הוראת אזרחות בישראל

אזרחות הוא תחום לימוד הנלמד במערכת החינוך בישראל בחטיבת הביניים ובחטיבה העליונה, ועוסק בחינוך פוליטי ואקטואלי לאזרחות טובה  ומעורבות בחיים הציבוריים בישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית. תחום לימוד זה הוא אחד ממקצועות החובה לקבלת תעודת בגרות, ברמה של שתי יחידות לימוד במשך שנתיים משנות התיכון. מתוך שתי היחידות, יחידה אחת מוקדשת לביצוע מטלה אזרחית הכוללת בתוכה איתור בעיה אזרחית על ידי התלמידים, בדיקה מקיפה שלה, ניתוחה ומציאת פתרונות אפשריים. ביחידה זו נעשית העבודה בקבוצות לימוד קטנות והיא מלווה באופן צמוד על ידי המורים לאזרחות. היחידה השנייה היא מבחן בכתב על חומר הלימוד העיוני.

נושאי לימוד 
לימודי מקצוע האזרחות מבקשים להעניק לתלמידי בית הספר בדרכם לאזרחות מיפוי של החברה הישראלית והתמודדות עם שאלות יסוד הקשורות למהותה היהודית-דמוקרטית. התוכנית משותפת לכל מגזרי מערכת החינוך: הממלכתי-חילוני, ממלכתי-דתי, החינוך הערבי והחינוך הדרוזי, בשאיפה להדגיש את המשותף לכל מרכיבי החברה הישראלית תוך הכרה בייחודן של הקבוצות החברתיות השונות המרכיבות אותה.

נושאים הנכללים בלימודי אזרחות:
 הכרזת העצמאות - הצדקה להקמתה של מדינה יהודית בארץ ישראל ועקרונות המשטר במקום חוקה.
 ישראל כמדינת לאום.
 מדינת ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית: ערכי יסוד בדמוקרטיה, עיקרון שלטון העם, עקרון הכרעת הרוב, בחירות, מפלגות בישראל, חשיבותה של השתתפות פוליטית, קבוצות אינטרס.
 חוקי מדינת ישראל, מוסדותיה וסמליה: חוק השבות, חוקה, חוקי יסוד והמהפכה החוקתית.
 שיטות ממשל בדגש על דמוקרטיה ומדינות המממשות אותה.
 הפרדת הרשויות בישראל: הרשות המחוקקת, הרשות המבצעת והרשות השופטת.
 זכויות אדם ואזרח.
 מקומה של מדינת ישראל בחיי העם היהודי, ערבות הדדית של מדינת ישראל והעם היהודי בתפוצות.
 זהויות בחברה הישראלית: לאומיות, דת, יחסי רוב ומיעוט.
 שסעים בחברה הישראלית: לאומי, דתי, כלכלי, עדתי, פוליטי.

בחלק מנושאי הלימוד נעשית הבחנה בין תלמידים במגזר היהודי לתלמידים במגזר הערבי והדרוזי. במגזר היהודי נלמדים הקשר בין מדינת ישראל לעם היהודי בתפוצות, הסדר הסטטוס קוו והשסע הדתי בקרב יהודי ישראל. במגזר הערבי והדרוזי נלמדים שלטון מקומי בישראל, זכויות האדם, זכויות המיעוט ותקשורת המונים.

לימודי אזרחות עוסקים בנושאים בעלי משמעות פוליטית, ולכן מושפעים מעמדתו הפוליטית של שר החינוך, ונתונים בוויכוח בין שמאל וימין בפוליטיקה של ישראל.

דו"ח ועדת קרמניצר
דו"ח ועדת קרמניצר: 'להיות אזרחים – חינוך לאזרחות לכלל תלמידי ישראל' (פברואר 1996) הוא דין וחשבון שהגישה ועדה בראשות פרופסור מרדכי קרמניצר, אשר התמנתה על ידי שר החינוך התרבות והספורט אמנון רובינשטיין, כדי לפתח תוכנית "להנחלת האזרחות לתלמידים כיסוד ערכי והתנהגותי משותף לכל אזרחי המדינה".

הדו"ח הגדיר את מטרות החינוך האזרחי כרב-תכליתיות: "הקניית ידע, הבנה ויכולת ניתוח, שיפוט והכרעה בשאלות חברתיות ופוליטיות, הפנמה של ערכי המדינה, יצירת מחויבות למשטר הדמוקרטי ונכונות להגן עליו, מסוגלות ורצון להיות אזרח פעיל, מעורב ואחראי" (סעיף 4, עמ' 10).

הדו"ח היה חדשני בכך שכותביו הדגישו כי חינוך אזרחי הוא תהליך כולל שאינו פונה רק לרובד הקוגניטיבי (של הידע) אלא גם למישור העמדות והערכים ולתחום המיומנויות הקוגניטיביות וההשתתפותיות, לפיתוח מסוגלות להיות אזרח פעיל ומשתתף בזירה הציבורית. לכן נדרשה, לצד הלמידה העיונית, למסד התנסויות מגוונות ונפרסות לאורך כל שנות הלימוד:

דו"ח קרמניצר הציע גישה מערכתית לחינוך אזרחי וביקש להעניק מענה חינוכי משולב הכולל ארבעה מרכיבים:
 לימודי אזרחות כדיסציפלינה במסגרת רצף חינוכי (מגן חובה ועד יב').
 חינוך אזרחי - כלל המורים שותפים לתהליך חינוכי, מתמשך ורב-תחומי מכוון ערכים. "כל מורה הוא גם מחנך אזרחי", יצירת "שפה אזרחית" בית ספרית.
 אזרחות פעילה (בזיקה לתכנים הנלמדים): אקלים בית ספרי דמוקרטי, מעורבות חברתית, מנגנונים מעודדי השתתפות, חינוך חברתי בלתי פורמלי.
 אזרחות בחברה רבת תרבויות - מפגש עם "האחר" בחברה, חיזוק המשותף לצד דיון פתוח על סלעי המחלוקת בין הקבוצות.

מחלוקת ציבורית
באפריל 2012 החליט משרד החינוך לבטל את האישור שנתן לספר "יוצאים לדרך אזרחית" - ספר לימוד חדש באזרחות לתלמידי התיכון בישראל בהוצאת "רכס", וזאת בעקבות עיוותים וטעויות שנמצאו בו, כגון סוגיית ההכרה ביהדות רפורמית, הגדרה שגויה של המושג "אוטונומיה פרסונלית", הצגת העלייה מברית המועצות לשעבר בשנות ה-90 כלא ציונית ברובה, ומונעת מסיבות כלכליות, הצגת דו"ח גולדסטון כנכון, הצגת הימין הפוליטי בישראל כאלים מהשמאל והצגת היהדות כסותרת את ערכי הדמוקרטיה.

במקביל, הורה משרד החינוך על שכתוב ספר הלימוד "להיות אזרחים בישראל" בהוצאת משרד החינוך, וכיועץ לכך מונה ד"ר אביעד בקשי, מרצה למשפט חוקתי, איש המכון לאסטרטגיה ציונית ובהמשך איש פורום קהלת. על תכניו של העדכון (בגרסת הניסוי) נמתחה ביקורת חריפה.

ספר לימוד נוסף באזרחות הוא "המשטר במדינת ישראל" של פרופ' אברהם דיסקין, שגם לגביו נטען כי הוא מוטה פוליטית.

בתחילת 2016 התחוללה סערה סביב ספר חדש ללימודי אזרחות, "להיות אזרחים בישראל", שמשרד החינוך עסק בהכנתו. קטעים שפורסמו מטיוטת הספר יצרו רושם שיש בו ייצוג רב לעמדות הימין בישראל. לאחר שהספר נשלח לדפוס ללא הערכה של מומחה ערבי החליטה ועדת המעקב העליונה של הציבור הערבי בישראל להקים צוות שיפרסם חומרי לימוד באזרחות לחינוך הערבי.  השינויים שהכניס בספר היו שנויים במחלוקת, ומועצת המורים לאזרחות פנתה למשרד החינוך בבקשה למנות יועץ אקדמי נוסף שישכתב את הספר, על מנת למנוע הטיה בחומר הלימוד. הדבר לא בוצע. אקדמאים וכותבי הספר הסירו מהספר את חתימתם לאחר שהוא שוכתב ב-2016 בטענה להטיה. בביקורת מאוחרת יותר ניטען כי אביעד בקשי, החבר בפורום קהלת, שילב את עמדתו בנושאים הקשורים למערכת המשפט באופן בלתי מאוזן או שגוי.

ראו גם
חינוך פוליטי

לקריאה נוספת
 הלל וורמן, אזרחות בין השורות - מבט ביקורתי על לימודי האזרחות בישראל, הוצאת רסלינג, 2013.

קישורים חיצוניים

תמיד אזרחות, באתר מט"ח
 חנה אדן, ורדה אשכנזי, בלהה אלפרסון, להיות אזרחים בישראל - ספר לימוד לאזרחות
 נפתלי רוטנברג, ערכים ואזרחים: אזרחות בלמידה פעילה לחטיבת הביניים, מכון ון ליר בירושלים, 2014
  -ניתוח שלשה ספרי אזרחות

 
 לילי הלפרין, הוראת אזרחות לדור הצעיר - חינוך לערכים או עוד מקצוע?, "חינוך נכון" 2011
 תואר ראשון באזרחות ולימודי דמוקרטיה, באתר "מכללות"
 המטה לחינוך אזרחי וחיים משותפים, באתר משרד החינוך
 הפיקוח על לימודי האזרחות באתר משרד החינוך
להיות אזרחים - דו"ח ועדת קרמניצר
 תוכנית הלימודים במולדת חברה ואזרחות, תשס"ג
 אבנר בן-עמוס, כך נקברה המחשבה הביקורתית, העוקץ, 8 באוגוסט 2012
 מיכל ברק, לקראת שיקום מקצוע האזרחות, אתר "מולד" ספטמבר 2013
 
 
 
גיל גרטל, התלמידים בישראל לא לומדים את שפת הדמוקרטיה, וזה לא מקרי, באתר שיחה מקומית, 6 בינואר 2022
אתר אזרחות לבתי ספר ערבים בישראל

הערות שוליים

ישראל: פוליטיקה
אזרחות