לואי פראנשה ד'אספרה

לואי פראנשה ד'אספרה (בצרפתית: Louis Franchet d'Espèrey; 22 במאי 1856 – 8 ביולי 1942) היה מרשל צרפתי, מפקד קורפוס, ארמייה וקבוצת ארמיות אשר לחמו בחזית המערבית. ד'אספרה כיהן כמפקד כוחות מדינות ההסכמה בחזית המקדונית במלחמת העולם הראשונה בעת הניצחון על צבא ממלכת בולגריה.

ביוגרפיה

תחילת הקריירה
ד'אספרה נולד לקצין פרשים אשר שירת בגיס הפרשים הקלים "האפריקני" של הצבא הצרפתי באלג'יריה, כך שהכיר את חיי הצבא משחר נעוריו. ב-1876 סיים ד'אספרה בהצלחה את האקדמיה הצבאית סן-סיר והוצב בגדוד רגלים בדרגת סגן. בין 1876–1881 הוצב באלג'יריה ודרום תוניסיה וב-1882 נשלח לאקדמית המטה הכללי הצרפתי, שם למד את מקצועות הפיקוד והמטה. בין 1885–1887 נשלח לאזור מפרץ טונקין שם לחם כנגד שודדי הים שחורי הדגל. לאחר חזרתו לצרפת הוצב לתפקידי מטה וב-1899 הועלה לדרגת לוטננט קולונל ומונה לסגן המדריך הראשי באקדמית סן סיר. ב-1900 השתתף ד'אספרה במסע הצבאי לדיכוי מרד הבוקסרים בסין ובהמשך כיהן כמושל הצבאי של אזור השליטה הצרפתי, שמרכזו בייג'ינג. ב-1903 הועלה לדרגת קולונל והתמנה למפקד חטיבת הרגלים ה-77, ב-1908 הועלה לדרגת בריגדיר גנרל וב-1912 לדרגת גנרל ומונה למפקד הדיוויזיה ה-28 שהוצבה במערב מרוקו.

מלחמת העולם הראשונה
ב-אוגוסט 1914 פיקד ד'אספרה על הקורפוס ה-1 של הארמייה החמישית ולאחר קרב שרלרואה הצליח לארגן את כוחותיו לכדי נסיגה מאורגנת, תוך שהוא מנהל קרב מאסף נגד הגרמנים ומעכב את התקדמותם. ב-5 בספטמבר מונה ד'אספרה לפקד על הארמייה החמישית במקומו של הגנרל שארל לנרזאק ויכולתו הפיקודית תרמה משמעותית להישגים בקרב הראשון על המארן. ב-1916 מונה ד'אספרה לפקד על קבוצת הארמיות המזרחית של הצבא הצרפתי בחזית המערבית. בדצמבר 1916 מונה הגנרל ז'וזף ז'ופר לתפקיד מרשל, עניין שאפשר את העברתו המכובדת מתפקיד מפקד החזית של הצבא הצרפתי. ד'אספרה היה מועמד טבעי להחליפו, אך היותו קתולי אדוק הפריעה לחוגים מסוימים בצבא ולתפקיד מונה הגנרל רובר ניוול. בראשית 1917 הועבר ד'אספרה לפקד על קבוצת הארמיות הצפונית שחנתה באזור שמפן. ד'אספרה היה חסיד של מדיניות צבאית התקפית ולא אחת פעולותיו לא עלו בקנה אחד עם הנחיות הפיקוד הצרפתי להישאר במגננה. במאי 1918 נחלו כוחותיו תבוסה בקרב השלישי על האן, ד'אספרה הואשם אישית בתבוסה והועבר מתפקידו.

ביוני 1918 הוזעק הגנרל אדולף גיומא מהחזית המקדונית ומונה למושל הצבאי של פריז וד'אספרה החליפו כמפקד הזירה מטעם מדינות ההסכמה. ד'אספרה הצליח להעלות את מורל הכוחות, לארגנם מחדש והובילם למתקפה לאורך עמק הוארדאר. באמצע ספטמבר 1918 הגיע הכוח הצבאי בחזית זו לשיא עוצמתו ומנה 9 דיוויזיות מצבא יוון, 6 דיוויזיות סרביות, 6 דיוויזיות צרפתיות, 4 דיוויזיות בריטיות ודיוויזיה איטלקית. ב-15 בספטמבר לאחר הניצחון המוחץ בקרב דוברו פולה, נפרצו הקווים הבולגרים וב-29 בספטמבר נחתם הסכם הפסקת האש, לאחר שהבולגרים ביקשו לסיים את הקרבות ולהיכנע.

שלהי הקריירה ואחריתו
מסיום המלחמה ועד לשלהי 1920 פיקד ד'אספרה על כוחות בעלות הברית באיסטנבול. ב-19 בפברואר 1921 הועלה לדרגת מרשל ומונה לפקד על כוחות הצבא הצרפתי בצפון אפריקה, תפקיד אותו מילא עד 1933. בתקופה זו ניהל את פרויקט הקמת מסילת הרכבת הטרנס-סהרית, וב-29 במרץ 1933 נפצע קשה בתאונת דרכים. ד'אספרה נאלץ לפרוש מתפקידו ולהתמסר לכתיבת זכרונותיו.

בנובמבר 1934 נבחר לכהן באקדמיה הצרפתית. ב-1940 פרש סופית מכל פעילות ציבורית ועבר להתגורר באחוזתו אשר בחבל טארן, שם הלך לעולמו ב-1942. ד'אספרה נקבר בכנסיית לואי הקדוש שבאינווליד בפריז.

ראו גם
 צרפת במלחמת העולם הראשונה

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

מרשלים צרפתים
החזית המקדונית במלחמת העולם הראשונה
החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה: אישים
מקבלי אות לגיון הכבוד
אישים הקבורים בארמון האינווליד
מעוטרי צלב המלחמה
חברי האקדמיה הצרפתית
צרפתים ילידי אלג'יריה הצרפתית
מפקדי גייסות בצבא צרפת במלחמת העולם הראשונה
מפקדי ארמיות בצבא צרפת במלחמת העולם הראשונה
מעוטרי מדליית השירות המצוין (צבא ארצות הברית)
צרפתים שנולדו ב-1856
צרפתים שנפטרו ב-1942