חטא

בדת, חטא הוא הפרה של נורמה מוסרית, לרוב חוק אלוהי, שנקבעה על ידי ישות עליונה. חטא נוצר על ידי עשיית מעשה אסור או אי עשייה של מעשה שחובה לעשותו, ולעיתים אפילו על ידי מחשבה אסורה, או דחף לעשיית מעשה אסור. ישנן דרגות חומרה שונות של חטא, כאשר על חטאים מסוימים יש דין מיתה ואילו על אחרים יש כפרה.

התפיסה הדתית של איזה מעשה נחשב לחטא משתנה בהתאם לדת, למדינה ולזמן. חטאים אחדים התגלגלו לחוקים ולאיסורים אוניברסליים, כגון רצח וגנבה, ואילו מעשים אחרים הנתפסים כחטאים על פי דתות מסוימות, כגרגרנות וכמשכב זכר מקובלים היום בצורה נרחבת יותר מבעבר בקרב חברות מסוימות.

אטימולוגיה 
המילה חטא מקורה בפועל להחטיא. זאת כיוון שלפי תפיסת מרבית הדתות, אדם אשר מבצע חטאים החטיא את ייעודו בעולם. לכן, חטאים יכולים להיות פעולות הפוגעות באל (עבודת אלוהים אחרים) באדם אחר (רצח), או אפילו בעתיד ביתו של אדם (שפיכת זרע לשווא).

האדם הטוב, לפי תפיסת מרבית האמונות, אמור לממש את הפוטנציאל שלו עד סופו (מה שיביא בתורו גם להתחזקות עמו והאנושות כולה).

תפיסת החטא בדתות מונותאיסטיות

יהדות

על פי היהדות, חטא הוא הפרה של אחת מתרי"ג מצוות או המצוות דרבנן, ובמשמעות רחבה יותר, כל מעשה שנוגד את רצון ה' נחשב לחטא. החטאים החמורים ביותר, עונשם ארבע מיתות בית דין או כרת. הגדרת האדם כחוטא משתנה על פי התנהגותו בהווה, ואינה מצב קבוע.

נצרות
הנצרות מתייחסת לחטא הקדמון, הוא חטא עץ הדעת, שבגללו בני האדם נולדים כחוטאים מנותקים מהאלוהים, והדרך לגן העדן סגורה בפניהם. לפי פאולוס ייסוריו ומותו של ישו נועדו לכפר על החטא הקדמון, ולכן כל המקבל את האמונה בו, ייוושע ויזכה לחיי גן עדן בעולם הבא. על פי הנצרות המערבית החטא מרחיק את החוטא מאלוהיו, ואילו על פי הנצרות המזרחית חטא הוא אי הליכה לפי תוכנית האלוהים, והוא מביע רצון להיות אלוהים.

אסלאם
על פי האסלאם חטא (בערבית ذنب, דנב) הוא כל דבר העומד בניגוד לרצונו של אללה. על פי הקוראן הנפש האנושית נוטה באופן טבעי לרע. האסלאם מגדיר רמות שונות של חטאים ובהם שירכ (شرك, מילולית שיתוף), חטא האמונה ביותר מאל אחד וחראם (حرام, מילולית איסור).

הדת הבהאית
בניגוד לאסלאם, על פי הדת הבהאית האדם הוא ביסודו טוב, והאנושות נוצרה מאהבת האל. כאשר ליבו של האדם סוטה הוא אינו יכול לקבל את אהבתו של האל. על הבאהים אסור להתוודות על חטאיהם בפני אחריהם מכיוון שהמחילה היא בין האדם לאלוהיו. החטא הוא טבעי ואל לו לעצור את ההתקדמות להגשמה רוחנית.

תפיסת החטא בדתות פוליתאיסטיות 

בהינדואיזם חטא (בסנסקריט pāpa) מתאר לרוב פעולות המפרות קוד אתי או מוסרי ובכך יוצרות קארמה שלילית. בניגוד ליהדות, לנצרות ולאסלאם, החטא אינו פשע כנגד רצונו של האל אלא כנגד הדהרמה או כנגד האדם עצמו. האתיקה הבודהיסטית היא תוצאתנית בטיבה ולכן אין בבודהיזם מקבילה לחטא. בדומה גם בשינטו אין דוקטרינה של חטא, אך מעשים מסוימים יוצרים סוג של זוהמה טקסית, אשר "תנוקה" רק כדי להשקיט את נפשו של האדם ולהביא לו מזל טוב ולא כי יש פגם בהיותו "מזוהם".

תפיסת החטא באתאיזם 
באתאיזם נעשית הבחנה בין חטא לבין קוד התנהגות. מכיוון שחטא מקושר למערכת אמונות תאולוגית, האנטיתזה לאתאיזם, נעשה שימוש במונחים של "נכון ולא נכון" או אתי ולא אתי, כדי להימנע מהאסוציאציה למונח דתי. על פי האתאיזם הקוד המוסרי נובע מתכונות האדם ולא מחוקיו של אל כלשהו. בעוד שאסונות טבע מיוחסים לעיתים על ידי אנשים מאמינים לחטאי האדם, השוללים את קיומו של אל טוענים כי ישנה נטייה אנושית לייחס תכליתיות לכל תופעה או עצם, בין אם הוא מלאכותי או טבעי כאחד וכי זו טעות לייחס תכלית כלשהי לטבע הפועל על פי חוקי המדע.

ראו גם
 היבריס
 טאבו
 שבעת החטאים
 אין אומרים לאדם חטא כדי שיזכה חברך

לקריאה נוספת
 עדין שטיינזלץ, חטא. בתוך, ארתור א. כהן ופול מנדס-פלור (עורכים), אברהם שפירא (עורך המהדורה העברית), לקסיקון התרבות היהודית בזמננו: מושגים, תנועות, אמונות, הוצאת עם עובד, תל אביב, תשנ"ג, 1986. עמ' 188–190.

קישורים חיצוניים

 
 

תאולוגיה
מונחים ומושגים דתיים