הבכיינים

הבכיינים הוא מחזה של חנוך לוין.

עלילה
המחזה עוסק בצוות בית חולים בכלכותה אשר מחליט לשעשע את שלושת החולים הגוססים השוכנים בו ולהציג בפניהם את הטרגדיה היוונית "ייסורי אגממנון ומותו" מאת אייסכילוס. הטרגדיה מתארת את חזרתו של אגממנון לאחר עשר שנים בהן שירת בחזית במלחמת טרויה יחד עם שבוית המלחמה שהפכה גם לאהובתו, קסנדרה בת מלך טרויה. קליטמנסטרה, אשתו של אגממנון זועמת על הנעשה ורוצחת את בעלה ומאהבתו. כך יוצר לוין הצגה בתוך הצגה במהלכה הגוססים צופים במתרחש על ה"במה", והקהל צופה הן במחזה והן בצופים הגוססים, ובכך מקשר בין גורלות הדמויות השונות, כפי שמבקר התיאטרון מיכאל הנדלזלץ מתאר זאת: 

יחד עם זאת, ההצגה הפנימית אינה מסתיימת ונקטעת בפתאומיות כאשר אחד הצופים הגוססים מת במיטתו ומוחלף בחולה אחר.

ההקשר האוטוביוגרפי
"הבכיינים" הוא המחזה האחרון שלוין ניסה לביים, בשנת 1999, בעודו מאושפז בבית חולים בשל מאבקו במחלת הסרטן. הוא לא הספיק לסיים את המלאכה ונפטר מהמחלה ב-8 באוגוסט 1999. בשל ההקשר האוטוביוגרפי המתבקש הכיל המחזה רובד נוסף של משמעות, כפי שהנדלזלץ ציין:

הפקת 2000 - התיאטרון הקאמרי

צוות 
המחזה הועלה לראשונה בתיאטרון הקאמרי ב-21 באוקטובר 2000: 
 במאי: אילן רונן (לימים המנהל האמנותי של תיאטרון הבימה).
 דרמטורגיה: נורית יערי.
 שחקנים: דב נבון, גבי עמרני, מכרם ח'ורי - הגוססים, אשר צרפתי - אגממנון, מירב גרובר - קליטמנסטרה, סנדרה שונוולד - קסנדרה, יוסף כרמון - סניטר, שבתאי קונורטי - גוסס חדש-חדש, רוני אלפרין, סיימון קריכלי, רומן קריכלי, שי פיינברג, בועז רוזנברג - עוזרי סניטר.
 זמרות: אפרת אלעזר, קרן הדר, שירית לי-וייס, לימור עובד, ענת עיני, הגר ריש.
 תזמורת: גורי אגמון על סקסופון, יוסי בן נון על פסנתר, רוני הולן על תופים, אבנר יפעת על קונטרבס, ורד יעקב על חלילית, שוקי וולפוס על חצוצרה. 
 עיצוב תפאורה ותלבושות: רקפת לוי.
 מוזיקה: יוסי בן-נון.
 כוריאוגרפיה: דניאל אקילוב.
 תאורה: אבי יונה בואנו.

לקריאה נוספת
 חנוך לוין, "הבכיינים", בספרו החייל הרזה ואחרים.

קישורים חיצוניים
 
 הבכיינים - פרטים על הפקת המקור באתר תיאטרון הקאמרי

הערות שוליים

מחזות חנוך לוין
מחזות משנות ה-1990
יצירות משנת 1999