוריה.
במקביל היא כבר מתחילה להתעניין בפוליטיקה בהשפעת דוד שלה שעסק בפוליטיקה. 

ב-1985, כשהיא רק בת 12, נפטרת אמה של קלמנטין אוטאן כשהיא בת 35 בגלל מה שנקבע אז כהתקף לב אך התברר לבסוף כהתאבדות.

בגיל 17 היא עוזבת את בית המשפחה עם תעודת הבגרות שלה ומתחילה ללמוד היסטוריה. היא עושה דוקטורט בנושא "תנועות חברתיות, פמיניזם וזכויות הנשים לשלוט בגופן."
בביוגרפיה שהתפרסמה ב-2006,היא גילתה לכולם שכשהייתה בת 23 היא נאנסה אחרי שאוימה על ידי סכין ליד אוניברסיטת פריז 8.לדעתה האונס הזה גרם לה להיאבק כפמיניסטית למען זכויות האישה. 

לאחר מכן, מצטרפת קלמנטין למספר אגודות פמיניסטיות ואף מקימה ב-1997 תנועה פמיניסטית, אותה מנהלת עד היום. ב-2016, לאחר תקיפות מיניות שהתרחשו בגרמניה, היא עוררה סערה גדולה בצרפת כשהיא צייצה "בספטמבר 1645 נאנסו 2 מיליון נשים גרמניות, האם שם גם האסלאם היה אשם?".
בעקבות כך הגיבה אליזבת בדינטר: "עצוב לי לראות שקלמנטין אוטאן שמה את הדעות הפוליטיות שלה ותמיכתה בשמאל הקיצוני לפני המאבק הפמיניסטי שלה, ברור שעכשיו המשקל שלה בדיבייט כבר לא שווה כלום".

בקשר לתרומתה לעיתונות, היא ניסתה להחזיר את המגזין "ריגרד" לפעילות אך לא הצליחה בכך. היא משתתפת בתדירות נמוכה בתוכניות רדיו בתחנה RTL בה היא לוקחת חלק בדיבייטים בנושאים ציבורים אשר הועלו לקרב העם על ידי העיתונאי אריק זמור.

קלמנטין היא אם לשני ילדים.

קריירה פוליטית
מ-2001 עד 2007 שימשה קלמנטין כאחראית על הנוער הפריזאי מטעם עיריית פריז אחרי העלאת התקציב בחמישים אחוזים היא הקימה ארגונים שעוזרים לתושבי הפריפריה להגיע ולבקר בפריז וב-2007 התמודדה בבחירות עירוניות אך לא זכתה.
בשנת 2008 התחילה לתמוך בפדרציה לאלטרנטיבות סוציאליות ואקולוגיות. באותה שנה השתתפה בקונגרס של השמאל הקיצוני אליו תמיד השתייכה
ותמכה בז'אן לוק מלנשון, איתו רצתה לעבוד למרות חילוקי דעות קטנים, בבחירות 2012 ובבחירות 2017. 

בנובמבר 2013 הייתה אחת ממייסדות התנועה "יחד!" אשר נלחמה למען זכויות הסטודנטים באקדמיה הצרפתית.
ב-2014 התמודדה בבחירות עירוניות בסבראן אך לא נבחרה.
ב-2015 מצטרפת לבחירות מחוזיות באיל-דה-פראנס שבהן היא זוכה לאחר איחוד עם מפלגת הסוציאליים.
ב-2016 היא תמכה בבחירות בארגון הסוציאליים ואומרת שלהם התרומה המשמעותית ביותר וההתערבות המקסימלית בפוליטיקה.

ספרים

"זכויות הנשים: השוויון?", 2003 (בצרפתית).

"השוביניזם מוסבר לאחי הקטן", 2008 (בצרפתית).

"להילחם באונס", 2011 (בצרפתית).

"אל תעזור לי, אני יכולה להתמודד לבד", 2013 (בצרפתית).

"תיעודים לאונס - מאה נשים מתעדות אונס", 2013 (בצרפתית).

"יש לנו תקווה", 2015 (בצרפתית).

ראו גם

פמיניזם
פרנסואז גירו
איווט רודי
קרולין דה האז

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

פמיניסטיות צרפתיות
פוליטיקאיות צרפתיות
קומוניסטים צרפתים
צרפתיות שנולדו ב-1973