יעקב סברדלוב

יעקב מיכאילוביץ' סבֶרְדְלוֹב (ברוסית: Яков Михайлович Свердлов; 3 ביוני 1885 – 16 במרץ 1919) היה הנשיא (יו"ר "הועד הפועל המרכזי של כל רוסיה") השני של רוסיה הסובייטית (21 בנובמבר 1917 – 16 במרץ 1919) והשני ממוצא יהודי בתפקיד זה (אחרי לב קמנייב), תחת מנהיגותו של לנין.

קורות חיים 
סברדלוב נולד ב-3 ביוני (22 במאי לפי הלוח היוליאני שנהג אז ברוסיה הצארית) 1885,
לאליזבט סולומונובנה ולמשה סברדלוב בניז'ני נובגורוד שעל גדות הוולגה, במרכז רוסיה הצארית.
משפחת אמו הייתה במקור מפלך ויטבסק וסבו, ישראל גאוכמן, היה סוחר בסראטוב. אביו, משה, השתקע עם המשפחה בניז'ני נובגורוד בשנת 1882 ושינה את שם המשפחה לסברדלוב. אביו היה בעל הוצאה לאור, בית דפוס וסדנת תחריט.
יעקב למד בגימנסיה, אולם נזרק מבית הספר בשל פעילות פוליטית מהפכנית. עקב כך, שלח אותו אביו להתלמדות בבית מרקחת. ב-1896 היה הסופר מקסים גורקי, יליד ניז'ני נובגורוד אף הוא, לידיד המשפחה וכמה שנים אחר כך הוא אף אימץ את אחיו הבכור של סברדלוב, יהושע זלמן סברדלוב, כבן. אותו אח של סברדלוב התנצר, קיבל את שם משפחתו של גורקי - פשקוב, והיה לימים לגנרל בצבא הצרפתי - זינובי פשקוב.

ב-1902 פגש גורקי את לנין והפך לבן בריתו וידידו. סברדלוב הלך בעקבות ידיד המשפחה ובאותה שנה, בגיל 17, הוא הצטרף למפלגתו של לנין - "מפלגת הפועלים הסוציאל-דמוקרטית הרוסית". ב-1903, בעקבות לנין, הוא הצטרף לפלג הבולשביקי של המפלגה. באותה שנה הוא אף נעצר לראשונה על ידי האוכראנה - משטרת הצאר.

סברדלוב השתתף במהפכת 1905, כמפקד המחתרת הבולשביקית בהרי אורל. בעקבות זאת הוא נעצר ביוני 1906 ומאז היה במשך כ-11 שנה, כמעט ללא הפסקה, במאסר או בגלות, עד 1917. בסתיו 1913 נבחר סברדלוב לראשונה לוועד המרכזי של המפלגה הבולשביקית, בהיעדרו והוא בן 27 בלבד. שנתיים מתוך שנות הגלות שבילה בתוך רוסיה (1914–1916), היו בסיביר, לצידו של סטלין. עם פרוץ מהפכת פברואר 1917 והדחת הצאר חזר סברדלוב לפעילות פוליטית מלאה בפטרוגרד (כיום סנקט פטרבורג) ונבחר שוב לוועד המרכזי, והפעם, בנוסף לכך, גם לתפקיד המזכיר הכללי של המפלגה, שהיה שני בחשיבותו רק ללנין. לנין אף תכנן ככל הנראה להוריש לסברדלוב את הנהגת המפלגה והמדינה, בבוא היום.

סברדלוב ארגן יחד עם סטלין את הועידה הקומוניסטית השישית שהתקיימה בחשאי ביולי-אוגוסט 1917.
סברדלוב לקח לאחר מכן חלק פעיל ביותר, במהפכת אוקטובר. ב-1922 טען גנרל רוסי מלוכני, מיכאיל דיטריכס, שסברדלוב ארגן את רצח הצאר המודח, ניקולאי השני, ומשפחתו ביקטרינבורג, ב-16 ביולי 1918. ב-1990 חזר המחזאי הרוסי אדוארד רדז'ינסקי על הטענה הזו בספר רב-מכר על אחרוני הרומנובים, שהתפרסם בשורה של לשונות.

ראש הרפובליקה הרוסית
ב-21 בנובמבר 1917, התפטר לב קמנייב מתפקידו כיו"ר הוועד הפועל המרכזי של כל רוסיה, פחות משבועיים אחרי פרוץ מהפכת אוקטובר ובחירתו לתפקיד. הרקע היה נכונותו המופרזת מדי לטעמו של לנין, לשאת ולתת עם יריבי המפלגה ובראש וראשונה איגוד פועלי מסילות הברזל, שאיים אותה עת בשביתה כנגד הקומוניסטים. סברדלוב, המיליטנטי יותר, קיבל תפקיד זה במקומו, על פי מצוות לנין ובכך היה לנשיא השני של רוסיה הסובייטית והיהודי השני בתפקיד זה. הוא המשיך לכהן כנשיא רוסיה הסובייטית בפועל במשך כשנה וחצי אחר כך, עד יום מותו במרץ 1919, בן פחות מ-34.

סברדלוב נפטר ממגפת השפעת שפשתה עם סיום מלחמת העולם הראשונה, בכל אירופה. באשר לגורם המוות, נשמעו במשך השנים טענות בלתי מוכחות, כי הייתה זו התנקשות בחייו ולאו דווקא מחלה שגרמה למותו. הוא נקבר בבית הקברות של חומת הקרמלין בצידה המערבי של הכיכר האדומה במוסקבה ולצידו נקברו לאחר מכן רבים אחרים ממנהיגי המפלגה הקומוניסטית הסובייטית. את מקומו בתפקיד המזכיר הכללי של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות ירשו טכנוקרטים שונים, עד 1922, עת נכנס סטלין לתפקיד והפך אותו שוב למוקד של כוח במפלגה.

ב. כץ כתב עליו בהבוקר:
"הנשיא ... הראשון היה היהודי סוורדלוב. אינטליגנט בינוני. היה מנושאי־כליו של לנין. לא המרה מימיו את פיו, וכשנצחו הבולשביקים בחר בו לנין, מבלי שים לב ליהדותו, מפני שהכיר אותו בתור אדם הנשמע לכל אשר יצוה."

הנצחה
ב-1924 שינה השלטון הקומוניסטי את שמם של העיר יקטרינבורג ומחוז יקטרינבורג לסברדלובסק על שם יעקב סברדלוב. העיר חזרה לשם המקורי רק אחרי נפילת השלטון הקומוניסטי, ב-1991, ואילו מחוז סברדלובסק שמר על השם הסובייטי. סברדלוב הונצח על בולים רבים של ברית המועצות. פסלו שהוצב במוסקבה הוסר בשנת 1991.

ראו גם 
 1917 ברוסיה
 מהפכת אוקטובר

קישורים חיצוניים 

 על מקור השם סברדלוב
  (במלאת 50 שנה למותו)

הערות שוליים 

נשיאים יהודים
פוליטיקאים יהודים סובייטים
מהפכנים יהודים רוסים
אישים הקבורים בבית הקברות של חומת הקרמלין
פוליטיקאים יהודים רוסים
שליטי רוסיה
רוסים שנולדו ב-1885
נפטרים ב-1919