טירת קנוסה

טירת קנוסה (באיטלקית: castello di Canossa) ממוקמת בקרבת העיירה בעלת אותו השם במחוז אמיליה-רומאניה, צפון איטליה. 

הטירה מוכרת בעיקר בשל הפגישה בין היינריך הרביעי קיסר האימפריה הרומית הקדושה והאפיפיור גרגוריוס השביעי שנערכה בין כתליה בשנת 1077 במהלך מאבק האינווסטיטורה בעניין הזכות למנות אנשי דת לכהונות כנסייתיות, ואשר ממנה נגזר הביטוי הליכה לקנוסה.

המבנה
טירת קנוסה ממוקמת במרכזה של שרשרת טירות וביצורים בשיפולי הרי האפנינים, בין בולוניה ופארמה, כ-18 קילומטרים מדרום מערב לבירת המחוז רג'ו אמיליה ועל גבול ממלכת טוסקנה.

הטירה נבנתה בשנת 940 לערך על ידי אדלברטו אוטו, בנו של זיגיפרדו מלוקה נסיך לומברדיה, בפסגתה של גבעה סלעית בגובה 576 מטרים. המתחם כלל מבנה מגורים, כנסייה, ומנזר ל-12 נזירים בנדיקטינים. הטירה הייתה מוגנת בחומה משולשת כאשר בין השתיים התחתונות נבנו מגורי השומרים והמשרתים.

היסטוריה
במהלך ימי הביניים נחשבה הטירה לבלתי חדירה ובשנת 950 עמדה תחת מצור שנמשך 3 שנים ולא נפרצה. 

האפיפיור גרגוריוס השביעי היה מיודד עם מטילדה רוזנת טוסקנה, בת אצילים מטוסקנה שתמכה בו בתקופת האינבסטיטורה, העמידה את הטירה לשימושו, והורישה את כל רכושה לטובת הכנסייה. פגישת הפיוס בין קיסר האימפריה והאפיפיור בשנת 1077 היה האירוע המשמעותי ביותר בתולדות הטירה. 

בשנת 1255 נהרסו הטירה והכנסייה בידי אנשי רג'ו אמיליה והשטח הוחזר לבעלות משפחת קנוסה. בשנים 1321-1402 שוב עברה הטירה לשליטתה של רג'ו אמיליה, ובשנים שלאחר מכן ועד 1409 חזרה לבעלות המשפחה. משנת 1409 ועד 1796 הייתה הטירה בבעלות הענף הדרומי של שושלת הנסיכים מבית אסטה (Este). במשך השנים קבעו בטירה את משכנם מספר רוזנים ואצילים אחרים שהיו מקורבים לבית אסטה עד שסולקו במרד עממי של האוכלוסייה שתמכה בהקמת הרפובליקה של רג'ו אמיליה.

כיום
בשנת 1846 התמוטט ונהרס חלק מן המבנה כתוצאה ממפולת סלעים. בשנת 1878 נרכשה הטירה על ידי ממלכת איטליה אשר הכריזה עליה כעל אתר מורשת לאומי. כיום הטירה עדיין עומדת בהריסותיה אם כי מספר פעולות שימור מנעו את המשך התדרדרות המבנה. במתחם פועל מוזיאון המציג את ההיסטוריה של הטירה וממצאים ארכאולוגיים שהתגלו בשטחה ובין הריסותיה.

קישורים חיצוניים

 
 אתר הבית של מוזיאון הטירה 
 

איטליה: היסטוריה
קנוסה
אמיליה-רומאניה