חלוקה מנהלית של האימפריה הרוסית

החלוקה המנהלית של האימפריה הרוסית התבססה על הרפורמה הניהולית שבוצע על ידי פיוטר הגדול בתחילת המאה ה-18. במהלך רפורמה זו, בוטלה החלוקה הקודמת והוקמו 8 גוברניות (פלכים). בראש כל גוברנייה הועמד מושל (גוברנטור). חלוקה זו עברה מספר שינויים, בייחוד לאחר מותו, כאשא הפרובינציות שהוקמו ב-1719 בוטלו ב-1775 ועוד.

בשנת 1914 כללה האימפריה הרוסית מבחינה מנהלית את היחידות הבאות:
 גוברניה (губерния) או פלך
 אובלסט (область)
 גרדונצ'לסטבו (Градоначальство) - ערים שלא היו כלולות באף גוברנייה והיו כפופות ישירות לשר הפנים.
 גנרל-גוברנטורסטבו (Генерал-губернаторство) - יחידה שכללה בדרך כלל בתוכה מספר גוברניות ואובלסטי הנמצאים באזור הגבול.
 נמסטניצ'סטבו - יחידה שכללה בתוכה כל הגוברניות באזור קווקז.
 אוייזד (уезд) 

עם פירוק האימפריה הרוסית לאחר מהפכת אוקטובר, הממשל החדש ביטל את תפקיד המושל ובמקום כל המערכת הפקידותית הוקמו וועדות גוברניות שנבחרו באספות המועצות של הגוברנייה. שטחים לא מבוטלים הועברו למדינות חדשות (פולין, פינלנד, ליטא, לטביה ואסטוניה). כמו כן, החל תהליך של פיצול הגוברניות הגדולות ליחידות מנהליות קטנות יותר. במהלך השנים 1923–1929 החלוקה לגוברניות בוטלה בהדרגה והונהגה חלוקה מנהלית דומה לזו של רוסיה הנוכחית.

סמכויות
בראש הגוברנייה עמד מושל (ברוסית: Губернатор, גוברנטור). הוא היה אחראי על שמירת זכויות השלטון, יישום החוקים והנחיות הקיסר והנחיות השלטון המרכזי מסנקט פטרבורג.  היקף הסמכויות לא היה אחיד בכל הגוברניות. הסמכויות היו תלויות ביישום של רפורמה משפטית בגוברנייה. בחלק מהגוברניות המושל לא היה קשור למערכת המשפטית. בגוברניות בהם בוצע רפורמה משפטית של שנת 1889 הוא היה יכול לשבת בתור שופט בבית משפט הגוברני. 

סמכויות המושל הורחבו על ידי שלושה צווי יסוד:
 החלטת מועצת השרים מ-22 ביולי 1866 נתנה למושל זכות ביצוע בקרה בכל משרדים המקומיים, זכות לא לקבל לעבודה ממשלתית אנשים שלדעתו אינם מתאימים ולהמליץ על הענקת עיטורים לעובדי הממשל. כמו כן הוא קיבל רשות להזמין לדיווח כל פקיד מפקידי הממשל גם אם היה בדרגה גבוהה ממנו. בנוסף לכך המושל קיבל רשות לסגור כל מוסד שלדעתו מפריע לסדר הציבורי.
 החלטת מועצת השרים מ-13 ביולי 1876 נתנה למושל זכות לפרסם צווים שעשויים לעזור ליישום החוקים וצווים כלל ארציים בהתאם למצב בגוברנייה.
 הנחיות של שנת 1881 הרחיבו את סמכויות המושל לאכיפת החוק.

לעומת זאת, הנחיות שפורסמו בשנת 1890 בהקשר ליחסי העבודה בין המושל ומפקדי הצבא באזור נתנו לנציגי הצבא עצמאות גדולה. המושל היה יושב ראש של מספר מוסדות וועדות שניהלו את חיי התושבים המקומיים.

גוברניות (פלכים)
בהתאם למצב בשנת 1914.

אובלסטי

ב-1914 היו באימפריה הרוסית 21 אובלסטים.

גנרל-גוברנטורסטבו
בדרך כלל גנרל-גוברנטורסטבו כלל בתוכו מספר יחידות מנהליות (גוברניות ואובלסטי) הנמצאות באזור הגבול. בראש כל יחידה זו עמד גוברנטור (מושל) שהיה אחראי על הניהול. גנרל-גוברנטור היה מנהל אזרחי וצבאי כולל של האזור ובאחריותו היה גם ביצוע בקרה ותאום של פעילות גוברנטורים (מושלים) בכל יחידה מנהלית.

בנוסף לכך היו 2 יחידות מיוחדות - גנרל-גוברנטורסטבו של סנקט פטרסבורג וגנרל-גוברנטורסטבו של מוסקבה. הן כללו גוברנייה בודדת וגנרל-גוברנטור היה גם מושל הגוברנייה. בהתאם לכך, במוסקבה וסנקט פטרבורג הניהול האזרחי והצבאי היו מרוכזים בידי אדם אחד. 

 סנקט-פטרבורג - חופף את השטח של העיר
 מוסקבה - חופף את השטח של העיר
 ורשה - כולל את כל השטח של פולין הצארית
 אירקוטסק - כולל שטח של 2 גוברניות (יניסיי ואירקוטסק) ו-2 אובלסטי (זבאייקלסקיה ויאקוטסקיה)
 קייב - כולל 3 גוברניות (קייב, וולין ופודול)
 פריאמוריה (עם מרכז בוולדיווסטוק) - כולל 4 אובלסטי (אמורסקייה, קמצ'טסקייה, פרימורסקייה וסחלינסקייה)
 סטפנוייה (עם מרכז באומסק) - כולל 2 אובלסטי (אקמולינסקייה וסמיפלטינסקייה)
 טורקסטן (עם מרכז בטשקנט) - כולל 6 אובלסטי (זקספייסקייה, סמרקנדסקייה, סמירצ'נסקייה, סיר-דריינסקייה, פרגנסקייה)
 פינלנד (עם מרכז בהלסינקי) - כולל שטח של הדוכסות הגדולה של פינלנד
 קווקז (עם מרכז בטביליסי - כולל 6 גוברניות (באקו, גנג'ה, פלך כותאיסי, פלך טביליסי, צ'רנומורסק, אריוואן), 5 אובלסטי (מחוז בתומי, דגסטנסקייה, קארסקייה, קובנסקייה, טרקסקייה) ו-2 אזורים (זקטל וסוחום)

גרדונצ'לסטבו
ערים שהיו כפופות לשר הפנים ולא היו חלק של גוברנייה או אובלסט.
 סנקט פטרבורג (החל משנת 1873)
 מוסקבה (החל משנת 1905)
 אודסה (החל משנת 1803)
 קרץ' (החל משנת 1821)
 סבסטופול (החל משנת 1872)
 מיקולאייב (החל משנת 1900)
 רוסטוב על דון (החל משנת 1904)
 באקו  (החל משנת 1906)

אוייזד

הגוברניות (פלכים) נחלקו ליחידות משנה (נפות) שנקראו אוייזד (ברוסית: уезд, ברבים: уезды; ביידיש: אוּיעזד). האוייזדים היוו למעשה יחידות מנהליות, משפטיות ופסקליות ברמת החלוקה המנהלית הנמוכה. המרכז של האוייזד התמקם ב"עיר של אוייזד" (уездный город) ששימשה כמקום מושבם של מוסדות שלטון מקומיים לרבות האיספרבניק.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים