סדין

סדין הוא פיסת בד גדולה בצורת מלבן, המשמשת לכיסוי המזרן שעליו שוכבים, וכחלק מכלי המיטה.

היסטוריה
ההיסטוריה של סדינים קשורה להיסטוריה של אריגת בדים. כיון שפשתן היה אחד מהצמחים שגודלו במצרים כבר מתקופה מוקדמת בהיסטוריה, לצורך יצירת בדים. הסדינים הראשונים היו מפשתן. כך נשאר השם האנגלי לכלי מיטה (Bed Linen) שמשמעותו היא "פשתני מיטה".

במשך מאות שנים, עד המצאת מכונת התפירה, תפרו סדינים בידיים, במיליוני תכים קטנים. מקצוע תפירת סדינים הופיע במאה ה-13 ועסקו בו נשים וגברים. ב-1292 מוזכרים ברשומות המס שגילדת "יצרני הווילונות" ו"נערות כלי המיטה" שילמו את מיסיהם ונהנים מכמה הטבות מלכותיות. לפני יציאתו של לואי התשיעי, מלך צרפת (1226–1270) למסע הצלב האחרון שלו הוא התיר לנערות כלי המיטה העניות ביותר להציג את מרכולתן לאורך חומת בית הקברות אינוסנטס (Innocents Cemetry) בפריז.

סוגים
באזורים רבים בעולם משמשות שתי שכבות של סדינים כחלק מכלי המיטה: סדין תחתון ששוליו מקופלים מתחת למזרן או סדין שמוצמד למזרן על ידי פינות שבהן תפור גומי, וסדין עליון המשמש לכיסוי האנשים הישנים במיטה (כלומר, נוהגים לישון בין שני הסדינים). אליהם מתווספים שמיכות וכיסוי מיטה.

קיימים שני סוגים עיקריים של סדינים, שטוחים או מותאמים. סדין שטוח הוא סדין פשוט מלבני, בעוד שסדין מותאם (Fitted Sheet) הוא סדין ששטחו כשטח המזרן בתוספת עוביו ומעט מעבר לכך, שמטרתו לעטוף את פניו העליונים של המזרן ודפנותיו ולהיות מהודק מתחתיו, בדרך כלל בסיוע רצועת גומי אלסטית (ולכן נקרא לרוב "סדין גומי"). הוא משמש כשכבה מבודדת בין השוכב על המיטה לבין גוף המזרן (ולעיתים מגן המזרן).

הסדין המותאם מחליף פעמים רבות את חיפוי האבק, והוא תוספת מודרנית לכלי המיטה. לרוב הוא נמכר כחלק ממערכת מצעים, בצירוף סדין, ציפה ושתי ציפיות. סדין מותאם יכול להיות מאובטח באמצעות שרוך אלסטי ומטרתו לשמור על הסדין התחתון מלהחליק במהלך השימוש במיטה. דרך מסוימת של קיפול או תחיבה לתוך המיטה, הידועה גם בשם "פינות בית חולים", משמשת לפעמים כשהסדין התחתון שטוח. תפסנים למזרן מצורפים לסדין כדי למנוע החלקה מהמזרן.

סדינים היו באופן מסורתי לבנים, אך עם הזמן נוספו להם צבעים והדפסים שונים. איכות המצעים נמדדת לעיתים קרובות על ידי ספירת החוטים לאינץ' מרובע של חומר. באופן כללי, ככל שמספר החוטים גבוה יותר, הסדין יהיה רך יותר, אולם גם שיטת האריגה יכולה להשפיע על רכות הסדין.

חומרים
החומרים הנפוצים מהם עשויים סדינים כוללים, אך אינם מוגבלים, כותנה, פשתן, משי, סאטן, זהורית (Rayon), סיבי במבוק, ותערובת של כותנה עם פוליאסטר.

חומרים חדשים כמו בדי פוליפרופילן ארוגים מאפשרים, בשל מחירם הנמוך, לייצר סדין מיטה חד פעמי בו משתמשים ב מקלטי חירום ובתי חולים ואף בחלק מבתי המלון.

בדרך כלל סדין שטוח מכיל סגירת אוברלוק (Overlock) בקצוות כדי להימנע מפרימתם של התפרים.

בד לסדינים נארג ונתפר במידות המתאימות לסדין ליחיד במידות של 72–120 אינץ ולסדיניים זוגיים במידות 180–300 אינץ. רוחבי התפירה חוסכים תפרים והסדינים נתפרים רק בקצוות הצרים.

כשמציעים את המיטה, הצד שעליו המונוגרמה עם הדוגמה או ראשי התיבות מופיע בחלק העליון של המיטה, ומקפלים את החלק שנמצא למרגלות המיטה כדי לחשוף את העיצוב הפנימי.

מילוט בעזרת חבל סדינים
בספרים ובעקבותיהם בסרטים, מסופר שאנשים שונים נמלטו מבתי סוהר, או בניינים גבוהים בעזרת קשירת סדינים זה לזה. בימינו ניתן למצוא הוראות באתרים המלמדים כישורי הישרדות, כיצד להכין חבל סדינים ואיך להימלט בעזרתו מבניינים גבוהים.

מיחזור משביח לסדינים
בגלל גודלם והיותם ישרים, אפשר ליצור מסדינים שהתבלו ציפיות לכריות, תחפושות(כגון רוחות רפאים מסדינים לבנים) אפשר לצבוע אותם, להפוך אותם לבטנות לתיקים או לבגדים שונים.

סדין בשימוש רפואי
ישנה שיטת טיפול רפואי שבה עוטפים אדם בסדין רטוב, להורדת חום או להרגעה כללית, לעיתים בסדין קר ולעיתים בסדין חם. מעל לסדין הרטוב מוסיפים מגבות ויריעת ניילון.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

כלי מיטה