דונוס

דונוס (בלטינית: Donus; 610 – 11 באפריל 678) היה אפיפיור שכיהן מ-2 בנובמבר 676 עד מותו בשנת 678. הוא היה בנו של תושב רומא ששמו מאוריציוס.

חייו 
בתקופת כהונתו רוצפה החצר הפנימית של בזיליקת פטרוס הקדוש, האטריום שבחזית הבזיליקה רוצף בשיש לבן, ושופצו מספר כנסיות אחרות ברומא, ובהן כנסיית אופמיה הקדושה ובזיליקת פאולוס הקדוש מחוץ לחומות.

הישג נוסף של דונוס הוא שרפרטוס, הארכיבישוף של רוונה, חזר לציית לכס הקדוש, ובכך איחה את הקרע שיצר הארכיבישוף מאורוס, שמטרתו הייתה להעביר את רוונה למעמד אוטוקפלי.

כשגילה דונוס שקיימת ברומא מושבה של נזירים נסטוריאנים כחלק מכנסייה סורית, פיזר אותם בין כנסיות שונות בעיר, החרים את המנזר והעביר אותו לנזירים רומאים.

ב-10 באוגוסט 678, כינה אותו הקיסר קונסטנטינוס הרביעי כ"הארכיבישוף הקדוש והמבורך ביותר של רומא", זאת במטרה למשוך אותו למשא-ומתן עם הפטריארך האקומני של קונסטנטינופול והמונותליטיזם.

כהונתו של דונוס נמשכה שנה אחת, חמישה חודשים ועשרה ימים. הוא נקבר בבזיליקת פטרוס הקדוש.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

אפיפיורים בימי הביניים
קדושים נוצרים
אפיפיורים איטלקים
אפיפיורים במאה ה-7
נפטרים ב-678