העת החדשה המוקדמת

העת החדשה המוקדמת (באנגלית: Early modern period) הוא השם שניתן בהיסטוריוגרפיה המערבית לחלקו הראשון של העידן המודרני, מתחילת המאה ה-16 עד סוף המאה ה-18 (1500-1800 בקירוב). התקופה הקודמת לה בתולדות התרבות המערבית היא ימי הביניים המאוחרים, וזו שלאחריה היא העת החדשה המאוחרת. היסטוריונים נוהגים להשתמש במאורעות היסטוריים חשובים כתאריכים סמליים לציון סופה של תקופה אחת ותחילתה של תקופה חדשה, אף שהחלוקה מלאכותית בלבד. את ראשית העת החדשה המוקדמת מקובל לציין בגילוי אמריקה ב-1492 ואת סיומה בפרוץ המהפכה הצרפתית ב-1789, אך ישנם היסטוריונים החולקים על כך.

היסטוריונים בעשורים האחרונים טענו כי מנקודת מבט כלל עולמית, המאפיין החשוב ביותר של התקופה המודרנית המוקדמת היה אופייה העולמי המתפשט.  כלכלות ומוסדות חדשים הופיעו, והפכו מתוחכמים יותר והתבטאו באופן עולמי במהלך התקופה. התקופה המודרנית המוקדמת כללה גם את עליית הדומיננטיות של המרקנטיליזם כתיאוריה כלכלית. מגמות בולטות אחרות של התקופה כוללות התפתחות של מדע מבוסס ביצוע ניסויים, התקדמות טכנולוגית מהירה יותר ויותר , פוליטיקה אזרחית חילונית, נסיעות מתרבות עקב שיפורים בספנות, והופעת מדינות לאום.

קישורים חיצוניים

היסטוריה לפי תקופה
העת החדשה