חוקר פרטי (מחזה)

חוקר פרטי הוא מחזה פרי עטו ובבימויו של מיכאל גורביץ', השזור בשירים אותם הלחין יוני רכטר. הצגת בכורה בתיאטרון החאן הירושלמי הייתה ב-24 בדצמבר 2011.

הפקה
המחזה נולד במהלך עבודת אלתור בת שמונה חודשים שערך הבמאי מיכאל גורביץ בשיתוף שחקני הלהקה. שיטה זו, של כתיבה בצורת ניסוי וטעייה תוך כדי החזרה, מאפיינת את צורת עבודתו של גורביץ' בעת כתיבת מחזות מקוריים. בחודש העבודה הראשון קראו השחקנים את "המשתה" של אפלטון בהדרכתה של פרופסור מרגלית פינקלברג (שתרגמה אותו עשור קודם לכן לעברית), מתוך כוונה להעלות הצגה שתצא מתוך תוכני "המשתה". עם זאת, במהלך החזרות לבש המחזה צורה אחרת והפך למחזה בלשי-פסיכולוגי.

עלילה
אישה מגיעה לחוקר פרטי ומבקשת ממנו למצוא את בעלה שנעדר מביתו זה חמישה ימים. די מהר מגלה החוקר, כי האישה הסתירה ממנו פרטים הדרושים לו, כדי להשלים את חקירתו. למען האמת הוא מגלה, כי הוא עצמו מסתיר פרטים הקשורים לחקירה. על כל פנים הקשר בין האנשים שהוא פוגש ורצף האירועים שהוא חושף, מוזר מכדי להיות מקרי. הבעל נעלם מביתו, הבן נכנס למיטת הוריו ואינו יוצא ממנה, ואולי רק דרך חלומותיו של הבן יוכל החוקר להתחיל להבין את פשר התעלומה.

מוזיקה
ההצגה נפתחת בשירו של גתה "שר היער", עם לחנו של שוברט, בביצוע הקלטה של זמר הבריטון דיטריך פישר-דיסקאו ונגן הפסנתרן ג'רלד מור. הומאז' נוסף המופיע בהצגה הוא לשירו של נתן זך, "המוות בא אל סוס העץ מיכאל". לאורך כל המחזה מרחף צילו של המחזה "המשתה" של אפלטון, המנסה לבחון את מושג הארוס בדרכים שונות. בהצגה משולבים שירים אותם כתב מיכאל גורביץ', והלחין יוני רכטר.

תימות וסוגיות במחזה
ההצגה מבוססת על שני מוטיבים עיקריים: ים וחלום.

על אף שההצגה נראית כדרמה בלשית, היא מתבררת כדרמה פילוסופית ופסיכולוגית וכמסע אל נפש האדם. עולות בה תימות פילוסופיות כגון מקריות מול סיבתיות. כך למשל, גברת ויצמן הפונה לחוקר שיחפש את בעלה פולטת דבר מה על כך שמדובר בצירוף מקרים, והוא עונה לה: "זה לא צירוף מקרים גברת ויצמן היקרה, זהו הערפל שאופף את התודעה הקטנה והמוגבלת שלנו. כשהתעלומה הזאת תיפתר, יתפזר הערפל".

כמו כן עוסקת ההצגה בזוגיות ובוחנת את סוגיית האהבה שמשתנה בהתאם לאידיאל שיש לנו של האהוב. כך למשל, נוהג מיכאל (שנושא את שמו של המחזאי) לצלם את תמרה חברתו בכל הזדמנות אפשרית, בעוד שיום אחד הוא נוכח לדעת שתמרה האמיתית אינה דומה לתמרה שהוא צילם.

פרסים
ההצגה הייתה מועמדת לפרס התיאטרון הישראלי לשנת 2012 בארבע קטגוריות שונות:  
 הראשונה – פרס המוזיקה המקורית בו זכה יוני רכטר. 
 השנייה – פרס עיצוב התפאורה עליו הייתה מועמדת המעצבת סבטלנה ברגר.  
 השלישית - פרס עיצוב התאורה עליו היה מועמד רוני כהן. 
 והרביעית- פרס הבטחת השנה עליו הייתה מועמדת השחקנית תמר אלקן.

שחקנים
 החוקר – ניר רון.
 בטין, העוזרת שלו – כרמית מסילתי-קפלן.
 גברת ויצמן, אמא של מיכאל – עירית פשטן.
 מר ויצמן, אבא של מיכאל – ארז שפריר.
 מיכאל – אריאל וולף.
 תמרה,  חברתו – תמר אלקן.
 הנער עם השיער הרטוב – יואב בבלי/אלון פרלמוטר.
 מלצר – יואב היימן.
 מינה, אחותה של בטין – אורית גל.
 לאון, ידיד של בטין – יהויכין פרידלנדר.
 קלידים – איתמר גרוס, אוהד בן-אבי.

יוצרים
 תפאורה – סבטלנה ברגר
 תלבושות – יהודית אהרון
 תאורה – רוני כהן
 תנועה – שרון שטרק

קישורים חיצוניים

 חלקה הראשון של ההצגה "חוקר פרטי", חלקה השני של ההצגה "חוקר פרטי", חלקה השלישי של ההצגה, חלקה הרביעי והאחרון של ההצגה בערוץ תיאטרון החאן ביו טיוב
 עמוד ההצגה "חוקר פרטי", באתר תיאטרון החאן
 חוברת ההצגה "חוקר פרטי" , באתר תיאטרון החאן
 ההצגה "חוקר פרטי", באתר עכבר העיר
 ההצגה "חוקר פרטי", באתר הבמה, 11 בינואר 2012

ראיונות 

 
 ענת מוניץ, ריאיון: מחזה שקיבל רגליים משלו, שיחה עם ניר רון, באתר הבמה, 22 בינואר 2012
 מאיה כהן, יש מוזיקה מאחורי הקלעים, באתר ישראל היום, 22 באוגוסט 2012

ביקורות 

 
 צבי גורן, "חוקר פרטי" - החידה והמבוכה, באתר הבמה, 29 בפברואר 2012
 , פורסם תחילה בטיים אאוט תל אביב,  4 באפריל 2012
 אורית הראל, ביקורת תיאטרון: חוקר פרטי, באתר מוטקה, 1 במרץ 2012
 
 דבורה שפירא נמיר, חוקר פרטי – תיאטרון החאן, באתר אגודת העיתונאים תל אביב
 
 עליס בליטנטל, חוקר פרטי - הצגה ייחודית ואיכותית , באתר חדשות מחלקה ראשונה, 1 במרץ 2012
 אדוני הבלש, באתר ירושלים סיטי, 19 במרץ 2012
 מוטי פוגל, על "חוקר פרטי", באתר סל תרבות ארצי

מחזות משנות ה-2010
מחזות מיכאל גורביץ'
יצירות משנת 2011