מלאכת זורע

מְלֶאכֶת זּוֹרֵעַ היא אחת מל"ט אבות מלאכה האסורות בשבת. עניינה זריעה, שתילה וכל פעולה המסייעת באופן ישיר לגידול של צמח. כמו כל שאר המלאכות, מלאכה זו מוגדרת כאב מלאכה בשל חלקה בבניית המשכן: היו זורעים צמחים שמהם הפיקו צבע לצביעת יריעות המשכן, וצמחים להכנת קטורת הסמים ושמן המשחה.

הגדרת המלאכה ושיעורה
הגדרת המלאכה היא כל פעולה המביאה לגידול צמחים או מסייעת לכך. בלשון התלמוד הירושלמי:  בניגוד לרוב המלאכות, בהן יש שיעור מיוחד כדי לעבור על האיסור, בזריעה אין שיעור, אלא הזורע כלשהו, כלומר אפילו רק זרע אחד חייב. ולא רק הזורע, אלא כל העושה פעולה כלשהי המביאה לזריעת האילן, כמו הזומר את האילן כדי שיצמח. השקאת צמחים ועצים בשבת, וכן השריית חיטים ושעורים וזרעים אחרים במים, פעולה הגורמת להם לצמוח, הם תולדות זורע, וגם בהם החיוב הוא בכל שהוא, כלומר: גם השקיה מועטת נחשבת להשקיה.

מובא בשולחן ערוך שאין ליטול ידיים מעל עשבים, משום שמשקה אותם בכך.

איסורים מדרבנן
גזרו חז"ל שלא לשאוב מים בגלגל במקום שנוהגים לזרוע בו (משאבת מים ידנית או ממונעת על ידי בהמה) בשבת.

זריעה שבוטלה
הפוסקים מתלבטים בשאלה, האם אדם שזרע צמח במטרה להותירו שם, והוציאו מיד - לפני שהספיק לצמוח או להשריש בקרקע, האם הוא חייב. לפי שיטת המנחת חינוך מלאכת הזריעה היא רק בצירוף תוצאות הפעולה המעשית של הזריעה, שהם הצמיחה, ורק פעולה כזו נחשבת לזריעה, אך לפי שיטת רבי אברהם מסוכוטשוב בספרו "אגלי טל" אם נתנם במים במטרה לשרותם זמן ארוך ואחר כך התחרט, והוציאם קודם שצמחו חייב, שכן פעולת הזריעה היא פעולה המביאה לידי צמיחה, למרות שתוצאותיה בוטלו על ידי פעולה מנוגדת.

זריעה בעציץ הנקוב בתחתיתו כדי שורש קטן, נחשבת לזריעה שכן עציץ כזה יונק מהקרקע. זריעה בעציץ שאינו נקוב, נתונה במחלוקת בין הפוסקים.

קישורים חיצוניים
 מלאכת זורע בשבת, שו"ת באתר הלכה יומית

הערות שוליים

זורע