איגרת הרמב"ן

איגרת הרמב"ן הוא מכתב המיוחס לרמב"ן, שעל פי הייחוס נכתב כשהיה בארץ ישראל לבנו נחמן ששהה בקטלוניה. האיגרת היא כעין צוואה רוחנית וכוללת דברים בחשיבות הענווה והימנעות מכעס. האיגרת זכתה לתפוצה רבה והוכללה במהדורות רבות של סידורים וספרי מוסר.

מחבר האיגרת 
האגרת נדפסה לראשונה בתוך ספר ראשית חכמה (ונציה של"ט) ומשם נדפס בספרים רבים, נוסחאות שונות נדפסו במשך הדורות מכתבי יד שונים.

הרב טוביה פרשל ערער על זהות מחבר האיגרת, וטען שמחבר האיגרת הוא רבי משה מאיברא, מכיוון שהאיגרת מובאת בקצרה בשמו בספר כלבו ומכיוון שבן דורו של רמב"ן, רבנו פרץ, מביא קטע מדברי רבי משה מאיוורא בהגהותיו, הדומים לתוכן "איגרת הרמב"ן".

הרב חיים דוב שעוועל טוען שמחבר האיגרת הוא רמב"ן. לטענתו, קרובו של רמב"ן, רבי יונה, למד אצל רבי משה מאיוורא ונראה שבשובו לספרד שאב ממנו הרמב"ן את תורת המוסר ומתוכה בחר את הכללים שהיו ראויים להכתב לבנו נחמן. הרב שעוועל מביא ראייה לטענתו בכך שהאיגרת מזכירה את העולם הבא, אזכור האופייני לרמב"ן, במיוחד לדברי הרמב"ן בביאורו לתורה בסוף פרשת עקב.

הרב יעקב שורקין הדפיס את האיגרת מכתב יד פרמה פלטינה אשר נכתב עשרים שנה לאחר מות הרמב"ן, בנוסחו קיימים שינויים מהנדפס, שורקין הראה שאגרת הרמב"ן שונה בהרבה מאגרת רב משה מאיוורא, כמו כן טען שאף שבסיס האיגרת היא רבי משה מאיוורא עדיין חידושיו של רמב"ן הם עיקר האיגרת.

עודד ישראלי הסכים עם דברי שורקין והצביע על שינוי משמעותי בין דבריו לדברי רבי משה מאיוורא, בעוד רבי משה התמקד בהטפה לאימוץ מידת הענווה, המחבר ראה במידת הענווה שער למעלות נשגבות יותר כמו יראת חטא אהבת השם ודבקות, ואף טען שעצם השימוש בחומרים ספרותיים של יוצרים אחרים תוך עיבודם ללא ייחוס בשמם אופייני לרמב"ן.

יש שטענו נגד יחוס האיגרת לרמב"ן מחמת סגנונה הלשוני של האיגרת, שבו מילים שאינן אופייניות לכתיבתו הספרדית של הרמב"ן, כגון "להתפחד", שאינה נכונה דקדוקית, וכדומה. מאידך, בכתבי היד הקדומים של האיגרת יש שינויים רבים בסגנון, ועדיין לא נעשה מחקר מקיף בנושא.

האיגרת הוכנסה לספר שערי קדושה חלק ד למהרח"ו, לספר ראשית חכמה ולספר חרדים, תוך מתן ייחוס לרמב"ן.

תוכן האיגרת 
האיגרת פותחת בבקשה מאת הרמב"ן לבנו לא לשכוח את ניסי ה' ונפלאותיו אשר עשה עמו.

באיגרת שני חלקים עיקריים: חלק מחשבתי המורה להתרחק מהכעס והצורך שבמידת הענווה.

החלק השני הוא חלק מעשי, המתחיל במילים "על כן אפרש", שבו הכותב ממחיש את דרך ההתנהגות במידת הענווה.

משפט נודע מהאיגרת עוסק ביחסו של האדם לשאר בני האדם שהוא פוגש: 

באיגרת מובאת הדרכה להוציא השלכות מעשיות מלימוד התורה: 

בסיום האיגרת מורה המחבר לבן לקרוא את האיגרת מדי שבוע ומסיים בברכה:

במשך הזמן היו שייחסו לאיגרת סגולות, למשל בספר מעולפת ספירים  ועוד, אך נוסחה מציג בבהירות כוונה מוסרית ברורה, אם כי בחתימת האיגרת ישנה משמעות סגולית, , אך בכתב יד ותיקן בריטיש מוזיאום ובמהדורת ראשית חכמה שורה זו לא מופיעה.

איגרת הרמב"ן בתרבות
קטעים מן האיגרת הולחנו ובוצעו על ידי זמרים שונים. לחן מוכר במיוחד הוא מהאלבום "משיח", בביצוע הזמר מרדכי בן-דוד בשם "שמע בני". לחנים נוספים חלקם עם התאמות נוסח האיגרת לשפת ימינו, בוצעו על ידי עופר לוי, זהבה בן, אלי הרצליך ועוד. באירועים משפחתיים שונים ובמיוחד בבר מצווה, יש שנוהגים להקדיש השיר לבן, כשם שהרמב"ן שלח האיגרת לבנו לברכו ולהצליח דרכו בעולם.

לקריאה נוספת
 הרב יעקב משה שורקין, "אגרת הרמב"ן נוסח קדום" (להורדה) קובץ בית אהרן וישראל שנה לה גיליון ו – (רו) קכו – קמא.
 עודד ישראלי, ר' משה בן נחמן, ביוגרפיה אינטלקטואלית, הוצאת מאגנס, 2021, עמ' 325 - 327.
 אפרים קנרפוגל, "החינוך והחברה היהודית באירופה הצפונית בימי הביניים", תל אביב, 2003, עמ' 135 הערה 69.
 ישראל תא שמע "חסידות אשכנז בספרד" רבינו יונה גירונדי האיש ופועלו", גלות אחר גולה, ירושלים תשמ"ח, עמ' 169 – 170, ( דבריו נכתבו בקצרה פה)

קישורים חיצוניים

 דיון על האיגרת בפורום אוצר החכמה
 טוביה פרשל "אגרת שיוחסה בטעות לרמב"ן", "תלפיות" גיליון ח (א – ב) תשכ"א, עמ' 49 – 53
 על איגרת הרמב"ן, באתר במעלה
 
קריאת האיגרת מפי משה חבושה סרטון באתר יוטיוב
 האיגרת באתר קול הלשון

הערות שוליים

ספרי מוסר
ספרות הראשונים
ליטורגיה יהודית
רמב"ן
מכתבים
יצירות המאה ה-13