אמיל לודוויג

אמיל לודוויג (לפעמים נכתב עמיל, בגרמנית: Emil Ludwig; 25 בינואר 1881 – 17 בספטמבר 1948) היה סופר יהודי-גרמני, שהתפרסם בביוגרפיות שכתב.

ביוגרפיה 
אמיל לודוויג (במקור נקרא אמיל כהן (Emil Cohn) נולד בברסלאו שבגרמניה (כיום בפולין). לודוויג למד משפטים אבל בחר בקריירה של כתיבה. בתחילה כתב מחזות ונובלות אבל עבד גם כעיתונאי. ב-1906 עבר לשווייץ אבל בזמן מלחמת העולם הראשונה עבד ככתב זר עבור העיתון ברלינר טאגבלאט (Berliner Tageblatt) בווינה ואיסטנבול. ב-1932 קיבל אזרחות שווייצרית וב-1940 היגר לארצות הברית.

בסוף מלחמת העולם השנייה הוא נסע לגרמניה כעיתונאי והודות לו נמצאו ארונותיהם של גתה ושילר שנעלמו מוויימאר ב-1943/44. הוא חזר לשווייץ לאחר המלחמה ונפטר ב-1948 במושה (Moscia) ליד אסקונה.

בשנות ה-20 הוא קיבל פרסום בינלאומי בשל הביוגרפיות הפופולריות שלו ששילבו עובדות היסטוריות וסיפורת עם ניתוח פסיכולוגי. אחרי שהביוגרפיה של גתה יצאה לאור ב-1920 הוא כתב כמה ביוגרפיות דומות, כולל אחת על ביסמרק (1922–1924) ואחרת על ישו (1928). משום שהביוגרפיות שלו היו פופולריות מחוץ לגרמניה ותורגמו לשפות רבות היה לודוויג אחד מהמהגרים בני המזל שהייתה להם הכנסה בזמן שהתגורר בארצות הברית.

לודוויג ראיין את בניטו מוסוליני וב-1 בדצמבר 1929 את מוסטפא כמאל אטאטורק. הריאיון שלו עם מייסדה ומקימה של הרפובליקה של טורקיה התפרסם ב-"Wiener Freie Presse" במרץ 1930 ועסק בנושאי דת ומוזיקה. הוא ראיין גם את יוסיף סטלין במוסקבה ב-13 בדצמבר 1931. קטע מריאיון זה כלול בספרו של סטלין "לנין". לודוויג מתאר את הריאיון הזה בביוגרפיה שלו על סטלין. מה שהושמט במקור על ידי סטלין עצמו פורסם בתרגום לאנגלית של הריאיון על ידי גרובר פר (Grover Furr), פרופסור מאוניברסיטת מונקלר.

הריאיון המורחב עם טומאש מסריק, מייסדה ונשיאה הראשון של צ'כוסלובקיה, הופיע ב-1936.

ספריו נשרפו ב-1933 על ידי הנאצים. אחד מספריו הידועים היה ספרו "רצח בדאבוס" על ההתנקשות בחייו של וילהלם גוסטלוף מייסד התנועה הנאצית בשווייץ על ידי דוד פרנקפורטר. לודוויג העריץ את פרנקפורטר וראה בו דוד המכה את גוליית. גבלס החשיב את ספרו זה כמסוכן במיוחד והזכיר אותו ביומנו ב-6 בנובמבר 1936.

חיבוריו

בעברית 
נפוליון, תרגם מגרמנית י' לופבן, ברלין; תל אביב: א"י שטיבל, 1930.
לינקולן, תרגם מ' בוגדנובסקי, תל אביב: חברה, 1930.
יולי 1914, תרגם ד' שטוק, ירושלים ; תל אביב: מצפה, 1930.
רוזוולט, עברית: פנחס לנדר תל אביב : צ' לינמן, 1941.
קלאופטרה : קורות מלכה אחת, עברית: אביגדור המאירי, תל אביב: מסדה, 1954.
שלושה גאונים : מיקל אנג'לו, רמבראנדט, בטהובן, עברית: נ' רבן, תל אביב: בצלאל, 1956.
גולים מפורסמים בהיסטוריה בעריכת אמיל לודוויג, תל אביב: מ' מזרחי, 1962.

ביידיש 
יולי 1914, פון דייטש - ז' קאלמאנאוויטש. ריגע : ביכער פאר אלעמען, 1929.
'''ישו הנוצרי (דער מענטשנזון), איבערגעזעצט פון דייטש מארק פאגעלמאן. ווארשע : גאלדפארב, 1930.

בגרמנית 
Ein Untergang. Drama in 5 Akten; Berlin 1904
Napoleon (Drama); 1906
Tristan und Isolde. Dramatische Rhapsodie; Berlin 1909
Der Papst und die Abenteurer oder Die glücklichen Gärten; Berlin 1910
Bismarck. Ein psychologischer Versuch; Berlin 1911
Manfred und Helena. Roman; 1911
Wagner oder Die Entzauberten; Berlin 1912
Die Reise nach Afrika; Berlin 1913
Richard Dehmel; Berlin 1913
Der Künstler. Essays; Berlin 1914
Friedrich Kronprinz von Preußen. Historisches Schauspiel in zehn Bildern; Berlin 1914
Die Fahrten der Goeben und der Breslau; Berlin 1916
Diana. Roman; Berlin 1918
An die Laterne! Bilder aus der Revolution; Berlin 1919
Goethe, in zwei Teilen; Stuttgart 1920
Meeresstille und glückliche Fahrt. Roman; Berlin 1921
Vom unbekannten Goethe. Eine neue Anthologie; Herausgegeben von Emil Ludwig; Berlin 1922
Bismarck; 1921–1926
Am Mittelmeer; 1923
Rembrandts Schicksal; 1923
Shakespeare über unsere Zeit. Eine Anthologie auf das letzte Jahrzehnt; 1923
Napoleon (Roman); 1924
Genie und Charakter. 20 männliche Bildnisse; 1924 (über Friedrich II., Stein, Bismarck, Stanley, Peters, Rhodes, Lenin, Wilson, Rathenau, Lionardo, Shakespeare, Rembrandt, Voltaire, Byron, Lassalle, Goethe und Schiller, Dehmel und Bang)
Wilhelm der Zweite; 1925
Meeresstille. Roman eines deutschen Prinzen; 1925
Kunst und Schicksal. Vier Bildnisse; 1927 (über Rembrandt, Beethoven, Weber und Balzac)
Der Menschensohn. Geschichte eines Propheten; 1928
Tom und Sylvester. Ein Quartett; 1928. Neuauflage 1933 als Tom und Sylvester – Tessiner Novelle.
Juli 14. Den Söhnen zur Warnung; 1929
Michelangelo; 1930
Lincoln; 1930
Geschenke des Lebens. Ein Rückblick; 1931
Stalin, Unterredung mit dem deutschen Schriftsteller Emil Ludwig; 1931
Schliemann. Geschichte eines Goldsuchers; 1932. Verändert 1952 als Schliemann. Die Geschichte der Entdeckung des alten Troja.
Mussolinis Gespräche mit Emil Ludwig; 1932
Goethe – Kämpfer und Führer; Festrede der Goethe-Feier im Deutschen Volkstheater, Wien, 20. März 1932
Führer Europas. Nach der Natur gezeichnet; 1934 (Portraits von Nansen, Masaryk, Briand, Rathenau, Motta, Lloyd George, Venizelos, Mussolini und Stalin)
Hindenburg und – Die Sage von der deutschen Republik; Amsterdam: Querido Verlag, 1935
Der Nil. Lebenslauf eines Stromes, 2 Teile; Amsterdam: Querido Verlag, 1935–1937
Mord in Davos; Amsterdam: Querido Verlag, 1936. Erweitert u.a . um ein Interview mit David Frankfurter als zweite Auflage 1945 als David und Goliath: Geschichte e. politischen Mordes in Zürich erschienen und posthum erneut 1986 Emil Ludwig, Peter O. Chotjewitz, Der Mord in Davos: Texte zum Attentatsfall David Frankfurter, Wilhelm Gustloff, als eine um Beiträge von Chothjewitz und Kreuzer erweiterte Ausgabe, Hrsg. Helmut Kreuzer, März Verlag, Herbstein 1986 
Cleopatra. Geschichte einer Königin; 1937
Die neue heilige Allianz. Über Gründe und Abwehr des drohenden Krieges; 1938
Roosevelt. Studie über Glück und Macht; 1938
Quartett. Ein unzeitgemäßer Roman; 1938
The Germans. Double History of a Nation; 1941
Bolivar. The Life of an Idealist; 1942
Stalin; 1945
Der entzauberte Freud; 1946

לקריאה נוספת 
In Memoriam Emil Ludwig. Moscia, Tessin/Schweiz 1950 und Milano : A. Mondadori 1950, DNB Handbibliothek Sammlung Exil-Literatur
enthält u.a.: Heinrich Eduard Jacob, Ludwig, der Künstler
Gieri Cavelty: „J’accuse“ der Schweizer Geschichte. Der Autor Emil Ludwig und sein leidenschaftlicher Essay „Der Mord in Davos“; in: Die Südostschweiz (Chur) vom 7. Mai 2005.
Christoph Gradmann: Historische Belletristik. Populäre Biographien in der Weimarer Republik Frankfurt a. M. 1993.
Johanna W. Roden: Emil Ludwigs’s Political Writing during his U. S. Exile 1940–45 In: „Jahrbuch für internationale Germanistik“ (Reihe A, Kongressberichte Bd. 10). Bern 1981.
Sebastian Ullrich: Emil Ludwig, Geschichtspolitiker In: „Tages-Anzeiger“ (Zürich) vom 14. Mai 2005.
Sebastian Ullrich: Ernst Kantorowicz und Emil Ludwig. Zwei Kritiker der Weimarer Geschichtswissenschaft und die „Krisis des Historismus“; in: Sozial-Geschichte 21, Nr. 2 (2006), S. 7–33. Verlag Peter Lang, 2006.
Volker Weidermann: Das Buch der verbrannten Bücher. Köln: Verlag Kiepenheuer & Witsch, 2008; . Zu Ludwig Seite 181–184.
Mommsen, Wilhelm: „Legitime“ und „illegitime“ Geschichtsschreibung: eine Auseinandersetzung mit Emil Ludwig. München 1930.
Hans Delbrück: E. Ludwig, Wilhelm II. Besprochen von Geh. Regierungsrat Univ.-Prof. Dr. Hans Delbrück; in: Historische Belletristik: Ein kritischer Literaturbericht, Band 133 Heft 3 (1926), S. 37–43.
Otto Westphal: Feinde Bismarcks. Geistige Grundlagen der deutschen Opposition 1848–1918; München 1930.

קישורים חיצוניים 

 
 
 
 Unterredung mit Stalin
  Der Streit um Ludwigs Thesen zur Nach-Hitler-Zeit im USA-Exil

סופרים יהודים גרמנים
יהודים שווייצרים
סופרים יהודים שווייצרים
סופרים גרמנים
סופרים שווייצרים כותבי גרמנית
ביוגרפים יהודים
ביוגרפים גרמנים
גרמנים שנולדו ב-1881
גרמנים שנפטרו ב-1948