אניס (אירלנד)

אניס (באנגלית: Ennis; באירית: Inis) היא עיירה במערב אירלנד, בירת מחוז קלייר. אניס ממוקמת לאורך נהר הפארגוס, מצפון ללימריק ומדרום לגולווי. לפי מפקד האוכלוסין בשנת 2016, מנתה האוכלוסייה באניס 25,276 תושבים, מה שהפך אותה לעיירה הגדולה ביותר בקלייר, העיירה הגדולה ביותר בפרובינציית מנסטר וה-12 הגדולה באירלנד.

העיר ידועה בפאבים המוזיקליים שלה וברחובותייה הצרים והמתפתלים. רחובות העיר מקושטים בציורי קיר. סמטאות קטנות מתחברות לרחוב הראשי, לסמטאות צורת קשת והן נקראות בואייס (BowWays) - מילה ייחודית לעיר אניס.

אטימולוגיה
מקורו של השם אניס במילה האירית Inis שפירושה אי. העיר ממוקמת על אי במרכזו של נהר הפארגוס.

היסטוריה
לעיר אניס נודע תפקיד חשוב בהיסטוריה הפוליטית של אירלנד.
בעבר היה לעיר קשר הדוק למשפחת או'בראיין. העיר נבנתה ללא חומות, דבר שאיפשר לקתולים רבים לגור בה (קתולים לא הורשו לגור בערים מוקפות חומה). בשל כך עקרו סוחרים קתולים רבים מהעיר לימריק לעיר אניס, מה שתרם רבות לשגשוגה. היא שימשה כבסיס למשטרה הבריטית ורבים מבני העיר השתתפו במלחמת העולם הראשונה בשורות הצבא הבריטי.

פוליטיקה 
בעיר פעלו מספר דמויות איריות בולטות לאורך ההיסטוריה:
דניאל או'קונל נבחר באניס לייצג את מחוז קלייר, ובה הוא נשא את נאומיו למען שוויון זכויות לקתוליים.
צ'ארלס סטיוארט פרנל נשא באניס את הנאום המפורסם שבו קרא להחרים את הפקידים והאיכרים ששיתפו פעולה עם הבריטים.
איימון דה ואלירה נבחר באניס לייצג את מחוז קלייר בפרלמנט.

מקומות בעלי עניין
פסלו של או'קונל - פסל זה ממוקם בקצה רחוב או'קונל, במקום בו עמד בית משפט. הבחירות בהן נבחר דניאל או'קונל נערכו במקום בו עמד בית המשפט.
מנזר פרנסיסקני - הוקם במאה ה-13, נפגע קשות ברפורמציה האנגלית וננטש במאה ה-17. לפי האגדה המקומית במנזר שוכנת רוח הרפאים של הנזיר האחרון.

ערים תאומות

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

אירלנד: יישובים