טמרין רעמתי

הטמרין הרעמתי (שם מדעי: Leontopithecus) או טמרין אריה הוא סוג של קופים מתת-סדרה קופים רחבי אף (קופי העולם החדש). השוכן באמריקה הדרומית. סוג זה קרוב מאוד לטמרין כאשר ההבדל העיקרי ביניהם הוא הרעמה שיש לסוג טמרין רעמתי ואינו קיים אצל הטמרין. הן טמרין רעמתי והן טמרין הם סוגים במשפחת המרמוסטיים (Callitrichidae).

תיאור
מיני הטמרין הרעמתי הם הגדולים ביותר במשפחת המרמוסטיים. הוא בעל גוף בגודל של 30 סנטימטר, אורך זנב 45 סנטימטר ומשקל עד 900 גרם. פרוותם העבה משיית וגונה משתנה בין שחור לצהוב-זהוב ולעיתים מנומרת. מקור שמם ברעמה שעל אזור הכתף. פניהם שטוחים ונטולי שיער. ידיהם ורגליהם (פרט לבוהן) מצוידים בטופרים, כמו כל מיני המרמוסטיים, ולא בציפורניים כמו שאר המינים בסדרת הפרימטים.

תפוצה
ארבעת המינים של הטמרין רעמתי שוכנים ביער האטלנטי שבדרום מזרח ברזיל, בייחוד בשפלת החוף. אזור תפוצתם כולל את דרום באהיה, ריו דה ז'ניירו, סאו פאולו וצפון פרנה. כל המינים בסכנת הכחדה.

אורח חיים
הטמרינים פעילים ביום, ובלילה הם נחבאים בחללים בגזעי עצים או בצמחייה העבותה. כמו שאר פריטי משפחת המרמוסטיים, גם סוג זה שוכן עצים. הטמרינים נעים על ארבע גפיים ומטיבים לקפץ מעץ לעץ.

הטמרינים הרעמתיים חיים בקבוצות קטנות של שלושה עד שבעה פרטים. קבוצות אלו הם משפחה עם הצאצאים, כולל מספר זכרים ונקבות בוגרים. בתוך הקבוצה יש התנהגות חברתית ברורה: סריקת השיער בחיפוש אחר טפילים, ושיתוף מזון משחקים תפקיד חשוב. הפרטים בקבוצה שומרים בדרך כלל על קשר עין ומתקשרים ביניהם בצעקות. גודל הטריטוריה של כל קבוצה נע בין 400 ל-700 דונם שעליה היא מגינה בצעקות ובהעוויות פנים תוקפניות.

מזון
יש לטמרין הרעמתי אצבעות דקות וארוכות המאפשר לו לתפוס חרקים בצורה יעילה יותר ולכן חרקים, עכבישים, חלזונות וחסרי חוליות נוספים הוא מזונם העיקרי. בנוסף טמרין רעמתי אוכל גם ביצי ציפורים, פירות, נחשים ולטאות קטנות.

רבייה
למרות שבקבוצה יש מספר זכרים ונקבות בוגרים, הטמרין הרעמתי הוא מונוגמי. משך ההיריון נע בין 120 ל-130 יום. נקבת הטמרין הרעמתי ממליטה בדרך כלל שני ולדות. כל הקבוצה מעורבת בגידול הגורים, אם כי העול נופל בעיקר על האב. הגורים נגמלים בגיל שלושה חודשים, ותוך 18 עד 24 חודשים הם בוגרים מינית.

תוחלת החיים של הטמרינים היא עד 18 שנים.

אויבים
האויבים הטבעיים של הטמרינים הם חתוליים, נחשים ועופות דורסים. הסכנה העיקרית לקיומים היא בהרס בית הגידול שלהם. יערות הגשם של דרום מזרח ברזיל נפגעו יותר מיערות אחרים בשל בירוא יערות, וכיום נותר רק כ-8% משטחם המקורי. יותר מכך, ציידים בלתי חוקיים לוכדים את הטמרינים על מנת למכרם כחיות מחמד בשוק השחור. משום כך הטמרינים כלולים בין הפרימטים המצויים בסכנת ההכחדה הגדולה ביותר. ידוע כי בטבע יש רק כ-1,000 פרטים של הטמרין הרעמתי השחור, והוא מסווג על ידי ה-IUCN בסכנת הכחדה.

מינים
בסוג טמרין רעמתי 4 מינים אשר ניתן להבחין ביניהם לפי צבע פרוותם:
 טמרין רעמתי זהוב - Leontopithecus rosalia - כל גופו מכוסה בפרווה צהובה-זהובה.
 טמרין רעמתי זהוב-ראש - Leontopithecus chrysomelas כל הגוף מכוסה פרווה שחורה, אבל הרעמה וכפות ידיו ורגליו זהובים.
 טמרין רעמתי שחור - Leontopithecus chrysopygus - שחור כמעט לחלוטין מלבד הישבן שהוא בגוון חום-אדמדם.
 טמרין רעמתי שחור-פנים - Leontopithecus caissara - כל גופו מכוסה פרווה צהובה. הרעמה, הכפות, והזנב שחורים.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
בעלי חיים שתוארו ב-1840
טקסונים שתוארו בידי רנה לסון
מרמוסטיים