יאן זמויסקי

יאן סאריוש זמויסקי (בפולנית: Jan Sariusz Zamojski וכן Ioannes de Zamość;  19 במרץ 1542 – 3 ביוני 1605) דוכס זמושץ', היה אציל, איש צבא ופוליטיקאי פולני, שכיהן כקנצלר (ראש ממשלה) והטמאן (המפקד הצבאי העליון) באיחוד הפולני-ליטאי. מהתומכים והיוזמים של הרנסאנס הפולני. נגיד (פולנית: Starosta) קרקוב, בלז, קנישין וטרטו וכמאה ערים נוספות ו-600 כפרים ומייסד העיר זמושץ' החדשה. יועץ למלכים זיגמונט השני אוגוסט וסטפאן באטורי ומהאישים הבולטים בפוליטיקה של זמנו.

תולדות חייו 
זמויסקי נולד ב-1542 בסקוקבקה למשפחת זמויסקי. אביו, סטניסלב זמויסקי, היה מושל חלם. אמו הייתה אנה בת למשפחת האצילים הרבורט, בעלת שורשים גרמנים. התחיל את חינוכו בקרסניסטב והחל מגיל 12 נשלח ללמוד במערב אירופה. השתתף בהרצאות באוניברסיטת סורבון וקולז' דה פראנס ,כש בשנים 1555–1559 שירת כנושא כלים בחצרו של מלך צרפת. ב-1559 ביקר במולדת ואחר כך למד באוניברסיטת שטרסבורג והחל מ-1561 משפטים באוניברסיטת פדובה . ב-1564 סיים בפדובה את הדוקטורט במשפטים. בעת שהותו בחוץ לארץ נחשף לתרבות הרנסאנס . אז עבר מהדת הפרוטסטנטית הקלוויניסטית לזו הרומית-קתולית. בסוף תקופת לימודיו כתב בלטינית את החוברת "De senatu Romano" (על הסנאט הרומאי)

עם שובו לפולין ב-1565 גילה עניין בכניסה לפוליטיקה והיה למזכירו של המלך זיגמונט השני אוגוסט וחולל רפורמות במטרה להפוך את המדינה לדמוקרטית יותר. כך הוביל ב-1572 שינוי בצורת הבחירות של הסיים להפיכת פולין למונרכיה נבחרת, לפיה כל האצילים זכאים לבחור למלוכה והזכייה היא בשיטת "הרוב קובע".
זמויסקי הפך למנהיגה בפועל של שכבת האצולה הבינונית (השְלַכְטַה), כנגד שכבת המגנאטים (האצילים הגדולים) שביקשו להמליך מלך מבית הבסבורג והוביל את התמיכה במלך סטפאן באטורי. לאחר בחירתו היה לאיש החשוב ביותר בפולין לאחר המלך, כאשר החזיק הן במשרת הקנצלר (ראש הממשלה) והן במשרת ההאטמאן (המפקד הצבאי העליון). במקביל צבר רכוש רב ואדמות והיה לאחד האצילים העשירים והחזקים ביותר (כלומר הפך לחבר לשכבת המגנאטים כנגדה יצא).

ב-1580 הזמין את האדריכל האיטלקי ברנרדו מורנדו לשם תכנונה והקמתה של זמושץ' כעיר אידיאלית בדגם ערי הרנסאנס האיטלקיות. לפי דגם העיר פדובה הקים זמויסקי במרכז העיר אוניברסיטה שנקראה "אקדמיה זמויסקי" (Akademia Zamojska) ובה לימדו מלומדים איטלקים על מנת שיפיצו את רוח המדע ותרבות הרנסאנס. האוניברסיטה פתחה את שעריה ב-1595.

בין היתר נלחם במסגרת מלחמת ליבוניה ומערכתו של סטפאן באטורי בליבוניה, הוביל את המלחמות נגד נסיכות מוסקבה (1579–1581) ונגד האימפריה העות'מאנית.

לאחר מותו של המלך סטפאן באטורי ב-1586 תמך זמויסקי בבחירתו של זיגמונט השלישי ואסה והביס את תומכי בית הבסבורג בקרב בצ'ניה (Byczyna) ב-1588). משהבין שמטרתו של המלך החדש להפוך את האיחוד הפולני-ליטאי למונרכיה אבסולוטית, הפך זמויסקי לאופוזיציונר. בהיותו הדמות החזקה בשלטון הצליח למנוע התדרדרות במלחמה מול שוודיה ופעל לחופש דת מול התחזקות כוחות הקונטרה-רפורמציה הקתולים והישועים במדינה.

ב-1592 גילה זמויסקי שהמלך חתר לברית עם בית הבסבורג, תוך שהוא מציע להמליך מלך מבית הבסבורג על האיחוד הפולני-ליטאי ובתמורה יתמכו בית הבסבורג ובני בריתו בהמלכתו של זיגמונט עצמו למלך שוודיה. זמויסקי הצליח למנוע את המזימה, אם כי לא להדיח את זיגמונט.

ב-1595 פעל בנסיכות מולדובה וב-1600 נלחם נגד מיכאי האמיץ בוואלאכיה ובטרנסילבניה. ב-1601 נטל חלק במלחמה שהתלקחה מול שוודיה ופיקד על כוחות האיחוד בליבוניה.

לקריאה נוספת
Sławomir Leśniewski. Jan Zamoyski – hetman i polityk . Bellona. january 2008 GGKEY:RRA1L0T4Y81.

קישורים חיצוניים 

 
 Jerzy Jan Lerski, Piotr Wróbel, Richard J. Kozicki (1996). Historical Dictionary of Poland, 966-1945. Greenwood Publishing, 677–678. .
 ערך על זמויסקי
 מדריך העיר זמושץ'

אצולה פולנית
ראשי ממשלת פולין
קלוויניסטים ורפורמים
פרוטסטנטים לשעבר
נוצרים רומים-קתולים
בוגרי אוניברסיטת פדובה
ילידי 1542
נפטרים ב-1605