משה חזות

משה חזות (יליד 1965) הוא חושף שחיתויות ישראלי, עובד רכבת ישראל שהתריע על כשלי בטיחות אי סדרים ופעולה בניגוד עניינים של מנהלים. הוא פוטר בשנת 2004 בנימוק שהוא "אדם אלים ומסוכן, הפורק כל עול". חזות החל לנהל מאבק משפטי שהסתיים ב-2013  כאשר בית הדין לעבודה הורה להחזירו לתפקידו וכן להעניק לו פיצוי והחזרי שכר של כמיליון ש"ח - הסכום הגבוה ביותר שנפסק מעולם לעובד שחשף שחיתויות בישראל. פרופ' פרנסס רדאי ועו"ד אבינועם כהן הצביעו על חשיבות ההליך המשפטי בהקשר לאמנות הבינלאומיות נגד שחיתות שישראל חתומה עליהן.

פרשת השחיתות ברכבת ישראל 
חזות הועסק ברכבת, וב-2003 דווח למבקר הפנים ולמבקר המדינה על כשלים שונים. המידע שמסר התייחס להנהלת הרכבת וכן לבכירי ועד העובדים.

זמן קצר לאחר מכן הוגשו נגדו עשרות תלונות על ידי מנהליו ועובדים הכפופים להם. בנוסף, נפתחו נגדו הליכים פליליים במשטרת ישראל שהובילו להגשת כתבי אישום בגין אלימות, איומים ואף אחזקת סמים מסוכנים ש"לא לשימוש עצמי" לאחר שבפשיטה משטרתית נמצאו בביתו סמים בכמות גדולה. על רקע זה החליטה הנהלת הרכבת לפטרו. הפיטורין אושרו בבית הדין שקבע בשלב זה כי המשך העסקתו מסכנת את בטיחות נוסעי הרכבת ואת שלומם. סמוך לפיטוריו נערכה בכנסת ישיבה. בנוכחות מבקר המדינה אליעזר גולדברג. בישיבה נדון מידע שמסר חזות לביקורת בנושאים שונים. בין היתר סכנת התלקחות בקרונות משומשים שנרכשו, מידע על מינויים פוליטיים, חשש לתאונות ועוד. המידע שמסר הופיע בהרחבה בשני דוחות מבקר המדינה שפורסמו אחר כך.

המאבק המשפטי לאחר הפיטורין 
חזות ניהל מאבק משפטי נגד ההחלטה לפטרו בסיוע עמותת עוגן, בו העלה טענות קשות נגד מנהליו והמשטרה, שהוגדרו בתחילת ההליך המשפטי כ"קפקאיות" והוא נשלח לבקשת בית המשפט לאבחון פסיכיאטרי. בין היתר טען שהסמים הושתלו בביתו על ידי אנשי הרכבת, וכי מנהליו יחד עם הוועד, יזמו את התלונות במטרה לפטרו, ואף כי גורמים במשטרה סייעו למנהליו באופן פסול. רכבת ישראל טענה כי אין לה קשר לתלונות הפליליות וכי העובד פוטר מנימוקים צודקים בשל עשרות תלונות שהוגשו נגדו. במקביל למשפט האזרחי, ניהל חזות הליכים הפליליים בגין האישומים שהוגשו נגדו. ב-2007 הסתיימו כל ההליכים בזיכוי, כשבאחד התיקים המליץ בית המשפט לחקור אנשי רכבת שהגישו נגדו תלונת שווא "דבר שיש לראותו בחומרה רבה והמהווה גם עבירה פלילית".

בשנת 2011 קבע בית הדין האזורי לעבודה, שטענותיו של חזות נכונות והחליט להחזירו לתפקידו ברכבת. זאת לפי חוק להגנת עובדים חשיפת שחיתויות. בית המשפט קבע בין היתר כי ההוכחות תומכות בעמדה כי הסמים הושתלו בביתו כפי שטען. במהלך המשפט התברר כי קצין משטרה שחתם על תלונות נגד חזות, שיתף פעולה עם ידידו שכיהן כמנהלו הישיר ברכבת, וביקש לפטרו. בפסק הדין נקבע כי הפעולות שנועדו לפיטוריו נעשו על רקע המידע שמסר. במקביל, הוגשו כתבי אישום בגין שוחד כנגד ראשי ועד העובדים שחזות טען כי הם מתנכלים לו במטרה לסייע להנהלה. בפסק דין נקבע גם כי חזות יקבל פיצוי כספי והחזרי שכר עבור חלק מהשנים בהן היה מפוטר.

הערעור   
רכבת ישראל ערערה על ההחלטה, וערעור הוגש גם על ידי חזות באמצעות עמותת עוגן. בית הדין הארצי לעבודה דחה את ערעור הרכבת וקיבל את ערעור חזות שביקש להגדיל את סכום הפיצוי, כדי שיכלול את מלוא השנים בהן לא עבד. סכומי הפיצויים שנפסקו לו הם הגבוהים ביותר שנפסקו אי פעם לעובד שחשף שחיתות בישראל.

הערות שוליים

חושפי שחיתויות בישראל