עימראן ח'אן

עימראן אחמד ח'אן ניאזי (באורדו: عِمران خان, באנגלית: Imran Khan, שמו המלא: עמראן ח'אן ניאזי, באורדו: عِمران خان نِیازی) הוא פוליטיקאי פקיסטני, שכיהן מאוגוסט 2018 עד לאפריל 2022 כראש ממשלת פקיסטן. בנוסף הוא נודע כשחקן קריקט מקצועי ברמה בינלאומית.

ביוגרפיה
עימראן ח'אן נולד בשנת 1952 בלאהור כבנם היחיד מקרב חמישה ילדים של איכרמוללה ח'אן ניאזי, מהנדס בניין ושל אשתו, שואכת ח'אנום. המשפחה מצד האב הייתה ממוצא פתאני והשתייכה לשבט ניאזי. אחד מאבות המשפחה, חייבת ח'אן ניאזי היה במאה ה-16 אחד ממפקדיו של שר שאה סורי ומושל פנג'אב. בני המשפחה התיישבו מזה זמן רב במיאנוואלי בצפון-מערב פנג'אב. גם האם, היא ממוצא פשטו ושייכת לשבט בורכי. אבותיה חיו במשך מאות שנים במחוז ג'לנדר של פנג'אב. אחרי הקמת פקיסטן היא היגרה ללאהור עם שאר בני המשפחה. מצד האם עימראן ח'אן הוא צאצא של פיר רושאן, משורר-לוחם וממציא האלפבית הפשטו. 
ממשפחת האם קמו מספר שחקני קריקט מצוינים שייצגו בתחרויות את פקיסטן, ביניהם בני דודיו של עמראן ח'אן, ג'אווד בורכי ומג'יד ח'אן.

עמראן ח'אן שיחק קריקט מקצועי במשך כשני עשורים. לאחר פרישתו פנה לפוליטיקה כשהוא כבר דמות פופולרית בפקיסטן (ובמדינות נוספות). לבד מפעילות פוליטי ח'אן נחשב כנדבן, שימש פרשן קריקט, כיהן כנשיא אוניברסיטת ברדפורד (University of Bradford), מנהל מייסד של בית החולים שׁאוכת ח'אנום (Shaukat Khanum Hospital). עמראן ח'אן ייסד ב 2008 את מכללת נאמאל במיאנוואלי .

בפוליטיקה
ב-1996 הוקמה בפקיסטן התנועה הפוליטית "תחריכ-י אינסאף" (تحریک انصاف, תרגום: "תנועה למען חופש") ועימראן ח'אן היה ליושב הראש שלה. הוא ייצג את מיאנוואלי כנציג באספה הלאומית מ-2002 עד 2007 ונבחר שוב במאי 2013 כאשר המפלגה קיבלה 35 מושבים באספה הלאומית.

בשנת 2012 GlobalPost הזכירו אותו שלישי ברשימת תשעה מנהיגי עולם והוא זוהה בתור המתנגד העיקרי לפעילות המל"טים (ומזל"טים) בפקיסטן. על פי Asia Society, נבחר ל"איש השנה" של 2012. סקר של מכון פאו חשף את ממדי הפופולריות שלו ובמיוחד בקרב צעירים. התבטא בעבר נגד תופעת הכחשת השואה ואיסלמופוביה.

עימראן ח'אן התמודד על ראשות ממשלת פקיסטן בבחירות של 2018 וזכה ברוב קולות. 

הוא יצא במדיניות פוליטית התומכת במשא ומתן לשם מציאת הסדר עם הטליבאן בנוגע למלחמה בצפון-מערב פקיסטן. בזמן בכהונתו התרחק מארצות הברית והתקרב לרוסיה ולסין. 

היחסים של הודו ופקיסטן בסוגיית השליטה בחבל קשמיר הסלימו תחת ממשלו של עימראן ח'אן כאשר בפברואר 2019 התרחש פיגוע בקשמיר ההודית על ידי גורמים הנתמכים בידי פקיסטן. בתגובה החלה תקיפה של חיל האוויר ההודי על אזור גילגיט-בלטיסטן הנשלט בידי פקיסטן ומערכת סוללות טילים של צבא פקיסטן יירטה את אחד המטוסים ההודים. בהמשך התמתנו היחסים אך לקראת סוף שנת 2020 בעקבות תקריות גבול חלה הסלמה מחודשת עם הפגזות דו-צדדיות של ארטילריה.

בנובמבר 2020 יועצו ביקר בישראל בחשאי ונפגש עם ראש המוסד. ממשלתו לא הסכימה לכונן יחסים עם ישראל ושר החוץ הפקיסטני קשר בין כינון יחסים בין שתי המדינות בפתרון הסכסוך הישראלי-פלסטיני.

ב-9 באפריל 2022 עימראן ח'אן  הודח מראשות ממשלת פקיסטן בהצבעת אי אמון בפרלמנט הפקיסטני. זאת לאחר שבעלי בריתו ומפלגה מרכזית שהייתה שותפה בקואליציה שלו נטשו אותו. חאן הפך להיות מנהיג האופוזיציה 

בנובמבר 2022 התרחש ניסיון ההתנקשות בעימראן ח'אן.

ב-9 במאי 2023 נעצר עימראן ח'אן  כשיש נגדו עשרות אישומים, שלטענתו הם דרך השלטון החדש למנוע ממנו חזרה לחיים הפוליטיים, ובעקבות מעצרו קראה מפלגתו של ח'אן, PTI, לצאת ולהפגין ברחובות 
הכוונה היתה לעצור אותו למשך 8 ימים לפחות. בעקבות המעצר התפתח משבר פוליטי חריף. החלו מהומות של תומכיו. מאות מהם נעצרו, נשרפו מבנים ובמקביל המשטרה וכוחות צבא ירו על מפגינים והרגו מספר לא ידוע מהם. ב-11 במאי 2023 בית המשפט העליון של פקיסטן פסק כי מעצרו היה בלתי חוקי והורה לשחררו. 

ב-5 באוגוסט 2023 בית המשפט בפקיסטן הרשיע את עימראן ח'אן באשמת שחיתות ודן אותו לשלוש שנות מאסר. בנוסף, קנס של 350 דולר ואיסור על התמודדות לבחירות לנשיאות בחמש השנים הבאות. הפרשה שבגינה נשלח עימראן ח'אן למאסר עוסקת במכירת מתנות שהוא קיבל בביקוריו הרשמיים בחו"ל - שאמורות להיות רכוש המדינה. ועדת הבחירות הפקיסטנית ניהלה חקירה נגד עימראן ח'אן , שעבר על החוק כשמכר את המתנות שקיבל, ובנוסף לא הצהיר על רווחים של יותר מ-140 מיליון רופי פקיסטני. מפלגתו של עימראן ח'אן ,הודיעה כי יערער על ההרשעה.

קישורים חיצוניים 

 פרופיל של עימראן ח'אן כשחקן קריקט ב Cricket.Yahoo.com.
 עימראן ח'אן, נשיא אוניברסיטת ברדפורד באתר האוניברסיטה.

הערות שוליים 

ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
פוליטיקאים פקיסטנים
נשיאי אוניברסיטאות ומכללות
ראשי ממשלת פקיסטן
ספורטאים פקיסטנים
פקיסטנים שהופיעו ברשימת טיים 100
פקיסטנים שנולדו ב-1952