חמשת מלכי מדין

אֱוִי, רֶקֶם, צוּר, חוּר ורֶבַע הם חמשת מלכי מִדְיָן הנזכרים בתורה ב.

בסיפור הולדת מדין מוזכרים חמשת בניו, עֵיפָה וָעֵפֶר וַחֲנֹךְ וַאֲבִידָע וְאֶלְדָּעָה, ועל כן ניתן לשער שהם היו חמשת שבטי מדין, עליהם מלכו חמשת המלכים. בתורה לא מופיע מידע נוסף על מלכים אלו או על צורת שלטונם המשותפת.

במלחמת מדין 
המלכים נזכרים כמנהיגי המדינים בזמן מלחמת מדין, המלחמה האחרונה אליה יצאו ישראל לפני מות משה, שבסיומה נהרגו חמשתם יחד עם בלעם בן בעור על ידי בני ישראל.

העילה למלחמה הייתה מחמת שהמדיינים הכשילו את בני ישראל בשיטים בעבודה זרה לפעור ובזנות עם בנותיהם. בהקשר לגורם השני מוזכרת באופן ספציפי כזבי בת צור, בתו של השלישי מבין מלכי מדין ("בַת נְשִׂיא מִדְיָן"), שזינתה עם זמרי בן סלוא ונהרגה עמו על ידי פינחס.

רקם ופטרה 
לפי יוסף בן מתתיהו, המלך רקם היה המייסד של פטרה, עיר עתיקה שמאוחר יותר נקשרה לנבטים. הוא מציין שבתקופתו, בקרב האוכלוסייה המקומית עדיין כינו את העיר בשם רקם, על שם מייסדה, המלך רקם. המחקר המודרני מאמת עובדה זו וקובע כי הנבטים כינו את העיר בשם רקם (𐢛𐢚𐢒), צורת האיות באלפבית הארמי (בו השתמשו הנבטים) לשם 'רקם' המקראי.

ראו גם
 מלחמת מדין

לקריאה נוספת
רייך, רחל, האשה אשר נתת עימדי - נשים כעילה לסכסוך ולמלחמה במקרא, הילל בן חיים - הקיבוץ המאוחד, 2005. עמ' 100-108.

הערות שוליים

מלכי הגויים בתנ"ך
מדין
פרשת מטות
אישים בספר במדבר