רבי אלעזר ברבי צדוק

רבי אלעזר בר צדוק היה תנא, כהן, בנו של רבי צדוק. מוזכר במשנה פעמים רבות. בגרסה אחרת הוא נקרא "רבי אליעזר".

תולדות חייו
תולדות חייו של רבי אלעזר בר צדוק לוטות בערפל, וכפי שכותב החוקר אהרן היימאן: .
בעקבות כך פתח היימן במחקר מקיף, ולפיו היו במשפחת צדוק שבעה דורות של חכמי התורה המוזכרים במשנה, בהם שלושה רבי צדוק ושלושה רבי אלעזר ברבי צדוק. הראשון - בנו של "צדוק", שלאחר פטירתו הוזכר לפעמים בשם "רבי צדוק". היה תלמידו של רבי יוחנן החורני, היה חנווני בירושלים כל ימי חייו, יחד עם אבא שאול בן בטנית. השני היה בנו של רבי צדוק הידוע, והוא זה שהעיד את העדויות השונות מביתו של רבן גמליאל וגם נחשב לאחד מגדולי תלמידיו, והשלישי - בנו של רבי צדוק השלישי - היה תלמידו של רבי מאיר.

בבית הנשיא
רבי צדוק ובנו רבי אלעזר היו מקורבים לבית הנשיא רבן גמליאל, וביקרו שם לעיתים תדירות. הם העידו על הנהגות בית הנשיא. כך למשל, כאשר העידו חכמי המשנה על רבן גמליאל שהעיד שמותר לטאטא את הבית מהלכלוך אחרי הסעודה, העיד רבי אלעזר ברבי צדוק: .

על קבלה אחרת של חכמי המשנה שהם נהגו להניח "מוגמר" (בשמים המונחים על גחלים כדי להפיץ בבית ריח טוב) ביום טוב, העיד רבי אלעזר ברבי צדוק, כי הייתה להם טכניקה מיוחדת שעל ידיה הפיצו בבית ריח טוב ללא עשיית "מוגמר" בחג. הם הביאו כלים מנוקבים בחג מילאו אותם בריח הטוב וסתמו היטב את נקביהם, ובחג היו פותחים את הנקבים והריח הופץ בבית. ייתכן שלעדות הלכתית זו השפעה על השאלה האם מותר לאדם שמכור לעישון סיגריות, למלאות כלי ריק בעשן הסיגריה, ולהריח מתוך הכלי בשבת, בו העישון אסור.

כהונה
מכמה מקורות משמע שרבי אלעזר ורבי צדוק אביו היו כוהנים, בעוד שממקור אחר נראה שהיה משבט בנימין. יש שיישבו את הסתירה ואמרו שרבי אלעזר בן צדוק היה כהן, אך מצד אמו היה משבט בנימין או שאשתו הייתה משבט בנימין. לפי גרסת ה, לא הוא היה משבט בנימין אלא רבי אליעזר בן רבי יוסי הגלילי.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

כהנים בתקופת המשנה
כהנים בתקופת בית שני
אלעזר בר צדוק