אבא כהן ברדלא

אַבָּא כֹּהֵן בַּרְדְּלָא (או אבא כהן בר דליה) היה תנא בסוף תקופת התנאים, ב וה-3.

שמו 
לתוספת "ברדלא' או "בר דליה" הוצעו כמה פירושים. ייתכן ש"ברדלא" היה חלק משמו, או שזהו שם מקומו – ברדלה, המוזכרת בתלמוד בכמה מקומות. יש שאימצו דווקא את הכינוי "בר דליה" ופירשו ששמו של אביו היה "דלא" או "דליה", או שהוא היה כהן ממשמרת דליה.

תורתו 
דברים נמסרים לרוב על ידי אמוראי ארץ ישראל בדור הראשון: ריש לקיש ורבי יוחנן מוסרים הלכות בשמו, והאמורא רבי ינאי אף חולק עליו בהלכה מסוימת. מאידך, הוא מופיע כבר במקורות תנאיים, ומכאן שהוא מאחרוני התנאים.

במדרשי אגדה מובאים מאמרים שלו על ידי רבי אבין ורב הונא, וכן על ידי "אבא יוסי בן חנין", שהדעות חלוקות לגבי זהותו (כנראה אינו אבא יוסי בן חנן שהיה תנא קדמון, אלא אמורא אחר בשם זה).

ממאמריו בהלכה
 ארבע אמות של אדם קונות לו בכל מקום.
 קטנה אינה יכולה לקנות בקניין חצר או בקניין ארבע אמות.
 תרנגול, טווס ופסיוני נחשבים כמינים שונים לעניין כלאיים, למרות דמיונם זה לזה.

ממאמריו באגדה
 אילו היה יעקב אבינו מסכים להשיא את בתו דינה לעשו אחיו, לא היה מתרחש מעשה שכם ודינה.
 אוי לנו מיום הדין, אוי לנו מיום התוכחה. בלעם חכם של הגויים היה, ולא יכול לעמוד בתוכחתה של אתונו. יוסף קטנן של שבטים היה, ולא היו יכולים לעמוד בתוכחתו. לכשיבוא הקב"ה ויוכיח כל אחד ואחד לפי מה שהוא - על אחת כמה וכמה.

לקריאה נוספת 
 
 * 
 
 
 מרדכי מרגליות (עורך), "אבא כוהן בר דלא", אנציקלופדיה לחכמי התלמוד והגאונים, מהדורת אייזנברג תשס"ז, כרך א', עמ' 8

הערות שוליים

הדור החמישי לתנאים
כהנים בתקופת המשנה
דור המעבר לאמוראי ארץ ישראל
אמוראים כהנים