סכנין (יישוב עתיק)

סכנין היה יישוב יהודי גדול בגליל התחתון שהתקיים בתקופות בית שני, המשנה והתלמוד במקום בו שוכנת היום העיר סח'נין.

ייתכן כי יוסף בן מתתיהו מזכיר במלחמות היהודים את סכנין בצורה סיגוף, כאחת מ-19 הערים אשר ביצר לקראת המרד הגדול ברומי. תושביה נחשבו מהקנאים.

בספרות חז"ל היישוב נזכר רבות, בצורות "סכני", "סיכניא", "סיכנין", "סוכני" ו"סכנין". מן העיר יצאו חכמים, תנאים ואמוראים. גדול התנאים שיצאו מהיישוב הוא רבי חנינא בן תרדיון, וגדול האמוראים שיצאו מהיישוב הוא יהושע דסכנין, הנזכר רבות במדרשים וידוע שערביי הגליל, ובמיוחד הבדואים של ערב-א-נעים נהגו להשבע ואף להתפלל בשמו של האמורא לרפואה להם ולצאצאיהם..

במקום התקיימה כנראה גם קהילה של יהודים נוצרים (בתקופה הקודמת לפיצול הסופי בין הדתות), ובמקורות נזכר יעקב איש כפר סיכיניא שהיה מרפא בשמו של ישו.

בספר הזוהר מסופר על רב המנונא סבא ובנו הינוקא מכפר סכנין, ממנו למדו חכמים לקח, שהתגוררו בסכנין.

בקעת סכנין נחשבה לאחת הבקעות הפוריות בארץ ישראל. עושר יבולי היישוב והבקעה מתואר במדרש חז"ל על כך שתאני המקום נטפו דבש: . זאב וילנאי שיער שתושבי האזור היו רגילים למשוח ולסוך את גופם בשמן הרב, ומכאן מקור שמה של העיירה.

כן נזכרת סכנין בכתבי חז"ל לעניין בתי הכנסת שהתקיימו בה והלכות הקריאה בתורה שנהגו בה: .

בתחומי העיר סח'נין מצויים שרידי עתיקות, ובהם קבר המיוחס לרבי יהושע דסכנין שחי במאה הרביעית, המכונה בערבית "א-נבי א-צדיק" (הנביא הידיד). בימי הביניים היה הקבר אבן שואבת לעלייה לרגל, וגם כיום יש העולים לרגל למקום.

לקריאה נוספת
סיכנין, זאב וילנאי, אנציקלופדיה אריאל, עמודים 5470–5471.
רבקה שפק ליסק, סכנין הייתה יישוב יהודי עד המאה ה-7 לספירה, באתר e-mago.
 אליעזר בן דמה באתר "דעת".

הערות שוליים

יישובים יהודיים בארץ ישראל בתקופת בית שני
יישובים יהודיים בארץ ישראל בתקופת המשנה והתלמוד
אתרים ארכאולוגיים יהודיים בארץ ישראל
+