המעשייה על הנסיכה המתה ושבעת האבירים

המעשייה על הנסיכה המתה ושבעת האבירים (ברוסית: Сказка о мёртвой царевне и о семи богатырях) היא מעשייה מחורזת שנכתבה בשנת 1833 על ידי הסופר, המשורר והמחבר אלכסנדר פושקין.

המעשייה היא גרסה אחרת לאגדה "שלגיה ושבעת הגמדים" של האחים גרים, ובינה לבין הגרסה של פושקין יש דמיון רב. המעשייה מסווגת במספר 709 בסיווג ארנה-תומפסון.

כמו בסיפורם של האחים גרים, אימה החורגת של הנסיכה מקנאה בה בגלל יופייה ושולחת את המשרתת (בעוד בסיפור של גרים זה צייד) לנטוש אותה ביער (דרישה זאת מרמזת על הרכות של המעשייה, כי בגרסה של גרים המלכה מצווה להרוג את הנסיכה). המשרתת עושה את מצוות המלכה, והנסיכה מוצאת מחסה בטירת עץ (בגרסה של גרים זו בקתת לבנים) שבה חיים שבעה אבירים (בגרסה של גרים אלה גמדים) המלכה מגלה את המקרה בעזרת מראת הקסמים שלה, מתחפשת לאישה זקנה ומגישה לנסיכה תפוח מורעל. כמו בסיפור של האחים גרים, הנסיכה מתעלפת מאכילת התפוח, והנסיך מנשק אותה, מעיר אותה והם מתחתנים.

הסיפור עובד לסרט מצויר בשנת 1951.

תרגום לעברית, בידי ריטה קוגן, בשם "האגדה על בת הצאר ושבעת האבירים", יצא לאור בשנת 2018 בהוצאת קדימה.

קישורים חיצוניים

 טקסט המעשיה ברוסית

אלכסנדר פושקין
מעשיות ואגדות
יצירות משנת 1833
שלגיה ושבעת הגמדים