ברלין, אלכסנדרפלאץ

ברלין, אלכסנדרפלאץ הוא רומן משנת 1929 מאת אלפרד דבלין. הספר נחשב לאחת היצירות החשובות והחדשניות מתקופת רפובליקת ויימר. בסקר שערך "מועדון הספרות הנורווגי" בשנת 2002 בקרב 100 סופרים נבחרים, נבחר הספר לאחד ממאה הספרים הטובים בכל הזמנים.

עלילה
עלילת הספר מתרחשת בתחילת שנות ה-20 של המאה ה-20 לאחר התבוסה הגרמנית במלחמת העולם הראשונה, והשבר הלאומי והכלכלי שחוותה כתוצאה ממנה. הספר מגולל את קורותיו של עבריין קטן בשם פרנץ ביברקופף אשר זה עתה שוחרר ממאסר ואשר למרות רצונו ותקוותו לחזור למוטב, נשאב בחזרה לחיי הפשע. לאחר שמורהו הרוחני לחיי הפשע, רצח את אהובתו הזונה אשר שימשה לו כמשענת וסעד נפשי, עולה בקרבו התובנה כי לעולם לא יוכל להשתחרר מחיי העולם התחתון.
 
ביברקופף נאלץ להתמודד עם הסבל האישי הנובע מחוסר ההזדמנויות להשגת תעסוקה ומגורים הגונים, התמודדות עם סביבה עתירת מעשי פשע ואלימות וכל זאת על רקע עליית התנועה הנאצית ומאבקה בתנועה הקומוניסטית ברחובות ברלין.

סגנון אמנותי

ברלין, אלכסנדרפלאץ נכתב בסגנון מודרני. הוא חסר דמויות מסורתיות וכרונולוגיה של האירועים. הרומן עשיר באמצעים ספרותיים-אומנותיים חדשניים לתקופתו, המשמשים לצורך יצירת סיפור באמצעות טכניקה של הרכבת תכנים. הספר מכיל תיאורים מדויקים של המטרופוליס-עיר מודרנית המנוכרת לאנשי מעמד הפועלים החיים בה. 

דבלין משתמש בתיאורי המצב האישיים של הדמויות על מנת ליצור זרם של תודעה, מונולוג פנימי ושיח חופשי גם אם לא ישיר שלהם. באמצעות טכניקות ספרותיות אלה, שובר דבלין את המבנה העלילתי של הסיפור. הרומן מסופר מנקודות מבט מרובות, והוא עשיר בתיאורי קול, מכיל ציטטות מכתבי הקודש, משירים, מכתבות עיתונאיות ותחזיות מזג האוויר אשר באמצעותם מוסטת העלילה לכיוונים השונים שאליהם הסופר מעוניין להוביל אותה. בנוסף לכך נעשה שימוש בסגנונות שונים של השפה המדוברת, לצורך יצירת מציאות, כתיעוד אובייקטיבי לכאורה.

האירועים המתוארים בספר מתרחשים באזור שכונות המגורים של מעמד הפועלים ברחובות הסובבים את אלכסנדרפלאץ. למרות טענות כי בסגנונו הנושאי הספר מזכיר את עבודתו של ג'יימס ג'ויס, הרי שמבקרים אחרים כגון ולטר בנימין טוענים כי קיימת הבחנה מובהקת בינו לבין המונולוג הפנימי ב"יוליסס".

עיבודים לקולנוע
העיבוד הראשון של הרומן לסרט עלילתי באורך מלא נעשה בשנת 1931 בבימויו של פיל יוצי (Piel Jutzi). אלפרד דבלין עצמו היה שותף לכתיבת התסריט.

העיבוד השני נעשה ב-1980 בבימויו של ריינר ורנר פאסבינדר אשר יצר אפוס עלילתי, בתחילה כהפקת טלוויזיה ולאחר מכן גם כהפקת תיאטרון. הפקת גרסה זו נמשכת 15 וחצי שעות, ורוכשי הכרטיסים נדרשו להגיע להקרנה  במשך שלושה ערבים רצופים.

העיבוד השלישי נעשה ב-2020 בבימויו של בוראהן קורבני

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

ספרים גרמניים
ספרי 1929
רפובליקת ויימאר: תרבות
ספרי הוצאת עם עובד