זית (פרי)

זַיִת הוא פרי מעץ הזית. מאחר שקיימים מגוון מינים של עצי זית, ישנו מגוון רחב של זני זיתים.

תעשיית הזיתים 
הזית הוא תוצר מזון חשוב במדינות כמו איטליה, במיוחד בספרד ובמדינות אחרות סביב הים התיכון.

טעמו הטבעי של הזית מר מאוד והוא איננו ניתן לאכילה מיד לאחר הקטיף מהעץ. לכן, לאחר המסיק עוברים הזיתים תהליך השריה במים, כדי להרחיק מהפרי את השמנים המרירים, ולאחר מכן עוברים תהליך ארוך של כבישה במלח, על-מנת להכינם למאכל. זיתים שאינם מיועדים לכבישה מופנים לאחר המסיק לבית בד, לצורך מיצוי שמן הזית מהפרי לצורך מאכל, בתהליך הנקרא "עצירה".

אם הזית נקטף טרם עת, כלומר הוא עוד בוסר, צבעו ירוק, אך אם הותר מספיק זמן והשלים את תהליך ההבשלה, צבעו סגול-שחור. בייצור המוני, מזרזים את תהליך ההבשלה של הזית באמצעות תגובה כימית של תהליך חמזור שבמהלכה מוספים חומרים אשר מגיבים עם חומרים בזית וגורמים לשינוי בצבעו. תהליך שינוי זה, בו זית ירוק הופך לזית שחור, נקרא "קליפורניזציה", שכן הוא פותח במקור בקליפורניה שבארצות הברית. לרוב, תהליך ה"קליפורניזציה" מתבצע באמצעות כבישה חמה, שהטמפרטורה שלה עולה על 30 מעלות צלזיוס, יחד עם סולבנטים שונים, אחדים מהם ממשפחת הנפטים ולכן חומרים אלו נחשבים למסוכנים יותר. זיתים שעברו תהליך השחרה משווקים בשם "זיתים מושחרים" וצבעם שחור עז ואילו זיתים שהשחירו בתהליך הבשלה טבעי נקראים "זיתים שחורים" וצבעם נוטה יותר לסגול כהה.

על פי רוב, זיתים שחורים אינם משמשים לייצור שמן, שכן רמת השמן בהם נמוכה. בנוסף לירידה בכמות השמן שבפרי, מביא תהליך הבשלת הזיתים גם לירידה בכמות נוגדי החמצון שבהם.

ראו גם 
 בית בד
 עמודי הזית
 מסיק זיתים
 זית אירופי
 זית (סוג)
 שמן זית
 ממרח זיתים

קישורים חיצוניים 

 

ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה