סונטה 130

סונטה 130 מאת ויליאם שייקספיר שמה ללעג את מחבריהם של שירי אהבה המתארים את אהובתם בדימויים מופרכים. הסונטה מסתיימת בהצהרת אהבה של המשורר לאהובתו, כמות שהיא.

במכלול 154 הסונטות של שייקספיר נמצאת סונטה זו במקבץ הסונטות 127–152, המופנות לפילגשו של שייקספיר ומביעות רגשי אהבה עזים.

תוכן הסונטה
בסונטה מתייחס המשורר לאהובתו בדימויים המקובלים, ושולל אותם אחד לאחד. ההשוואה נעשית בשישה מקבצים שבכל אחד מהם זוג שורות. דוגמה לכך הן שתי שורות הפתיחה:
My mistress' eyes are nothing like the sun;
Coral is far more red than her lips' red ;
ובתרגומו של שמעון זנדבנק:

חמשת הזוגות הראשונים עוסקים בהשוואה של האהובה ליפי הטבע. הזוג הבא שולל את השוואתה לאלילה. בזוג השורות האחרון מביע המשורר את אהבתו העזה לאהובתו, ושולל את ההשוואות המופרכות:
And yet, by heaven, I think my love as rare
As any she belied with false compare.

ובתרגומו של מאיר ויזלטיר:

מבנה
הסונטה כתובה במשקל פנטמטר ימבי, בתבנית חריזה א-ב-א-ב, ג-ד-ג-ד, ה-ו-ה-ו, ז-ז.

פרשנות
פרשנים ראו סונטה זו כפרודיה סאטירית של שייקספיר על יצירתם של משוררים בני זמנו, כמו גם יצירתו של המשורר האיטלקי בן המאה ה-14 פטרארקה. הפרודיה הופכת לאמירה בוטה בשורת הסיום, שבה מציג המשורר את השירים האחרים כשקריים.

השפעות
אלבומו של סטינג, "", שואל את שמו משורת הפתיחה של סונטה 130. בהקדמה לאלבום מספר סטינג כי שם האלבום נבע ממפגש שהיה לו לילה אחד בהייגייט היל (שכונת מגוריו בלונדון) עם שיכור. הלה תפס את סטינג בשולי בגדו, הצביע על הלבנה, ודרש לדעת "כמה יפה היא הלבנה? כמה יפה היא הלבנה?". סטינג השפיל אליו את עיניו וענה לו "עיני אהובתי אינן כשמש כלל ועיקר" (במקור: "My mistress eyes are nothing like the sun") - השורה הפותחת את סונטה 130. "מצאתי", כתב סטינג, "ששייקספיר יעיל תמיד בהרגעת שיכורים אלימים ולו רק משום שזה נותן להם את ההרגשה שאתה מטורף יותר מהם". השיר Sister Moon המופיע בתקליט מוקדש לאפיזודה זו ושורת הפתיחה של הסונטה פותחת את אחד מבתי השיר.

חוקר הספרות גדעון טיקוצקי ציין כי בסונטה החמישית שבמחזור השירים אהבתה של תרזה די מון מאת לאה גולדברג, "יש ודאי התכתבות סמויה עם סונטה מספר 130 של שייקספיר, שגם היא יוצאת חוצץ נגד היופי החלול, הסכריני של האשה בשירת ימי הביניים". ניתן לראות זאת בבית המסיים של הסונטה החמישית, האומר:

תרגומים לעברית
הסונטה זכתה לתרגומים רבים לעברית, ובהם:
 תרגומו של ש. שלום, 1967.
 תרגומו של מאיר ויזלטיר, הנאמן לרעיון של שייקספיר, אך חורג ממילותיו. נכלל בספרו 'פגימות' שיצא לאור בספרי סימן קריאה / הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1979.
 תרגומו של שמעון זנדבנק, הנאמן למילותיו של שייקספיר. נכלל בספר "הסונטות" מאת שקספיר, בשיצא לאור במסגרת הספריה החדשה לשירה, 1992.
 תרגומו של אפרים ברוידא, 1977.
 תרגומו של אילן שיינפלד, 2004.
 תרגומה של זיוה שמיר, 2010.
 תרגומו של יעקב אוסטרובר, בְּשׁוּרוֹת נִצְחִיּוֹת, 2017.

כל התרגומים הללו שומרים על תבנית החריזה של המקור.

קדם לתרגומים אלה תרגומו של אברהם רגלסון. זהו תרגום מילולי, המתעלם מתבנית החריזה של המקור.

באחדים ממחזותיו נטל שייקספיר סיפורים קלאסיים, ועיבד אותם למטרותיו ולזמנו. ברוח גישתו זו של שייקספיר פעלו שני יוצרים עבריים, שיצרו גרסאות עכשוויות של הסונטה:
 בשנת 1989 פורסם מעין תרגום של אריה זקס, שהוא למעשה יצירה חדשה השואבת השראתה מהסונטה של שייקספיר, כפי שאפשר ללמוד מזוג שורות מתוכה:

 וריאציה מודרנית נוספת, פרי עטה של חרות מעוז, מתחילה במילים:

דיון במסכת נדרים

במסכת נדרים מובא דיון במאפייני יופייה של אישה, דיון שהקדים את שקספיר ביותר מאלף שנים. הדיון מספר על אדם שנדר שאשתו לא תיהנה מרכושו עד שתראה משהו יפה שבה לרבי ישמעאל ברבי יוסי. במאמץ להתיר את הנדר פנה רבי ישמעאל ברבי יוסי לתלמידיו:

 ("ושרייה" - והתיר את הנדר).

קישורים חיצוניים

 הסונטה מפי השחקן הבריטי אלן ריקמן, יוטיוב
 ויליאם שקספיר: סונטה 130, תרגומיהם של שמעון זנדבנק ומאיר ויזלטיר, באתר "הספריה החדשה"
 "מותה של לאורה" של פטרארקה וסונטה 130 של שייקספיר, באתר התיכון ליד האוניברסיטה
 ויליאם שייקספיר, סונט 130, באתר המוסד החינוכי מבואות עירון
 רות וסרמן, סונט (סונטה) 130 / ויליאם שקספיר, בית הספר עמי אסף 
 אילן שיינפלד, סודות משולחן הכתיבה, באתר GoGay, 15 בספטמבר 2004
 סונטה 130 בספר "עיני אהובתי - כל סונטות שקספיר", בתרגום זיוה שמיר
 השמעת קריאת סונטה 130 בעברית בליווי הטקסט, בתרגום יעקב אוסטרובר, youtube

הערות שוליים

סונטות מאת ויליאם שייקספיר
נשים בשירה
שירי אהבה