הומופיל

הומופיל (מאנגלית: Homophile) הוא מונח אלטרנטיבי ל"הומו" או "גיי" שהשימוש בו רווח בשנות ה-50 וה-60. את המונח טבע הפסיכואנליטיקאי הגרמני קארל-גינתר היימזות (Karl-Günther Heimsoth) בדיסרטציה שלו שפורסמה בשנת 1924 תחת השם "Hetero - und Homophilie" ("הטרופיליה והומופיליה").

הביטוי התנועה ההומופילית מתייחס לתנועה החברתית למען זכויות להט"ב שפעלה באותה התקופה. העדפת השימוש במונח "הומופיל" על פני "הומוסקסואל" נבעה מכך שהוא שם דגש על אהבה (מיוונית: φιλία, phil) ולא על סקס. מיד לאחר פרסומו של היימזות, אימצו ארגוני הומוסקסואלים את המונח והשתמשו אך ורק בו לתיאור הומוסקסואליות. במונח נעשה גם שימוש נרחב בפרסומים שראו אור באותה התקופה (שנות ה-50 וה-60) והארגונים שהשתמשו בו נודעו לימים כארגוני התנועה ההומופילית. הארגון המזוהה ביותר עם התנועה ההומופילית היא אגודת מאטאשין, שהייתה מהראשונים מסוגה בארצות הברית ומטרתה הייתה הגנה ושיפור זכויות ההומוסקסואלים בארצות הברית. האגודה פעלה משנות ה-50 עד שנות ה-70.

השימוש במונח החל להתמעט עם עלייתה של תנועת השחרור הלהט"בי בסוף שנות ה-60 ותחילת שנות ה-70. התנועה הביאה איתה טרמינולוגיה חדשה ומודרנית, שכללה שימוש רווח במונחים הומו / גיי, לסביות, ביסקסואליות וטרנסג'נדריות. למרות זאת, חלק מקבוצות התנועה ההומופילית המשיכו לפעול גם עשורים לאחר מכן.

שימוש מודרני במונח "הומופיל" נעשה בעיקר על ידי גופים נוצריים. למשל, הכנסייה האנגליקנית השתמשה החל משנת 1991 בביטויים "נטייה הומופילית" או "יחסים מיניים הומופיליים". במונח נעשה שימוש גם על ידי קבוצות התנגדות לזכויות להט"ב (בעיקר בארצות הברית ובפולין) במטרה ליצור אסוציאציה של הומוסקסואליות עם פדופיליה.

לקריאה נוספת
 Armstrong, Elizabeth A. (2002). Forging Gay Identities: Organizing Sexuality in San Francisco, 1950-1994. Chicago, University of Chicago Press. .
 Bianco, David (1999). Gay Essentials: Facts For Your Queer Brain. Los Angeles, Alyson Books. .
 Fletcher, Lynne Yamaguchi (1992). The First Gay Pope and Other Records. Boston, Alyson Publications. .

הערות שוליים

להט"ב: סלנג ומונחים
להט"ב: היסטוריה