תיאטרון זיגפלד

תיאטרון זיגפלד (באנגלית: Ziegfeld Theatre) היה מבנה תיאטרון שפתח בשנת 1927 האמרגן והמפיק פלורנץ זיגפלד, בפינת רחוב 54 והשדרה השישית במנהטן, על מנת לשמש בימה להעלאת הפקותיו. המבנה נהרס ב-1966, לאחר מחאה ציבורית.

המבנה, בן 1,600 המושבים, הוקם בסיועו של ויליאם רנדולף הרסט ועוצב בידי האדריכלים ג'וזף אורבן ותומס לם כהיכל אר דקו, עם חזית מרשימה עשויה אבן כלפי חוץ וחלל פנימי בצורת ביצה חלקה מעוטרת בציורים צבעוניים. התיאטרון נחנך ב-2 בפברואר 1927 עם המחזמר "Rio rita" מאת גאי בולטון. מיד לאחר מכן, החל מה-27 בדצמבר, הועלה על במתו המחזמר המפורסם והחשוב בתולדותיו, "ספינת השעשועים" מאת ג'רום קרן ואוסקר המרשטיין. עוד הופיע על במת התיאטרון המחזמר "Show Girl" של ג'ורג' ואיירה גרשווין (1929).

ב-1931 הופיעה בתיאטרון העונה האחרונה של מופע הרביו "שיגיונות זיגפלד" בהפקתו. זיגפלד עצמו נפטר שנה לאחר מכן.

השפל הגדול גרם להפיכת התיאטרון לקולנוע בשנת 1933, עד לרכישתו ושיקומו על ידי האמרגן בילי רוז ב-1944, שהעלה בו את מחזות הזמר "גברים מעדיפים בלונדיניות" (1949), העלאה מחודשת של "Of Thee I Sing" של האחים גרשווין (1951), "אנטוניוס וקלאופטרה" (עם לורנס אוליבייה וויוויאן לי, 1952), פורגי ובס (עם לאונטין פרייס, 1953) ו"אניה" (1965). בין השנים 1955 ל-1963 פעל המקום כאולפן טלוויזיה של CBS ובין השאר שודרו ממנו תוכניתו של פרי קומו וטקסי פרסי האמי בשנים 1959–1961.

בשנת 1966 נהרס המבנה לשם הקמת גורד שחקים בן 50 קומות, Alliance Bernstein building. שריד יחיד למבנה המקורי הוא פסל שהיה חלק מהאפריז המוצב ברחוב 80 מזרח, מספר 52 (ולא היה מיועד מעולם לתפקד כפסל בגובה העיניים, אלא כעיטור בגובה).

סמוך למקום נפתח ב-1969 קולנוע הנושא את אותו השם.

קישורים חיצוניים 

 
 היסטוריה קצרה של תיאטרון זיגפלד
 על המבנה ב"תזאורוס בתי הקולנוע"
 
 ״בואו אל הקברט״ - פרק בפודקאסט ״מינהרת הזמן״, תאגיד השידור הישראלי ״כאן״

הערות שוליים

מנהטן: מבנים
רחוב ברודוויי: תיאטראות