זאב וולף מז'יטומיר

רבי זאב וולף מז'יטומיר (מכונה על שם ספרו: ה"אור המאיר", נפטר י"ד באדר תקנ"ח, 1798) היה מצדיקי תנועת החסידות בדור השלישי, ומגדולי תלמידי המגיד ממזריטש. עסק בתחילה במסחר ביין ואחר כך שימש כמגיד מישרים והפיץ את תורת החסידות בז'יטומיר.

ביוגרפיה
מעט ידוע על תולדותיו. שם אמו היה יהודית. היה מצאצאי רבי שאול וואהל. היה נשוי לעטיא אסתר. היה תלמידו של המגיד ממזריטש, ובספרו הוא מתאר את אופן אמירת התורה על ידי רבו. כמו כן היה מקורב לרבי פנחס מקוריץ ועוד מצדיקי החסידות. מלבד תפקידו כמגיד מישרים בז'יטומיר, הוא פתח בעיר בית מדרש חסידי. התאלמן ונישא בשנית לטויבא בת רבי צבי הירש מרגליות רבה של מזריץ', אלמנת רבי יצחק אייזיק כץ ה"ברית כהונת עולם". להם נולדו שלושה בנים. בסוף ימיו התגורר באיווניץ הסמוכה לז'יטומיר ובה נפטר ונקבר.

דבריו נדפסו בספרו "אור המאיר" (נדפס לראשונה בקוריץ, תקנ"ח, 1798) הנחשב לאחד מספרי היסוד של תורת החסידות. הספר נכתב על ידי תלמידו – רבי אליעזר מז'יטומיר. ספרו זה קיבל את הסכמותיהם של רבי לוי יצחק מברדיצ'ב, ואחרים. לעומתם האדמו"ר מקמארנא  מציין ע"פ עדות מורו וחמיו הרב אברהם מרדכי מפינטשוב כי הספר נכתב על ידי שוחט שכשהביא הספר לפניו, השיב הרב מז'יטומיר שלא כיוון יפה אפילו לדבר אחד.

בדרשותיו שבספרו הטיף לחיי פשטות וגינה את רדיפת המותרות. בגישתו הוא מבטל את הבלי העולם הזה, נכסיו, ערכיו, יצריו, מכאוביו וייסוריו. בביקורתו זאת הוא לא חסך ביקורתו מהתנהגות האדמורי"ם בדורו. מעבר לכך הוא מקיף בספרו את כל השאלות המרכזיות, שעמדו בעולמה של החסידות

צאצאיו
רבי ישראל דוב בער, חתנו של רבי חיים מקרסנה, ממלא מקום אביו בז'יטומיר.
רבי מנחם מנדל מברדיצ'ב
רבי צבי הירש
רבי יוסף, חתנו של רבי צבי מנחם אוירבך מאניפולי.
רבי דוד
רבי יחיאל מיכל
רבי פנחס מקולק, היה חתנו של רבי צבי אריה מאליק. חתניו של רבי פנחס היו רבי יוחנן מרחמסטריווקא, רבי יחיאל מיכל מסקאליט ורבי אהרן מלעכוויטש.

לקריאה נוספת
מבוא ותולדות המחבר, אור המאיר מכון אבן ישראל תשנ"ה.

קישורים חיצוניים 

  (עותק נוסף)
 
 קברו באיבניץ, אוקראינה

הערות שוליים

 

נפטרים ב-1800
תלמידי המגיד ממזריטש
מחברי ספרי חסידות
רבנים מווהלין