חיים ישראל מורגנשטרן

רבי חיים ישראל מורגנשטרן מקוצק-פילוב (ה'ת"ר, 1840 − י"ב בסיוון ה'תרס"ה, יוני 1905), נכדו של רבי מנחם מנדל מקוצק. היה מראשוני האדמו"רים שקראו לקירוב הגאולה על ידי יישוב ארץ ישראל ולשיתוף פעולה עם החילונים. השקפותיו בנושא פורסמו בקונטרס "שלום ירושלים".

ביוגרפיה
נולד בעיירה קוצק בשנת ה'ת"ר (1840) בן לרבי דוד מורגנשטרן, בנו של רבי מנחם מנדל מקוצק. מורגנשטרן גדל והתחנך תחת השפעת סבו ואחרי פטירת אביו  בתמוז ה'תרל"ג (1873) החל מכהן כאדמו"ר בקוצק. בשנת ה'תרמ"ח 1888 עבר לפילוב, אך המשיך לחתום את שמו "ישראל מקאצק". לחצרו בפילוב נהרו אלפי חסידים.

בהשראת תנועת חיבת ציון ניגש גם מורגנשטרן לייסד ארגון של חסידים כדי לקנות אדמה בארץ ישראל ולהתיישב בה. ביזמתו נוסדה "אגודת האלף", שמטרתה הייתה לייסד ישוב עברי בארץ ישראל שיאכלס אלף חסידים. האגודה אספה סכומי כסף ניכרים והעבירה אותם לברון רוטשילד, בצירוף בקשה לסיוע מצידו, אך רוטשילד לא נענה לפנייה, והתוכנית בוטלה. ב-1891 פרסם מורגנשטרן את הקונטרס "שלום ירושלים", ובו פרט את השקפותיו בעניין יישוב ארץ ישראל ותהליך הגאולה. במסגרת פעילותו למען ארץ ישראל נפגש עם הרבנים מוהליבר וריינס. פעילות זו עוררה עליו התנגדות מצד האדמו"ר מראדזין, וגם מצד בנו, רבי יצחק זליג מורגנשטרן, שתמך ביישוב הארץ, אך התנגד לציונות החילונית. באותו תקופה גם מתו עליו בתו היחידה ערב חתונתה וכעבור זמן קצר גם אשתו. כל אלו הביאו את מורגנשטרן לחדול מפעילותו. יש דעות לכאן ולכאן האם חזר בו באחרית ימיו מעמדותיו הראשונות. רבים מחסידיו של האדמו"ר, שהתחנכו על שיחותיו וכתביו, דבקו ברבם ונשארו נאמנים לרעיון ההתחדשות הלאומית וההתיישבות בארץ ישראל. אחד הידועים בהם הוא שמואל חיים לנדאו ממנהיגי תנועת הפועל המזרחי.

נפטר בי"ב בסיוון ה'תרס"ה (1905), ואת מקומו בהנהגת חסידות קוצק-פילוב מילאו בניו. רוב חידושיו התורניים אבדו בשואה. נינו, רבי מנדל מאיר מורגנשטרן, אסף מעט מאלו שנותרו לפליטה והוציאם לאור בשנת תשמ"ט, בספר "שארית ישראל". הספר כולל כמה קונטרסים ומכתבים של הרב, וכן חיבור שהחל לכתוב מתורתו של אביו, רבי דוד מורגנשטרן, האדמו"ר השני מקוצק. בשנים האחרונות הודפס הקונטרס "שלום ירושלים" במהדורה מחודשת על ידי ישיבת אור וישועה בחיפה.

שלום ירושלים
מורגנשטרן, אדמו"ר קוצק-פילוב, היה ער לתנועות הלאומיות שהתעוררו בתקופתו, כמו תנועת חיבת ציון והארגונים למען יישוב ארץ ישראל. את הגיגיו בנושא ואת מסקנותיו העלה על הכתב בקונטרס "שלום ירושלים", שהתפרסם ב-1891, שרעיונו העיקרי הוא כי יש . לתפישת הרב, דווקא זו תהיה הדרך להתחלת הגאולה.

ביחס לשיתוף פעולה עם החילונים גרס מורגנשטרן עיקרון מקורי ולפיו שאם יישוב הארץ והבאתה "ליד ישראל" תסתייע או תבוא מידי חילונים - יש לראות זאת בחיוב, כי הקב"ה בוחר להביא את הישועה גם בעזרת יהודים שאינם משומרי המצוות. הוא כתב: 

הקונטרס עצמו נדפס על ידי בנו של הרב רק בשנת תרפ"ה 1925, שנים אחרי פטירתו של מורגנשטרן. בחייו היה הספר מצוי בין חסידיו בהעתקות רבות. למרות זאת, עצם כתיבת הקונטרס ופרסומו עוררו סערה בעולם התורה והחסידות בפולין, וגדולי ישראל התייחסו לדבריו. בין המתנגדים לתוכן החוברת היה קרוב משפחתו הרבי מגור בעל השפת אמת

דודו, רבי אברהם בורנשטיין בעל ה"אבני נזר", השיב לו במכתב: 

רבי יהושע מקוטנא כתב לו במכתבו המפורסם:

בניו
 רבי יצחק זליג מסוקולוב - ממנהיגי היהדות החרדית בפולין לפני השואה.
 רבי צבי הירש מליקובה, מחבר הספר "עטרת צבי".
 רבי משה מרדכי מפילוב, מחבר הספרים "מדרש משה" ו"מרדכי משה".
 רבי יוסף ששימש ברבנות קוצק.

לקריאה נוספת
 יצחק רפאל, רבי חיים ישראל מפילוב - אדמו"ר ציוני בתוך על חסידות וחסידים, מוסד הרב קוק, ירושלים תשנ"א

קישורים חיצוניים
 "שלום ירושלים", פיעטרקוב תרפ"ה 
 "שלום ירושלים" , הוצאה מחודשת

הערות שוליים

אדמו"רי קוצק
רבנים פולנים