מירמקס

מירמקס (Miramax, LLC, נודעת גם בשם Miramax Films) היא חברה אמריקאית בבעלות-קטארית ותאגיד ויאקום להפקה והפצה של סרטי קולנוע. החברה הייתה בבעלות פרטית של מייסדיה עד לשנת 1993, אז נרכשה על ידי חברת וולט דיסני ונמכרה ב-2010. אחרי פירוק ויאקום, הבעלות על מירמקס, עברה ל-סרטי פרמאונט.

היסטוריה
מירמקס נוסדה בשנת 1979 על ידי האחים הארווי ויינסטין ובוב ויינסטין. שם החברה הוא שילוב של שמות שני הוריהם, מרים ומקס. מירמקס נוסדה במקור למטרת הפצת סרטים שנוצרו מחוץ להוליווד: סרטים בשפות זרות, ובמיוחד סרטים שכונו "עצמאיים", שנחשבו ללא כדאיים מבחינה מסחרית, ושלא מצאו את מקומם במערכת הנוקשית של האולפנים הממוסדים בשנות ה-80.

הסרט התיעודי "הקו הכחול הדק" ("The Thin Blue Line", במאי: ארול מוריס), שהפיצה מירמקס בשנת 1988, סרט אשר ערך בחינה מחודשת על הרשעתו ברצח של רנדל דייל אדמס שבעקבותיה בוטל פסק דינו למוות, הביא למירמקס מוניטין בינלאומי. שנה מאוחר יותר זכה הסרט "סקס, שקרים ווידאוטייפ" בפרס דקל הזהב בפסטיבל הקולנוע בקאן. הסרטים השערורייתים "הטבח, הגנב, אשתו והמאהב" (1989), קשור אותי! אהוב אותי! (1990) וכלבי אשמורת (1992) הרחיבו בהתמדה את המודעות למירמקס, וסללו את הדרך המסחרית גם לאולפנים קטנים אחרים בהוליווד.

החברה נרכשה בשנת 1993 במחיר של 60 מיליון דולר לחברת-בת של דיסני, שהקציבה למירמקס סכום של 700 מיליון דולר. חלק גדול מסכום זה שימש לטיפוח כוכבים כגון בן אפלק, ג'וד לאו, גווינת' פאלטרו, קוונטין טרנטינו, ורנה זלווגר, שהשתתפו בעיקר רק בסרטים שמירמקס הפיקה. בנוסף ייסד בוב ויינשטיין את חברת הבת Dimension Films, שהפיקה סדרות כמו צעקה (1996-2000) ומת לצעוק (2000-2006) שגרפו מיליונים בקופות.

כמו כן, בין השנים 1996 ל-2011, הפיצה החברה את סרטי סטודיו ג׳יבלי, שהיו בבעלות חברת וולט דיסני באותה תקופה, מה שיצר חילוקי דעות רבים בין החברה לבין הייאו מיאזאקי שהתגלו בעקבות ראיון שנערך עימו בשנת 2005 וזאת בעקבות עריכות וצנזורים רבים שהחברה ביצעה לסרט הנסיכה מונונוקי כאשר הסרט הופץ בארצות הברית וסיפר שבתור בדיחה אחד המפיקים בסטודיו שלח לויינשטיין במתנה חרב שעל הלהב שלה היה כתוב ״נא לא לחתוך״. בסופו של דבר הסרט הופץ ללא העריכות והצנזורה שויינשטיין רצה. בתגובה לכך ויינשטיין מסר שהוא עשה את העריכות ולו רק בשביל שקהל רחב יוכל להנות מהסרט ואף להצלחה כלכלית שלו והשיב ש״הוא לא חותך בשביל הכיף, אלא בשביל לעבוד. כל חיי שירתתי מאסטר אחד - הסרט. אני אוהב סרטים.״

אף על פי שמירמקס צמחה והייתה בין עשרת האולפנים המצליחים ביותר (בשנת 2003 בלבד, הניבו סרטיה יותר מ-2 מיליארד דולר והיו מועמדות ל-40 אוסקרים), את ההחלטות החשובות קיבלה חברת דיסני, מה שגרם לחילוקי דעות פומביים: הפרויקט של שר הטבעות כמעט ננטש בשנת 1996 (אף על פי שבסופו של דבר, הפקתו הועברה לחברת הבת של האחים וורנר, ניו ליין סינמה), והסרטים דוגמה ו"סנטה בשקל" הופיעו על מסך הקולנוע תחת מחאת מחזיקי המניות השמרניים של דיסני. לבסוף הגיע הנתק הסופי בין האחים וינשטיין לבין דיסני, לאחר שזו אסרה להשכיר עותקים להקרנה מסחרית של הסרט התיעודי "פרנהייט 9/11" (2004). האחים וינשטיין רכשו את זכויות הפרויקט מהונם הפרטי, ייסדו את הקבוצה Fellowship Adventure Group, וזכו להצלחה מסחרית ייחודית עם סרטו של מייקל מור.

בספטמבר 2005 עזבו האחים את החברה, לאחר שלא יכלו לעמוד בתשלום מחיר הרכישה חזרה של מירמקס (2 מיליארד דולר). דיסני שמרה על 550 סרטי מירמקס, והותירה בידי האחים את סרטי Dimension Films ושילמה להם סכום של 140,000,000 דולר, איתם ייסדו את החברה "האחים ויינסטין". בין אוקטובר 2005 לינואר 2010 עמד בראשות מירמקס דניאל באטסק (Battsek), אך החברה תחת הנהגתו לא הצליחה לשחזר את ההצלחות האחרונות.

במהלך ינואר 2010 הודיעה החברה האם דיסני על צמצום מירמקס ב-70%, ומרבית עובדיה פוטרו. החברה צומצמה להפצת סרט בשנה, למעט שש הפקות לא גמורות. כמו כן, דיסני סגרה את המשרדים של החברה בניו יורק (כולל המטה ששכן שם) ולוס אנג׳לס והעבירה את כל עסקי החברה לברבנק, מה שגרם להתפטרותו של נשיא החברה באותם ימים, דניאל בטסק כשבמקומו מונה ריץ׳ רוס. ב־9 בפברואר 2010, הודיעה חברת וולט דיסני כי בכוונתה למכור את החברה כי לטענת בוב אייגר, נשיא החברה לאותם ימים, כי ״מירמקס אינה מספקת את מה שנחוץ אסטרטגית לחברה שלנו״ ב-30 ביולי 2010 נמכרה מירמקס לקבוצת המשקיעים פילמיארד אחזקות בראשות רון טוטור (Ron Tutor) עבור 663 מיליון דולר. העסקה הושלמה ב-3 בדצמבר 2010 כשבעקבותיה מונה מייק לאנג, ראש המחלקה לפיתוח עסקי בניוז קורפ לשעבר שהודיע כי ״לא רק ישמור על הסרטים הקיימים שהחברה הפיצה, אלא גם ימשיך לייצר תוכן חדש ומקורי.״

ב-7 ביוני 2019, beIN entertainment הציעו למכירה חצי מעסקי החברה בעוד שלמכרז פנו שלוש חברות שונות: ליונסגייט, ספייגלאס מדיה גרופ ו-ויאקום, אשר לכאורה הייתה מועמדת בולטת ביותר לרכישת הנתח. ב-19 באוגוסט 2019, הודיעה ספייגלאס כי היא פורשת מהמכרז, מה שהותיר את ויאקום וליונסגייט להתחרות על הנתח. ב-11 בספטמבר 2019, לינוסגייט פרשה מהמכרז, מה שהותיר את ויאקום (שפרשה אף היא ב-8 בנובמבר באותה שנה). עם זאת, לאחר שויאקום רכשה בחזרה את תאגיד CBS, הביעה בשנית את התעניינותה ברכישת מירמקס. ב-20 בדצמבר 2019, הודיע תאגיד ויאקום כי הוא ירכוש כנתח של 49% מהחברה בשווי 375$ מיליון וכן, את זכויות הפצת הסרטים באמצעות סרטי פרמאונט וכן, שיתוף פעולה בהפקת סרטים חדשים בין שתי החברות. העסקה הושלמה ב-3 באפריל 2020.

חודשיים לאחר השלמת העסקה, שתי החברות הודיעו על הפקה משותפת של סדרת טלוויזיה המבוססת על סדרת ספרי Çetin İkmen מאת ברברה נאדל, הנקראת הבלש הטורקי

ההצלחות הגדולות של מירמקס
עשרת הסרטים המצליחים ביותר של מירמקס ברחבי העולם:

פרסי אוסקר
איכותם של סרטי מירמקס, לצד הפרסום העצמי האגרסיבי הידוע לשמצה שמנהלים האחים ויינשטיין, הביאו להצלחה רבה והקנו לסרטיהם פרסים רבים של האקדמיה האמריקאית לקולנוע. מירמקס זכתה בפרסים הבאים:

2007:
 ארץ קשוחה: הסרט הטוב ביותר, הבמאי הטוב ביותר, התסריט הטוב ביותר להגשת ספרותית, שחקן המשנה הטוב ביותר (חאווייר ברדם)
 זה ייגמר בדם: השחקן הטוב ביותר (דניאל דיי-לואיס), הצילום הטוב ביותר

2006:
 המלכה: השחקנית הטובה ביותר (הלן מירן)

2005:
 צוצי: הסרט הזר הטוב ביותר

2004:
 הטייס: שחקנית המשנה הטובה ביותר (קייט בלאנשט), הבימוי הטוב ביותר, הצילום הטוב ביותר, העריכה הטובה ביותר
 למצוא את ארץ לעולם לא: הסאונד הטוב ביותר

2003:
 אדון ומפקד: עד קצה העולם: הצילום הטוב ביותר, האפקטים הקוליים הטובים ביותר
 פלישת הברברים: הסרט הזר הטוב ביותר

2002:
 שיקגו: הסרט הטוב ביותר, שחקנית המשנה הטובה ביותר (קתרין זיטה-ג'ונס), עיצוב, תלבושות, עריכה, וסאונד הטובים ביותר
 פרידה: התסריט הטוב ביותר, הסאונד הטוב ביותר
 השעות: השחקנית הטובה ביותר (ניקול קידמן)

2001:
 אייריס וג'ון: שחקן המשנה הטוב ביותר (ג'ים ברודבנט)

1999:
 תקנות בית השיכר: התסריט הטוב ביותר, שחקן המשנה הטוב ביותר (מייקל קיין)

1998:
 החיים יפים: הסרט הזר הטוב ביותר, השחקן הטוב ביותר (רוברטו בניני), המוזיקה הטובה ביותר בקטגוריה דרמה
 שייקספיר מאוהב: הסרט הטוב ביותר, התסריט המקורי הטוב ביותר, השחקנית הטובה ביותר (גווינת' פאלטרו), שחקנית המשנה הטובה ביותר (ג'ודי דנץ'), עיצוב תלבושות הטוב ביותר, המוזיקה הטובה ביותר בקטגוריית הקומדיה

1997:
 סיפורו של ויל האנטינג: התסריט המקורי הטוב ביותר, שחקן המשנה הטוב ביותר (רובין ויליאמס)

1996:
 חוד התער: התסריט הטוב ביותר להגשת ספרותי
 אמה: המוזיקה הטובה ביותר בקטגוריה קומדיה
 הפצוע האנגלי: הסרט הטוב ביותר, הבמאי הטוב ביותר, שחקנית המשנה הטובה ביותר (ז'ולייט בינוש), הבימוי הטוב ביותר, הצילום הטוב ביותר, עיצוב תלבושות הטוב ביותר, המוזיקה הטובה ביותר בקטגוריה של דרמה, הטוב ביותר בממוצע, הסאונד הטוב ביותר
 קוליה: הסרט הזר הטוב ביותר

1995:
 אפרודיטה האהובה (Geliebte Aphrodite): שחקנית המשנה הטובה ביותר (מירה סורבינו)
 הדוור: המוזיקה הטובה ביותר בקטגוריה דרמה
 זמן הרגישות: הבימוי הטוב ביותר, עיצוב תלבושות הטוב ביותר

1994:
 קליעים מעל ברודוויי: שחקנית המשנה הטובה ביותר (דיאן ויסט)
 ספרות זולה: התסריט המקורי הטוב ביותר

1993
 פסנתר: התסריט המקורי הטוב ביותר, השחקנית הטובה ביותר (הולי האנטר), לשחקנית המשנה הטובה ביותר (אנה פקווין)

1992:
 משחק הדמעות: התסריט המקורי הטוב ביותר

1991:
 מדיטראנו (Mediterraneo): הסרט הזר הטוב ביותר

1990:
 החלום האמריקאי: הסרט התיעודי הטוב ביותר
 מסע של תקווה: הסרט הזר הטוב ביותר

1989:
 סינמה פרדיסו: הסרט הזר הטוב ביותר
 כף רגלי השמאלית: השחקן הטוב ביותר (דניאל דיי-לואיס), שחקנית המשנה הטובה ביותר (ברנדה פריקר)

1988:
 פלה הכובש: הסרט הזר הטוב ביותר

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
חברות אמריקאיות להפקת סרטים
סרטי מיראמקס