פריז, טקסס

פריז, טקסס (אנגלית: Paris, Texas) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1984 בבימויו של וים ונדרס. הסרט זכה בפרס דקל הזהב בפסטיבל קאן 1984, וכן בפרס באפט"א לבימוי. בנוסף הוקרן ב-1985 בפסטיבל סאנדנס.

תקציר העלילה 
הסרט עוקב אחרי דמותו של טראוויס (מגולם על ידי הארי דין סטנטון) שחוזר אל מציאות חייו ומנסה לארגן אותה, לאחר ארבע שנים בהן נעלם לתוך השממה האמריקאית. לאחר שהוא מתאחד עם אחיו (דין סטוקוול) ועם בנו, הוא יוצא במסע אחרי אשתו ג'ין (נסטסיה קינסקי), ובדרך מנסה להתחבר מחדש אל בנו ואל אשתו.

זהו סרט מסע, סרטי מסע יוצרים תחושה של מסעות מקבילים מסע פיזי/גאוגרפי - מנטלי /נפשי שהדמות עוברת תוך כדי התפתחות העלילה. הסרט מתחיל בלונג שוט המצולם ממעוף הציפור. מדבר צחיח, טרוויס מתהלך במדבר ומעל חג נשר. התחושה שהצופה מקבל, ייאוש וסכנה. המצלמה מתמקדת בטרוויס שצועד במדבר ללא עניין ומטרה כשלצופה ברור שהוא יצא למסע התאבדות.

ביקורות
ביציאתו לאקרנים, התקבל הסרט בביקורות מהללות. המבקרים שיבחו את הבימוי המדוייק של ונדרס, את עבודת המצלמה של רובי מיולר ואת הופעות המשחק של כל קאסט השחקנים. הסרט זכה בפרס דקל הזהב בפסטיבל קאן של אותה השנה ועוד בשלל פרסים. כיום הסרט נחשב ליצירת מופת קולנועית ולאחד מטובי הסרטים של הבמאי. בשנת 2023 הסרט נכנס לרשימת 250 סרטים הטובים בכל הזמנים של המגזין sight and sound במקום ה- 192.

במגזין "ניוזוויק" נכתב על הסרט כי הוא עוסק ב"סיפורה של ארצות הברית, פורטרט עגום של ארץ בה אנשים כמו טראוויס וג'ין לא יכולים לנטוע שורשים, סיפורה של ארץ רחבת ידיים, עוצמתית ועשירה, ארץ שבה אנשים בקלות יכולים להפוך לאבודים ונואשים".

מבקר הקולנוע המפורסם רוג'ר אברט העניק לסרט 4/4 כוכבים, וכתב " פריז, טקסס הוא סרט עם סוג של תשוקה ונכונות להתנסות שהיו נפוצים יותר לפני חמש עשרה שנה מאשר עכשיו. יש לו יותר קשרים עם סרטים כמו רסיסי חיים, קאוובוי של חצות ואיזי ריידר, מאשר עם משחקי הארקייד החלקלקים שהם זוכי הקופות של שנות השמונים . הוא עומק אמיתי, מבריק".

שם הסרט 
שם הסרט אינו מתייחס למקום התרחשות העלילה, אלא לתמונה בבעלותו של טראוויס שבה מצולמת חלקת אדמה שוממה שבבעלותו של טראוויס, בעיר פריז שבמדינת טקסס בארצות הברית. האובססיה של טראוויס כלפי העיר נובעת מהעובדה שהוריו סיפרו לו ששם התעברה אימו. בתמונה נראה מדבר צחיח, אך במציאות העיר נושקת ליערות מזרח טקסס, הרחק ממדבר כלשהו.

סגנון 
הסרט ייחודי בזכות סגנון הצילום של טקסס, שבא לידי ביטוי בשוט הפותח - מבט ממעוף הציפור על מדבר צחיח, יבש וחייזרי. הצילום מתמקד בשאריות, שלטי חוצות ישנים, כבישים שלא ניתן לראות את סופם, הריסות, חלודות וכו'. סגנון זה מייחד את רובי מיולר, הצלם הקבוע של הבמאי וים ונדרס.

מוזיקת הגיטרה, שמלווה את הסרט לכל אורכו, מבוססת על שירו של וילי ג'ונסון, זמר בלוז עיוור משנות ה-20.

קישורים חיצוניים
 

ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
סרטים אמריקאיים
סרטי 1984
סרטי פוקס המאה ה-20