ויקטור פלאס

ויקטור פלאס (בצרפתית Victor Place; 1818, קורביל, צרפת – 10 בינואר 1875, רומניה) היה ארכאולוג ודיפלומט צרפתי. הוא חפר בחורסבאד, היא דור שרוכין בין 1852 ל-1855, וכן בנינווה, והוציא תעוד מפורט של מחקרו בספר בן שלושה כרכים תחת השם "נינווה ואשור" ב-1867.

רוב ממצאיו מצויים במוזיאון הלובר ובמוזיאון הבריטי.

קריירה
פלאס סיים תואר ראשון במשפטים וב-1842 התלמד כקונסול. בין 1841 ל-1851 מילא משימות קונסולריות בהאיטי, קאדיז ונאפולי.

שלוש שנים אחר כך ניהל את הקונסוליה בסנטו דומינגו ובין 1852 ל-1855 היה הקונסול במוסול ואז גם השתתף בחפירות הארכאולוגיות.

ב-1855 מונה לקונסול ביאסי, רומניה ושנה לאחר מכן קודם לדרגת קונסול ראשון. הוא כיהן גם באדריאנופול, כלכותה וניו יורק.

ב-1870 נשפט באשמת מעילה, קיבל חנינה לאחר שנתיים בידי אדולף תיר ולאחר שנה, ב-1873 פרש מהשירות ועזב את צרפת לרומניה.

מספריו
 Ninive et l'Assyrie פריז, 1867

קישורים חיצוניים

 ויקטור פלאס במכון הלאומי לספרות ואמנות 

ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
ארכאולוגים צרפתים
דיפלומטים צרפתים
צרפתים שנולדו ב-1818
צרפתים שנפטרו ב-1875