ישראל ניסן קופרשטוך

הרב ישראל ניסן קופרשטוך (בכתיב מקומי: קופערשטאך או קופרשטוק; ד' באב ה'תרי"ח, 1858 – כ"ח בטבת ה'תר"ץ, 1930) היה רב ופוסק הלכה, רבן של הקהילות היהודיות אודז'יבול, רוז'אן, פשיסחה, ומאקווא ובסוף ימיו רב של חסידי אלכסנדר בירושלים. חיבר את ספר השו"ת "עני בן פחמא".

קורות חיים
נולד בשנת תרי"ח (1858), לרבנית חנה פעסא, ולרב משה אריה קופרשטוך סוחר לפרנסתו שהוכר כחסיד נלהב, מקורבם של האדמו"רים מוורקא, האדמו"ר הזקן מוורקא ובנו האדמו"ר הצעיר מוורקא וממשיכי דרכם. את בנו חינך האב להישגיות בלימודי הגמרא. לימים הקדיש לו הבן מילות תודה בהקדמת ספרו עני בן פחמא שם מתאר את האב:
.

לאחר תקופת לימודים מקומית אצל אביו, יצא ללמוד בישיבתו המפורסמת של הרב ישראל יצחק הכהן, רבו של הפרוור הוורשאי 'פאוונזיק' שאצלו השתלם בהוראה.
אך רבו המובהק היה הגאון רבי ישראל יהושע טרונק רבה של העיר קוטנא, שישיבתו הייתה מהמפורסמות בישיבות פולין. הרב מקוטנא חיבבו מאוד, ואף הזמינו להיות מאוכלי שולחנו הפרטי. ועד אחרית ימיו עמד עם רבו בקשרי מכתבים הלכתיים.
בשנות ילדותו המוקדמות עוד הספיק קופרשטוך להכיר את האדמו"ר הצעיר מוורקא שנפטר בצעירותו. ולאחר פטירתו המשיך להסתופף בצל תלמידו רבי דב בעריש מביאלה. בגיל צעיר מאוד נשא את פייגע, בתו של רבי ראובן לייב נויפלד, רבה של קהילת נובידבור מזובייצקי, מי שהיה חתנו של רבי שרגא פייבל דנציגר מגריצא, מייסד שושלת חסידות אלכסנדר.
לאחר חתונתו, היה סמוך על שולחן חותנו, והיה נוסע בקביעות לעיר פילץ (PILICA) הסמוכה, שם למד הוראה בחברותא עם דוד אשתו רבי יחיאל דנציגר שלאחר תקופה קצרה התמנה לאדמו"ר מאלכסנדר, וקופרשטוך דבק בו וזכה לקרבתו.

ברבנות קהילות 
בהיותו כבן עשרים ושלוש שנים, נבחר לכהן ברבנות העיירה אודז'יבול שבמזרח פולין, אליה הגיע בערב ראש השנה של שנת ה'תרמ"א וכבר באותו יום נדרש להשיב על ספק חמור בדיני טרפה וזכה לקבל את הסכמת רבו מקוטנא.
לאחר כהונה בת שנה אחת באודז'יבול, עבר לכהן ברבנות העיר רוז'אן שם סבל מהתנגדות עזה של תושבי העיר, שלא הסכימו לעובדת היותו חסיד אלכסנדר, והתנכלו אליו ולבני משפחתו. בשיאן של התנכלויות, נחלץ לעזרתו רבו יחיאל דנציגר ששלח מכתב אזהרה לתושבי העיירה אך ללא הועיל. כעשר שנים לאחר מכן, בשנת ה'תרנ"א החליפו הרב נפתלי יוסף פריינד שזכה לאהדת התושבים.
מרוז'אן, עבר בה'תרנ"ב לעיירה פשיסחה, שם נבחר לכהונת רבנות בת שתים עשרה שנים, כאשר בשנת ה'תרס"ד עבר לכהן במאקוב מזובייצקי, שם זכה למנוחה ולהצלחה יתירה, ואף זכה להכרה מהשלטונות שאף שילמו את שכרו, דבר שהיה חסר תקדים בימים ההם.
הנהגתו עם בני קהילתו, דמתה יותר להנהגת אדמו"ר חסידי, מאשר לרב מקומי. הוא היה מאריך בתפילות, והיה עורך טיש חסידי בהשתתפות כל בני העיירה. במקביל, אף הוכר כלוחם בתנועות הציוניות שקמו באותה תקופה, וכמי שלחם לשמירת גדרי המסורת היהודית.
לאחר שהתאלמן מאשתו הראשונה, נשא קופרשטוך את הרבנית ציפורה חיה, בתו של הגאון רבי יעקב קאפל הכהן רבם של העיירות דבלין-מודז'יץ וקאלושין (KALUSZYN), שילדה לו את בתו היחידה יהודית.

עלייתו לארץ ישראל

בשנת ה'תרפ"ד לאחר פטירת רבו התפארת שמואל מאלכסנדר, עזב קופרשטוך את קהילתו ויצא לאלכסנדר שם עשה חצי שנה אצל האדמו"ר החדש העקידת יצחק. אך בסוף אותה שנה גברה חיבתו לעלות לארץ ישראל, והוא עזב את פולין לירושלים. בשורת עזיבתו את כהונת הרבנות, נפלה על בני המקום כרעם. אף המושל המקומי ניסה לעכב, אך ללא הועיל. בני הקהילה ליווהו בכבוד גדול עד לפולטוסק הסמוכה, כאשר תזמורת הכבאים מנגנת לכבודו. היה בקשר ידידותי בירושלים עם הצדיק הירושלמי הנודע הרב נח גד וינטרוב שהיה כותב מדברי תורתו בספריו.
במסעו לירושלים התעקש קופרשטוך לא לשאת בשום משרה רבנית, ואף סירב לבקשתו של רב העדה החרדית רבי יוסף חיים זוננפלד להימנות על חברי הבד"ץ. הוא הסתפק בדירת שני חדרים קטנה שקיבל מכולל ורשה. חסידי אלכסנדר המקומיים התלכדו סביבו וראו בו מנהיג. לימים, בשער ספרו עני בן פחמא הוא מזכיר לטובה את אשתו הרבנית ואת בתו היחידה, שהסכימו למסע הקשה הזה, ולאובדן המעמד והפרנסה שהורגלו להם. 
אף על פי שלא נשא משרה רבנית, היה מוכיח את העם, ומוציא כרוזים בחתימתו שבהם עורר על צניעות הנשים והתריע כנגד פרצות הלכתיות. בעיקר ניכר בנועזותו להיענות בשנת תרפ"ה לפנייתו של הרב יוסף חיים זוננפלד לפקח על שחיטה חרדית נפרדת ביפו עבור תושבי תל אביב, מה שנחשב להתגרות בסמכות הרבנות הראשית. המשחטה נסגרה בתרפ"ט עם פרוץ המאורעות ביפו. הוא נפטר בכ"ח בטבת תר"צ ונטמן בהר הזיתים.

חיבורו 
בירושלים הדפיס את חיבור השו"ת שלו עני בן פחמא שהוציא לו מוניטין רב. את המניע לכתיבת הספר, הוא מספר בשער תוך שהוא מבהיר כי היו ברשותו הרבה כתבים שאבדו לו בעלותו לארץ. 
בפתח הספר מתנצל המחבר על כך שהוא מדפיסו ללא שום הסכמה מסמכות תורנית. את הסיבה לכך הוא מנמק בהסבר ענוותני .

אלא שבכל זאת, , פורס המחבר רשימה שמית של גדולי ישראל שהתכתבו עמו בדברי הלכה, ותשובותיהם ממלאות את הספר. בין השמות שהוא טורח לציין מצויים: רבו ישראל יהושע מקוטנא, רבי אברהם בורנשטיין ה"אבני נזר", מסוכטשוב, רבי שניאור זלמן פרדקין בעל ה"תורת חסד" מלובלין, רבי יואב יהושע וינגרטן ה"חלקת יואב" מקינצק, רבי צבי הירש שפירא ה"דרכי תשובה" ממונקאטש ועוד רבים.
כך הוא גם מסביר את קריאת שם הספר "עני בן פחמא":

בשנת תשע"ז יצאה מהדורה חדשה של הספר על ידי מכון שפתי צדיקים - קאפיטשניץ בתוספת שני שערים: שער ראשון, על התורה; שער שני, חידושים על הש"ס והשער השלישי הוא שער השאלות והתשובות של המהדורה הראשונה. שני השערים החדשים הם מכתבי יד שנערכו, הוגו וסודרו על ידי נכדו ישראל ניסן רובין והרב נפתלי פלינטשטיין. לספר נוספו הקדמה ותולדותיו של הרב באמצעות מסמכים שבארכיון המשפחה.

לקריאה נוספת 
 מאמר לדמותו בתוך כרמנו (ו') ביטאון חסידי אלכסנדר, בני ברק, תש"מ.
 ספר בית אבות, על משפחת חמיו רבי יעקב קאפל, פרקים ה'-ו', ברוקלין תשס"ב.
 תולדות הרב הגאון ישראל ניסן קופרשטוך, ספר עני בן פחמא, ירושלים, מהדורת תשע"ז.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

רבנים פולנים
מחברי ספרי שו"ת
ירושלים: רבנים
רבנים חסידים
חסידי אלכסנדר
רבנים ביישוב
אנשי העלייה הרביעית
יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקות החסידים
ילידי 1858
ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1930