נעשה ונשמע

נַעֲשֶׂה וְנִשְׁמָע הוא ביטוי המופיע בספר שמות מפיהם של בני ישראל במעמד הר סיני. בעקבות דברי חז"ל, הפך ביטוי זה לסמל מובהק של אמונה שלמה וקבלת התורה ללא תנאים. הפרשנות המקובלת רואה בביטוי זה סמל לקשר הסימביוטי בין קבלת עול מצוות לקבלת עול מלכות שמיים.

במקרא
בפרשה המתארת את מתן תורה, מצוטטים בני ישראל כאומרים "נעשה" בלבד: 

הצירוף "נעשה ונשמע" מובא בהמשך, בפרשת משפטים:

פרשנות
הגישה הנפוצה בספרות חז"ל משבחת את ישראל על הכרזתם "נעשה ונשמע": 

הגישה לפיה אמירת "נעשה ונשמע" מלמדת על הסכמה מוחלטת וללא תנאים של ישראל לקבל את התורה, טעונה באור לאור מאמר אחר של חז"ל:  בעלי התוספות מיישבים כי לאחר שהם אמרו "נעשה ונשמע", היה צורך בכפייה נוספת, מחשש שיתחרטו מאימת מעמד הר סיני.

הסבר נוסף מופיע במדרש, ולפיו אמירת "נעשה ונשמע" הייתה רק על התורה שבכתב, ואילו את התורה שבעל פה היה צורך לכפות עליהם: 

דעה מקורית מובאת בתוספתא, ולפיה באמירת "נעשה ונשמע" היה משום גנבת דעת של האל:

בספרות חז"ל
באגדה התורה והאומות המופיעה בספרי על ספר דברים המדרש מתאר את אופן הבחירה של עם ישראל כעם שיקבל את התורה, ותולה זאת בכך שהעמים האחרים ביקרו את תוכן התורה, בניגוד לעם ישראל שקיבל אותה על עצמו באופן מלא, ואמר "נעשה ונשמע".

גישה זו של הקדמת "נעשה" ל"נשמע" מיוחסת בתלמוד למלאכים: 

התלמוד שם מספר על מין אחד שראה את רבא שקוע בתלמודו, ומרוב עיונו נעץ את אצבעות ידיו תחת רגליו ומעכן והיו נובעות דם. אמר לו אותו מין: עם פזיז, שהקדמתם את פיכם לאוזנכם (שאמרתם "נעשה ונשמע"), עדיין בפחזותכם אתם עומדים; בתחילה היה עליכם לשמוע מה כתוב בה, אם תוכלו - תקבלוה, ואם לא - לא תקבלוה. השיבו רבא: אנו שמתהלכים בתום, עלינו נאמר , אבל אותם בני אדם הבאים בעלילה, עליהם נאמר (שם) .

ראו גם
 אמונה לשמה
 כוונה (יהדות)

קישורים חיצוניים

 
 
 
 
 ביצוע של מוטי שטיינמץ למילים נעשה ונשמע.

הערות שוליים

ניבים וביטויים תנ"כיים
סיפורי ספר שמות
פולקלור יהודי
פרשת משפטים