אהרן אלפנדרי

הרב אהרן אלפנדרי (תס"א - תקל"ד; 1701–1774) היה מחכמי איזמיר, מפורסם בעיקר בספריו יד אהרן ומרכבת המשנה.

ביוגרפיה 
נולד בעיר איזמיר שבטורקיה בשנת תס"א (1701), לרבי משה אלפנדרי, ולבתו של רבי חיים בן מנחם אלגאזי (בעל "בני חיי"). רבו העיקרי היה רבי בנימין בן רבי שלמה הלוי, אב בית הדין באיזמיר, המוזכר רבות בספריו של רבי אהרן. כן למד אצל רבי ברזילי יעבץ (הר"י ברזילי) בעל לשון ערומים.

בצעירותו שהה תקופה מסוימת בעיר רודוס, שם נשא ונתן עם רב הקהילה היהודית ברודוס רבי משה ישראל שהיה מגדולי אותו דור. לאחר מכן חזר לאיזמיר ונתמנה לחבר בבית הדין בעיר.

בזקנותו עלה לארץ ישראל והתיישב בעיר חברון. בשנת תק"ל (1770) נתמנה לתפקיד ראש רבני חברון. החיד"א מספר על פגישתו עם רבי אהרן בעיר חברון: "וזכיתי להכיר להרב בזקנותו בעלותו לעיה"ק חברון ת"ו, ונהניתי מזיו אור תורתו וקדושתו". בתקופה זו צויד החיד"א בכתב שליחות מאת רבני חברון לפני צאתו לערי אירופה, כאשר רבי אהרן הוא ראשון החותמים עליו.

רבי אהרן נפטר בעיר חברון בשנת ה'תקל"ד (1774), ושם נטמן.
נכדו היה הרב יצחק ארדיט, שגם ספד לו במותו.

חיבוריו 

 יד אהרן (איזמיר, תצ"ה) – ספרו על סדר הטור (בחלקים אורח חיים ואבן העזר), בדומה לספר כנסת הגדולה לרבי חיים בנבנישתי.
 מרכבת המשנה (אזמיר, תקט"ו) - פרשנות על חלקים מספר יד החזקה לרמב"ם. נדפס לראשונה באיזמיר בשנת תקט"ו (1755). לפי עדות החיד"א, רבי אהרן חיבר על כל חלקי הרמב"ם אך הכתבים נשרפו. אין להחליף חיבור זה בחיבור בעל שם זהה מאת רבי שלמה מחלם, שזכה לפרסום רב אף הוא.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

האימפריה העות'מאנית: רבנים
חברון: רבנים
אנשי עליות קדומות לארץ ישראל
רבנים ארץ-ישראלים
פרשני הרמב"ם
מחברי ספרי הלכה: ראשוני האחרונים
נושאי כלים של רמב"ם
איזמיר: רבנים
עולים לארץ ישראל במאה ה-18
ילידי 1700
נפטרים ב-1774