נורית אביב

נורית אביב (נולדה ב-11 במרץ 1945 בתל אביב) היא צלמת קולנוע ובמאית החיה בין תל אביב לפריז.

ביוגרפיה
נורית אביב נולדה להנס חיים פין, אחד מצלמי העיתונות הראשונים שפעלו בארץ, ומגיל צעיר סייעה לאביה במלאכת הצילום.

למדה צילום קולנוע, ב-IDHEC בפריז והייתה לאשה הראשונה שהתקבלה למגמת הצילום. היא הייתה גם האשה הראשונה בצרפת שזכתה להכרה כצלמת מהמכון הלאומי לקולנוע (CNC). כיום היא מלמדת קולנוע בבית הספר סם שפיגל בירושלים וכן בפריז ובמינכן.

נורית אביב ביימה 12 סרטים דוקומנטריים. בלב יצירתה העיסוק בשפה. סרטה "משפה לשפה" שפתח את הטרילוגיה על השפה העברית, זכה בשנת 2004 בפרס הראשון בפסטיבל דוקאביב. בשנת 2008 ערך לה המוזיאון "Jeu De Paume" בפריז תערוכת רטרוספקטיבה. בנובמבר 2015 ערך לה "מרכז פומפידו" בפריז רטרוספקטיבה גדולה, ובה הוקרנו 40 סרטים, ובהם סרטים שצילמה, סרטים שביימה וכמה סרטים של במאיות ובמאים שאביב בחרה להזמין. סרטיה מוצגים באופן קבוע בבתי קולנוע בפריז, ההקרנות מלוות בדיונים שמנחים אנשי רוח מתחומים שונים.

אביב צילמה כמאה סרטים עלילתיים ודוקומנטריים, הראשון שבהם הוא הסרט "שבלול" בבימוי בועז דוידזון. בין הבמאים שאיתם עבדה עמוס גיתאי, אנייס ורדה, רנה אליו, ז'ק דוילון, מיכל בת-אדם ("על חבל דק"). ב-1980 צילמה את "מעגלים של שישבת" ביחד עם גדי דנציג.

ב- 2023 הוקרן בפסטיבל דוקאביב סרטה של היוצרת זהר ברנט "נורית אביב - אישה עם מצלמה" דיוקן קולנועי של נורית אביב.

סרטים שביימה 
 2020: Yiddish
2018׃ Signer
2015: פואטיקה של המוח
 2013: בשורות
 2011: שפה אחת ודברים אחדים
 2008: לשון קודש, שפת חול
 2004: משפה לשפה
 2004: האלף בית של ברולי בואברה
 2002: אובדן
 2001: אלנבי, קטע
 2000: מילה
 1997: מקום, עבודה
 1992: השבט האירופאי
 1989: כפר קרע, ישראל

קישורים חיצוניים
 

 נעה עמיאל לביא, הבמאית הישראלית הכי מוערכת בצרפת חוזרת בסרט חדש, באתר Time Out תל אביב, 20 בפברואר 2019
 
 עמיה ליבליך, מפגש של שפות, באתר פסיכולוגיה עברית, 19 בפברואר 2012

הערות שוליים

צלמות קולנוע ישראליות
במאיות קולנוע ישראליות
במאי קולנוע ישראלים
במאיות קולנוע צרפתיות
ישראליות שנולדו ב-1945
ישראלים שנולדו ב-1945