נמל התעופה לאונרדו דה וינצ'י-פיומיצ'ינו

נמל התעופה הבינלאומי לאונרדו דה וינצ'י-פיוּמיצ'ינוֹ (באיטלקית: Aeroporto Leonardo da Vinci di Fiumicino) הוא נמל התעופה הגדול באיטליה. נמל התעופה סמוך לעיר פיומיצ'ינו (Fiumicino) כ-26 ק"מ דרומית מערבית לרומא. 

הנמל משמש גם כבסיסה הראשי של חברת התעופה אי. טי. איי. איירוייז ופעם שימש כבסיסה של נושאת הדגל הישנה של איטליה, אליטליה. הוא מדורג במקום 46 ברשימת שדות התעופה העמוסים ביותר לפי תנועת נוסעים, בשנת 2022 עברו בנמל 29,360,613 נוסעים. 

הנמל קרוי על שמו של אמן הרנסאנס האיטלקי לאונרדו דה וינצ'י.

היסטוריה 
הנמל נועד להחליף את נמל התעופה צ'אמפינו (Ciampino) שלא יכול להכיל את התנועה הגוברת.

שדה התעופה נפתח רשמית בינואר 1961 עם שני מסלולים, בשנות השישים השקיעה אליטליה כספים רבים בבניית האנגרים ומרכזי תחזוקה.

בשנת 1973 נבנה המסלול השלישי שהיה ארוך מספיק לנחיתת מטוס הבואינג 747, בשנת 1974 החליטה ממשלת איטליה להפקיד את ניהול הנמל בידי חברת Aeroporti di Roma ADR.

בשנות התשעים נבנה הנמל המודרני:
 1991: נפתח הטרמינל לטיסות פנימיות עם 12 גשרים ("שרוולים").
 1995: נפתח הטרמינל הבינלאומי עם 10 גשרים.
 1999: נפתחה הזרוע המערבית עם 11 גשרים, והיא חוברה לטרמינל הראשי.
 2000: נפתח הטרמינל המקומי החדש.
 2004: נפתח מסוף מטענים חדש בשם Cargo City המטפל ב-200,000 טון של סחורה בשנה.
 2005: הותקנה בנמל מערכת נחיתת מכשירים, שיפור נוסף בוצע בשנת 2007 שמאפשר לנמל לטפל ב-30 המראות ונחיתות בשעה גם בתנאי ערפל.
 2008: נפתח טרמינל 5 המיועד לנוסעים לישראל וארצות הברית, והורחבו המסלולים כדי שיוכלו לקלוט את מטוס האיירבוס A380.
 2010: הותקנה מערכת חדשה לטיפול בכבודה (BHS).
בבניה:
 מערכת קוגנרציה (Cogeneration) ידידותית לסביבה, המערכת תאפשר לנמל לייצר אנרגיה עצמית.
 זרוע C לטיסות בינלאומית עם 16 גשרים, שתאפשר לנמל לטפל בשיעור הצמיחה הגדול, מ-38 מיליון נוסעים כיום ל-55 מיליון בשנת 2018.

בתי נתיבות 
בנמל התעופה שלושה בתי נתיבות:
 טרמינל 1 משמש טיסות למדינות החתומות על אמנת שנגן, בטרמינל זה אין ביקורת דרכונים.
 טרמינל 3 הטרמינל הבינלאומי הגדול, למדינות שאינן חתומות על אמנת שנגן.
 טרמינל 5 משמש את הטיסות לישראל ולארצות הברית. יש לציין שטרמינל 5 כרגע סגור זמנית ועובר תהליכי שיפוץ. טיסות לישראל יוצאות מטרמינל 3.

תחבורה אל הנמל וממנו 
לתחנת הרכבת בנמל התעופה מגיעים קו הרכבת לאונרדו אקספרס המחבר את הנמל עם תחנת הרכבת רומא טרמיני, וקו של הרכבת התחתית מטרו רומא.
  הכביש המהיר A91 מחבר את נמל התעופה לרומא.
  אוטוסטרדה A12 מחברת את הנמל לשאר איטליה.

נמל התעופה הוא גם תחנתם הסופית של מספר קווי אוטובוסים, שרותי מוניות נפוצים גם הם בנמל.

תאונות ותקריות 
 ב-23 בנובמבר 1964 התרסקה טיסה 800 של TWA במהלך ההמראה, 50 מתוך 73 הנוסעים ואנשי הצוות נהרגו.
 ב-17 בדצמבר 1973 הותקפה טיסה 110 של פאן אמריקן על ידי מחבלים פלסטינים. 30 נוסעים נהרגו כשהושלכו פצצות זרחן במטוס. המחבלים גם חטפו בנמל את טיסה 303 של לופטהנזה והטיסו אותה לכווית
 ב-29 בינואר 1974 סוכל ניסיון התנקשות של מחבלי הארגון ספטמבר השחור בראש המוסד.
 ב-27 בדצמבר 1985 ירו מחבלים פלסטינים לעבר דלפקי אל על בנמל, 16 נהרגו ו-99 נפצעו.
 ב-2 באפריל 1986 התפוצצה פצצה בטיסה 840 של TWA שהייתה בדרכה לאתונה, ארבעה נוסעים נהרגו.
 ב-17 באוקטובר 1988 התרסקה טיסה 775 של אוגנדה איירליינס על מסלול הנחיתה, 33 מתוך 52 הנוסעים ואנשי הצוות נהרגו.

קישורים חיצוניים 

 

 תמונות מנמל התעופה באתר Airliners.net
 נמל התעופה באתר למטייל

הערות שוליים 

רומא
דה וינצ'י
רומא: מבנים
רומא: תחבורה