אלכסנדרל, שליט מולדובה

אלכסנדרל או אלכסנדר השני (ברומנית: Alexăndrel, בפולנית מכונה גם אולֶכנוֹ, כנראה 1429 –  25 במאי 1455, צ'טאטיה אלבה), היה שלוש פעמים השליט ("ווייבוד" או "דוֹמְן") של נסיכות מולדובה - בין פברואר 1449 לאוקטובר 1449, בין 1452 ל-1454 ובין פברואר למאי 1455. הוא היה בן לשושלת מושאט. דרך אמו היו לו שורשים ליטאיים והוא מתייחס לשושלת יאגיילו. בסך הכל שלטונו היה קצר והתאפיין בהידוק היחסים עם פולין ובמאבקים מתמידים על כתר מולדובה.

רקע משפחתי
אלכסנדרל נולד כנראה בשנת 1429 אך יש הטוענים כי הוא נולד מספר שנים מאוחר יותר. משמעות שמו הוא הקטנה של השם הרומני "אלכסנדרו".
הוא היה בנו של השליט איליאש ושל אשתו הליטאית, מריה הולשנסקה, אחותה הקטנה של המלכה זופיה (הולשנסקה) של פולין שהייתה אשתו הרביעית של ולדיסלב השני יגיילו. אלכסנדרל היה אחיו הצעיר של השליט הקודם רומן השני.
הוא ואחיו היו, דרך אמם, בני דודים של מלך פולין קזימיר יגילונצ'יק.
הייתה להם גם אחות, אנסטסיה, שהייתה נשואה למגנאט הפולני יורי מניאסביז'.

שלטונו הראשון - פברואר-אוקטובר 1449 
אחרי מותו של אחיו הצעיר רומן השני, אלכסנדרל בן ה-20, ששהה עם אמו במחוז קולומיאה, הובא למולדובה בתמיכה פולנית והדיח את צ'ובר וודה, דמות מסתורית שזהותה עדיין איננה ברורה, והוכתר לשליט מולדובה בפברואר 1449. השליט לשעבר, פטרו השני, שחטף בזמנו את כס המלכות מידי רומן השני, בעזרת גיסו, יאנוש הוניאדי, נאלץ לעזוב וככל הנראה נפטר אחרי זמן קצר. שלטונו הראשון של אלכסנדרל נמשך חדשים ספורים בלבד. בתקופה זו המדינה נוהלה בפועל על ידי אמו ועל ידי יד ימינה, הפרקלאב של חוטין, מנואיל.

בעזרת כוח שנשלח על ידי יאנוש הוניאדי, טוען אחר לכתר, בן מחוץ לנישואים של אלכסנדרו הטוב, בוגדאן, קרא תיגר על השליט הצעיר. ב-12 באוקטובר 1449, בקרב שהתקיים בטמשאן (Tămăşani), על נהר סירט, מצפון לעיר רומן, הצליח בוגדאן לנצח את צבאו של אלכסנדרל. המאבק היה קשה. שניים מהבויארים הנאמנים לאלכסנדרל, הלוגופט אואנצ'ה וקוסטיה אנדרוניק נהרגו בעת הלחימה. אלכסנדרל ומשפחתו נמלטו לעיר סמבור, בשטח פולין.

שלטונו השני 1452–1454 
עוד במרץ 1450 החלו אלכסנדרל ותומכיו בשטח פולין הכנות למתקפה נגד בוגדאן השני, שהפולנים, חשדו בו בחוסר נאמנות והעדיפו להחליפו. לפי מקורות אחדים כבר בינואר - מרץ 1450 התקיים מסע צבאי שבמהלכו השתלטו הפולנים ואנשיו של אלכסנדרל על המצודות חוטין, סוצ'אבה וניאמץ. ב-9 במרץ דחה המלך פולין את תוכניתם של כמה מיועציו לספח את מולדובה לממלכתו ולפצות את אלכסנדרל על ידי מתן כמה אחוזות ב גליציה המזרחית ("רוטניה האדומה"). הוא העדיף לא להסתבך עם הטורקים, שהיו רואים בכך פעולה עוינת, ולהשאיר את הנסיכות המולדבית כמדינת חיץ בחסות, בין פולין ובין האימפריה העות'מאנית
. עד 15 במרץ הכוחות הפולנים נאלצו לסגת. פולין ניסתה להשיג מבוגדאן השני הבטחות שיפנה את כס המלכות לטובת אלכסנדרל עד שנת 1453 ועד אז יממן את הוצאותיו של הנסיך הצעיר בגלות פולין.

ב-24 ביוני יצאו מלבוב כוחות פולנים בפיקודם של הסטרוסטה של לבוב, פ. אודרובאש, והקסטלאן (מושל) מסנדומיר, פ. קונייצפולסקי, וכמו כן לוחמים מפודוליה בפיקודו של תאודוריק בוצ'אצקי. אחרי שהתחברו בקמיינץ פודולסקי עם כוח קטן של מולדבים בפיקודם של אלכסנדרל והפרקלאב מנואיל, באוגוסט הם פלשו לצפון בסרביה, שם חיכה להם בוגדאן ביערות קראסנה. הקרב פרץ ב-6 בספטמבר 1450 על יד הכפר קראסנה. לפולנים נגרמו אבדות קשות, לרבות מותו של אודרובאש, ומעריכים כי התערבותם של אלכסנדרל והפרקלאב מנואיל הציל אותם ואיפשר להם לסגת.. בעקבות התבוסה איבד אלכסנדרל את השליטה על מצודת חוטין לטובת בוגדאן.

אולם המנצח, בוגדאן השני, לא יכול היה ליהנות זמן רב מפרות הצלחתו ונרצח במפתיע באוקטובר 1450 על ידי האח שלו למחצה, פטרו ארון, שלטש עיניים אל כס המלכות ושהעמיד פנים בהתחלה שפועל למען החזרתו לשלטון של אלכסנדרל. פולין ובן חסותה, אלכסנדרל, חיכו לרגע מתאים נוסף ובהתחלת שנת 1452 פלשו למולדובה והדיחו את פטרו ארון שננטש על ידי הבויארים המקומיים וברח.

בשנת 1449 העניק אלכסנדרל פריבילגיות לסוחרים הסקסונים מבראשוב (קרונשטאט) ומ"חבל ברסה" (בורצנלנד). הוא תרם תרומות רבות למוסדות דת - למנזרים ניאמץ, מולדוביצה, פובראטה, ביסטריצה ויאצקו ולמיטרופוליה של סוצ'אבה... הוא טבע גם מטבעות בכסף (בשווי 1 גרוש) (1449) וברונזה (בשווי גרוש וחצי גרוש) (1454-1452).,, בתחום מדיניות החוץ העניק סיוע צבאי לפולין במלחמתה בטטרים.

על מנת להבטיח לעצמו את ידידותו של יאנוש הוניאדי, גבור המלחמות בטורקים, ששאיים בעבר על שלטונו, הכיר אלכסנדרל באביר הטרנסילבני בתור "אדונו ואביו". בו זמנית הרגיע את מלך פולין, קזימיר, על ידי הצהרת אמונים חוזרת.
עם זאת כעבור שלוש שנים חלק מהבויארים, מאוכזבים מהתנהגותו המופקרת של אלכסנדרו, נטשו אותו ועברו לצד פטרו ארון. הלה הצליח לא בורו באילו נסיבות, לחזור לשלטון ואלכסנדר נאלץ שוב לאחוז במקל הנדודים.

שלטונו השלישי -פברואר-מאי 1455
לא ידועים פרטים אף על הצלחתו של אלכסנדרל לחזור לכס המלכות בפברואר 1455. הפעם מלוכתו לא ארכה ימים רבים ובמאי 1455 שוב קם נגדו פטרו ארון והביס אותו במקום שנקרא "מובילֶה" (La
Movile) ("בתלים"). אלכסנדרל נמלט לצ'טאטיה אלבה וכעבור 3 חדשים נפטר שם בגיל צעיר. ייתכן כי הורעל.
יש סבורים כי נקבר בצ'טאטיה אלבה.
הכרוניקן גריגורה אורקה מתאר את אלכסנדרל כצעיר הולל שאהב את הטיפה המרה וטוען שנהג לחסל את הבעלים ואת אבותיהם של הנשים שפיתה אותם.

קישורים ומקורות חיצוניים
Constantin C.Giurescu & Dinu C.Giurescu, Istoria Românilor volumul II (1352-1606), Bucureşti, 1976, pp. 136–140.
(קונסטנטין ג'ורסקו ודינו ג'ורסקו - תולדות הרומנים - כרך ב 1352–1606, בוקרשט, 1976)
Marcel Popa, Horia C. Matei - Mică enciclopedie de Istorie Universală, Editura ştiinţifică şi enciclopedică, Bucureşti, 1983 (מרצ'ל פופה, הוריה מאטיי - אנציקלופדיה קטנה להיסטוריה עולמית, 1983)

דומיניק מושאליק - הניסיון המוקדם ביותר להגן על עצמאות נסיכות מולדובה במאה ה-14 עד מחצית המאה ה-15
Dominik Musialik Najdawniejsze próby utrzymania niezaleśności przez Hospodarstwo Mołdawskie
od XIV do poł. XV wieku,Studenckie Zeszyty Naukowe
Uniwersytetu Jagiellońskiego, zeszyt14, Krakow 2008 p.39-56  
על בוגדאן השני - מאמר מאת טיבריו צ'ובאנו - בכתב העת "אגרו", שטוטגרט 
(Tiberiu Ciobanu - Bogdan al II-lea)
אלכסנדרו ולאחוצה - מעברנו - צאצאי אלכסנדרו הטוב. Alexandru Vlahuţă Din trecutul nostru:Urmaşii lui Alexandru cel Bun
Wikisource

לקריאה נוספת
 Vasile Pârvan Alexăndrel Vodă și Bogdan Vodă - Şepte ani din istoria Moldovei, 1449-1455 Bucureşti, Minerva 1970

הערות שוליים

שליטי נסיכות מולדובה
ילידי 1429
נפטרים ב-1455