קבר רחל אשת רבי עקיבא

מבנה קבר השוכן על הגבול בין בית הקברות היהודי ובית הקברות המוסלמי, הנמצאים בצידו המערבי של בית הקברות היהודי העתיק בטבריה. הקבר הבנוי בזלת מיוחס לפי מסורת יהודית (שתועדה במאה ה-16) לרחל בת כלבא שבוע, אשתו של רבי עקיבא; לפי המסורת המוסלמית, מהמאה ה-13, הקבר מיוחס לסית סוּכַּיְנַה (הגברת סוכינה), שהייתה בתו של חוסיין בן עלי, נכדו של הנביא מוחמד. המסורת מוסלמית מייחסת לסית סוכינה קבר גם בדמשק ובמדינה.

מסורות לזיהוי הקבר
הגאוגרף המוסלמי יאקות אל חמאווי כתב בשנת 1225: 

ב-17 במאי 1295 בתקופה הממלוכית הוצבו על מבנה הקבר שני לוחות שיש: האחד מנציח את זכרה של סית סוכינה, והאחר נותן פירוט על ההקדש לתחזוקת הקבר.

הלוח לזכרה של סית סוכינה היה קבוע בקיר המערבי של המבנה, גודלו 56 על 93 ס"מ כולל כתובת בת חמש שורות בכתב ערבי. הלוח הוצב בשם המושלים במקום ונציבי הסולטאן.

לוח השיש השני שגודלו 90 על 103 ס"מ הוא בעל שמונה שורות שהיה מוצב על הקבר, מציין שהמקום נקבע כהקדש לטובת המוזוליאום של סית סכינה ונותן פרטים לגבי הגנים וחלקות הקרקע שנכללו בווקף שההכנסות מהם נועדו לתחזוקת הקבר. בנוסף מציין הלוח פרטים על מציבו.

בשנת 1322 סייר באתר אשתורי הפרחי, הוא ראה את שני לוחות השיש שהוצבו על הבניין והזכיר את הקבר. בכתביו כותב שהקבר הוא של הגברת הזקנה. יש חוקרים המשערים כי אשתורי הפרחי שיבש את המילה סוכינה עם המילה בעברית הזקנה.

בשנת 1522 ביקר בטבריה הרב משה באסולה. בחיבורו "ספר המסעות" הוא מתאר את ביקורו באתר, וכותב שעל מבנה הקבר נבנה מסגד עם מגדל לבן, ומציין: . חיים הלוי הורוויץ כתב בשנת 1832 בספרו (הודפס לראשונה בשנת תר"ד, 1844) חבת ירושלים: .

בשנת 1882 סיפר רבי אברהם ב"ק על ביקורו של הפאשא של דמשק בטבריה. בין תיאוריו מופיע ציון של בניין ישן נושן שעל פי הישמעאלים נקרא סיטא הזקנה ששם נקברה פאטאמה. בנוסף מציין ב"ק שבספר חבת ירושלים מצוין שבקבר נקברה אשת רבי עקיבא. הבניין היה חרב והפאשא נתן 50 לירות טורקיות כדי לתקן את המסגד, ובנוסף הנחה גם את הפאשא של עכו ושל שכם לתרום סכום דומה.

ב-19 ביוני 1885 שלוש שנים לאחר מתן המימון לשיפוץ, דיווח העיתון הצבי על התחלת עבודות השיקום במקום הקדוש לישמעאלים קבר המכונה "סיתה – סקענע". ב-3 ביולי 1885 מדווח הצבי שבקרוב תסתיים בניית הדרך לקבר "סתה סקינה", וכי הואלי של דמשק שתרם 60 לירות צפוי להגיע לחנוכת הבית

בשנת 1995 שופץ הקבר בסיוע עמותת "בני מרדכי". במסגרת השיפוצים הוסרו לוחות השיש והקבר הוסב והוכרז כקברה של רחל אשת רבי עקיבא, הונחה עליו מצבה המציינת שזהו קברה של רחל, והוצב שילוט במקום. לוח השיש השני בעל שמונה השורות נלקח מעל הקבר בעת השיפוצים, על ידי חבר קיבוץ דגניה א והועבר למוזיאון בית גורדון השוכן בקיבוץ.

ראו גם 
 בית הקברות היהודי העתיק בטבריה

לקריאה נוספת

עודד אבישר, ספר טבריה - עיר כנרות ויישובה בראי הדורות, הוצאת כתר, ירושלים 1973, עמ' 242–243
"סית סכינה", טבריה וסביבתה, ירושלים: הוצאת אריאל, 1987, עמ' 155–156.
קונטרס אוהל רחל : תפילות ופרטים [צ"ל ופיוטים] על קברה של רחל אשת התנא רבי עקיבא, תשנ"ה-1995
 Friedman, Yaron. "Chapter 1 From Immigration to the Golden Age". In The Shīʿīs in Palestine. Leiden, The Netherlands: Brill, 2019. doi: https://doi.org/10.1163/9789004421028_003 (במיוחד סעיף 3.2.2 The Tombs of Sukayna the Daughter of Ḥusayn and of ʿUbaydallāh b. ʿAbbās)

קישורים חיצוניים

 אלבום מגן דוד - קבר רחל בטבריה

הערות שוליים

קברי צדיקים בטבריה
ארץ ישראל: קברים ובתי קברות מוסלמיים
טבריה: קברים ובתי קברות
מבנים עתיקים
רבי עקיבא