ניקולאה פטרסקו-קומנן

ניקולאה פטרסקו-קומנן (ברומנית: Nicolae Petrescu-Comnen, 24 באוגוסט 1881 - 8 בדצמבר 1958), היה משפטן, דיפלומט, פובליציסט ופוליטיקאי רומני שכיהן כשר חוץ של רומניה ב-1938.

ניקולאה פטרסקו (השם קומנן נוסף מאוחר יותר) נולד כבנו של משפטן ושל מורה שניהלה פנימיית בנות. הוא למד בבתי הספר של בוקרשט, רומניה. את לימודיו האוניברסיטאיים בתחומי המשפטים, הספרות וההיסטוריה התחיל באוניברסיטת בוקרשט והמשיך ללימודי דוקטורט בפריז, צרפת. לאחר לימודיו שב לבוקרשט ועבד כעורך דין, פרקליט מדינה וגם פרופסור לכלכלה ומשפט תעשייתי בפקולטה למשפטים באוניברסיטת בוקרשט. הוא נרשם כחבר במפלגה הליברלית ונבחר לפרלמנט הרומני בבחירות הראשונות לאחר מלחמת העולם הראשונה.

הייחוס והשם 
בתקופת שהותו בצרפת פטרסקו פרסם ספר שירים תחת השם  Nicolae Petrescu-D'Artagnan, שם המרמז למוסקטר של אלכסנדר דיומא האב. ב-1902 הוסיף לשם משפחתו את השם Comnen, שמה של משפחה קיסרית ביזנטינית, שלפי טענתו הוא היה מצאצאיה. הוא התיידד עם בת זוגו העתידית, אישה יפה ממוצא הונגרי פשוט. לפני שנשא אותה לאישה שלח אותה ללימודי צרפתית בלוזאן ומצא בטריאסטה רוזן איטלקי זקן ועני, שתמורת קצבה הסכים לאמץ אותה. בהזמנות לחתונה היא הוצגה כרוזנת.

הקריירה הדיפלומטית 
לפי הצעתו של יון (יונל) ברטיאנו פנה פטרסקו לקריירה דיפלומטית - הוא התמנה שגריר בשווייץ וכיהן בה מ-1923 עד 1928 ובו זמנית היה נציג רומניה בחבר הלאומים. מפברואר 1928 עד מרץ 1930 כיהן כשגריר בגרמניה ומ-1930 עד 1932 היה שגריר בותיקן. ב-1932 שב לגרמניה לכהונה שנייה בשגרירות, שנמשכה עד 1938. ב-1938 נקרא לרומניה והתמנה לתת מזכיר מדינה ובהמשך מונה להיות שר החוץ של רומניה וכיהן בתפקיד זה מ-17 בפברואר עד 21 בדצמבר 1938. בסיום תפקידו כשר חוץ יצא לכהונה נוספת כשגריר בוותיקן. לאחר עלייתו לשלטון של יון אנטונסקו יצא בדימוס והתיישב בפירנצה, שבאיטליה.

תוכנית יישוב יהודי רומניה באפריקה 

בנובמבר 1938, בעת ביקור של קרול השני, מלך רומניה בבריטניה, ניהל פטרסקו-קומנן מגעים עם שר החוץ הבריטי, אדוארד פרדריק לינדלי ווד, הרוזן הראשון מהליפקס, על יישוב יהודי רומניה בטריטוריה בריטית באפריקה.

הפובליציסטיקה וספריו 
פטרסקו-קומנן פרסם מאמרים רבים בעיתונות השווייצרית והצרפתית בנושא חלקה של רומניה במלחמת העולם הראשונה, מאמציה וקורבנותיה. בסיום פעילותו הדיפלומטית, לאחר שהתיישב בפירנצה, הקדיש עצמו לפובליציסטיקה ובין היתר תקף את המשטר הקומוניסטי של רומניה.

במהלך חייו פרסם ספרים בנושאים משפטיים והיסטוריים ובהם:
 Etudes sur les origines de la Magistrature Roumaine, 1902 - אטיוד על מקורות המשפט הרומני
 Etudes sur la conditions des Israélites en Roumaine, Paris, Pedone, 1905 - אטיוד על תנאי היהודים ברומניה
 Câteva considerațiuni asupra socialismului, 1909 - כמה הערות על הסוציאליזם
 Studiu asupra intervențiunii statului între capital și muncă, București, Göbl, 1910 - מחקר על מעורבות המדינה בין הון ובין עבודה
 Notes sur la guerre roumaine, Paris, Payot, 1917 - הערות על המלחמה הרומנית
 Statutul internațional al României și devenirea ei istorică 1933 - המעמד הבינלאומי של רומניה והתפתחותה ההיסטורית
 Dreptul la viață al națiunilor mici 1944 - זכותן לחיים של אומות קטנות

קישורים חיצוניים 

 תוכנית יישוב יהודי רומניה באפריקה 
 תוכנית יישוב יהודי רומניה באפריקה מאמר ברומנית וצילומי מסמכים באנגלית
 זכרונותיו של  Noti Constantinide

הערות שוליים

שרי החוץ של רומניה
שגרירים בשווייץ
שגרירי רומניה בגרמניה
חברי הפרלמנט הרומני
פובליציסטים רומנים
דיפלומטים רומנים
משפטנים רומנים
מהגרים לאיטליה
פובליציסטים איטלקים
פובליציסטים צרפתים
רומנים שנולדו ב-1881
רומנים שנפטרו ב-1958