צ'ן-נינג יאנג

צ'ן-נינג פרנקלין יאנג (בכתב סיני מסורתי: 楊振寧; בסינית מפושטת: 杨振宁; בפין-יין: Yáng Zhènníng; נולד ב-1 באוקטובר 1922) הוא פיזיקאי אמריקאי, יליד סין, העוסק בפיזיקה סטטיסטית ובפיזיקת חלקיקים. ב-1957, קיבל יחד עם צונג-דאו לי פרס נובל לפיזיקה על עבודתם בנושא אי שימור הזוגיות של הכוח הגרעיני החלש.

ביוגרפיה
יאנג נולד באנחווי בסין, אביו, יאנג וו-צ'ין (楊武之) היה מתמטיקאי ואמו, לו מנג-הו (羅孟華) הייתה עקרת בית. למד ביסודי ובתיכון בבייג'ינג, ב-1937 משפחתו עברה לחפיי בעקבות מלחמת סין–יפן השנייה. ב-1938 עברו לקונמינג בירת מחוז יונאן, שם שכנה ה"אוניברסיטה הלאומית המאוחדת של דרום המערב", איחוד של מספר אוניברסיטאות שהתקיים בזמן המלחמה. באותה שנה הצטרף יאנג לאוניברסיטה זו. ב-1942 קיבל תואר ראשון, עבודת התזה שלו לתואר הראשון הייתה על יישום של תורת החבורות עבור ספקטרום פליטה. ב-1944 קיבל תואר שני ובעקבותיו אושר לו מימון לימודים בארצות הברית, מקרן שהקדישה חלק מהכספים הסיניים שקיבלה בעקבות מרד הבוקסרים לתמיכה בסטודנטים סיניים. החל מ-1946 למד באוניברסיטת שיקגו, בין השאר אצל אדוארד טלר, וב-1948 קיבל תואר דוקטור. שימש כשנה עוזר מחקר של זוכה פרס נובל אנריקו פרמי. ב-1949 עבר למכון למחקר מתקדם והחל תקופה פורה של שיתוף פעולה עם צונג-דאו לי. ב-1966 עבר לאוניברסיטת סטוני ברוק וכיהן כראש המכון לפיזיקה תאורטית שכיום נקרא על שמו. בשנת 1999, בגיל 77, פרש מהאוניברסיטה.

נבחר כחבר ל: החברה הפיזיקלית האמריקאית, האקדמיה הסינית למדעים, אקדמיה סיניקה, האקדמיה הרוסית למדעים, החברה המלכותית ועוד.
קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת פרינסטון (1958), אוניברסיטת מוסקבה (1992), האוניברסיטה הסינית של הונג קונג (1997) ועוד.

יאנג ביקר בסין ב-1971, בפעם הראשונה לאחר התקררות יחסי ארצות הברית-סין, בעקבות הביקור עשה מאמצים רבים לעזור לקהילת הפיזיקה הסינית לשקם את המחקר לאחר ההרס שנגרם במהלך מהפכת התרבות בסין. לאחר פרישתו מאוניברסית סטוני ברוק חזר לסין ומשמש שם כנשיא כבוד של אוניברסיטת צינחוה וכפרופסור במרכז למחקר מתקדם שם.

חייו האישיים
נישא לצ'י-לי טו ב-1950 וממנה יש לו שני בנים ובת. טו נפטרה ב-2003. בסוף 2004, בהיותו בן 82, נישא לוונג פן, שהייתה בת 28 באותה עת.
יאנג מזדהה כאגנוסטי.

פרסים
פרס נובל לפיזיקה (1957)
פרס רמפורד (1980)
המדליה הלאומית למדעים (1986)
מדליה והרצאת זיכרון על שם אוקסר קליין (1988)
מדליית בנג'מין פרנקלין (1993)
פרס באוור (1994)
מדליית אלברט איינשטיין (1995)
פרס ניקולאי בוגוליובוב (1996)
פרס לאנס אונסגר (1999)
הפרס הבינלאומי על שם המלך פייסל (2001)

קישורים חיצוניים

 פרופסור עדי ארמוני, העולם שבתוך המראה, באתר מדע גדול, בקטנה, 22 בנובמבר 2017

הערות שוליים 

פיזיקאים שעל שמם כוכב לכת מינורי
זוכי פרס נובל לפיזיקה
עמיתים זרים בחברה המלכותית
חברי האקדמיה הרוסית למדעים
מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת פרינסטון
זוכי פרס נובל סינים
בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת שיקגו
סגל המכון למחקר מתקדם
אגנוסטים
זוכי מדליית אלברט איינשטיין
אמריקאים ממוצא סיני
אמריקאים שהגיעו לגיל מאה
אמריקאים שנולדו ב-1922