דרק וולקוט

דרק אלטון וולקוט הנכבד (באנגלית: The Hon. Derek Alton Walcott; 23 בינואר 1930 - 17 במרץ 2017) חבר מסדר האימפריה הבריטית וחבר מסדר הקהיליה הקריבית (Order of the Caribbean Community), היה משורר, מחזאי, סופר ואמן חזותי מסנט לוסיה, שזכה בפרס נובל לספרות ב-1992 ובפרס ת"ס אליוט (T. S. Eliot Prize) ב-2011 על ספרו White Egrets. עבודתו כוללת את האפוס ההומרי Omeros.

חיים וקריירה

וולקוט נולד בקסטריז, סנט לוסיה, בקריביים ולמד באוניברסיטת איי הודו המערבית. כצעיר עסק בציור וכתיבה והושפע מהמשוררים המודרניים ת"ס אליוט ועזרא פאונד.

וולקוט פרסם את השיר הראשון שלו בגיל 14 ובגיל 19 הוציא לאור בהוצאה עצמית את שתי האסופות שלו, Poems 25 (1948) ו-Epitaph for the Young: XII Cantos (1949), אותם הפיץ בעצמו. הוא למד בעזרת מלגה ב-University of the West Indies בקינגסטון, ג'מייקה משם עבר לטרינידד ב-1953, נעשה מבקר, מורה ועיתונאי.

וולקוט ייסד את סדנת התיאטרון של טרינידד (Trinidad Theatre Workshop) ב-1959 ונותר פעיל בחבר המנהלים שלה. הוא חקר את הקריביים וההיסטוריה שלהם בהקשר קולוניאליסטי ופוסט-קולוניאליסטי, האסופה שלו In a Green Night: Poems 1948-1960 (1962) העניקה לו הכרה בינלאומית. הוא ייסד את תיאטרון המחזאות של בוסטון (Boston Playwrights' Theatre) באוניברסיטת בוסטון ב-1981. וולקוט לימד ספרות וכתיבה באוניברסיטת בוסטון, ויצא לגמלאות ב-2007. האסופות האחרונות שלו כוללות את Tiepolo’s Hound (2000), The Prodigal (2004) ו-White Egrets (2010), שבגינה זכה בפרס ת"ס אליוט.

וולקוט זכה בפרס נובל לספרות ב-1992, והיה לסופר הקריבי הראשון שזכה בפרס זה. ועדת הפרס תיארה את עבודתו כ"יצירה פואטית מלאת אור, ונתמכת בידי חזון היסטורי, תוצאה של המחויבות הרב-תרבותית. ב-2009, הוא זכה במלגת מחיה בת שלוש שנים באוניברסיטת אלברטה. ב-2010, התמנה לפרופסור לשירה באוניברסיטת אסקס.

הטרדה מינית ונושאים שנויים במחלוקת

ב-1981 הואשם וולקוט בהטרדה מינית של סטודנטית בשנה הראשונה ללימודיה באוניברסיטת הרווארד. והוא הגיע להסדר פשרה בקשר להאשמה בהטרדה מינית באוניברסיטת בוסטון.

ב-2009, נעשה וולקוט מועמד מוביל למשרת פרופסור לשירה של אוקספורד, אולם נסוג ממועמדותו אחרי חרושת שמועות בדבר האשמות בהטרדה מינית מהעבר. לא הובאו עדויות חדשות על המקרה מ-1996. במשרה זכתה רות פדל, אולם היא התפטרה אחרי תשעה ימים בלבד כשנחשפה מעורבותה במסע ההכפשה נגד וולקוט. התנהגותה של פדל בפרשה ספגה ביקורת קשה ממספר משוררים בעלי שם במכתב תמיכה שכתבו לוולקוט שפורסם ב-The Times Literary Supplement.

פרסים ואותות כבוד
 1969 - פרס חולומנדלי (Cholmondeley Award)
 1971 - פרס אובי על ספרו Monkey Mountain
 1972 - מסדר האימפריה הבריטית
 1981 - עמית מקארתור OBIE ("פרס לגאונות")
 1988 - מדליית זהב לשירה מהמלכה
 1990 - פרס הסופרים הבינלאומי ממועצת האמנות של ויילס (Arts Council of Wales International Writers Prize)
 1990 - הפרס הספרות על שם וו. הייץ'. סמית (WH Smith Literary Award) עבור ספרו Omeros
 1992 - פרס נובל לספרות
 2004 - פרס אניספילד-וולף על מפעל חיים
 2008 - תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת אסקס
 2011 - פרס ת"ס אליוט על ספרו White Egrets

לקריאה נוספת
 Baer, William, ed. Conversations with Derek Walcott. Jackson: UP of Mississippi, 1996.
 Baugh, Edward, Derek Walcott: Memory as Vision: Another Life. London: Longman, 1978.
 Baugh, Edward, Derek Walcott. Cambridge: Cambridge UP, 2006.
 Breslin, Paul. Nobody's Nation: Reading Derek Walcott. Chicago: U. Chicago, 2001. 
 Brown, Stewart, ed., The Art of Derek Walcott. Chester Springs, PA.: Dufour, 1991; Bridgend: Seren Books, 1992.
 Burnett, Paula, Derek Walcott: Politics and Poetics. Gainesville: University Press of Florida, 2001.
 Gazzoni, Andrea, Epica dell'arcipelago. Il racconto della tribù, Derek Walcott, "Omeros". Firenze: Le Lettere, 2009. 
 Hamner, Robert D., Ed. Critical Perspectives on Derek Walcott. Washington, D.C.: Three Continents, 1993. 
 Hamner, Robert D. Derek Walcott. Updated Edition. Twayne's World Authors Series. TWAS 600. New York: Twayne, 1993.
 Heaney, Seamus, ‘The Murmur of Malvern’, in The Government of the Tongue: The 1986 T. S. Eliot Memorial Lectures and Other Critical Writings. London: Faber and Faber, 1988, pp. 23–29.
 King, Bruce, Derek Walcott and West Indian Drama: ‘Not Only a Playwright But a Company’: The Trinidad Theatre Workshop 1959-1993. Oxford: Clarendon Press, 1995.
 King, Bruce, Derek Walcott, A Caribbean Life. Oxford: OUP, 2000.
 Lennard, John, 'Derek Walcott' in Jay Parini, ed., World Writers in English. 2 vols, New York & London: Charles Scribner’s Sons, 2004, II.721–46.
 Parker, Michael and Roger Starkey, Eds. New Casebooks: Postcolonial Literatures: Achebe, Ngugi, Desai, Walcott. Houndmills, Basingstoke, Hampshire: Macmillan, 1995. 
 Sinnewe, Dirk, Divided to the Vein? Derek Walcott’s Drama and the Formation of Cultural Identities. Saarbrücken: Königshausen und Neumann, 2001 [Reihe Saarbrücker Beiträge 17]. 
 Terada, Rei, Derek Walcott’s Poetry: American Mimicry. Boston: Northeastern University Press, 1992.
 Thieme, John, Derek Walcott. Manchester and New York: Manchester University Press, 1999.
 Walcott, Derek. Dream on Monkey Mountain and Other Plays. New York: Farrar, 1970.

קישורים חיצוניים

 
כתבות דיוקן
 דיוקן, רשימת עבודות וביקורות באתר המועצה הבריטית
 דיוקן, פואמות כתובות ואודיו באתר Poetry Archive 
 דיוקן ושירים באתר Poetry Foundation 
 דיוקן, שירים להאזנה ושירים כתובים 
 דיוקן וניתוח באתר אוניברסיטת אמורי
 דיוקן, ראיונות, מאמרים, ארכיב באתר פסטיבל הסופרים של פראג
 
 

מאמרים וראיונות
 אדוארד הירש (מראיין), דרק וולקוט, אמנות השירה מספר 37, חורף 1986, The Paris Review, גיליון מספר 101
 דרק וולקוט עם גלין מקסוול, קריאה ושיחות בלאנאן, נובמבר 2002 (אודיו)
 "2008: קודם כל זיקוקי הדי-נור", ראיון אודיו, שירה ומסה, 28 במאי 2008
 "מעבר לחרטה", ביקורת של הספר White Egrets במגזין Oxonian Review יוני 2010, גיליון 12.4

הערות שוליים

ניו יורק: אישים
זוכי פרס נובל לספרות
עמיתי מקארתור
סגל אוניברסיטת בוסטון
זוכי פרס אניספילד-וולף
בריטים שנולדו ב-1930
נפטרים ב-2017