רבי חייא בר אמי

רבי חייא בר אמי הוא אמורא בבלי שחי בדור השלישי והרביעי.

המסופר עליו
רבו המובהק היה עולא, אך קיבל גם מרב חסדא ואולפנא.

האמורא רב יוסף היה מחבריו. בתלמוד מובאית מחלוקת בינו לבין רב יוסף לגבי השיעור המדויק של המלבן והמנפץ והצובע והטווה והאורג צמר בשבת.

בכמה מקומות בתלמוד מתואר שהיו יושבים רב נחמן ועולא ואבימי בר פפי ודנים ביניהם בנושאים וספיקות הלכתיים ורבי חייא בר אמי היה יושב לפניהם כתלמיד בפני רבותיו ולפעמים אף היה מתערב בדיונים ומשיב תשובות משלו.

מסופר בתלמוד הבבלי על עבדו של רבי חייא בר אמי שהטביל נכרית לשם אישות (כלומר לטהרה מטומאת נידה), נשא אותה לאשה, והולידה ממנה בת. התלמוד עוסק שם בדיון האם טבילת הנכרית לשם אישות מועילה לה להיחשב גיורת, אף על פי שלא נטבלה לשם גירות, המשליך על השאלה האם הבת שנולדה היא יהודייה כשרה.

מאמרותיו
רוב המימרות שמסר רבי חייא בר אמי בשם עולא הם בענייני הלכה. ב מובאות מספר מימרות באגדה שאמר רבי חייא בר אמי בשם עולא:

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

הדור השלישי לאמוראי בבל
הדור הרביעי לאמוראי בבל
תלמידי רב חסדא