באקה א-שרקייה

באקה א־שרקייה (בערבית: باقة الشرقية, משמעות השם: "באקה המזרחית") הוא כפר פלסטיני בצפון השומרון. 9 ק"מ צפון־מזרחית לטולכרם. לפי הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה (PCBS), בשנת 2007 היו בכפר 4,101 תושבים. פליטים פלסטינים היוו 20.4% מהאוכלוסייה ביישוב בשנת 1997.

כ־3 קילומטרים למערב, בצד השני של הקו הירוק, שוכנת באקה אל-גרבייה (תעתיק מדויק: "באקה אלע'רביה", פירוש: "באקה המערבית") הנמצאת בתחום השיפוט הישראלי. שני היישובים הוקמו במאה ה-17 כשני כפרים נפרדים. עם קביעת הקו הירוק לאחר מלחמת העצמאות, הפריד הגבול בין שני היישובים: באקה אל-גרבייה בצד הישראלי של הגבול ובאקה א-שרקייה בצד הירדני של הגבול.

לאחר מלחמת ששת הימים נוצרו מחדש קשרים בין שתי ה"באקות", המזרחית והמערבית, אולם אלו התערערו עם פרוץ האינתיפאדה הראשונה, כיוון שתושבי באקה א-שרקייה השתתפו באינתיפאדה, בשעה שתושבי באקה אל-גרבייה, שהם אזרחים ישראלים, נמנעו מכך. לאחר חתימת הסכמי אוסלו הוכפפה באקה א-שרקייה לרשות הפלסטינית. כיום מפרידה גדר ההפרדה בין שתי ה"באקות", ולפיכך שוב נוצר ביניהן מחסום פיזי, לראשונה מאז יוני 1967.

לפני האינתיפאדה השנייה שטחה של באקה א־שרקייה היה כ-4,000 דונמים; ישראל הפקיעה כ־2,000 דונם כדי לבנות את גדר ההפרדה.

היסטוריה 

במהלך שלטון האימפריה העות'מאנית, בשנת 1596, הייתה באקה א־שרקייה ממוקמת בנפת קאקון, אשר בסנג'ק שכם.

באקה א־שרקייה שוכנת באתר עתיק. על היישוב מסופר בספר "The Survey of Western Palestine" כך: 
 אבן עם כתובות בערבית הנמצאות בכניסה למסגד ישן עשויות להיות ההתחלה של הענקת טקסט וקף.

על פי הסכמי שביתת הנשק בתום מלחמת העצמאות נכללה באקה אל־גרבייה בשטח שהועבר עם ואדי עארה לידי ישראל, בעוד באקה א-שרקייה נותרה תחת שלטון ממלכת ירדן. על אף שהיישובים נפרדים, יש ביניהם קשרים מסחריים ומשפחתיים, למרות גדר ההפרדה שחוצצת ביניהם.

ב-22 בפברואר 1988, בזמן האינתיפדה הראשונה, אזרחים ישראלים שנתקלו ככל הנראה במחסום אבנים, פתחו בירי שממנו נפגעה נערה. הנערה, ראודה מחמד לוטפי בת ‎15, שעמדה בפתח ביתה, פונתה לבית החולים הלל יפה בחדרה, שם נקבע מותה. מתנחל תושב חרמש נעצר בחשד שביצע את הירי.

לקריאה נוספת

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

הרשות הפלסטינית: יישובים
נפת טולכרם
רכס אמיר: יישובים