מתפרת העצמאות

מתפרת העצמאות היא מתפרה במצפה רמון שתופרת מדים וסדינים עבור צה"ל. המתפרה הוקמה בשנת 1972 ובשנת 2000, לאחר שהבעלים החליט לסגור את המתפרה, היא נקנתה על ידי העובדות והפכה לקואופרטיב.

מתפרת העצמאות קמה בשנת 1972. המתפרה התנהלה במהלך השנים בתוך קשיים כלכליים ובהתאם להזמנות היו העובדות מפוטרות ומועסקות מחדש.

ביולי 2000 נודע לעובדות המתפרה שהבעלים מתכוונים לסגור את המתפרה ולפטר את 60 העובדות. בעקבות זאת העובדות התבצרו במתפרה למשך חודש וחצי, דבר שעורר עניין תקשורתי. במהלך השביתה הציע עמיר פרץ לשובתות לרכוש את המתפרה. 25 עובדות הסכימו להצעה וקנו את המתפרה בעזרת הלוואה של ההסתדרות החדשה. רכישת המתפרה עוררה עניין רב בהיותה מקרה יוצא דופן של עובדות שרכשו את המפעל שבו עבדו. על המתפרה שהפכה לקואופרטיבית נעשו כתבות בטלוויזיה ונכתבו מאמרים, בין השאר בלאחותי, פוליטיקה פמיניסטית מזרחית.

בשנת 2002 ביימו ג'ולי שלז ודורון צברי סדרת טלוויזיה דוקומנטרית בת שישה פרקים שנקראה "דרומה (התופרת ממצפה)". במהלך הסדרה עקבו אחרי מאבקן של פועלות המתפרה נגד סגירת המפעל. הסדרה זכתה בפרס האקדמיה לטלוויזיה בקטגוריית הסדרה התיעודית.

בתחילת 2009 עברו העובדות לארבעה ימי עבודה בשבוע עקב קשיים תקציביים. בשנת 2010 שוב נכנסה המתפרה לקשיים ובמשך שלושה חודשים לא קיבלו העובדות משכורות.

בשנת 2011 רכשה מגבות ערד את המתפרה תוך התחייבות להמשיך להפעיל את המתפרה למשך שלוש שנים. לאחר תום שלוש השנים הודיעה ערד תעשיות טקסטיל על סגירת המתפרה. באפריל 2014 נרכשה המתפרה על ידי עמותת נצח יש"י, במסגרת הסכם עם משרד הביטחון שהעביר הזמנות של מדי צה"ל. העמותה פתחה שלוחה של המתפרה בערד, בו מועסקות נשים מחסידות גור.

לקריאה נוספת 
הנרייט דהאן-כלב, "נראטיב של פועלת: חבצלת אינגבר, מנהיגה במתפרת העצמאות, מצפה רמון 2000", בתוך: נשים בדרום: מרחב פריפריה מגדר, בעריכת הנרייט דהאן-כלב ואחרות, מכון בן-גוריון, אוניברסיטת בן-גוריון, חרגול, 2005

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

מצפה רמון: חברות
ישראל: תעשיית טקסטיל
קואופרטיבים