בגירה קיפלינגי

בגירה קיפלינגי (שם מדעי: Bagheera kiplingi) הוא מין של עכביש ממשפחת הקופצניים שמקורו במרכז אמריקה, כולל מקסיקו, קוסטה ריקה וגואטמלה. מין זה הוא המין המייצג בסוג בגירה שבו כלול רק עוד מין אחד, בגירה פרוספר (). הבגירה הקיפלינגי יוצא דופן ביחס לעכבישים אחרים בכך שהוא ניזון כמעט באופן מלא על תזונה צמחונית.

שם
שמו של הסוג ניתן לו על שם בגירה, הפנתר השחור המופיע בספרו של רודיארד קיפלינג, ספר הג'ונגל. שם המין הוא על שם קיפלינג עצמו. שמו של העכביש ניתן לו ב-1896 על ידי בני הזוג ג'ורג ואליזבת פקהאם , זוג חוקרים שהתמחו בקופצניים. באותה שנה נתנו בני הזוג שמות לשלושה סוגי קופצניים נוספים שנקראו על שם דמויות של קיפלינג. הסוגים הם Akela, Messua ו-Nagaina.

תיאור
העכביש הוא צבעוני ומאופיין בדו צורתיות זוויגית. לזכר רגליים בצבע ענבר, ראשחזה כהה שהופך ירקרק בחלקו הקדמי העליון ובטן אדמדמה עם פסים ירוקים. רגלי הענבר של הנקבה מוצקות יותר מהרגליים האחרות שהן צהובות בהירות ועדינות יותר. לנקבה ראשחזה בצבע אדמדם חום שחלקו הקדמי העליון שחור. בטנה הגדולה יחסית של הנקבה היא בצבע חום בהיר עם סימנים חומים כהים וירקרקים.

בשנת 1896 תואר רק הזכר. הנקבה תוארה 100 שנה מאוחר יותר על ידי ויין מדיסון.

תזונה
סביבת המחיה של העכביש כוללת עצי מימוסה, בעיקר עצי שיטה מהמין Vachellia שם הם ניזונים מחלבונים ושומנים המופרשים על ידי בלוטות מיוחדות הנקראות גופים בלטיים . בלוטות אלה משמשות את העצים בדרך כלל במסגרת מערכת יחסים סימביוטית בינם ובין זן מסוים של נמלים. העכבישים נמנעים באופן פעיל מהנמלים מאחר שאלו מגינות על הבלוטות המהוות את מקור מזונן מפני פולשים. הגופים הבלטים מספקים כ-90% ממזונם של העכבישים, אך הם ניזונים גם על צוף ומפעם לפעם יגנבו פגית מנמלה פועלת שתחלוף בסביבתם וייזונו עליה. בעונות היבשות במקסיקו נרשמו מקרים שבהם טרפו העכבישים את בני מינם.

למרות שהעכביש אינו בוחל בבשר לעיתים, הרי שבבדיקה עלה כי רקמותיו של העכביש מציגות חתימה איזוטופית האופיינית לחיות צמחוניות, מה שרומז על כך שמרבית תזונתם מגיעה מצמחים. המנגנון באמצעותו הם מעכלים את החומרים מהגופים הבלטיים לא נחקר עדיין. רוב העכבישים מעכלים את מזונם בעזרת אנזימים שהופכים את המזון לנוזלי שאותם הם מפרישים בטרם הם מוצצים אותו.

במקסיקו התגלו מושבות של כמה מאות עכבישים כשמספר הנקבות היה כפול ממספר הזכרים. נראה שעל אף שהעכביש נוהג לצוד לבדו, הרי שהם חיים במבנה חברתי למחצה. הרבייה התרחשה לאורך כל עונות השנה והנקבות נצפו כשהן שומרות על ריכוזי צאצאים וביצים.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

בעלי חיים שתוארו ב-1896
טקסונים שתוארו בידי אליזבת פקהאם
קופצניים
אמריקה המרכזית: עכבישים
בעלי חיים הקרויים על שם מפורסמים
בעלי חיים אוכלי-צמחים