אלברט ברוקולי

אלברט רומולו ברוקולי (באנגלית: Albert Romolo Broccoli; שם חיבה "קובי" (Cubby); 5 באפריל 1909 – 27 ביוני 1996) היה מפיק סרטים אמריקאי זוכה פרס האוסקר. גולת הכותרת בעבודתו של ברוקולי היא הפקתם של סרטי ג'יימס בונד.

ברוקולי הפיק למעלה מארבעים סרטים במהלך הקריירה שלו, רובם בבריטניה, שלעיתים תכופות צולמו באולפני פיינווד Pinewood Studios.
הוא מייסד-שותף של חברות ההפקה Danjaq, LLC ו-EON Productions. הוא ושותפו להפקת ג'יימס בונד, הארי זלצמן, החלו להפיק בתחילה סרטים דלי תקציב באופן יחסי ועם הזמן הפיקו סרטים ראוותניים עתירי תקציב, כשיורשיו של ברוקולי ממשיכים להפיק סרטים חדשים בסדרה.

שנותיו הראשונות 
ברוקולי נולד למשפחה איטלקית-אמריקאית בלונג איילנד. המשפחה עברה לפלורידה, ועם מות אביו ג'ובאני, עבר ברוקולי לחיות עם סבתו באסטוריה, קווינס, בעיר ניו יורק. הוא עבד בעבודות רבות, בכללן יוצר ארונות, עד שנעשה מעורב בתעשיית הסרטים. הוא החל מהתחתית, כשעבד כשליח בסרטו של הווארד יוז Outlaw  (1941) בו כיכבה ג'ין ראסל. כאן הוא פגש את חברו הווארד יוז בפעם הראשונה, השניים היו חברים עד למותו של יוז. היה זה כשיוז פיקח על הפקת הסרט אחרי שהמפיק הווארד הוקס פוטר. ברוקולי התקדם מהר עד שהיה עוזר במאי בזמן שארצות הברית נכנסה למלחמת העולם השנייה.

בתחילת דרכו בהוליווד, יש סברה שברוקולי לקח חלק בקטטה במסבאה שגבתה את חייו של הקומיקאי טד הילי. לפי הכתוב בספרו של פלמינג E. J. Fleming's The Fixers, ברוקולי, בן דודו הגנגסטר פסקואל 'פט' דיסיקו DiCicco, וכוכב הסרטים ואלאס בארי נאבקו עם הילי והכו אותו למוות. פלמינג טוען שמפיקי MGM אדי מניקסוהווארד סטריקלינג, בניסיון לשמור את המוניטין של הכוכב שלהם בארי, בדו סיפור על התקפת סטודנטים על הילי, שמיד לאחריו בארי נסע לארבעה חודשי טיול באירופה.

רשומות רשויות ההגירה מאשרות את ארבעת חודשי הטיול לאירופה שבארי לקח מיד אחרי מותו של הילי, והם הסתיימו ב-17 באפריל 1938.

ברוקולי הצטרף לצי האמריקני בעקבות המתקפה על פרל הארבור ואחרי כן עבד במשך מספר שנים כסופר ב"סוכנות האמנים המפורסמת". הוא שב לצוות ההפקה כעוזר מפיק, מפיק יחידה שנייה, ואחרי כן במאי ומפיק ועשה מספר סרטים בשנה והמשיך לטפס במעלה הסולם בעודו יוצר לעצמו קשרים עם אנשי מפתח בהוליווד ועם טייקוני סרטים.

מקורותיו של ג'יימס בונד
בראשית שנות החמישים ברוקולי עבר ללונדון, שם העניקה ממשלת בריטניה תמיכה כספית למפיקי סרטים שעבדו בבריטניה וליהקו לסרטיהם שחקנים וצוות בריטי. ביחד עם אירווינג אלן, ברוקולי הקים את סרטי וורוויק ועשה סדרת סרטים מצליחה עבור סרטי קולומביה.

כשברוקולי גילה עניין בעיבוד ספרי ג'יימס בונד של איאן פלמינג לסרטים, הוא נוכח לדעת שאת הזכויות כבר רכש מפיק קנדי, הארי זלצמן, שרצה מזמן לעשות מהם סרט, ושהפיק כמה מחזות תיאטרון וסרטים ונחל הצלחה מתונה. ידיד משותף, התסריטאי וולף מנקוויץ, ערך בין שניהם היכרות. זלצמן סירב למכור את הזכויות אך הסכים להיכנס עם ברוקולי לשותפות ולהיות מפיק משותף של הסרטים. הדבר הוליך ליצירתה של חברת ההפקות EON Productions וחברת האם (האחזקות) שלה Danjaq, LLC, הקרויה על שמותיהן הפרטיים של שתי נשותיהם, דנה וז'קלין.

זלצמן וברוקולי הפיקו את סרט בונד הראשון, "ד"ר נו", ב-1962. הסרט השני, "מרוסיה באהבה", נחל הצלחה גדולה, ומאז ואילך הסרטים גדלו בעלותם הכספית, בפעילותם ובשאפתנות המושקעת בהם. עם עלויות הולכות וגדלות, פעלולים ואפקטים מיוחדים משוכללים יותר ויותר, והמשך צילומים באתרים אקזוטיים, המיזם הפך לבסוף לעבודה במשרה מלאה. ברוקולי ביצע ניסיון רציני אחד מחוץ לסדרת ג'יימס בונד, היה זה העיבוד של איאן פלמינג צ'יטי צ'יטי בנג בנג ב-1968, ובגלל הסתבכות משפטית על הזכויות לאלמנטים של הסיפור הוא ויתר על זכויות ההפקה של כדור הרעם לטובת קווין מקלורי. עם זאת, באמצע שנות השישים ברוקולי ריכז את כל מאמציו בסדרת בונד. זלצמן גילה התעניינות במיזמים אחרים, בכללם הפקת הטרילוגיה של סרטי הריגול המבוססים על דמותו של הבלש הארי פלמר לפי ספריו של לן דייטון. פלמר פעל ביקום מקביל לבונד, עם כל הסכנות הנלוות לכך, אבל בלי הזהר והפעלולים. בין זלצמן לברוקולי התגלעו חילוקי דעות לגבי מעורבויותיו של זלצמן מחוץ לסדרה, ולבסוף זלצמן פרש מהחברות Danjaq ו- EON אחרי סדרה של כישלונות כספיים. בעוד עזיבתו של זלצמן קירבה את מיזם בונד להשתלטות תאגידית, הרי שברוקולי איבד רק מעט עצמאות או יוקרה בעסקה. מאז ועד למותו, הכתוביות בתחילת כל סרט ג'יימס בונד מתחילות עם המילים "אלברט ברוקולי מציג" (Albert R. Broccoli Presents). אם כי משנות השבעים ואילך הסרטים נעשו קלילים יותר ובעלי עלילה רופפת יותר, והמבקרים קשרו להם פחות כתרים, הרי שהסדרה קנתה לעצמה ייחוד באופיה והמשיכה למשוך קהל.

ב-1966 שהה ברוקולי ביפן עם מפיקים נוספים והם חיפשו אתרים לצלם עבור סרט בונד הבא "אתה חי רק פעמיים". ברוקולי הזמין כרטיס טיסה בטיסה 911 של תאגיד בריטיש אוברסיז איירוויס. הוא ביטל את הטיסה באותו היום כדי שיוכל לצפות בהדגמת נינג'ה. טיסת 911 התרסקה.

חיי המשפחה
ברוקולי נישא שלוש פעמים. ב-1940, בגיל 31, הוא נשא לאשה את השחקנית גלוריה בלונדל (אחותה הצעירה של ג'ון בלונדל Joan Blondell), הם התגרשו מאוחר יותר ב-1945 ונותרו ידידים, בלי שהיו להם ילדים. ב-1951 הוא התחתן עם נדרה קלארק, ולזוג היו בעיות פוריות ונאמר להם שלעולם לא יהיו להם ילדים. הם אימצו בן, טוני ברוקולי, אחרי כן נדרה נכנסה להריון. היא הלכה לעולמה ב-1958, מעט אחרי שהיא ילדה את בתם, טינה ברוקולי. בעת נפילתה של נדרה למשכב, הם שהו באמריקה והיא גידלה את בתם, ואלברט ברוקולי השתכנע שהוא יוכל להפוך את בונד לסדרת סרטים טובה, וקבע פגישה עם איאן פלמינג ושותפו בלונדון.

בשלהי שנות החמישים נשא ברוקולי לאשה את השחקנית והסופרת דנה וילסון (שמה לפני הנישואים דנה נטול). נולדה להם בת משותפת, ברברה ברוקולי, ואלברט ברוקולי נהפך לאביו החורג ומורהו הרוחני של מייקל וילסון, בנה של דנה, שהיה אז בשנות העשרה לחייו. ברוקולי עמד על כך שמשפחתו תהיה קרובה אליו ככל האפשר. כתוצאה מכך הילדים גדלו מסביב לאתרי הצילומים של כל סרטי בונד, והשפעתה של אשתו על החלטות הפקה שונות נרמזת בדיווחים בלתי רשמיים רבים.

מייקל וילסון שיחק בהופעות אורח בסרטי ג'יימס בונד מנעוריו ואילך, ובבגרותו עבד בסדרה ופילס דרכו בחברת ההפקה מכותב שותף למפיק שותף.. ברברה ברוקולי, עבדה בסדרה בתפקידים שונים תחת חסותו של אביה החל משנות השמונים. מייקל וילסון וברברה ברוקולי הם מפיקים שותפים של הסדרה מאז שאלברט ברוקולי הלך לעולמו.

דנה ברוקולי נפטרה מסרטן ב-2004, בהיותה בת 82.

שלהי ימיו ופרסים
ב-1981 הוענק לאלברט ברוקולי פרס הזיכרון על שם אירווינג תלברג Irving G. Thalberg Memorial Award עבור עבודתו בסרט, הפרס הוצג בטקס פרסי האוסקר של 1981 בידי כוכב הסדרה באותה עת, רוג'ר מור ב-1982. לברוקולי גם היה כוכב ב-Hollywood Walk of Fame בשם קובי ברוקולי (Cubby Broccoli).

אלברט ברוקולי היה חובב מרוצי סוסים, והיה לו סוס גזעי בשם ברוקו, שזכה ב-Breeders' Cup Juvenile ב-Santa Anita Park ב-Arcadia, California.

ברוקולי פרסם אוטוביוגרפיה שראתה אור אחרי מותו ב-1999, וקרויה "כשההצגה נמוגה" האוטוביוגרפיה של קובי ברוקולי"
When the Snow Melts: The Autobiography of Cubby Broccoli ().
בסיום הסרט העולם אינו מספיק מופיעות כתוביות "בזיכרון אוהב לאלברט (קובי) ברוקולי".

מותו
אלברט ברוקולי הלך לעולמו בביתו בבוורלי הילס ב-1996 בהיותו בן 87 כתוצאה מאי-ספיקת הלב heart failure. הוא עבר שלושה ניתוחי מעקפים בתחילת אותה שנה. הוא נקבר בבית הקברות Forest Lawn - Hollywood Hills Cemetery בלוס אנג'לס אחרי מיסת קבורה נוצרית של הכנסייה הרומית-קתולית, בהלווייתו היו נוכחים כמה מכוכבי סרטי ג'יימס בונד ובכללם דזמונד לואלין, מרים ד'אבו וטימותי דלטון.

פילמוגרפיה

מפיק שותף ביחד עם הארי זלצמן
 ד"ר נו (1962)
 מרוסיה באהבה (1963)
 גולדפינגר (1964)
 כדור הרעם (1965)
 אתה חי רק פעמיים (1967)
 בשירות הוד מלכותה (1969)
 יהלומים לנצח (1971)
 חיה ותן למות (1973)
 האיש בעל אקדח הזהב (1974)

מפיק
 המרגלת שאהבה אותי (1977)
 מונרייקר (1979)
 לעינייך בלבד (1981)
 אוקטופוסי (1983)
 צ'יטי צ'יטי בנג בנג (1968)

מפיק עם מייקל וילסון
 רצח בעיניים (1985)
 007 באזור המסוכן (1987)
 רישיון להרוג (1989)

יועץ להפקה
 גולדן איי (1995)

הופעות אורח
 מונרייקר (1979) תייר בוונציה ביחד עם דנה ברוקולי

קישורים חיצוניים

 אלברט ברוקולי ב-British Film Institute's Screenonline

הערות שוליים

ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
ניו יורק: אישים
במאי קולנוע אמריקאים
מפיקי קולנוע אמריקאים
ג'יימס בונד
חברים במסדר האימפריה הבריטית
אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: קולנוע
אמריקאים שנולדו ב-1909
אמריקאים שנפטרו ב-1996