מונטיאק שחור

מונטיאק שחור (שם מדעי: Muntiacus crinifrons; ידוע גם כמונטיאק שעיר חזית) הוא מין אייל קטן בסוג מונטיאק החי ביבשת אסיה ואנדמי למחזות סין. בסוג מונטיאק קיים מין נוסף דומה מאוד הקרוי מונטיאק גונגשאן (Muntiacus gongshanensis), ובינו לבין המונטיאק השחור שורר בלבול נרחב עד כדי כך שחוקרים רבים מחליפים בין תפוצתם.

תיאור
למונטיאק השחור כשמו יש פרווה כהה מאוד בצבע חום שוקולד או שחור, עם כתמים בהירים בצבע חום אדמדם או כתמתם על האוזניים, צידי האף ובחלק העליון של הראש. לעיתים השיער השחור שעל הכתפיים עשוי להיות מהול בשערות כתומות, ומצד שני הלחיים או אפילו הראש כולו עלולים להיות שחורים לגמרי. הזנב הוא קצר ובעל צבע שחור, וצידו התחתון של זנבו בולט מאוד בשל שערותיו הלבנות. מונטיאק גונגשאן אמנם בעל צבע זהה, אך בדרך כלל הוא בהיר יותר בכתפיים, פרותו מהולה בשערות כתומות גם בשדרה ובבטן, ופניו לעולם לא יהיו שחורים. לזכרי המונטיאק השחור יש זוג קרניים קטנות ובהם סיעוף אחד בלבד המוקפות כמעט עד סופם בפרווה גרמית; כמו כן הזכרים גם מתאפיינים בזוג ניבים מוארכים שלא תמיד בולטים מהשפה. גופו של מונטיאק זה הוא קופקטי, וצווארו וראשו קצרים. גבו מקושת מעט, רגליו קצרות יחסית והגפיים האחוריות גבוהות יותר מהקדמיות. האף גדול ושחור, העיניים קטנות ושחורות ותחתיהם בלוטות ריח גדולות, ומעליהם יש שני חריצים שחורים הנראים כגבות ונמשכים עד הפרווה הגרמית של הקרניים.
מידות גופו של המונטיאק השחור הן:
אורך הראש והגוף: 132-98 ס"מ.
גובה הכתפיים: 78-62 ס"מ.
משקל: 28.5-21 ק"ג.

תפוצה ואקולוגיה

המונטיאק השחור אנדמי למזרח סין העממית, ונפוץ שם במחוזות: דרום מזרח אנהוי, צפון פוג'יין וג'יאנג'קסי, וצפון מזרח ומערב ג'יאנגשי וז'איג'יאנג; בעבר הטווח התארך מעט מערבה למחוז גואנגדונג. ישנם דיווחים שהמין נצפה גם במחוז יונאן (דרום סין) וצפון מיאנמר, אך דיווחים אלו נובעים מבלבול עם מונטיאק גונגשאן.

בית גידולו של מין זה הוא בעיקר באזורים הרריים מיוערים עם צמחייה צפופה וגבוהה, כמו גם יערות נשירים, יערות מחט וירוקי-עד המעורבים עם שיחים בגבהים שבין 200 ל-1,000 מטרים מעל פני הים שבהם הפרעת האדם נמוכה. 

המונטיאק השחור הוא חיה מאוד זהירה, ובשילוב עם בית גידולו שאינו נגיש יחסית, הוא הפך למין שקשה מאוד לצפייה בטבע ולכן המידע עליו מוגבל מאוד. מין זה בדרך כלל בודד, ובמקומות מסוימים ניתן לראותו בקבוצות קטנות. הוא ניזון בעיקר מעשבים ועשבי תיבול, כמו גם מעלים, שיחים, ענפים קטנים, זרדים, ופירות ופרחים שנפלו. עונת הרבייה של מין זה אינה קבועה, והנקבות יכולות להמליט בכל ימות השנה עופר בודד לאחר תקופת הריון של 210 ימים. הנקבה בדרך כלל ממליטה בצמחיית יער צפופה, והעופר נשאר חבוי בתוכה מספר שבועות עד שהוא מסוגל להסתובב עם אימו; העופרים של מין זה מגיעים לבגרות בגיל שנה. נקבות המונטיאק יכולות להרות שוב תוך כדי שהם עדיין מטופלות בעופר צעיר.

איומים ושימור
המספרים של המונטיאק השחור ירדו בצורה דרסטית (למעלה מ-30%) בשל כריתת יערות, הרחבת שטחי חקלאות, ציד לבשרו ועורו, והפרעות אחרות על ידי האדם, ומסווג כיום על ידי IUCN כמין במצב "פגיע" (VU). באזורים הקרובים לכפרים המונטיאקים גם סובלים מכלבי בית שהורגים חיות בגודל שלהם כאשר יש להם הזדמנות. ב-1980 דיווחו הסוקרים כי 500 מונטיאקים שחורים ניצודים מדי שנה לעורות ובשר הנמכרים לשווקים המקומיים. בשנת 1989 גודל האוכלוסייה נאמד בכ-5,000 עד 6,000 פרטים, וב-1998 בסביבות 7,000 עד 8,500 פרטים; עם זאת ייתכן כי המספר ירד מאז בהרבה.

בין מאמצי השימור של מין זה ניתן למנות את הכללתו בחוק הסיני הלאומי להגנת חיות הבר תחת הקטגוריה הראשונה מ-1988, ועל ידי רישומו בנספח א' של אמנת הסחר הבינלאומי בזנים נכחדים (CITES), שאוסרת סחר בינלאומי באייל זה. המונטיאק בשחור מצוי גם במספר אזורים מוגנים כגון חואנגשאן והרי וו-יי, אך כרגע הוא אינו נתון תחת פעולות שימור ספציפיות.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

טקסונים שתוארו בידי פיליפ סקלטר
אייליים
סין: מינים אנדמיים
סין: יונקים
בעלי חיים בהרי סין
בעלי חיים שתוארו ב-1885