ביל שרמן

ויליאם וולטון "ביל" שרמן (באנגלית: William Walton "Bill" Sharman; 25 במאי 1926 - 25 באוקטובר 2013) היה כדורסלן ומאמן בליגת ה-NBA.

נעורים ומכללות
שרמן נולד בטקסס. הוא סיים את לימודיו בבית ספר תיכון בקליפורניה. בחר להמשיך לאוניברסיטת דרום קליפורניה ומכיוון שהתבלט הן ככדורסלן, הן כשחקן בייסבול, חתם על חוזה כמקצוען בשני הענפים: בקבוצת הכדורסל וושינגטון קפיטולס שבחרה בו בדראפט ה-NBA 1950 במקום ה-17, ובמקביל חתם בקבוצת ברוקלין דודג'רס מליגת ה-MLB.

בשנים 1950–1955 שיחק שרמן בייסבול בקבוצת המיינור ליג של הברוקלין דודג'רס. הוא הצטרף לקבוצה הבכירה של הדודג'רס בנשיונל ליג ב-1951. ב-27 בספטמבר אותה שנה נזרקו כל שחקני הדודג'רס מהמשחק כתוצאה מוויכוח עם השופט, וכך זכה שרמן להפוך לשחקן היחיד אי פעם שנזרק ממשחק במייג'ור ליג, מבלי שזכה לקחת חלק פעיל אף לא במשחק אחד בליגה.

קריירת משחק ב-NBA
עם זאת, פרסומו בא לו בעיקר מהקריירה שלו בתחום הכדורסל; הוא נודע במיוחד משנותיו כשחקן הבוסטון סלטיקס בשנות ה-50, אז שיתף פעולה עם הרכז האגדי בוב קוזי, במה שיש המחשיבים כצמד הקו האחורי הטוב בכל הזמנים. בזמן שקוזי היה מנהל המשחק העיקרי, שרמן התרכז בעיקר בקליעה.

שרמן היה אחד מהגארדים הראשונים שקלע מהשדה בדיוק של מעל 40%. הוא הוביל את ה-NBA באחוזי קליעה מקו העונשין בשבע שנים שונות והישגו מעונת 1958–1959, 93.2% מהקו, נותר שיא NBA עד עונת 1976–1977, אז התעלה ארני דיגרגוריו על הנתון הזה. שרמן עדיין מחזיק בשיא קליעות העונשין הרצופות בפלייאוף, 56 ללא החטאה. שרמן נבחר לחמישיית העונה ב-NBA ארבע שנים רצופות בין 1956 ל-1959, ובשנים 1953, 1955 ו-1960 נבחר לחמישייה השנייה. שרמן שיחק שמונה פעמים במשחק האולסטאר של ה-NBA וב-1955 נבחר ל-MVP של האולסטאר. מלבד הצטיינותו בצד ההתקפי, נודע שרמן כשומר עיקש וקשוח. קריירת המשחק שלו ב-NBA הסתיימה ב-1961.

קריירת אימון
ב-1971 הפך למאמן היוטה סטארס והוביל את הקבוצה לזכייה בתואר אליפות ה-ABA כשהוא חולק את תואר מאמן השנה עם מאמן נוסף. לאחר שהתפטר מתפקידו ביוטה, חתם שרמן על חוזה לאימון הלוס אנג'לס לייקרס. נוצרה מחלוקת לאחר עזיבתו, שכן הבעלים של יוטה תבע את שרמן בטענה שהפר את חוזהו והגיש תביעת נזיקין גם נגד הבעלים של הלייקרס בטענה שעודד את הפרת החוזה. תחילה נפסק כי על שרמן לשלם פיצוי בסך 250 אלף דולר, אולם שרמן ערער והביא להפיכת ההחלטה. בשנה שלאחר מכן אימן שרמן את הלייקרס אותה הובילו וילט צ'מברלין וג'רי וסט לשיא של 33 ניצחונות רצופים, למאזן עונתי שהיווה שיא באותה תקופה, 69 ניצחונות לעומת 13 הפסדים, ולאליפות ראשונה של הלייקרס מזה כעשור, כששרמן זוכה לקינוח בתואר מאמן השנה ב-NBA. הוא אחד משני מאמנים בלבד שזכו גם באליפות ה-NBA וגם באליפות ה-ABA. במקרה, גם המאמן השני שזכה להישג, אלכס האנום, אימן בשנת 1967 קבוצה, פילדלפיה 76', שהובלה על ידי צ'מברלין לזכייה באליפות ה-NBA.

לאחר הפרישה
שרמן נבחר להיכל התהילה של הכדורסל כשחקן ב-1976 וכמאמן ב-2004. הוא אחד משלושה אנשים בלבד, לצד ג'ון וודן ולני וילקינס שנבחרו להיכל התהילה הן כשחקנים, הן כמאמנים. ב-29 באוקטובר 1996 נבחר שרמן לרשימת 50 השחקנים הגדולים בתולדות ה-NBA.

שרמן חיבר שני ספרים: Sharman on Basketball Shooting ו-The Wooden-Sharman Method: A Guide to Winning Basketball אותו כתב עם ג'ון וודן ובוב סלצר. אולם ההתעמלות בתיכון פורטרוויל שבקליפורניה, בו למד, נקרא על שמו.

מת ב-25 באוקטובר 2013 בגיל 87, לאחר שלקה בשבץ מוחי.

סטטיסטיקות קריירה כשחקן

בעונה הסדירה ב-NBA

בפלייאוף ה-NBA

קישורים חיצוניים

 
 
 

כדורסלנים אמריקאים
מאמני כדורסל אמריקאים
כדורסלני אוניברסיטת דרום קליפורניה
כדורסלני בוסטון סלטיקס
היכל התהילה של הכדורסל: כדורסלנים
משתתפי משחק האולסטאר של ה-NBA
היכל התהילה של הכדורסל: מאמנים
מאמני לוס אנג'לס לייקרס
מאמני סן פרנסיסקו ווריורס
מאמני משחק האולסטאר של ה-NBA
זוכי פרס ה-MVP של משחק האולסטאר של ה-NBA
זוכי פרס מאמן השנה ב-NBA
כדורסלנים ב-NBA שגופייתם הופרשה
מאמני ליגת ה-ABA
טקסס: כדורסלנים
מנהלי קבוצות ב-NBA
כדורסלני וושינגטון קפיטולס
חברי היכל התהילה של כדורסל המכללות
אמריקאים שנולדו ב-1926
אמריקאים שנפטרו ב-2013