חולות נודדים

חולות נודדים הם חולות לא יציבים, העשויים מגרגרי קוורץ קשים, קטנים מ-2 מ"מ, בעלי נפח נקבובית גדול, שצבעם זהוב-צהבהב, בלתי תלכידיים בהיעדר הכוח הכימי, סוכן מליטה, או המבנה הפיסי, המאפשר משיכה חשמלית, שיקשור בינם לבין עצמם לבין הקרקע. גרגירי החולות נודדים ממקום למקום עם זרם הים והרוח (בסחיפה אאולית), ובהעצרם יוצרים מבני חול משתנים בכפוף לעוצמת הרוח וכיוונה. חולות הנודדים נודדים ממקום למקום, ולעיתים יכולים לכסות צמחים או לעקור אותם ממקומם. במעופם עם הרוח בכמויות גדולות הם עשויים לגרום להרס ונזק כבד לשטחי חקלאות ולמבנים. חוליות, סופות חול ועלעול חול הן תופעות גאולוגיות בהן מעורבת תנועתם של חולות נודדים.

במדבר לעיתים קרובות נושבות רוחות חזקות שעורמות את החול לחוליות גדולות, שגובהן יכול לעלות על 500 מטר, ואורכן אף יכול להגיע ליותר מ-100 קילומטר. הרוח מעיפה את החול מעלה ומטה והחולות הנודדים יכולים להתקדם למרחק של 40 מטר בשנה, ולקבור כל מה שנקרה בדרכן. אנשים רבים אבדו בחוליות הענקיות של מדבר טקלה-מקן שבצפון אסיה, ולכן הוא זכה לכינוי 'ארץ לבלי שוב'.

בישראל שרדו חברות חולות נודדים מעטות במישור החוף הדרומי, בנגב המערבי, חולות חלוצה ובערבה, חולות סמר משום בנייה על שטחי החול, כרייה לצורכי חומר גלם (זיפזיף) והעלמה של חקלאות מוואסי המונעת באמצעות רעייה, כריתה ושרפה של צמחייה מייצבת קרקע את התפתחות חברת חולות מיוצבים.

קישורים חיצוניים
 עודד כהן, בעז שחם ואלון רוטשילד, החברה להגנת הטבע, חולות מישור החוף בישראל חשיבות ואתגר השימור, פברואר 2011
 תן לשים ת'ראש על דיונה, הסכת, המעבדה, כאן - תאגיד השידור הישראלי, גיל מרקוביץ משוחחת עם פועה בר

מדבר
קרקעות
חול