ברכת משנה הבריות

ברכת מְשַנֶּה הַבְּרִיּוֹת היא אחת מברכות הראיה שקבעו חז"ל בראיית יצורים חריגים המעוררים תשומת לב או רתיעה, ולאו דווקא הנאה אסתטית. הברכה נתקנה על בני אדם חריגים בצבע עורם ובתבנית גופם, כמו כן גם על בעלי חיים משונים במראיהם כמו פיל וקוף. 

הברכה מביעה את ההכרה שהעולם כולו על כל גווניו הוא יציר כפיו של הקדוש ברוך הוא, והוא שעשה את בני האדם ושאר היצורים שונים זה מזה.

מקור 
ברכה זו מוזכרת בתוספתא ובתלמוד בברייתא המפרטת סוגי בני אדם הסובלים ממראה חיצוני משונה.

וכך נאמר בתלמוד: 

בתלמוד מובא שברכה זו נתקנה רק על מום מולד, אולם אם שמומים אלו נוצרו במהלך השנים כתוצאה ממחלה, אין לברך ברכה זו אלא ברכת דיין האמת.

הלבנת פנים 
אין לברך ברכה זו כאשר יש חשש לפגיעה בזולת. הרב שלום מרדכי שבדרון הביא מעשה ששמע מפי עד ראייה ומגנה אותו.

בעלי חיים 
הרב מנחם המאירי כתב שדווקא על חיות אלו נתקנה הברכה ולא על חיות מוזרות אחרות הסיבה לכך, משום ששני יצורים אלו דומים לאדם בכמה דברים. אולם הרב שלמה עדני כתב בשם מקובל אחד שמברכים על חיות אלו על סמך מדרש שאת דור הפלגה הפך ה' לקופים ולפילים ולכן מברכים דווקא על בריות אלו.

ברכה על בריות נאות 

כאשר הראייה גורמת הנאה אסתטית, קבעו חז"ל ברכה אחרת: "ברוך... שככה לו בעולמו".

הערות שוליים

משנה הבריות