ז'ן-מארי להן

ז'ן-מארי להן (; נולד ב-30 בספטמבר 1939; רוסהיים, צרפת) הוא כימאי צרפתי, חתן פרס נובל לכימיה לשנת 1987 בו זכה במשותף עם האמריקאים צ'ארלס פדרסן ודונלד ג'יימס קראם על הפיתוח והשימוש במולקולות תגובות מותאמות מבנה בעלות סלקטיביות גבוהה.

להן היה חדשן צעיר בתחום הכימיה הסופרא מולקולרית, והוא ממשיך לחדש גם כיום.

ביוגרפיה 
ז'ן-מארי להן נולד בעיר רוסהיים בצרפת לפייר ומארי להן. אביו שהיה אופה התעניין מאוד במוזיקה וניגן על פסנתר ועוגב ונהיה בהמשך נגן העוגב של העיר. מה שהשפיע גם על ז'ן-מארי, שניגן מאוחר יותר על אותם הכלים גם אחרי שנכנס לתחום המדע, כי מוזיקה הוא התחום האהוב עליו אחרי מדע. להן התעניין בילדותו בפילוסופיה והיה מהתלמידים המצוינים בנושא זה בתיכון, בהמשך הוא התחיל להתעניין גם במדעים, ובמיוחד בכימיה. בשל כך סיים להן את התואר הראשון בפילוסופיה ביולי 1957 ובמדעים ניסויים בספטמבר של אותה השנה, רק חודשים בודדים לאחר שסיים את לימודיו בתיכון פריפל (Freppel).

להן התחתן עם סילבי לדרר ב-1965, ונולדו להם שני בנים.

להן הוא אתאיסט.

השכלה וקריירה 

להן התחיל את לימודיו האקדמיים באוניברסיטת שטרסבורג, ואף על פי שהוא תכנן ללמוד פילוסופיה, בסופו של דבר לקח קורסים בפיזיקה, כימיה ומדעי הטבע. להן השתתף בהרצאות של גיא אוריסון, והבין שהוא רוצה לחקור בתחום הכימיה האורגנית. הוא הצטרף למעבדתו של אוריסון ללימודי דוקטורט. שם, חקר התמ"ג של טריטרפן, ופרסם את המאמר המדעי הראשון שלו. הוא השיג את הדוקטורט שלו ב-1963, והלך לעבוד במשך שנה במעבדתו של רוברט ברנס וודוורד באוניברסיטת הרווארד, ועבד בעיקר על הסינתזה של ויטמין B12. בשנת 1966, מונה להן כעוזר פרופסור במחלקה לכימיה של אוניברסיטת שטרסבורג. הוא עבד שם על הגבול בין כימיה אורגנית ופיזיקלית ועל סינתזת תרכובות שתוכננו במיוחד עבור הצגת תכונה נתונה, על מנת להבין טוב יותר כיצד התכונה קשורה למבנה. הוא קודם כפרופסור באוניברסיטת לואי פסטר בשטרסבורג באוקטובר 1970 ובילה שני סמסטרי האביב של 1972 ו-1974 כפרופסור אורח באוניברסיטת הרווארד, נתן הרצאות וניהל פרויקט מחקר. משנת 1979 הוא קודם גם כפרופסור וראש מעבדת הכימיה בקולז' דה פראנס, וחילק את זמנו בין שתי המעבדות.

מחקר 
עבודות המחקר השונות של ז'ן-מארי הובילו בשנת 1968 לסינתזה של מולקולות דמויות כלוב שיוצרות מתחמי הכללה עם יונים של מתכות שונות. עם זה התחיל המחקר שלו על הבסיס הכימי של "הכרה מולקולרית" (כלומר האופן שבו מולקולת קולטן מזהה ונקשרת לסוּבְּסְטְרָט (מצע)), שגם משחק תפקיד מהותי בתהליכים ביולוגיים. למחקרים אלה להן קיבל את פרס נובל לכימיה בשנת 1987.

במשך השנים, קו המחקר הראשי של להן התרחב מהמחקרים על הכרה מולקולרית להגדרה והבדיקה של שדה חדש בענף הכימיה, שלו הוא הציע לקרוא "כימיה סופרא מולקולרית" (העוסק בגופים מורכבים שנוצרו על ידי קשר של שניים או יותר צורונים כימיים המוחזקים ביחד על ידי כוחות מולקולאריים).

פרס נובל לכימיה 1987 
החתנים (דונלד ג 'קראם מארצות הברית, ז'ן-מארי להן מצרפת, וצ'ארלס ג' פדרסן מארצות הברית) קיבלו פרס נובל עבור שילוב תרכובות אורגניות של משקל מולקולרי נמוך ועם מאפיינים מאוד מיוחדים. המולקולות בתרכובות אלה נועדו בעיקר כדי לקשור קטיונים (יונים חיוביים), אלא גם אניונים (יונים שליליים) ומולקולות נייטרליות, באופן ספציפי וסלקטיבי. שלושת החוקרים חקרו תכונות כימיות ופיזיקליות של קומפלקסים אלה וגילו גורמים הקובעים את היכולת של המולקולות להכיר אחת את השנייה ולהשתלב זו בזו כמו שמפתח מתאים למנעול.

בתהליך המחקר יוצרו מולקולות המחקות את אופן הפעולה של אנזימים, כדי להבין את יכולת הזיהוי.

קישורים חיצוניים 

 Laylin K. James,Nobel laureates in chemistry, 1901-1992, page 715
 
 הדף של המדען באתר של אוניסברסיטת שטרסבורג

הערות שוליים 

זוכי פרס נובל לכימיה
זוכי פרס נובל צרפתים
כימאים צרפתים
זוכי מדליית דייווי
בוגרי אוניברסיטת שטרסבורג
זוכי מדליית הזהב של CNRS
צרפתים שנולדו ב-1939