שבילי אמונה

"שְׁבִילֵי אֱמוּנָה" הוא חיבור אקלקטי סביב נושאים שונים, שחובר על ידי רבי מאיר אבן אלדבי מהעיר טולדו ובן המאה ה־14. שם הספר ניתן על פי הפסוק "דֶּרֶךְ אֱמוּנָה בָחָרְתִּי מִשְׁפָּטֶיךָ שִׁוִּיתִי"; כמו כן, כותב המחבר בהקדמת ספרו ששמו נרמז בשם הספר על ידי גימטריה.

מבנה ותכנים

סדר הפרקים 
הספר בנוי בצורת נתיבים ושבילים – דרך מקובלת בזמנו בכתיבת ספרים. ניתן לדמות את הנתיבים לפרקים, ואת השבילים לסעיפים. בספר עשרה נתיבים:

 הנתיב הראשון מכיל שביל אחד, ובו הוא עוסק באמונת הבורא וייחודו. וביאור שמותיו.
 הנתיב השני מכיל ארבעה שבילים ובהם הוא עוסק באמונה של חידוש העולם, גלגליו, וכוכביהם.
 הנתיב השלישי מכיל שני שבילים, ובהם הוא עוסק ביצירת האדם ובת זוגו, הלכות נדה ומקווה וטבילה, וענייני הזיווג.
 הנתיב הרביעי מכיל שלושה שבילים ובהם הוא עוסק בשאלה כיצד נוצר האדם בבטן אמו, ותכונת האיברים שבגוף.
 הנתיב הששי מכיל שביל אחד ובו הוא עוסק בביאור מהות הנפש ופעולתה והשכל.
 הנתיב השביעי מכיל שביל אחד ובו הוא עוסק בהנהגת בריאות הנפש.
 הנתיב השמיני מכיל שביל אחד ובו הוא עוסק באמונה בתורה שבעל-פה.
 הנתיב התשיעי מכיל שביל אחד ובו הוא עוסק באמונה בגמול משמים.
 הנתיב העשירי מכיל שביל אחד ובו הוא עוסק באמונה בגאולה, בתחיית המתים ובעולם הבא.

נושאים ותחומי עיסוק 
הספר מכיל נושאים מדעיים רבים שנחקרו על ידי אנשי התקופה, החל במדעי הטבע וכלה במדעי הרוח; אסטרונומיה, מטאורולוגיה, גאוגרפיה, פיזיקה, אנטומיה, פיזיולוגיה, פתולוגיה, רפואה, פילוסופיה ותאולוגיה. כמו כן, יש בו שילוב מעניין בין הקבלה לבין הפילוסופיה היוונית והערבית; ורבי מאיר אבן אלדבי שמיזג את שניהם יחדיו, מסמל תקופה ביניים מיוחדת של דעיכת העיסוק בפילוסופיה ותחילת העיסוק בקבלה.

ד"ר שמעון פדרבוש כתב על כך: 

התייחסות נוספת לכך היא של הרב חיים הירשנזון בספרו "תורת ארץ ישראל":

כפי הנראה, תכליתו של הספר הייתה לספק לקוראיו ידע בסיסי והצצה למדעים אלה. פרופ' דב שוורץ כתב על כך:

תהליך הכתיבה

ביסוס ומקורות 
מדבריו ניכר שעיין בספרי פילוסופיה ורפואה יווניים, שכן הוא מצטט אותם פעמים רבות; אך ניכר שעשה כן למורת רוחם של אנשי דורו. אף הוא עצמו מעיד על כך בחיבורו, ולאחר מכן כתב מה שנראה לו כתגלית ומתפרסמת בספרות התורנית. הוא טוען כי כתבי אריסטו הם גנבה ספרותית משלמה המלך, ואריסטו הטעה את העולם והתעטף באצטלא שאינה שלו. בתגלית זו מצא פתח להתיר את העיסוק בפילוסופיה בתקופה שבה העיסוק בתחום זה לא נשא חן בעיני כל החכמים בספרד:

בהקדמתו הוא מספר שליקט את דבריו מספרות אומות העולם, תרגם אותם, זיקק אותם והכניסם לספרו, ואין לו כוונה להתעטף בטלית שאינה שלו:

למרות זאת, מספר חוקרים הגיבו ביקרו בחריפות את רבי מאיר אבן אלדבי על ייחוס המקורות לעצמו, החוקר ישעיהו ברגר מניו יורק כתב: ; גם החוקר יהודה אריה וואידה ביקר את ר' מאיר אבן אלדבי במילים: .

דעות אלו נדחו אפוא, על ידי חוקרים אחרים, כמו חוקר הספרות ברוך קרוא:

זמן הכתיבה 
מדברי ר' מאיר אבן אלדבי בסוף ספרו אנו למדים שתמה מלאכת חיבור הספר בשנת ה'ק"כ 1360. מתוכן הקדמתו נראה שהתחיל לכתוב ספר זה בהיותו בספרד, המשיך לכתבו בנדודיו, וסיימו בירושלים. כשכך הוא חותם את ספרו:

מהדורות
ספר שבילי אמונה נדפס לראשונה בעיר רִיוַא דִּטְרִינְטוֹ (Riva de-trento) בשנת שי"ט (1559). מאז נדפס הספר פעמים רבות, כשהמהדורה האחרונה יצאה בשנת תש"ן בתוספת ניקוד ופיסוק והקלה רבות על קריאת הספר. עם זאת, הספר לא במהדורה מדעית עם מקורות והשוואות לכתבי יד שלו שמצויים בספרייה הלאומית. פרופ' דב שוורץ סיכם את מאמרו על ספר זה במילים: .

השפעה 
בהקדמת ספרו, התפלל המחבר שחיבורו ימצא חן בעיני כל מי שיקרא בספרו, ואכן, מלבד תפוצתו הרחבה של ספר זה השפעתו ניכרת מאוד בז'אנר ספרות הסגולות היהודית, שבו ניתן למצוא את רוב הספרים העוסקים בנושאים אלה מעתיקים את דבריו לפעמים בהזכרת שמו ולפעמים בהשמטת שמו; לפעמים מכלי ראשון ולפעמים מכלי שני ושלישי. ואלה הם מעט מספרי הסגולות שליקטו מדבריו: "אמתחת בנימין", "ספר זכירה", "עובר אורח", "רפואה וחיים" (פלאג'י), "רפואה וחיים מירושלים", "רפאל המלאך", "ספר רפואות" (וינה תרפ"ז), "סגולות ישראל", "זכרון יעקב יוסף", "אמת ואמונה". בנוסף לאלה מצויים במחלקה לכתבי יד בספרייה הלאומית ספרים נוספים בכתב יד המצטטים ממנו בעיקר סגולות. היעב"ץ אף כתב הגהות על הספר.

בכתב העת "לשוננו" של האקדמיה ללשון העברית נכתב על אודותיו:

לקריאה נוספת
 דב שוורץ, לחקר מקורותיו של ספר 'שבילי אמונה' לר' מאיר אלדבי, סיני, קי"ד, ניסן תשנ"ד.

קישורים חיצוניים
 .

ביאורים

הערות שוליים

ספרי המאה ה-14
ספרות ימי הביניים
ספרות הראשונים