ישי קולביאנסקי

ישי קוּלבִיַאנסקי (Issai Kulvianski (לעיתים נכתב Kulviansky; בליטאית: Kulvianskis); 5 בנובמבר 1892, יאנובה, פלך קובנה, רוסיה (ליטא) – 27 בנובמבר 1970, לונדון, בריטניה) היה צייר, פסל ותפאורן יהודי יליד ליטא שפעל באירופה ובארץ ישראל.

קורות חיים
ישי (ישעיהו) נולד בעיירה יאנובה (יונאבה) שבליטא ולמד בווילנה אצל מרק אנטוקולסקי. ב-1912 למד בברלין אצל הפסל הוגו קאופמן וחבר לחוג הציירים היהודים, בהם בין היתר מקס ליברמן והרמן שטרוק, והציג תערוכת פסלים בגלריה של פריץ גורליט בברלין. ב-1913 שהה בפריז והכיר שם את מארק שאגאל וחיים סוטין וב-1914 הציג תערוכה בגלריה גורליט בברלין. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה נאלץ לשוב לליטא וגויס לשירות צבאי.

ב-1918 חזר לברלין שם סיים את לימודיו והחל לעבור בהדרגה עד 1923 מן הפיסול לציור. ב-1920 הצטרף ל"קבוצת נובמבר" ועוד בברלין היה חבר איגוד הוורקבונד וחבר אגודת אמני ברלין. ב-1927 החל ללמד ציור ובמשך שנתיים עבד באיור עבור שבועון "הרדיו". הוא הציג בתערוכות בערים ברלין, פראג, וינה ודרזדן ויצירותיו נרכשו על ידי מוזיאונים. ב-1932 הציג תערוכת יחיד ראשונה, בקובנה.

בשנת 1933 עלה לארץ ישראל והתיישב בתל אביב, ברחוב בן-יהודה 234. בתל אביב צייר דמויות ונופים עירוניים, מתרחצים בחוף הים, תזמורת בקונצרט ועוד, כשהוא ממזג אימפרסיוניזם בדינמיקות מכחול אקספרסיוניסטי, תוך שימת דגש על האור המקומי העז. ב-1934 היה בין מייסדי אגודת הציירים והפסלים בישראל.

בתל אביב הקים ביחד עם הפסל גיאורג לשניצר בית ספר לאמנות, שפעל בין השנים 1934-35. בשנת 1937 החל ללמד בסמינר הקיבוצים וייסד את הארגון לחינוך לאמנות בקיבוצים. בשנת 1939 הציג תערוכת יחיד בגלריה לאמנות כ"ץ. בשנות ה-40 עיצב תפאורות לתיאטרון הבימה ולאופרה הארצישראלית העממית.

בארץ הִרבה להציג תערוכות – במוזיאון תל אביב לאמנות ובבית הנכות בצלאל בירושלים, בגלריות ובביתו.

בין תלמידיו: נפתלי בזם ופרץ הסה.

בשנת 1939 זכה בפרס דיזנגוף על ציורו "חופר חול".

בקיץ 1948 נסע לאירופה למשך יותר משנה. בשנת 1950 עזב את ישראל מטעמי בריאות וחזר להתגורר באירופה ולעסוק בפיסול. הוא חי בצרפת, בריטניה וגרמניה המערבית, ובשנותיו האחרונות התגורר בלונדון, שם נפטר ב-1970, בגיל 78. אלמנתו, סוזי לבית אופנבכר (1910–1996), פעלה להפצת אמנותו.

קולביאנסקי היה אמן מוערך בשעתו, אף שנשכח כליל לאחר עוזבו את הארץ. בכתבה בעיתון "דבר" לרגל מלאת לו חמישים כתב המבקר דוד אריה פרידמן:

לקריאה נוספת
 קרל שווארץ, "קולביאנסקי, ישי", האמנות היהודית החדשה בארץ ישראל, ירושלים: ר’ מס ('ספרית מס למדע פופולרי'), 1941, עמ' 167.
 חיים גמזו, ציור ופִסול בישראל, תל אביב: אשכול, תשי"א 1951.
 נח שטרן, "עם תמונותיו של קולויאנסקי", בין ערפִלים: שירים, תרגומים ורשימות, תל אביב: אגודת הסופרים העברים בישראל על ידי מחברות לספרות ('ספרי נפש על שם יהודה בורלא'), תשכ"ו 1966, עמ' 239 ואילך.

 An exhibition of paintings and drawings by Issai Kulvianski, 1892-1970, London: Ben Uri Art Society, 1987. (תערוכה בגלריה בן אורי בלונדון, 13 בנובמבר – 3 בדצמבר 1987)
 Issai Kulvianski, 1892-1970. Malerei, Arbeiten auf Papier, Skulpturen aus der Sammlung der Berlinischen Galerie; [Katalog und Ausstellung: Maiken Schmidt; unter Mitwirkung: Martina Grosse et al.], Berlin :‪ Die Galerie, Landesmuseum für Moderne Kunst, Photographie und Architektur,‪ 1998. (תערוכה בבית וילי ברנדט בברלין, 30 בינואר – 28 בפברואר 1998)

קישורים חיצוניים 
 
 
 אליעזר פרנקל, "קולביאנסקי, ישי", כרונולוגיה: תולדות האמנות, תל אביב: הסדנא לעיצוב ואדריכלות, 1993, עמ' 646, באתר Sadnafrenkel
 "Issai Kulviansky," Menorah, Jg. 5, 1/10/1927 
 
 
 
 
 
 , 
 
 
 , 
 
 
 
 
 
 גדעון עפרת, דיוקן, באתר המכירות הפומביות מונטיפיורי

מיצירותיו:
 מותו של הנגר היהודי (=אביו), צבעי שמן על בד, 1926, באתר מוזיאון ישראל

הערות שוליים

ציירים ישראלים
ציירים ביישוב
פסלים ישראלים
פסלים ביישוב
מעצבי במה יהודים
אנשי העלייה החמישית
ישראלים שהיגרו לממלכה המאוחדת
זוכי פרס דיזנגוף
ילידי 1892

נפטרים ב-1970