דוד פישר

דוד פישר (נולד ב-14 באוקטובר 1956) הוא במאי קולנוע ומפיק סרטים תיעודיים, מנהל ומרצה לקולנוע בישראל ובחו"ל. בין השנים 1999 ל-2008 כיהן כמנהל הקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה. פישר יצר את הטרילוגיה המשפחתית של הסרטים רשימת אהבה (2000), מוסטאר הלוך ושוב (2011) ושישה מיליון ואחד (2011).

קורות חייו 
דוד פישר נולד בפתח תקווה ליוסף (יליד וישאו דה סוס, רומניה) ומלי (ילידת וושקבוץ, אוקראינה) במשפחה בת חמישה ילדים. שני הוריו הם ניצולי שואה.

דוד היה חניך ומדריך בתנועת הנוער השומר הצעיר בקן פתח תקווה. במסגרת השירות הצבאי שירת בנח"ל והיה חבר בגרעין "נשנה" שיועד להתיישבות בקיבוץ זיקים.

פישר סיים את החוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב ב-1983. התסריט לסרט הגמר "מנוסת החוגלה", בכיכובו של דורון תבורי, נכתב על ידי הסופר ישראל ברמה. לאחר מכן החל לעבוד בטלוויזיה החינוכית ובשנת 1989 נטל חלק בקבוצה שייסדה את סדנאות הווידאו הלימודיות של מוזיאון תל אביב לאומנות.

החל משנת 1990 הוא יוצר סרטים דוקומנטריים.

בשנת 1999 הוא נבחר להיות מנהל הקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה וכיהן כמנהל כללי ומנהל אמנותי עד 2008 (הרחבה בהמשך).

בין השנים 2002 ל-2009 פישר תרם לעיתונות הכתובה והאינטרנטית כתבות בתחומי חברה ותרבות ויזם את "דוקומנטלי" – אנתולוגיה ראשונה של מאמרים על יצירת קולנוע דוקומנטארי ישראלי, בהוצאת עם עובד.

לאחר סיום כהונתו כמנהל הקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה פישר הוזמן לשמש כמפיק להפקת סדרת הדרמה בארבעה חלקים "The Promise" שהופקה על ידי Daybreak Pictures עבור Channel 4 ו-Canal Plus בתמיכת ARTE.

בשנת 2009 הוא הקים את חברת פישר פ'יצרס בע"מ באמצעותה הוא מפיק, כותב ומביים את סרטיו.

פישר מלמד קולנוע במכללות ובאוניברסיטאות בארץ ובעולם ומשמש מנטור ליוצרים בתחילת דרכם
. בארץ הוא שימש מרצה בבית הספר לקולנוע וטלוויזיה ע"ש סטיב טיש באוניברסיטת תל אביב, במכללת בית ברל ובבית הספר לקולנוע מעלה.

בארצות הברית שימש מרצה במחלקה ללימודי הקולנוע באוניברסיטת ייל, באוניברסיטת ברנדייס ובאוניברסיטת ווסליאן בקונטיקט.

בשנת 2012 היה פישר הישראלי הראשון שזכה במענק פיתוח לסרט הדוקומנטרי "להיות או לא להיות באידיש" מהקרן הלאומית למדעי הרוח NEH בארצות הברית.

כמנהל בקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה 
בין השנים 1999 ל-2008 כיהן כמנהל כללי ומנהל אמנותי של הקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה התומכת בהפקות של סרטים עצמאיים, ברובם דוקומנטריים, ביניהם: ואלס עם באשיר, מחסומים, אביב, מועדון בית הקברות, הילדים של ארנה, וסרטים עלילתיים כ- חופשת קיץ. בשנים 2003 ו- 2004 דורג כאחד ממאה האנשים מובילי התרבות של ישראל בעיתון ידיעות אחרונות.

מבין הפרויקטים שיזמה הקרן בשנות כהונתו:
 וידאו אקטיביזם- לעידוד אחריות אזרחית בקרב יוצרי קולנוע ישראלים.
 סיפורי ילדים - בסדרה שכוונה לקהלים צעירים במטרה להרחיב את קהל היעד לסרטים דוקומנטריים.
 כרטיס ביקור - לעידוד היצירה של במאים מתחילים בסרטם הראשון.
 סיפור מהסרטים - סדרת דרמות המבוססות על ספרות ישראלית מקורית בהוצאת כתר.
 פנים אחרות - לפיתוח והפקת דרמות המבוססות על סיפורים מאת ש"י עגנון.
 תוכנית MEDEA של האיחוד האירופאי - לתמיכה בהפקת קו-פרודוקציות בין ארצות אירופה לארצות הים התיכון.
 גרינהאוס (Greenhouse) - תוכנית לפיתוח סרטים דוקומנטריים המיועדת ליוצרים צעירים מישראל ומשאר ארצות הים התיכון, כולל מדינות שאין לישראל איתן יחסים דיפלומטים. התוכנית, בתמיכת האיחוד האירופי בסכום של 1.5 מיליון יורו, נתקלה בשנתה הראשונה בהתנגדות מצד ארגוני השמאל בישראל ויוצרים פלסטינים, אך הפכה לתוכנית משפיעה ומוכרת בעולם.
 הקמת מסגרת לפיתוח סרטים דוקומנטריים באורך מלא בשיתוף עם ה-National Film Board of Canada.
 מחוות לסרטי תעודה ישראליים במקומות שונים בעולם. בשנים 2002 ו-2003 לקח פישר חלק במיזם הקרנה של סרטים דוקומנטריים ישראליים בקהיר. האירוע לא פורסם בתקשורת לבקשת היזם המצרי.

כשופט בפסטיבלים ואירועי קולנוע בארץ ובעולם 
פישר הוזמן לשפוט בתחרויות ובפסטיבלים דוקומנטריים בינלאומיים, ביניהם: פסטיבל הקולנוע הדוקומנטרי בקוסובו 2014, פסטיבל הקולנוע הדוקומנטרי הבינלאומי IDFA באמסטרדם 2011, פסטיבל זאגרב-דוקס קרואטיה 2009, יו"ר צוות השיפוט של "עגן הזהב" בפסטיבל הסרטים חיפה 2008, תחרות האקדמיה האירופאית לקולנוע EFA בתחום הדוקומנטרי 2007, חבר הפאנל הבינלאומי של ITVS בארצות הברית 2007, נשיא חבר השופטים הדוקומנטארי בפסטיבל הבינלאומי של קארלובי-וארי 2005, פסטיבל הוט דוקס בטורונטו 2005, הפסטיבל הבינלאומי דוק לייפציג 2005, הפסטיבל הדוקומנטרי הבינלאומי דוקפסט מינכן 2004 וב"יורומד-קפה", פסטיבל ים-תיכוני, רומא 2004.

חברות בארגונים 
 חבר האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה משנת 1998.
 חבר האקדמיה האירופית לקולנוע (EFA) משנת 2004.
 חבר באיגוד במאי הקולנוע והטלוויזיה בישראל משנת 1992.
 חבר בהנהלת מכון  משואה בין השנים 2008–2011.
 חבר בהנהלת הפסטיבל הבינלאומי דוקאביב בתל אביב בשנים 2000–2001.

פרסים 
סרטו של פישר רשימת אהבה זכה בפרס וולגין לסרט הדוקומנטרי הטוב ביותר בפסטיבל הקולנוע ירושלים (2000), בפרס אופיר לסרט הדוקומנטרי הטוב ביותר של האקדמיה הישראלית לקולנוע (2000), בפרס דוקונוגה לסרט הדוקומנטרי הטוב ביותר (2000)
בפרס הצטיינות בפסטיבל הבינלאומי בטייוואן (2002) ובפרס הברונזה בפסטיבל הקולנוע WorldFest יוסטון, ארצות הברית 2001.

הסרט שישה מיליון ואחד זכה בפרס ליצירה בתחום הציונות של משרד התרבות והספורט (2012), פרס Silver Horn לבמאי הטוב ביותר של סרט באורך מלא בפסטיבל הבינלאומי קרקוב (2012)
, פרס הסרט הדוקומנטרי הטוב ביותר של פסטיבל דוקפסט במינכן (2012)
,ציון לשבח בפסטיבל דוקסה בוונקובר (2012)
ופרס הסרט הגרמני הטוב ביותר (כקו-פרודוקציה ישראל-גרמניה) בפסטיבל הקולנוע היהודי בברלין (2012).

משפחתו 
ארבעת אחיו של פישר הם: אסתי פישר היים, מייסדת המרכז לאינטליגנציה אינטואיטיבית לאימון אישי מקצועי, עו"ד גדעון פישר, עו"ד רונאל פישר והשחקן והמוזיקאי אמנון פישר. אחיו ואחותו של פישר מופיעים בסרטיו רשימת אהבה ושישה מיליון ואחד. אמנון פישר יצר את המוזיקה לסרטיו רשימת אהבה, מוסטאר הלוך ושוב ו- לא רחוב ולא נעליים.
דוד נשוי ללילי, אמנית וקלינאית תקשורת, ולהם שלושה ילדים: הבנות – יעל ודניאל והבן יובל, שניצב במרכז סרטו של פישר מוסטאר הלוך ושוב.

פילמוגרפיה

קישורים חיצוניים 

 אתר הבית של פישר פיצ'רס
 דוד פישר ב-ITVS
 הקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה
 אתר תוכנית גרינהאוס

הערות שוליים 

במאי קולנוע ישראלים
זוכי פרס אופיר: במאים
סרטים תיעודיים
במאי טלוויזיה ישראלים
מפיקי קולנוע ישראלים
זוכי פרס היצירה בתחום הציונות
בוגרי השומר הצעיר
חברי גרעיני נח"ל
בוגרי תיכון ברנר
בוגרי החוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב
ישראלים שנולדו ב-1956