אהרן בקשט

הרב אהרן יוסף בקשט (תרכ"ב 1862, תרכ"ו 1866, תרכ"ז 1867, או תרכ"ט 1869 - ט"ז בתמוז תש"א, יולי 1941) היה מחשובי הרבנים של תנועת המוסר ותלמידי הסבא מקלם. ממנהיגי יהדות ליטא ופולין. כיהן כרב וראש ישיבה בכמה מקומות, ושימש כרבה האחרון של העיר שאוול לפני חורבנה בשואה.

נרצח עם חתנו ורבנים נוספים סמוך לכיבוש העיר על ידי הנאצים.

תולדות חייו
נולד כבן יחיד לזיסלה לבית ויגדורזון ולישעיה בקשט באיוויה שבאימפריה הרוסית (כיום בבלארוס). למד בישיבות וולוז'ין, כנסת ישראל (ישיבת סלבודקה) ותלמוד תורה (בית המוסר בקלם).

בערך בשנת תרנ"ג נבחר לרבנות בייסוגולה הסמוכה לשאוול בצפון ליטא. אחריה כיהן כרב בסמיאטיץ', במשך כשבע שנים בין השנים תרנ"ה - תרס"א. לאחר מכן כיהן כרבה של העיר צריצין (שנודעה במשך השנים כסטלינגרד והיום שמה וולגוגרד), במרכז רוסיה. פעל שם לשיפור מצב היהדות ובין השאר הקים מסגרת מעין "תפארת בחורים" שהשפעתה הייתה רבה על הצעירים המקומיים. מכיוון שחשש לחינוך ילדיו, בשנת תר"ע עבר לכהן כרבה של שדובה בליטא. הרב בקשט מילא את מקומו של רבה הקודם של שדובה, הרב יוסף יהודה לייב בלוך, שאף יסד בה ישיבה, ועם פטירתו הפתאומית של חותנו הרב אליעזר גורדון בשנת תר"ע, חזר לטלז כדי למלאות את מקומו כרב וראש ישיבת טלז. הרב בלוך לקח עמו חלק ניכר מהתלמידים משדוב לישיבתו בטלז, אולם רבי אהרן בקשט הגדיל שוב את מספר תלמידי הישיבה, ובמשך זמן קצר הגיע מספרם ליותר משבעים תלמידים. בהמשך יסד גם ישיבה לצעירים שמספר תלמידיה הגיע למאה.

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה בשלהי שנת תרע"ד, ונדידת היהודים מאזור זה לפנים רוסיה, נדד בין כמה ערים ובהן עיר מולדתו איוויה, ומשם נדד לעיר נובוזיבקוב במחוז צרניגוב, שם כיהן כרבם של קהילת הפליטים. במקורות מסוימים מוזכר ששימש גם תקופה מסוימת כרבה של טולה מדרום למוסקבה. כשהתקרבה חזית המלחמה גם לשם, עבר בשנת תרע"ו לעיר פולטבה באוקראינה, שם מונה כרב ואב"ד העיר, עם פטירתו באותו הזמן של הרב אליהו עקיבא רבינוביץ', רבה של העיר ועורכו של הירחון התורני "הפלס" ושל השבועון "המודיע".

בשנת תר"פ או תרפ"א הצליח לעזוב את שטח ברית המועצות וחזר לעירו שדובה בליטא, למשך כחצי שנה. לאחר מכן עבר לכהן כרבה של סובאלק. בשנת תרפ"ד או תרפ"ה או תרפ"ו או תרפ"ז עבר לכהן כרבה של לומז'ה שבחבל ווהלין במערב אוקראינה. בתר"ץ נבחר לכהן כרבה של שאוול ועל שמה התפרסם יותר והיה רבה האחרון של הקהילה היהודית בעיר לפני חורבן הקהילה.

בכל מקום שבו כיהן כרב, הקים גם ישיבה ובסובאלק הקים גם ישיבה למצוינים.

ממייסדי אגודת ישראל ומועצת גדולי התורה שלה.

הוצע לו על ידי הסבא מסלבודקא לעמוד בראשות ישיבת כנסת ישראל אך הוא סירב, והמשרה עברה לרבי משה מרדכי אפשטיין .

נאסר ונרצח בט"ז בתמוז תש"א עם פלישת הנאצים לעיר.

חיבוריו
תורת אהרן - שו"ת וחידושים וביאורי סוגיות ודברי הראשונים. יצא לאור בירושלים תשל"ד.
לב אהרן - מאמרי מחשבה בענייני מוסר והשקפה. יצא לאור בהוצאת "נצח", ירושלים תשמ"ב.

משפחתו
היה נשוי פעמיים. רעייתו הראשונה, טובה, נפטרה ב-1923. רעייתו השנייה, שרה רבקה, נספתה בשואה. לבקשט נולדו שבעה ילדים: ארבעה בנים ושלוש בנות. הבן ישעיהו והבת בלה נספו בשואה. הבן דוד והבת שרה לאה שרדו את השואה ונפטרו בישראל.

הבת בלה נשאה לרב יצחק אייזיק רבינוביץ - בן הרב יעקב רבינוביץ מטלז ומרת פראדל, בת הרב שלמה זלמן שמחה טרויב שהתפרסם כראב"ד קרוק, שנישאה לר' יעקב בנישואיה השניים לאחר שהתאלמנה מהרב אברהם אליהו קפלן (הראשון) ובנה המפורסם מזיווגה הראשון היה הרב אברהם אליהו קפלן (השני) שנולד לאחר פטירת אביו ונקרא על שמו.

מתלמידיו
הרב יהודה יעקב צימרמן - למד אצל הרב בקשט בישיבת סובאלק ולאחר לימודיו כיהן כר"מ בישיבה. נספה בשואה.
הרב דוד בונם אקס (תרס"ה-ג' בתמוז תשמ"ה) - ממשפחה של חסידי צ'ורטקוב. שימש את הרב באקשט בהיותו ראב"ד שאוול. כיהן למעלה מחמישים שנים ברבנות בקהילות שונות בווינה שבאוסטריה, מנצ'סטר שבאנגליה וטורונטו שבקנדה.
הרב פרופ' שרגא אברמסון.

לקריאה נוספת
אלה אזכרה : אוסף תולדות קדושי ת"ש-תש"ה (בעריכת הרב יצחק לוין), כרך ראשון, בהוצאת "המכון לחקר בעיות היהדות החרדית", ניו יורק, מנחם-אב תשט"ז, עמ' 72–77.

קישורים חיצוניים
 'באקשט, ר' אהרן', בתוך: דב ליפץ (מרכז המערכת), נתן גורן [ואחרים] (מערכת), יהדות ליטא, כרך ג, ספר א: "אישים", תל אביב: עם הספר, תשכ"ז, עמ' 32 (, תמונה 1230).
הדף בבלוג של הספר "רבנים שנספו בשואה" מאת ד"ר פנינה מייזליש, שבו הערך עליו.
החטא של שנאה עצמית אצל חוקרי ההיסטוריה שלנו, הרב אהרן יוסף באקשט הי”ד, אתר "תורתך לא שכחתי".

הערות שוליים

תנועת המוסר: אישים
לומז'ה: רבנים
נובוזיבקוב: רבנים
סובאלק: רבנים
סמיאטיץ': רבנים
רבנים ליטאים
רבנים שנספו בשואה
בוגרי ישיבת וולוז'ין
בוגרי ישיבת כנסת ישראל (סלבודקה)
בוגרי תלמוד תורה (קלם)
מחברי ספרות תורנית
מחברי ספרי שו"ת
פרשני התלמוד
אבות בתי דין