כריסטין יורגנסן

כריסטין יורגנסן (באנגלית: Christine Jorgensen; 30 במאי 1926 - 3 במאי 1989) הייתה אמריקאית, שהתפרסמה לאחר שעברה ניתוח להתאמה מגדרית. יורגנסן גדלה ברובע הברונקס, ניו יורק. לאחר שסיימה את לימודי התיכון ב-1945, היא גויסה כגבר לצבא האמריקאי כדי לשרת במלחמת העולם השנייה. לאחר שירותה הצבאי היא שמעה לראשונה על קיום תהליכים להתאמה מגדרית, ונסעה לאירופה. בקופנהגן, דנמרק, יורגנסן קיבלה הרשאה מיוחדת לעבור סדרת ניתוחים, אשר החלו ב-1951. לאחר הניתוחים חזרה לארצות הברית, והייתה לסנסציה תקשורתית, כולל הופעה בדף השער של העיתון "The New York Daily News". היא השתמשה במעמדה כסלבריטאית לקדם נראוּת וזכויות לאנשים טרנסג'נדרים. בחייה המקצועיים, היא הופיעה כשחקנית וזמרת, ואף הקליטה מספר שירים.

ראשית חייה
יורגנסן נולדה כזכר בשם ג'ורג' ויליאם יורגנסן, הבן (.George William Jorgensen, Jr), לנגר וקבלן בשם ג'ורג' ויליאם יורגנסן האב, ואשתו, פלורנס דייוויס הנסן. היא גדלה בשכונת פשע ברובע הברונקס, ניו יורק, ותיארה את עצמה כ"ילד בלונדיני קטן שברירי ומופנם, שברח ממכות ומשחקים אלימים".

יורגנסן השלימה את לימודיה ב"תיכון כריסטופר קולומבוס" בברונקס, וב-1945 התגייסה לצבא ארצות הברית. לאחר שחרורה מהצבא, למדה במכללת מוהוק ביוטיקה, ניו יורק, ואף למדה צילום בקונטיקט. היא עבדה למשך זמן קצר בסוכנות הידיעות Pathé.

תהליך ההתאמה המגדרית
כשחזרה יורגנסן לניו יורק לאחר שירותה הצבאי, הייתה טרודה (לדברי אחת ממודעות האבל) "מחוסר התפתחות זכרית". היא שמעה על ניתוחים להתאמה מגדרית והחליטה לעבור סדרת ניתוחים כזאת. היא התחילה ליטול את ההורמון אתיניל אסטרדיול, וחקרה את האפשרות לעבור ניתוחים בעזרתו של הרופא ג'וסף אנג'לו. יורגנסן התכוונה לנסוע לשוודיה, שהייתה אז המקום היחיד בעולם בו ביצעו ניתוחים אלה, אך כשעצרה בדרך בקופנהגן לבקר קרובי משפחה, פגשה את ד"ר כריסטיאן המבורגר, אנדוקרינולוג דני ומומחה לתרפיה הורמונלית שיקומית. יורגנסן נשארה בדנמרק תחת טיפולו, החלה טיפול הורמונלי חליפי, וקיבלה הרשאה מיוחדת משר המשפטים הדני לעבור סדרת ניתוחים בדנמרק.

ב-24 בספטמבר 1951 מנתחים בבית החולים "גנטופטה" ביצעו ביורגנסן אורכיאקטומיה (כריתת אשכים). במכתב לחברותיה מ-8 באוקטובר 1951, סיפרה להן איך הניתוח השפיע עליה:

"כפי שאתן יכולות לראות בתמונות המצורפות, שצולמו בדיוק לפני הניתוח, השתניתי מאוד. אבל אלו השינויים האחרים שכה חשובים. זוכרות את האדם הביישן, האומלל שעזב את אמריקה? ובכן, האדם הזה לא קיים עוד, וכפי שאתן יכולות לראות, אני במצב רוח מצוין."

בנובמבר 1952, כשלושה עשר חודשים לאחר הניתוח הראשון, עברה יורגנסן ניתוח פנקטומיה (כריתת פין) בבית החולים של אוניברסיטת קופנהגן. במילותיה, "הניתוח השני שלי, כמו הראשון, לא היווה עבודת כירורגיה מז'ורית כמו שמשתמע מהשם". בסוף ינואר 1953 פרסמה קבוצת רופאים דנים שלא נשארו בגופה של יורנסן סימנים גבריים.

היא חזרה לארצות הברית, וכשהניתוח נהיה זמין שם, עברה וגינופלסטי (בניית וגינה), תחת פיקוחו של ד"ר אנג'לו ועם הארי בנג'מין כיועץ רפואי.

יורגנסן בחרה בשם כריסטין על שמו של ד"ר המבורגר, והייתה לדוברת ופעילה בעד אנשים טרנסקסואלים וטרנסג'נדרים.

פרסום
ב-1 בדצמבר 1952, כשהעיתון "The New York Daily News" פרסם כתבת שער על יורגנסן, תחת הכותרת "חייל-לשעבר הופך ליפהפייה בלונדינית", בה הודיעו שהיא הראשונה שעברה "שינוי מין", הסיפור הפך לסנסציה. אך הטענה שיורגנסן הייתה הראשונה שעברה התאמה מגדרית לא הייתה מדויקת, מכיוון שניתוחים להתאמה מגדרית בוצעו בגרמניה כבר בשנות העשרים של המאה ה-20, והאמנית לילי אלבה ו"דורכן" היו ידועות בתור מטופלות של ד"ר מגנוס הירשפלד בברלין ועברו ניתוחים בשנות השלושים המוקדמות. מה שייחד את המקרה של יורגנסן היה הטיפול ההורמונלי שנוסף לניתוחים. היא אכן הייתה האמריקאית הראשונה שנודעה בשל תהליך שינוי מגדרי מסוג זה.

עם חזרתה לניו-יורק ב-13 בפברואר 1953 הפכה יורגנסן לסלבריטאית. הפרסום המורשה הראשון אודותיה נכתב על ידי יורגנסן עצמה, בירחון "The American Weekly", תחת הכותרת "סיפור חיי". היא ניצלה את הפרסום הגדול שלה כדי לדבר לטובת אנשים טרנסג'נדרים. שדרן הרדיו בארי גריי שאל אותה אם הבדיחות הרבות שרצות לגביה מפריעות לה, והיא צחקה ואמרה שלא. אך כן היו שאלות שהעליבו אותה, כמו המקרה בו דיק קאבט שאל אותה בתוכנית הטלוויזיה שלו בשידור חי על יחסיה עם "האישה" שלה, והיא ירדה מהסט. מכיוון שהיא הייתה האורחת היחידה באותו יום, קאבט השלים את שארית התוכנית בהסברים על כך שלא התכוון להעליב.

אחרית ימיה
לאחר ניתוח שחזור איבר המין הנשי, התכוונה יורגנסן להתחתן עם ג'ון טראוב, סטטיסטיקאי באיגודי עובדים, אך הם נפרדו. ב-1959 הודיעה יורגנסן על אירוסיה להווארד ג'. נוקס, קלדן במקצועו; אך הזוג לא קיבל אישור נישואין בניו יורק מכיוון שבתעודת הלידה של יורגנסן היא הייתה רשומה כזכר. במאמר בניו יורק טיימס על האירוסים הכושלים, דווח גם שנוקס איבד את משרתו כאשר נודע דבר אירוסיו ליורגנסן.

לאחר צאת הסרט עליה בשנת 1970 היא הופיעה בהקרנות בכורה של הסרט במקומות שונים בעולם.
בשנות ה-70 וה-80 הרצתה יורגנסן באוניברסיטאות ובפני ארגונים שונים על חוויותיה. היא נודעה בשל רהיטותה ושנינותה. פעם היא דרשה התנצלות מסגן הנשיא, ספירו אגניו, כאשר קרא לפוליטיקאי אחר "הכריסטין יורגנסן של המפלגה הרפובליקנית". אגניו סירב.

יורגנסן עבדה גם כשחקנית, הופיעה במועדוני לילה ואף הקליטה מספר שירים. באחד ממופעי הבידור שלה היא שרה שיר בשם "אני נהנית להיות בחורה" ועטתה תלבושת וונדר וומן. וורנר תקשורת, החברה בעלת זכויות היוצרים על הדמות וונדר וומן, דרשה מיורגנסן שתפסיק להשתמש בה בהופעותיה, ועל כן יורגנסן המציאה לעצמה דמות חדשה בשם סופרוומן. היא המשיכה להופיע במקומות שונים לפחות עד שנות השמונים. הופעה שלה משנת 1982 הוקלטה וזמינה כאלבום ב-iTunes. ב-1984 חזרה לקופנהגן והשתתפה בצילומי הסרט הדוקומנטרי על אנשים טרנסקסואלים "Paradiset er ikke til salg" ("גן עדן אינו למכירה").

בשנת פטירתה, 1989, אמרה יורגנסן שהיא נתנה למהפכה המינית "בעיטה חזקה בתחת". היא נפטרה מסרטן בשלפוחית השתן ובריאות, ארבעה שבועות לפני יום הולדתה ה-63.

אזכורים בתרבות הפופולרית
בתקופתו כזמר קליפסו, הקליט לואיס פרחאן, מנהיג ארגון אומת האסלאם, שיר על יורגנסן שנקרא "Is She Is Or Is She Ain't" (משחק מילים על השיר המוכר משנות ה-40 "Is You Is or Is You Ain't My Baby").

הסרט "סיפורה של כריסטין יורגנסן", ביוגרפיה עלילתית על חייה של יורגנסן, יצא לאקרנים ב-1970.

בסדרה "זינוק לאתמול" (באנגלית, Quantum Leap), בעונה השנייה בפרק "What Price Gloria", הדמות הראשית ד"ר סאם בקט נוסע בזמן ל-1961 לתוך דמות של אישה שעובדת כמזכירה. בסוף הפרק, בקט מתעמת עם המנהל שמטריד אותו (בתור מי שהוא חושב שהיא מזכירתו) מינית, ומספר לו שהוא גבר. המנהל שואל אם הוא "עשה כריסטין יורגנסן", ובקט מתקן אותו באמירה, "לא הייתי גבר, אני עכשיו גבר".

בפסטיבל אדינבורו, בשנת 2005, הועלה לבמה מחזה בשם "Christine Jorgensen Reveals", המבוסס על ראיונות עם יורגנסן משנות החמישים. המחזה קיבל ביקורות נלהבות, והועלה גם באוף ברודוויי, וזכה בפרס ההפקה בפסטיבל התיאטרון הגאה בדבלין ב-2006.

סוזן סטרייקר, פרופסור למגדר והיסטוריונית ותאורטיקנית בנושא טרנסג'דריות, ביימה והפיקה סרט דוקומנטרי ניסיוני על יורגנסן, בשם "Christina in the Cutting Room" ב-2012. ב-2010 היא הרצתה באוניברסיטת ייל בנושא הייצוג הסינמטי של יורגנסן.

יורגנסן הייתה דמות בספר "Nick & Jake", רומן של הסופרים טד ריצ'רדס וג'ונתן ריצ'רדס, שיצא לאור ב-2012. היא גם הופיעה בספר "Godwalker" של הסופר גרג סטולץ, המבוסס על משחק התפקידים "Unknown Armies".

יורגנסן הוזכרה בסרט חשיפה: ייצוג טרנסי בהוליווד  משנת 2020 כאישה הטרנסג׳נדרית הראשונה שהתפרסמה בעולם ככזו, וכדמות מרכזית שקבעה את השיח סביב הזהות הטרנסית.

הופעות בסרטים ובטלוויזיה

בתור שחקנית קולנוע יש ליורגנסן רק קרדיט אחד, בסרט פיליפיני בשם "Kaming mga talyada" (1962). היא הופיעה בתור עצמה בסרטים דוקומנטריים הכוללים את הסרט של HBO משנת 1985, "What Sex Am I?" והסרט הדני "Paradiset er ikke til salg".

יורגנסן הייתה אורחת קבועה בתוכניות אירוח, בהן התוכניות של מייק דאגלס, דיק קאבט, ארתור מארי, מרב גריפין, ואחרים.

קישורים חיצוניים

 הודעת פטירה בניו יורק טיימס

הערות שוליים

ניו יורק: אישים
להט"בים אמריקאים
טרנסג'נדרים בקולנוע ובטלוויזיה
טרנסג'נדריות אמריקאיות
טרנסג'נדרים אמריקאים
אמריקאים ממוצא דני
אמריקאיות שנולדו ב-1926
אמריקאים שנולדו ב-1926
אמריקאיות שנפטרו ב-1989
אמריקאים שנפטרו ב-1989
זמרים טרנסג'נדרים