פלאנגה

פלאנגה (בליטאית: Palanga, ביידיש: פּאַלאָנגע) היא עיר קיט השוכנת במערב ליטא לחוף הים הבלטי. העיר נחשבת כמרכז התיירות בליטא בעונת הקיץ ויש בה חופים רבים (18 ק"מ אורך ומעל ל-300 מטר רוחב).

היסטוריה 
על פי האגדה, היה מקדש פגאני למרגלות גבעה בפלאנגה שם שירתה יפהפייה בשם בירוטה שנהגה להדליק מדורות טקסיות.
לאחר ששמע על יופייה של בירוטה, הגיע קוסטוטיס, הדוכס הגדול של ליטא, להציע לה נישואים. סיפור זה כתוב בספרים ליטאים עתיקים, אשר מספר שבירוטה, לא הסכימה, וענתה כי הבטיחה לאלים להישאר בתולה כל עוד היא חיה. לאחר מכן, קוסטוטיס לקח אותה בכוח, ובהוד רב לקח אותה לטירתו, טראקאי, שבה הוא הזמין את אחיו וחגג חתונה מפוארת. מאוחר יותר, קוסטוטיס נרצח ולאחר מכן חזרה בירוטה לפלאנגה והמשיכה לשרת במקדש עד יום מותה. האגדה טענה שהיא נקברה על הגבעה אשר נקראת על שמה כיום.

בשנת 1918 אזור פלנגה הפך להיות חלק של לטביה, בהתאם להסכם שנחתם בשנת 1921 הוא עבר לליטא ובתמורה אזור אקניסטה עבר ללטביה.

הקהילה היהודית

מיקום 
פלאנגה היא עיר נופש שבמרכזה זורמים נהרות שבנטוי ורז'ה אל הים הבלטי. רז'ה היה ידוע בשם אלנגה ונתן לפלאנגה את שמה.
עיריית פלאנגה משתרעת 24 ק"מ מנמירסטה שבדרום אל הגבול הלטבי שבצפון. פלאנגה מחולקת ל: נמירסטה, ואנאגופה, קוניגישקיאי, מאנישקיאי ושבנטוי אשר הם חמישה כפרי דייגים שאוחדו לעיר אחת בעקבות שינויים באזור. בזמן שקלייפדה הייתה שייכת לגרמניה, הייתה נמירסטה הכפר הכי צפוני של פרוסיה המזרחית, ולהפך, פלאנגה הייתה מחסום הגבול בין ליטא, גרמניה ורוסיה.

קישורים חיצוניים

 
 'פולאנגן (פאלאנגא), מחוז קראטינגה', בתוך: דב ליפץ (מרכז המערכת), נתן גורן [ואחרים] (מערכת), יהדות ליטא, כרך ג, ספר ב: "ישובים", תל אביב: עם הספר, תשכ"ז, עמ' 334 (, תמונה 1564).
 על השמדת יהודי פולאנגן: שם, כרך ד, עמ' 326–328 (שם, תמונה 2036–2038)
 
 
 

ליטא: ערים
מחוז קלייפדה
ליטא: רשויות מקומיות