ים הנחושת

ים הנחושת (נקרא גם ים של שלמה או ים שעשה שלמה) היה מתקן לאגירת מים (בריכת אגירה) שניצבה בחצר בית המקדש הראשון. המתקן, העשוי נחושת, נבנה על ידי שלמה המלך בעת הקמת בית המקדש, על מנת לאגור מים לצורכי המקדש וכן שימש כמקוה טהרה לכהנים. המתקן הכיל כ-50 מ"ק מים.

תולדות ים הנחושת

הים נעשה בנחושת שהביא דוד מטבחת ומכון, ערי ארם צובא. הים, כשאר כלי הנחושת שהיו בבית המקדש הראשון נוצר בבקעת הירדן על ידי חירם, חרש נחושת מהעיר צור. עם חורבן בית המקדש הראשון, שברו הבבלים את ים הנחושת לחלקים שוים ולקחו את הנחושת לבבל באמצעות בהמות משא.

תיאור המתקן
בספר מלכים מופיע התיאור הבא:

מתיאור זה ניתן ללמוד כי צורתו של הים הייתה עגולה, והוא ניצב על שנים עשר פסלים של פרי נחושת, המחולקים לארבע קבוצות. כל קבוצה של שלושה פרים פונה לאחת מרוחות השמים, כאשר פני הפר פונים החוצה ואחוריו תומכים את האגן. קוטר האגן העגול 10 אמות, גובהו 5 אמות, והיקפו 30 אמות. תיאור זה עומד בסתירה לעובדה שהיחס במעגל בין הקוטר להיקף הוא פאי: המתחיל בספרות ...3.14159, ואילו היחס המתואר בתנ"ך הוא 3 (30 ל-10). יש מן המפרשים האומרים שהמספר האמור במקרא הוא מספר עגול. אם ההיקף 30, אז הקוטר מעל 9.5. הסבר אחר תולה את ההפרש בעוביו של הים - הקוטר נמדד מהדפנות החיצוניות, ואילו ההיקף סביב הדפנות הפנימיות. ככל הנראה היו באגן ברזים (פקעים) היצוקים יחד עמו, והמשמשים למזיגת המים.

תיאור המיכל הפנימי 

על סמך העובדות שהמתקן הכיל כמות של 50 מ"ק של מים (450 אמות מעוקבות), גובהו 5 אמות וקוטרו 10 אמות, התלמוד בבלי (עירובין יד.) מסביר שבריכת המים הפנימית של הים של שלמה היא בנויה משני חלקים:
 החלק העליון: גליל בקוטר של 10 אמות וגובה 2 אמות
 החלק התחתון: מקבילון של 10 על 10 בגובה 3 אמות

ראו גם
 ערכי פאי במקורות יהודיים

קישורים חיצוניים

 
 ים של שלמה, באתר מכון המקדש
 
 דוד שפירא, ים הנחושת - עיון מחודש
 דוד אימבר, ים של  שלמה
 הרב דב קדרון, מדוע לא השתמשו חז"ל ב 3.14? באתר פורטל הדף היומי

הערות שוליים

בית המקדש
כלי המקדש
נחושת במקרא
שלמה