בר פלוגתא

בַּר פְּלֻגְתָּא (מארמית: בן מחלוקת; ברבים: בני פלוגתא) הוא חכם שבדרך כלל נחלק עם חכם אחר - זוג שנחלקים זה עם זה כמעט באופן קבוע. הוא מופיע פעם אחת בתלמוד הבבלי, אך ככינוי לחולק במחלוקת ספציפית, ולא לחולק קבוע. במשמעותו הנוכחית הביטוי קיים החל מתקופת הראשונים.

בני פלוגתא ידועים
התנאים הלל הזקן ושמאי הזקן, ותלמידיהם בית הלל ובית שמאי
התנאים רבי עקיבא בן יוסף ורבי ישמעאל
התנאים רבי אליעזר בן הורקנוס ורבי יהושע בן חנניה
האמוראים רב ושמואל
האמוראים רבי יוחנן וריש לקיש (כתלמיד חבר)
האמוראים רבה ורב יוסף
האמוראים אביי ורבא
הראשונים הרמב"ם והראב"ד
הראשונים הרז"ה והראב"ד
הראשונים הרשב"א והרא"ה
האחרונים רבי שבתי הכהן מחבר ספר שפתי כהן (ש"ך) ורבי דוד סגל, מחבר ספר טורי זהב (ט"ז).

הערות שוליים 

תארים ותפקידים יהודיים
מונחים תלמודיים