כביש 386

כביש 386 (מכונה גם כביש נס הרים, כביש גולדה ועוקף בית הכרם) הוא כביש אורך המחבר בין יישובי פרוזדור ירושלים לירושלים. הכביש מתחיל בהצטלבות עם כביש 375 ליד צור הדסה, נפגש עם כביש 396 ועם כביש 395. משם ממשיך הכביש דרך עין כרם והר הרצל עד לסיומו במפגש עם שדרות שז"ר בכניסה הראשית לעיר.

הכביש נסלל מעין כרם מערבה בשנים 1953–1954 במטרה לחבר את יישובי פרוזדור ירושלים הדרומיים ישירות לירושלים וכן להוות את החלק המזרחי של כביש גישה נוסף לירושלים, שיחבר אותה למגב שלא דרך כביש 1. סלילת הכביש תוכננה להתבצע בשלושה שלבים. חלקו הראשון של הכביש, מעין כרם עד המפגש עם מסילת הרכבת באזור דיר א-שיח' נסלל בשנת 1953 והושלם בתחילת 1954. חלקו השני של הכביש, שטיפס כ-300 מטר גובה עד בר גיורא ונס הרים נחצב בשנת 1954, אך לא כוסה באספלט. פריצת הכביש כללה חציבה לאורך כמעט כל אורכו של הכביש ובמהלך הסלילה נחצבו בסלע כ-300 אלף ממ"ק אבן ועבודות הפריצה הושלמו בדצמבר 1954. הכביש נחנך ביולי 1955, כשבוע לפני הבחירות לכנסת השלישית, בטקס בהשתתפות ראש הממשלה משה שרת ושרת העבודה גולדה מאיר ובאותו יום הוכרז על תחילת העבודות על החלק השלישי, לחיבור הכביש לאזור בית שמש. עם פתיחת הכביש הוזל מחיר התחבורה הציבורית לאזור פרוזדור ירושלים הדרומי. הכביש התחבר לכביש 375 שהוביל דרך נתיב הל"ה למושב זכריה, אך כביש זה נחשב משובש וצר וכמעט לא נסעו בו מכוניות, כך שכביש 386 שירת כמעט רק את יישובי פרוזדור ירושלים הדרומיים.

מנובמבר 1955 עד אמצע 1957 המשיכה העבודה בחציבת כביש במקביל למסילת הברזל בתוך נחל שורק מגשר רפאים לבית שמש. כביש זה יועד לשאת את הרכבים הכבדים לירושלים, במקום שייסעו על כביש 1. העבודות על הכביש כללו שלושה עשר גשרים ומעבירי מים וקירות תמך למנוע הידרדרות אבנים על מסילת הברזל. עלויות הכביש היו גבוהות מהצפוי וסלילת הכביש התעכבה. מדי שנה הובטח שבשנה הבאה יושלמו העבודות על הכביש, אך תקציב הכביש הופנה להשלמת הכביש לאילת. בשנת 1960 הושלם פריצת 80% מהכביש, אך נותרה עבודה למספר שנים, שמעולם לא הושלמה. במקום זאת לכבוד חגיגת ה-200 של ארצות הברית פרץ הקק"ל את כביש 3866 מנס הרים לבית שמש, ובתחילת שנות ה-80 הכביש נסלל.

מסלול הכביש

הערות שוליים

ישראל: כבישים
הרי ירושלים
ירושלים: רחובות