יהדות השרירים

יהדות השרירים (בגרמנית: Muskeljudentum) היא מושג שטבע מקס נורדאו בנאומו בקונגרס הציוני השני שהתקיים בבזל ב-28 באוגוסט 1898. בנאומו דיבר נורדאו על הצורך בעיצובו של יהודי מסוג חדש, בעל עוצמה נפשית וגופנית, שבכוחו להגשים את יעדי הציונות. מקבילתו הנוצרית והמוקדמת יותר של המושג היא "נצרות השרירים"  – תנועה זו צמחה באמצע המאה ה־19 ודגלה בנצרות "בריאה וגברית" ובמודל של צעירים נוצרים המפתחים אופי חזק בשַלבם לימודים ופעילות גופנית.

המושג מתייחס לטיפוח של תכונות נפשיות וגופניות, כגון חוזק וחוסן גופני, זריזות ומשמעת, הנחוצות לתחייתו הלאומית של העם. תכונותיו של יהודי השרירים הם הפכו הגמור, האנטיתיזה, של היהודי הגלותי, במיוחד במזרח אירופה, כפי שהוצג בספרות האנטישמית ובספרות תנועת ההשכלה. כמו כן, יהודי השרירים הוא הפכו של היהודי הרבני או המשכיל, איש הרוח והאינטלקטואל; אשר הוצג כמי שעסוק כל ימיו ברכינה על ספרים ובעיסוק בנושאים אזוטריים, ולכן כוחו דל ושריריו חלשים.

המאמר של נורדאו
נורדאו פרסם את קריאתו לפיתוח יהדות השרירים ביוני 1900, במאמרו בגיליון השני של כתב העת Die Jüdische Turnzeitung. הוא טען בעד המיתוס של בר כוכבא כ"התגלמות ההיסטורית האחרונה של יהדות למודת קרב ואוחזת בנשק", וכינה אותו "גיבור שסירב לדעת תבוסה". יהודי השרירים, הם בין השאר לוחמים ללא חת. נורדאו סבר כי היהודים בזמנו עדיין לא הגיעו לרצוי מבחינה גופנית; אך נמצאו במצב טוב יותר מבני הדורות הקודמים, לפחות מבחינה מנטלית (גם משום שהיהודים שעסקו בפעילות גופנית בעירום מלא כמקובל באגודות ספורט באותה תקופה, לא ניסו להסתיר את עובדת היותם יהודים, ואת העובדה שעברו ברית מילה).
בשנת 1902 כתב נורדאו פרק שני ל"יהדות השרירים", בשם "מהי חשיבותה של ההתעמלות בשבילנו, היהודים?".

עמדתו של נורדאו הצטיינה בניסוח חד ובהיר של נושא שהעסיק רבים מבני דורו.
דעות דומות לעמדתו זו של נורדאו הושמעו על ידי הוגים ויוצרים ציונים, ובוטאו ביצירתם. כך למשל, ביצירתם של המשוררים חיים נחמן ביאליק ושאול טשרניחובסקי, ביצירותיהם של המדינאים בנימין זאב הרצל וזאב ז'בוטינסקי, בכתביו של נחום סוקולוב ובדבריו בעל פה ובכתב של דוד בן-גוריון.

תגובת הרב קוק לרעיון
בעולם הרבני ידועה תגובתו החיובית של הרב אברהם יצחק הכהן קוק לרעיון זה: 
פסקה נוספת שעוררה פולמוס רב בעולם הרבני:
מסופר כי בזמן ביקור הרב אברהם מרדכי אלתר בארץ ישראל, הוא שאל את הרב קוק על פסיקתו זו, ובתגובה הרב קוק הראה לו מקור לפסיקתו מכתבי הרמב"ם:

ראו גם
 יהודי גלותי
 מכבי צעיר
 עסקי אוויר
 ציונות וגופניות

לקריאה נוספת
 המאמר "יהדות השרירים" בתוך: מכס נורדאו אל עמו: כתבים מדיניים (תרגום: י. ייבין, עריכה: ב' נתניהו), הוצאה מדינית, תל אביב, תרצ"ז 1937; כרך ראשון, עמ' 169–178.
 חיים קאופמן, "יסודותיו ומרכיביו הלאומיים של המושג יהדות השרירים", בתנועה, כרך ג', מס' 3 (מאי 1996), עמ' 261–282.
אודי כרמי, 'האמריקניזציה של יהדות השרירים', עיונים, כרך 32 (2019), עמ' 192–215.
עופר אידלס, 'הייתכן לכנות את ההתעמלות בשם ספורט?': ראשיתה של התחרות הספורטיבית ביישוב העברי ומגבלותיו של התיקוף הציוני', ישראל, כרך 27–28 (2021), עמ' 95–114.
 Todd Samuel Presner, Muscular Judaism: The Jewish Body and the Politics of Regeneration, 2007.

קישורים חיצוניים
 חיים קאופמן ויאיר גלילי, ספורט, אידאולוגיה ציונית ומדינת ישראל
 אריה סטריקובסקי (עורך), על תרבות הגוף ביהדות, דף לתרבות יהודית, גיליון 272 - שבט התשס"ז
 טוד פרזנר, על יהדות השרירים

הערות שוליים 

ציונות
מוטואים ציוניים