תאגיד השידור היווני

תאגיד השידור היווני (יוונית: Ελληνική Ραδιοφωνία Τηλεόραση, בתעתיק לעברית: אליניקי רדיופוניה טילאוראסי) הוא רשת שידורי הטלוויזיה והרדיו הממשלתי של יוון. התאגיד חבר באיגוד השידור האירופי. כ-88% מתקציבו של התאגיד מגיע מכספי אגרת הטלוויזיה.

היסטוריה

השנים הראשונות
תאגיד השידור ההלני החל דרכו ב-1938 בתחילה בשידורי רדיו בלבד, מאתונה. בתקופה זו החברה הייתה ידועה כ-(EIR) אגודת הרדיו הלאומית. בזמן מלחמת העולם השנייה כאשר יוון הייתה תחת הכיבוש הנאצי השידורים הופסקו. ואולם, לאחר סיום המלחמה ושחרור יוון השידורים התחדשו ואף התרחבו לשלושה ערוצי רדיו לאומיים ואף שירות רדיו בינלאומי ליוונים הגרים בחו"ל. אגודת הרדיו הלאומית הייתה אחת מ-23 השותפות שהקימו את איגוד השידור האירופי ב-1950.

שידורי טלוויזיה
שידורי טלוויזיה ניסיוניים החלו ב-1965 ושידורי טלוויזיה מלאים החלו ב-1966. ב-1970 שונה שם החברה לתאגיד הרדיו והטלוויזיה הלאומי (EIRT). בזמן זה היו שתי ערוצי טלוויזיה. ERT של תאגיד השידור ההלני ו-"ינד" (יוונית: ΥΕΝΕΔ) שהיה שיך לצבא יוון. בתקופת המשטר הצבאי ביוון מ-1967 עד 1974 היה השני ערוץ תעמולה של המשטר. במפתיע, ערוץ ינד שימר את שמו ואת האוריינטציה הצבאית שלו עד שנות ה-80, אז שונה שמו ל-ERT-2. בשנת 1988 החלו שידוריו של ערוץ שלישי בבעלות תאגיד השידור ההלני, בשם ET3 שהתקיים בסלוניקי ושידר בעיקר תכנים מקומיים הקשורים לצפון יוון.

במשך 20 השנים הראשונות שידורי הטלוויזיה ביוון היו מוגבלים, והערוצים השייכים לתאגיד (שהיה מונופול באותו זמן) שידרו משעה 5 אחה"צ עד ל-2 לפנות בוקר. משנת 1997 שלושת הערוצים של תאגיד השידור ידועים כ-ET1, NET ו-ET3. הראשון משדר בעיקר תוכני בידור, השני מתמקד בחדשות והשלישי ממשיך לשדר בעיקר תכנים הקשורים לצפון יוון אך משדר לכל חלקי המדינה.

סגירה 

ב-11 ביוני 2013, בשעה 17:45 הודיע דובר ממשלת יוון כי עקב הגירעון התקציבי התאגיד ייסגר עד סוף היום, וכי 2,600 עובדים יפוטרו.

מאוחר יותר במהלך הערב כמה עובדים הצליחו למשוך את השידור ולהמשיך לשדר ברחבי יוון. בעקבות המעשה כוחות משטרה נכנסו למשרדי אחת מהתחנות לפחות, וכל המשדרים ברחבי יוון נסגרו. במשרדי התאגיד שטרם נסגרו המשיכו העיתונאים לשדר דרך האינטרנט. משדרי ה-ERT הקרובים ביותר לאתונה נסגרו בסביבות השעה 23:17 נכון לזמן יוון, ו-20 שניות לאחר מכן, ערוץ 902TV (ערוץ המפלגה הקומוניסטית) החל לשדר את אותות ERT, אך כמה דקות מאוחר יותר דרשה ממשלת יוון משירות הטלוויזיה הדיגיטלית Digea להפסיק את השידורים, בשל שידור האותות ללא אישור; כך הופסקו שידורי 902TV למשך זמן מה. פעולה זו נחשבה בלתי קבילה מצד אזרחי יוון כיוון שהממשלה לא התייעצה עם המועצה הלאומית לרדיו וטלוויזיה, הגוף הרשמי האחראי על שידורי רדיו וטלוויזיה ביוון.

ב-12 ביוני, בצוהרי היום נמחקו כתובות ה-IP של ERT, וכך שידורי ERT דרך האינטרנט הופסקו, כמו גם פרסום כל כתבות החדשות והודעות הדוא"ל שנשלחו לכתבי ERT. עם זאת, שידורי ERT המשיכו לשדר באמצעות אתרים אחרים, כמו אתר אוניברסיטת יוון.

איגוד השידור האירופי מיהר למתוח ביקורת על הפסקת השידורים, ובאותו ערב יצאה הודעה בה הביע האיגוד "אימה בקרב כל אמצעי התקשורת הציבוריים באירופה" וקרא לראש ממשלת יוון לבטל את ההחלטה. האיגוד הפך את שידורי ERT לזמינים בקרב כל שידורי הלוויין של חבריו, והכריז כי "כדי להיות חבר באיגוד עליך להיות שדרן, ולכן נמשיך לשמור על ERT", כפי שנאמר על ידי הבמאית אינגריד דלתרן.

אלכסיס ציפראס, מנהיג האופוזיציה הביע דאגה בנוגע להפסקת שידורי ERT ותיאר אותה כ"בלתי חוקית".

פתיחה מחדש 
לאחר בחירות 2015 וניצחון מפלגת סיריזה, במסגרת הקמת הקואליציה עם "היווניים העצמאיים" נקבע כי התאגיד ייפתח מחדש. ב-28 באפריל 2015 נערכה הצבעה בעד החוק לפתיחה מחדש של ERT אשר כללה שינויים בתאגיד. ERT נפתח מחדש ביום חמישי, 11 ביוני 2015, שנתיים בדיוק לאחר הסגירה.

ראו גם 
 רשות השידור
 תאגיד השידור השוודי
 NHK

קישורים חיצוניים 

 

 מבט- רשות השידור היוונית, כתבתו של עמיחי שטיין, 19 במרץ 2017

הערות שוליים 

יוון: תקשורת
שידור ציבורי