סוויז'ן

סְווֵיְזֶ'ן (סינית: 燧人, פיניין: suì rén) הוא גיבור תרבות במיתולוגיה הסינית, עליו מסופר שלימד את בני האדם כיצד להבעיר אש וכיצד להשתמש בה לבישול. הוא נחשב לאחד משלושת המלכים שפעלו בשחר ההיסטוריה, עוד לפני זמנם של קיסרים כמו הקיסר הצהוב, יאו ושון. על פי המסורת שלטונו נמשך 110 שנים.

במקורות הכתובים
סְווֵיְזֶ'ן מופיע בספרים ממגוון אסכולות עוד מתקופת האן וטרום האן:
 קונפוציאניזם: "שׂוּ'ן דְזְה", "מאמרות האדון הנחבא", "מכלול דברי הטעם מן הנמר הלבן", "מאמרות האמצע", "צידוקי המנהגים".
 לגאליזם: "הָאן פֵיי דְזְה", "גְווָאן דְזְה".
 דאואיזם: "ג'ואנג דזה" (הפרקים החיצוניים).
 ניחוש: "שלושה קברים עתיקים".
 בלשנות: "שְׁווֹ וֶן גְ'יֵה דְזְה".

הספרים לא רק מציינים את קיומו וחשיבותו של סְווֵיְזֶ'ן, אלא גם מתארים את הטכניקה בה הבעיר אש:

השם או הפועל "קדח בערה" המופיע בציטוט יכול להתייחס למקלות איתם קודחים זה בזה להבערת אש, או לכלי צור להבערת אש.

משמעותם המילולית של הסימניות בשם סְווֵיְזֶ'ן היא "איש בערה".

במקראות הקיסריות של עידן טאיפינג מצוטט מתוך "רשומות איסוף האבידות" סיפור מיתי על סְווֵיְזֶ'ן כמי שמוצא את האש פורצת מחור שעשתה ציפור ב"עץ הבערה" הענק, ולאחר מכן קודח בעץ ובעזרת ענף מוציא את האש.

הקשר היסטורי
נראה כי מדובר בדמות שהשתייכה לשבט מטריארכלי מתחילת התקופה הנאוליתית שחי באזור עיקול הנהר הצהוב, התקיים מציד, והצליח להבעיר אש באמצעות האבנים בהן הכה את החיות או באמצעות אבנים ממפולות בהרים. הברקה של אדון סְווֵיְזֶ'ן איפשרה לו להמציא את מקלות הבערת האש.

במאמר "ביוגרפיות של שלושת המלכים" של סה-מה ג'ן נטען שסוויז'ן היה המלך שקדם לפֿוּשִׂי.

הקשר גאוגרפי
מאמינים כי סְווֵיְזֶ'ן גילה את הדלקת האש בשָׁאנְגְצְ'יוֹ, ולכן המקום זכה בכינוי "ארץ תרבות האש". באזור מוצג גם מתחם גן-קבר בן יותר מ-40,000 קמ"ר הקרוי "קבר קיסר הבערה".

באמנות
איורים של סְווֵיְזֶ'ן מציגים אותו כבעל שלוש עיניים.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

סין: היסטוריה