קוימברה

קוימברה (בפורטוגלית: Coimbra, הגייה- [kuˈĩbɾɐ]) היא עיר שוק והגדולה שבערי מחוז קוימברה בפורטוגל. למרות שקוימברה שימשה כעיר הבירה של פורטוגל לזמן-מה, היא ידועה בזכות האוניברסיטה שלה (נוסדה ב-1290), השוכנת על פסגת גבעה נישאה - מהאוניברסיטאות המובילות בעולם הדובר פורטוגלית. העיר ממוקמת לגדת נהר מונדגו ונמלה פיגיירה דה פוש.

בעיר עצמה גרים כ-100,000 תושבים ובמחוז כ-430,000 (נכון לשנת 2001).

אקלים

אוכלוסייה

חלוקה אדמיניסטרטיבית
העיר מחולקת ל-18 שכונות, בעלות סמכויות מנהלתיות מסוימות:
 Almalaguês
 Antuzede e Vil de Matos
 Assafarge e Antanhol 
 Brasfemes
 Ceira
 Cernache
 Coimbra (Sé Nova, Santa Cruz, Almedina e São Bartolomeu)
 Eiras e São Paulo de Frades
 São João do Campo
 São Martinho da Árvore e Lamarosa
 São Martinho do Bispo e Ribeira de Frades
 São Silvestre
 Souselas e Botão
 Santa Clara e Castelo Viegas
 Santo António dos Olivais
 Taveiro, Ameal e Arzila
 Torres do Mondego
 Trouxemil e Torre de Vilela

הקהילה היהודית
בקוימברה התגוררה קהילה יהודית למן ימי הביניים. עם גירוש ספרד הכפילה או שילשה הקהילה את מספר חבריה והוקם רובע יהודי נוסף מחוץ לחומות. בשנת 1497 הוכרחו יהודי העיר להתנצר בכפייה כשאר יהודי פורטוגל. בשנת 1500 מנתה אוכלוסיית העיר כ-5000 נפש ומעריכים שמספר הנוצרים החדשים היה כעשירית.

אחד הסוחרים הידועים בקהילה היה פרנאאו לורנסו, אבי משפחת קוריאל. אמו הייתה כנראה אביגיל קוריאל דה גיומר דה קוסטא, ואביו היה כנראה אציל פורטוגלי-ויזיגוטי, ז'רונימו דה סאלדאניה ובובדילה. לורנסו נבחר ב-1533 כנציג סוחרי קוימברה בוועדת השומה העירונית לענייני מיסים. נכדו של לורנסו היה האח הדומיניקני פרנציסקו דה ויקטוריה, שהתמנה לבישוף של טוקומן, ארגנטינה - המשרה הבכירה ביותר בהיררכיה הקתולית שאליה הגיע נוצרי-חדש פורטוגלי במאות ה-16 וה-17. דה ויקטוריה הוא שהכניס את גידול ועיבוד הסוכר לארגנטינה.

ערים תאומות

לקריאה נוספת
 יום טוב עסיס ומשה אורפלי (עורכים), יהדות פורטוגל במוקד, ירושלים: הוצאת מאגנס, תשס"ט

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

פורטוגל: ערים
פורטוגל: היסטוריה