נפת צפת (המנדט)

נפת צפת (באנגלית: Sub-district of Safad) הייתה נפה במחוז הגליל בתקופת המנדט הבריטי על שם העיר צפת. גאוגרפית, הנפה כללה את אצבע הגליל (עמק החולה והרי נפתלי) והגליל העליון המזרחי. לפי תוכנית החלוקה נועד מרבית שטח הנפה להיות לחלק מהמדינה היהודית. לאחר מלחמת העצמאות נשארה הנפה במדינת ישראל והפכה לנפת צפת במחוז הצפון.

תוואי הגבול עם לבנון 
הגבול הצפוני של הנפה עם המנדט הצרפתי בלבנון נקבע לראשונה בשנת 1920. תוואי זה שונה בשנת 1924, בעקבות סימון קו הגבול הסופי בין שטח המנדט הבריטי לשטח המנדט הצרפתי. עקב שינוי זה נוספו לנפת צפת שישה כפרים מתואלים (שיעים) - אבל אל-קמח, הונין, נבי יושע, אל-מאלכיה, קדס וצאלחה.
תושבי כפרים אלו קיבלו אזרחות לבנונית בשנת 1921 ונמלטו ברובם הגדול ללבנון במהלך מלחמת העצמאות.

אוכלוסייה 
לפי סקר הכפרים שערכו רשויות המנדט בשנת 1945 היה סך האוכלוסייה בנפה 53,620 בני אדם והתפלגה כדלקמן:
 ערבים:46,140, מתוכם 1,630 נוצרים
 יהודים: 6,700
 אחרים: 780
יש להתחשב בעובדה שהנתונים האלה לא נבעו ממפקד אוכלוסין, אלא התבססו על מפקד האוכלוסין המנדטורי האחרון של 1931 בתוספת הגידול המחושב באוכלוסייה ונתוני ההגירה היהודית והערבית, (שהיו חלקיים בלבד).

שטח 
לפי סקר הכפרים משנת 1945 היה סך השטחים של יישובי הנפה 696,131 דונמים. התפלגות השטח הייתה כדלקמן:
 שטח בבעלות ערבית: 490,863 דונמים
 שטח בבעלות יהודית: 121,488 דונמים
 שטח בבעלות ציבורית (אדמות מדינה): 83,780 דונמים

יישובי הנפה

עיר הנפה:
צפת (בערבית: صفد)

כפרים ויישובים:

ראו גם
 שבעת הכפרים

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

צפת
מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1920
מדינות וטריטוריות שהתפרקו ב-1948