תכשיטים במקרא

תכשיטים מסוגים שונים הוזכרו במקרא, בשמם המקראי: "עֶדִי", "תפארת", ו"כלי תפארת".

ההתקשטות הייתה התנהגות שכיחה אצל המין האנושי מאז שוכני המערות, ושרידים מתכשיטיהם נמצאו בחפירות ארכאולוגיות. בתנ"ך מוזכרים תכשיטים רבים לאברי הגוף השונים, שהיו בשימוש אצל נשים ואצל גברים. הם הוכנו ממגוון חומרים מכל הסובב את האדם: מאבנים ומתכות: כסף, זהב, מהצומח ובעלי חיים, מחומרים טבעיים וחומרים מעובדים כגון בד ומתכות מורכבות.

תכשיטים

תכשיטי הראש

תכשיטי האוזן

תכשיטי האף

תכשיטי הצוואר והחזה

החושן 
החושן היה תכשיט פולחני אשר נמסר לכהן הגדול, מדור לדור.

תכשיטי הזרוע

תכשיטי היד וכף הרגל

תכשיטי הרגל

תכשיטים נוספים 
לחש
פנינה
ציץ
צניף
קשורים
רדיד

אביזרים 
התכשיטים נוצרו מחפצים שונים, חלקם שנמצאו בסביבה הטבעית וחלקם שהוכנו עבור בניית התכשיט. בהם:
שרוכים ממגוון חומרים (המניכא הוא שרוך שעליו השחילו חרוזים).
חרוזים ממגוון חומרים, שהרונים - קישוטים בצורת סהר, ירח; ושביסים - קישוטים בצורת שמש; שניהם קשורים בראשיתם לפולחן כוחות הטבע.

ראו גם 
 בגדי כהונה

לקריאה נוספת 
 מנחם סוליאלי, משה ברכוז (עורכים), לכסיקון מקראי, א-ב, תל אביב: הוצאת דביר, תשכ"ה-1965, עמ' 685–688.
 אברהם אבן-שושן, קונקורדנציה חדשה לתורה נביאים וכתובים, ירושלים: הוצאת המִלון החדש, 2000.
 יוחנן אהרוני, אטלס כרטא לתקופת המקרא, ירושלים: הוצאת כרטא, 1974.

קישורים חיצוניים 
 נעמי עמית, תכשיטים בתקופת המקרא, באתר מטח
 תכשיטים במקרא, באתר מקראנט

הערות שוליים 

תנ"ך
תכשיטים עתיקים
מלאכת יד