סרגיי למשב

סרגיי למשב (ברוסית: Сергей Яковлевич Лемешев; 10 ביולי 1902 – 26 ביוני 1977) היה זמר אופרה סובייטי. הוא זכה בפרס סטלין (1941) והוענק לו התואר האמן העממי של ברית המועצות (1950).

חייו 
סרגיי למשב נולד בכפר קטן במחוז טבר. לאחר סיום בית הספר נשלח לסנקט פטרבורג ללמוד סנדלרות. לאחר מהפכת אוקטובר חזר לטבר. למשב התחיל לשיר במקהלה של חובבים.

בשנת 1921 הוא התחיל ללמוד בקונסרבטוריון של מוסקבה. כבר במהלך הלימודים התחיל לשיר אריה של לנסקי באופרה יגבני אונייגין. זו הייתה האריה הידוע שלו והוא שר אותה מעל 500 פעמים. לאחר סיום הלימודים הוא שר באופרות של יקטרינבורג, טיפליס ועוד. בשנת 1932 למשב הוזמן לתיאטרון בולשוי. תוך זמן קצר הוא התקדם לטנור הראשי והיה בין הזמרים המובילים עד לשנת 1956.

בשנת 1939 הוא הצטלם בסרט מוזיקלי "הסיפור המוזיקלי" על נהג מונית שהפך לזמר אופרה.

במהלך מלחמת העולם השנייה למשב חלה אך השתקם. בשנת 1947 למשב הופיע באופרה של ברלין.

בשנת 1951 הוא התחיל לביים אופרות וללמד בקונסרבטוריון של מוסקבה.

בשנת 1968 למשב פרסם ספר אוטוביוגרפי. הוא נפטר במוסקבה ונטמן בבית העלמין נובודוויצ'יה.

למשב היה נשוי 6 פעמים, עם אשתו האחרונה חי 27 שנים.

רפרטואר
על פי הרוב למשב היה שר אופרות רוסיות אך גם לא מעט צרפתיות וקצת איטלקיות וגרמניות. כמעט את כל האריות הוא ביצע ברוסית. להלן רשימה חלקית:

 יבגני אונייגין, יגבני אונייגין של פיוטר איליץ' צ'ייקובסקי
 רודולפו, לה בוהם של ג'אקומו פוצ'יני
 דוכס, ריגולטו של ג'וזפה ורדי
 רומיאו, רומיאו ויוליה של שארל גונו
 פאוסט, פאוסט של שארל גונו
 אלמהביבה, הספר מסביליה של ג'ואקינו רוסיני
 לבקו, לייל מאי של ניקולאי רימסקי-קורסקוב
 אלפרדו לה טרוויאטה של ג'וזפה ורדי
 ולדימיר, הנסיך איגור של ניקולאי בורודין
 לוהנגרין, לוהנגרין של ריכארד ואגנר

קישורים חיצוניים

 למשב - ביצועים שונים
 
 קורות חיים והופעות
 

זמרי טנור
זמרי אופרה רוסים
זמרים סובייטים
מקבלי עיטור לנין
סגל הקונסרבטוריון של מוסקבה
מקבלי עיטור אות הכבוד
אישים הקבורים בבית העלמין נובודוויצ'יה
בוגרי הקונסרבטוריון של מוסקבה
סובייטים שנולדו ב-1902
סובייטים שנפטרו ב-1977