ממשלת פרנסואה פיון

ממשלת פרנסואה פיון (Gouvernement François Fillon) היא הקבינט היחיד בתקופתו של נשיא צרפת ניקולא סרקוזי. זו הייתה ממשלה בשלוש קדנציות, והממשלות ה-32, 33 ו-34 של הרפובליקה החמישית, בראשותו של ראש הממשלה פרנסואה פיון. פיון היה ראש ממשלה בשלוש קדנציות, וממשלתו מתחלקת לממשלת פיון הראשונה (מ-18 במאי עד 18 ביוני 2007), ממשלת פיון השנייה (18 ביוני 2007 עד 14 בנובמבר 2010), וממשלת פיון השלישית (מ-14 בנובמבר 2010 עד 18 במאי 2012).

הייתה זו אחת הממשלות היציבות בהיסטוריה של הרפובליקה החמישית, ופיון כיהן כראש ממשלה בכל תקופת נשיאותו של ניקולא סרקוזי.

היסטוריה
לפי החלטה של ניקולא סרקוזי, נשיא הרפובליקה, פרנסואה פיון מונה לראש הממשלה ביום חמישי, 17 במאי 2007. ממשלת פיון, שהייתה ממשלתו הראשונה של הנשיא ניקולא סרקוזי, הוקמה ב-18 במאי 2007.

ב-18 ביוני 2007, על פי מסורת הרפובליקה של צרפת, לאחר הבחירות לפרלמנט, ראש הממשלה פרנסואה פיון הגיש את התפטרות ממשלתו לנשיא ניקולא סרקוזי, והלה מינה אותו מחדש לראש הממשלה. הרכב ממשלת פיון השנייה שונה ותוקן עשר פעמים לאחר מכן.

הממשלה כיהנה ברציפות עד נובמבר 2010, כשפיון הגיש לנשיא שוב את התפטרות הממשלה (ב-13 בנובמבר 2010), והנשיא שב ומינה אותו לראש הממשלה, וכך הוקמה ממשלת פיון השלישית.

במהלך הקמפיין לנשיאות, ניקולא סרקוזי הודיע על כוונה לפעול לשוויון בין המינים בממשלתו, אך הנשים היו עדיין מיעוט בממשלתו. בזמן מינוי ממשלת פיון הראשונה היו 33% נשים בסך הכל, ו-49% גברים וארבעת מזכירי מדינה היו גברים. היחס לא השתנה גם במהלך ההכרזה על הקמת ממשלת פיון השנייה: בין מזכירי מדינה היו ארבע נשים, אך שלושה משרדים ממשלתיים בלבד היו בידי אישה: משרד המשפטים, משרד הפנים (שאז מונתה שרת פנים אישה לראשונה בתולדותיה של צרפת) ומשרד הכלכלה (גם היא, שרת הכלכלה האישה הראשונה בהיסטוריה הצרפתית).

בממשלת פיון השלישית היו 13 נשים (5 שרות, ו-8 מזכירות מדינה) ו-25 גברים (16 שרים ו-9 מזכירי המדינה). במינוי ממשלת פיון השלישית היו כ-34.2% נשים כנגד 65.8% גברים. אף על פי שהיה ייצוג מכובד לנשים במזכירויות המדינה, חלקן בדרגי הממשל הבכירים היה עדיין נמוך מאוד (24% שרות אל מול 76% גברים).

ממשלת פיון השלישית התפטרה לאחר שהנשיא ניקולא סרקוזי הפסיד בבחירות לנשיאות למועמד הסוציאליסטי פרנסואה הולנד, שמינה במקום פיון את ז'אן-מארק ארו לתפקיד ראש ממשלת צרפת.

הישגי הממשלה
הממשלה יישמה רפורמות שהובטחו על ידי הנשיא ניקולא סרקוזי במהלך מסע הבחירות לנשיאות. הנשיא היה מעורב מאוד במדיניות הממשלה ובמספר רב של פרויקטים.

מאז בחירתו של ניקולא סרקוזי הייתה הממשלה מעורבת מאוד בהליכי חקיקה. הממשלה הציעה חוק לרפורמה חוקתית והתחייבה להפחית את הגירעון הציבורי. בין החוקים השונים שנחקקו על ידי הממשלה היו גם החוק להגנה פלילית של נכסים ספרותיים ואמנות ביצירה באינטרנט, שהטיל עונש פלילי על מי שגונב יצירות ספרותיות.

הממשלה הציעה גם חבילת מס ופטור ממס, כולל הפחתה של מסי ירושה, ופטור ממס עבור סטודנטים (במקום גיל 21 היו זכאים גם סטודנטים בני 25).

עקב החמרת המשבר הפיננסי בספטמבר 2008, בתקופה שצרפת הייתה נשיאת האיחוד האירופי, הממשלה הובילה צעדים רבים לריסון המשברים בכלכלה הצרפתית. עם זאת, המשבר הפיננסי גרם להאטה, ובדצמבר 2008 הכריז סרקוזי על חבילת תמריצים בגובה 26 מיליארד אירו. על רקע זה פנה נשיא הרפובליקה סרקוזי במכתב לראש הממשלה והודיע לו על הצורך להוריד 10% מהוצאות הממשלה בשלוש השנים שאחר כך.

בחודשים אוקטובר ונובמבר 2007 יזמה הממשלה את הרפורמה בפנסיה. הרפורמה זכתה לביקורת כי היא לא אפשרה חיסכון אמיתי בתקציב המדינה בתקופה של משבר פיננסי. בינואר 2008 יזמה הממשלה רפורמה ברשויות המקומיות. חלק מכך היה שינוי במס המקומי, עם סיוע לעסקים קטנים.

הרכב ממשלת פיון הראשונה

שרי הממשלה
 פרנסואה פיון - ראש ממשלת צרפת
 אלן ז'ופה - שר המדינה, השר לאקולוגיה ופיתוח בר קיימא
 ז'אן לואי בורלו - שר הכלכלה, האוצר והתעסוקה
 מישל אליו מארי - שרת הפנים, ושר המחוזות שמעבר לים
 ברנאר קושנר - שר החוץ וליחסים עם אירופה
 ברייס הורטפו - שר ההגירה, האינטגרציה, זהות לאומית ופיתוח
 רשידה דאטי - שרת המשפטים
 חאווייר ברטרנד - השר לעבודה, יחסים חברתיים וסולידריות
 חאווייר דרקוס - השר לחינוך לאומי
 ואלרי פקרזה - השר להשכלה גבוהה ולמחקר
 ארווה מורין - שר ההגנה
 רוזלין באצ'לו-נרקו - שרת הבריאות, נוער וספורט
 כריסטין בוטן - שרת השיכון והעיר
 כריסטין לגארד - שרת חקלאות ודיג
 כריסטין אלבאנל - שר התרבות ותקשורת - נציג ממשלה
 אריק וורת - שר התקציב והשירות הציבורי

מזכירי המדינה
 רוז'ר קארוצ'י - מזכיר המדינה ליחסים עם הפרלמנט
 אריק בסון - מזכירת המדינה להערכת התחזית הכלכלית ומדיניות ציבורית
 דומיניק בוסרו - מזכיר המדינה לתחבורה
 ז'אן פייר ז'ויו - מזכירת המדינה לענייני אירופה.

נציב עליון
 מרטין הירש - הנציב העליון לסולידריות פעילה נגד עוני

ממשלות צרפת