מצוות הלוואה

מצוות הלוואה, או מצוות הלוואה לעני, היא מצווה שמהותה להלוות כסף לעני לפי צורכו ולפי יכולתו של המלווה.

מקור המצווה 
המכילתא דורשת  מהפסוק "אם כסף תלוה את עמי" שחובה להלוות לעני כסף. המכילתא מביאה לימוד זה על המילה "אם" שבפסוק ומציינת שבמקום זה (ובשני מקומות נוספים בתורה) המילה "אם" באה לציין חובה. מצווה זו חוזרת בצורות שונות פעמים מספר בתורה כגון "לא תקפוץ את ידך מאחיך האביון... העבט תעביטנו די מחסורו". בגמרא מובאת מחלוקת על הפסוק הנ"ל כאשר דעת רב יהודה היא שמלשון הפסוק לומדים שמצווה להלוות כסף לעני שלא רוצה להתפרנס מצדקה, וחכמים סוברים שמצווה להלוות כסף לעני גם כאשר הוא מוכן לקבל צדקה.

דיני המצווה 
המצווה להלוות חלה לא רק על הלוואת כסף אלא מצווה להלוות גם חפצים וכלים השייכים לאדם. כמו כן מצווה להלוות לא רק לעני אלא גם לעשיר, כאשר יש קדימות לעני ואם אינך יכול להלוות לשניהם עדיף שתלווה לעני. 
מצוות הלוואה חלה רק כאשר ההלוואה מגובה על ידי עדים או בשטר. כאשר דבר זה לא מתקיים אין חובה ואף אסור להלוות. ללווה אסור לקחת הלוואה למטרה שאינה נצרכת, כגון דברי מותרות, מחשש שמא הוא לא יוכל להחזיר את ההלוואה. 
השאלה הקשה ביותר בדיני המצווה היא איזה אחוז מכספו האדם צריך להלוות. דבר זה לא נקבע בבירור וכל אדם צריך לעשות חישוב עם עצמו כמה כסף הוא יכול להרשות לעצמו להלוות.

ראו גם 
 איסור ריבית
 גמ"ח הלוואות
 שמיטת כספים

לקריאה נוספת 
 הרב שלמה גאנצפריד, קיצור שולחן ערוך, סימן קעט
 החפץ חיים, אהבת חסד, אהבת חסד, ה' אלפים תש"ך
 אליעזר מלמד פניני הלכה - ליקוטים ב, מכון הר ברכה, 1993

קישורים חיצוניים 

 הספר אהבת חסד באתר hebrewbooks

הערות שוליים 

תרי"ג מצוות
מצוות שבין אדם לחברו
מצוות עשה
מצוות הנוהגות בזמן הזה
פרשת משפטים
פרשת ראה