שו שינג

שׂ'וּ שִׂינְג (בסינית: 徐星; ) הוא פלאונטולוג סיני, המתמחה במאובני דינוזאורים מנוצים ועופות נכחדים מתצורות גאולוגיות של חבורת ג'הול במחוז ליאונינג בסין. עד סוף שנת 2012 השתתף בהגדרת 60 מיני חולייתנים נכחדים חדשים למדע - יותר מכל פלאונטולוג אחר בעולם בזמננו.

ילדות וחינוך 
שׂ'וּ נולד ביולי 1969 במחוז העני שינג'יאנג, מספר שנים לאחר שהוריו הוכרחו לעבור לשם במסגרת יוזמה של הממשל הסיני ליישוב זוגות משכילים בפרובינציות מרוחקות ועניות. בילדותו לא התעניין בפלאונטולוגיה, ואף לא ידע כלל מהם דינוזאורים עד שהגיע לאוניברסיטה. הוא היה תלמיד מצטיין בבית הספר, ובשנת 1988 זכה במלגה ללימודים באוניברסיטת בייג'ינג. הוא רצה ללמוד כלכלה, אך באותה תקופה לא הייתה לסטודנטים בסין זכות לבחור את חוג לימודיהם, ומסיבות שמעולם לא הובררו לו אילצה אותו האוניברסיטה ללמוד פלאונטולוגיה.

מחקר 
התעניינותו של שׂ'וּ בפלאונטולוגיה ניצתה רק בשנה השלישית של לימודי התואר השני שלו במכון לפלאונטולוגיה של בייג'ינג, כאשר עסק בבדיקת שני ממצאים שהמנחה שלו גילה בשנות ה-60 וה-70, ולא התפנה מאז לחקור אותם בפירוט. שׂ'וּ גילה שאלו מאובני דינוזאורים צרטופסיים, שהתיארוך שלהם הוא מתור היורה, כ-30 מיליון שנה לפני הצרטופסיים הקדומים ביותר שהיו ידועים עד אז.

התעניינותו של שׂ'וּ בפלאונטולוגיה התעוררה בדיוק כשהחלה "תקופת הזוהר" של מאובני תצורת יישיין ושאר תצורות של חבורת ג'הול, בעיקר במחוז ליאונינג שבסין. בתצורות אלו שוכנים כמה מאתרי המאובנים הפוריים בעולם, המתוארכים לתחילת תור הקרטיקון וסוף תור היורה. המאובנים חושפים שרידי עולם חי עשיר, שכלל בין השאר צמחים בעלי פרחים מן הקדומים שהתגלו, חרקים, דגים, צפרדעים, סלמנדרות, צבים, לטאות, יונקים קדומים, וכן עופות קדומים ודינוזאורים, בהם דינוזאורים מנוצים שיש להם חשיבות בחקר האבולוציה של עופות ותעופה. רבים ממאובנים אלו שמורים להפליא, ומראים פרטים זעירים כמו רישומי פלומה ונוצות על העור, או תכולת הקיבה. מאובנים אלו החלו להחשף בקצב מהיר במיוחד בשנות ה-90 כתוצאה מתנופת בנייה בליאונינג, וגם האיכרים המקומיים למדו להשלים את פרנסתם באמצעות חפירת מאובנים ומכירתם. התעורר צורך דחוף בפלאונטולוגים אשר יחקרו ויסווגו את שלל הממצאים, ושׂ'וּ גילה חריצות מיוחדת במשימה זו. בשנת 1999 הוא כבר היה המחבר הראשון בפרסומם של שני סוגי דינוזאורים מנוצים חדשים למדע - סינאורניתוזאורוס ובייפיאוזאורוס.

באותה שנה, עורכים וכתבים במגזין נשיונל ג'יאוגרפיק פרסמו כתבה עיתונאית גדולה על מאובן מתצורת ליאונינג שהם כינו "ארכאורפטור", והציגו אותו כ"חולייה חסרה" בין דינוזאורים ועופות. בקהילית הפלאונטולוגים נמתחה ביקורת נוקבת על המגזין, בשל אי-תקינותו המדעית והאתית של הפרסום, והובע חשד כי הממצא, אשר הוברח מסין באופן לא חוקי, הוא זיוף. בשנת 2000 הוכיח שׂ'וּ, באותו זמן עדיין סטודנט לתואר שני, כי הממצא אכן מזויף, כאשר סייר בליאונינג והצליח לאתר את גוש הסלע שהכיל את החלק המשלים של זנב ה"ארכאורפטור". מאובן זה הראה שהזנב שייך למעשה לדינוזאור מנוצה אחר, אשר שׂ'וּ הגדיר בשם מיקרורפטור. הזייפן המקורי (שזהותו לא נודעה מעולם, אך היה כנראה איכר סיני שחפר בתצורת יישיאן בליאונינג) הצמיד את מאובן הזנב באופן מלאכותי למאובן אחר של עוף קדום, שאף אותו מצא בתצורת יישיאן, וכיום מוגדר כסוג יאנאורניס. בעקבות תגליתו של שׂ'וּ הודו עורכי המגזין נשיונל ג'יאוגרפיק כי נפלו קורבן לתרמית, וארכאורפטור הוא למעשה הדבקה מלאכותית של שני מאובנים אמיתיים. מיקרורפטור הפך לאחד מסוגי הדינוזאורים המנוצים החשובים ביותר שהגדיר שׂ'וּ.

החל משנת 2001 השתתף שׂ'וּ בחשיפת מאובני זאורופודים במחצבה במונגוליה הפנימית, ובהגדרתם כסוג חדש למדע - סונידוזאור (Sonidosaurus). באפריל 2005, בעת הפקת סרט תעודה יפני על גילוי סונידוזאור, ביקש צוות הצילום לצלם את שׂ'וּ כשהוא חופר וחושף אחת מן העצמות באתר, כשחזור של רגע התגלית. שׂ'וּ הסכים, ובעודו מנקה את העצם מול המצלמות זיהה שהיא איננה עצם של זאורופוד, אלא של תרופוד. העצם התבררה כחלק משלד של סוג דינוזאור חדש למדע, ששׂ'וּ פרסם בשנת 2007 כגיגנטורפטור (Gigantoraptor).

סוגים נוספים ששׂ'וּ השתתף מאז בהגדרתם הם אנכיאורניס, אפידקסיפטריקס, שיאוטינגיה ויִי דמוי העטלף, אף הם בעלי חשיבות מרכזית בחקר האבולוציה של עופות מדינוזאורים מנוצים. הוא גם הגדיר את יוטירנוס, דינוזאור ממשפחת טירנוזאוריים שאורכו כולל הזנב היה כתשעה מטרים, הגדול מבין הדינוזאורים אשר ידועים בוודאות כמנוצים.

בסך הכל, מאז שנת 1999 ועד סוף שנת 2012 היה שׂ'וּ שותף להגדרת 60 מיני חולייתנים נכחדים חדשים למדע - יותר מכל פלאונטולוג אחר בעולם בזמננו, וזאת למרות גילו הצעיר יחסית. במשך תקופה זו הוא השתתף בפרסומם של לא פחות מ-25 מאמרים מדעיים ב-Nature ו-Science, כתבי העת המדעיים היוקרתיים ביותר, רבים מתוכם כמחבר הראשון. זאת בנוסף על מאמרים בכתבי עת יוקרתיים נוספים, כמו PNAS, ומאמרים בכתבי עת בסין. עד מרץ 2016 הגדיר שו שינג 24 מיני דינוזאורים, יותר מאשר מגלי הדינוזאורים המפורסמים בהיסטוריה עותניאל צ'ארלס מארש (23 מינים שעדיין מוגדרים כיום), פול סרנו (13 מינים), ברנום בראון (10 מינים), הנרי אוסבורן (8 מינים) וריצ'רד אוון (7 מינים). רק פלאונטולוג אחד בהיסטוריה, דונג ג'ימינג (Dong Zhiming), אף הוא סיני מן המכון לפלאונטולוגיה של בייג'ינג, גילה מספר מיני דינוזאורים רב יותר: 27 מינים, אך בניגוד לשו הוא פעיל מאז שנת 1962. מאז שנת 2016 היה שׂ'וּ שותף להגדרת מיני דינוזאורים נוספים, כמו קאיהונג ג'וג'י (Caihong juji) ואנומליפס ג'אוי (Anomalipes zhaoi), וייתכן שהפך כבר למגלה הדינוזאורים הפורה בהיסטוריה.

גלריה: דינוזאורים שהשתתף בהגדרתם

תארים, תפקידים ואותות כבוד 

שׂ'וּ הוא בוגר המחלקה לגאולוגיה באוניברסיטת בייג'ינג. קיבל את תואר ה-Ph.D. שלו במכון לפלאונטולוגיה של חולייתנים ופלאואנתרופולוגיה (Institute of Vertebrate Paleontology and Paleoanthropology) של האקדמיה הסינית למדעים בבייג'ינג, וכיום הוא חבר המכון.

שם המין של אורורניס ש'ואי, אחד הדינוזאורים המנוצים המעטים ששׂ'וּ לא היה שותף להגדרתם, נקרא על שמו.

משפחה 

שׂ'וּ נשוי לג'ונגחיה גְ'ווֹ, מזכירה במכון לגאולוגיה וגיאופיזיקה בבייג'ינג, ויש להם שני בנים.

מקורות 

 Kerri Smith, China's dinosaur hunter: The ground breaker In Nature News, September 5, 2012
 Land of the Scary Dragon, Newsweek, August 7, 2011

להרחבה נוספת 
 
 הדינוזאור בעל ארבע הכנפיים - וידאו בערוץ PBS באתר יוטיוב על מיקרורפטור, בהשתתפות שו שינג .
 דף אישי של שׂ'וּ שִׂינְג באתר האוניברסיטה הסינית למדעי כדור הארץ 
 מאמרים מדעיים של שׂ'וּ שִׂינְג במנוע החיפוש האקדמי Pubmed.

ראו גם 
 דינוזאורים מנוצים
 מיקרורפטור
 שיאוטינגיה

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

פלאונטולוגים
מדענים סינים
טקסונומים מתארי שמות
ילידי 1969