ג'ורג' אבוט

ג'ורג' פרנסיס אבוט (באנגלית: George Francis Abbott; 25 ביוני 1887 - 31 בינואר 1995) היה מפיק תיאטרון  אמריקאי, במאי תיאטרון וקולנוע, מחזאי ותסריטאי, שהקריירה שלו השתרעה על פני תשעה עשורים.

ביוגרפיה
אבוט נולד בפורסטוויל שבניו יורק ולאחר מכן עבר לעיירה סלמנקה, שאביו נבחר לעמוד בראשה. ב-1898 עברה משפחתו לשאיין שבויומינג, שם למד באקדמיה הצבאית קירני. כעבור מספר שנים משפחתו חזרה לניו יורק, והוא סיים את לימודי התיכון בהמבורג ב-1907. ארבע שנים מאוחר יותר הוא קיבל תואר ראשון מאוניברסיטת רוצ'סטר שם כתב את מחזהו הראשון, "בהחלט לא מזיק", עבור המועדון הדרמטי של האוניברסיטה.
אבוט נסע לאוניברסיטת הרווארד ולקחת קורס בכתיבת מחזות מג'ורג' פירס בייקר. תחת הדרכתו של בייקר כתב את המחזה "ראש המשפחה", אשר בוצע ב-1912 במועדון הדרמטי של הרווארד. לאחר מכן הוא עבד במשך שנה כמנהל במה בתיאטרון קומפקטי בבוסטון, ומחזהו "האדם בביוב" זכה בתחרות מחזאות.

אבוט החל לפעול בברודוויי בשנת 1913. לאחר ששיחק בכמה מחזות בניו יורק, הוא החל לכתוב. המחזה הראשון שלו שזכה להצלחה היה "גיא הסתיו" ב-1925. אבוט רכש מוניטין כ"שועל במה" פיקח, ולעיתים קרובות נקרא לפקח על השינויים בבימוי כאשר מופע היה נתקל בקשיים בחזרות ובהצגות ההרצה לפני מופע הפתיחה בברודוויי. הלהיט הגדול הראשון שלו היה המופע "ברודוויי", שכתב וביים בשיתוף עם פיליפ דאנינג, עלה בתיאטרון ברודהרסט בספטמבר 1926, ורץ 603 הופעות. הפקות אחרות הצליחו גם הן, וזו הייתה ההתחלה של יצירת מופעים רבים בברודוויי. הוא עבד גם בהוליווד כתסריטאי ובמאי, תוך המשך העבודה עם התיאטרון שלו .

ב-1957 ביים והפיק ביחד עם סטנלי דונן את הסרט המוזיקלי "משחקי הפיג'מה".

בין אלה שחייבים את תחילת הקריירה שלהם לאבוט היו ליאונרד ברנשטיין, סטיבן סונדהיים, בוב פוסי, איליין סטריץ', ג'ון קנדר, פרד אב ולייזה מינלי.

ב-1963, הוא פרסם את האוטוביוגרפיה שלו, "מר אבוט"

אבוט היה נשוי לעדנה לואיס מ-1914 עד מותה בשנת 1930 והיה להם ילד אחד. השחקנית מרי סינקלייר הייתה אשתו השנייה בין השנים 1946-1951. היה לו רומן ארוך עם השחקנית מורין סטייפלטון בשנים 1968-1978, כשהיא הייתה בת 43 והוא בן 81, ולאחר עשור אבוט עזב אותה למען אישה צעירה. לאחר מכן נישא בשלישית.

אבוט היה אדם נמרץ שנשאר פעיל עד יום הולדתו ה-100, שיחק גולף ורקד. הוא מת מאירוע מוחי ב-1995, במיאמי ביץ', פלורידה, בגיל 107. הניו יורק טיימס כתב בהספד עליו: "גברת אבוט סיפרה ששבוע וחצי לפני מותו הוא עוד הכתיב תיקונים למערכה השנייה של "משחק הפיג'מות" במוח צלול, בנוסף לעבודה על תחייתו של "דאם יאנקיז". לפני שנה, בגיל 106, הוא הלך במורד המעבר במופע הפתיחה של "דאם יאנקיז" וקיבל מחיאות כפיים סוערות. הוא נשמע אומר לעמיתיו, "חייב להיות כאן מישהו חשוב".

עבודותיו בתיאטרון

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

בוסטון: אישים
ניו יורק: אישים
בוגרי אוניברסיטת רוצ'סטר
במאי תיאטרון אמריקאים
מחזאים אמריקאים
מפיקי קולנוע אמריקאים
במאי קולנוע אמריקאים
תסריטאי קולנוע אמריקאים
אמריקאים שהגיעו לגיל מאה
זוכי פרס דונלדסון
אישים זוכי פרס דרמה דסק
זוכי פרס טוני: במאים
זוכי פרס טוני לשם כבוד
זוכי פרס מרכז קנדי
זוכי פרס פוליצר: דרמה
אמריקאים שנולדו ב-1887
אמריקאים שנפטרו ב-1995
זוכי המדליה הלאומית לאמנויות