פילומנה

פילומנה ביוונית עתיקה:  Ἁγία Φιλουμένη) הייתה קדושה מעונה בתולה של הכנסייה הקתולית, לכאורה נסיכה יוונית צעירה אשר מתה מות קדושים במאה ה-4.

ההכרה הציבורית שלה כקדושה החלה במאה ה-19 לאחר הגילוי הארכאולוגי בקטקומבות של פריסילה, סמוך לרומא, שם נמצאו עצמות של אישה צעירה אשר תוארו כשל קדושה מעונה. ז'אן מארי וייני פעל רבות להפצת שמה בין המאמינים. שום מידע לא היה ידוע עליה כקדושה, אך נמצאה כתובת על קברה, כדי לציין את שמה.

בשנת 1805 נלקחו השרידים ל"מוגננו דל קרדינלה" והפכו למוקד הערצה, במיוחד לאחר כמה "ניסים" שאירעו באזור אשר נזקפו לזכות השרידים. ה"ביוגרפיה" שלה ניתנה על בסיס חזיונות של נזירה נפוליטנית מקומית.

ב-13 בינואר 1837 אישר האפיפיור גרגוריוס השישה עשר את אירוע החגיגה לכבוד פילומנה, ותוך זמן קצר הוכרה פילומנה כקדושה ברחבי איטליה על ידי חגיגות נוספות לכבודה. ארכאולוגים והיסטוריונים פקפקו בממצאים והטילו ספק בקיומה של פילומנה, אך היא הייתה לקדושה פופולרית.

ב-1961, כחלק מהבדיקה המעמיקה של רשימת הקדושים ברוח ועידת הוותיקן השנייה, הסירה אותה הכנסייה מלוח השנה הליטורגי וביטלה את יום חגה.

קישורים חיצוניים

קדושות נוצריות
קדושים נוצרים
אישים שחיו במאה ה-4
ילידי 291
נפטרים ב-304