קרום רירי

קרום רירי (או רקמה רירית, ובקיצור: רירית; בלטינית: Tunica mucosa ובקיצור Mucosa, מוקוזה) הוא רקמה דקה וורודה המצפה חללים ומשטחים באיברים שונים בגופם של היונקים, דוגמת איברי מערכות העיכול, הנשימה, הרבייה והשתן. הקרום הרירי מפריש ריר.

הרכב, תפקיד ותפקוד
הרירית עשירה בכלי דם ומורכבת משכבה חיצונית של תאי אפיתל, בתוכה נמצאות בלוטות הריר, ושכבה פנימית המכילה שכבות של רקמת חיבור ושרירים. הרירית מגנה על הגוף מנזקיהם של מבנים אנטיגניים דוגמת מיקרואורגניזמים פתוגניים, שחודרים לגוף דרך אזור שיש בו רירית, הרירית מזהה אותם ומנתבת אותם אל מחוץ לגוף. בכך, הרירית מהווה גורם מרכזי במערכת החיסון, ונחקרו דרכים לשיפור מערכת ההגנה שבתוך הרירית באמצעות חיידקים פרוביוטיים. 

הרירית מצפה את העין, העפעפיים, חלל הפה, חללי וגתות האף, דרכי הנשימה (ריאות), מערכת העיכול, מערכת הרבייה (נרתיק, רחם ופין) ודרכי מערכת השתן (שלפוחית השתן).

עם הריריות השונות נמנות:

מחלות
כאשר חום הגוף עולה, הרקמה הרירית מתחילה בהפרשת יתר של ריר, המתבטאת בהפרשה של ליחה עודפת, שגלויה בעיקר בדרכי הנשימה. התרחבות כלי הדם המזינים את הרקמה הרירית, מתרחשת בגלל חום הגוף המרוכז באופן טבעי בחלק העליון של הגוף. התרחבות זו מגבירה זרימת נוזלים מכלי הדם אל הרירית, והם הופכים, בעזרת החום הרב, לליחה סמיכה וצמיגה המצטברת בחלק העליון של מערכת הנשימה (פה, אף ו-וושט) וגורמת לחסימות. חלק גדול ממחלות הילדים הנפוצות בעידן המודרני דוגמת דלקות אוזניים ובעיות נשימה, מאופיין בהפרשת יתר של הרירית. באוזן, נחסמת על ידי הליחה צינורית המובילה מהאוזן התיכונה אל הפה והאוזן התיכונה הופכת לחלל אטום שבו מתפתחים חיידקים ונגיפים. במערכת הנשימה, התנפחות הרירית גורמת להיצרות דרכי הנשימה, וכן, הליחה המצטברת בריריות דרכי הנשימה גורמת להתפתחות דלקות.

ראו גם
 רירית האף

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

היסטולוגיה
אנטומיה