ארתרוסקופיה

אַרְתְרוֹסקופיה (בלועזית: Arthroscopy, נקרא גם Arthroscopic surgery) היא ניתוח זעיר-פולשני של מפרק. הפרוצדורה כוללת החדרת מכשירים לגוף, הן לצורך אבחנה והן לצורך טיפול של פגיעות שונות. ארתרוסקופיה מבוצעת בהרדמה כללית או מקומית, ומשכה כרבע שעה עד שעה. היא לרוב תדרוש אשפוז יום ולא מעבר לכך, אך ההחלמה יכולה להיות בת מספר חודשים, תלוי בחומרת הפגיעה ובטיפול שנעשה, ויכולה לדרוש גם טיפול פיזיותרפי.
בניתוח ארתרוסקופי מוחדר סיב אופטי דרך חתכים קטנים לתוך מפרק ובאמצעותו ניתן לראות את תוכן המפרק בהגדלה על מסך ולבצע ניתוחים שונים. מקור המילה "ארתרו" הוא מפרק ומקור המילה "סקופ" הוא להסתכל. השימוש האנדוסקופי הראשון בהסתכלות ישירה למפרק הברך תועד בתחילת המאה ה-20, אך היישום הקליני החל כחמישים שנה מאוחר יותר.

תיאור הפרוצדורה
המנתח מבצע חתך קטן במפרק ודרכו מכניס את המכשירים הנדרשים לפעולת הבדיקה או הניתוח. ראשית מוחדר מכשיר אופטי (מצלמת וידאו ברוב המקרים) המציג למנתח את המראה הפנימי של המפרק. התמונה יכולה להיות מוצגת על מסך מול המנתח. לפי החלטת המנתח מוחדרים מכשירים נוספים למטרת חיתוך, איחוי או כל פעולה נדרשת אחרת (בדרך כלל דרך חתך נוסף).

סוגים

ברך
הניתוח המקורי של ארתרוסקופיה החל במפרק הברך לפני שאר המפרקים, כאמצעי אבחוני בלבד וכאמצעי טיפולי בהמשך. לפני הארתרוסקופיה, הטיפול בקרע של המניסקוס המקובל היה כריתה כוללת במחשבה שתיווצר צמיחה מחודשת. התברר כי הנחה זו הייתה שגויה, וכי לעומת זאת כריתה חלקית ארתרוסקופית מובילה לתוצאות קליניות משופרות ואף לשחיקה מופחתת עתידית של המפרק. כריתה חלקית ארתרוסקופית של המיניסקוס הוא הניתוח השכיח ביותר באורתופדיה.

קיימות הוריות נוספות רבות לביצוע ארתרוסקופיה של הברך כגון הוצאת גופים חופשיים, תיקון נזקי סחוס מוקדמים, טיפול בזיהומים, במחלות חלל המפרק, בשאתות במפרקים ועוד. עם זאת, היא אינה נותנת פתרון יעיל במחלות ניווניות מתקדמות של הברך.

כתף
הכתף היא המפרק השני בשכיחותו לאחר הברך מבחינת אבחון וטיפול ארתרוסקופי. ניתוחים לטיפול ביציבות מפרק הכתף וניתוחים לטיפול בבעיות גידים סביב הכתף התפתחו בעיקר במאה ה-20 ונעשו בגישות הפתוחות הקלסיות. בעקבות התפתחות הארתרוסקופיה של מפרק הברך החלו ניסיונות ליישום ארתרוסקופי גם בכתף, אך בקצב איטי יותר בשל האנטומיה. הכתף מכוסה יותר בשרירים מאשר הברך, לכן קשה יותר למשש את עצמות המפרק, והחדירה אליו סמוכה לעצבים וכלי דם.
הארתרוסקופיה תרמה רבות להבנת הפתולוגיה בכתף, והיא הפכה מפעולה אבחונית לפעולה עם יכולת תיקון ושיחזור רקמה המשתווה בתוצאות לניתוחים הפתוחים הקלסיים.

ירך

חלה עלייה במספר הניתוחים הארתרוסקופיים של מפרק הירך. מפרק הירך קשה במיוחד לגישה ארתרוסקופית בשל היותו עמוק, יציב והדוק. הסיבות הנפוצות לניתוח בשלבים הראשונים היו קרע בלברום, הוצאת גוף חופשי במפרק, זיהום, פגיעה בסחוס, מחלה של חלל המפרק ואבחון לבירור הכאב ממקור המפרק.

כף יד
ארתרוסקופיה של שורש כף היד משמשת כדי לחקור ולטפל בתסמינים של פגיעה חוזרת למתח, שברים של שורש כף היד ורצועות קרועות או פגומות. גם זה יכול לשמש כדי לוודא נזק שנגרם על ידי דלקת מפרקים ניוונית בשורש כף היד.

יתרונות וחסרונות
לפני השיטה הארתרוסקופית כל הניתוחים בוצעו בגישה פתוחה ונרחבת יותר. בהשוואה לגישה הפתוחה, לגישה הארתרוסקופית יותר יתרונות:
 חתכים קטנים
 תגובה דלקתית מופחתת
 כאבים מופחתים
 שיקום מהיר
 חזרה מוקדמת לפעילות
 גישה וראייה של כל חללי המפרק ולכן דיוק באבחון
 סיכון מופחת לפגיעה לא רצויה ברקמה, כגון: עצב, כלי דם ושריר
 הפחתת ימי אשפוז
 מבוצע במסגרת אשפוז יום
 שיעור סיבוכים קטן.

החסרונות העיקריים הם: זמן ארוך נדרש ללימוד השיטה ושליטה בציוד ההיקפי.

סיבוכים
למרות התחלואה המופחתת לעומת ניתוחים פתוחים ארתרוסקופיה היא תהליך פולשני שעלול לגרום לסיבוכים. הסיבוכים במהלך או לאחר ניתוחים ארתרוסקופים אינם שכיחים ולרוב מינוריים. את רובם אפשר למנוע על ידי תכנון טרום ניתוחי, שליטה באנטומיה וטכניקה נכונה. הסיבוך הנפוץ ביותר בזמן הניתוח הוא פגיעה בסחוס על ידי המכשור בשל חוסר ניסיון, מפרק הדוק או ניתוח ממושך וקשה. כמו כן ניתן לפגוע גם במבנים אחרים של המפרק בשכיחות קטנה מאוד כמו עצב או כלי דם גדולים. נוזל דמי במפרק הוא סיבוך שכיח יחסי לאחר הניתוח, בנוסף לזיהום לאחר הניתוח, הוא קטן מ-1%. הסיכון לאירועים פקקתיים-תסחיפיים אף הוא נמוך.

ראו גם
 כירורגיה
 לפרוסקופיה
 אורתופדיה
 ניתוח
 דימות רפואי

קישורים חיצוניים

 
 
 
 

דימות רפואי
אורתופדיה: פעולות כירורגיות
אנדוסקופיה