פראנס סאמוט

פראנס סאמוט (Frans Sammut; 19 בינואר 1945 – 4 במאי 2011) היה סופר מלטזי.

חייו

סאמוט נולד בעיר זבוג' (Żebbuġ) שבמלטה.
סאמוט למד בבית ספר יסודי זבוג', וכן, במכללה על שם אלואיז הקדוש, במכללה פדגוגית על שם מיכאל הקדוש, באוניברסיטת מלטה כמו כן באוניברסיטאות רומא ופרוג'ה שבאיטליה.

בשנות השישים המוקדמות יצא לאור סיפורו הקצר L-Istqarrija אשר זכה במקום הראשון בתחרות ספרותית של Għaqda Kittieba Żgħażagħ ושני סיפורים קצרים אחרים אשר זכו במקום השני והרביעי באותה תחרות.

בסוף שנות השישים השתתף בייסוד "התנועה להתחדשות ספרותית" (Moviment Qawmien Letterarju ).
לאחר מכן עבד בתור מזכיר באקדמיית השפה המלטזית (Akkademja tal-Malti).
סאמוט סיים את הקריירה שלו בתחום החינוך בתור מנהל בית ספר.
בשנים 1996 – 1998 כיהן סאמוט כיועץ לענייני תרבות של ראש ממשלת מלטה.
סאמוט היה נשוי לקטרין קאקיה (Catherine Cachia) ואב לשני בנים - מארק (Mark) וז'אן-פייר (Jean-Pierre).

יצירותיו
פראנס סאמוט כתב יצירות רבות ביניהן הרומנים רבי-המכר הבאים:
 "הכלוב" (Il-Gaġġa). עליו מבוסס הסרט Gaġġa בבימויו של Mario Philip Azzopardi
 "סמוראי" (Samuraj). הרומן זכה בפרס רוטמן (Rothmans Prize ).
 "פאצ'ווילה" (Paceville). הרומן קיבל את מדליית הממשלה לספרות.
- "החלום המלטזי" (Il-Ħolma Maltija). על רומן זה כתב מבקר הספרות נורברטו אלול-וינצ'נטי (Norbert Ellul-Vincenti): "בספרות המלטזית אין דבר הדומה לו בקסמו".

סאמוט פרסם מקבץ סיפורים קצרים:
 "מבוך" (Labirint)
 "עונות השנה" (Newbiet)
 "סיפורי זמננו" (Ħrejjef Żminijietna)

בין כתביו האחרים:
 "מהפכה צרפתית: תולדותיה ופירושה" (Ir-Rivoluzzjoni Franċiża: il-Ġrajja u t-Tifsira)
 "בונפרטה במלטה" (Bonaparti f'Malta, התרגום הצרפתי, Bonaparte a Malte, פורסם ב-2008)
 "On The Da Vinci Code" (2006) – פירוש דו-לשוני על רב-המכר הבינלאומי.

סאמוט היה גם עורכו של "הלקסיקון" של מיקיאל אנטון ווסאלי, הנחשב לאבי השפה המלטזית.

ב-2006 ראה אור ספרו של ואסאלי "Motti, Aforismi e Proverbi Maltesi" בתרגומו למלטזית של סאמוט "Għajdun il-Għaqal, Killem il-Għerf u Qwiel Maltin".

ב-2007, פורסם תרגום של "החלום המלטזי" של סאמוט לאספרנטו (בשם "La Malta Revo") באוסף יצירות קלאסיות באספרנטו, שם ייצג את הספרות המלטזית.

ב-2008 הרומן של סאמוט "הכלוב" ראה אור בפעם החמישית.

ב-2009 נתן סאמוט פירוש מהפכני לשירו של פיטרו קאשרו (Pietru Caxaro) "Xidew il-qada "
(הידוע גם כ "Il Cantilena "), שהוא המסמך הישן ביותר בשפה המלטזית.

סאמוט תרגם יצירות דרמטיות חשובות כגון "פדרה" של ראסין (1978) ו"בשפל" של מקסים גורקי. שניהם הוצגו בתיאטרון מנואל שבוולטה.].

מילותיו האחרונות
מילותיו האחרונות של פראנס סאמוט היו:
"אשתי ואני היינו אמורים לטוס לירושלים, אך נראה שהתוכניות השתנו, אני הולך לירושלים של מעלה".
פרופסור פטר סראצ'ינו אינגלוט (Peter Serracino Inglott), הרקטור של אוניברסיטת מלטה לשעבר, אמר בתגובה למילים אלה: "הבנתי אז שלעיתים צחוק ודמע מתחלפים".

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

 
 

סופרים מלטזים
ילידי 1945
נפטרים ב-2011