המלחמה הממלוכית-עות'מאנית

המלחמה הממלוכית-עות'מאנית היה סכסוך מזוין שהתרחש בין השנים 1516–1517 בין הסולטנות הממלוכית שמרכזה במצרים לבין האימפריה העות'מאנית. תוצאות המלחמה היו נפילתה של הסולטנות הממלוכית, וסיפוחן של סוריה, מצרים, ארץ ישראל וחצי האי ערב לאימפריה העות'מאנית. הסיפוח חיזק את מעמדם של העות'ומאנים, בכך שנתן להם שליטה במרכזים איסלאמיים ותיקים כמו חלב, דמשק, קהיר ומכה.

שתי האימפריות היו בסכסוך ממושך מזה שנים רבות, בין היתר על שליטה בנתיבי סחר התבלינים. בין השנים 1485–1491, התקיים סכסוך מקדים בין שתי המעצמות, שהסתיים בלא הכרעה. בשנת 1514, ניצחו העות'מאנים, בהנהגת סלים הראשון את הפרסים בקרב צ'לדיראן, והפנה את צבאו לטפל בממלוכים.

בעוד שהצבא ממלוכי היה מורכב מלוחמים בחץ וקשת, העות'מאנים ידעו לעשות שימוש בארקבוז, אחד מהרובים הראשונים. שני הצבאות נלחמו זה בזה בשלושה קרבות: בשנת 1516 ניצחו העות'מאנים את הממלוכים בקרב מרג' דאבק, צפונית לחלב. באותה שנה נוצחו הממלוכים פעם נוספת בקרב ח'אן יונס, ליד עזה, ובינואר 1517 ניצחו העות'מאנים את הממלוכים בקרב רידניה  וכבשו את קהיר. קהיר נשארה תחת שלטון עות'מאני עד להגעת כוחות צרפתים בראשות נפוליאון בשנת 1798.

לקראת סוף המלחמה, אירע הטבח בחברון (1517), שכוון נגד אנשי היישוב היהודי בחברון.

קישורים חיצוניים
 

ממלוכים
קרבות של צבאות ממלוכיים