מלט בישראל

מלט משמש היום במרבית הבנייה המודרנית, כחומר המקשר בייצור בטון, ובעל שימושים רבים נוספים בבנייה.

על המלט בישראל מוטלת רגולציה חריפה, אשר גורמת לכך שהוא נשלט כולו על ידי חברת נשר, המהווה מונופול בתחום בישראל. החקיקה בישראל מונעת הקמת תחרות לנשר, הן בייצור מקומי אלטרנטיבי, והן בייבוא מלט מחו"ל, על בסיס פקודת המלט משנת 1944.

נשר מפעלי מלט ישראליים 

חברת נשר הוקמה בישראל בשנת 1922, תחת המנדט הבריטי, בשם "חברת המלט צמנט פורטלנד, נשר בע"מ", על גבי שטח באזור חיפה אשר נקנה ממשפחת ח'ורי על ידי יהושע חנקין. בשנות ה-50, לאחר קום המדינה, הקימה נשר מפעל מלט נוסף, מפעל נשר רמלה, באזור השפלה.

היום מהווה חברת נשר יצרנית המלט היחידה בישראל, וככזו מונופול, המגובה בחקיקה ממשלתית המונעת הקמת תחרות פנימית או חיצונית לנשר, בלי אישור ממשלתי. החברה נשלטת על ידי לן בלווטניק, באמצעות אחזקה של 75%, דרך כלל תעשיות.

רגולציה 
בין השנים 1925–1928 הועלה המכס על מלט מ-7% ל-40%.

פקודת המלט (1944) 

פקודת המלט, אשר נכתבה תחת המנדט הבריטי, מגבילה את השימוש במלט בישראל בכמה אמצעים. ראשית, מונעת הפקודה ייצור מלט שלא באישור המשרד. שנית, מגדירה הפקודה קנייה והחזקה של מלט שיוצר ללא אישור כאמור, כעבירה גם מצידו של הקונה. (ואף נקבעת זכות להחרים הן את המלט, והן את האמצעים ששימשו להובלתו על ידי המדינה) שלישית, קובעת המדינה כי גם על ייבוא מלט נדרש רישיון מיוחד, ומוטלים עליו מכס ומס בלו.

דו"ח סוארי 

החל מפברואר 1996 נקבע פיקוח על מחירי מוצרים המיוצרים על ידי מונופול, וביניהם נמצא גם המלט. מדי שנה, בוחנת המדינה את אחוזי הרווח של חברת נשר, וגוזרת מכך את המחיר המרבי שהיא יכולה לגבות על המלט. נכון לשנת 2013, גובה נשר את המחיר המרבי המותר לה.

משקל השקים 
באוגוסט 2013, יזם חיים כץ תיקון לפקודת המלט, אשר תדרוש מכל משווק מלט בישראל, לשווקו בשקים במשקל של 25 ק"ג, ולא במשקל 50 ק"ג בלבד, כמקובל בעולם. טענתו של חיים כץ הייתה ששקים במשקל 50 ק"ג כבדים מדי, ומזיקים לבריאות הסבלים הסוחבים אותם. הצעה זו עלתה זמן קצר לאחר שבחברת נשר התחילה העבודה על הקמת פס ייצור לשקים במשקל זה. החוק עבר בקריאה שלישית בדצמבר אותה שנה. תוצאת לוואי של חוק זה, היא הגדלת עלויות ייבוא המלט מחו"ל, כיוון שיצרני המלט בעולם מייצרים מלט בשקים במשקל 50 ק"ג בלבד. (ויבואן אשר ירצה למכור מלט מיובא בעתיד, יצטרך לארוז מחדש את המלט המיובא לפני שיווקו)

הוועדה הבין משרדית לקידום התחרות בענף המלט (2011)

הקמה 
ביולי 2011 החלה מחאה חברתית על יוקר המחיה בישראל, ובפרט על יוקר הדיור. גורמים שונים, ובכללם שר הכלכלה נפתלי בנט, האשימו את המונופול הקיים בתחום המלט במחירי הדיור הגבוהים, וכתוצאה מכך, הקים בדצמבר 2011, ראש הממשלה דאז, בנימין נתניהו, ועדה לחקר הריכוזיות בשוק המלט. דו"ח ביניים של הוועדה שוחרר בדצמבר 2012.

הקשר בין מחירי המלט למחירי הדיור 

קיימות טענות רבות על כך שעל אף שבאמת מדובר במונופול, השפעתו על מחירי הדיור זניחה, כיוון שעלות המלט כולה לדירה ממוצעת היא כ-16 אלף שקלים, (כלומר, בין 1%-3% ממחיר הדירה בלבד) ומדובר בעיקר בניסיון להשגת רווח פוליטי בלי הורדה משמעותית של מחירי הדירות בארץ. משקל המלט בייצור תשתיות עירוניות, כדוגמת גשרים, משמעותי יותר, כך שייתכן שתחרותיות בתחום זה תוריד עלויות פיתוח תשתיות עבור המדינה.

כמו כן, נטען שלו היו מחירי המלט המקור למחירי הדיור הגבוהים במרכז הארץ, היו מחירי הדיור אחידים ברחבי הארץ, בעוד שבפועל, ניתן למצוא בפריפריה ובמרכז פרויקטי בנייה דומים זה לזה, כאשר מחירי הדירות במרכז גבוהים פי 2 ו-3 ממחירי הדירות המקבילות בפריפריה. מאחר שהשימוש בחומרי בנייה והעבודה הנדרשת להקמת פרויקטים במרכז הארץ ובפריפריה דומה, ניתן להסיק שהמקור למחירי הדיור אינו בחומרי הבנייה, אלא במחיר השטח עצמו. ואכן, ניתן לראות שמחירי הקרקעות במרכז הארץ, אותם נוקב מינהל מקרקעי ישראל עלו בקצב גבוה במהלך השנים האחרונות.

מסקנות הוועדה 
על אף סימני השאלה ביחס להשפעת המונופול על מחירי הדיור, כללו המלצות ועדת המלט הקמת מפעל מלט נוסף, כיוון שהמפעלים הקיימים לא יספקו את צורכי ישראל עד שנת 2023, והומלץ שלא יהיה בבעלות נשר. מאחר שמדובר בתהליך הקמה ארוך, הומלץ להתחיל במהלך זה כבר בשנת 2013, ונטען שמהלך זה נמצא כבר היום בפיגור.

מקורות נוספים 
 סטטיסטיקה על צריכת המלט בישראל באתר משרד הבינוי והשיכון
 
 
 אמיר עציוני, ענף המלט בישראל, המכון ללימודים אסטרטגיים ופוליטיים מתקדמים, פברואר 1998

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

ישראל: תעשייה
מונופולים בישראל
מלט