הנס קרמרס

הנדריק אנתוני "הנס" קרמרס (באנגלית: Hendrik Anthony "Hans" Kramers; 2 בפברואר 1894 - 24 באפריל 1952) היה פיזיקאי הולנדי מפורסם שעבד ביחד עם נילס בוהר כדי להבין כיצד גלים אלקטרומגנטיים יוצרים אינטראקציה עם החומר.

רקע והשכלה
הנס קרמרס היה בנם של הנדריק קרמרס, רופא במקצועו, ושל ז'אן סוזאן ברוקלמן. ב-25 באוקטובר 1920 הוא התחתן עם אנה פטרסן, היו להם שלוש בנות ובן אחד.

בשנת 1912 קרמרס סיים את לימודיו התיכוניים, והחל ללמוד מתמטיקה ופיזיקה באוניברסיטת ליידן, ובשנת 1916 קיבל שם תואר שני. קרמרס רצה להשיג ניסיון זר במהלך המחקר בשביל הדוקטורט, בחירתו הראשונה למנחה, מקס בורן ששהה בגטינגן, לא הייתה אפשרית עקב מלחמת העולם הראשונה. מפני שדנמרק הייתה נייטרלית בדיוק כמו הולנד, קרמרס נסע לקופנהגן, שם ביקר את נילס בוהר שבאותה תקופה עדיין לא היה מפורסם. בוהר הפך למנחה של קרמרס לדוקטורט, המחקר שלו עסק בעוצמות של מעברים אטומיים ועל אף שאת רוב עבודת הדוקטורט עשה בקופנהגן, את הדוקטורט הוא קיבל בליידן ב-8 במאי 1919.

קריירה אקדמאית
לאחר עבודה של 10 שנים בקבוצתו של בוהר והפיכתו לפרופסור חבר באוניברסיטת קופנהגן, בשנת 1926 קרמרס עזב את דנמרק וחזר להולנד, שם התמנה לפרופסור מן המניין באוניברסיטת אוטרכט. בשנת 1934 הוא עזב את אוטרכט וירש את פאול ארנפסט בליידן, ומשנת 1931 ועד מותו הוא החזיק במשרה נוספת באוניברסיטת דלפט לטכנולוגיה.

קרמרס היה אחד מן המייסדים של המרכז המתמטי באמסטרדם.

בשנת 1925 ביחד עם ורנר הייזנברג הוא פיתח את נוסחת פיזור קרמר-הייזנברג, בנוסף לכך בשנת 1948 הוא הציג את הקונספט של רנורמליזציה בתורת השדות הקוונטית.

יחסי קרמרס-קרוניג קרויים על שמו.

הוא אחד מהשלושה שעל שמם נקרא קירוב WKB (יחד עם וונצל ו-וברילווין).

בשנת 1947 הוא זכה במדליית לורנץ ובשנת 1951 במדליית יוז.

קישורים חיצוניים

 
 

פיזיקאים הולנדים
זוכי מדליית לורנץ
זוכי מדליית יוז
הולנדים שנולדו ב-1894
הולנדים שנפטרו ב-1952