חזימה בנת א-שריף נאצר

חזימה בנת א-שריף נאצר (בערבית: حزيمة بنت الشريف ناصر; 1884 – 27 במרץ 1935) הייתה המלכה הראשונה של ממלכת עיראק ההאשמית.

ביוגרפיה
חזימה בת נאצר אבן עלי נולדה בשנת 1884 בעיר מכה שבחצי האי ערב. בשנת 1904, כשהייתה בת 20, פגשה את פייסל אבן חוסיין, בנו השלישי של חוסיין בן עלי, השריף הגדול של מכה ולימים מלך עיראק, והתחתנה איתו באיסטנבול. לזוג נולדו ארבעה ילדים, שלוש בנות ובן, ראזי, מי שיהיה לימים ראזי, מלך עיראק.

בעקבות מלחמת העולם הראשונה התמוטטה האימפריה העות'מאנית, ושטחיה הנרחבים חולקו בין מעצמות המערב, בעיקר בין בריטניה הגדולה לצרפת. בעקבות האירועים נסע פייסל, בעלה של חזימה, לסוריה והכריז על עצמו כמלכה של סוריה הגדולה, בהתרסה כנגד רצונה הגלוי של צרפת להפוך את שטח סוריה לקולוניה צרפתית. כתוצאה מכך הפכה חזימה הפכה לזמן קצר למלכת סוריה. פייסל, חזימה וילדיהם התגוררו בארמון מלכותי בקרבת דמשק. חודשים ספורים בלבד לאחר הכרזתו למלך סוריה איבד פייסל את תוארו, וזאת בעקבות פלישת הצרפתים, אשר סירבו לקבל את תוקף טענתו של המלך החדש לריבונות על שטח סוריה. כתוצאה מכך איבדה גם חזימה את תוארה, ובני הזוג נאלצו להסתמך על רצונה הטוב של בריטניה הגדולה, ועל יחסיה הטובים עם בני השושלת ההאשמית באותם הימים.

בעקבות הצורך הבריטי בהקמתו של ממסד מנהלי חדש בשטחי המנדט החדשים שהוענקו להם, וכן הרצון לגמול לבני השושלת ההאשמית על התייצבותם האיתנה לצדה של בריטניה במהלך מלחמת העולם, בין היתר במסגרת המרד הערבי, החליטו הבריטים בשנת 1921 להכתיר את פייסל כמלכה הראשון של עיראק, וזאת תחת כנפי החסות הבריטית. בעקבות זאת, הפכה חזימה למלכת עיראק, ובנה ראזי ליורש העצר של הממלכה. בעקבות ההכתרה עברו בני הזוג לעיראק, והתיישבו בבגדאד, בירתה של הממלכה החדשה.

בעקבות מותו של פייסל בשנת 1933, הפך בנו, ראזי, למלכה החדש של עיראק, תחת השם ראזי, מלך עיראק. בעקבות זאת הפכה חזימה למלכה האם של עיראק. שנתיים לאחר מכן, בשנת 1935, נפטרה חזימה, ונקברה לצד בעלה בבגדאד. בת 51 הייתה במותה.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

המשפחה ההאשמית
מלכי עיראק
ילידות 1884
נפטרות ב-1935