אנגלית תיכונה

אנגלית תיכונה או אנגלית ביניים (באנגלית: Middle English) היא שפה אשר דוברה בסביבות השנים 1100–1500 באנגליה. האנגלית התיכונה התפתחה מהאנגלית העתיקה והושפעה רבות מצרפתית עתיקה, בתקופת ממלכת אנגליה הנורמנית, עקב חילופי המעמד השליטים באנגליה מאנגלו-סקסים לנורמנים (דוברי צרפתית עתיקה), בעקבות כיבוש ממלכת אנגליה בידי ויליאם הכובש, מנורמנדי. לקראת סוף התקופה החלו שינויים רבים בהגיית התנועות בשפה האנגלית, אך האיות באנגלית לא הותאם לשינויים, מה שגרם לאי התאמה בין האיות האנגלי והצלילים שהוא אמור להציג. מהשפה האנגלית התיכונה התפתחו השפות סקוטית והאנגלית המודרנית המוקדמת , שלבסוף התפתחה לאנגלית מודרנית.

התפתחות השפה

אנגלית עתיקה דוברה באנגליה עד המאה האחת עשרה. לפני התקופה הזאת הושפעה האנגלית העתיקה מנורדית עתיקה, בגלל מגע לשוני עם פולשים ויקינגים. השפעה זו עזרה להפוך את האנגלית ליותר פשוטה והיא התחילה את המעבר לאנגלית תיכונה.

ב-1066 ויליאם הכובש מנורמנדי, ששפתו צרפתית עתיקה, כבש את אנגליה. מאותו רגע דיברו השליטים באנגליה צרפתית אך האיכרים המשיכו לדבר אנגלית. את ההשפעה הרבה של הצרפתית על האנגלית ניתן לראות בשפה עד היום.

בלשנים מחלקים את תקופת השימוש באנגלית התיכונה לשני חלקים:

1. אנגלית תיכונה מוקדמת (אנגלית עתיקה עד 1300 לערך).

2. אנגלית תיכונה מאוחרת (מ-1300 בערך עד להופעת האנגלית המודרנית המוקדמת).

עד התקופה השנייה השליטים באנגליה דיברו צרפתית, כך שאין הרבה כתיבה מהתקופה הראשונה.

השפה סקוטית התפצלה מהניב הצפוני של אנגלית תיכונה מוקדמת. אנגלית תיכונה מאוחרת התפתחה לבסוף לאנגלית מודרנית מוקדמת.

אנגלית מודרנית מוקדמת (1500-1650[החלוקה היא מאוד גסה])
היא שפתו של שייקספיר. 

בסביבות 1400 לספירה (לקראת סוף תקופת האנגלית התיכונה) החלו שינויים רבים בביטוי התנועות בשפה שנמשכו לערך עד שנת 1700. האיות האנגלי לא השתנה הרבה בהתאם לשינויים בצלילים, מה שהוביל לחוסר התאמה בין האיות האנגלי לבין הצלילים שהוא אמור לבטא.

השינויים בתנועות הארוכות:

ɛ הוא צליל שני שלישים דרך בין a ל־e (יותר קרוב ל־e) ונמצא באנגלית מודרנית במילה כמו bed

ɔ הוא צליל שני שלישים דרך בין a ל־o (יותר קרוב ל־o) ונמצא באנגלית מודרנית במילה כמו or

שינוי זה השפיע גם על הדרך שמבטאים את האותיות באנגלית, ולכן מבטאים

את האות E כ i,

את האות I כ ai,

את האות a כ ei,

ואת האות o כ ou.

השוואת טקסטים לדוגמה מתוך הפתיחה של סיפורי קנטרברי שנכתב בסוף המאה ה־14 (מתוך: Gleason Paul, Underwords, Rosemont Publishing, Printing Corp. 2002 עמ'131):

שינויים בפונולוגיה מהאנגלית העתיקה 

להלן טבלת העיצורים באנגלית תיכונה:

קישורים חיצוניים
 
 

שפות אנגליות
אנגלית