יוסף בן עלים

יוסף בן עלים, או בגרסה התלמודית בן אילם, היה כהן ששירת בבית המקדש השני בסוף המאה הראשונה לפנה"ס וזכה לשמש במשך יום אחד בלבד ככהן גדול.

בזמן כהונתו של מתתיהו בן תאופילוס (הראשון), ביום הכיפורים, מנע מעצמו מתתיהו לשרת ככהן, בהיותו טמא כבעל קרי, ומסיבה זאת מינה ליום אחד את קרובו, הכהן יוסף בן עלים:

פסילתו זו של מתתיהו מלשמש בכהונה, היא כנראה הסיבה לחוק, לפיו 7 ימים לפני יום הכיפורים  וגם משתדלים שלא ירדם בליל הכיפורים.

התלמוד מוסיף על כך, כי בן אילם רמז למלך (הורדוס, על פי יוסף בן מתתיהו) שברצונו לקבל את משרת הכהונה הגדולה באופן קבוע וננזף על ידיו בתגובה:

לקריאה נוספת
 דניאל שוורץ, על יוסף בן אילם ומותו של הורדוס, בתוך: יהודים ויהדות בימי בית שני, המשנה והתלמוד (עורכים: אהרן אופנהיימר, ישעיהו גפני, מנחם שטרן), הוצאת יד יצחק בן-צבי (1993), עמ' 65–74.

הערות שוליים 

כהנים גדולים
כהנים בתקופת בית שני