מחנות הריכוז אולדרני

מחנות הריכוז אולדרני היו מחנות כליאה לאסירים, אשר הופעלו על ידי גרמניה הנאצית במהלך מלחמת העולם השנייה בתקופת כיבוש איי התעלה שבתעלת למאנש.

מבנה המחנות ואוכלוסייתם
איי התעלה היו החלק היחיד באיים הבריטיים אשר נכבש על ידי הורמאכט שהיה צבאה של גרמניה הנאצית.

הנאצים בנו מחנות ריכוז באי אולדרני, שהיו למעשה מחנות ריכוז משניים הכפופים למחנה הריכוז נוינגמה שליד המבורג שבגרמניה. ארגון הטוט הנאצי הפעיל מחנות אלה כמחנות עבודת כפייה לבניית בונקרים, עמדות תותחים, מקלטים, וביצורי בטון.

מחנות ריכוז אלו החלו לפעול בינואר 1942, והחזיקו באוכלוסיית אסירים כוללת של כ-6000 בני אדם.

במחנות ריכוז אלה הוחזקו רוסים, פולנים, יהודים, ושבויי מלחמה, ומעל 700 אסירים קיפחו את חייהם תחת עבודת הכפייה והיחס האכזרי של אנשי האס אס אשר שלטו במחנות אלה.

המחנות הפסיקו לפעול ביוני 1944.

לאחר מלחמת העולם השנייה 
לאחר מלחמת העולם השנייה הוגש כתב אישום לבית דין צבאי נגד מקסימיליאן ליסט (Maximilian List) אשר היה אחד ממנהלי מחנות ריכוז אלו. בסופו של דבר הוא לא עמד לדין, וכנראה חי בעיר המבורג שבגרמניה עד מותו בשנות ה-80 של המאה ה-20.

קישורים חיצוניים
על מחנה סילט מקבוצת מחנות אולדרני, באתר Subterranea Britannica
 
 

אול
אולדרני