ג'ון הילרמן

ג'ון בנדיקט הילרמן (באנגלית: John Benedict Hillerman; 20 בדצמבר 1932 – 9 בנובמבר 2017) היה שחקן אמריקאי זוכה פרס גלובוס הזהב ופרס אמי על תפקידו בתור ג'ונתן היגינס בסדרת הפשע "מגנום, בלש פרטי". הילרמן הוא כוכב הסרטים ,"צ'יינהטאון" ו"ירח של נייר".

ביוגרפיה 
הילרמן נולד בעיר דניסון שבטקסס. בן למהגרים גרמנים לאונורה יואהן וכריסטופר בנדיקט הילרמן. הילרמן למד עיתונות במשך כ־3 שנים ב"אוניברסיטת טקסס באוסטין" ושירת במשך כ־4 שנים בחיל האוויר של ארצות הברית, משם הוא השתחרר בדרגת סמל.

לאחר שירותו הצבאי למד משחק ב"תיאטרון הכנף האמריקאי" שבניו יורק.

קריירת משחק 
הילרמן החל לשחק באופן מקצועני בתחילת שנות ה־70 והתגלה בסרטים בולטים של אותו עשור "צ'יינהטאון" של רומן פולנסקי בתפקיד ראס ילבורטון סגן מפקד המשטרה ו"ירח של נייר" של פיטר בוגדנוביץ' בתפקיד השוטר הארדין. הוא שיחק כמו כן גם בקומדיות "אוכפים לוהטים" של מל ברוקס, "גברת בת מזל" של סטנלי דונן ובסרט האימה של רוברט וייס "סיפורה של אודרי רוז".

הילרמן הפך לכוכב טלוויזיה בשנות ה־80 בזכות משחקו בסדרת הפשע "מגנום, בלש פרטי" בתפקיד הקצין הצבאי הבריטי ג'ונתן היגינס. הילרמן זכה על הופעתו בסדרה לאורך 8 עונות בפרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר בסדרת דרמה ובפרס אמי לשחקן המשנה הטוב ביותר.

בשנת 1990 הצטרף הילרמן לעונה השישית של קומדיית המצבים "משפחת הוגאן".

הוא פרש ממשחק באופן רשמי בשנת 2009.

הילרמן נפטר ביוסטון שבטקסס ב־9 בנובמבר 2017.

פילמוגרפיה 
 מה נשמע דוק? (1972)
 הטיפול של קארי (1972)
 איש החוץ (1972)
 הגנב שהגיע לארוחת ערב (1973)
 ירח של נייר (1973)
 אוכפים לוהטים (1974)
 צ'יינהטאון (1974)
 אהבה ארוכה שנמשכת (1975)
 יומו של הארבה (1975)
 גברת בת מזל (1975)
 סיפורה של אודרי רוז (1977)
גלוריה הקטנה ... סוף סוף מאושרת (1982) – סרט טלוויזיה

טלוויזיה 
 כל יום מחדש (1980-1976)
המופע של בטי וייט (1977-1978)
 מגנום, בלש פרטי (1980-1988)
 משפחת הוגאן (1990-1991)

קישורים חיצוניים 

 

שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
שחקני תיאטרון אמריקאים
קצינים וחוגרים בחיל האוויר של ארצות הברית
זוכי אמי בפריים טיים: שחקן משנה בדרמה
זוכי פרס גלובוס הזהב: טלוויזיה: שחקן משנה
בוגרי אוניברסיטת טקסס באוסטין
אמריקאים שנולדו ב-1932
אמריקאים שנפטרו ב-2017