אם תרצו

"אם תרצו" היא תנועת ימין ישראלית, המאוגדת כעמותה בשם אם תרצו – ציונות להיות או לחדול, שנוסדה זמן קצר לאחר מלחמת לבנון השנייה, ומטרתה, לפי פרסומיה, היא לפעול "לחיזוק ערכי הציונות בישראל".

עם פעולותיה הבולטות של התנועה נמנים פרסומי דו"חות על דברים שהיא רואה כהטיה אנטי-ציונית באוניברסיטאות בישראל; קמפיין נגד הקרן החדשה לישראל, כולל ייחוס חלק ניכר מהדיווחים הביקורתיים בדו"ח גולדסטון כלפי ישראל לגופים הנתמכים על ידי הקרן, וקמפיין "השתולים" נגד פעילות ארגונים ישראליים הממומנים בידי מדינות זרות ולטענתה מכפישים את מדינת ישראל ואת צה"ל.

היסטוריה 

התנועה הוקמה בתקופה שלאחר מלחמת לבנון השנייה, ובינואר 2007 נרשמה כעמותה בשם "אם תרצו - ציונות להיות או לחדול". בין מקימי התנועה היו רונן שובל, יושב ראש התנועה עד 2013, וארז תדמור, שהיה "ראש אגף מדיניות" עד 2011. השניים הקימו את התנועה בעת שהיו סטודנטים באוניברסיטה העברית בירושלים. שובל היה קודם לכן דובר "תא כתום", ותדמור היה פעיל בתנועת הליכוד. שניהם השתתפו ב"תוכנית למנהיגות צעירה" של המכון לאסטרטגיה ציונית.

לאחר פרישתו של שובל מונה מתן פלג למנכ"ל התנועה. פלג הקים את תא "אם תרצו" בחיפה והיה מנהל המשימות הארצי. אלון שוורצר מונה לעמוד בראש אגף המדיניות של התנועה.

שמה של התנועה נגזר מדבריו המפורסמים של בנימין זאב הרצל בספרו "אלטנוילנד": "אם תרצו – אין זו אגדה". היא מגדירה עצמה כתנועת מרכז חוץ־פרלמנטרית שמטרתה לפעול "לחיזוק ערכי הציונות בישראל" ו"לפעול להתחדשות השיח, ההגות והאידאולוגיה הציונית, להבטחת עתידם של העם היהודי ומדינת ישראל ולקידום החברה הישראלית אל מול האתגרים שבפניה".

פעילות התנועה מתמקדת בהסברה, בהעמקת התודעה הציונית ובמאבק במגמות פוסט־ציוניות גלויות וסמויות הקיימות, על פי התנועה, בשיח החברתי, הפוליטי, התרבותי והתקשורתי בישראל. פעילות זו מתבססת על הרעיון שהרצון הלאומי והאמונה בצדקת הרעיון הציוני הם הנכסים החשובים ביותר של מדינת ישראל, והיחלשותם היא סכנה לעתיד הרעיון הציוני.

בשנת 2018 הקימה התנועה אגף משפטי, שבין השאר פעל לייצוג משפטי של "בוחרים בחיים - פורום משפחות שכולות", קידום תקנה המקנה הנחה בתשלום ארנונה למשרתי מילואים ועוד.

בשנת 2020 צירפה האוניברסיטה העברית בירושלים את "אם תרצו" לרשימה של כ-140 ארגונים שהפעילות בהם מזכה את הסטודנט בשתי נקודות זכות אקדמיות, לפי חוק עידוד מעורבות סטודנטים בפעילות חברתית וקהילתית, תשע”ח–2018. כך פעלה גם אוניברסיטת אריאל בשומרון, בעוד אוניברסיטת תל אביב החליטה שלא להעניק נקודות זכות על התנדבות ב"אם תרצו", בנימוק שלארגון יש צביון פוליטי.

ועידות העמותה
העמותה מקיימת ועידות שנתיות. הוועידה הראשונה התקיימה ב-2008 והנואם המרכזי בה היה משה יעלון. בוועידה השנייה ב-2010, נאם השר גדעון סער בוועידה השלישית (2011) נאם השר יולי אדלשטיין. בוועידה הרביעית נאמו השרים גלעד ארדן ועוזי לנדאו. בוועידות נטלו חלק פוליטיקאים נוספים, ובהם דני אילון, יוליה שמאלוב-ברקוביץ', עתניאל שנלר, פאינה קירשנבאום, ציפי חוטובלי, איוב קרא, זאב אלקין ודני דיין. אנשי אקדמיה, ובהם חתן פרס נובל לכלכלה, פרופ' ישראל אומן פרופ' אליאב שוחטמן, פרופ' משה שרון, ד"ר מרדכי קידר ואישי ציבור דוגמת צ'רלי ביטון ונחמיה רפל.

בשנת 2017 התקיים כנס העשור של התנועה במעמד יו"ר הכנסת, יולי אדלשטיין, בהשתתפות ד"ר דרור אידר וד"ר מרדכי קידר ובנוכחות מייסדי התנועה. בכנס הוענקו עשרה אותות ליקירי התנועה לאורך השנים, בהם: דבורה גונן (אמו של דני גונן שנרצח במעיין דני), לירן ברוך (לוחם צנחנים שאיבד את עינו וקיבל את הפרס בשם חיילי ופצועי צה"ל), נוער ההתנחלות עתניאל שזכה בפרס עקב עמידתו האיתנה בעקבות אירועי הטרור שהיו ביישוב, עמיחי שיקלי מהמכינה הקדם צבאית "תבור", כרמלין אשקר (יו"ר פורום השתלבות הנוצרים במדינת ישראל) וכן מייסדי התנועה, ד"ר רונן שובל, ארז תדמור ועמית ברק.

חברים ומימון 
"אם תרצו" מפעילה 20 תאי סטודנטים באוניברסיטאות ובמכללות בישראל, מתוך תפיסה שעל ציבור זה להיות השדרה המרכזית של המהפכה הציונית שהתנועה מבקשת להוביל. ב-2009 היו רשומים בתנועה כאלף משלמי דמי חבר, לצד כ-5,000 נוספים שנטלו חלק בפעילות התנועה שכללה ערבי עיון, הפגנות ופעילות חברתית.

העמותה ממומנת באמצעות תרומות המגיעות מארגונים ואישים פרטיים בישראל ובעיקר מחוצה לה. בשנת 2007 היה היקף גיוס התרומות כ-250 אלף ש"ח, והתורם הבולט ביותר היה הארגון האמריקאי "הקרן המרכזית לישראל", שתרם 34 אלף דולר. בשנת 2008 הייתה התורמת הגדולה "קרן ישראל סגל", שתרמה כ-190,000 ש"ח.

בשנת 2009 גייסה התנועה תרומות בסך של 456 אלף שקל, ש-375 אלף ש"ח מתוכם באו, דרך הסוכנות היהודית, מהארגון הנוצרי-אמריקאי "נוצרים מאוחדים למען ישראל" בראשות ג'ון הייגי, ארגון התורם כעשרה מיליון דולרים מדי שנה לארגונים בישראל. בסך הכל העביר ארגון זה ל"אם תרצו" סכום של 761 אלף ש"ח בשנים 2008–2009. באוגוסט 2010 הודיע הארגון על הפסקת התרומות וטען כי "אם תרצו הוליכו אותנו שולל לגבי הפעילות שלהם. האמנו להם כשהם סיפרו לנו שהמשימה שלהם היא חינוך יהודי גרידא... אנחנו לא מעוניינים להתערב בדיונים הפוליטיים הפנימיים בישראל".

ב-2010 גדל היקף התרומות לסכום של כ-1.66 מיליון ש"ח. בשנת 2011 התקבלה התרומה הגדולה ביותר לתנועה (312,500 ש"ח) מהקרן המרכזית לישראל.
בשנת 2014 היה היקף התרומות 1.73 מיליון ש"ח, מהם תרומה של כ-780 אלף ש"ח מטעם הקרן המרכזית לישראל.
בשנת 2015 קפץ היקף התרומות ל-7.04 מיליון ש"ח, ובשנת 2016 הוא ירד ל-2.62 מיליון.

בשנת 2019 עמדו הכנסות התנועה על כ-3.8 מיליון ש"ח, רובן המכריע מתרומות מישראל.

פעילות ציבורית

מאגרי מידע אינטרנטיים 
תנועת "אם תרצו" מפעילה אתרים המפרסמים מידע על אנשי ציבור ואנשים פרטיים שפעלו, לטענתה, נגד מדינת ישראל: הכר את המרצה מתמקד באנשי אקדמיה, הכר את השופט בשופטי ביהמ"ש העליון ו-הכר את העוכר בפעילי שמאל. האתרים מכילים גם מנגנון לדיווח על אנשים נוספים.

טענות להטיה אנטי ציונית באקדמיה 
עמדותיה של התנועה ביחס לאקדמיה פורסמו בדו"ח שהפיצה במאי 2008. בדו"ח נטען שקיים פער משמעותי בין עמדות הציבור בישראל בנושאי לאומיות וציונות לבין השיח האינטלקטואלי המקודם במחלקות מדעי המדינה באוניברסיטאות בישראל. מחברי הדו"ח בחנו סילבוסים של קורסים במספר אוניברסיטאות, ולדבריהם, חוקרים הרואים את הלאומיות כהמצאה מודרנית, חוקרים התומכים בדגם של ישראל כמדינת כל אזרחיה וחוקרים שתפישתם, לשיטת "אם תרצו", היא אנטי-ציונית, זוכים לאזכורים רבים יותר באופן ניכר ברשימות הקריאה מחוקרים המייצגים דעות אחרות. בדו"ח נאמר כי הוא נכתב בסיוע "מועצה אקדמית מלווה" של ד"ר אודי לבל וד"ר רן ברץ. ברץ אישר כי ליווה את הדו"ח, אך לבל ציין כי מעורבותו המייעצת הייתה זניחה. העיתונאי קלמן ליבסקינד כתב כי אנשי אקדמיה הפעילו לחצים על לבל להסיר את תמיכתו בדו"ח. פרופ' ערן ויגודה-גדות, ראש בית הספר למדעי המדינה באוניברסיטת חיפה, ערער על תקפותו המדעית של הדו"ח ותיאר את הכתוב בו כ"דברים חסרי שחר, שכל קשר ביניהם לבין העובדות מקרי בהחלט, שלא לומר מגמתי ומטעה". מנגד פרופ' ארנון סופר מאוניברסיטת חיפה אמר בעקבות הפרסומים נגד הדו"ח כי הוא עייף "מהצביעות הרבה... המגינה על השמאל הרדיקלי... בידי הצטבר חומר רב על פעילות זדונית המתבצעת בידי קבוצה קנאית, עוינת את ישראל היהודית-ציונית וחותרת ללא לאות להפיכתה ל"מדינת כל אזרחיה"... לא "אם תרצו" או ה"מכון לאסטרטגיה ציונית" פשעו, ההתעלמות ממוקד סרטני זה וגרורותיו בתוככי האקדמיה הוא הפשע...".

פרופ' אברהם דיסקין, לשעבר ראש החוג למדע המדינה באוניברסיטה העברית, אמר כי "אכן יש בעיה להגיד על מישהו דיכוטומית שהוא ציוני או פוסט ציוני". עם זאת, "המגמה שהם מראים היא סופר מדויקת... אז אתה שואל אם הדו"ח של 'אם תרצו' נכון? האמת שהוא מתון". מנגד, פרופ' אורי הדר הגדיר את הדו"ח כ"חלק ממאמץ מקארתיסטי לפסול אנשים. המגמה זהה - להוציא מהשיח הישראלי אוסף מסוים של דעות. להופכן ללא לגיטימיות במובהק".

ביולי 2010 פנו אנשי "אם תרצו" לנשיאת אוניברסיטת בן-גוריון, רבקה כרמי, בדרישה להפסיק את מה שהגדירו "הטיה אנטי-ציונית במחלקה לפוליטיקה וממשל". פנייה זאת נעשתה על בסיס בדיקה שביצעו אנשי הארגון שהראתה, לדבריהם, כי רוב סגל המחלקה מורכב ממרצים המעורבים בפעילות פוליטית המציגה עמדות של השמאל הקיצוני בישראל וכן הטיה של הסילבוסים. אנשי התנועה איימו כי אם בקשתם לא תיענה, הם ימליצו לסטודנטים לא ללמוד במחלקה ולתורמי האוניברסיטה מחוץ לישראל להתנות את תרומותיהם בכך שתתוקן ההטיה האמורה. ראשי האוניברסיטה הגיבו כי אינם נוהגים לבדוק את דעותיהם של אנשי הסגל וכי הדרישה "נודפת ריח חזק של מקרתיזם ועומדת בניגוד חריף לעקרונות הדמוקרטיים שעליהם מושתתת מדינת ישראל". ועד ראשי האוניברסיטאות פרסם תגובה בה נכתב כי "אף אוניברסיטה בישראל אינה צריכה להוכיח את אהבת המולדת של הסגל שלה לשום גוף, ובוודאי שלא לגוף פוליטי, שמנסה להציג מסמך מגמתי ומניפולטיבי כ'מחקר'".

בנובמבר 2011 פרסמה "אם תרצו" דו"ח אודות הפוליטיזציה במחלקה האמורה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. בעקבות דו"ח זה, ודו"ח דומה של המכון לאסטרטגיה ציונית, נערכו שני דיונים בוועדת החינוך של הכנסת, ובעקבותיהם ערכה המועצה להשכלה גבוהה ארבעה דיונים ופרסמה גילוי דעת בנושא החופש האקדמי, שכלל קריאה לחופש אקדמי, שלילת פוליטיזציה מכל סוג באקדמיה, דרישה להביא ללימוד מגוון כל הדעות והמידע בנושאים הנלמדים, מניעת הדרה, אפליה או השתקה של סטודנטים או מרצים בשל דעותיהם הפוליטיות וגינוי קריאות חברי אקדמיה לחרם אקדמי על ישראל. בנובמבר 2011 אישרה המל"ג דו"ח של ועדה בינלאומית שמינתה כדי לבדוק את איכות המחלקות למדעי המדינה ויחסים בינלאומיים באוניברסיטאות. לגבי המחלקה לפוליטיקה וממשל באוניברסיטת בן-גוריון קבע הדו"ח בין היתר שבקורסים של המחלקה ניכרת הטיה פוליטית. בהקשר זה המליצה הוועדה שהמרצים במחלקה יוודאו שדעותיהם האישיות יוצגו ככאלה, שיוצגו בפני הסטודנטים מגוון דעות ושהמחלקה תדאג שתוכנית הלימודים תיתפס כמאוזנת. בהמשך הוחלט לסגור את המחלקה, אולם בעקבות ערעור הושעתה החלטה זו. בכלי התקשורת פורש הדבר כאישוש של טענות "אם תרצו".

ביוני 2013 השיקה התנועה את תחרות המקרים המבישים באקדמיה לשנת תשע"ג.

במרץ 2015 הפריעו אנשי "אם תרצו" לשיעור של פרופ' עמירם גולדבלום באוניברסיטה העברית, במחאה על התבטאויות פומביות שבהן תיאר את התנועה "התנועה הפשיסטית והמציירת פוסטרים בסגנון נאצי" והשווה את פעילותה לזו של נערי היטלר ושל הגסטאפו. בעקבות כך השעתה האוניברסיטה את פעילות תא הסטודנטים של "אם תרצו" למשך חודש. בשנת 2019 פרסם גולדבלום טוקבקים שבהם כתב כי לא ירשה לסטודנטים לשבת בכיתה שבה הוא מלמד אם יישאו את סמליה של "אם תרצו", ושהוא יפעל במטרה למנוע מהם להתקבל לתארים מתקדמים. התנועה עתרה לבג"ץ בדרישה שיורה לאוניברסיטה העברית להעמיד את גולדבלום לדין משמעתי ושיורה לשר החינוך ולמועצה להשכלה גבוהה להטיל עיצומים על האוניברסיטה העברית כל עוד איננה נוקטת בהליך משמעתי זה. בנובמבר 2020 נדחתה העתירה על הסף בשל היעדר עילה להתערבות בית המשפט. נפסק שלאוניברסיטה נתון שיקול דעת רחב בכל הנוגע להתנהלות הסגל האקדמי, ולא נמצאו נסיבות חריגות המצדיקות התערבות של בית המשפט, משום שהאוניברסיטה גינתה את דבריו של גולדבלום, נזפה בו והבהירה כי אם יפעל גולדבלום לממש את התבטאויותיו לא יוכל להמשיך ללמד בה, ואף הוא התנצל על דבריו והודיע כי מעולם לא התכון לפעול כך.

פעולות נגד הקרן החדשה לישראל 
בפברואר 2010 פרסמה התנועה דו"ח, לפיו ארגונים הנתמכים על ידי הקרן החדשה לישראל, השפיעו באופן ניכר על דו"ח גולדסטון, שקבע שישראל ביצעה פשעי מלחמה במבצע עופרת יצוקה. לפי דו"ח התנועה חלק ניכר מהמובאות ואסמכתאות בדו"ח גולדסטון מקורן בפרסומי 16 גופים, המקבלים תמיכה כלכלית ואחרת מהקרן החדשה לישראל, ושפרסומים אלו היו הבסיס להאשמות בדבר פשעי מלחמה בדו"ח גולדסטון. הדו"ח היה חלק מקמפיין אותו ניהל משה קלוגהפט ושכלל מודעות שבהן הוצגה נעמי חזן, נשיאת הקרן החדשה לישראל, כשלה קרן במצחה, והפגנה מול ביתה בלבוש ערבי ושלטים שבהם נכתב "אוהבים את נעמי, שונאים את צה"ל". הדו"ח זכה לסיקור נרחב בתקשורת, ובייחוד ב"מעריב" בו פרסם בן כספית כתבת שער, אחרי שהועברו אליו מראש באופן בלעדי ממצאים מהדו"ח.

עמותת קשב - מרכז להגנת הדמוקרטיה בישראל פרסמה תגובה לפיה כשל הדו"ח של "אם תרצו" בהתעלמו מכך שמסקנות דו"ח גולדסטון התבססו לא רק ואף לא בעיקר על דיווחי הארגונים הקשורים בקרן החדשה לישראל, והגדירה את דו"ח 'אם תרצו' "מגמתי, מוטה ורצוף כשלים". הקרן החדשה לישראל הגיבה ואמרה כי הדו"ח עסק ב"ספירת הערות שוליים" והתעלם מטיבן, ושהארגונים שהדו"ח הזכיר לא עסקו ישירות בפעילות ברצועת עזה ובמבצע עופרת יצוקה, ושאמינות הדו"ח מוטלת בספק. אם תרצו מסרה בתגובה, כי אם מסירים את הטענות הלא רלוונטיות, כביכול, עדיין נותר שיעור זהה של "הפניות למידע שלילי נגד צה"ל" מטעם ארגונים נתמכי הקרן החדשה לישראל בדו"ח גולדסטון.

בחודש אפריל 2010 פרסמה התנועה דו"ח על תביעות מחוץ לישראל כנגד קציני צה"ל ובכירי ממשל ישראלי. לפי הדו"ח, חלק מהארגונים הקשורים בקרן החדשה מעורבים במערכה משפטית של "המרכז הפלסטיני לזכויות אדם" (PCHR) בבתי משפט מחוץ לישראל להאשים אנשי צבא ובכירים ישראלים בפשעי מלחמה. המעורבות כוללת קריאה להעמדה לדין והוצאת צווי מעצר כנגד ישראלים על ידי בתי משפט מחוץ לישראל, מעורבות בהליכי משפט אלו והעברת דוחות מידע וחומרי עזר לתביעה. עוד נאמר בדו"ח כי הקרן עומדת ב"שיתוף פעולה אסטרטגי וממושך" עם ארגון "המרכז הפלסטיני לזכויות אדם", העומד מאחורי רוב התביעות.

בחודש דצמבר 2012 פרסמה התנועה מכתב גלוי לנשיא הקרן החדשה לישראל-שתיל בריאן לורי. המכתב פורסם באנגלית ב-25 עיתונים יהודיים בארצות הברית על רקע מבצע "עמוד ענן" והאשמות של ארגונים הממומנים על ידי הקרן החדשה לישראל כלפי צה"ל ומדינת ישראל.

בסוף חודש אפריל 2013 פרסמה התנועה דו"ח תחת הכותרת: "פעילות ארגונים חוץ ממשלתיים נגד חיילי צה"ל, נגד עקרון השוויון בנטל ובעד בדלנות המיעוט הערבי בחברה הישראלית". הדו"ח סוקר את פעילותם של ארגונים הממומנים על ידי "הקרן החדשה לישראל" ומדינות זרות, שסיכלו ניסיונות לעודד את כלל אזרחי המדינה לשירות צבאי או אזרחי, פגעו ביוזמות להעניק זכויות לחיילי המילואים, סיכלו ניסיונות השתלבות של ערביי ישראל או סייעו לגורמים באוכלוסייה הערבית המבקשים להנציח את הבדלנות במגזר.

פעילות נגד הגדרת הנכבה 
במאי 2011, הוציאה התנועה לאור את "נכבה - חרטא", ספרון בן כ-70 עמודים, שנכתב על ידי ארז תדמור והעיתונאי אראל סג"ל. בחמשת שערי הספרון נאמר כי עיקר האחריות לבעיית הפליטים מוטלת לפתחו של התוקפן - הערבים, שפעלו להנצחת מצב הפליטים בארצות ערב במקום לשקמם; כי רבים מיושבי ארץ ישראל הערבים נטשו את יישוביהם ולא גורשו, וכי מספר הפליטים קטן מהמספר המצוין בדרך כלל; כי רבים מהערבים שישבו בארץ ישראל בשנת 1948 היו מהגרים שזה מקרוב באו; כי יש להשוות בין גורלם של הפלסטינים בישראל לגורל היהודים שישבו במדינות ערב; וכי קיים קשר משמעותי בין התנועה הלאומית הפלסטינית לבין הנאצים, ובראשם פגישה של המופתי אמין אל-חוסייני עם היטלר בשנת 1941.

במרץ 2013 פרסמה התנועה את ספרה "שקר הפליטים הפלסטינים". על פי הספר, "בעיית הפליטים" היא הונאה שמוביל האו"ם, אשר לוקח חלק בהנצחת הבעיה ככלי לחיסול מדינת ישראל. עוד נטען בו שהגדרת הפליטים הפלסטינים שונה מהגדרה של כל פליט אחר באו"ם וכן מועלות טענות כלפי אונר"א.

תמיכה בחיילי צה"ל 

"אם תרצו" פעלה בדרכים אחדות לתמיכה בחיילי צה"ל:
 בתחילת חודש מרץ 2010 נכנס חייל צה"ל למסעדת "אזאד" שבשכונת הדר בחיפה. המסעדה סירבה לשרת את החייל וטענה כי "אין המדים הולמים את אווירת המקום ואין הם משרתים לובשי מדים". בעקבות כך הפגינו פעילי "אם תרצו" מול המסעדה ואף הגישו ביחד עם חייל מילואים תביעה נגד המסעדה, שבעקבותיה פסק בית המשפט ב-1 בפברואר 2011 שבפעולת המסעדה הייתה אפליה חמורה נגד חייל צה"ל במקום ציבורי.
 לקראת יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל תש"ע, הפיצה התנועה בבתי כנסת אלפי עותקים של תפילת "יזכור", שבה נוספה הפסקה: "יזכור עם ישראל את אלו מתוכו, בשר מבשרו, אשר השתתפו בתביעות נגד קציניו וחייליו. את אלו אשר בשעת הקרב להגנת עם ישראל עמדו בהפגנות וקראו לחייליו פושעי מלחמה. יזכור את אלה אשר במחשכים חברו לגרועים שבאויבי ישראל כדי לפגוע בקדושים אשר מסרו את נפשם למען העם".
 במהלך מבצע צוק איתן סייעה התנועה בשליחת חבילות סיוע לחיילים.

התנועה מבצעת פעילות לתמיכה בחיילי המילואים, הן בסיוע פרטני והן בקריאה להענקת העדפה מתקנת עבורם.
התנועה מקיימת אירועי תמיכה בסטודנטים המשרתים במילואים בקמפוסים השונים. בין היתר התקיים ערב תמיכה במכללת אורט בראודה בכרמיאל בהשתתפות ח"כ איתן כבל, ראש העיר עדי אלדר והסטנדאפיסט רועי לוי. במכללת עמק יזרעאל יזמה התנועה יריד למען סטודנטים המשרתים במילואים בהשתתפות קצין מילואים ראשי. התנועה פועלת בדרכים נוספות למען חיילי המילואים.
 במהלך השיחות להקמת הממשלה ה-33 פנתה "אם תרצו" ביחד עם פורום "צו-8" לצוותי המשא ומתן הקואליציוני במפלגות השונות בהצעה מפורטת לקדם את הנושא ולפעול להכרה במילואימניקים כזכאים להעדפה מתקנת. בהסכם בין הבית היהודי לליכוד הוכנס סעיף המתייחס לזכויות המילואימניקים.
ביום ההוקרה למערך המילואים בל"ג בעומר תשע"ג פרסמה התנועה דו"ח העוסק בין השאר בהעדפה מתקנת למילואימניקים.

התנועה קיימה הפגנה בתמיכה בחיילים החרדים ונגד מסע ההסתה כנגדם בתוך המגזר החרדי. "אם תרצו" מקיימת פעילויות משותפות עם מגזרי מיעוטים אשר בניהם משרתים בצה"ל. בין השאר קיימה התנועה חלוקת בגדים וצעצועים לגני ילדים בדואים וערכה מפגשים וסיורים בכפרים הדרוזים. פורום גיוס העדה הנוצרית הוקם באוגוסט 2012 על ידי אנשי קבע וכוחות הביטחון לטובת עידוד צעירי העדה הנוצרית דוברי הערבית להתגייס לצה"ל ולשירות לאומי ולהשתלב בחברה הישראלית. "אם תרצו" קיימה הרצאות עם אנט חאסכייה, ערביה מוסלמית ציונית שילדיה שירתו בצה"ל ושפועלת לשוויון בנטל ולשילוב הערבים בחברה.

קמפיין "השתולים"

בדצמבר 2015 פרסמה התנועה את "דוח השתולים" שבו מתוארת פעילות של 20 ארגונים ישראליים הממומנים על ידי מדינות זרות ופועלים נגד מדינת ישראל וחייליה, בין היתר בייצוג משפטי של מחבלים ופרסום האשמות נגד צה"ל וחייליו בפשעי מלחמה. לפי הדו"ח, העבירו ישויות מדיניות זרות לארגונים כ-120 מיליון ש"ח מאז 2012, והקרן הפלסטינית "מנהלת זכויות האדם והמשפט הבינלאומי" העבירה להם כ-14 מיליון ש"ח משנת 2014. בנוסף, הארגונים קיבלו מאז 2008 כ-80 מיליון ש"ח מהקרן החדשה לישראל, שמספקת להם מעטפת תדמיתית ותקציבית.

כחלק מהקמפיין, פרסמה התנועה סרטון שבו הניף צעיר בעל חזות ערבית סכין מול המצלמה ולאחר מכן הוצגו ארבעה פעילים, מעמותות "בצלם" (חגי אלעד), "שוברים שתיקה" (אבנר גבריהו), "המוקד להגנת הפרט" (סיגי בן-ארי) ו"הוועד הציבורי נגד עינויים בישראל" (ישי מנוחין), כשברקע אומרת הקריינית: "לפני שהמחבל הבא דוקר אותך, הוא יודע שיש מי שיגן עליו" ומוצגת הכתובית "כשאנחנו נלחמים בטרור - הם נלחמים בנו". 27 אלף אנשים חתמו על עצומה נגד "השתולים" במסגרת הקמפיין שכלל שלטי חוצות, חברי כנסת חתמו על הצעת חוק הנושאת את שם הקמפיין.

בתגובה לקמפיין זה יצאה הקרן החדשה לישראל בינואר 2016 בקמפיין שכותרתו "בשתול הזה הם כבר טיפלו" לצד תמונתו של יצחק רבין.

בעקבות גינויים של אמנים להצעת חוק של שרת התרבות מירי רגב, לפיה משרד התרבות יוסמך לשלול תקציבים ממוסדות תרבות שיבזו את סמלי המדינה, ב-27 בינואר פרסם הארגון פוסט תחת הכותרת "שתולים בתרבות", שבו נטען שהעולם התרבותי של ישראל "נשלט על ידי שתולים רבים של הקרן לישראל החדשה וארגוניה", אשר מכפישים את נבחרי הציבור בכל פעם שהם מנסים לממש את המשימה שהוטלה עליהם על ידי העם. במקביל הוצגה רשימה של עשרות אמנים ואנשי תרבות החברים במועצות הציבוריות של ארגונים אלו, ושל אחרים שלקחו חלק באירועי תמיכה של שוברים שתיקה. הפרסום ספג גינויים רבים, משמאל ומימין. לאחר יומיים התנצלה "אם תרצו" על פרסום הפוסט, ומנכ"ל העמותה, מתן פלג, השעה עצמו מהתפקיד לשלושה חודשים.

נושאים מרכזיים נוספים 
 תליית דגלי פלסטין בירושלים כמחאה נגד שלום עכשיו: ביום ירושלים 2012, פעילי אם תרצו התחזו לפעילי שלום עכשיו, נופפו בדגלי פלסטין במהלך הצעדה ותלו כרזות על כמה גשרים עליהן נכתב: "יום אל קודס שמח" ולצדן נתלו דגלי פלסטין ושלטים של "שלום עכשיו". לטענת אם תרצו, הפעולה נעשתה כחלק מקמפיין מחאה נגד "שלום עכשיו".
 קריאה להתפטרותו של ראש הממשלה, אהוד אולמרט: התנועה שיתפה פעולה עם התארגנויות של מילואימניקים ומשפחות שכולות, עם פורום יישובי קו העימות, עם אגודות סטודנטים, ועם תנועות אומ"ץ, התנועה לאיכות השלטון, "תפנית", "אמונה" ואחרות, במאבק המחאה הציבורי שקרא להתפטרות ראש הממשלה אהוד אולמרט, בעקבות מלחמת לבנון השנייה. במסגרת פעילות זו ארגנה התנועה צעדת מחאה של פעילים מירושלים לתל אביב. בתחקיר של תוכנית "המקור" בערוץ 10, נאמר כי בתקופה זו הייתה "אם תרצו" קשורה למי ששימש אז ראש לשכתו של בנימין נתניהו, נפתלי בנט, ולעוזי דיין, שהיו שניהם מעורבים בהעברת מסרים מנתניהו וכספים שנתרמו על ידי תומכי נתניהו, למימון המאבק. לפי מסמך שהציג רביב דרוקר, התנועה הציעה לבנימין נתניהו, יו"ר האופוזיציה, תוכנית מחאה שאמורה להוביל להתפטרות אולמרט על רקע מלחמת לבנון. שם גם עבדו לראשונה עם משה קלוגהפט שהיה היועץ האסטרטגי של מטה המאבק.
 אסון השריפה בכרמל: במהלך אסון השרפה בכרמל סייעו חברי "אם תרצו" בדרכים שונות: הקימו חמ"ל, סייעו בפינוי משפחות, אספו ציוד לכוחות הכיבוי והביטחון, הפעילו ילדים שפונו מבתיהם וסייעו בשמירה מפני בוזזים בעין הוד.
ביקורת על בג"ץ: בנובמבר 2014 פרסמה "אם תרצו" נייר עמדה שכותרתו "מדינה בשלטון הבג"ץ - כתב אישום: בג"ץ נגד הדמוקרטיה הישראלית". לדברי התנועה, "נייר העמדה מתאר את הכלים שבג"ץ פיתח, בניגוד לדוקטרינות השיפוטיות המקובלות בעולם, כדי ליטול לעצמו סמכויות לא לו, וכן מתווה דרכים להחזרת ישראל לדמוקרטיה פרלמנטארית, כפי שהייתה לפני עידן '"האקטיביזם השיפוטי'". עמדתה זכתה לתמיכתו של פרופ' ישראל אומן.
 המשט הציוני ביוון: אל מול משט לעזה, שביקש לצאת מיוון, ארגנה התנועה משט נגדי שאותו כינתה "משט הסברה ציוני". המשט נערך ב־4–5 ביולי 2011 בנמל פיראוס, וכלל יאכטה שכורה ובה חמישה פעילי התנועה שהניפו כרזות הקוראות לשחרור גלעד שליט, לשחרור עזה משלטון החמאס וקריאה לפעילי זכויות האדם לסייע לאזרחי סוריה ולוב.
 מחאה כנגד מוחמד בכרי: בינואר 2012 מחתה תנועת "אם תרצו" על השתתפותו של השחקן מוחמד בכרי בהצגה "בית ברנרדה אלבה" על במת "צוותא" בתל אביב, עקב הסרט "ג'נין ג'נין" שביים, שיש בו משום לשון הרע על חיילי צה"ל. שרת התרבות והספורט, לימור לבנת, נענתה לקריאה זו, וקראה לסילוקו של בכרי מההצגה. תיאטרון "צוותא" דחה קריאות אלה.

 לקראת הבחירות לכנסת ה-24 השיקה העמותה קמפיין לעידוד התנדבות לתפקידי פיקוח ובקרה ביום הבחירות במטרה למנוע זיופים. היא עודדה הצטרפות לקמפיין בעזרת הזיהוי של יו"ר ועדת הבחירות המרכזית, השופט עוזי פוגלמן, כבוגר קרן וקסנר. התנועה הפיצה כתובת לרישום עוד לפני שהרישום נפתח, וועדת הבחירות המרכזית הודיעה כי מי שנרשם באותו שלב לא יוכל לעבוד מטעמה.
 פעולה נגד התקשרות המדינה עם קרן וקסנר - ב-16 ביולי 2020 התנועה עתרה לבג"ץ בדרישה לאסור על המדינה לשלוח את עובדיה להכשרה של קרן וקסנר באוניברסיטת הרווארד. ב-2 ביוני 2021 הרכב של בג"ץ בראשות השופט דוד מינץ דחה את העתירה וחייב את התנועה בתשלום הוצאות בגובה 15 אלף ש"ח. השופטים דחו את הטענות של התנועה, וקבע ש"טענת העותרת לפיה השתתפות בתוכניות הקרן משפיעה על קידומם של המשתתפים בשירות המדינה נטענה בעלמא וללא כל ביסוס". בג"ץ גם קיבל את עמדת המדינה ולפיה השתתפות בתוכניות של קרן וקסנר והמלגות המוענקות בתוך כך אינן בגדר מתנה.
 תמיכה בארגון "בוחרים בחיים - פורום המשפחות השכולות": התנועה תומכת בארגון "בוחרים בחיים - פורום המשפחות השכולות" מיסודה של דבורה גונן, ששכלה את בנה בפיגוע ליד דולב. הארגון מייצג כמאה משפחות שכולות ומטרתו ליישם צעדים מרתיעים כנגד טרור. פעילות הארגון כללה מחאה כנגד הענקת פרס מטעם מפעל הפיס לסרט "לאה צמל, עורכת דין", למען יישום חוק קיזוז שכר מחבלים ונגד הטבות המוענקות על ידי מדינת ישראל לאסירים בתחומה הקשורים לטרור. הארגון יצא במחאה כנגד המלצת הרשימה המשותפת על בני גנץ, כנגד הבטחת הבחירות של כחול לבן לא להסתמך על קולותיהם להקמת ממשלה.

מבצע "דוגו"
התנועה מקיימת מבצע שנתי של חלוקת מנות פלאפל בקמפוסים ברחבי הארץ, בהשראת סיפורו האישי של שורד השואה דוד "דוגו" לייטנר, ששרד את צעדות המוות, עלה לישראל, ומציין מדי שנה את ניצחונו האישי ואת ניצחון העם על ידי אכילה מרובה של פלאפל. אנשי התנועה הגדירו את הפעילות כ"נקמה טעימה ויצירתית" והסבירו כי "אמנם זה לא חג דתי אבל הוא בעל משמעות רבה ולעם ולארץ ישראל".

פעולות הסברה
להפצת עמדותיה משתמשת התנועה בכלים אחדים:
 אם תרצו - מניפסט לציונות מתחדשת: ספרו של יו"ר התנועה, רונן שובל, שיצא לאור בשנת 2010. הספר מציג את רעיונות התנועה והמחבר עומד בו על ההבדל בין תודעה ציונית שלילית לתודעה ציונית חיובית ומבקש להציע פתרון לפוסט-ציונות הימנית והשמאלית באמצעות פיתוח שיטה אידאולוגית אותה הוא מכנה "נאו-ציונות".
 בתי מדרש לציונות: הופעלו בקמפוסים בשיתוף גורמים נוספים.
 התוכנית למחשבה ציונית: הועברה בקמפוס האוניברסיטה העברית בשנת תשע"ג על ידי מרצים מהאקדמיה בישראל, בצרפת ובארצות הברית במאמץ להכשרת "אליטה אינטלקטואלית ותרבותית בחברה הישראלית". התוכנית כוללת הרצאות ופאנל דיונים, שעם משתתפיהם נמנו ד"ר גיא בכור, הרב ישראל מאיר לאו, ד"ר מרדכי קידר, פרופ' ישראל אומן, פרופ' דניאל פרידמן, פרופ' עוזי רבי, פרופ' שמואל טריגנו, קרולין גליק, עו"ד ניצנה דרשן-לייטנר, אלון בן-דוד, פרופ' אסא כשר, ד"ר צבי צמרת, פרופ' ג'ורג' אליה צרפתי, ד"ר רונן שובל, הרב דוד סתיו, בן-דרור ימיני, יורם אטינגר, עו"ד צבי האוזר, ד"ר רן ברץ, אלוף (מיל') גרשון הכהן, אלוף (מיל') יעקב עמידרור, האב גבריאל נדאף ועוד.
המדריך למהפכן הציוני: ספרון שמניע לאקטיביזם ציוני. חולק באלפי עותקים לתלמידי תיכון ולסטודנטים.
הגדת יום העצמאות: נועדה להקנות לחג משמעות היסטורית, לאומית ורוחנית ולעורר שמחה, באמצעות יצירת מסגרת משפחתית או קהילתית – סדר יום העצמאות.
מדינת היהודים להאזנה: פרויקט להנגשת כתבים ציוניים.
הקרב על הרעיון הציוני: חוברת מאת יו"ר התנועה, שיצא בשנת 2016.

פעולות נגד המחאות נגד הממשלה ה-37 והרפורמה המשפטית 
בעקבות עליית המחאות נגד הממשלה, אם תרצו הצטרפה לארגונים שונים כתנועת נגד למחאות.

כחלק מהפעילות אורגנו צעדות והפגנוות בעד הרפורמה בתל אביב, נתניה, כפר סבא, חיפה, ירושלים, באר שבע ועוד, כולל ההפגנה בירושלים ב-27 באפריל 2003.

כמו כן התקיימו פעילויות חיזוק למובילי הרפורמה, שמחה רוטמן ויריב לוין

במקביל אורגנו מחאות נגד משפטנים ואנשי ציבור לשעבר שיצאו נגד, או פועלים נגד הרפורמה, בהם היועמ"שית גלי בהרב-מיארה, אהרון ברק ורוני אלשיך.

פולמוס סביב התנועה

השתייכות פוליטית
אף על פי שהתנועה מגדירה את עצמה כתנועת מרכז, בכתבות שפורסמו ב"ניו יורק טיימס", ב"ישראל היום", ב"הארץ" ועוד, תוארה 'אם תרצו' כתנועת ימין.

תנועת "אם תרצו" עצמה מחתה נגד הגדרתה כתנועת ימין באתר ויקיפדיה, ואף הודיעה כי המשך תיוגה כימנית יאלץ אותה לבחון הליכים משפטיים. על פי הצהרתה, התנועה אינה מעורבת בפעילות מפלגתית. בוועידותיה התארחו בעיקר פוליטיקאים ממפלגות הליכוד וישראל ביתנו.

בשנת 2011 נמנתה "אם תרצו" עם העמותות שהשתתפו במבצע "שני מיליון סיבות טובות", במסגרתו הבטיח "בנק לאומי" להעניק שני מיליון ש"ח לעמותות שיזכו ללייקים הרבים ביותר. בעקבות מחאה של פעילי שמאל על הכללת "אם תרצו" במבצע, אף על פי שהתקנון אסר על השתתפות עמותות פוליטיות, ביטל הבנק את המבצע.

באוגוסט 2020 פרסמה "אם תרצו" פוסט בפייסבוק הקורא להקמת "ממשלת ימין של המחנה הלאומי".

תביעות דיבה

נגד "אם תרצו תנועה פשיסטית (אז יש)"
בעקבות הקמתה של קבוצת פייסבוק בשם "אם תרצו תנועה פשיסטית (אז יש)" דרשה תנועת "אם תרצו" את סגירת הקבוצה, ומשלא נענתה בחיוב הגישה בבית המשפט המחוזי בירושלים תביעת דיבה בסך 2.6 מיליון ש"ח נגד מייסדי הקבוצה, בטענה ששם הקבוצה מהווה לשון הרע. בתצהיר שהגיש לבית המשפט כתב רונן שובל: "אנו נאלצים פעם אחר פעם להתמודד מול מתקפות אלימות וחסרות רסן של סטודנטים, אנשי אקדמיה, אנשי תקשורת ואליטה מוסתים. לא פעם סטודנטים באוניברסיטאות מצדיעים לעבר פעילינו במועל יד ואף יורקים לעברם."

"אם תרצו" הוסיפה לתביעה שני פרסומים נוספים שנערכו בקבוצה, כך שהתביעה נסבה על שלושה פרסומים:
 שם הקבוצה: "אם תרצו תנועה פשיסטית (אז יש)".
 פרסום סטטוס שבו הועלתה השאלה האם מי שסבו של אביו אינו יהודי טהור יוכל לצעוד עם 'אם תרצו' במצעד זכויות אדם בו השתתפה.
 פרסום המשווה קריקטורות שפרסמה התנועה נגד נעמי חזן לפרסומים ב"דר שטירמר", ושלפיו הקמפיין נגדה ונגד הקרן החדשה לישראל היה מורכב משקרים.

ב־2 בספטמבר 2013 נתן השופט רפאל יעקובי פסק דין חלקי בתביעה. הוא דחה את התביעה לגבי הפרסומים הראשון והשלישי, אך קיבל את התביעה לגבי הפרסום השני (כלפי הנתבע שפרסם אותו). בית המשפט קבע שהפרסום הראשון והפרסום השלישי חוסים תחת ההגנות של הבעת דעה וביקורת בתום לב, וכן תחת ההגנה של "אמת בפרסום", שכן יש לראות אותם רק כמצביעים על קווי דמיון מסוימים לפאשיזם. עם זאת, נקבע בפסק הדין שהפרסום השני מייחס לאם תרצו דגילה בתורת הגזע הנאצית, וכן שאינו בתום לב והוא שקרי, ולכן אינו חוסה תחת ההגנות האלה.

שני הצדדים ערערו על פסק הדין לבית המשפט העליון. בהמלצת בית המשפט הגיעו שני הצדדים להסכמה כי "בית המשפט אינו הזירה המתאימה להתגוששות אידאולוגית-פוליטית", ופסק הדין של בית המשפט המחוזי יבוטל. כמו כן, "אם תרצו" תתרום 30 אלף ש"ח לאגודת "תנו לחיות לחיות". ההסכמה קיבלה תוקף של פסק דין ביולי 2015. בית המשפט העיר כי ראוי שתביעת "אם תרצו" לא הייתה מוגשת מלכתחילה.

נגד "ידיעות אחרונות"
ב-2017 הגישה "אם תרצו" תביעת דיבה נגד העיתון "ידיעות אחרונות" והעיתונאית סימה קדמון, לאחר שבידיעה בעיתון ובטור של קדמון נכתב כי "אם תרצו" ודוברה, אהוד טנא, המציאו מכתב שנכתב כביכול בשם משפחות שכולות. ביוני 2020 חויבו "ידיעות אחרונות" וקדמון לפצות את "אם תרצו" ב-30 אלף ש"ח ואת טנא ב-70 אלף ש"ח, וכן לשלם לתובעים הוצאות משפט בסך 20 אלף ש"ח. ערעור של "ידיעות אחרונות" וקדמון לבית המשפט המחוזי בתל אביב נדחה והמערערים חויבו בהוצאות משפט בסך בסך 10,000 ש"ח.

נגד ועדת הבחירות המרכזית לכנסת
ב-2021 הגישה "אם תרצו" תביעת דיבה נגד ועדת הבחירות המרכזית לכנסת, על שזו ייחסה ל"אם תרצו הפצת "פייק ניוז". בתביעה נדרש פיצוי בסך בסך 432 אלף ש"ח, אך במאי 2023 הסתיימה התביעה בפשרה לפיה ועדת הבחירות המרכזית תפרסם הבהרה לפיה היא "מצרה על חוסר הדיוק בפרסומים והאמור בהם".

טענות להסתה
קמפיין "השתולים" של "אם תרצו", בדצמבר 2015, הוביל גורמים שונים, בהם "שלום עכשיו", והליגה נגד השמצה, לטענה שקמפיין זה הוא בגדר הסתה. דוברי "אם תרצו" שללו טענות אלה. פרקליטות המדינה, שנדרשה לעניין, הודיעה כי "אכן מדובר בסרטון בוטה ובעייתי מאד, וטוב היה לולא פורסם. עם זאת אנו סבורים כי אין מקום לפתוח בחקירה פלילית בגין פרסום הסרטון האמור".

טענות דומות נטענו כלפי קמפיין נוסף של "אם תרצו" נגד "הקרן החדשה לישראל", באפריל 2018 בין היתר בידי מנכ"ל "הקרן החדשה לישראל", מיקי גיצין. בהמשך אותה שנה טען אהוד ברק כי "אם תרצו" הוא "זרוע הסתה של משפחת נתניהו במימון ארגוני קש של שלדון אדלסון".

קישורים חיצוניים

 
 

 
 
 כתבות בנושא אם תרצו, באתר ynet
 
 ארז תדמור, אם תרצו: שש שנות הישגים ומשפט אחד מיותר, באתר "מידה", 10 בספטמבר 2013
 
 תם אהרון, אם תרצו - בונים חברה ציונית, באתר כאן
 אלעד הומינר, מתן פלג יו"ר אם תרצו, באתר גילוי דעת

הערות שוליים

תנועות פוליטיות יהודיות
ארגונים פוליטיים בישראל
ארגונים ציוניים
ישראל: עמותות
ימין פוליטי