איסיס (אונייה)

אִיסִיס (בלטינית: Isis) הייתה אוניית-דגן רומית ענקית מאמצע המאה ה-2 לספירה בקירוב. היא השתייכה לצי הדגן הרומי שהוביל מדי שנה כ-150 אלף טונות דגן מאלכסנדריה שבמצרים אל העיר רומא. האונייה מתוארת על ידי הרטוריקן היווני לוקיאנוס בחיבורו "האונייה או המשאלות" (Πλοἶον ἢ Εὐχαί, בלטינית: Navigium). רוחות הסיטו את האונייה מנתיבה והיא נאלצה להיכנס אל פיראוס, נמלה של אתונה, וכך הייתה ללוקיאנוס ההזדמנות לראות אותה במו עיניו. אורכה על פי המסופר היה 180 רגל (55 מ'), רוחבה 45 רגל (13.7 מ') ועומק הספנה (ה"מחסן") 43.5 רגל (13.25 מ'). חישובים מעלים כי תפוסתה הייתה בין 1,200 ל-1,300 טונות.

ממדיה הענקיים של האונייה הותירו ודאי רושם עצום על לוקיאנוס, כמו על שאר תושבי אתונה, וכך הוא מספר:"איזו אונייה ענקית! אורכה מאה ושמונים רגל, כך סיפר נגר האונייה, רוחבה יותר מרבע אורכה, ועומקה מן הסיפון אל התחתית, עד המקום הנמוך ביותר בקרקעיתה, ארבעים וארבע רגל. והתורן אשר לה, עם ה התלויה עליו ו המייצב אותו! , ובקצהַ ראש-אווז מוזהב, התעקלה והתנשאה מעלה בהדרגה, כשמן העבר האחר מתרומם החרטום בעיקול מתון יותר ודיוקנה של איסיס, האלה על שמה נקראה האונייה, מתנוסס משני צדדיו. ואשר ליתר הקישוטים, הציורים, הדגל האדום בקצה הסקריה הראשית, העוגנים, ה וה על הסיפון הקדמי, מבני המגורים מלפנים לירכתיים – כל אלה נראו כפלא בעיני! צוותה היה ודאי גדול כצבא ממש. סיפרו לי שהובילה כמות כזו של דגן, שדי היה בה כדי להאכיל את כל הפיות באתונה למשך שנה. וכל כולה הייתה תלויה לביטחונה באיש קטן וזקן אחד, שסובב את  העצומים שלה באמצעות ידית-הגה דקה. הם הראו לי מיהו; ברנש בעל שיער צמרי, קרח למחצה. הֶרוֹן היה שמו, כמדומני."

מקורות
 Lionel Casson, Ships and Seamanship in the Ancient World. Baltimore and London, Johns Hopkins University Press, 1995. (2nd edition).
 Lionel Casson, The Ancient Mariners. Princeton, Princeton University Press, 1991. (2nd edition. First published 1958.).
 Lucianus, Navigium, in: The Works of Lucian of Samosata. Translated by Fowler, H.W. and F.G. Oxford: The Clarendon Press. 1905. Digitized copy in: The Lucian of Samosat Project.

הערות שוליים

ספינות עתיקות
אוניות וספינות מפרשים יחידאיות