מעבר לנהר ואל בין העצים

מעבר לנהר ואל בין העצים (באנגלית: Across the River and into the Trees) הוא הספר האחרון שכתב ארנסט המינגוויי ויצא לאור בחיי המחבר.

הספר נכתב לאחר שבסתיו 1948 ביקר המינגוויי באיטליה, לאחר שנעדר ממנה שלושים שנה. המפגש המחודש עם ונציה, אחת הערים האהובות עליו, וחוויות הלחימה שלו עצמו באירופה במלחמת העולם השנייה. הספר יצא לאור ב-1950, והוא הרומן הארוך האחרון של המינגוויי שיצא לאור בימי חייו. הספר זכה לביקורת פושרת, אולם מבקר הספרים של הניו יורק טיימס, ג'ון או'הרה, כינה את המינגוויי בזכות ספר זה: "הסופר החשוב ביותר מאז שייקספיר". הספר תורגם לעברית על ידי שרון פרמינגר. שם הספר נגזר מן המשפט האחרון שאמר גנרל תומאס ג'ונתן "סטונוול" ג'קסון, מן הבולטים שבמפקדי צבא הקונפדרציה, לפני מותו: "לא, לא, בואו נעבור את הנהר וננוח בצל העצים".

עלילה ומבנה הספר 
הספר מתאר את חופשתו של ריצ'רד קנטוול, קולונל בחיל הרגלים של צבא ארצות הברית, אשר באיטליה בסוף מלחמת העולם השנייה ומחלים מפציעה בשדה הקרב, בוונציה. קנטוול מנהל פרשיית אהבים עם רוזנת איטלקייה כבת תשע עשרה. קנטוול הסובל ממחלת לב, מהרהר לאורך הספר בחוויותיו מן הלחימה במלחמת העולם הראשונה, תחילה בשירות צבא איטליה כמפקד מחלקה בגדוד רגלים, ובהמשך בשירות בצבא ארצות הברית, וכן בחוויות הלחימה באירופה כמפקד חטיבת רגלים במלחמת העולם השנייה, בין היתר בפלישה לנורמנדי, במבצע קוברה ובשחרור פריז. לאורך הספר קורותיו של קנטוול עולים במהלך השיחות שלו ותיאור מחשבותיו. כך מתברר כי קנטוול היה גנרל בצבא ארצות הברית קודם לחופשתו, אשר הורד בדרגה לאחר שחטיבתו ספגה אבדות רבות בקרב על יער הורטגן.

קישורים חיצוניים

 דף הספר באתר הוצאת ידיעות ספרים.
 דף הספר באתר הוצאת פן
 מילות הספר, באנגלית
 אריק גלסנר, על "מעבר לנהר ואל בין העצים", המדור לספרות ב"7 לילות" של "ידיעות אחרונות", 4 במאי 2013

הערות שוליים

ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
ספרות מלחמת העולם השנייה
ספרי 1950
ספרי ארנסט המינגוויי
ספרי ידיעות ספרים
רומנים (סוגה ספרותית)