אוריאל צימר

אוריאל צימֶר (בכתיב יידי: צימער, כתב גם תחת שמות העט ש. אריאלי וא. גיטלין; כ' בכסלו ה'תרפ"א, 1 בדצמבר 1920 – ט' בכסלו ה'תשכ"ב, 17 בנובמבר 1961) היה הוגה דעות ועיתונאי חרדי, שעבד כמתרגם באו"ם ובחסידות חב"ד ונודע כמתנגד חריף לציונות. את דעותיו פרסם בחוברת "יהדות התורה והמדינה".

ביוגרפיה 
נולד לאברהם וגיטל צימר בווינה בירת אוסטריה. בדצמבר 1934, זמן מה לאחר עליית הנאצים לשלטון בגרמניה, עלה עם הוריו לארץ ישראל והמשפחה התיישבה בחיפה, שם למד בבית הספר הריאלי. לאחר מכן, כשעברו הוריו לתל אביב, המשיך את לימודיו בגימנסיה הרצליה. חברו לספסל הלימודים היה משה שמיר. בצעירותו התאפיין במעברים מהירים מאידאולוגיה לאידאולוגיה. תחילה היה מרקסיסט נלהב, ולאחר מכן הפך לציוני נלהב, בתחילה כמדיני ולאחר מכן כמעשי.

צימר למד מזרחנות ב ובמקביל למד בעצמו שפות. הוא התגורר ליד שכונת מאה שערים, ובעקבות התעניינותו בחוגים החרדים הקנאים הפך לחרדי נלהב. בתחילה השתייך למפלגת אגודת ישראל, ולאחר מכן הפך למתנגד קיצוני לציונות ולמדינת ישראל.

בתש"ב נשא לאישה את רייזל למשפחת שישא, מילדי טהראן. לאחר חתונתם התגוררו בשכונת שערי חסד בירושלים.

בשנים 1948–1949 היה אחראי מערכת העיתון היומי "היומן" של אגודת ישראל הירושלמית, שעורכיו היו מזוהים עם פאג"י, ולאחר מכן ערך את ביטאון פאג"י "הקול". בתשי"ב נזקק לטיפול רפואי בארצות הברית ונסע לשם עם רעייתו. כשהגיע לניו יורק נכנס לרבי מנחם מנדל שניאורסון, האדמו"ר מחב"ד לפגישה ("יחידות") של ארבע שעות. האדמו"ר קרא לו לנצל את כישרונות הכתיבה שלו. צימר תרגם לשפות שונות את "המכתבים הכלליים" שכתב האדמו"ר לכלל היהודים בעולם לפני חגים.

בשנת ה'תשי"ט כתב, על פי הוראת האדמו"ר, תחת שם העט "א. גיטלין", את החוברת "יהדות התורה והמדינה", ובה עמדתו ביחס לציונות ולמדינה. צימר שימש כעורך הראשון של "דער איד", שבועון ביידיש שנקנה בהמשך בידי חסידות סאטמר.

בשנותיו האחרונות עבד צימר כמתרגם, הן עבור האו"ם והן עבור חב"ד. הוא שלט ב-17 שפות: עברית, ערבית, יידיש, אנגלית, צרפתית, גרמנית, איטלקית, ספרדית, הולנדית, פורטוגזית, רוסית, פולנית, צ'כית, רומנית, הונגרית, טורקית ופרסית. היה מיודד עם מזכ"לי האו"ם טריגווה לי ודאג המרשלד, שאמר לו כי הוא "או"ם שלם", בשל השפות הרבות שבהן שלט.

צימר התגורר בויליאמסבורג שבברוקלין, ניו יורק. הוא נפטר לאחרי מחלה ממושכת בט' בכסלו ה'תשכ"ב (1961 בלונדון ונקבר שם, לא הותיר אחריו צאצאים.

על מצבתו נכתב:

רעייתו נישאה בשנית לרב יצחק טוביה וייס, דיין באנטוורפן, ולאחר מכן גאב"ד העדה החרדית בירושלים.

בשנת 1964 הוקם על שמו "שיכון אוריאל" ליד שכונת סנהדריה בירושלים וב-1973 נקרא על שמו רחוב בירושלים.

אחותו היא השחקנית רות פרחי.

ספריו
 א' גיטלין [=אוריאל צימר], יהדות התורה והמדינה: בירור רעיוני בשאלת היחס לציונות ולמדינה, עם קצת פרקי היסטוריא מן העבר הקרוב, ברוקלין – ירושלים: מערכת הקול, תשי"ט.

מתרגומיו
 יעקב רוזנהים, רעיונות במוסר והשקפה, ירושלים: המרכז לספרות חרדית בארץ ישראל, תש"ז
 תרגום ליידיש של ספר התניא, ברוקלין תשט"ו-תשי"ח
 כתבי הרב הירש: כתבים נבחרים; תורגם על ידי אוריאל צימר, ירושלים: ספערא, תש"ח (הופיע כרך אחד)
 נ[תן] בירנבוים, עם השם; תרגם מגרמנית: אוריאל צימר, תל אביב: נצח ('כל כתבי נתן בירנבוים'), תש"ח

לקריאה נוספת

קישורים חיצוניים 

 
 
 
 
 
 רבי אוריאל זצ"ל, פנים אל פנים, ט"ז בכסלו תשכ"ב, באתר שטורעם

מפרי עטו:
 יהדות התורה והמדינה (תשי"ט), באתר דעת

הערות שוליים

אנשי העלייה החמישית
חסידי חב"ד
מתרגמים ישראלים
אנטי-ציונים יהודים
בוגרי גימנסיה הרצליה
בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
הוגי דעות שחזרו בתשובה
ישראלים שנולדו ב-1920
ישראלים שנפטרו ב-1961