ברוקן

ברוקן (בגרמנית: Brocken וגם בלוקסברג: Blocksberg) הוא ההר הגבוה ביותר ברכס הרי ההארץ בצפון גרמניה. הברוקן מהווה חלק מן הפארק הלאומי הרי ההרץ, ממוקם בשטחה של מדינת סקסוניה אנהאלט, ותחום בין עמקי הנהרות וזר ואלבה.

פסגת ברוקן מגיעה לגובה של 1,141 מ' מעל פני הים. גובה נמוך יחסית לפסגות האלפים בדרום גרמניה, אך למרות זאת מתקיים בסביבתו של ההר מיקרו אקלים האופייני בדרך כלל לגבהים שמעל 2,000 מטרים. כך למשל האזור שמעל קו העצים מכוסה בשלג בין החודשים ספטמבר עד מאי, תנאי מזג אוויר ערפיליים מתקיימים בו במשך 300 ימים בשנה, והטמפרטורה השנתית הממוצעת בפסגה עומדת על 2.9 מעלות צלזיוס בלבד. 

על ההר מנוהל גן בוטאני היסטורי המכיל מגוון של כ-1,600 מיני צמחים אלפיניים. אל הפסגה עליה ממוקמים תחנה מטאורולוגית, אנטנה לשידורי רדיו, מלון ומסעדה, ניתן להגיע באמצעות רכבת קיטור בסגנון עתיק.

הקשרים תרבותיים
ברוקן מקושר בהיסטוריה ובתרבות הגרמנית עם מעשיות ואגדות עם אודות מכשפות ושדים המתגוררים על פסגתו:

גתה מתאר את ברוקן בפאוסט, כמקום מפגש והתהוללות של המכשפות בליל ולפורגה. את השראתו לכך קיבל ככל הנראה משתי תצורות סלע על פסגת ההר המכונות "דוכן השטן" ו"מזבח המכשפות".
היינה מתייחס להר בפרוזה שלו "מסע בהרי ההארץ".
היינריך פרוהלה, היסטוריון ספרות ופולקלור גרמני ערך קובץ סיפורי אגדה, מעשיות ואטימולוגיה של שמות נקודות ציון שונות על ההר כפי שמוזכרות אצל גתה.
תומאס פינצ'ון מזכיר את הברוקן בספרו "הקשת של הכבידה" (Gravity's Rainbow) בקשר עם מחנה דורה-מיטלבאו ויצור הרקטות V-2 .
דייוויד פוסטר וולאס שהושפע מפינצ'ון מזכיר את רוח הרפאים של הברוקן בספרו "צחוק אינסופי" (Infinite Jest)כאשר גיבוריו ממוקמים על רכס במדבר אריזונה.
הסופר הסקוטי מייקל רוהן (Michael Scott Rohan) מזכיר את ברוקן כביתו של "האל השחור" צ'רנובוג (Chernobog) מן המיתולוגיה הסלאבית.
מספר להקות רוק כבד כגון השבת השחורה, Cradle of Filth ואחרות, מזכירות את ברוקן בשיריהן בעיקר בהקשר של מקום התכנסותן של המכשפות.
הדמות "ביבי בלוקסברג" מתוך דרמה לילדים אודות מכשפה עושה שימוש בשמו האלטרנטיבי של ההר.

רוח הרפאים של ברוקן
"רוח הרפאים" של ברוקן (Brockengespenst) היא תופעה של אשליה מטאורולוגית-אופטית הנוצרת כאשר השמש מאירה בגבו של צופה בסביבה של ערפל כבד. במקרה זה, מוטל צילו של הצופה בהגדלה רבה לפניו כמו על גבי מסך ענק. התופעה יכולה להתרחש במקומות שונים שבהם מתקיימים תנאים דומים, בדרך כלל בפסגות הרים, ואפילו בעת טיסה, אך היא מרבה להתרחש בעיקר על פסגת הברוקן אפופת הערפל והאד הנצחיים. התופעה תוארה לראשונה על ידי יוהאן זילברשלאג (Johann Silberschlag) בשנת 1780 ומאז מתקשרת היטב למסורת המיסטית המיוחסת להר. 

לעיתים קרובות מלווה רוח הרפאים בתופעה אופטית נוספת של הילה עגולה ומושלמת בראשה של הדמות, אשר מחזקת ומגבירה את התחושה המיסטית האופפת את הצופה.

אקלים

קישורים חיצוניים

 

סקסוניה-אנהלט: גאוגרפיה
גרמניה: הרים