תאודור שוואן

תאודור שוואן (בגרמנית: Theodor Schwann; 7 בדצמבר 1810 - 11 בינואר 1882, קלן) היה פיזיולוג גרמני. מבין תרומותיו הרבות לתחום הביולוגיה ניתן למנות את התפתחות תאוריית התא, גילוי תאי שוואן במערכת העצבים ההיקפית, גילוי וחקר הפפסין, גילוי הטבע האורגני של השמרים והמצאת מונח המטבוליזם.

חייו הצעירים

נולד בנויס (בגרמנית - Neuss ) שבגרמניה, אביו היה צורף, אחר כך מדפיס. שוואן למד באוניברסיטה הישועית בקלן ואחר כך בבון שם פגש את ג'ואנס פטר מולר.

עבודה

עבודתו החשובה ביותר של שוואן הסתיימה במהלך ארבע השנים שבילה תחת השפעתו של מולר בברלין. בזמן זה מולר הכין את ספרו על פיזיולוגיה ושוואן עזר לו בעבודת מחקר נדרשת. שוואן צפה בתאים של בעלי חיים תחת המיקרוסקופ וציין את מאפייניהם השונים, תשומת לבו של שוואן הופנתה לרקמות השריר והעצב. הוא גילה את התאים שייצרו סיבי עצב (שנקראים כיום "תאי שוואן" לזכרו), בנוסף גילה את סיבי השריר בוושט העליון ויזם מחקר להתמתחות השריר (שמאז הורחב רבות על ידי אמיל דו בויס רימונד ורבים אחרים). בנוסף לזה מולר כיוון את תשומת לבו של שוואן לתהליך העיכול, ובשנת 1836 שוואן בודד אנזים חיוני לעיכול וקרא לו בשם "פפסין".
שנותיו המאוחרות של שוואן התמקדו בדאגה גוברת לגבי סוגיות תאולוגיות.

אותות הוקרה 
 ב-1845 החברה המלכותית הבריטית העניקה לו את מדליית קופלי.
 ב-1875 הוענק לו עיטור פור לה מריט למדעים ואמנויות.
 תאי שוואן שגילה, נקראים על שמו.

לקריאה נוספת

קישורים חיצוניים

 ביוגרפיה קצרה וביבליוגרפיה במעבדה הווירטואלית של מכון מקס פלנק להיסטוריה של המדע
 Schwann, Theodor and Schleyden, M. J. 1847. Microscopical researches into the accordance in the structure and growth of animals and plants. London: Printed for the Sydenham Society

הערות שוליים 

חברי האקדמיה המלכותית השוודית למדעים
ביולוגים גרמנים
זוכי מדליית קופלי
נוצרים רומים-קתולים גרמנים
חברי האקדמיה למדעים ולאמנויות של גטינגן
גרמנים שנולדו ב-1810
גרמנים שנפטרו ב-1882