ולדימיר סטויצ'ב

ולדימיר דימיטרוב סְטוֹיְצֶ'ב (בבולגרית: Владимир Димитров Стойчев; 24 בפברואר 1892, סופיה, נסיכות בולגריה – 27 באפריל 1990, סופיה, בולגריה) היה קולונל-גנרל בולגרי, אשר במהלך מלחמת העולם השנייה כיהן כמפקד הארמייה הראשונה של צבא בולגריה ולחם עימה בקרבות החזית האוקראינית השלישית תחת המרשל פיודור טולבוחין.

ביוגרפיה
סטויצ'ב נולד בסופיה, ב-1911 סיים את האקדמיה הצבאית הטרזיאנית וב-1914 את האקדמיה הצבאית הבולגרית. הוא התגייס לחיל הפרשים ולחם במהלך מלחמת הבלקן הראשונה, השנייה ומלחמת העולם הראשונה. סטויצ'ב היה רוכב סוסים מצטיין ובין שתי מלחמות העולם ייצג את בולגריה באולימפיאדת פריז (1924) ואולימפיאדת אמסטרדם (1928).

בין 1930 ל-1934 כיהן כנספח צבאי של בולגריה בצרפת ובממלכה המאוחדת. בשנה זו, לאחר הפיכת הליגה הצבאית הועבר מתפקידו ובהמשך אף נכלא לתקופה קצרה. במהלך מלחמת העולם השנייה, הצטרף סטויצ'ב לחזית המולדת של בולגריה ובאוקטובר 1944 לאחר ההפיכה בה השתתף שהעלתה את חזית המולדת לשלטון הוחזר לשירות פעיל, הועלה לדרגת גנרל לויטננט ומונה למפקד הארמייה הראשונה. לאחר הצטרפות בולגריה לבעלות הברית, נותבה הארמייה הראשונה לסיוע לכוחות שלחמו בחזית האוקראינית השלישית תחת המרשל פיודור טולבוחין. במרץ 1945 לחמו הבולגרים במתקפת אגם בלטון בהונגריה, בהמשך במבצע וינה וב-8 במאי 1945 לחמו בקרב האחרון בו השתתפו כאשר כבשו את העיר קלגנפורט שבאוסטריה.

ביוני 1945, השתתף סטויצ'ב במצעד הניצחון של הצבא האדום במוסקבה. ולדימיר סטויצ'ב סיים את שירותו הצבאי בדרגת גנרל-קולונל. בין 1945 ל-1947 כיהן כנציג בולגריה בוושינגטון ובאו"ם. בהמשך, כיהן כיושב ראש הוועד האולימפי הבולגרי עד לפרישתו ב-1982. ולדימיר סטויצ'ב הלך לעולמו ב-1990 בסופיה והוא בן 98 שנים.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

חברי הוועד האולימפי הבין-לאומי
גנרלים בולגרים
מפקדי ארמיות בצבא בולגריה
אנשי צבא בולגרים במלחמת העולם הראשונה
פוליטיקאים בולגרים
מקבלי עיטור סובורוב
מקבלי עיטור קוטוזוב
מקבלי אות לגיון הכבוד
מפקדי ארמיות במלחמת העולם השנייה
רוכבי סוסים בולגרים
משתתפי אולימפיאדת פריז (1924)
משתתפי אולימפיאדת אמסטרדם (1928)
בולגריה: אישים בספורט
בולגרים שנולדו ב-1892
נפטרים ב-1990