גדי לופו

גדי לופו (באנגלית: Gadi Lupu; נולד ב-5 באוקטובר 1958) הוא משורר וסופר ישראלי שכותב שירי אהבה, שירה היסטורית, שירי הספד וקינה לחיילים שנפלו במערכות ישראל, וכן על העבר הצלבני והעות'מאני של העיר עכו.

ביוגרפיה 
לופו נולד בעכו. הוא בעל השכלה אקדמאית בתחום ההיסטוריה מאוניברסיטת חיפה. בלימודיו התמקד בהיסטוריה של יוון העתיקה ורומא.

כתב עד כה רומן היסטורי אחד ושלושה עשר ספרי שירה שהוקראו במהלך השנים בתוכנית "בימת שיר" של אורלי מורג בקול המוזיקה והוזכרו בעיתון הארץ, בעיתונים אחרים ובאתרים, בקבוצת השראה צפונית, המתכנסת אחת לחודש בקפה מנדרין 

במרכז הכרמל חיפה, ובמקורות שונים.

בשנת 2006 קיבל מלגה מקרן עמו"ס שליד לשכת נשיא המדינה.

גדי לופו נשוי לעכסה לבית נייגר, ד"ר לביולוגיה מולקולרית, ואב לשניים.

ייחודו הספרותי

בשירי אהבה וארוטיקה שחיבר מנסה גדי לופו להמשיך את דרכם של המשוררים אריה זקס ויעקב שטיינברג וליצוק לתוכם תכנים חדשים בתבניות עתיקות. את ההשראה לשיריו הוא שואב מנשים שונות ששימשו לו כמוזות במהלך חייו ומרקע היסטורי ומספרים שונים.

אחד המוטיבים המשפיעים על שירת האהבה של גדי לופו הוא מעשה שמשון המשמש כמודל על להשראה המחברת בין חלומות וחולמים, דבורים ודבש, ונשים. כל ספר הוא מעין מסע פואטי שעורך המשורר בגוף ובנפש, לתור אחר אמת נעלמת שהוא חפץ לגלותה. המוטיב השמשוני עובר כשתי וערב בספריו השונים החל מנשיקת הנחש דרך השירים לשמשון ועד יופי ודבש החולמים.

מוטיב אחר שמשפיע על שירתו הוא אישה כמוזה כמקור השראה. במוטיב זה ניכרת השפעה חזקה של תרבות יוון ורומא החל מהסיודוס והומרוס ועד לאובידיוס שכתבו את יצירותיהם בעידוד ובהשראת המוזות להן סגדו. מוטיב זה אף הוא עובר כשתי וערב בספריו השונים, החל ממתנות הלשון דרך האגם הכחול ועד ליופי ודבש החולמים.

המוטיב השלישי הוא השירים שנכתבים בעקבות הדמויות והנופים במיתולוגיה היוונית-רומית. למשל שירים על פרוטאוס, אודיסאוס, מנמוסינה, פנדורה, פלמדס, "גשם של זהב" ונהר הלתה בספרו מתנות הלשון, או הרמס, סירנות ו"מרכבות האלים" בספרו יופי, והילאס ואורפיאוס בספרו דבש החולמים.

המוטיב הרביעי – שירים שנכתבים בעקבות גיבורים היסטוריים: המלך הורדוס, נירון קיסר, גיום דה בוז'ה, טורקוואטו טאסו, קאראווג'ו וארטמיזיה ג'נטילסקי. גדי לופו מנסה להעלות מחדש לתודעה את השירה ההיסטורית  שהיא כמעט קול גווע בימינו אך קסמה בעבר לדורות רבים והיוותה מרכיב תרבותי חשוב. בשירתו ההיסטורית על עכו הצלבנית מנסה המחבר לצייר בצורה פיוטית ופלסטית את הגדולה שאפיינה את עכו כבירת הצלבנים במאה ה-13, לקראת נפילת העיר בשנת 1291, לתאר את העיר בגבול הדק שבין מציאות לדמיון ולבטא יופי – קולות שנדמו בימינו.

ספריו
 אבן שתיה, חיפה: הוצאת כרמל, 1996
 נשיקת הנחש, ירושלים: הוצאת כרמל, 2005
 בני האלמוות, ירושלים: הוצאת כרמל, 2006
 היכן היית בשואה, אלוהים?, תל אביב: גוונים, 2008
 שמשון, תל אביב: גוונים, 2009
 הדרך לאלוהים, תל אביב, גוונים, 2010
 עכו, תל אביב, גוונים, 2011
 מתנות הלשון, תל אביב: גוונים, 2011
 האגם הכחול, תל אביב, גוונים, 2012
 יופי, תל אביב, גוונים, 2013
 דבש החולמים, תל אביב, גוונים, 2014
 עכו הצלבנית: שירים היסטוריים, תל אביב, גוונים, 2015
 האביר מעכו: שירים היסטוריים על גיום דה בוז'ה, תל אביב, הוצאת צבעונים, 2016
 חיים פרחי: זכרונות המועלם מעכו, תל אביב, הוצאת צבעונים, 2017
 הילד מעכו: סיפורים אישיים (תל אביב, הוצאת צבעונים, 2021)
 ספר שירים על הנופלים במלחמת יום כיפור (בעבודה)

קישורים חיצוניים

 
 
 לופו, גדי, באתר WorldCat
 
 גדי לופו על ספר השירים "עכו" – שידור טלוויזיה, בני כלפון מראיין, באתר AKKOnet, 7 בינואר 2011
 
 
 
 גדי לופו על ספרו "האביר מעכו" – שידור טלוויזיה, אלברט לוי מראיין, באתר עכונט, 19 בנובמבר 2016
 יוסף כהן-אלרן, האביר שעל החומה, באתר News1, 18 בדצמבר 2016
 ריאיון עם גדי לופו על הספר "חיים פרחי", אלברט לוי מראיין, באתר עכונט, 24 בדצמבר 2017
 משה גרנות, האגדה והמציאות: על ספרו של גדי לופו "הילד מעכו – סיפורים אישיים", בעיתון בלוגים JOKOPOST, 6 באפריל 2021
 משה גרנות, האגדה והמציאות: על ספרו של גדי לופו " הילד מעכו – סיפורים אישיים", באתר חדשות בן עזר, גיליון 1635
 סיפור: מוגבלויות/גדי לופו, באתר בכיוון הרוח
 פרקי עכו – פרקים מתוך "הילד מעכו", באתר יקום תרבות, 27 באפריל 2021
 גדי לופו / פרק מתוך הספר "הילד מעכו", בידיעות אמריקה - ynet, 30 באפריל 2021
משיריו:
 
 מות המשורר, באתר בכיוון הרוח

הערות שוליים 

משוררים ישראלים
משוררים כותבי עברית
בוגרי אוניברסיטת חיפה

ישראלים שנולדו ב-1958