אליה סולימאן

אליה סולימאן (בערבית: إيليا سليمان; נולד ב-28 ביולי 1960 בנצרת) הוא במאי קולנוע ישראלי-פלסטיני. מלמד קולנוע ב-European Graduate School בשווייץ. סולימאן נשוי לזמרת הלבנונית יסמין חמדאן.

ביוגרפיה 
סולימאן נולד בנצרת ב-1960 לאב חרט ואם מורה. בסוף שנות העשרה שלו עזב ללונדון וצרפת ולאחר מכן חזר לנצרת. עם שובו התחיל להתעניין בקולנוע, לקרוא ספרים ולצלם במצלמה ביתית. בין השנים 1982 ל-1993 התגורר סולימאן בניו יורק בה פיתח התעניינות באופן בו מוצגים הערבים בתקשורת המערבית והישראלית. בניו יורק ביים שני סרטים קצרים "הקדמה לסוף הוויכוח", שזכה בפרס הסרט הניסיוני הטוב ביותר בפסטיבל הקולנוע של אטלנטה באותה שנה, ו"מחווה על ידי התנקשות" בו מופיע גיבור בשם "E.S" (ראשי התיבות של אליה סולימאן) והוא מתבונן בשקט בהתרחשות. דמות זו חוזרת גם בסרטיו המלאים. 

בשנת 1994 עבר להתגורר בירושלים על מנת ללמד קולנוע ותקשורת באוניברסיטת ביר זית. בשנת 1996 ביים את סרטו הארוך הראשון, "כרוניקה של העלמות", שזכה בפרס סרט הביכורים בפסטיבל הסרטים של ונציה אך התקבל בתגובות נסערות והוחרם בעולם הערבי כולו. הביקורת האשימה את הבמאי בבגידה, בעמדה ציונית ובשיתוף פעולה עם האויב. 

בשנת 2002 ביים את הסרט "התערבות אלוהית", אשר זכה בפרס חבר השופטים ופרס פיפרסקי בפסטיבל הקולנוע בקאן ובפרס הסרט הזר בטקס פרסי הקולנוע האירופאי. 

בשנת 2009 ביים את הסרט "הזמן שנותר". זהו סרט אוטוביוגרפי למחצה, בהשראת יומני אביו ואימו, אשר פרוסים על פני ארבע תקופות משנת 1948 ועד לימינו. הסרט השתתף בתחרות הרשמית על פרס דקל הזהב.

ב-2019 סרטו "It Must Be Heaven" (כנראה שזה גן עדן) התחרה על פרס דקל הזהב וזכה בציון לשבח מיוחד.

מסרטיו
 כרוניקה של היעלמות (1996)
 מלחמה ושלום בווזול (תיעודי, במשותף עם עמוס גיתאי, 1997)
 התערבות אלוהית (2002)
 הזמן שנותר (2009)
 כנראה שזה גן עדן  (2019)

קישורים חיצוניים 
 ביוגרפיה באתר ה-European Graduate School
 
 
  Elia Suleiman masterclass באל-ג'זירה
 "A different kind of occupation": an interview with Elia Suleiman  ראיון עמו באנגלית

הערות שוליים

במאי קולנוע ישראלים
במאי קולנוע ערבים ישראלים
במאי קולנוע פלסטינים
ערבים נוצרים ישראלים
נצרת: אישים
פלסטינים שנולדו ב-1960
ישראלים שנולדו ב-1960