מגתריום

מגתריום (שם מדעי: Megatherium) הוא סוג שנכחד של עצלן קרקע בגודל של פיל קטן. הוא היה נפוץ במרכז ודרום אמריקה בין תחילת הפליוקן, דרך הפליסטוקן וייתכן שגם בתחילת ההולוקן.

מאפיינים 
שמו של המגתריום (meg-AH-theer-EE-um) נגזר מהמילה היוונית מגה (μέγας) שפירושה ענק, ותריום (θηρίον) - בהמה. בצירוף: בהמה ענקית.

טווח זמן משוער: 2 מיליון שנים-10,000 שנה לפני זמננו. זמן ההכחדה המדויק נתון בוויכוח. יש עדויות משכנעות לנוכחות המגתריום באמריקה הדרומית לפני כ-10,500 שנים, ותאריכי פחמן-14 מאתר אחד בארגנטינה הנעים בין 10,600–7,800 שנים לפני זמננו. בשל כך ניתן להעריך שהיצור חי גם בהולוקן הקדום.

המגתריום היה יונק יבשה ענק, שהשתייך למגה-פאונה של אמריקה הדרומית. הוא הגיע למשקל של עד 4 טונות, וגובהו היה עד 6 מטרים (מהראש לזנב). הוא העצלן הגדול ביותר הידוע כיום, גדול כפיל אסייתי וגדול אף  מכמה מיני ממותות.

למגתריום היה שלד חזק, עם חגורת אגן ירכיים גדולה וזנב שרירי ורחב.

הגודל העצום שלו אפשר לו לאכול מגבהים לעומת אוכלי עשב אחרים בני זמננו. כדי לאכול הוא היה נעמד על רגליו האחוריות החזקות והשתמש בזנבו כחצובה בצורה זו. המגתריום היה יכול לתמוך במשקלו המאסיבי.

המגתריום היה כנראה אומניבור (אוכל כל) והיה מסוגל לאכול לטאות קטנות וחרקים, אך עיקר תזונתו מתבססת על עלים וקליפות עצים אותן הוא תולש בעזרת ציפורניו. כדי להשיג מזון נעזר המגתריום בשימוש בטפרים מעוקלים על הרגליים הקדמיות הארוכות שלו כדי להשיג את הענף עם העלים הבשרניים יותר.

עצלן זה, כמו דוב הנמלים המודרני, היה הולך על צידי רגליו כי טפריו מנעו ממנו להניח את כפות רגליו על הקרקע בצורה שטוחה. אף על פי שהתחיל את דרכו כהולך על ארבע רגליים צורת שלדו והניתוח הביוכימי שלו מעידים כי הוא היה יכול ללכת על 2 רגליים.

חלק מהמומחים מאמינים שבלסת של המגתריום שכנה לשון עצומה שהוא השתמש בה כדי לאסוף את העליים הבשרניים, בדומה לעצלן המודרני. מומחים אחרים מציעים שחלק ממאפייניו של המגתריום התמזגו ביחד - מה שאומר שקיבולת הלשון שלו מוגבלת ולא ארוכה.

בתרבות 
עצלן קדום זה הופיע בסדרות פלאווורלד וללכת עם חיות ובמשחק עולם היורה: המשחק.

גלריה

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

בעלי חיים שתוארו ב-1796
מגתריים
מגה-פאונה של הפליסטוקן באמריקה הדרומית
יונקים שחיו בפליסטוקן באמריקה הדרומית
יונקים שנכחדו בהולוקן
צ'ילה: מאובנים
טקסונים שתוארו בידי ז'ורז' קיווייה