שליית פתח

שליית פתח (באנגלית: Placenta previa) היא סיבוך מיילדותי בו השליה מחוברת לקירות הרחם באופן בו היא קרובה או מכסה כליל את צוואר הרחם. מצב זה יכול להתרחש לעיתים לקראת סוף הטרימסטר הראשון של ההריון, אולם לרוב מתרחש במהלך הטרימסטר השני והשלישי. שליית פתח מהווה סיבה מרכזית לדימום וגינאלי טרום הלידה, ושכיחותה עומדת על כ-0.5% מההריונות. 

הסיבה לשליית פתח נעוצה כנראה בווסקולריזציה בעייתית של הרחם, כתוצאה מהצטלקות או אטרופיה, עקב טראומה, ניתוח או זיהום קודם. 

נשים עם שליית פתח לרוב מציגות קליניקה של דימום וגינאלי, ללא כאבים. הדימום בתחילה אינו משמעותי אולם הוא עלול להתגבר ככל שקיימת היפרדות שליה, כתוצאה מכך. יש לחשוד בשליית פתח בכל מקרה בו יש דימום לאחר השבוע ה-24 בהריון. הבטן אינה רגישה ואינה כאובה בבדיקה אבדומינלית. לעיתים העובר נמצא במצג עכוז או מצג טרנסוורסלי כתוצאה מהמיקום החריג של השליה. 

ניתן לאבחן שליית פתח על ידי ביצוע אולטראסאונד.

סיווג 
 סוג I (low lying) - השליה מגיעה לחלק התחתון של הרחם אולם אינה חודרת ואינה עוברת מעל צוואר הרחם. 
 סוג II (marginal) - השליה נוגעת בצוואר הרחם אולם אינה מכסה אותו. 
 סוג III (partial) - השליה מכסה חלקית את צוואר הרחם. 
 סוג IV (complete) - השליה מכסה לחלוטין את צוואר הרחם. 

שליית פתח מהווה גורם סיכון לשליה חודרנית (placenta accrete), ככל הנראה בשל דצידואה שאינה מפותחת היטב בסיגמנט התחתון.

גורמי סיכון לשליית פתח 
 שליית פתח קודמת, ניתוח קיסרי, ביצוע גרידה. 
 נשים עם הריונות מרובים, בפרט כשמרווחי הזמן בין ההריונות קצרים יחסית. 
 נשים שגילם פחות מ-20 שנה או מעל גיל 30. 
 נשים עם שליה מוגדלת כתוצאה מהריון מרובה עוברים. 
 עישון סיגריות או שימוש בקוקאין.
  צלקת היסטרקטומית כתוצאה מניתוח קיסרי או ממיומקטומיה.

קליניקה 
הביטוי הקליני השכיח ביותר להימצאות שליית פתח הוא דימום ללא כאבים (painless bleeding) בשליש השני והשלישי של ההיריון. לרוב, הדימום בא באופן פתאומי ומקורו בעורקי הדצידואה. ברוב המקרים הדימום אינו מסיבי, ובמישוש הרחם הוא אינו רגיש ואינו מתכווץ.

אבחנה 
אצל נשים עם דימום בחצי השני של ההריון, יש תמיד מקום לחשוד בשליית פתח או בהיפרדות שליה. 
אבחנה של שליית פתח מתבצעת רק לאחר בדיקת אולטראסאונד לקביעת מיקום השליה. אין לבצע בדיקה ידנית בשל החשש שבדיקה כזו תגביר את הדמם. 

בכ-90% משליות הפתח המתגלות בשליש השני של ההריון, "נודדות" עם גדילת הרחם ואינן מכסות בהמשך את הפתח. 

לאחר דימום ראשוני עשויה לחול הפסקה ממושכת בדימומים, או ייתכנו דימומים חוזרים בעלי עוצמה שונה.

טיפול 
במידה וההריון נמשך פחות מ-30 שבועות, ניתן לטפל באם שלא במסגרת אשפוז בבית חולים ולעקוב אחר מצבה, כל במידה ואין מצוקה עוברית או אימהית. יילוד מיידי של העובר יבוצע במקרה בו העובר בשל או במקרה בו האם או העובר נמצאים במצוקה, ולעיתים יש צורך במתן מנות דם ופלסמה. 

במידה והעובר במצוקה יש ליילדו בניתוח קיסרי. באופן כללי בשליית פתח, ניתוח קיסרי הוא האופציה המועדפת. במקרים בהם שליית הפתח היא שולית בלבד, והמצג הוא מצג ראש, יש דרך לבחון לידה וגינאלית, אולם ייתכנו סיבוכים כגון היפרדות שליה או צניחת חבל הטבור.

ראו גם
 שליה נעוצה
 היפרדות שליה
 ניתוח קיסרי

קישורים חיצוניים

 שליית פתח, באתר בית החולים ליס לנשים וליולדות
 שליית פתח: גורמים, תסמינים וסיבוכים אפשריים, באתר BeOK
 ריבוי ניתוחים קיסריים מסכן את האם, באתר איגוד רופאי בריאות הציבור בישראל

ביאורים

השפעות סיבוכים בהיריון ובלידה על העובר והיילוד
גינקולוגיה
סיבוכים בלידה