וולונגונג

וולונגונג (באנגלית: Wollongong, בשפת האבוריג'ינים: "ימי הדרום") היא עיר חוף במדינת ניו סאות' ויילס שבאוסטרליה. העיר שוכנת על רצועת חוף צרה בין מתלול אילאווארה (Illawarra) לבין האוקיינוס השקט, 82 ק"מ מדרום לבירת המדינה סידני. אוכלוסיית העיר מנתה 268,944 תושבים במפקד 2011 ובכך היא העיר השלישית בגודלה בניו סאות' ויילס והעשירית בגודלה בכל אוסטרליה.

וולוגונג  ידועה בתעשייתה הכבדה המפותחת, בנמל שלה ובמבנה הפיזי המיוחד שלה. בעיר קיימות שתי קתדרלות, כנסיות מזרמים רבים והמקדש הבודהיסטי הגדול ביותר בחצי הכדור הדרומי. לעיר היסטוריה ארוכה של פעילות תעשייתית ושל כריית פחם. היא מקור משיכה לתיירים רבים הפוקדים אותה מדי שנה והיא המרכז של ענף הדייג באזור. באוניברסיטת וולונגונג לומדים כ-22,000 סטודנטים והיא זכתה להכרה בינלאומית.

היסטוריה
האזור היה מיושב בשבטים אבוריג'ינים. האירופאים הראשונים שביקרו במקום היו מתיו פלינדרס וג'ורג' בס (George Bass) שנחתו באגם אילאווארה (Illawarra ) ב-1796. המתיישבים הראשונים באזור היו חוטבי עצים בראשית המאה ה-19, שאחריהם הגיעו ב-1812 איכרים. ב-1815 הוקמה במקום בקתת נוקדים ראשונה. ב-1830 הוקם מחנה צבאי ליד הנמל. מתיישבים נוספים הגיעו בהמשך וב-1834 הוקמה העיירה. הרחוב הראשי נסלל על ידי נידונים ב-1835-1836. ב-1856 מנתה אוכלוסיית וולוגונג 864 תושבים.

ב-1858 נבנה בית משפט. ב-1862 חוברה העיירה לקו טלגרף וב-1865 החלה העיירה לקבל אספקת גז. ב-1868 הורחב הנמל, ב-1871 הושלמה בנייתו של המגדלור וב-1883 נסללה מסילת ברזל שהובילה פחם לנמל. העיר הוארה בתאורת גז ב-1883 וב-1885 הוקם בניין בית המשפט. כמו בתי משפט רבים באוסטרליה הוא הוקם בסגנון אדריכלות נאו-קלאסית וכיום הוא מוכר בתור אתר מורשת לאומי. ב-1886 הוקם בניין העירייה.

ב-1902 אירע פיצוץ במכרה הפחם הסמוך לעיר במאונט קמבלה (Mount Kembla) ונהרגו בו 94 כורים בנוסף לשניים שנהרגו בניסיונות החילוץ. ב-1908 הוקם בעיר בית החולים וב-1916 נפתח בית הספר התיכון של העיר.

תעשייה כבדה הייתה חלק נכבד מכלכלת העיר עקב זמינותו הקרובה של הפחם. ב-1928 הוקם מפעל פלדה בפורט קמבלה, ק"מ ספורים מדרום לוולונגונג. תעשיית הפלדה בעיר התפתחה והפכה למשמעותית בקנה מידה עולמי. תפוקת הפלדה הייתה בהיקף של 5 מיליוני טונות בשנה. תעשיות נוספות שהוקמו באזור התעשייה של פורט קמבלה היו מפעל לייצור דשנים, מפעל להתכת נחושת, בית מלאכה לקטרים, מסוף ליצוא פחם, מסוף לייצוא דגנים ומפעל לייצור גזים תעשייתיים.

ב-1937 הושלמה בנייתו של מגדלור חדש. ב-1942 הוכרזה וולונגונג כעיר. ב-1954 אוכלוסיית העיר מנתה 90,852 תושבים. ב-1961 הוקמה בעיר אוניברסיטה וב-1963 נפתח בית מדרש למורים. ב-1985 חושמלה מסילת הברזל המובילה לוולונגונג.

למרות שקיעתן של התעשיות המסורתיות עקב נטישת כלכלת הפרוטקציוניזם בשנות השמונים, רבים מהמפעלים בעיר עדיין קיימים ופועלים. יחד עם זאת ענפי הכלכלה של וולונגונג נעשים מגוונים יותר וכוללים: חינוך גבוה, אומנויות, תיירות, בנייה למגורים, וייצור חשמל ידידותי לסביבה. עם זאת, חלק הארי של כלכלת העיר נסמך על התעשייה הכבדה ונראה שהמצב יימשך כך בעתיד הקרוב.

גאוגרפיה
המבנה הגאוגרפי של וולונגונג מיוחד. היא שוכנת על מישור חוף צר התחום בין ים טסמן ממזרח, לבין מתלול אילאווארה (Illawarra ) ממערב. רצועת החוף רחב יחסית בדרום ונעשית צרה בצפון כשהעיר שוכנת פחות או יותר באמצע. מדרום למרכז העיר משתרע אגם אילאווארה (Illawarra).

גובהו של הרכס ממערב נע בין 150 ל-750 מטרים מעל פני הים. שכבות הרכס כוללות מרבצי פחם והכניסות למכרות הפחם הם על המדרונות של הרכס בכל רחבי העיר.

ערים תאומות

קישורים חיצוניים

 
 אתר הבית של מועצת העיר וולונגונג
 סרטון של העיר ממעוף הציפור
 אתר התיירות של העיר
 וולונגונג באתר התיירות של ניו סאות' ויילס
 אתר הבית של אוניברסיטת וולונגונג

הערות שוליים

ניו סאות' ויילס: ערים
אוסטרליה: ערי חוף
יישובים שהוקמו ב-1834