דרייב (סרט)

דרייב (באנגלית: Drive) הוא סרט דרמת פשע אמריקאי משנת 2011, בבימויו של ניקולס וינדינג רפן. בסרט משתתפים השחקנים ראיין גוסלינג, קארי מאליגן, רון פרלמן, בריאן קראנסטון, כריסטינה הנדריקס ואלברט ברוקס. התסריט נכתב על ידי התסריטאי ממוצא איראני חוסיין אמיני, על בסיס רומן בעל אותו שם מאת ג'יימס סאליס.

השפעה
דמות הנהג בסרט השפיעה על המתאבק ג'יימס סיפרלי וגרמה לו ליצור את דמות ההיאבקות אורנג' קאסידי, ובדמות זו סיפרלי אימץ את שפת גופו השפופה והאדישה של הנהג. קאסידי אף מקצין את דמותו של הנהג ואת אדישותה על ידי תנוחה תמידית של ידיו בכיסי מכנסיו ו"מכות" חלשות וציניות.

עלילה
נהג עלום שם הממעט בדיבורו (ראיין גוסלינג) מועסק במוסך של שאנון (בריאן קראנסטון). הוא מבצע מעת לעת פעלולי נהיגה לסרטים מזדמנים, וכעבודת צד הוא גם משמש כנהג מילוט של שודדים. הדיוק וכישורי הנהיגה שלו באים לידי ביטוי כאשר הוא מסייע לשני פורצים להתחמק מהמשטרה. הנהג לעולם לא חושף את שמו, לא עובד פעמיים עבור אותם אנשים, ומקפיד להקצות לשודדים חמש דקות בלבד כדי לסיים את עניינם.

שאנון יוזם פגישה עם המאפיונר ברני רוז (אלברט ברוקס), ומבקש שיממן את תוכניתו להשתתף במירוץ מכוניות, ולתת ל"נהג" לנהוג במכונית המירוץ. אחרי שברני נוכח בכישורי הנהג הוא ניאות להוציא 300,000 דולר מכספו למימון התוכנית. ברני עובד יחד עם מאפיונר יהודי בשם נינו (רון פרלמן).

הנהג עורך היכרות עם השכנה שלו איירין (קארי מוליגן) ובנה הצעיר בחנות מכולת, ומסיע אותם הביתה לאחר שמכוניתם מתקלקלת. בעוד שהנהג ואיירין מפתחים קשר רומנטי, בעלה סטנדרד (אוסקר אייזק) שב הביתה מבית הכלא. סטנדרד חייב "דמי חסות" לאיש שעובד אצל רוז, המכונה קוק. קוק מכה בו נמרצות ומאיים לפגוע באיירין ובנה בניסיו אם הוא לא יסכים לבצע עבורו עבודת שוד.

הנהג שדואג לשלום איירין, מסכים לעזור לבעלה לשדוד בית עבוט. בשוד משתתפת בלאנש (כריסטינה הנדריקס), אישה הקשורה לקוק. במהלך השוד העניינים משתבשים וסטנדרד נורה למוות על ידי בעל בית העבוט. בעוד הנהג ובלאנש נמלטים, הם נרדפים על ידי מכונית מסתורית. הם מתחמקים מרודפיהם ומסתתרים עם השלל בחדר במוטל. הנהג מגלה שסכום הכסף שנגנב גבוה בהרבה מהסכום שנאמר לו. הוא מאיים לפגוע בבלאנש אם לא תגלה את האמת, והיא מספרת לו שהמכונית שרדפה אחריהם שייכת לקוק, וכי הם תכננו לרמות את הנהג ואת סטנדרד.

שניים מאנשיו של קוק מסתערים על חדרם במלון; אחד מהם הורג את בלאנש ופוצע את הנהג, לפני שהנהג הורג את שניהם. ברני מתעמת עם נינו ועם קוק ומבין שהשניים עמדו מאחורי השוד לאורך כל הדרך. נינו מסביר לברני כי הכסף מהשוד שייך לקבוצת מאפיה מהחוף המזרחי, שמתכננת להתחרות בהם באזור הפעילות שלהם בלוס אנג'לס ולדחוק אותם החוצה.

השניים מחליטים להרוג את הנהג, אולם ניסיונותיהם לא צולחים. הנהג הורג את כל אנשיהם כולל נינו. הנהג נפגש עם ברני כדי להעביר לו את כספי השוד, וכשהוא מוציא את הכסף מתא המטען הוא נדקר על ידי ברני. אך התקיפה אינה קטלנית, והנהג דוקר והורג את ברני, משאיר את גופתו על הקרקע ליד התיק עם הכסף. הנהג רוכב פצוע אל תוך הלילה, הרחק מאיירין, ומשאיר לצופים להרהר אם יחיה או ימות. למרות העמימות של הסצנה האחרונה, הבמאי ציין כי "[הנהג] נותר בחיים כדי לחוות הרפתקאות חדשות".

הפקה וביקורות
הסרט צולם כולו בלוס אנג'לס, קליפורניה, עם תקציב של כ-15,000,000 דולר. קיימים הבדלים רבים בין הרומן לסרט, אם כי האווירה ברומן נשמרת. האירועים שמחולקים בספר לשני מישורי זמן שונים (בעבר ובהווה של הגיבור), מרוכזים בסרט בסדר כרונלוגי ללא שילוב של פלאשבקים בנרטיב. הבמאי ציין שהסרט הושפע מהסרטים בוליט (1968) ויום הארבה (1975), וכי הוא מהווה מחווה ליוצר הקולנוע אלחנדרו חודורובסקי.

הסרט קיבל שבחים עת הוקרן לראשונה בתחרות ה-64 בפסטיבל קאן ואף זכה לקימת כבוד בסיום ההקרנה. כמו כן זכה הסרט בפרס הבמאי בתחרות. הוא הופץ לבתי הקולנוע בארצות הברית ובאירופה בספטמבר 2011, וזכה לשבחי הביקורות; אתר Rotten Tomatoes המרכז ביקורת קולנוע העניק לסרט ציון 8.2, אם כי מבקרים אחדים, בהם דייוויד אדלסטיין מהניו יורק טיימס, הגדירו את הסרט כ"זבל איכותי" עקב האלימות הקיצונית והירודה בסרט. הופעותיהם של גוסלינג וברוקס זכו גם כן לשבחים.

לקריאה נוספת
 צחי כהן, לְמה דומה קולנוע? קריאות תרבותיות בקולנוע בן־זמננו, הוצאת כרמל, 2021, הפרק "ארץ המרדפים", עמ' 156–158.

קישורים חיצוניים

 אתר הסרט
 
 
 איתן גפני, בעבור חופן הילוכים: ביקורת על "דרייב", באתר רוזבאד, 4 בנובמבר 2011
 
 
 יעל שוב, ביקורת על "דרייב", באתר Time Out תל אביב, 10 בנובמבר 2011

הערות שוליים

סרטי 2011
סרטי פעולה אמריקאיים
סרטי מאפיה
זוכי פרס איגוד מבקרי הקולנוע האמריקאי לסרט האקשן הטוב ביותר