חגי אבריאל

חגי אבריאל (איבראל) (8 באוקטובר 1922 - 13 בספטמבר 1972) היה איש הפלמ"ח והפלי"ם, פעיל במוסד לעלייה ב', ממייסדי קיבוץ שדה בוקר, ממייסדי מצפה רמון וראש המועצה האזורית רמת נגב.

קורות חייו
חגי אבריאל נולד בווינה שבאוסטריה באוקטובר 1922. הוא היה הצעיר מבין שלושה ילדים. לימים נבחר אחיו הבכור אהוד אבריאל לכהן כחבר הכנסת מטעם מפא"י, שגריר ישראל במספר מדינות, ויושב ראש ההסתדרות הציונית העולמית. בשנת 1938 עלה חגי ארצה במסגרת עליית הנוער, והתחנך בקבוצת הנוער בעין חרוד עד שנת 1940. כך סיפר אחיו אהוד:

בשנת 1940 הצטרף עם חבריו אל "הגרעין האוסטרי" שהשתייך לקיבוץ המאוחד וישב בנהריה, שעה שהוכשר לעלייה לקרקע לשם ייסוד קיבוץ געתון. חברי הגרעין הגיעו לבסוף לקיבוץ נאות מרדכי שבעמק החולה. בין השנים 1942-1951 שירת בכוחות המגן הישראלים. בשנת 1957 נשא את טובה אבריאל לאישה ולזוג נולדו חמישה ילדים. בשנת 1960 הצטרפה המשפחה לקיבוץ משאבי שדה. חגי אבריאל היה ראש המועצה האזורית רמת הנגב כחמש שנים, בין השנים 1964-1969. נפטר בשנת 1972, בן חמישים בלבד, ממחלה ממארת. הוא נקבר בבית העלמין שבקיבוצו משאבי שדה.

בכוחות המגן
בשנת 1942 התגייס חגי אבריאל לפלמ"ח ושירת בפלוגה ב'. בראשית 1946 יצא לצרפת בשליחות ההגנה במטרה לחזק את מפעל ההעפלה. הוא עלה על סיפון השמפוליון, כחייל בריטי מתחזה. הוא נעצר על ידי הבריטים על סיפון האונייה בנמל טולון, בחשד שהתחזה לחייל בריטי. משם הועבר כאסיר לאלכסנדריה, לקהיר ולבסוף לירושלים. הוא שוחרר בערבות של ההגנה או הסוכנות היהודית, ויצא שוב בתור נוסע סמוי לאירופה, להביא אוניות מעפילים. בשנת 1948 חזר אבריאל ארצה והתגייס לצה"ל שזה עתה נוסד. הוא הוצב בפיקוד הדרום, טיפס בסולם התפקידים ומונה לבסוף לקצין המודיעין של פיקוד דרום.

בהתיישבות בנגב

במהלך שירותו בנגב החליט חגי לקשור את חייו עם ההתיישבות בנגב. הוא השתחרר מהצבא בשנת 1951, והחל בייסוד חוות בוקרים קואופרטיבית סמוך לנחל צין. לימים הפכה החווה לקיבוץ שדה בוקר, זאת לאחר שהגיע אליה גרעין הצופים הראשון, שהוכשר לפני כן בקיבוץ גבע.
לימים יספר מיכה טלמון, מנהל חבל הנגב של המחלקה להתיישבות, על הנהגתו של חגי בהקמת שדה בוקר:

ב-26 במאי 1956 עזב אבריאל את הקיבוץ וייסד עם עוד 13 חברים את "האגודה החקלאית השיתופית מצפה רמון" כדי להקים יישוב קואופרטיבי לצד מחנה העובדים שלצדי הדרך הנסללת בין מכתש רמון לאילת (כביש 40). לאחר סיום הכביש עבדו המתיישבים במפעל במחצבות במכתש. לאחר כשנה פורק הקואופרטיב, תוך שהמוסדות המיישבים לקחו עליהם את חובותיו, ומצפה רמון הייתה לעיירה.
במכתב שכתב חגי באותה עת לטובה אשתו מתאר חגי את פעלו לגיוס חלוצים להתיישבות במצפה רמון:

הנצחתו
בשנת 1973, במלאת שנה לפטירתו, יצא ספר זיכרון בשם "חגי, פרקי חיים" לזכרו של אבריאל. דברים רבים על פעלו של חגי אבריאל בנגב, מובאים בספרו של זאב זיוון, "מניצנה עד אילת: סיפורו של הנגב הדרומי". מצפה נוף על שמו של חגי אבריאל נמצא על גבעה גבוהה, בצד הכביש מצומת טללים לשדה בוקר. המצפה נקרא "מצפור חגי", והוא משקיף על בקעת שדה בוקר בואכה נחל צין והרי מואב והרי אדום שמעבר לבקעת הערבה.

לקריאה נוספת
 חגי אבריאל, חגי, פרקי חיים, הוצאת קיבוץ משאבי שדה, 1973
 זאב זיוון, מניצנה עד אילת, הוצאת מכון בן-גוריון, 2012

קישורים חיצוניים

 אתר ההנצחה של קיבוץ משאבי שדה (חברים)

הערות שוליים

אנשי העלייה החמישית
ישראלים ילידי אוסטריה
עולים בעליית הנוער
ראשי המועצה האזורית רמת הנגב
מייסדי יישובים בארץ ישראל
לוחמי הפלמ"ח
פעילי ההעפלה
נאות מרדכי: אישים
שדה בוקר: אישים
משאבי שדה: אישים
אישים הקבורים בקיבוצים
ישראלים שנולדו ב-1922
ישראלים שנפטרו ב-1972