אינטרדבוצ'קה

אינטרדבוצ'קה (ברוסית: Интердевочка) הוא סרט קולנוע סובייטי שצולם בשנת 1988 וזכה לפופולריות רבה. במהלך שנת 1989 כ-40 מיליון אנשים ראו את הסרט בבתי הקולנוע. הוא נחשב לשיאן הצפיות בקולנוע הסובייטי לאותה שנה. הסרט היה פופולרי מאוד בתקופת הפרסטרויקה והיה נחשב לפריצת דרך בהקשר להעלאת נושא הזנות למרכז העלילה בסרט סובייטי. על תפקידה בסרט זה, ילנה יאקובלבה זכתה בתואר שחקנית השנה וקיבלה פרס ניקה.

בשנת 1988 יצאה לאור נובלה של ולדימיר קונין "אינטרדבוצ'קה". לראשונה לספרות הסובייטית במרכז העלילה הייתה זונה. תחילה זה גם היה שם הנובלה, אך בסוף העורכים לא העזו להוציא יצירה עם שם זה והחליפו אותו לשם אחר, שפירושו "ילדה בינלאומית". לאור הצלחת הנובלה והסרט תחדיש זה השתרש בשפה הרוסית בת ימינו. לאור הצלחת הנובלה הסופר הציע למירה טודורובסקי זכויות על הסרט. היא שכנעה את בעלה להיות הבמאי של הסרט החדש.  היה זה אחד הסרט הסובייטים הראשונים שצולמו ללא תמיכה ממשלתית, תוך ניצול מימון פרטי (שוודי) במשולב עם סכום שהתקבל ממוספילם. הצילומים נערכו במהלך שלושה חודשים בלנינגרד ובשוודיה. במהלך הצילומים ולדימיר קונין שהיה גם שותף לכתיבת התסריט התנגד לכמה מהפירושים שנתן הבמאי לתסריט ועזב את אתר הצילומים.

בשנת 2001 הוצא תקליטור של הסרט.

עלילה
האחות טניה זייצבה (ילנה יאקובלבה) עוסקת בזנות בנוסף לעבודתה בבית החולים. כל הלקוחות שלה הם תיירים זרים. באופן מפתיע אחד מהם מציע לה להתחתן ולנסוע איתו לשוודיה. טניה מסכימה, אך היא נדרשת לקבל אישור מהשלטונות הסובייטיים. לקבלת האישורים נדרש כסף רב, וטניה נאלצת לחזור למקצוע העתיק. בסופו של דבר היא מקבלת את האישורים הנדרשים ועוזבת את ברית המועצות.

בהיותה בשוודיה טניה מרגישה בודדה, אף על פי שבעלה החדש אוהב אותה. החבר היחיד שלה הוא נהג משאית שמעביר ממנה מתנות לאימה בלנינגרד. בשיחת טלפון עם חברתה מלנינגרד טניה מגלה שנפתחה חקירה נגדה באשמת שימוש במטבע זר (דבר שהיה אסור בברית המועצות). החוקרים הגיעו לאימה של טניה ומספרים לה מאין היה לבתה כסף רב ואיך היא יכולה הייתה להרשות לעצמה קניות של דברי ערך רבים. בהיוודע לה מקור פרנסתה של בתה, האם מנסה להתאבד, אך נותרת בחיים. טניה מנסה להגיע ללנינגרד אך נהרגת בתאונת דרכים.

ראו גם
 ורה הקטנה

קישורים חיצוניים 

סרטי 1989
סרטים סובייטיים