לאה סדו

לאה אֵלֵן סֵדוּ-פורנייה דה קלוזון (; נולדה ב-1 ביולי 1985), המוכרת בשם האמנותי לאה סֵדוּ, היא שחקנית קולנוע צרפתייה. זכתה להכרה בזכות הופעותיה בסרטים "רובין הוד", "משימה בלתי אפשרית 4: קוד הצללים", "חצות בפריס", "כחול הוא הצבע החם ביותר", "מלון גרנד בודפשט" ובסרטי ג'יימס בונד "ספקטר" והמשכו "לא זמן למות".

ביוגרפיה
לאה סדו נולדה בפריז שבצרפת, למשפחה מרקע נוצרי. היא בתם של איש העסקים אנרי סדו, והנדבנית ואלרי סדו. סדו היא נכדתו של המפיק הצרפתי ז'רום סדו וקרובת משפחתו של בעליה של חברת ההפקה "Gaumont" ניקולא סדו.

קריירה 
היא החלה את דרכה בתחום המשחק בקומדיה "Mes copines" ובדרמה "מאהבת זקנה", ופרצה לתודעה בצרפת בזכות הופעה ראשית בשנת 2008 בדרמה "הנשמה הטהורה" (La belle personne), שבה גילמה את הנערה ז'וני. על הופעתה הייתה סדו מועמדת לפרס פריצת השנה של פרס סזאר.

ב-2009 היא הופיעה בדרמה האוסטרית המצליחה "לורדס" והופיעה בהופעת הבכורה ההוליוודית הקצרה שלה בסרטו מעורר המחלוקת של קוונטין טרנטינו "ממזרים חסרי כבוד", שבו הופיעה, בתחילתו, בתפקיד אחת מתוך שלוש בנותיו של מר פייר לפטיד, אשר מסתיר משפחה יהודית מתחת לרצפת ביתו.

ב-2010 השתתפה בסרטו של רידלי סקוט "רובין הוד" בתפקיד איזבל מאנגולם, אשתו של המלך ג'ון. כמו כן, הייתה מועמדת בפעם השנייה לפרס פריצת השנה של פרס סזאר על הופעתה בסרט "פרודנס היקרה".

ב-2011 הופיעה בסרט הפעולה שובר הקופות "משימה בלתי אפשרית 4" בתפקיד המתנקשת הצרפתייה סבין מוראו, ובסרטו של וודי אלן "חצות בפריס" בתפקיד גבריאלה, מוכרת תקליטים איתה מתיידד גיבור הסרט גיל (אוון וילסון).

ב-2014 זכתה בפרס לומייר על הופעותיה בסרט "כחול הוא הצבע החם ביותר" וב-"Grand Central". בשנת 2016 שיחקה לצד מריון קוטיאר בסרט "זה רק סוף העולם" של הבמאי הקנדי קסבייה דולן.

חיים אישיים 
בספטמבר 2016 סיידו פרסמה שהיא ובן זוגה אנדרה מאייר מצפים לילד ראשון יחד. ב-18 בינואר 2017, היא ילדה את בנה הבכור, ז'ורז'.

ביולי 2021 סיידו נמצאה חיובית ל-COVID-19, הייתה אסימפטומטית ומבודדת בביתה בפריז. האבחנה גרמה לה לדלג על פסטיבל קאן 2021.

פילמוגרפיה

קולנוע

טלוויזיה

קישורים חיצוניים

 
 
 

שחקניות קולנוע וטלוויזיה צרפתיות
נערות בונד
זוכי פרס לומייר
צרפתיות שנולדו ב-1985