חזון גבריאל

חזון גבריאל הוא טקסט אפוקליפטי יהודי שמקורו בימי בית שני, ומתוארך למאה ה-1 לפני הספירה. הוא מונה כ-87 שורות, החקוקות על אבן גיר בגובה מטר. הכתובת נמצאת ברשות אספן העתיקות דוד יסלזון המתגורר בשווייץ.

הכתובת 
דוד יסלזון רכש את הכתובת מסוחר עתיקות ירדני בערך בשנת 2000, ודבר קיומה נודע לחוקרים כמה שנים אחר כך. מקום מוצאה של האבן אינו ברור, אך לדעת החוקרים עדה ירדני ובנימין אליצור מקורה הוא ממזרח לים המלח ולשון ים המלח. הכתובת צוירה ופוענחה על ידי ד"ר עדה ירדני, שגם נתנה לה את שמה 'חזון גבריאל'. הטקסט מסודר בשני טורים, בדומה למגילת ספר תורה, וכתוב בכתב 'יהודי' של המאה הראשונה לפנה"ס, כפי שהוא מתועד בכתבי מגילות קומראן, אך תוכן הכתובת וסגנונה שונים מהמצוי בכתבי מגילות אלו.

חלק מן הטקסט שחוק ורובו מקוטע מאוד. מתוך 87 השורות רק כ-30 שורות נותרו שלמות. יש בו ציטוט מספר חגי, בשינויים קלים, וביטויים מספר ירמיהו, מספר זכריה ומספר דניאל, בצד ביטויים המופיעים במקורות מאוחרים יותר, כגון ספרות ההיכלות, פיוטים, תלמוד ומדרשים. כמו כן יש בו ביטויים שאין להם מקבילים בכתובים הקיימים בימינו. התוכן אינו נהיר לחלוטין, אבל הביטוי "כו (=כה) אמר ה' אלהים צבאות אלהי ישראל", המופיע בטקסט פעמים רבות, בשינויים קלים, מזכיר את ספרות הנבואה. עוד נזכרת בטקסט פעמים אחדות המילה "ירושלם". וכן המילה "ואראה" המעידה כי מדובר על חזון.

הטקסט כתוב בגוף ראשון, בפי מי שמזהה את עצמו "אני גבריאל", ככל הנראה גבריאל המלאך. כפי העולה מן הטקסט, המחבר היה מתומכי שושלת בית דוד, וייתכן שפנה אל מתנגדיו. אולם מכיוון שלא נתגלה עד כה טקסט דומה, קשה לקבוע את טיבו בוודאות. נראה כי הטקסט הוא למעשה נבואה המורכבת מאוסף של נבואות קצרות שהוכתבו לסופר. אולם הלשון דומה יותר ללשון חז"ל מאשר ללשון המקרא. כך למשל אין שימוש באות ו' בתפקיד ו' ההיפוך. הנבואה כוללת ביטוי המרמז על אירוע היסטורי או עתידי - "דם טבחי ירושלם" - היכול לרמז על אירוע קשה של טבח או לחלופין אירוע של הקרבת קרבנות בבית המקדש. על פי יודיצקי וקימרון לשון החזון דומה ללשון מגילות מדבר יהודה ואין בה קו אחד אופייני ללשון חז"ל.

הצעת ישראל קנוהל
פרופסור ישראל קנוהל סבור שהאירוע שאליו מתייחסת האבן הוא מרד שהתרחש בשנת ארבע לפני הספירה. המורדים רצו להשתחרר מעול בית הורדוס שנתמך על ידי הרומאים. למרד, שפרץ תחילה בירושלים והתפשט ברחבי הארץ, היו מספר מנהיגים. מצירוף המקורות היהודיים והרומיים עולה הרושם כי הבולט בהם היה שמעון מפראיה שפעל בעבר הירדן. שמעון הכריז עצמו למלך, התעטר בכתר מלכות ונתפש כמלך בעיני תומכיו. ללא ספק תלו בו תומכיו תקוות משיחיות. קנוהל מתייחס לתיאור ההיסטוריון יוסף בן מתתיהו את הריגתו של שמעון אחר שניגף בשדה המערכה:

כך לדעתו נראה איפוא כי אזכור "ארובות צרים" בסמוך ל"שר השרין" מרמז להריגתו של שמעון, מנהיג המרד שהוכתר כמלך, בנקרות הצורים בעבר הירדן.

"לשלושת ימין חאיה"
בעבר הציע קנוהל לשחזר את השורה הקטועה בכתובת האבן "לשלושת ימין .... אני גבריאל גו.. עלי." באופן הבא - "לשלושת ימין חאיה, אני גבריאל, גוזר עליך". קנוהל סבר כי משורה זאת משתמע כי גבריאל פונה אל דמות כלשהי וגוזר ומצווה עליה לקום אחר שלושה ימים. הוא טען כי המלאך גבריאל פונה למנהיג המכונה בשם "שר השרין" ופוקד עליו לקום לתחייה אחר שלושה ימים. "שר השרין" הוא מנהיגו של עם ישראל והוא יוקם לתחייה בידי המלאך גבריאל לאחר שלושה ימים. מכאן משתמע כי הרעיון של תחיית המשיח אחר שלושה ימים נוצר ביהדות עוד קודם לזמנו של ישו.

לעומת זאת, הנדל קורא את הכתוב: "לשלושת ימין האות", ואלישע קימרון ואלכסיי (אליהו) יודיצקי מסכימים עם קריאה זאת. לימים קיבל קנוהל את קריאתם של הנדל ושל קימרון ויודיצקי, וחזר בו מקריאתו "לשלושת ימין חאיה".

הצעת יודיצקי וקימרון
על פי הצירוף של המילים "ואראה" ו"ירושלם" שחוזרות על עצמן, מעיד על חזון הקשור לירושלים ולגאולתה הקרובה. הם מעירים כי אין לקרוא לחזון חזון גבריאל, מכיוון שהחזון צריך להיות על שמו של המתנבא שבמקרה זה הוא אלמוני ולכן עדיף לדעתם לכנות את הכתובת בשם "כתובת החזון". בנוסף לזיקה לספר זכריה, שכבר העירו עליה קודמיהם, הם מצאו גם זיקה לספר ירמיהו (בשורות 72–74).

הקריאה המהפכנית שלהם היא במיוחד בפסוק "בני בידי ברית חדשה לישראל, בשלשת ימים תדע". אמנם הם עצמם מסייגים דברים אלו ומבקשים להתייחס לקריאה זו עצמה בספקנות. עוד יש בקריאתם נבואת נחמה על ירושלים, ועל כך שה' שמע את קול שוד ירושלים והוא ינחמנה למען צבאות המלאך מיכאל ולכל אוהביה. הבטחה למתנבא שעוד מעט "ישבר הרע מלפני הצדק" וקריאה לא לפחד, ולסמוך על כך שהאל ירעיש בקרוב את השמים ואת הארץ וכבוד ה' יופיע. וכן קריאה לבטוח על האל ולא על בני האדם. עוד מוזכרים בה שלשה קדושים ושלשה רועים. וישנה בקשה ששלושת הרועים הנביאים יתגלו בקרוב, ויהיה אות בתוך שלשה ימים על כך.

לשון הכתובת

הצעת עדה ירדני והשלמות של ישראל קנוהל

הצעת יודיצקי וקימרון

לקריאה נוספת 
 
 אלכסיי (אליהו) יודיצקי ואלישע קימרון, "הערות על הכתובת המכונה 'חזון גבריאל'", קתדרה 133, תשרי תש"ע, עמ' 133–144.
 
 ישראל קנוהל, "עיונים בחזון גבריאל", תרביץ עו, חוברת ג'-ד', תשס"ז, 2007, עמ' 303–328 .
 משה בר-אשר, "על הלשון ב'חזון גבריאל'", בתוך: הנ"ל ודבורה דימנט (עורכים), מגילות: מחקרים במגילות מדבר יהודה ז, ירושלים, 2009, עמ' 193–226.

 Ada Yardeni, 'A New Dead Sea Scroll in Stone?', Biblical Archaeology Review (BAR) 34:01, Jan/Feb 2008
 Israel Knohl, "The Messiah Son of Joseph “Gabriel’s Revelation” and the birth of a new messianic model", Biblical Archaeology Review 34/5 (2008), pp. 58–62, 78
 Israel Knohl, By Three Days, Live': Messiahs, Resurrection, and Ascent to Heaven in Hazon Gabriel', Journal of Religion 88/2, 2008, pp. 147–158
 Gary A. Rendsburg, Linguistic and Stylistic Notes to the Hazon Gabriel Inscription, Dead Sea Discoveries 16, 2009, pp. 107–116
 Israel Knohl, Messiahs and Resurrection in the Gabriel Revelation, Continuum, 2009
 Matthias Henze: Hazon Gabriel, New Readings of the Gabriel Revelation, SBL, Early Judaism and its Literature, Atlanta, 2011

קישורים חיצוניים 
 
 עידן יוסף, נבואה מימי בית שני נחשפה לראשונה, חדשות מחלקה ראשונה, 4 באפריל 2007
 
 
 חזון גבריאל: חוקר מהאוניברסיטה פִּענח את הכתובת המצביעה על תחייתו של מנהיג משיחי, הודעה לעיתונות - מחלקת הדוברות, אוניברסיטה העברית בירושלים, 9 ביולי 2008
 A New Dead Sea Scroll in Stone?, BAR, July 8, 2008
 Ethan Bronner, Ancient Hebrew tablet sparks debate on Messiah, New York Times News, July 6, 2008
 David Van Biema, Was Jesus' Resurrection a Sequel?, Time, 7 July 2008
 Daniel Estrin, "Mysterious Hebrew stone displayed in Jerusalem", Associated Press, April 30, 2013

הערות שוליים 

כתובות בכתב יהודי של ימי בית שני
עתיקות ארץ ישראל
תנועות משיחיות יהודיות
ירדן: עתיקות