שדה גוואר

שדה גוואר (בערבית: حقل الغوار, בתעתיק מדויק חקל אלע'ואר; באנגלית: Ghawar Field) הוא שדה הנפט הגדול בעולם הממוקם במחוז משנה אל-חסא של מחוז א-שרקייה , ערב הסעודית.  היבשתי משתרע על שטח של 280 ק"מ אורך על 30 ק"מ רוחב, ונמצא בבעלותה המלאה של חברת הנפט הממלכתית של סעודיה, עראמקו הסעודית, שקיבלה שליטה בלעדית על תעשיית הנפט המקומית בשנת 1980.

השדה 
המאגר במקור התגלה בשנת 1948 (ב במבנה עין דאר, באר מס' 1) על ידי חברות אמריקאיות, שהרכיבו את התאגיד עראמקו, והחל להניב נפט בכמות מסחרית בשנת 1951. לשדה 5 אזורי הפקה (בסדר גאוגרפי יורד מצפון לדרום): עין דאר (عين دار); שדקום (شدقم); אל-עות'מאניה (العثمانية); אל-חוויה (الحوية); וחרד (حرض). הוא הפיק במשך 62 שנים (נכון לשנת 2013), וכיום עדיין פעיל ונחשב לשדה הנפט הגדול בממלכה. הפקה רבת השנים התאפשרה הודות להצלחת המהנדסים לייצב את שיעור התפוקה בעזרת מיצוי מוגבר של תפוקת הנפט. למשל, החדרת גז דו־תחמוצת הפחמן (CO2) למאגר (בסיוע החדרת קיטור במידת הצורך) כדי להאיץ את תהליך ההפקה בלחץ גבוה יותר. למן אמצע שנות ה-60 לערך  כדי לספק לחץ נוסף ללחצים הטבעיים הפועלים בו. כמו כן מאז אמצע שנות ה-90 השקיעה עראמקו הסעודית בסקרים סייסמיים תלת־ממדיים (3D) כדי ללמוד טוב יותר את המבנה של המאגר.

בין 60 ל-65 אחוזים מתפוקת הנפט הסעודית נבעה מגוואר.

בין השנים 1951–2010 הפיק השדה למעלה מ-65 מיליארד חביות.

תפוקתו הגיעה לשיא של 5.7 מיליון חביות נפט ביום (ח/י) בשנת 1981 (התפוקה קוצצה בהמשך העשור בגלל הירידה בביקוש). נכון לראשית שנת 2013 כושר הייצור שלו עומד על 5 מיליון ח/י, ועתודותיו המוכחות הנותרות (remaining proved reserves) נאמדות עדיין בלא פחות מ-70 מיליארד חביות – יותר מבכל מדינה אחרת בעולם למעט 8 מדינות (ונצואלה, ערב הסעודית, קנדה, איראן, עיראק, כוית, איחוד האמירויות הערביות ורוסיה). השדה מספק כרבע מכלל עתודות הנפט המוכחות של הממלכה. בראשית שנת 2010 דווח כי התפוקה בפועל עמדה על 4.5 מיליון ח/י ואין בעיה להגדיל אותה ל-5 במידת הצורך. הנפט המופק הוא מסוג הנפט הסעודי הקל (Arab Light Crude) בעל API °34.

בנוסף, עראמקו הסעודית מפיקה מהשדה כ-2.5 מיליארד רגל מעוקבת (ר"ק) ליום של . ועוד 4 מיליארד ר"ק/יום  (בלתי-נלווה) ממאגרי גז עצמאיים מתחתיו שהם לא חלק מהתצורה הגאולוגית שלו. גוואר לבדו אוצר כשליש מכלל עתודות הגז המוכחות של הממלכה. כ-57 אחוזים מעתודות הגז המוכחות של סעודיה מכילים גז נלווה משלושה שדות: גוואר, ושני שדות ימיים, ספאנייה וזלופ.

ראו גם 
 רשימת מדינות על-פי עתודות הנפט המוכחות
 עראמקו הסעודית
 מפיקת נדנדה

לקריאה נוספת 
 Fredrik Robelius, "Giant Oil Fields – The Highway to Oil: Giant Oil Fields and Their Importance for Future Oil Production", PhD dissertation (Uppsala University, 2007), p. 79, Table 6.1 – The 20 largest oil fields in the world with respect to URR (GF)
 Rafael Sandrea, "Global Natural Gas Reserves – A Heuristic Viewpoint", MEES, 20 March 2006, pp. 34-35, Table 1 – World's Fifteen Largest Oil and Gas Fields
 "The List: Taking Oil Fields Offline", Foreign Policy, August 2006
 Matthew Simmons, Twilight in the Desert: The Coming Saudi Oil Shock and the World Economy, John S. Wiley & Sons, 2005

קישורים חיצוניים 
 
 Brett Fischbuch and Tom Keith, Still Going Strong: 62-year-old super-giant Ghawar oil field as productive as ever, (51-55); Brett Fischbuch and Yinka Soremi, The Magnificent Five: Ghawar discovery wells produce oil for generations, (56-57), Saudi Aramco website
 "Saudi Arabia's Ghawar Field: The Elephant of All Elephants", American Association of Petroleum Geologists (AAPG) website
 "Ghawar oil field, Saudi Arabia", AAPG Bulletin (via GeoScienceWorld website)
 Rasoul Sorkhabi, "Elephant Hid in Desert", AAPG Explorer, June 2011
 "Ghawar oil field, Saudi Arabia", The Energy Library
 Matthew R. Simmons, "Twilight in the Desert", World Energy, Vol. 8, No. 2 (2005), pp. 44-51
 "The Ghawar Oil Field, Saudi Arabia", Greg Croft Inc. website
 "حقول البترول . . كنوز في أعماق المملكة", صحيفة الاقتصادية [21 במאי 2008].
 "حقل الغوار", صحيفة رسالة الجامعة, 31 ديسمبر 2011 [פרסום של אוניברסיטת המלך סעוד]
 "مجموع انتاج حقل الغوار منذ العام 1951 م", منتديات تداول

הערות שוליים 

ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
גוואר