אליו די רופו

אליו די רופו (בצרפתית: Elio Di Rupo; נולד ב-18 ביולי 1951) הוא מדינאי בלגי אשר כיהן כראש ממשלת בלגיה (6 בדצמבר 2011 - 11 באוקטובר 2014). הוא היה ראש הממשלה הראשון מבית דובר צרפתית מאז פול ונדן בויננץ בשנת 1979, הוא ראש הממשלה הראשון מהמפלגה הסוציאליסטית מאז סיים את תפקידו אדמון לבירטון בשנת 1974 והוא מנהיג המדינה השני בעידן המודרני שהוא הומו גלוי (לאחר יוהנה סיגוד'רדוטיר).

ביוגרפיה 
די רופו נולד במורלנווה שבוולוניה, בן למהגרים איטלקים. הוא הבן היחיד במשפחה שנולד בבלגיה, כל יתר ששת אחיו ואחיותיו נולדו באיטליה. בהיותו בן שנה, נהרג אביו בתאונת דרכים. אמו שלא הצליחה להתמודד עם כלכלת המשפחה, שלחה שלושה מאחיו לבית יתומים הסמוך למקום מגוריהם. בגיל 12 הוא נשלח לפנימייה. עקב בעיות רפואיות, הוא חזר שנה נוספת על שנת הלימודים הראשונה, אבל בסופו של דבר סיים את לימודי המדעים בתיכון בהצטיינות. הוא בעל תואר דוקטור לכימיה מאוניברסיטת מונס והשתלם ולימד באוניברסיטת לידס.

קריירה פוליטית
די רופו, הצטרף למפלגה הסוציאליסטית במהלך לימודי התואר השני שלו בכימיה באוניברסיטת מונס. בשנים 1982–1985 ובשנים 1988–2000 כיהן כחבר מועצת העיר מונס. בשנים 1999–2000 ובשנים 2005–2007 שימש כראש ממשלת ולוניה.

בשנת 1987 נבחר די רופו לבית התחתון ושנתיים לאחר מכן כיהן תקופה קצרה כחבר בפרלמנט האירופי. בשנת 1991 נבחר די רופו לסנאטור, אך זמן קצר לאחר מכן בשנת 1992, הוא שימש כשר החינוך והתקשורת בקהילת דוברי הצרפתית.

בשנת 1994 שימש די רופו בתפקיד סגן ראש ממשלת בלגיה, שר התחבורה, ואחראי על החברות הממשלתיות. לאחר הבחירות בשנת 1995, הוא נשאר בתפקיד סגן ראש הממשלה, ומונה לתפקיד שר הכלכלה והתקשורת. אותה שנה הוא חתם על הסכם מיזוג בין חברת התעופה הבלגית סבנה לחברת התעופה השווייצרית סוויסאייר שהוביל בסופו של דבר לפשיטת רגל של שתי החברות ולפיטורים של אלפי עובדים.

בשנת 1996, זונה ממין זכר האשים את די רופו כי שילם לו תמורת שירותי מין בהיותו קטין, דבר שיכול היה לחסל את הקריירה הפוליטית שלו, אך חקירת הנושא הוכיחה שהוא חף מפשע והיה מדובר בהאשמות שווא. ב-2000 נבחר לראש עיריית מונס.

בשנים 1999–2011 כיהן די רופו כיושב ראש המפלגה הסוציאליסטית.

ראש ממשלה
לאחר 541 ימים שבהם התנהלה בלגיה ללא ממשלה, בשל מחלוקת עמוקה שעיקרה השסע בין האוכלוסייה דוברת הפלמית, שהיא המבוססת יותר, לבין האוכלוסייה דוברת הצרפתית, משבר שכמעט גרם לפירוק המדינה לפלנדריה ולוולוניה, הצליח די רופו להרכיב קואליציה של שש מפלגות. הממשלה שהקים כללה נציגים של הסוציאליסטים (מפלגתו, 26 מושבים), הליברלים והשמרנים. בקבינט שלו 13 שרים (כולל די רופו), שישה שרים דוברי צרפתית ושישה שרים דוברי פלמית. המפלגה הגדולה ביותר בבלגיה, המפלגה הפלמית הבדלנית (27 מושבים), בראשות הפוליטיקאי בארט דה וובר, לא השתתפה בקואליציה ונשארה באופוזיציה.

ב-11 באוקטובר 2014 סיים את כהונתו.

חייו האישיים 
די רופו הוא אתאיסט וחבר בארגון הבונים החופשיים. הוא דובר איטלקית וצרפתית, ומאז כניסתו לתפקיד ראש הממשלה, השפה ההולנדית שלו השתפרה באופן משמעותי.

די רופו יצא מהארון בשנת 1996 כהומוסקסואל. הוא ההומוסקסואל הגלוי הראשון שהנהיג מדינה, והלהט"ב השני אחרי ראש ממשלת איסלנד בעבר, יוהנה סיגורדרדוטיר, שכיהנה כראש ממשלת איסלנד בין השנים 2009–2013.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
ראשי ממשלת בלגיה
ראשי ממשלה להט"בים
להט"בים בלגים
ראשי עיריות
בלגים חברי הבונים החופשיים
פוליטיקאים הומוסקסואלים
פוליטיקאים להט"בים בלגים
ילידי 1951