תת-אדם

תת-אדם (בגרמנית: Untermensch) הוא ביטוי שבו השתמשו הנאצים כדי לתאר "אנשים נחותים" לפי האידאולוגיה הנאצית. במונח זה הם התכוונו ליהודים, צוענים, וסלאבים וכן לשחורים - ולמעשה, לכל בני האדם שאינם ארים. על היהודים היה להיות מושמדים בשואה, בעוד שהעמים הסלאבים נועדו לגירוש לסיביר או לעבור תהליך של גרמניזציה. השקפת עולם זו הובילה לרציחתם של מיליוני בני אדם בתקופת מלחמת העולם השנייה, מהם שישה מיליון יהודים.

מקור הביטוי
הביטוי "תת-אדם" הופיע לראשונה בספר מאת חבר הקו קלוקס קלאן, לותרופ סטודארד , שיצא לאור בשנת 1922 בשם The Revolt Against Civilization: The Menace of the Under-man ("המהפכה נגד הציוויליזציה: האיום של התת-אדם"). הנאצים אמצו ביטוי זה מהמהדורה הגרמנית של הספר "Der Kulturumsturz: Die Drohung des Untermenschen", שיצאה לאור ב-1925, והביטוי הופיע בשנת 1930, תוך ייחוסו לסטודארד, בספר מאת האידאולוג הנאצי אלפרד רוזנברג. המילה הגרמנית "Untermensch" הייתה בשימוש עוד במאה ה-19 (למשל בספרו של פרידריך ניטשה, "המדע העליז"), אך לא בהקשר גזעי.

בשימוש האידאולוגיה הנאצית

בנאומו משנת 1927 בפני הפרלמנט הבווארי התעמולן הנאצי יוליוס שטרייכר, עורך העיתון האנטישמי "דר שטירמר", עשה שימוש בביטוי "תת-אדם" בהתייחסו לקומוניסטים של הרפובליקה הסובייטית הבווארית:

בהמשך, המונח תת-אדם כוון שוב ושוב במאמרים ובנאומים נגד היהודים. ביניהם בלט המאמר "תת האדם" משנת 1935 שכלל תמצית מנאומיו של היינריך הימלר. בעלון שחולק לציבור בשנת 1936, כתב הימלר:

בנאומו "סכנת הבולשביזם על העולם" משנת 1936, יוזף גבלס טען ש"תתי-אדם קיימים בכל התרבויות".

שימוש נוסף בביטוי "תת-אדם", אך הפעם למטרות תעמולה אנטי-סובייטית, הוא ספרון שנקרא שוב "תת האדם" ונערך על ידי הימלר. ספרון זה שיצא לאור בשנת 1942 לאחר פתיחת מבצע ברברוסה, כלל כחמישים עמודים שרובם הכילו תמונות בהם האויב הוצג באור שלילי. 3,860,995 עותקים של ספרון זה הודפסו בגרמנית. הוא תורגם לשפות נוספות רבות, ביניהן יוונית, צרפתית, הולנדית, דנית, בולגרית, הונגרית, צ'כית ושבע שפות נוספות. בספרון הוצהר:

עבור הנאצים, תת-אדם חולקו לשני גזעים: הסלאבי שיכול להיות מנוצל כעבד לעם הגרמני, ומתחתיו היהודי שעליו להיות מושמד.

לפי האידאולוגיה הנאצית, המונח "תת-אדם" כלל בתוכו יהודים, צוענים, עמים לא אירופאים, ועמים סלאביים כגון פולנים, סרבים, רוסים, צ'כים, וסלובקים. את העמים הסלאבים השוו היטלר וגבלס ל"ארנבים" שהתפשטו כמו "גל של זוהמה".

בשיעורי ביולוגיה בגרמניה הנאצית, בתי הספר לימדו על ההבדלים בין הגזע העליון הנורדי-גרמני, לבין תת-האדם הבזוי היהודי והסלאבי.

באנתרופולוגיה הנאצית

אנתרופולוגים נאצים ערכו מדידות כדי לקבוע את מדד הראש הממוצע לעמים הסלאבים. לפי ממצאיהם, רוב הסלאבים הם "ברכיצפאליים" (קצרי-ראש) ולכן אינם חלק מהגזע הנורדי העליון שרובם "דוליכוצפאליים" (מארוכי-ראש). באופן שיטתי, הנאצים מילאו את שורותיהם החסרות בחיילים סלאבים, תחילה מבעלות בריתה של גרמניה הנאצית, קרואטיה ובולגריה ובהמשך מהמדינות הכבושות. סיווגם של העמים הסלאבים כתת-אדם שירת את המטרות הפוליטיות של הנאצים. הדבר נתן הצדקה לעיקרון ההתפשטות שלהם ובעיקר לתוקפנות שלהם כלפי פולין ואוקראינה על מנת להשיג מרחב מחיה ("לבנסראום"). תוכניותיו של הרייך השלישי (ובעיקר תוכנית OST), כללו עקירה, שיעבוד, והשמדה של לא פחות מחמישים מיליון בני אדם, אותם הנאצים החשיבו כלא ראויים לעבור תהליך של גרמניזציה, בשטחים שכבש במזרח אירופה.

ראו גם
 דרוויניזם חברתי
 אאוגניקה
 שואת יהודי פולין
 החיים ללא זכות לחיים
 מישלינג
 חוקי נירנברג
 על-אדם

הערות שוליים

כינויי גנאי
נאציזם
טרמינולוגיה של תקופת השואה
תורת הגזע