פוקת המפרץ

פוקת המפרץ (שם מדעי: Phoca vitulina) הוא מין של כלב ים, והמין הנפוץ ביותר של טורפים ימיים בעולם. הוא נפוץ בימים קרים וממוזגים בצפון האוקיינוס השקט והאטלנטי. הוא קרוי גם כלב ים מצוי ופוקה מצויה.

מאפיינים 
אורך פרט בוגר יכול להגיע עד 1.85 מטר ועד משקל של 168 ק"ג.

מזון - כלבי הים יכולים לשחות הרבה בחיפוש אחר מזון לים הפתוח או בחופים חוליים ואף במזחים ונמלים שונים. הם אוכלים בעיקר דגים כמו מליח, עפיאן אירופי, בס לבן, מקרל, בקלה ודגי סולית וסלמון, ויאכלו גם רכיכות וסרטנים שונים ויצללו לעומק כדי לתפוס אותם. לעיתים נדירות הם יאכלו יצורים גדולים יותר כברווזים.

טורפים - טורפיו הנפוצים ביותר הם אורקה ועמלץ לבן, אך הם לא נפוצים בתוך יערות הקלפ שם מתחבאים הפוקות. הגורים יכולים להיטרף גם בידי כרישים נוספים, אריות ים, דובי קוטב ואף בידי עיטמים וכן בידי ציידים אנושיים.

אזור מחיה - הפוקות חיות בים בדרך כלל באוקיינוס או ליד חופים וגם ביערות הקלפ, אך עולות לחוף למושבות הרבייה שלהם. המושבות נמצאות בדרך כלל על חופים סלעיים, אך גם באזורי בוץ, חול וקרח. שם הם מזדווגים ואחרי תשעה חודשים הנקבות ממליטות גור השוקל 8–12 ק"ג ונגמל תוך 4–6 שבועות ואז יוצא לים לחפש מזון.

שפם 
שערות השפם של כלב הים המצוי הן הארוכות ביותר מקרב בעלי החיים. הן בעלות צורה גלית, ובזקיקיהן כמות קצות עצבים גדולה פי עשרה מאלה של חולדות. הוכח מחקרית כי שפמה של הפוקה מסוגל לקלוט ביעילות שינויים קטנים ביותר בזרימת המים, למשל, תנועות שנוצרו עקב שחיה של דגים שעזבו את המקום אפילו 35 שניות קודם לכן. יכולת זו מאפשרת להם לחוש בטרפם גם במים עכורים, יכולת מפותחת כל כך שידועים מקרים של כלבי ים עוורים שעדיין ניצפו במצב פיזי מצויין.

מיון 
לפוקת המפרץ 5 תת-מינים:
P. v. concolor - מצוי במערב אמריקה הצפונית
P. v. mellonae - מצוי בנהרות במזרח קנדה
P. v. richardsi - מצוי במערב אמריקה
P. v. stejnegeri - מצוי במזרח אסיה
P. v. vitulina - מצוי מאירופה למערב אסיה

גלריה

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
כלבי ים
האזור הארקטי: יונקים
בעלי חיים ימיים באירופה
מגה-פאונה של האוקיינוס השקט
מגה-פאונה של האוקיינוס האטלנטי
בעלי חיים שתוארו ב-1758