ליגת העל הקטרית

ליגת הכוכבים הקטרית (בערבית: دوري نجوم قطر) היא ליגת הכדורגל הבכירה של קטר. הליגה הוקמה בשנת 1963 וכעבור 9 שנים הפכה לליגה מקצועית. הקבוצה בעלת מספר האליפויות הגבוהה ביותר היא א-סד, שזכתה ב-14 אליפויות. האלופה בסיום כל עונה עולה לשלב הבתים של ליגת האלופות האסיאתית וסגניתה משתתפת במוקדמות המפעל.

היסטוריה 
העונה הראשונה הבלתי רשמית של הליגה הייתה 1963/1964, 3 שנים לאחר היווסדות התאחדות הכדורגל הקטרית. באותה העונה נוסדה גם הליגה השנייה במערכת הליגות הקטרית. במשך שנים רבות - לא היו ירידות או עליות בין הליגות אלא שיבוץ הקבוצות בליגות נעשה לפי פרמטרים לא תחרותיים. 8 העונות לאחר מכן היו גם הן לא רשמיות, בהם שלטו הקבוצות אל-מארף ואל-אורובה (שכיום נקראת "מ.כ. קטר").

האלופה הרשמית הראשונה מטעם ההתאחדות הייתה אל-אסתקלאל (שנקראת גם היא כיום "מ.כ. קטר"), בעונת 1972/1973.

הפעם הראשונה שבה נערך פלייאוף אליפות היה בעונת 1979/1980, בו ניצחה א-סד את אל-ערבי 1-0.

רק ב-1981 הוחלט על רפורמה במערך הליגות והתחלת התמורות בין הליגות הראשונה והשנייה (הירידות והעליות), ובעונה זו השתתפו 5 קבוצות בליגה השנייה. בעונת 1984/1985 לא היו ירידות ועליות בין הליגות עקב הכנותיה של הנבחרת הקטרית לשלב מוקדמות מונדיאל 1986 והשתתפותם של המון שחקנים מהליגות הללו בהכנות אלו.

שלושה מועדונים מהליגה השנייה התפרקו בעונת 1990: אל-נסר, אל-תדמון ואל-נהדה. רבים משחקניהם התפזרו בין מועדוני הליגה העליונה והפכו לשחקנים בולטים בהיסטוריה של הכדורגל הקטארי, כמו פאהד אל-כווארי, אחמד אל-כווארי וחמאד אל-ח'ליפה. לאחר פירוק המועדונים הללו, לא היו ירידות ועליות בליגה במשך 5 העונות הבאות.

בשנת 1994, ההתאחדות הקטרית החליטה לבצע ניסיון לעונה אחת בלבד, של עונה ללא תיקו, בה משחק שהסתיים בתיקו במהלך העונה הסדירה - עבר מיד לשלב דו-קרב פנדלים על מנת לקבוע את המנצחת. ניסיון זה נעשה על מנת להגביר את הפופולריות של הליגה שלא צברה מספיק קהל.

בעונת 1995/1996 לאחר חמש עונות ללא ירידות ועליות, הוחזרה הליגה השנייה עם 5 מועדונים, כאשר בליגה הראשונה השתתפו 10 מועדונים.

בשנת 2003, בעוד ניסיון של ההתאחדות הקטרית להגביר את הפופולריות של הליגה בכדורגל, הקצתה ההתאחדות תקציב של 10 מיליון דולר לכל מועדון בליגת העל על מנת שיצליחו לפתות ולהביא שחקנים זרים בעלי שם בינלאומי. מהלך זה הצליח יחסית כאשר הגיעו לליגה ההולנדים הבינלאומיים רונאלד דה בור ופרנק דה בור (שהגיעו לא-ריאן), כמו גם ז'וזפ גוארדיולה (שהגיע לאל-אהלי) וגבריאל בטיסטוטה (שהצטרף לאל-ערבי). מאז החלו להגיע לליגה זרים ממדינות רבות, במיוחד לקבוצות הגדולות של הליגה, מה שהעלה את רמת הכדורגל, התחרותיות והפופולריות של הענף במדינה.

בשנת 2004 נוסדה אקדמיית אספייר, המספקת מתקני אימון ברמה בינלאומית לילדים ונערים, במטרה להעלות את הסטנדרט המקצועני בקטאר ובעולם בכלל. מאז יצאו מהאקדמיה מספר שחקנים קטארים בולטים כמו אבדלקארים חאסן, סעד אל שאייב ואיברהים מאג'ד שהצליחו מאוד ברמה המקומית.

בשנת 2009, הופסקו העליות והירידות בליגה שוב, בגלל היווצרותם של הקבוצות לחוויאה (כיום "א-דוחייל") ואל ג'אייש, מה שגרם להגדלת הליגה הראשונה ל-12 קבוצות, והקטנת הליגה השנייה ל-6 קבוצות בלבד. כחלק ממהלך זה שונה שם הליגה מה"Q-League" ל"Qatar Stars League" ("ליגת הכוכבים הקטרית"), וליצירת גביע מקומי חדש בשם "גביע הכוכבים הקטרי".

אלופות הליגה
 קבוצה המסומנת בכתב מודגש זכתה בגביע האמיר באותה העונה והשלימה דאבל מקומי.

אליפויות לפי קבוצות

קישורים חיצוניים
 

קטר
תחרויות כדורגל בקטר