ברית מלח

ברית מֶלַח הוא ביטוי לברית איתנה ויציבה.

מקור הביטוי

המקור ההיסטורי 
מלח שולחן היה בעבר מצרך נדיר וחשוב , ולכן ישנה תאוריה שכדי לסמל את חשיבות הברית היו כורתים אותה על מלח.

המקור התנ"כי 

בספר ויקרא, מצווה אלוהים להמליח כל קרבן במלח: ". רש"י שם מסביר שהכוונה ב"מלח ברית" היא לברית הכרותה למלח "מששת ימי בראשית", אז חילק, לפי הכתוב, אלוהים את המים על ידי הרקיע להבדיל בין "המים אשר מתחת לרקיע ובין המים אשר מעל לרקיע" (בראשית א' ו'-ז'), ואז הבטיח הקב"ה ל"מים התחתונים" שיקריבו מהם מלח על כל קרבן כאמור, זאת בתור פיוס על כך שלא זכו להיות קרובים לאלוהים כמו "המים העליונים".

בתנ"ך משמש הביטוי לתיאור הברית החזקה של אלוהים עם הכהנים ועם בית דוד.

בתנ"ך נכתב על הברית עם הכהנים בני אהרן: .

המשמעות היא ברית הכרותה ועומדת לעולם, כמו שמפרש רש"י: .

גם על מלכי בית דוד כתוב: .

שם אומר המצודת דוד: .

כשם שהמלח אינו מתקלקל ונשאר בעינו לעולם - כך גם הברית, ברית המלח, תתקיים לעד.

עם זאת, יש שמסמיכים את פירוש הביטוי למלח הקרבנות: .

כמו שהמלח תמיד מוקרב עם הקרבן ומועלה על המזבח, כך גם הברית קיימת לעולם.

ראו גם 
 לחם ומלח

קישורים חיצוניים 

 רוחמה וייס, שתהיה לכם אהבה מלוחה, באתר ynet, 27 במרץ 2009

בריתות
ביטויים