פנטלאון הקדוש

פנטלאון הקדוש (275–303) הוא קדוש נוצרי שבכנסייה הקתולית נמנה עם ארבעה-עשר הקדושים המסייעים ובכנסייה האורתודוקסית נמנה עם הקדושים שאינם תאבי בצע. על פי המסורת, מוצאו היה מניקומדיה שבביתיניה והוא הוצא להורג בגלל אמונתו הנוצרית במהלך רדיפת הנוצרים של דיוקלטיאנוס בשנת 303.

תולדות חייו
על פי המסורת הוא נולד לאב פגני עשיר, והוא התנצר בהשפעת אמו, שהייתה נוצרית. לאחר מותה התרחק מהדת, למד רפואה והיה לרופאו של הקיסר מקסימיאנוס או גלריוס. איש דת נוצרי בשם הרמולאוס התחבר אליו באותו זמן ושכנע אותו לחזור לחיק הנצרות. הוא חולל נס כאשר ריפא עיוור על ידי הזכרת שמו של ישו והמיר את דתו של אביו. לאחר מות אביו, ירש רכוש גדול, אבל שחרר את עבדיו, פיזר את ממונו לעניים ושמו יצא לתהילה ברחבי ניקומדיה. אנשים שקינאו בו הלשינו לקיסר שהוא נוצרי, לאחר שאמונה זו נאסרה ברומא. הקיסר לא אבה להורגו וביקש ממנו להכחיש את הדיבה, אך פנטלאון לא זו בלבד שהצהיר על אמונתו, ביצע נס נוסף וריפא חולה שיתוק כהוכחה לאמיתותו של ישו. הקיסר ראה בזה כישוף והורה להוציאו להורג.
על פי כתבי הגיוגרפיה מאוחרים, ניסו בתחילה להורגו בשריפה, אולם הלפידים כבו. גם כל דרך אחרת שבה ניסו להוציאו להורג נכשלה בנס עד אשר תלייניו התנצרו גם הם. לבסוף, לאחר שהסכים למותו, הוא נערף.

הערצתו כקדוש

בכנסיות המזרח
על פי הכנסייה האורתודוקסית, שרידיו הועברו מניקומדיה לקונסטנטינופול וכנסיות ומנזרים רבים נקראים על שמו, בהם מנזר איו פנטליימונוס בהר אתוס שביוון, כנסייה מהמאה ה-18 בסנט פטרסבורג וכנסייה מהמאה ה-12 במקדוניה. על פי הכנסייה הארמנית, שרידיו נמצאים במנזר גאנדזסאר שבנגורנו קרבך.

בכנסיות המערב
בכנסיית ארבעה-עשר הקדושים המסייעים שבגרמניה, הוא מתואר כשידיו ממוסמרות לראשו, בהתאם לאגדה מקומית על הוצאתו להורג. בזמן מגפת המוות השחור החלה הערצתו להיות פופולרית גם במערב אירופה בזכות היותו פטרון הרופאים והמיילדות. בצרפת, בזיליקת סן-דני וכנסייה בליון מציגות שרידים שלו ושש עיירות ברחבי צרפת קרויות על שמו. כנסייה על שמו קיימת בקלן, גרמניה וכן בוונציה שבאיטליה.

קישורים חיצוניים

 פנטלאון הקדוש באנציקלופדיה הקתולית

הערות שוליים

ארבעה-עשר הקדושים המסייעים
ילידי 275
נפטרים ב-303