דיר קדיס

דיר קדיס (בערבית: دير قديس. בתרגום: המנזר הקדוש) הוא כפר גדול בנפת רמאללה ואל-בירה ברשות הפלסטינית, דרום השומרון, 16 קילומטר מערבה מרמאללה ובין הכפרים ניעלין וח'רבת'א בני חרית ובסמוך למודיעין עילית. אוכלוסיית הכפר בשנת 2004 הייתה  כ-2,000 תושבים. שטח בתי הכפר  על 300 דונם ומטעי הזיתים של תושביו על כ-5,000 דונם.  רוב השטח נמצא בשטח B. המשפחות העיקריות בכפר הם: נאצר, קטוסה, אל-חוסיין (אבו זיד, חמאדה), אסטיח ואל-עוד'.

היסטוריה
השם "דיר קדיס" מרמז לכך שבמקום היה מנזר בתקופה הצלבנית. ב-1596 הוא מופיע ברשימות העות'מאניות עם 11 בתים. בתקופה זו היה שייך הכפר לנפה של רמלה במחוז עזה. התושבים שילמו מיסים על ידי חיטה, שעורה, זיתים, ענבים, גדיים ופירות שונים. בשנת 1863 ביקר במקום ויקטור גרן והעריך את האוכלוסייה המקומית ב-350 תושבים. הוא ציין כי דיר קדיס הוא כפר קטן בפסגת אחת הגבעות עם גנים בצפונו ובמזרחו - באר.

בתקופת המנדט הבריטי היה הכפר שייך לנפת רמלה. על פי סקר הכפרים שהתקיים בשנת 1945 מספר תושביו הוערך כ-440 ושטחו 8,224 דונם טורקי.

ביולי 1943 הושלמה על הגבעה מצודת טגרט של המשטרה הבריטית. בנובמבר 1947, במסגרת פינוי הצבא הבריטי מארץ ישראל, פונתה תחנת רדאר מהכפר. לפני מלחמת ששת הימים המצודה הוחזקה על ידי הלגיון הירדני ולאחר המלחמה על ידי משמר הגבול. כיום הבניין עומד נטוש.

בשנת 1995, בעקבות הסכמי אוסלו, הועברו לרשות הפלסטינית 7.7% מקרקעות דיר קדיס (שטח B), אך ישראל מחזיקה בשליטה מלאה ב-92.3% מהעיירה.

לפני הסכמי אוסלו נקנו אדמות דרום דיר קדיס על ידי מאיר (מוריס) ברכפלד וחברת ציפחה אינטרנשיונל, עליהן הוקמה אחרי שנים  שכונת "אחוזת ברכפלד" של מודיעין עילית. בין דיר קדיס לאחוזת ברכפלד עוברת גדר הפרדה.

עיסוקי התושבים
התושבים מתעסקים בחקלאות וברעיית צאן. חלק מהם עובדים בישראל במקצועות הבנייה. חלקם מחזיקים מוסכים.

לקריאה נוספת 
 עמנואל הראובני, לקסיקון ארץ ישראל, הוצאת משרד החינוך ומטח 2010, עמ' 239

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

נפת רמאללה ואל-בירה
הרשות הפלסטינית: יישובים