Green Onions

Green Onions (בתרגום לעברית: "בצלים ירוקים") הוא להיט אינסטרומנטלי משנת 1962 שנכתב ובוצע על ידי בוקר טי וה-M.G.'s  (Booker T. & the M.G.'s). השיר, שסווג בזמנו כשיר נשמה, הוא בלוז 12 תיבות שהכלי המוביל בו הוא אורגן האמונד. השיר נכנס לבילבורד הוט 100 ב-11 באוגוסט 1962 ולאחר כ-6 שבועות, ב-29 בספטמבר, הגיע למקום השלישי בדירוג זה. במקביל, הגיע השיר למקום הראשון בדירוג לשירי נשמה בבילבורד ושהה במקום זה ארבעה שבועות, אם כי לא ברציפות. השיר דורג במקום ה-183 ברשימת 500 השירים הגדולים בכל הזמנים של המגזין רולינג סטון.

הקלטה 
להקת "בוקר טי וה-M.G.'s" הייתה קבוצה של חלק מנגני הליווי של אולפן ההקלטות של סטאקס רקורדס שבממפיס, שניגנה בהקלטות אמנים שונים כמו וילסון פיקט ואוטיס רדינג. הקלידן, בוקר טי ג'ונס היה בן 17 והנגנים האחרים היו סטיב קרופר בגיטרה, לואי סטיינברג שניגן בגיטרה בס ואל ג'קסון ג'וניור בתופים. בקיץ 1962, בעת שחיכו להקלטות עם כוכב הרוקבילי של חברת התקליטים באותה עת, בילי לי ריילי, הם החלו לאלתר מנגינה בלוזית בסגנון ריי צ'ארלס. נשיא חברת התקליטים, ג'ים סטיוארט, שמע את הנעימה והחליט להקליטה בו במקום ולהוציאה על תקליטון. כיוון שנדרש גם צד ב' לתקליטון, נזכר קרופר בריף אורגן שניגן ג'ונס כמה שבועות לפני כן וכך יצרה החבורה שיר שני. סטיוארט הוציא תחילה את התקליטון כשהנעימה הראשונה, שנקראה “Behave Yourself", הייתה בצד א'. אולם, חיש מהר, התברר שהשדרים העדיפו את צד ב' וכך, מיד יצא התקליטון מחדש, עם "Green Onions" בצד א' ו-“Behave Yourself" בצד ב'. בראיון עמו ב-BBC ב-2008, אמר סטיב קרופר, כי השיר הפך להצלחה מיידית לאחר שהשדר רובן וושינגטון, מתחנת הרדיו WLOK בממפיס, השמיע את הנעימה ארבע פעמים ברציפות בטרם עוד היה לנעימה שם כלשהו. הרכב הנגנים, שקיבל את שמו לראשונה עם הוצאת התקליטון, הפך ללהקה שהוציאה תקליטים והופיעה בשנים שלאחר מכן. הלהקה הייתה מעורבת, כשג'ונס וג'קסון היו שחורים וקרופר וסטיינברג - לבנים; תופעה ייחודית וראשונית בארצות הברית באותן שנים.

המקור לשם השיר אינו ברור. גיטריסט הלהקה, סטיב קרופר, טען כי אין מדובר ברמז למריחואנה, אלא לחתול בשם זה, שאופן הליכתו נתן השראה לכתיבת הקטע. אולם, אתר Songfacts.com טוען כי השם ניתן על ידי בוקר טי ג'ונס כשנתבקש על ידי ג'ים סטיוארט לתת שם לקטע המוזיקלי. כשנשאל על ידי סטיוארט "מדוע בצלים ירוקים?", ענה כי זהו הדבר הדוחה ביותר עליו הוא יכול לחשוב וכי זה דבר שזורקים אותו.

השפעות 
שירו של ג'ון לי הוקר, "Onions", מזכיר בסגנונו ובהתפתחות האקורדים את "Green Onions". שירו של הוקר הופיע ב-1963 באלבומו  "The Big Soul of John Lee Hooker" והקרדיט לכתיבת השיר ניתן לג'ון לי הוקר. בוקר טי וה-MG's הוציאו בעצמם, בנובמבר 1962, גרסת המשך לשיר  שנקראה "Mo' Onions". סינגל זה יצא על תקליטון ב-1964 והצליח להגיע למקום ה-97 בבילבורד הוט 100. שירו של סאני בוי ויליאמסון, "Help Me", שהוקלט ב-1963, כולל נגינת בס של וילי דיקסון הדומה מאוד לריף הבס של לואי סטיינברג ב"Green Onions". 

הקלידן וזמר הרית'ם אנד בלוז הבריטי, ג'ורג'י פיים, סיפר בזמנו כי כאשר שמע את הפזמון מתנגן על תקליט במועדון בו ניגן בפסנתר, הלך למחרת ורכש אורגן האמונד ועבר לנגן בכלי זה באופן קבוע. פיים ממשיך עד היום לנגן את "Green Onions" בהופעותיו. ב-1999 זכה השיר להכלל בהיכל התהילה של פרס גראמי.

השמעה בפסקולים וגרסאות כיסוי 
"Green Onions" זכה להכלל בפסקולים רבים בקולנוע ובטלוויזיה וכן בתוכניות רדיו ובפרסומות. המפורסמים שבין הסרטים בהם נכלל הקטע הם: אמריקן גרפיטי (1973), קוואדרופוניה (1979), פלמינגו קיד (1984), הדרקון: סיפורו של ברוס לי (1993), תפוס את שורטי (1995), גילמור המאושר (1996) וסינגל מן (2009).

"Green Onions" זכה לגרסאות כיסוי רבות. בין הבולטות שבהן:
תזמורתו של הנרי מנציני, באלבום " Uniquely Mancini"  (1963)
The Ventures, באלבומם "The Ventures Play Telstar and the Lonely Bull"  (1963)
ג'ורג'י פיים, צד ב' לתקליטון "Do Re Mi"  (1964)
הארי ג'יימס ביצע את הקטע ב-1965 כשבאדי ריץ' מנגן בתופים
אל קופר ומייק בלומפילד, באלבומם "The Live Adventures of Mike Bloomfield and Al Kooper"  (1969)
האחים בלוז, באלבומה השלישי, "Made in America"  (1982)
טום פטי ו"שוברי הלבבות", באוסף "The Live Anthology"  (2009) (הקלטת הופעה חיה מ-1997)

נעימת "Green Onions" משמשת כאות הפתיחה לתוכניתו של ערן סבאג בגלי צה"ל, "חיים של אחרים", ולתוכניתו של יורם שפטל ברדיו ללא הפסקה, "החיים על פי שפטל".

קישורים חיצוניים 

 Green Onions באתר Songfacts.com

הערות שוליים 

ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
שירי 1962
קטעים אינסטרומנטליים