צבעים במקרא

שמאל|ממוזער|250px|מתכונים להכנת צבעים בכתב יתדות על לוח חרס מסיפר, נוצר לפי המשוער במאות ה-6 עדה-5 לפנה"ס
רוב האזכורים לצבעים במקרא הם בעיקר לשמות של חומרי צבע - צִבענים (פיגמנטים) טבעיים, או צבעים מלאכותיים מעשה ידי אמנים. מיעוט אזכורי הצבעים בתנ"ך, הם שמות תואר, המתארים את גוון הצבע עצמו.
חומרי צבע הופקו מעפר צבעוני, צמחים ובעלי חיים, וחלקם עובדו בעבודת יד או במכונה, עד להפיכתם לצבענים (אנגלית: dye) כנדרש. הם יועדו למגוון צרכים של האדם: לייצור תמרוקים ואבקות איפור, כגון הכחל והשרק, וכן לצביעת אריגים, כלים וקירות, ולציור אמנותי. טכניקות הצביעה השונות בחומרים ובכלים שונים, חדרו לחיי התרבות והחברה באזור הסהר הפורה, ובכלל זאת בארץ ישראל בתקופה הישראלית.
חלק מהצבעים המלאכותיים, אשר הוכנו כאבקות, הוספו לתמיסת מים, סיד ואשלג, שהוכנו מספר ימים מראש. בתמיסת הצבע המוכנה השתמשו לצביעת אריג או מטווה.

צבעים

אָדוֹם

חומרים והדמיה

אַרְגָּמָן

זָהָב

חוּם

חַכְלִיל

ירַקְרַק, ירוק

כָּחַל

כֶּסֶף

כַּרְמִיל

כֶּתֶם

לָבָן

חומרים והדמיה

נְחֹשֶׁת

פָארוּר

פז

צָהֹב

חומרים והדמיה

צַח

צָחֹר

שָׁחֹר

חומרים והדמיה

שָׁנִי

שׂרֹק

שָשַר

חומרים והדמיה

תְּכֵלֶת

חומרים והדמיה

חומרים נוספים

ראו גם
 אור
 תכלת וארגמן בעולם העתיק
 תעשיית ייצור וצביעת הארגמן בחופי ארץ ישראל
 פתיל תכלת
 חושן

לקריאה נוספת
 אברהם אבן-שושן, קונקורדנציה חדשה לתורה נביאים וכתובים, ירושלים: הוצאת המִלון החדש, 2000.
 יוחנן אהרוני, אטלס כרטא לתקופת המקרא, ירושלים: הוצאת כרטא, 1974.
 לוי יצחק רחמני, הערך: צבע, צבעים, לכסיקון מקראי, (עורכים: מנחם סולאלי ומשה ברכוז), תל אביב: הוצאת דביר, תשכ"ה-1965, עמ' 760–762.
 רפאל סברדלוב, יסודות המינרולוגיה והפטרוגרפיה, תל אביב: הוצאת דביר, תש"ח-1948.
 פייר וידאל-נאקה (עורך), תולדות העולם משחר האנושות ועד ימינו, תל אביב: הוצאת ידיעות אחרונות, 1994.
 יהודה פליקס, שיר השירים, טבע עלילה ואלגוריה, ירושלים: הוצאת החברה לחקר המקרא בישראל, תש"ם-1980.
 עתליה ברנר, דודי צח ואדום, בית מקרא, 27, ב-ג, תשמ"ב-1982, עמ' 168–173. 
 עתליה ברנר, צבעים ומונחי צבע בעברית הקדומה, צבע מהטבע, על צבעים טבעיים בעת העתיקה, (עורכים: חגית שורק ואיתן איילון), תל אביב: מוזיאון ארץ ישראל, תשנ"ג-1993, עמ' 96–102.
 Athalya Brenner, Colour terms in the Old Testament, Sheffield: JSOT Press, Dept. of Biblical Studies, University of Sheffield, 1982.
 גיא דויטשר, בראי השפה, כיצד המילים צובעות את עולמנו, תל אביב: הוצאת עם עובד והוצאת חרגול, תשע"א-2011.
 ש' בודנהיימר, החי בארצות המקרא, ירושלים: הוצאת מוסד ביאליק.
 שלמה זלמן אריאל, הערך: תכלת, אנציקלופדיה מאיר נתיב, גבעתיים: הוצאת מסדה, 1960.

 Franz Delitzsch, Iris: Farbenstudien und Blumenstücke, Leipzig: Dörffling, 1888.
 Roland Gradwohl, Die Farben im Alten Testament: eine terminologische Studie, Berlin: A. Töpelmann, 1963.
 Ehud Spanier, The royal purple and the biblical blue argaman and tekhelet: The study of Chief Rabbi Dr. Isaac Herzog on the dye industries in ancient Israel, and recent scientific contributions, Jerusalem: Keter Pub. House, 1987.

קישורים חיצוניים
 אבי בליזובסקי, נמצאה "תולעת השני" ששימשה לצביעת אריגים יקרים בבית המקדש, באתר הידען
 יעקב עציון, הצהוב הצהוב הזה, באתר safa-ivrit
 יותם מיכאל בן משה, צבעי האהבה בשיר השירים, באתר mikrarevivim
 אורן הוברמן, למה אין כחול בתנ"ך?, באתר כלכליסט
 צבעים, באתר tora
 אהוד שפניר, ישראל א' זיידרמן, התכלת והארגמן, פאר תעשיית הטקסטיל בעת העתיקה, באתר סנונית
 אילון גלעד, איך קיבלו הצבעים השונים את שמותיהם?, באתר הארץ

הערות שוליים

צבעים
תנ"ך
מוצרים מן החי