רבי יאשיה

רבי יֹאשיה (נכתב גם: יוֹשיה) היה תנא בבלי בדור הרביעי לתנאים שחי באמצע המאה ה-2. חברו ובר-הפלוגתא של רבי יונתן, ושניהם למדו אצל רבי ישמעאל. נקרא גם רבי יאשיה רבה או רבי יאשיה הגדול.

רבי יאשיה לא הוזכר במשנה כלל, ורק פעם אחת בתוספתא. הוא נזכר פעמים רבות במדרשים שיסודם בבית מדרשו של רבי ישמעאל: במכילתא ובספרי על חומש במדבר, וכן בברייתות שבשני התלמודים, ומעט במדרשים שיצאו מבית מדרשו של רבי עקיבא: ספרא וספרי דברים.

קורות חייו
נולד בבבל. על אביו אין בידינו פרטים מלבד שהיה גם הוא תלמיד חכם. רבי יאשיה עלה לארץ ישראל והיה תלמידו של רבי ישמעאל, ככל הנראה בסוף ימיו של האחרון. בבית מדרשו של רבי ישמעאל ב"דרום" (כפר עזיז) פגש גם את חברו ובן מחלוקתו, רבי יונתן. מחלוקות רבות שלהם מצויות בתלמוד ובמדרשים. לרוב נחלקו במדרש המקרא, למעט פעם אחת בה הם נחלקים בהלכה, לגבי מכסת האנשים שצריכים להיות בעיר הנידחת.

עסק בתורה יחד עם רבי מתיא בן חרש, עד שבשלב מסוים נאלץ להפסיק את לימודיו ולעסוק במסחר לפרנסתו.

מאוחר יותר חזר לבבל ושהה בבית מדרשו של רבי יהודה בן בתירא בנציבין. כן מוזכרות מחלוקות שלו עם חכמים בבליים: רבי נתן, רבי זוטרא ורבי יצחק. לימד תורה בעיר הוצל. בתלמוד מסופר כי בזכותו הפכו בני הוצל לתלמידי חכמים עד שרב כהנא קרא עליו את הפסוק ממשלי "צדיק יסוד עולם".

ככל הנראה נפטר קודם רבי ואת מקומו מילא בנו, רבי אחי ברבי יאשיה, שכן בפטירת רבי הוא סיפר על העיר 'בירתא דסטיא' שבבבל שדגו בה דגים בשבת, והטיל עליהם רבי אחי ברבי יאשיה שמתא, ונשתמדו. לעומת זאת, מובא בתלמוד אמרה אותה אמר רבי אלעזר בן פדת לרבי יאשיה "בן דורו". מהמילים "בן דורו", מסיק רש"י שבאותה עת היה קיים עדיין רבי יאשיה הראשון, ולכן הוצרך לומר "בן דורו".

ממאמריו
 בהלכות כלאים: לעולם אינו חייב עד שיזרע חטה שעורה וחרצן במפולת יד.
 ושמרתם את המצות. רבי יאשיה אומר, אל תקרא כן, אלא ושמרתם את המצוות. כדרך שאין מחמיצין את המצה כך אין מחמיצין את המצוה, אלא אם באה מצווה לידך עשה אותה מיד.

קישורים חיצוניים

 

 
 זכריה פרנקל, דרכי המשנה (עמ' 149-146)

הערות שוליים

הדור הרביעי לתנאים
תלמידי רבי ישמעאל
תנאי בבל
עולים לארץ ישראל במאה ה-2