טיק ניאט האן

טיק ניאט האן (בווייטנאמית: , תעתיק מקורב: טְהִיק ניאט הַאְן, IPA: ; 11 באוקטובר 1926 – 22 בינואר 2022) היה נזיר בודהיסטי וייטנאמי מזרם הזן, מורה, סופר, משורר, פעיל שלום, ומועמד לפרס נובל לשלום. טיק נחשב אב תנועת "הבודהיזם המעורב", מושג שטבע באוסף מאמריו "מבט רענן על בודהיזם" משנת 1950.

את רוב חייו בילה בגלות ממולדתו וייטנאם, בעיקר בצרפת שם הקים מרכז וקהילה המוקדשת לעקרונות הבודהיזם המעורב ואי-אלימות הנקראת כפר השזיף .

טיק הוא אחד מנזירים הבודהיסטים המפורסמים ביותר בעולם. הוא פרסם למעלה מ-100 ספרים, בהם כ-40 באנגלית. הוא טבע את מושג בודהיזם מעורב , אשר מבקש להשתמש בעקרונות האתיקה הבודהיסטית כדי לחולל שינוי חברתי. התנועה עוסקת בעקרונות מאבק לא אלים, צדק חברתי ושלום, כמו גם שוויון מגדרי, הגנה על מיעוטים נרדפים וצמצום העוני. מעבר לכך, הוא נמנע ממוצרים מהחי כדרך ביטוי של אי-אלימות בדומה לנזירים בודהיסטים רבים.

יצירתו המשפיעה ביותר היא "14 העקרונות של הבודהיזם המעורב" בה מנה את עקרונות תורתו. לפי תפיסתו, יצירת 14 העקרונות הייתה ניסוח מחדש גרידא של הטקסטים החשובים ביותר של המהאיאנה, וספציפית מסוטרת הלוטוס, סוטרת היהלום וסוטרת אוואטַמְסַקָה (Avatamsaka Sutta), וכי תורתו היא ניסיון לחדש אלמנטים בודהיסטים שאבדו באופן שיתאם את החיים בעולם המודרני. בעקבות הבנתו זו ביקש לשנות את שמו, כנהוג בבודהיזם, לשם הדהרמה "ניאט האן", שמשמעותו המילולית מווייטנאמית היא "פעולה אחת". את שם המשפחה טיק קיבל כאות כבוד, שם זה הוא השם הווייטנאמי לשבט אליו השתייך גאוטמה הבודהה, שבט השאקיה.

ביוגרפיה
טיק נולד בעיר קואנג נגאי בווייטנאם המרכזית בשנת 1926 בשם נְוִין סוּן בּאו (Nguyễn Xuân Bảo).
בגיל 16 הצטרף למנזר הקרוב להואה, בו המורה העיקרי שלו היה טאן קואי צ'אן טאט. הוא הוסמך רשמית כנזיר בשנת 1949, ובהסמכתו קיבל את שם הדהרמה (לפי המסורת, נזירים ומתרגלים בודהיסטים מקבלים שם כאשר הם חוסים תחת בשלוש אבני החן). טיק הקים בווייטנאם מספר ארגונים חברתיים וארגוני שלום, ביניהם את ההוצאה לאור לַא בּוֹי (וייטנאמית: Lá Bối Press), את אוניברסיטת וואן האן ללימודי בודהיזם (וייטנאמית: Vạn Hanh), בה גם לימד פסיכולוגיה, ואת "בית הספר לנוער עבור שירותי רווחה" (אנגלית: School of Youth for Social Service, לעיתים מקוצר ל- SYSS), ארגון שעסק בעבודות רווחה ובקידום מדיניות רווחתית בווייטנאם לפני ובזמן מלחמת וייטנאם, וקידום שלום בין צפון וייטנאם לדרום וייטנאם. ארגון זה נחשב הארגון הראשון שעסק בבודהיזם מעורב, בעיקר דרך הפעלת מרכזים בריאותיים וחקלאיים בהתנדבות בזמן מלחמת וייטנאם.

בשנת 1966 טיק נסע לארצות הברית להפגש עם מנהיגים ואישי ציבור כדי לקדם את תנועת השלום הווייטנאמית, במהלך ביקור זה נפגש עם מרטין לותר קינג, שגם המליץ עליו לוועדת פרס נובל לשלום, כמו גם עם פעילים נוספים. במהלך ביקורו נימסר לו מהשלטון הדרום וייטנאמי שחזרתו למדינה לא תאושר, דבר שהחל את תקופת גלותו שארכה 39 שנים. בתקופה זו חי לסירוגין בארצות הברית ובצרפת, שם גם הקים את " קהילת כפר השזיף לבודהיזם מעורב" שמהווה מנזר בודהיסטי ומרכז לריטריטים ולימודי בודהיזם. במרכז זה התפתחה "מסורת כפר השזיף", מסורת בודהיסטית המשתייכת לזרם הזן, אך שואבת גם מזרמי טהרוואדה שונים.

משנת 2014 בריאותו הלכה והדרדרה לאחר שלקה מפרצת מוחית קשה ועבר טיפולים בצרפת ובארצות הברית. בשנת 2018, לאחר שאיבד את יכולתו לדבר וללכת, חזר למולדתו וייטנאם, שם הוא התגורר ב"מנזר השורש", בקרבה לעיר הואה, שם החל את דרכו כנזיר. הוא נפטר בהואה ב-22 בינואר 2022.

קישורים חיצוניים

 

 
 שיחה עם ניאט האן, אוניברסיטת סטנפורד, 2013 
 אתר קהילת "כפר השזיף" אותה הקים בצרפת

הערות שוליים

סגל אוניברסיטת קולומביה
אנשי דת בודהיסטים
וייטנאמים
נזירים
וייטנאמים שנולדו ב-1926
וייטנאמים שנפטרו ב-2022