אדולף פרדריק, מלך שוודיה

אדולף פרדריק לבית הולשטיין-גוטורפ (בשוודית: Adolf Fredrik, בגרמנית: Adolf Friedrich; 14 במאי 1710, גוטורפ – 12 בפברואר 1771, סטוקהולם) היה נסיך ממוצא גרמני-שוודי שכיהן כמלך שוודיה החל משנת 1751 ועד יום מותו בשנת 1771.

ביוגרפיה
אדולף פרדריק נולד ב-14 במאי 1710, לכריסטיאן אוגוסט מהולשטיין-גוטורפ, נסיך אויטין ולאלברטינה פרדריקה, מרקיזת באדן-דורלאך.

בשנים 1750-1727 כיהן הנסיך אדולף פרדריק כנסיך-בישוף של ליבק בתקופה שבה אחיינו, הדוכס קרל פטר אולריך, לימים פיוטר השלישי, קיסר רוסיה, היה קטין. תחום השיפוט של הבישופות כלל גם את אויטין ואת הולשטיין-קיל. בשנת 1743 הוא נבחר להיות מלך שוודיה על ידי "סיעת המגבעות" ששאפה להשיג תנאים טובים ביותר במשא ומתן על הסכם טורקו עם יליזבטה, קיסרית רוסיה. הקיסרית אימצה את אחיינו של אדולף פרדריק, קרל פטר אולריך, כיורש שלה, וב-25 במרץ 1751 ירש הצעיר את בישופות ליבק מידי אדולף פרדריק.

אדולף פרדריק היה המלך הראשון בשושלת הולשטיין-גוטורפ. הוא נחשב למונרך חלש. במהלך עשרים שנות שלטונו כמלך שוודיה שימש אדולף פרדריק כקצת יותר ממנהיג סמלי, כשהכוח במציאות נמצא בידי הפרלמנט - הריקסדאג של המעמדות, שלעיתים קרובות היה קרוע על ידי מאבקים בין-מפלגתיים. פעמיים ניסה המלך להשתחרר מחסות הריקסדאג.

פרט למספר ניסיונות בתמיכת סיעות אחדות מקרב האצולה - להחזיר את המונרכיה האבסולוטית שקויימה בימי קודמיו למלוכה, אדולף פרדריק שלט כמונרך חוקתי עד מותו. בפעם הראשונה בשנת 1755 כשנדחף על ידי זוגתו, המלכה לואיזה אולריקה מפרוסיה, אחותו של פרידריך הגדול, לנסות להשתלט מחדש על חלק מהסמכויות וכמעט נענש בהדחה. בהזדמנות השנייה, ניסה זאת שוב בעידוד בנו הבכור, יורש העצר גוסטב, לימים גוסטב השלישי. הוא הצליח אז להדיח את הסנאט שבשליטת מפלגת "הכובעים" אך לא היה מסוגל להמשיך את המלאכה ולנצל את פירות הניצחון הזה.

שלטונו התאפיין בתקופה ארוכה של שלום פנימי, אם כי אוצר המדינה סבל ממיתון בעקבות השקפות כלכליות מרקנטיליסטיות שיושמו על ידי הממשלות של מפלגת ה"כובעים". החל מהפרלמנט של שנת 1765–1766 עלתה לשלטון מפלגת ה"כובעים" שהנהיגה רפורמות ליברליות והעניקה חופש עיתונות שהיה יחיד במינו באותן השנים. בוטלה כמעט כל צנזורה פרט לעבירות של פגיעה בשם המלך ובשם הכנסייה הלותרנית הממלכתית.

מותו
אדולף פרדריק נפטר ב-12 בפברואר 1771 אחרי שהזמין ארוחה שכללה לובסטר, קוויאר, כרוב כבוש, הרינגים מעושנים (קיפרס),שמפניה ולקינוח - 14 מנות מן עוגת הסולת עם קצפת האהובה עליו, "סמלה", שהוגשה בכד של חלב חם. האירוע נשאר לדראון עולם בשוודיה והילדים בארץ זו זוכרים את אדולף פרדריק כ"מלך שאכל עצמו לדעת".

בעקבות מותו של אדולף פרדריק, עלה לכס מלוכה בנו, הנסיך גוסטב שהוכתר כגוסטב השלישי.
מלך צעיר זה ביצע בשנת 1772 הפיכה והחזיר את המונרכיה האבסולוטית, אם כי בצורה נאורה. הפרלמנט (ריקסדאג) הורחק ממרכז השלטון עד לאחרי מלחמת העולם הראשונה, כשהונהגו בשוודיה בחירות כלליות עם זכויות שוות.

הערכה
גם בתקופתו וגם אחר כך נחשב המלך אדולף פרדריק לשליט חלש, תלוי באחרים, וחסר כישרונות. יש אומרים כי היה בעל טוב לאשתו, אב מסור ומעביד נוח למשרתיו. תחביבו העיקרי היה לייצר קופסאות טבק להרחה, עיסוק שתפס חלק רב מזמנו. רבים מהמספידים הזכירו את אופיו הנוח לבריות ומאיר הפנים לאורחים.

הנצחה
תמונתו נכללה בסדרת 16 הציורים "דמויות נסיכיות רכובים על סוסים" מאת יוהאן אליאס רידינגר.

צאצאיו
מנישואיו לנסיכה לואיזה אולריקה, נסיכת פרוסיה, שתחילתם בטקס החתונה ב-18 באוגוסט/29 באוגוסט 1744 בדרוטנינגהולם, נולדו הילדים הבאים:
 בן מת (1745)
 גוסטב השלישי, מלך שוודיה (1746–1792)
 קרל השלושה עשר, מלך שוודיה (1748–1818)
 הנסיך פרדריק אדולף, דוכס אסטרייטלנד (1750–1803)
 סופיה אלברטינה, אם המנזר קוודלינבורג (1753–1829)

אילן יוחסין

לקריאה נוספת
Chisholm, Hugh, ed. (1911). Encyclopædia Britannica (11th ed.). Cambridge University Press

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

מלכי שוודיה
לותרנים
מקבלי עיטור אנדריי הקדוש
ילידי 1710
נפטרים ב-1771
מונרכים שהיו חברי הבונים החופשיים