סוללת בגדאד

סוללת בגדאד המכונה גם "הסוללה הפרתית" (Parthian Battery), היא ככל הנראה הסוללה הקדומה ביותר. הסוללה מתוארכת לתקופה הפרתית, והיא בת כ־2,000 שנה. הסוללה התגלתה בשנת 1936 בהריסות הכפר פארטיאן שבעיראק באזור בו נמצאת כיום העיר בגדאד. במהלך החפירות להנחת פסי רכבת, עובדי הרכבת חשפו מתקן עשוי חימר. תחילה לא ידעו כיצד להתייחס לממצא; מאוחר יותר, בשנת 1938, וילהלם קניג, חוקר גרמני במוזיאון הלאומי של עיראק, מיין את המוצגים באוספי המוזיאון והעלה סברה כי מדובר בתא גלווני.

מבנה הסוללה 
הסוללה מורכבת מכד חרס בגובה של כ־130 מ"מ, אליו הוכנס צילינדר נחושת ובתוכו מוט ברזל. הכד היה מלא בנוזל חומצתי כגון חומץ, מיץ לימון או מיץ ענבים. הסברה המקובלת  גורסת כי המתקן שימש ככל הנראה לצורך אלקטרוליטי, ולא כמקור אנרגיה. ייתכן שהפרתים, ששלטו בבגדאד (בערך 250 לפנה"ס), עשו שימוש בסוללות אלו כדי לצפות כלים ותכשיטים בכסף וזהב .

בתוכנית הטלוויזיה "מכסחי המיתוסים" בנו שחזור של הסוללות והגיעו למסקנה שחיבור של עשרה כדים בטור יכול להפיק מתח בעל פוטנציאל של 4.5 וולט.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

עיראק: היסטוריה
ייצור חשמל
אלקטרוכימיה
בגדאד: היסטוריה