חיל ההגנה האווירית הסורי

חיל ההגנה האווירית הסורי (בערבית: الدفاع الجوي السوري) הוא זרוע ההגנה האווירית של הכוחות המזוינים של סוריה.

החיל מכיל כ-40,000 חיילים סדירים המחולקים בין שתי דיוויזיות, אלו מחולקות ל-25 חטיבות אשר מחולקות ל-130 סוללות הגנה אווירית. לצד מערכות נשק נגד כלי טיס, כוחות החיל מפעילים גם מערכות גילוי אווירי כמו מכ"ם ה-P-12, ה-P-14, ה-P-15, ה-P-30 וה-P-35. בדומה לשאר יחידות הכוחות המזוינים בסוריה, גם מערכות ההגנה האווירית מגיעות מרוסיה וברית המועצות לשעבר, רוב המערכות מיושנות וחלקן נמצאות בחיל מאז שנות ה-60. אך עם זאת, כיום חלק מהסוללות הישנות יותר נמצאות בתהליך שדרוג והחלפה, בנוסף נמצאת סוריה בתהליך רכישה של מערכת ה-S-300 הרוסית שנחשבת מערכת מוצלחת ומתקדמת ליירוט אווירי בטווח רחוק.

היסטוריה
חיל ההגנה האווירית הוקם שנתיים לאחר הקמת הרפובליקה הסורית ב-1946 לצד שלוש הזרועות הנוספים של הכוחות המזוינים. מאז הוא שימש להגנה אווירית ברחבי סוריה במשך כל המערכות הצבאיות.

מאז הקמת החיל ועד למלחמת ששת הימים הוא צויד בתותחי נ"מ בקטרים שבין 23 מ"מ לבין 100 מ"מ שנועדו להגנה מקומית כאשר הגנת שמי המדינה הכללית הייתה באחריות חיל האוויר הסורי. לאחר כישלון חיל האוויר וחיל ההגנה האווירית הסורי להגן מפני חיל האוויר הישראלי במלחמת ששת הימים החל תהליך התעצמות משמעותי של החיל שבמסגרתו נרכשו סוללות טילי קרקע אוויר. בשנת 1968 נקלטו סוללות ראשונות של טילי SA-2.

במהלך מלחמת לבנון הראשונה במבצע ערצב 19, השמידו כלי טיס של חיל האוויר הישראלי 19 מתוך 20 סוללות SA-6 שנפרסו בעמק הבקאע במזרח לבנון, בהמשך הושמדו סוללות נוספות של הכוחות הסורים.

ב-22 ביוני 2012, במהלך מלחמת האזרחים בסוריה, הפילו כוחות ההגנה האווירית מטוס מקדונל דגלס F-4 פנטום של חיל האוויר הטורקי שהיה באימון בים התיכון וככל הנראה חדר למרחב האווירי של סוריה. הוא הופל ללא התרעה מוקדמת, שני הטייסים הטורקים נהרגו וגופותיהם לא נמצאו. התקרית יצרה מתח רב בין המדינות שהיו כבר במצב מתיחות לאור מלחמת האזרחים.

ב-17 במרץ 2017 תקפו מספר מטוסי F-15I רעם של חיל האוויר הישראלי מטרות בשטח סוריה. צבא סוריה שיגר לעבר המטוסים, שהיו בשמי ישראל, מספר טילי SA-5. אחד הטילים הסוריים יורט באזור בקעת הירדן על ידי מערך ההגנה האווירית של צה"ל, באמצעות טיל חץ 2.

ב-10 בפברואר 2018, במהלך תקיפה שערכו שמונה מטוסי F-16I סופה של חיל האוויר הישראלי ובה שיגרו משמי הגליל חימוש מדויק אל שדה התעופה T-4 שבסוריה, נורו לעבר המטוסים הישראלים למעלה מ-20 טילי נ"מ מסוג S-200, והפילו אחד מהמטוסים התוקפים. בתגובה תקף חיל האוויר הישראלי 12 מטרות בשטח סוריה, בהן שלוש סוללות הגנה אווירית סוריות. לדברי ראש להק המטה בחיל האוויר, תת-אלוף תומר בר, הייתה זו התקיפה הנרחבת ביותר נגד מערך הנ"מ הסורי מאז מלחמת לבנון הראשונה, ובין הסוללות שנפגעו היו סוללות SA-5, SA-17 ומרכז שליטה ובקרה של סוללת SA-2.

בתקיפה של צה"ל שנערכה בלילה שבין 20 ל-21 בינואר 2019 נורו טילי נ"מ לעבר מטוסי חיל האוויר הישראלי, ובתגובה הושמדו מספר סוללות הגנה אווירית סוריות, בהן לפחות שתי סוללות מדגם S-1 פנציר.

באוגוסט 2020 פורסם שחיל האוויר הישראלי השמיד כשליש ממערך ההגנה האווירית הסורי בתקיפות שערך בשנים 2018–2020, אף על פי ששוגרו למעלה מ-950 טילי קרקע-אוויר נגד כלי טיס ישראליים.

מבנה

חיל ההגנה האווירית מורכב משתי דיוויזיות: דיוויזיית הגנה אווירית 24 אשר אמונה על מרחב דרום סוריה, ודיווזיית הגנה אווירית 26 האמונה על מרחב צפון סוריה.
 מערכות מתנייעות/ניידות; 62 סוללות:
 27 סוללות (11 צוותים) - SA-6
 14 סוללות - SA-8
 12 סוללות - SA-22
 9 סוללות - SA-17
 מערכות נגררות; 60 סוללות:
 ? סוללות - SA-2
 ? סוללות - SA-3
 טילי קרקע-אוויר; 4 רגימנטים (אחד בכל דיוויזיה ו-2 עצמאיות):
 4 גדודים - SA-5 (S-200)
 גדוד (עצמאי) - 4 סוללות SA-8
 גדוד (עצמאי) - 4 סוללות SA-10

ציוד עיקרי

קישורים חיצוניים
 מערך ההגנה האווירית בסוריה באתר מגזין טיים.
 יכולות ההגנה האווירית בסוריה, דו"ח של עמותת חקר המלחמה "ISW".
 אלכס פישמן, IDF: Syria's antiaircraft system most advanced in world, 8.13.07, ynet.

הערות שוליים

הכוחות המזוינים של סוריה
נ"מ