בלדה לאביב הבוכה

בלדה לאביב הבוכה הוא סרט קולנוע ישראלי בבימויו של בני תורתי.

אודות הסרט
הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל קולנוע דרום 2012, אחר-כך הוקרן בפסטיבל הקולנוע ירושלים, בו זכה מארק אליהו לפרס על המוזיקה.

זהו השני בטרילוגית סרטיו של תורתי, נעדרי זמן ומקום. כל אחד מהם הוא מחווה למדיום שעיצב את הווי הפריפריה הישראלית. "הבלדה" היא מחווה למוזיקה המזרחית השורשית ולרדיו. כל הסרט נע סביב יצירה שנקראת "סימפוניית האביב הבוכה", אותה מנגנים בסיומו. את הבלדה מנגנים שמונה נגנים, כאשר כל אחד מהם מנגן על כלי קדום אחר: עוד, סנטור, טאר, נאי, זארב, דאריה (תופי מסגרת) וקמנצ'ה. טאווילה, גיבור הסרט, עורך מסע לחיפוש נגנים מעולים שינגנו איתו את הבלדה, הוא הולך מכפר לכפר, מבקר בבתי המרזח המקומיים, שם מנגנים ושותים ובכל כפר הוא אוסף נגן. בדרכו בתחנות השונות הוא נתקל בנבל (יחזקאל צ'קודה), שכל מה שמעניין אותו זה בצע כסף שמנסה לסכל את תוכניותיו.

הסרט הוא מחווה לסרטי הסמוראים. היחס לכלי הנגינה, לאדם שבנה אותו למורה, דומה בין הנגן במזרח לסמוראי. הסרט גם עורך מחווה למערבונים של סרג'ו לאונה, ג'ון פורד והווארד הוקס. תשעת הנגנים הם כמו תשעת המופלאים שמלווים את הסרט לאורכו, בתי המרזח ודמות הנבל, מושפעים גם הם מהמערבונים.

עלילת הסרט מתרחשת במבני אבן. לצורך כך תורתי צילם מבני אבן שונים באזורים שונים ברחבי ישראל: בין השאר בכנסייה בבית ג'מאל, ביפו, בבת שלמה ובבית גוברין.

חלק נכבד מהאנשים שמשחקים בסרט, הם חסרי ניסיון קודם במשחק (non-actors), והם בחלקם זמרים - אישתר, אדר גולד, דודו טסה, או נגנים - מארק אליהו, אמיר שהסר, גיל רון שמע.
את שיר הנושא 'בלדה לאביב הבוכה' כתב בני תורתי ללחן של מארק אליהו ומבצעות אותו בביצוע המקורי אישתאר ורינת בר, ביצוע נוסף מבוצע על ידי אישתאר ואדר גולד.

עלילה
יוסף טאווילה, נגן הטאר האגדי של להקת "אנסמבל טורקיז" ואברהם מופרדי, כתבו את הסימפוניה "האביב הבוכה".
בערב הבכורה של השמעת הסימפוניה אירעה תאונת דרכים, טאווילה נרדם תוך כדי נהיגה, שניים מאנשי התזמורת נהרגו. מהתאונה יצאו בחיים טאווילה, אברם מופרדי ומרגרט (זוגתו של טאווילה, שהייתה הזמרת של הלהקה) שנהפכה לנכה על כסא גלגלים. טאווילה נשפט ונידון למספר שנות מאסר. לאחר שחרורו מהכלא הוא נוטש את אהובתו ואת המוזיקה, פותח בית מרזח ושוקע בדיכאון.

הסרט מתאר את המתרחש עשרים שנה אחרי התאונה. יום אחד מופיע על מפתנו של טאווילה עמרם, בנו של אברהם מופרדי, ומספר שאביו גוסס מסרטן ומבקש ממנו להקים הרכב שינגן את "האביב הבוכה". טאווילה מחליט להגשים את משאלתו האחרונה של חברו משכבר הימים ויוצא למצוא את טובי הנגנים להרכב שינגן בפני מופרדי את היצירה לפני לכתו מהעולם.

מועמדויות לפרס אופיר
הסרט היה מועמד לפרס אופיר בתשע קטגוריות שונות, מתוכן זכה בארבע:

 הסרט העלילתי הטוב ביותר
 השחקן הראשי הטוב ביותר - אורי גבריאל
 הצילום הטוב ביותר - אמנון זלאיט
 הליהוק הטוב ביותר - מיכל אליאס
 העיצוב האמנותי הטוב ביותר - איל אלחדד
 עיצוב התלבושות הטוב ביותר - דבורה אוחנה - זכה
 האיפור הטוב ביותר - מירב הורוביץ בושושה - זכה
 המוזיקה המקורית הטובה ביותר - מארק אליהו - זכה
 הפסקול הטוב ביותר - דוד ליס, גיל תורן - זכה

שחקנים ודמויות

לקריאה נוספת
 יגאל בורשטיין, "אהבת האין כיש - על הבלדה לאביב הבוכה - סרטו של בני תורתי", בתוך: ארז פרי ואפרת כורם (עורכים), קולנוע דרום - הגות וביקורת, יוני 2012, עמ' 137–143.

קישורים חיצוניים

 באתר קרן הקולנוע הישראלי
 באתר וואלה! סרטים 
 באתר האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה
 באתר סינמטק ירושלים
 באתר מרכז הסרטים הישראלי 
 
 נועה רוזין, שיטת הדרבוקה: מאחורי הקלעים של "בלדה לאביב הבוכה", באתר וואלה!, 12 בינואר 2011
 חגי אוזן, ריאיון עם בני תורתי, באתר כביש 40, גיליון 130
 איתן ווייץ, איתן – קולנוע מזווית אישית, באתר Eithan.co.il, 17 ביולי 2012
 זהר וגנר, "בלדה לאביב הבוכה": אגדה מוזיקלית קסומה' באתר עכבר העיר, 7 בדצמבר 2012
 דן פיינרו, Ballad Of The Weeping Spring, באתר ScreenDaily, 9 ביולי 2012 (באנגלית)
 
 
 עמוס נוי, בלדה לאביב הבוכה: געגוע אל מקום שהוא מוזיקה, אתר קפה-גיברלטר, 10 בדצמבר 2012
 
 נחום מוכיח, הסמוראי משכונת התקווה, באתר הבמה, 18 בדצמבר 2012
 פבלו אוטין, "בלדה לאביב הבוכה", סקירה, באתר סריטה, 7 בדצמבר 2012
 יעל שוב, אביב נעורים - פוטנציאל מפוספס, באתר Time Out תל אביב, 6 בדצמבר 2012

הערות שוליים

סרטי 2012
סרטי דרמה ישראליים
סרטים ישראליים משנת 2012