מניין המצוות על פי הרמב"ם

מניין תרי"ג מצוות לפי הרמב"ם הוא מניין כל מצוות התורה (תרי"ג). תרי"ג המצוות מורכב מ'רמ"ח מצוות עשה' ומ'שס"ה מצוות לא תעשה'.

על אף שישנן מצוות נוספות שחיובן מהתורה, הן אינן נמנות כחלק מה'תרי"ג' מסיבות שונות שאותן מונה הרמב"ם בהקדמתו לספר המצוות, שם מונה הרמב"ם ארבעה עשר שורשים ("כללים", "עקרונות מנחים") שעל פיהם קבע אילו מצוות למנות ואילו לא. אמנם אף המצוות שאינן מנויות כחלק מהתרי"ג, חיובן הוא מדאורייתא.

מנייני מצוות נוספים לרמב"ם
הרמב"ם התייחס למניין המצוות במספר מקומות שונים: בספר המצוות שלו, בהקדמה לספרו משנה תורה, וכן בהקדמה לכל קובץ הלכות, שם מונה הרמב"ם את המצוות שקובץ הלכות זה יעסוק בהן.

בהקדמה למשנה תורה מונה הרמב"ם את כל המצוות בכותרת בלבד, וללא הפירוט שנעשה בספר המצוות על כל מצווה ומצווה. עם זאת, במניין זה מקפיד הרמב"ם לציין בכל מצווה ומצווה את הפסוק בתורה אליו ממנה נלמדת המצווה, כחלק ממטרתו במשנה תורה שאדם יוכל ללמוד תורה שבכתב ואת ספרו כדי לדעת את כל ההלכות, בלי עזרת שום ספר נוסף.

באחרונים העירו, שבין ספר המצוות וההקדמה למשנה תורה - לבין המצוות כפי שהן נמנות בהקדמה להלכות ישנם לעיתים שינויי ניסוח ומשמעות. בדרך כלל מתאים נוסח ההקדמה למשנה תורה לחיבורים המוקדמים של הרמב"ם: פירוש המשנה וספר המצוות, ואילו בהקדמה להלכות מתאים ניסוח המצווה לאופן בו היא מוצגת בהלכות. 

ישנן אסכולות שונות בהסברת השינויים הללו: יש שנטו להסביר שהרמב"ם חזר בו בין חיבוריו המוקדמים למאוחרים, ויש שטענו שמדובר בשינויי נוסח וסגנון בלבד ואין בהם הבדלים הלכתיים.

הניסוח של המצוות כפי שהוא שמופיע להלן תואם בדרך כלל לדבר הרמב"ם בספר המצוות ובהקדמה למשנה תורה.

ספר המצוות לרמב"ם 

הרמב"ם ריכז את כל מניין תרי"ג המצוות בספר המצוות לרמב"ם, אשר נכתב כהכנה לספרו משנה תורה, על בסיס מניין המצוות שבספר הלכות גדולות. בספר המצוות מנה הרמב"ם את תרי"ג מצוות לפי חשבונו, וחילק אותן למצוות עשה ולמצוות לא תעשה.

בתחילת החיבור כתב הרמב"ם כללים (או שורשים, תלוי באיזה תרגום), שבאמצעותם ביאר את שיטתו לקביעת אותן המצוות שיש למנות בכלל תרי"ג מצוות, ואותן המצוות שאין למנותן.

השורשים
הייחודיות שבמניין המצוות של הרמב"ם על פני קודמיו, היא שבתחילת הספר מונה הרמב"ם את 14 העקרונות, או "השורשים", שלפיהם מנה את המצוות. דבר זה מאפשר להבין את שיטתו בבירור, להסכים איתו או לחלוק עליו. חיבורים רבים העמיקו בשורשיו של הרמב"ם אף יותר מהמצוות עצמם, בשל התמציתיות והשיטתיות שהרמב"ם נוקט בהם.

סוגיות רבות התפתחו מהשורשים של הספר, למשל: תוקפם ההלכתי של מידות שהתורה נדרשת בהן, משמעות מצוות הכוללות את התורה כולה ועוד.

מניין המצוות

מצוות עשה

מצוות לא תעשה

השפעה על מוני המצוות הבאים

מניין המצוות לרמב"ן 

הרמב"ן חולק על הרמב"ם במצוות שונות ומשמיט מצוות מסוימות ממניין המצוות, שבמקומם מוסיף הוא מצוות אחרות, שלדעת הרמב"ם אינם נחשבות כחלק ממניין המצוות.

ספרים שונים נכתבו ליישב את דעת הרמב"ם מהשגותיו של הרמב"ן ועוד ראשונים שלא הסכימו עם מניינו של הרמב"ם, הבולט מביניהם הוא ספר מגילת אסתר, שאף נדפס ברוב המהדורות יחד עם ספר המצוות לרמב"ם.

ספר החינוך 

בספר החינוך מנה אף הוא את מניין התרי"ג מצוות והלך בעקבות מנינו של הרמב"ם, מלבד מצוות לא תעשה אחת שהשמיט, () שהוא איסור לכהן לאכול מהביכורים מחוץ לירושלים, או אפילו בירושלים קודם שיונחו במקדש. החינוך מכניס במקום לאו זה, לאו אחר של 'איסור הקרבת קרבן פסח בבמות'. ככל הנראה השינוי איננו חידוש של ספר החינוך, אלא מקורו בנוסח מוטעה של ספר המצוות שהיה לפני המחבר. (ראו ספר החינוך#המצווה הנוספת)

הבדל נוסף הוא, שבניגוד לרמב"ם שסידר את מניין המצוות לעשה ולא תעשה, ספר החינוך מסודר על פי סדר פרשיות התורה.

ראו גם 
 תרי"ג מצוות
 ספר המצוות לרמב"ם

קישורים חיצוניים

 ספר המצוות לרמב"ם בתרגום הרב יוסף קאפח באתר דעת.

הערות שוליים 

ספרי מצוות
כתבי רמב"ם