ובלנינקס

ובלנינקס (בליטאית: Vabalninkas), ובשמה היהודי: ווֹבּוֹלניק (מיידיש: וואָבאָלניק; מכונה בפי היהודים גם ובולניק, אבולניק) היא עיירה במחוז משנה בירז' במחוז פוניבז' בליטא, כ-35 ק"מ מצפון מזרח לפוניבז'. מקור השם הוא בשמו של הנהר הסמוך ובלה (Vabala).

היסטוריה
ובלנינקס מוזכרת במקורות היסטוריים משנת 1554. אחוזה בשם זה מוזכרת במסמכים משנת 1555. בשנת 1617 נוסדה הקהילה הקתולית של העיירה, ונבנתה כנסיית העץ הראשונה. בשנת 1619 קיבלה ובלנינקס זכות הקמת שוק וכן זכויות לייצור ומכירת בירה.

בשנת 1698 נשרפה כנסיית העץ הראשונה של ובלנינקס, ואחרת נבנתה במקומה כעבור שנים ספורות. בסוף המאה ה-18 זכתה ובלנינקס לזכויות עיר. באותה תקופה נבנה בעיירה בית ספר, בו למדו כ-30 מילדיהם של בני האצולה והאיכרים בעיירה. בשנת 1792 הקנה סטניסלאב פוניאטובסקי לוובלנינקס מעמד וסמל של עיר.

במאה ה-19 נפגעה העיר בשריפות רבות שפגעו בה קשות. למרות זאת התפתחה העיר בתקופה זו ונבנו בה בית חולים מחוזי, בית ספר יסודי, שני בתי אבות, בית מרקחת, שני בתי כנסת, מבשלה וטחנת קמח.

במהפכת 1905 הייתה העיר מוקד להפגנות נגד הצאר ניקולאי השני. ההפגנות דוכאו ולמסחר בעיר נגרם נזק.

בתקופת מלחמת העולם השנייה נשרפה רוב העיר.

אתרים
בוובלנינקס ניצבת כנסיית מריה הקדושה שנבנתה בשנת 1817, ולה מגדל פעמון. בעיירה מוזיאון לאומי וכן פסל בשם "חלום", בו מופיעה דמותו התנ"כית של המלך דוד. על הפסל חקוקות מילותיו של שיר מאת המשורר הליטאי יון סטרילקונאס (John Strielkūnas). בעיירה אנדרטה לזכר קרבנות המאבק בקומוניזם וכן בית קברות יהודי.

ילידי המקום 
 הרב דובר אברמוביץ
 הרב אלעזר מנחם מן שך
 הרב יהודה לייב פורר - רב העיירה
 העיתונאי שמואל יעקב יצקאן

יהודי וובולניק
בתחילת שנות ה-40 חיו בוובולניק כ-600 יהודים. ב-27 ביוני 1941, עם פלישת הגרמנים לברית המועצות במבצע ברברוסה, נכבשה העיירה. לאומנים ליטאים רצחו 86 יהודים בעיר. ביולי 1941 הוקם גטו בעיר ובו רוכזו, בנוסף ליהודי העיר, גם פליטים יהודים מעיירות סמוכות. בסוף אוגוסט 1941 הועברו יהודי הגטו לעיירה הסמוכה פסווליס ונרצחו עם כ-1,300 יהודי פסווליס ביער סמוך.

קישורים חיצוניים

 
 
 
 
 

ליטא: עיירות יהודיות
ליטא: ערים
מחוז פוניבז'