אוטו פון בלו

אוטו פון בֶּלוֹ (בגרמנית: Otto von Below; 18 בינואר 1857, דנציג, פרוסיה – 15 במרץ 1944, גטינגן, גרמניה הנאצית) היה גנרל גרמני, מפקד ארמייה בחיל הרגלים בחזית המזרחית במלחמת העולם הראשונה. בלו כיהן כמפקד קבוצת ארמיות מטעם מעצמות המרכז בחזית המקדונית ובהמשך בחזית האיטלקית ובחזית המערבית.

ביוגרפיה

תחילת הקריירה
פון בלו נולד למשפחה עם רקע צבאי. אביו היה גנרל בצבא הפרוסי ופון בלו הצעיר עבר את מסלול החיול והקצונה הפרוסים המסורתיים. ב-1887 סיים את האקדמיה הצבאית הפרוסית בברלין ושנתיים מאוחר יותר הועלה לדרגת קפטן והוצב מזרחית לנהר האלבה. ב-1905 הועלה לדרגת אוברסט ומונה למפקד גדוד רגלים וב-1909 הועלה לדרגת גנרל מיור ומונה למפקד חטיבה. ב-1912 מונה למפקד הדיוויזיה ה-2 במזרח פרוסיה.

מלחמת העולם הראשונה ואחריתו
בפרוץ מלחמת העולם הראשונה היה פון בלו מפקד קורפוס המילואים ה-1 והוצב באזור קניגסברג. ב-20 באוגוסט 1914 לחם הקורפוס שבפיקודו באגף הימני של הארמייה השמינית מול צבא האימפריה הרוסית בקרב גומבינן במסגרת החזית המזרחית. בהמשך לחם בקרב טננברג אשר בעקבותיו הועלה לדרגת גנרל וב-7 בנובמבר 1914 מונה למפקד הארמייה השמינית. בפברואר 1915 זכה לעיטור פור לה מריט על חלקו בקרב השני על האגמים המאזוריים. ב-26 במאי 1915 מונה למפקד ארמיית הניימן ששמה שונה ב-30 בדצמבר לארמייה השמינית החדשה. ב-5 באוקטובר 1916 סיים את תפקידו, כאשר כוחותיו הצליחו להתקדם עד הנהר דווינה סמוך לריגה.

אוטו פון בלו היה בן דודו של הגנרל פריץ פון בלו, שלחם אף הוא בצבא הגרמני, עניין שגרם לבלבול רב בקרב גורמי המודיעין של מדינות ההסכמה ונטע תחושה שפון בלו מצוי במספר חזיתות בו זמנית. בשלהי אוקטובר 1916 הוצב פון בלו בחזית המקדונית וכיהן כמפקד כוחות מעצמות המרכז בזירה, בהיקף של קבוצת ארמיות שכונתה קבוצת הארמיות בלו. הכוחות שתחת פיקודו לא הצליחו לפרוץ את קווי ההגנה האנגלו-צרפתים ולכבוש את העיר סלוניקי, עניין שהוביל לסיום תפקידו באזור.

ב-22 באפריל 1917 הועבר מהחזית המזרחית לחזית המקדונית הגנרל פרידריך פון שולץ ופון בלו הועבר לפקד על הארמייה השישית בחזית המערבית. ב-9 בספטמבר 1917, נשלח להקים את הארמייה ה-14 האוסטרו-גרמנית בחזית האיטלקית. ב-24 באוקטובר 1917 פיקד פון בלו על כוחות מעצמות המרכז בקרב קפורטו שהסתיים בתבוסה קשה לצבא ממלכת איטליה ולמעשה ניטרל את כוחה והשפעתה בחזית למשך מספר חודשים. לאחר הצלחתו בחזית האיטלקית הועבר פון בלו לחזית המערבית כדי לגרום בה למפנה ובינואר 1918 מונה למפקד הארמייה ה-17 כחלק מקבוצה בת שלוש ארמיות שביצעו את מתקפת האביב של הגנרל לודנדורף. המתקפה הניבה השגים טריטוריאליים מסוימים אך נבלמה באזור הנהר סום. בשלב זה אזלו לגרמנים עתודות כוח האדם והציוד וכך ניצבו בעמדת נחיתות במתקפת מאה הימים של מדינות ההסכמה, שהובילה לנסיגה רחבה שלהם לאורך כל החזית אל עבר הגבול הגרמני ולבסוף לסיום המלחמה.

באוקטובר 1918 מונה פון בלו למפקד הארמייה הראשונה במקום ברונו פון מודרה. המינוי בוצע כאשר הנסיגה הגרמנית מאזור ריימס אל עבר גבולות גרמניה הייתה בעיצומה ולפון בלו לא הייתה השפעה על נטייתה של החזית לטובת מדינות ההסכמה. עם חתימת הסכם שביתת הנשק הסיג פון בלו את כוחותיו באופן מסודר לשטחי הקיסרות הגרמנית, וב-28 בדצמבר 1918 מונה למפקד הקורפוס ה-17, עליו פיקד עד ה-26 ביוני 1919, ולאחר מכן פרש משירות צבאי. פון בלו נפטר ב-15 במרץ 1944 והוא בן 87 שנים.

ראו גם
 הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
גנרלים בצבא הקיסרות הגרמנית
החזית המקדונית במלחמת העולם הראשונה
החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה: אישים
החזית האיטלקית במלחמת העולם הראשונה
החזית המזרחית במלחמת העולם הראשונה
אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
מעוטרי פור לה מריט
מפקדי גייסות בצבא הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה
מפקדי ארמיות בצבא הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה
מעוטרי אות מסדר העיט האדום
גרמנים שנולדו ב-1850
גרמנים שנפטרו ב-1944