זימבבואה במשחקים האולימפיים

זימבבואה משתתפת במשחקים האולימפיים מאז אולימפיאדת מוסקבה (1980). עוד קודם לכן, בהיותה המושבה הבריטית רודזיה, השתתפה בשלוש אולימפיאדות: אולימפיאדת אמסטרדם (1928), אולימפיאדת רומא (1960) ואולימפיאדת טוקיו (1964), בהן לא זכתה להישגים משמעותיים. ב-1965 הכריזה רודזיה באופן חד-צדדי על עצמאותה, ובראשה עמד איאן סמית', שהנהיג מדיניות מפלה כלפי השחורים, בדומה למשטר האפרטהייד בדרום אפריקה השכנה. מקסיקו, שאירחה את המשחקים הבאים, ב-1968, לא כיבדה את הדרכונים הרודזים, ולכן לא השתתפה המדינה במשחקים אלה. שבועות ספורים לפני פתיחתה של אולימפיאדת מינכן (1972) החליט הוועד האולימפי הבינלאומי, בלחץ מדינות אפריקה, לאסור על השתתפותה של רודזיה במשחקים. לאחר שהסתיים שלטונו של סמית' ב-1980, ושינוי שמה של המדינה לזימבבואה, התאפשרה חזרתה של המדינה למשחקים.

לאורך השנים צברו הספורטאים הזימבבואים 8 מדליות, בהן 3 מדליות זהב. ב-7 מהמדליות זכתה השחיינית קירסטי קובנטרי.

במשחקי החורף השתתפה זימבבואה רק באולימפיאדת סוצ'י (2014), אליה שלחה ספורטאי אחד.

היסטוריה
המדליה האולימפית הראשונה לזכותה של זימבבואה הושגה כבר במשחקים הראשונים בהם השתתפה, אולימפיאדת מוסקבה. נבחרת הנשים בהוקי שדה כלל לא הייתה אמורה להשתתף במשחקים, אך עקב החרם שהובילה ארצות הברית על המשחקים בעקבות הפלישה הסובייטית לאפגניסטן, ביטלו נבחרות רבות את השתתפותן, וזימבבואה נקראה למלא את מקומן. הנבחרת החלה להתאמן רק שבוע לפני המשחקים, וזכייתה בתואר, לאחר שסיימה את משחקיה עם שלושה ניצחונות ושתי תוצאות תיקו, היוותה הפתעה גדולה. יתר הספורטאים הזימבבואים לא רשמו הצלחות גדולות במוסקבה.

באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) היו שני הספורטאים הזימבבואים המצליחים ביותר זפניה נקובה, שסיים במקום ה-11 בריצת 10,000 מטר, והמתאגרף נדאבה דובה שהעפיל לשלב רבע הגמר. באולימפיאדת סיאול (1988) העפילה הקופצת למים טרייסי קוקס לשלב הגמר בקפיצה מ-3 מטר, וסיימה במקום ה-12. באולימפיאדת אטלנטה (1996) סיים רץ המרתון טנדאי צ'ימוססה במקום ה-13. צמד הטניסאים ויין בלאק וביירון בלאק הגיעו כמדורגים במקום השמיני, אך הודחו כבר בסיבוב השני. באולימפיאדת סידני (2000) שיפר צ'ימוססה את הישגו וסיים במקום התשיעי.

24 שנים לאחר המדליות האולימפיות האחרונות בהן זכו ספורטאיות מזימבבואה, זכתה השחיינית קירסטי קובנטרי ב-3 מדליות באולימפיאדת אתונה (2004). קובנטרי זכתה במדליית זהב במשחה ל-200 מטר גב, במדליית כסף במשחה ל-100 מטר גב ובמדליית ארד במשחה ל-200 מטר מעורב אישי. בשלושת המשחים קבעה שיאי אפריקה חדשים. הטניסאים ויין בלאק וקווין אולייט הודחו בשלב רבע הגמר בידי ההודים מאהש בופאטי ולאנדר פאס.

באולימפיאדת בייג'ינג (2008) שמרה קובנטרי על תוארה ב-200 מטר גב, תוך קביעת שיא עולם חדש במשחה (2:05.24 דקות). גם בשלב חצי הגמר ב-100 מטר גב קבעה קובנטרי שיא עולם חדש (58.77 שניות), אך בשלב הגמר לא הצליחה לשחזר את הישגה, וסיימה במקום השני אחרי נטלי קוגלין. במשחה חצי הגמר ל-200 מטר מעורב אישי קבעה שיא אולימפי חדש (2:09.53 דק'), אך במשחה הגמר נכנעה לסטפני רייס, שקבעה שיא עולם חדש. התוצאה שהשיגה קובנטרי במשחה הגמר, 2:08.59 דק', הייתה אף היא טובה משיא העולם שהיה בתוקף ערב המשחקים. בנוסף להישגים אלה, זכתה קובנטרי במדליית כסף שלישית, במשחה ל-400 מטר מעורב אישי. פרט לקובנטרי, היו שני אתלטים זימבבואים קרובים למדליות בבייג'ינג. נגונידזאשה מקושה סיים במקום הרביעי בקפיצה לרוחק, לאחר שהקובני איברהים קמחו עבר אותו בסנטימטר בקפיצה האחרונה שלו. בריאן דזינגאי סיים במקום הרביעי בריצת 200 מטר.

באולימפיאדת לונדון (2012) לא הצליחה קובנטרי לשחזר את הישגיה. היא סיימה במקום השישי במשחים ל-200 מטר גב ול-200 מטר מעורב אישי, ובמשחה ל-100 מטר גב לא הצליחה להעפיל לגמר. רץ המרתון קאתברט ניאסנגו סיים במקום השביעי. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) שוב סיימה קובנטרי במקום השישי במשחה ל-200 מטר גב, ובמשחה ל-100 מטר גב לא העפילה לגמר.

מדליות

לפי אולימפיאדה
באולימפיאדות הקיץ:

לפי ענף

בענפי הקיץ:

ראו גם
 זימבבואה במשחקים הפאראלימפיים
 זימבבואה במשחקים האולימפיים לנוער

קישורים חיצוניים

 אתר הוועד האולימפי של זימבבואה

הערות שוליים

זימבבואה: ספורט
מדינות במשחקים האולימפיים