צ'ארלס רנהופר

צ'ארלס רנהופר (בצרפתית: Charles Ranhofer; 7 בנובמבר 1836, סן-דני, צרפת – 9 באוקטובר 1899, ניו יורק) היה שף מסעדת "דלמוניקו'ס" המפורסמת בניו יורק בשנים 1862 עד 1876 ומ-1879 ל-1896. רנהופר היה מחברו של הספר "רודף התענוגות" (The Epicurean) (1894), ספר בישול אנציקלופדי המחזיק למעלה מ-1,000 עמודים, דומה בהיקפו לספר Le Guide Culinaire של אוגוסט אסקופייה.

קריירה
רנהופר נשלח לפריז בהיותו בן 12 והחל להתלמד בלימודי מגדנאות, בגיל 16 נעשה השף הפרטי של הנסיך ד'הנין, קומט ד'אלזס. ב-1856 עבר לניו יורק ונעשה שף של הקונסול הרוסי, ואחר-כך עבד בוושינגטון די. סי. ובניו אורלינס. הוא שב לצרפת ב-1860 למשך תקופה קצרה, שם ארגן נשפים בחצרו של נפוליאון השלישי בארמון טווילרי, אך אז חזר לניו יורק על-מנת לעבוד במה שהיה אז מקום אופנתי "מזו דורי" (Maison Dorée). ב-1862 לורנצו דלמוניקו שכר את שירותיו למסעדת "דלמוניקו'ס", ושם נפלה בחלקו של רנהופר תהילתו הגדולה, אם כי אחרים יאמרו ששמו הלך לפניו גם לפני שהיה שף המסעדה. באותה עת, "דלמוניקו'ס" נחשבה למסעדה הטובה ביותר בארצות הברית. הוא היה שף "דלמוניקו'ס" עד לפרישתו ב-1896, פרט להפסקה קצרה בשנים 1879-1876 כשהיה הבעלים של "אוטל אמריקן" באז'ני לה בן.

מתכונים

רנהופר המציא או הפך מנות רבות של "דלמוניקו'ס" למפורסמות, למשל "לובסטר ניוברג" ונהג לקרוא תבשילים על שמם של אנשים ידועים – במיוחד כאלה שסעדו ב"דלמוניקו'ס" – כמו גם חבריו ואירועים בני התקופה. דוגמאות לכך:

 "לובסטר הדוכס אלכסיס", נקראה על-שם הדוכס הגדול אלכסיס ב-1871.
 "תפוחי אדמה שרה", נקראה על-שמה של שרה ברנאר.
 "לובסטר פול ברט", נקראה על-שמו של פול ברט.
 "פילה עוף סדי קארנו", נקראה על-שמו של מארי פרנסואה סדי קארנו.
 "פודינג אפרסק בנוסח קליבלנד", נקראה על-שם נשיא ארצות הברית גרובר קליבלנד.
 "סלט בנוסח דיומא", נקראה לכבודו של אלכסנדר דיומא האב.
 "לובסטר ניוברג", נקראה לכבודו של רב-החובל בן ונברג ואחר-כך קיבלה שם חדש כשוונברג הסתכסך עם המסעדה.
 "מרשל נה", קינוח שנקרא לכבודו של מישל נה

רנהופר לא המציא את אלסקה אפויה, אולם הוא הפך אותה לפופולרית ב-1876 כשקרא אותה לכבוד אלסקה, הרכש הטריטוריאלי החדש של מדינת ארצות הברית. הוא גם ערך ניסויים במנות חדשות, הציג בפני הניו יורקים את "אגס אליגטור" (אבוקדו) ב-1895 ודברים רבים נוספים.

מותו
רנהופר ואשתו היו הורים לחמישה ילדים: שלושה בנים ושתי בנות. הוא הלך לעולמו בביתו ממחלת ברייטס' (מחלת כליות) ב-1899 ונקבר בבית הקברות וודלון בברונקס.

קישורים חיצוניים

 "צ'ארלס רנהופר: השף הראשי של דלמוניקו'ס", steakperfection.com
 הספר "רודף התענוגות" של צ'ארלס רנהופר, digital.lib.msu.edu

שפים צרפתים
שפים אמריקאים
אמריקאים שנולדו ב-1836
אמריקאים שנפטרו ב-1899