דלין (אוניית מעפילים)

דלין הייתה אוניית מעפילים שארגנה "ההגנה". "דלין" לזכרו של אחד מכינוייו המחתרתיים של מפקד "ההגנה" אליהו גולומב והאונייה נקראה לזכרו. הייתה זו אניית המעפילים הראשונה שיצאה מחופי אירופה אחרי תום מלחמת העולם השנייה.

תולדותיה 
"דלין" הייתה ספינת דיג באורך 29 מטר עשויה עץ; משקל 25 טון; בעלת מנוע דיזל מדגם אנסלדו 80 כח סוס.

אנריקו לוי רכש את הספינה שנמצאה בבנייה במספנת דורמיו בעיר הנמל מונופולי במחוז פוליה בדרום איטליה. המנוע נרכש מספק אחר. המימון הועמד על ידי המוסד לעלייה ב' מכסף שנאסף על ידי מכירת מצרכי מזון שאספו חיילים יהודים בצבא הבריטי. ג'יורג'יו נסים, יהודי מאיטליה וקרוב משפחה של אנריקו לוי, נרשם במסמכים כבעלי האונייה, והכוונה הייתה לרשום אותה בשם "Sirius". המוסד רצה לכבד את אליהו גולומב ולקרוא אותה 'דלין', אך רשם כלי השיט ביקש שם בעל צליל איטלקי ונבחר השם הרשום "Daliah". טקס השקת הספינה נעשה כמקובל באיטליה בברכת הבישוף של מונופולי, מונסיניור גוסטבו ביאנקי. בקבוק שמפניה נופץ על ידי גב' ג'יקלה פרנדר ידידתו, ומאוחר יותר אשתו, של רב החובל כ.

צוות ההכנה להפלגת ההעפלה כלל את אריה חייקינד, ישראל חורב מהפלי"ם וחיילים יהודים מיחידה 199 ומיחידת תובלה 960 של הצבא הבריטי, שדאגו גם למפות ואספקה.

הפליגה מ'מונופולי' באיטליה ב-21 באוגוסט 1945 כשעל סיפונה 37 מעפילים. נוהלי הקשר בין האונייה והחוף טרם מוסדו ולכן שתי ספינות המפרש שתוכננו לחבור איתה לא מצאו אותה. המעפילים הורדו בחוף שדות ים ב-28 באוגוסט 1945.

לאחר הפלגתה כאוניית מעפילים נשארה בשירות המוסד לעלייה ב', בחזות ספינת דיג איטלקית. היא שימשה להברחת צוותות ממחנות המעצר בקפריסין ולהעברת מעפילים לספינות מעפילים, שהיו בדרכן ארצה.

מקורות וקישורים 
 ראובן אהרוני, מטות תורן, ספינות ההעפלה והרכש לאחר מלחמת העולם השנייה, המרכז לתולדות כוח המגן וההגנה, 1997 ע' 35.
 מייק אלדר, T.T.G - אנשי הצללים, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1997, ע' 92–93, 116-105.
 "דלין", באתר מוזיאון ההעפלה וחיל הים
 ישראל חורב, בין שדות לים, (על "דלין") , באתר בית ליברמן - מוזיאון לתולדות העיר נהריה
סיפור הפלגת 'דלין' באתר הפלי"ם ההעפלה והרכש

הערות שוליים

אוניות מעפילים אחרי מלחמת העולם השנייה
הנצחת אליהו גולומב
אוניות מעפילים שהפליגו ב-1945