ברטהולד שנק גראף פון שטאופנברג

ברטהולד שֵנק, גראף פון שטאופנברג (בגרמנית: Berthold Schenk Graf von Stauffenberg;  15 במרץ 1905 - 10 באוגוסט 1944) היה אריסטוקרט גרמני, עורך דין, לקח חלק בקשר העשרים ביולי, יחד עם אחיו קלאוס פיליפ, נגד המשטר הנאצי בגרמניה בזמן מלחמת העולם השנייה.

ילדותו ותולדות משפחתו
שטאופנברג נולד בשטוטגרט, בן הבכור מתוך ארבעה (הבן השני היה אחיו התאום אלכסנדר, השלישי היה קלאוס והבן הרביעי היה אחיו התאום של קלאוס, קונרד, שנפטר יממה לאחר שנולד) לאחת המשפחות האצילות והמוערכות במדינת וירטמברג (כיום באדן-וירטמברג) שבדרום גרמניה. הוריו היו האובר-הופמארשלים האחרונים של ממלכת וירטמברג, אלפרד שנק גראף פון שטאופנברג וקרולין לבית פון אוקסרול-גילנבנד.

עם אבותיו נמנים מספר פרוסים מפורסמים, ובהם אוגוסט ניידהרדט פון גנייזנאו.

בנעוריו, הוא ואחיו היו חברים ב Neupfadfinder, ארגון צופים גרמני.

קשר העשרים ביולי

קשר העשרים ביולי היה קשר של חבורת קצינים מהוורמאכט ומגורמים נוספים להפיל את המשטר הנאצי בגרמניה, ולהתנקש בחיי אדולף היטלר ב־20 ביולי 1944. הקושרים נפגשו ותכננו את ההפיכה בדירתו של ברטהולד ברחוב טריסטנשטראסה בברלין. הקשר נכשל, וחלק גדול מן המעורבים בו, ובהם ברטהולד ואחיו הקולונל גראף קלאוס שנק פון שטאופנברג, מנהיג הקשר, הוצאו להורג. הקשר היה שיאם של ניסיונות רבים במשך שנות קיומו של הרייך השלישי להפיל את המשטר הנאצי על ידי גרמנים, שדגלו בהתנגדות למשטר הנאצי.

גורלם של הקושרים

קושרי העשרים ביולי היו העילית של החברה הגרמנית. נוסף על מפקדים בכירים מאוד בצבא, היו בקשר חלק ניכר מאנשי האצולה הגרמנית, משפטנים, הוגים, דיפלומטים ואנשי ממשל. פרופיל אנושי שונה מאוד מאנשי האגרוף, הבריונים והטיפוסים האנטי-חברתיים, שאיישו את צמרת המפלגה הנאצית. כל אלו לא עזרו לקושרים כאשר נכשל הקשר. חלקם, כבק וטרסקו, התאבדו בטרם ייפלו לציפורני האס אס, אך רובם נעצרו ונשפטו ב"בית הדין העממי" שבראשו עמד המשפטן רולנד פרייזלר. בבית דין זה הם הועמדו מושפלים, לא מגולחים, כאשר הם לבושים מכנסיים גדולים מכפי מידתם וללא חגורה. ה"משפט" התנהל תוך כדי שכל מילה שנאמרת על ידי מי מהנאשמים נקטעת בצעקות על ידי אב בית הדין פרייזלר, ששימש אף כקטגור וחבר מושבעים. גזר הדין היה אחד - מוות בתלייה.

להנאתו האישית הסאדיסטית של היטלר, נתלו הקושרים באמצעות מיתרי פסנתר, שנקשרו אל ווי בשר המחוברים אל התקרה. התליות צולמו, והוקרנו להיטלר בהקרנות שאליהן הזמין גם את אנשי חצרו. בהשתוללות הזעם הנאצית נרצחו בדרך "משפטית" זו כחמשת אלפים אנשים, בהם אף קרובי משפחה של הקושרים, שלא היה להם חלק בקשר. מעטים שרדו את גל המעצרים, בהם ד"ר הנס ברנד גיזביוס, דיפלומט שנתן עדות מפורטת במשפטי נירנברג על טיבו של המשטר הנאצי, ועל קושרי העשרים ביולי.

בתרבות הפופולרית
הרומן "ליל הגנרלים" (Die Nacht der Generäle), מאת ה.ה. קירסט, מספר על תעלומת רצח בתקופת המלחמה, כאשר העלילה שזורה באירועי 20 ביולי. הספר תורגם לעברית על ידי עדנה קורנפלד, הוצאת שוקן, 1966. הספר גם הוסרט, באותו שם, בשנת 1967, בכיכובו של פיטר או'טול. בשנת 2009 התפרסם בעברית על הנושא ספרו של דני אורבך, "ואלקירי - ההתנגדות הגרמנית להיטלר", בהוצאת ידיעות אחרונות.

ב-2008 הוצג הסרט "מבצע ואלקירי", העוסק בקשר העשרים ביולי, בכיכובו של טום קרוז.

ראו גם
 קלאוס שנק פון שטאופנברג
 התנגדות גרמנית לנאציזם
 מאורת הזאב
 מבצע ואלקירי (סרט)

לקריאה נוספת
 קונסטנטין פיצגיבון, 20 ביולי - הקשר נגד היטלר, הוצאת מערכות
 דני אורבך, ואלקירי - ההתנגדות הגרמנית להיטלר, הוצאת ידיעות אחרונות, 2009.

קישורים חיצוניים

 אחרת לא הייתה גרמניה אחרת - הג'ורנאל של אלכסנדר מאן
 אסתי סגל, קשר דם, ריאיון עם דני אורבך, גלובס, 19/08/2009
 אורי קציר, להוריד את הפיהרר , בבלוג "אפלטון", 11/08/2009
 
  - על ספרו של דני אורבך, "ואלקירי"

קושרי קשר ה-20 ביולי
מתנגדים לנאצים שהוצאו להורג
רוזנים גרמנים
בוגרי תנועת הצופים
גרמנים שנולדו ב-1905
גרמנים שנפטרו ב-1944