דוד שניאור

דוד שניאור (בלועזית David Schneuer , 1905 - 1 בנובמבר 1988), היה צייר, מעצב במה וגרפיקאי שפעל בתחילת דרכו בגרמניה ולאחר מכן בישראל. 
נולד  בעיר פשמישל  בגליציה (כיום בדרום-מזרח פולין), גדל במינכן ולמד בה אמנות. יצירתו משקפת באופן ייחודי את תור הזהב של האקספרסיוניזם הגרמני ששלט באמנות החזותית בגרמניה בין השנים 1905–1925. הוא חווה את האירועים שהובילו לעליית המפלגה הנאצית לשלטון בגרמניה בשנת 1933, כמו גם מאסר באותה שנה, כעציר פוליטי במחנה הריכוז דכאו. לאחר שנחלץ כעבור חודשיים מהמאסר, הצליח להגיע לארץ ישראל דרך פראג כשבאמתחתו כרזות וציורים ספורים פרי יצירתו ששרדו.

נמנה עם מייסדי "אגודת הציירים העבריים לגרפיקה שימושית בארץ ישראל" ואף היה חבר כבוד בה. הוא השתקע בתל אביב, ועבד בה לפרנסתו בתחום הגרפיקה והפרסום. בהמשך הקדיש את רובו ככולו ליצירת מאות רבות של ציורים ורישומים שמוצגים עד היום באוספים קבועים בגלריות ובמוזיאונים רבים ברחבי הארץ ובעולם. יונה פישר, אוצר אמנות וחתן פרס ישראל, כתב בספר האמן "SCHNEUER"  ‪ שיצא לאור בשנת 1986, כי "דוד שניאור הוא רשם וירטואוזי, חושני אינסטינקטיבי" וכן "בעל מלאכה פשוט" כפי שנהג שניאור להעיד על עצמו. דני קרוון כתב בירחון לאמנות ולספרות גזית, כי "דוד שניאור הוא וירטואוז בשליטתו על כלי עבודתו, ככנר אמן היודע להוליך את הקשת על גבי המיתר ולהפיק ממגע זה גוני גוונים וצלילים".

ילדותו ובגרותו

דוד שניאור נולד ב-16 בדצמבר 1905 בעיר פשמישל. בהיותו בן שנתיים החליטו אביו יוסף ואמו דבורה, להגר לאמריקה, אך דחו את החלטתם בעת ששהו זמן מה בהמבורג. בסופו של דבר החליטו להשתקע במינכן שם גדל שניאור עם ששת אחיו ואחיותיו ובמרוצת הזמן התבססו במקום. בתחילת דרכו עבד אביו במינכן כשוחט, ובהמשך הפך לסוחר אמיד בעל השפעה ומהלכים בעיר. כיוון שבבית ניהלו ההורים אורח חיים דתי, נשלח שניאור ללמוד במסגרת שנקראה "תלמוד תורה" שהקימה הקהילה החרדית בעיר, ובמקביל למד בבית הספר העממי הגרמני שרוב תלמידיו היו קתולים. לאחר מכן למד בבית הספר התיכון הריאלי. חבריו באותה עת היו תלמידים בוואריים כמו גם ילדים יהודים שעמם נטל חלק בפעילויות של איגוד הספורט היהודי "בר כוכבא" " ואיגוד הצעירים הציוני "בלאו וייס" - ("Blau Weiss" שפירושו תכלת לבן/ כחול לבן).  

בשנת 1922, כשהיה בגיל 17, נשלח להכשרה חקלאית בפרוסיה המזרחית למשך מספר חודשים, במסגרת חברותו בארגון בלאוּ-וייס שראה בלימודי החקלאות אבן יסוד של החזון הציוני. הוא נהג להזכיר את המטלות החקלאיות השונות שהוטלו עליו באותה עת, כגון העמסת קציר על סוסים וזריעת תפוחי אדמה כחלק מהחוויות המכוננות שעיצבו את חייו והתבטא לא אחת כי עבודת הידיים בחקלאות, הייתה למעשה ההכנה הראשונה שלו כאמן יוצר.

פריז, ברלין ומינכן
לאחר שסיים את ההכשרה בפרוסיה, נסע לברלין ועבד שם במשך חצי שנה עם צייר שלטים ויחד עמו צייר שלטים עבור חנויות של יהודים.

לקריאה נוספת
כתבה מקיפה על חייו ויצירתו של דוד שניאור בירחון לאמנות ולספרות "גזית"

קישורים חיצוניים

 
יצירתו של דוד שניאור וביוגרפיה מאת יונה פישר 
דוד שניאור באתר מוזיאון ישראל
מכון שנקר לתיעוד וחקר העיצוב בישראל (ארכיון מקוון)
 

מעצבים ישראלים
מעצבי במה ישראלים
ציירים ישראלים
חברי בלאו וייס
ישראלים שנולדו ב-1905
ישראלים שנפטרו ב-1988