סובא

סֿוּבָּא (בערבית: صوبا, תעתיק מדויק: צובא) היה כפר ערבי בראש הר צובה ממערב לירושלים.

היסטוריה
סובא יושב לראשונה בתקופה הפרסית וההלניסטית. הצלבנים בנו בכפר מצודה, אשר נקראה בלמונט. המצודה נבנתה לפני שנת 1169. בתי הכפר הראשונים נמצאו בתוך חומות המבצר. 

תושבי הכפר התפרנסו בעיקר מגידול דגנים ופירות. בשנת 1834 במהלך מרד הפלחים שימשו הכפר והמצודה כמעוז של תושבי אבו גוש נגד המצרים, כתוצאה מכך נהרסו הכפר והמצודה על ידי אבראהים פאשא.

בתקופת המנדט הבריטי השתייך הכפר לנפת ירושלים.
לפי מפקד האוכלוסין של שנת 1931 היו בסובא (יחד עם דיר-עמאר, כיום שוכן במקומו בית חולים איתנים) 434 תושבים ו-100 בתים נושבים.
בסקר הכפרים שנערך בשנת 1945 בארץ ישראל, הוערך שטח הכפר ב-4,102 דונם עות'מאני, מתוכם 15 דונם בבעלות יהודית ו-5 דונם שטחים ציבוריים. מספר התושבים הוערך ב-620.

מצודה קטנה בתחומי הכפר שימשה לשמירת הדרך לירושלים. במלחמת העצמאות שימש הכפר כבסיס לוחמים כנגד היישובים היהודים. הכפר שימש (בדומה לכפר אל-קסטל הסמוך) בסיס לכוחות הערבים שחסמו את הדרך שהובילה לירושלים. ההגנה תקפה את הכפר שלוש פעמים אך לא הצליחה לכבשו. לבסוף נכבש הכפר בלילה שבין 12 ל-13 ביולי 1948, על ידי חטיבת הראל של הפלמ"ח במסגרת מבצע דני ותושביו ברחו או גורשו ממנו.

על אדמות הכפר נבנה קיבוץ צובה. רבים מבתי הכפר עומדים כיום ללא גגות. בית הקברות של הכפר נמצא למרגלות ההר וביצורים שנחפרו על ידי ההגנה נראים בצדו הצפון-מזרחי של ההר.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

הרי ירושלים: יישובים ערביים שנחרבו במלחמת העצמאות
צובה