מפרק (עיר)

מפרק (בערבית: المفرق; בתעתיק מדויק: אלמפרק, ופירוש השם הוא 'צומת דרכים') היא עיר הבירה של מחוז מפרק בממלכת ירדן, הממוקמת כ-80 קילומטרים צפונית לבירה עמאן. מפרק מהווה צומת דרכים חשוב בין סוריה בצפון ועיראק במזרח. נכון לשנת 2000 חיו בה 58,954 תושבים.

גיאוגרפיה
מפרק נמצאת כ-50 קילומטר צפונית מזרחית לרבת עמון וכ-15 קילומטר מהגבול עם סוריה. האקלים באזור מפרק דומה לזה של הנגב ובמקום אין מקורות מים.

היסטוריה 
מפרק יושבה לראשונה במאה הרביעית לפני הספירה. העיר נקראה "פודן", שמקורה במילה מבצר בערבית. שם היישוב שונה לשם הנוכחי מפרק על ידי העות'מאנים. 

בשנת 1945 הוקמה עיריית מפרק ועלי עבדיה היה ראש העיר הראשון שלה. במהלך מלחמת העולם השנייה אירח הבסיס הצבאי של העיר חיילים בריטים מהודו, אוסטרליה ומושבות בריטיות אחרות.

ב-2019, בעקבות מלחמת האזרחים בסוריה, כ-85 אלף פליטים סורים חיו במחנות פליטים שהוקמו באזור.

מפראק היא בירת מחוז מפרק.

מוסדות בסביבת העיר

תחנת רכבת
במפרק היתה תחנת רכבת בנקודת החיבור בין רכבת העמק ומסילת הרכבת החיג'אזית שחיברה בין דמשק לאל-מדינה. בתחילת שנות ה-30 היתה מפרק תחנה מרכזית בהובלת הצינורות מהם הוקם צינור הנפט כירכוכ–חיפה וקו הרכבת בין חיפה לבגדד יועד לעבור דרכה.

בסיסי צבא ונמל תעופה
מפרק הייתה המקום של בסיס צבאי בריטי ונמל תעופה בריטי במהלך המאה ה-20. במאי 1941 נוסד בבסיסים אלו פלוגת תובלה של נהגים יהודיים שהתגייסו לצבא הבריטי עם משאיותיהם לקראת המערכה בסוריה ובלבנון במלחמת העולם השנייה. במהלך מלחמת העצמאות עובו הכוחות הבריטיים בבסיסים והובא אליהם תחמושת רבה. החיילים בריטים המשיכו לשהות בבסיסים אל תוך שנות ה-50.

באזור היה גם בסיס הלגיון הערבי במהלך מלחמת העצמאות ב-1948. 

במפראק נמצאת המפקדה של הדיוויזיה השלישית של הצבא הירדני. המכללה האווירית על שם המלך חוסיין ובסיס חיל האוויר המלכותי הירדני נמצאים גם הם בעיר.

בשימוש הצבא העירקי
הצבא העירקי שהה בבסיסים במפרק מתחילת מאי 1948, לקראת הפלישה לארץ ישראל ועד יולי 1949 עת החתימה על הסכמי שביתת הנשק. השארות הכוחות העירקיים הוסברה בכך שאם יהיה צורך הכוחות יוכלו לסייע לצבא הסורי נגד מתקפה ישראלית. 

בשנות ה-50 שהו כוחות עירקיים במפרק במטרה לסייע לחוסיין במקרה של נסיון הפיכה בהשראה מצרית.

כוח עיראקי שהה באזור מפראק בשנת 1968. בדצמבר 1968 הפציצו מטוסים ישראליים את הכח באזור, בעקבות הפגזות של כוחות עיראקיים על יישובי עמק הירדן. האקונומיסט העריך את הכוח העיראקי במפראק באמצע 1969 בכ-12,000 חיילים. באוגוסט 1970 הצטרפו אליהם עוד כ-5,000 חיילים שהגיעו מסוריה. במהלך ספטמבר השחור, שהה עם הכוחות העיראקיים במפראק סגן נשיא עיראק, חמדן תכריתי והוא דאג לכך שהכוחות העיראקיים יישארו נייטרליים ולא יסייעו לאנשי אש"ף. אולם עלו חשדות שהעיראקים שיתפו פעולה עם הפלישה הסורית והמלך חוסיין ביקש מעיראק לפנות את כוחותיהם משטחו. לצד המחנה העיראקי התקיים במקום גם בסיס של הפת"ח.

שדה התעופה
שדה התעופה הוקם בתחילת מלחמת העולם השנייה, בשותפות עם חברת חריש.

בשנת 1949 החליטה הממלכה המאוחדת לחזק את בסיסי האוויר שלה במפראק.

נמל התעופה במפראק שימש את משפחת המלוכה הירדנית ודרכו הגיע טלאל להכתרתו. כמו כן עברו בהם קבוצת צליינים מאירופה. בשנת 1950 בקשה ישראל מירדן לאפשר לטיסות של מבצע עזרא ונחמיה לנחות בשדה התעופה במפרק, ותמורת זאת הציעה לאפשר לירדנים לטוס במרחב האווירי של ישראל, אך ירדן סירבה. 

בתחילת שנות ה-50 פעלו בשדה התעופה שני מסלולים, ששירתו גם מטוסי סילון. באפריל 1952 פורסם בבריטניה על כוונה להרחיב את הבסיס לקראת אפשרות לצורך לפינוי הבסיס הבריטי באל-חבאניה. באוקטובר 1956 החזיקו הבריטים בבסיס מטוסי ונום ובאותה שנה מסלול ההמראה חודש והוארך לצורך פעולת מפציצים כבדים.

במרץ 1956 בעקבות המתיחות בתוך הלגיון הבריטי פונו הקצינים הבריטים של הלגיון לבסיס האווירי במפראק. לקראת סוף 1956, בעקבות מבצע סיני, פונו הכוחות האוויריים הבריטים משדה התעופה ליד עמאן אל השדה במפראק, ומספר הבריטים בבסיס הגיע למעל 1,000 איש. אספקת המים לבסיס שובש, בגלל הכעס בעולם הערבי על השותפות הבריטית במבצע.

בתחילת 1957 החלו הבריטים בפינוי הבסיס, והבסיס הועבר לידי הירדנים ב-31 במאי 1957. בעיתונות המערבית עלו טענות שהבסיס יימסר לאמריקאים, אך הבסיס נותר נטוש. בשנת 1966 שוכנו בבסיס האווירי הנטוש חיילים סוריים שברחו מארצם בעקבות הפיכה.

לפני מלחמת ששת הימים שהו בבסיס מטוסי סטארפייטר עם צוותים אמריקאיים שאמנו טייסים ירדניים. יומיים לפני המלחמה הועברו המטוסים לטורקיה עם צוותיהם האמריקאיים.

במבצע מוקד הותקף שדה התעופה בגל התקיפות השלישי על ידי חמש רביעיות מטוסים. טרם תקיפת השדה הצליחו להמריא ממנו שני מטוסי הוקר האנטר ירדניים שניהלו עם הרביעייה הראשונה קרב אוויר ושיבשו חלקית את התקיפה. בקרב האוויר נפגע אחד המטוסים הישראליים טייסו צנח פצוע וככל הנראה נרצח על ידי מקומיים, והשלישייה שנותרה הצליחה לגרום לשדה נזק ניכר. גם הרביעייה השנייה נהלה קרבות אוויר עם האנטרים אך הצליחה בתקיפתה והשמידה מטוסי האנטר רבים. הרביעיות השלישית והרביעית תקפו את השדה ללא התנגדות ירדנית משמעותית והשביתו אותו. המבנה החמישי והאחרון תקף מטרות משניות ומזדמנות בשדה ההרוס. אחד ממטוסי המבנה האחרון נפגע מאש נ"מ והטייס נטש את מטוסו בשלום מעל שטח ישראל.

בשנת 1982 עברו במפרק אנשי אש"ף שפונו מביירות.

מפגשים
מפרק שימש כאתר לשיחות בין ירדן לנציגי מדינות אחרות. בשנת 1968 התקיים במפרק פגישה של ראשי צבאות ירדן, סוריה ועיראק. 

בבסיס התקיימו שיחות בין חוסיין וערפאת בשנים 1978-1979.

בתי זיקוק
רעיון להקים בית זיקוק במפרק עלה כבר ביוני 1948, לאור המחסור החמור של דלק לצבאות מדינות ערב שקבלו את הדלק שלהם מבתי הזיקוק בחיפה. במאי 1950 עלה שוב הרעיון להקים במפרק בתי זיקוק כדי להשמיש את צינור הנפט בגדד-חיפה.

בתחילת יולי 1950 דחתה ממשלת עבר הירדן את התכנית להקים במפראק בתי זיקוק. אולם בספטמבר 1954 הוחלט על הקמת בתי זיקוק במפראק בשיתוף עם סוריה והתכנית אושרה על ידי ממשלת ירדן ביוני 1955.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

ירדן: ערים