צבי גוב-ארי

צבי גוב-ארי (16 באוגוסט 1939 – 19 באוגוסט 2022) היה איש צבא ומנהל ישראלי. כיהן כראש עיריית יבנה משנת 1998 ועד לפטירתו.

גוב-ארי השתחרר בדרגת תת-אלוף מחיל האוויר, ולאחר שחרורו כיהן כשגריר ישראל בדרום אפריקה וכמנכ"ל רשות שדות התעופה.

ביוגרפיה
גוב-ארי עלה לישראל בשנת 1951 מעיראק ולמד בבית הספר "ביל"ו" בתל אביב. לאחר סיום הלימודים, התגייס לצה"ל (תוך שהוא מצהיר כי הוא מבוגר יותר בשלוש שנים) ושירת בחיל-האוויר במשך כ-26 שנה, שם מילא שורת תפקידים. בהם, ראש מחלקת שלישות בחיל האוויר ומפקד בסיס רפידים. סיים את שירותו בצבא בדרגת תת-אלוף, בתפקיד ראש להק כוח האדם. לאחר שחרורו מצה"ל, שימש כמנהל רשות שדות התעופה וכחבר מועצת המנהלים האירופאית של שדות התעופה. בתום תפקידו במועצת המנהלים ביוני 1989, שימש שגריר ישראל בדרום אפריקה במשך שלוש שנים. בדצמבר 1996 מונה לנשיא חברת "בזקגלוב", חברה שעסקה בפיתוח הפעילות הבינלאומית של חברת בזק, עד שנסגרה בתחילת 1998.

ההתוודעות הראשונה שלו ליבנה הייתה בשנת 1978, כאשר שימש כראש להק כוח אדם בחיל אוויר ויזם את הקמת שכונת נאות עידן למגורי משרתי הקבע בחיל. בחודש יוני 1988 התפטר מתפקידו והתמודד על ראשות העיר יבנה, אך הפסיד ליהודה ברוס.

גוב-ארי נבחר לראשונה לראשות עיריית יבנה בבחירות לרשויות המקומיות בישראל ב-1998 מטעם הרשימה העירונית העל-מפלגתית "יבנה שלנו", ומאז כיהן ברציפות עד פטירתו בשנת 2022. בבחירות 2003 ניצח עם 82.29% מהקולות. בתקופת כהונתו של אריק שרון כראש הממשלה הצטרף ל, אך בינואר 2006 הצטרף למפלגת "קדימה". בשנת 2018 נבחר לכהונה חמישית לאחר שניצח את מאיר שטרית עם כ-58%. סיעתו הגדילה את כוחה במועצת העיר ל-5 מנדטים.

עם תחילת כהונתו החל לפעול נגד מפרי חוק ברחבי העיר, בעיקר פינוי אנשים שהשתלטו על שטחים ציבוריים שונים. בתגובה הציתו אלמונים את גדר ביתו, ביולי 2001 הוצת רכבו וזמן קצר לאחר מכן הושלך רימון הלם לחצר הבית. בינואר 2002 שוב הושלך רימון רסס לעבר ביתו. בנוסף עסק במשיכת חברות היי-טק ומפעלים עתרי ידע לעיר, ותוך שלוש שנים כ-80 חברות עברו לפעול בעיר.

במהלך כהונתו זכתה יבנה בציון של "חמישה כוכבי יופי" מטעם המועצה לישראל יפה, ובשנים 2005 ו-2016 זכתה בפרס בתחרות – "דגל היופי". העירייה בראשותו זכתה בפרסי ניהול תקציבי ומינהל. בשנת 2011 זכתה העירייה בפרס הלאומי לאיכות ומצוינות על שם ראש הממשלה יצחק רבין. בשנת 2005 ובשנת 2020 זכתה יבנה בפרס החינוך הארצי מטעם משרד החינוך. בשנת 2018 זכה בפרס יקיר תנועות הנוער הארצי.

בשנותיו האחרונות היה למבוגר מבין ראשי הערים המכהנים ולאחד מראשי העירייה המבוגרים ביותר בישראל אי פעם (לצד אברהם קריניצי וטדי קולק).

בשנת 2019 החליטה מועצת העירייה להוקיר את פועלו למען העיר ולקרוא לאמפיתיאטרון על-שמו.

במרץ 2019 החליט לבטל חד צדדית הסכם גג שנחתם עם המדינה באוגוסט 2016, הסכם שהיה אמור להביא להכפלת מספר התושבים בעיר ל־100 אלף איש. לדבריו, המדינה לא עומדת בהתחייבויותיה כלפי העירייה, שתיאלץ לספוג עלויות רבות, ובהן להשלים מתקציבה השוטף כ־30% מעלויות בניית מבני חינוך חדשים בעיר.

גוב-ארי חלה בסרטן במהלך כהונתו, אך המשיך בתפקידו. בשנת חייו האחרונה הידרדר מצבו, ובקיץ 2022 הודיע כי הוא נאלץ להיעדר מתפקידו. כעבור כחודש, ב-19 באוגוסט 2022, הלך לעולמו.

באוגוסט 2023 קראה עיריית יבנה לכביש הכניסה לעיר מדרום "דרך צבי גוב-ארי". 

גוב-ארי היה בעל תואר ראשון במינהל ציבורי ותואר שני ביחסים בין-לאומיים מאוניברסיטת בר-אילן.

חיים אישיים 
היה נשוי לדויה גוב-ארי (לבית ויסברגר), פסיכולוגית חינוכית במקצועה. לבני הזוג שלושה בנים נוסף לשני ילדיו מנישואיו הראשונים.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

ראשי עיריית יבנה
שגרירי ישראל בדרום אפריקה
מנכ"לים יוצאי שירות קבע בצה"ל
ראשי להק כוח אדם
מפקדי בסיס רפידים
ראשי רשויות מקומיות מטעם קדימה
ישראלים ילידי עיראק
בוגרי בית הספר ביל"ו (תל אביב)
בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
עולים בשנות ה-1950
קציני צה"ל בכירים בראשות רשויות מקומיות בישראל
תתי-אלופים בחיל האוויר
ישראלים שנולדו ב-1939
ישראלים שנפטרו ב-2022