חיאל בית האלי

חִיאֵל בֵּית הָאֱלִי הוא דמות מקראית, שמו מופיע ב. בונה העיר יריחו בימי אחאב מלך ישראל, שנתקיימה בו קללת יהושע בן נון.

לאחר שהעיר יריחו נכבשה ונהרסה, הטיל יהושע קללה על מי שיבנה את העיר: .

בעת מלכות אחאב בנה את העיר חיאל ועל פי המסופר בספר  התגשמה בו קללת יהושע. בעת שהניח את יסודות העיר מת בנו הבכור אבירם ובעת שהציב את שערי העיר מת בנו הצעיר, שְׂגוּב:  ייתכן כי חיאל היה נציב בימיו של מלך ישראל, אחאב שהוטלה עליו משימת ביצור העיר יריחו ובנייתה.

שמו ומוצאו של חיאל בית האלי
לפי כינויו, נראה כי מוצאו של חיאל הוא מהעיר בית אל, בנחלת שבט אפרים. חיאל הוא שם תאופורי שפירושו 'האל הוא אחי'. השמטת האות א' היא תופעה לשונית מוכרת גם בשמות פיניקים כמו חירם.
בשטח G בחפירות עיר דוד, התגלה בית ארבעת המרחבים ובו אוסטרקאות בעברית קדומה עם השמות חיאל ואחיאל.

רד"ק סבור, בעקבות התלמוד הירושלמי, שהקביעה  מתייחסת למעשה ליהושפט, והוסבה לאחאב כדי לא לפגוע בכבודו של המלך הצדיק. רבי יהושע בן קרחה דרש: "והלא חיאל משל יהושפט (בתחום שבט יהודה) ויריחו משל בנימין ולמה נתלה באחאב? מלמד שתולין חובה בחייב". לדעת מנחם נאור, גם מיקומה המקורי של קביעה זו היה בהקשר של מעשי יהושפט, והיא נעקרה ממקומה. ייתכן שגם מקום מוצאו של חיאל איננו מבית אל המוכרת שבממלכת ישראל, אלא יישוב אחר ביהודה שנקרא באותו שם.

מגמתו של הסיפור על חיאל בית האלי
נראה כי מטרת הסיפור אודות חיאל בית האלי קיימים כמה הסברים. יש הרואים בסיפור אודות חיאל יסודות אטיולוגיים. אחד היסודות האלו מסביר את העובדה מדוע לא קמה יריחו במשך כל התקופה הישראלית. יש הסוברים כי סיפורו של חיאל בית האלי נועד להסביר את ישיבתם של בני הנביאים ביריחו, את ישיבתו של אליהו ביריחו לפני עלותו השמיימה וסיפור אלישע ומעשי הריפוי שלו ביריחו. לדעת משה גרסיאל, המחבר המקראי הקדים את סיפור הקללה, בפתיחה לסיפורי אחאב כי ראה קשר בין חטאי עם ישראל בימי יהושע לאלה, בימיו של אחאב.

יצחק מגן טוען, כי לא הייתה כוונה לבנות את העיר. לשיטתו מדובר באדם בעל אמצעים אשר פיתח ושיקם את אזור יריחו על ידי הקמת תעלות מים וביצורה של העיר.

חיאל בית האלי בספרות האגדה

בילקוט שמעוני מסופר כי חיאל לא שמר את מצוות האל והסית לעבודת האל בעל, שקיימה איזבל בהר הכרמל :.

בין ציורי הקיר בבית הכנסת דורה אורופוס נמצא ציור קיר המתאר את המסופר באגדה בילקוט שמעוני. ייתכן כי הצייר ביקש לשלב את המסופר במסורת האגדה ובין הכתוב בסיפור בספר מלכים א'. הציור צויר במאה השלישית לספירה ולכן יש הסוברים כי זו מסורת קדומה יותר שהשתרשה בספרות האגדה, היות שחיבורו של ילקוט שמעוני מתוארך למאה ה-13.

לקריאה נוספת
 יוסף קלוזנר, ממציבי הדלתיים: למלאות שבעים שנה ליעקב רבינוביץ, מאזניים כ"א, תש"ו 305–308.

הערות שוליים

אישים בספר מלכים