טילמן רימנשניידר

טילמן רימנשניידר (בגרמנית: Tilman Riemenschneider; 1460, הייליגנשטדט – 7 ביולי 1531, וירצבורג) היה מגלף ופסל בעץ ובאבן, גרמני שפעל בעיר הגרמנית וירצבורג. רוב יצירותיו הוצבו בכנסיות בווירצבורג ובסביבתה הקרובה. אף שהתפרסם בדורו בעבודותיו המרשימות הוא נשתכח לאחר מותו. בשנת 1822 התגלה קברו, עם המצבה המגולפת שעליו, במהלך עבודות פיתוח, וכך, בתקופה שבה פרח הרומנטיציזם הגרמני, חודש העניין בעבודתו האמנותית.

רימנשניידר פיסל בעיקר בעץ עיטורים בעלי תוכן דתי לכנסיות. עבודתו של רימנשניידר מבטאות בסגנונן את הסגנון הגותי המאוחר שלא הושפע עדיין מרוח הרנסאנס. למרות שעבד על פי מוסכמות ותכתיבים של הכנסייה ושל גילדת הפסלים, הצליח ליצור סגנון ייחודי. גם אם עשה שימוש בראשית דרכו בפיסול צבוע, הוא זנח טכניקה זו והתרכז בגילוף בעץ ללא כל תוספת, בהעניקו למשחקי האור וצל על פני הגילוף העמוק והמפורט תפקיד עיקרי.

עם מותו לא המשיכו יורשיו ואנשי סדנתו את סגנונו.

יצירותיו העיקריות

עיטור ראש המזבח (altarpiece) לכנסייה הפרנציסקנית ברוטנבורג על נהר טאובר. עיטור זה נחשב בעבר, בטעות, כ"מזבח ויבלינגן" הנזכר במקורות הכתובים. דמויות העץ נצבעו בצבע, פרי עבודתו של הצייר המקומי מרטין שוורץ. היצירה השתמרה בחלקה, וחלקיה פזורים במוזיאונים שונים בגרמניה. מן הספין המרכזי נשתמרו ישו הצלוב, קבוצת נשים מקוננות, וקבוצה הכוללת את קיפא הכהן הגדול וחיילים. מן הספנים הצדדיים השתמרו ישו מתפלל בגת שמנים וישו עולה מקברו (התחייה).

עיטור ראש המזבח של סט' מריה מגדלנה במינרשטט. היצירה השתמרה כמעט בשלמותה (ביחס לתיאורה בכתב ההזמנה מן האומן) בכנסייה ובמוזיאונים גרמניים אחדים. הפיסול כולל במרכז את מריה מגדלנה בבגד שער צאן נישאת על ידי שישה מלאכים. מצדדיה נראים הקדושים קיליאן הקדוש (של חבל פרנקוניה) ואליזבת הקדושה. בספינים הצדדים נראים בין השאר ישו בביתו של שמעון, תפילתה של מריה מגדלנה וקבורתה. בחלק התחתון מופעים פסלי האוונגליסטים ואילו מעל דמותו של האל האב מוריד את ישו מן הצלב.

פסל בודד של סט' הירונימוס והאריה (כיום במוזיאון לאמנות בקליבלנד)

מחזור פסלים באבן לעיטור הפנים החיצוניות של כנסיית סט' מריה בווירצבורג. ידועים בעיקר פסלי אדם וחוה המעטרים את השער הצפוני.

פסל אבן על קברו של האביר קונרד פון שאומברג, בתוך כנסיית מריה בווירצבורג. הדמות, עטויה שריון דומה מאוד בהצבתה ובפרטי פניה לדמותו של אדם מן השער הצפוני של הכנסייה.

קברו של הבישוף רודולף פון שרנברג בווירצבורג. הבישוף שמת בגיל מופלג מפוסל באבן בבגדי הכהונה שלו. סביבו מפוסלים שלטי גיבורים Coat of arms) שונים., מהם שנים אחוזים בידי גורי אריות. בתחתית נושאים שני מלאכים כתובת חקוקה. מעל הדמות מצוי אפריון מורכב. 

הקבר הקיסרי (קברם של הקיסר היינריך השני והקיסרית קוניגונדה מלוקסמבורג) בקתדרלה של במברג. שישה תבליטים מעוצבים בגילף עמוק באבן של הקבר המלבני: הקיסר והקיסרית בלבוש מלכות אוחזים בשרביטים; שקילת נשמתו של הקיסר על ידי המלאך מיכאל; הסרת האבן מן הקבר במונטה קאסינו; מותו של הקיסר; נס הקערה; ייסוריה של הקיסרית מסכיני המחרשות.

ראש מזבח הדם הקדוש בכנסיית יעקב הקדוש ברותנבורג אוב דר טאובר. תבליט זה השתמר בשלמותו בכנסייה שלה הוא נועד. הסצנה המרכזית מראה את הסעודה האחרונה ודמויותיה מוצגות בפיסול מלא. סצנת הסעודה האחרונה היא זו שבה אמר כי היין הוא דמו (טקס האוכאריסטיה), ובכך מרמזת הסצנה לשריד (רליקט) שנשמר בראש המזבח, נישא על ידי מלאכים. למרבה ההפתעה הדמות המרכזית היא דווקא זו של יהודה איש קריות הנראה במלואו בעוד ישוע נראה בחלקו מאחוריו. הסצנה מוצגת ברגע שבו ישו נותן ליהודה פיסת לחם ובכך מצביע על הבוגד. בספינים הצדדים נראים כניסתו של ישו לירושלים ותפילתו בגן גת שמנים.

עיטור ראש המזבח המתאר את עלייתה לשמים של הבתולה; כנסיית קרגלינגן. זהו אחד התיאורים המפוסלים בפיסול מלא, הראשונים של נושא זה, כנושא מרכזי, שעד עתה תואר בציור. מריה נישאת לשמים על ידי מלאכים והיא מרחפת מעל שנים עשר השליחים. בספינים הצדדיים מתוארים: הבשורה; לידת ישו; מילת ישו. מתחת למוטיב המרכזי, כלומר היישר על גבי המזבח מצויים תבליטים נוספים ובהם ישוע הילד במקדש בין הרופאים. כאן יש ייחוד לדמות הימנית ביותר, שיש הרואים בה דיוקן עצמי של האמן (מבוסס על הדמיון לדיוקנו המופיע על מצבת קברו), אך רבים מטילים בכך ספק שכן הנוהג הזה עוד לא היה קיים בעת ההיא.

עיטור ראש המזבח המתאר את צליבת ישו; דטוואנג. היצירה שרדה ברובה. בספין המרכזי מובא הצלוב. לרגליו מצד אחד הנשים המקוננות, ומן הצד השני חיילים ובמרכזם הכהן הגדול קייפא. בספינים הצדדיים מגולף ישו מתפלל בגת שמנים, ובשני – התחייה של ישו, שבה הוא נראה עולה מקברו.

עיטור ראש המזבח המתאר את ישו והשליחים; ווינדסהיים (כיום במוזיאון בהיידלברג). בחלק המרכזי ישוע ניצב בין שישה שליחים, שלושה מכל צד, ואילו בכל אחד מן הספינים הצדדיים מגולפים שלושה שליחם נוספים, ובסך הכל שנים עשר השליחים. חלק מהם ניתן לזהות על אטריבוטים שונים.

פסלים עבור עיטור ראש מזבח שיועדו לקתדרלת ווירצבורג (כיום שמורים בכנסייה בביבלריד. פסלו של ישו המושיע הוא היחיד ששרד. פסלי קדושים נוספים מקבוצה זו נשרפו בשנת 1945 ומהם נותרו רק תצלומים.

עיטור ראש מזבח עם דמותו של יוחנן המטביל עבור כנסייה בגרולצהופן (כיום מצוי במוזיאון הלאומי במינכן). נותרו דמויות של מריה וילדוכן יוחנן המטביל. גולף בעץ ונצבע בחלקו. בספינים הצדדיים אירועים מחיי יוחנן ובהם יוחנן המטביל את ישו, ראשו הכרות של יוחנן מובא על טס לפני הורדוס אנטיפס.

פסל ישו הצלוב; שטיינאך. בפסל נעשו במהלך הדורות שינויים אחדים, ובעיקר בהוספת צבע ובהסרתו מספר פעמים.

קברו של הבישוף לורנץ פון ביברה, מפוסל באבן; קתדרלת וירצבוג. הבישוף נראה במיטב לבוש השרד הכנסייתי שלו אוחז במטה הרועים. מעליו אפיריון ובו תשליב של עלים ומלאכים.

ספין מגולף המראה את הקינה על ישו לאחר ההורדה מן הצלב; מאידברון. ישו המת נח על הקרקע, נתמך על ידי יוסף הרמתי (ארימתיאה). לפניו כורעת מריה האוחזת בידו. מאחור ניצבות דמויות אחדות. זו המחזיקה בפך שמן המשחה היא של ניקודמוס, ויש המזהים בה את דמותו של רימנשניידר עצמו (ע"פ השוואה לדמות שעל מצבתו). מתחת לצלבים הצדדים נראות נשים אבלות. ליד צלבו הריק של ישו מרחפים מלאכים.

מדונה וילד בתוך מחרוזת עלים. סביבה נערות-מלאכיות וילדים מנגנים. הצמד העליון החזיק בזמנו כתר מעל ראשה; קירכברג ליד וולקאך. מדונה וילד כמעט זהים המצויים באוספי דמברטון אוקס בוושינגטון די-סי, ארצות הברית, הם כמעט בוודאות מעשה ידיו של רימנשניידר.

מודל לסבסטיאן הקדוש; כיום במוזיאון לאומנות יפה במונטראול בקנדה.

לקריאה נוספת
is Kalden-Rosenfeld, Tilamn Riemenschneider, The Sculptor and his Workshop, Hans-Curt Koestler, 2004, Koenigstein.

קישורים חיצוניים

 
 

פסלים גרמנים
ילידי 1460
נפטרים ב-1531