אברהם משה פינגרהוט

הרב אברהם משה פינגרהוט (י' בחשוון ה'תרס"ט, 4 בנובמבר 1908, טורק, פולין - א' באייר ה'תשכ"ב, 1962, פריז, צרפת) היה הרב הראשי לקהילת יהודי אלג'יר, הרב של חיל הים הצרפתי, אביר לגיון הכבוד של צרפת, סגן יושב ראש בית הדין הרבני בפריז, מחנך ופוסק. הזדהה עם פעילות המזרחי והפועל המזרחי.

ביוגרפיה
נולד ב־4 בנובמבר 1908, לר' יצחק מאיר הלוי, מחסידי גור הידועים בעיר טורק שבווייוודה פולין גדול. אביו שלח אותו ללמוד בישיבות פולין וליטא: לומז'ה, ראדום וסלובודקה ואף זמן קצר בישיבתו של החפץ חיים. לאחר שהוסמך להוראה, בגיל צעיר למדי, כיהן כרב בצרפת, ואף לתקופה קצרה כרב בפורטוגל, במקביל לרבנותו קיים פעילות ציבורית רבה, וגילה עניין רב ביהדות צפון אפריקה ומנהגיה. בהיותו כבן 27 תכנן לעלות לארץ ישראל, ובדרך החליט לסור לאלג'יריה ומרוקו, כדי לעמוד על הבעיות שאיתן מתמודדים יהודי צפון אפריקה, ולהתרשם מקרוב.

בשנת 1936 (ה'תרצ"ו), ביקשו ממנו ראשי הקהילה באלג'יר לשמש כרב הקהילה, והוא קיבל עליו את המשרה. באלג'יר, חידש הרב פינגרהוט את ישיבת עץ חיים. הוא מונה על ידי הרב הראשי של אלג'יריה, הרב משה אייזנבט, למשנה לרב הראשי ותפקידי בית הדין הוטלו בעיקר עליו, אף על פי שבתחילה שימש רק כמזכיר בית הדין.

בשנת ה'תש"ב נפתח התיכון היהודי על שם ה'רמב"ם והוא החל ללמד בו עניינו יהדות. בשנת ה'תש"ח ייסד את בית המדרש לרבנים באלג'יר, ולימד בו גמרא.

הרב פינגרהוט השקיע רבות בענייני טהרת המשפחה וכתב חוברת בצרפתית על כך, יחד עם פרופסור נוצרי שלמד עמו רפואה.

במלחמת העולם השנייה שימש כמתורגמן של חייל לגיון הזרים הצרפתי וכרב צבאי ב.

בשנת ה'תש"ט קיבל אזרחות צבאית, וארבע שנים לאחר כמן מונה באופן רשמי לרבה של אלג'יר. בשנת ה'תשט"ז מונה לרב הצבאי של חיל הים.

במשך זמן רב היה חבר בוועד המרכזי של קרן קיימת לישראל באלג'יריה. לאחר הקמת המדינה השתתף במספר קונגרסים, ושימש כסגן נשיא הפדרציה הציונית באלג'יריה.

בשנת תשט"ו ביקר בישראל אצל הראשון לציון, הרב יצחק ניסים, והתכתב איתו בנושא בעיית ההתבוללות לאחר הביקור.

בשנת ה'תשי"ז מונה לסגן יושב ראש בית הדין הרבני הגדול בפריז. הרב פינגרהוט היה אחרי על הוצאת גופות היהודים ממחנה ההשמדה ברגן-בלזן.

ב-14 בפברואר 1961 הוענק לו מממשלת צרפת התואר אביר לגיון הכבוד בשל פעולות למען צרפת ויהודיה.

בשבתו בצרפת התמודד עם בעיית ההתבוללות הקשה והביע את עמדתו שהמדיניות הנכונה היא לגייר את בנות הזוג של היהודים המתבוללים, למרות מצבן הרוחני הקשה של המשפחות. בנושא זה היה במחלוקת עם ידידו, הרב רחמים נאהורי, שהתנגד לגיור, משום שלדעתו הדבר מעודד התבוללות, ועוד ש"לא שמענו שאחר כך שומרת טהרת המשפחה וטובלת לנדתה כדת, ומי יכוף אותה לזה הרי הבעל היהודי פורק ממנו עול מצוות". השנים פנו לראשון לציון, הרב יצחק ניסים, בבקשה שיחווה דעתו ויכריע בין הצדדים. הרב ניסים הציע שישבו יחד וינסו לגבש כללים ומתווה מוסכם לגיור שיהיה מקובל על הצדדים השונים, אך מבלי לנעול דלת בפני הגרים.  

בפסק דין שכתב עם בית הדין בצרפת כתב שנכון לגייר קטנים ממשפחות כאלה גם אם האם הנוכרית איננה מעוניינת להתגייר בעצמה ותאכיל את בנה מאכלות אסורות, משום ש'קטן אוכל נבלות אין בית דין מצווין להפרישו', אך טוב להשפיע על ההורים לחנך את הילד ליהדות.

יזם את הרעיון לנטוע יער בישראל על שם הברון אדמונד ג'יימס דה רוטשילד, שנחנך כשנה לאחר פטירתו.

נפטר בא' באייר ה'תשכ"ב. על פי צוואתו הובא ארונו לישראל בה' באייר, ונקבר בהר המנוחות, בהלווייתו השתתפו הראשון לציון הרב יצחק ניסים, הרב אליעזר וולדינברג, שר הדתות זרח ורהפטיג, ואחרים.

חיבוריו 
לאחר פטירתו בשנת ה'תשכ"ד, הוציאו חברת רבנים מצרפת מקבץ בתורתו:
 שו"ת הרב אברהם משה פינגרהוט ז"ל - על ארבעת חלקי השולחן ערוך.

קישורים חיצוניים 
 
 
 ראיון עם הרב פינגרהוט, הצפה, 2 ביוני 1959
 מאמר על דמותו של הרב פינגרהוט, הצפה, 7 באוגוסט 1962

הערות שוליים 

אלג'יר: רבנים
יהודים הקבורים בהר המנוחות
אישים שהועלו לקבורה בארץ ישראל
רבנים צרפתים
מנהלי בתי ספר
בוגרי ישיבת לומז'ה
בוגרי ישיבת ראדין
אנשי לגיון הזרים הצרפתי
מקבלי אות לגיון הכבוד
רבני הציונות הדתית
רבני המזרחי
צרפתים שנולדו ב-1908
צרפתים שנפטרו ב-1962