פסח בן-עמרם

פסח בן-עמרם (לִיפּוֹבֶצְקי) (14 במאי 1902 – 25 באוגוסט 1962) היה סופר, מתרגם, מורה ופעיל בציונות הסוציאליסטית.

קורות חייו
נולד כפסח ליפובצקי במריופול אשר על חוף הים האזובי, בפלך טאורידה (קרים) של האימפריה הרוסית. בהיותו בן שלוש ניצל עם משפחתו מהפרעות ביהודים בעיר זו. מגיל שמונה למד בחדר מתוקן. המלמד בחדר זה החדיר לליבות תלמידיו את הכמיהה לארץ ישראל ואהבת השפה העברית. בגיל תשע כתב מכתב למערכת העיתון לילדים "פרחים" (בעריכת י"ב לבנר) שבו סיפר כי קיימת ב"חדר" שלהם "אגודת חובבי שפת עבר" צעירה, שחבריה מתחייבים לדבר ביניהם תמיד עברית.

בשנת 1913, במלאת לו 11 שנה, עלה בגפו לארץ ישראל במטרה ללמוד בגימנסיה העברית "הרצליה" בתל אביב. בין המורים בגימנסיה, הושפע במיוחד מיוסף חיים ברנר. בזמן גירוש תל אביב, גלה עם קבוצה מתלמידי הגימנסיה ומוריה למאיר שפיה.

ב-1919 היה ממקימי הסתדרות הצופים העבריים בא"י, שמנהיגהּ צבי נשרי (אז אורלב) היה המורה להתעמלות בגימנסיה. על כך פרסם את מאמרו הראשון בעיתונות, "לתנועת הצופים בארץ-ישראל".

ב-1920 עזב את ספסל הלימודים ועלה לגליל העליון בעקבות קריאתו של יוסף טרומפלדור למגינים (הוא עשה זאת נגד דעתה של הנהלת הגימנסיה, והדבר הוביל לכך שלא השלים את לימודיו בה). הוא פגש את טרומפלדור, אך הצטרף למגיני מטולה. ב-1921 הצטרף לגדוד העבודה, עבד בסלילת מסילת הברזל ראש העין–פתח תקווה, היה מורה לפועלים וערך את עלון הגדוד "מחיינו".

עוד ב-1921 יצא לליטא, בה שהה ארבע שנים, היה חבר מרכז "החלוץ" וערך את עיתון "החלוץ" "על המשמר". בן עשרים ואחת נישא לרחל שַבָּשֶביץ', שפגש בפעילות של "החלוץ". בליטא גם התנסה לראשונה בעבודה כמורה, בבית ספר יסודי עברי בפרינאי (בליטאית: Prienai), ואחר כך בגימנסיה עברית בווירבלן (Virbalis) ובווילקומיר. ב-1925, לאחר מות אביו, חזר לא"י.

בשנים 1930–1931 שהה בארצות הברית (ניו יורק) לשם השתלמות בהוראה, תוך כדי כך שימש כעוזרה של הנרייטה סאלד.

ב-1942 התנדב לצבא הבריטי ושירת בסוללה הארצישראלית הראשונה לתותחנות נגד-מטוסית שהורכבה ממתנדבים מארץ-ישראל. הוא ערך את עלון היחידה, עד ששוחרר בשל מחלת עיניים.

ב-1948 עברתו פסח ליפובצקי ובני משפחתו את שמם ל"בן-עמרם".

בן-עמרם היה חבר בהסתדרות המורים ובאגודת הסופרים העבריים. למן שנות העשרים עסק בכתיבה ספרותית, כתיבה עיתונאית ותרגום, והופיע על בימות רבות כמרצה ונואם.

נפטר בתל אביב ב-25 באוגוסט 1962 (כ"ה באב תשכ"ב), בן 60 במותו. נקבר ב"חלקת הסופרים" בבית העלמין קריית שאול. ארכיונו האישי שמור במכון גנזים של אגודת הסופרים.

פעילות חינוכית
בשנים 1925 - 1930 שימש כמרצה נודד ומורה בשיעורי ערב מטעם ההסתדרות (בכך המשיך לעסוק גם ברוב השנים הבאות). 
במהלך שהותו בארצות הברית בשנים 1930–1931 עסק גם בהוראה. 
כשחזר, היה למורה בגימנסיה "בלפור" בתל אביב (לימים התיכון העירוני א' בתל אביב). 
אחרי שחזר משליחות לפולין, בשנת 1936, חזר להוראה, בין השאר בבית הספר מכס פיין בתל אביב, ובית הספר הריאלי בחיפה, שם לימד מ-1937 עד 1942, כאשר התגייס לצבא הבריטי. 
אחרי שחרורו, הורה בבית הספר החקלאי מקוה ישראל, ומ-1946 עד 1953 – בתיכון העירוני א' בתל אביב.

פעילות פוליטית
ב-1935 כיהן כמזכיר סניף מפא"י בירושלים והיה ציר לקונגרס הציוני הי"ט בלוצרן.
בתחילת שנות ה-40 היה חבר ב"אחדות העבודה" ולקראת סופן עבר למפ"ם. 
בן-עמרם השתייך ל"חוגים להקמת האיחוד הציוני-סוציאליסטי בארץ-ישראל", ששאפו לאיחוד המפלגות: מפא"י, אחדות העבודה, פועלי ציון והשומר הצעיר.

כתבים 
 יוסף טרומפלדור – אישיותו, חייו, פעולותיו, מהדורה 1: סמל, קובנה, תרפ"ד; מהדורה 2: המחלקה לענייני נוער של ההסתדרות הציונית העולמית, תש"ז; מהדורה 3: מפעלי תרבות וחינוך, הסתדרות הנוער העובד, תל אביב, 1967. (מהדורה מקוצרת: הסתדרות הנוער העובד, תר"ץ. תורגם לאנגלית, פולנית, רומנית, ספרדית ויידיש.)
 רעיון העבודה בספרות העברית החדשה, במעלה, תרצ"א.
 שלושה נאומים על משוררים, עין הקורא, ת"ש. (על שאול טשרניחובסקי, אביגדור המאירי, ג. שופמן)
 י.ח. ברנר – שילובי דברים, מועצת פועלי חיפה, תש"ב.
 ברנר לנוער ולעם, המרכז לתרבות של הסתדרות העובדים העבריים הכללית, תל אביב, תש"ז. (אנתולוגיה)
 בלבת אש (פרשת חייו של פרדיננד לסל), נ. טברסקי, תש"י.
 מערכי לב, מ. ניומן, תשי"ז.
 הטור האישי "גצים" הופיע בעיתון על המשמר חמש פעמים, בין השנים 1949 ו-1952.

תרגומים
 מקסים גורקי, האוניברסיטאות שלי ועוד סיפורים, ירושלים: קריית ספר, 1936; מהדורה ב מורחבת: עם עובד, תשט"ז ותש"ן.
 קרל צ'אפק, משני הכיסים גם יחד, תל אביב: צבי ליינמן, 1945 (בשיתוף אליעזר ארנשטיין)
 קרל צ'אפק, כבוד השופט צוחק: סיפורים, תל אביב: עדי, תש"ו (בשיתוף אליעזר ארנשטיין)
 שטפן צווייג, משחק המלכים ועוד סיפורים, תל אביב: צבי ליינמן, 1945
 פרידריך אנגלס, מצב המעמדות העובדים באנגליה, תל אביב: הקיבוץ המאוחד, תשי"ט
רובין מוהם, גלמודים, תל אביב: פלס, 1950.  פורסם בשם העט "שושנה נדבה"
 גלינה ניקולאייבה, קציר, מרחביה: ספריית פועלים, הקיבוץ הארצי, 1952
 וו. י. שישקוב, נהר הזעם, מרחביה: ספרית פועלים, הקיבוץ הארצי השומר הצעיר, 1957 (בשיתוף ג' עירון)
 כסניה, עם דורי: פרקי זכרונות, תל אביב: הקיבוץ המאוחד, תשי"ז
 א"ס מאקארנקו, על חינוך הנוער, תל אביב: הקיבוץ המאוחד, תשכ"א
 ולדימיר מדם, זכרונות, תל אביב: י.ל. פרץ, תשמ"ד 1984

עריכה
 מקוה ישראל בת שבעים וחמש: תר"ל-תש"ה: פרשת-היובל / אגודת ידידי מקוה-ישראל, תל אביב, תש"ו

גלריה

לקריאה נוספת
 מחבר לא ידוע, הקדמה אשר נוספה למהדורת 1967 של יוסף טרומפלדור, לעיל
 פסח בן-עמרם, מערכי לב, לעיל
 גצל קרסל, "בן-עמרם, פסח", לכסיקון הספרות העברית בדורות האחרונים, ספרית פועלים 1965 -1967
 אברהם שאנן, "בן-עמרם, פסח", מילון הספרות החדשה העברית והכללית, יבנה, תל אביב, 1978

קישורים חיצוניים

 
 
 
 
 
  (עם פטירתו)
 
 
 

מפרי עטו:
 ,

הערות שוליים

אנשי העלייה השנייה
ישראלים ילידי האימפריה הרוסית
מחברי ספרי עיון ישראלים
פובליציסטים כותבי עברית
אנשי חינוך שוחרי השפה העברית
אנשי חינוך שוחרי השפה העברית ביישוב
סגל בית הספר הריאלי
מתרגמים לעברית
מתרגמים מרוסית לעברית
מתרגמים מגרמנית לעברית
מתרגמים ישראלים
סופרים כותבי עברית
אישים שהשתתפו בוועידות הקונגרס הציוני העולמי
סגל בית הספר החקלאי מקוה ישראל
בוגרי גימנסיה הרצליה
בוגרי תנועת הצופים
מגורשי תל אביב
מתנדבי היישוב לצבא הבריטי
אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול

ישראלים שנולדו ב-1902
ישראלים שנפטרו ב-1962