בן דודי ויני

בן דודי ויני (באנגלית: My Cousin Vinny) הוא סרט קומדיה אמריקאי שיצא לאקרנים בשנת 1992. הסרט נכתב והופק על ידי דל לאונר, בוים על ידי ג'ונתן לין ומככבים בו ג'ו פשי, ראלף מאצ'יו, מריסה טומיי ופרד גווין. עבור גווין היה זה הסרט האחרון לפני שמת מסרטן הלבלב ב-2 ביולי 1993.

הסרט עוסק בשני צעירים תושבי ניו יורק הנעצרים בחשד לרצח שלא ביצעו. הם שוכרים את עורך הדין הכושל ויני שעושה את כל הטעויות האפשריות אך מצליח לזכות את השניים בסופו של דבר. פשי וטומיי זכו לשבחים על הופעתם בסרט, טומיי אף זכתה בפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 1993.

תקציר העלילה
בזמן טיול שעורכים שני חברים, מחליטים ביל גמביני (בגילומו של ראלף מאצ'יו) וסטן רותנסטיין (מיטשל וויטפילד) לעצור בחנות נוחות באחת מתחנות הדלק באזור. אחרי שהם עוזבים את החנות נורה ונהרג המוכר ועל פי ראיות של עדים נעצרים השניים בחשד לרצח. אמו של ביל מספרת לו בשיחת טלפון מבית המעצר כי יש במשפחה עורך דין, וינסנט (ויני) גמביני ושלחת אותו מיד לייצג את השניים בבית המשפט. גמביני מגיע עם ארוסתו מונה ליסה ויטו (מריסה טומיי) כדי להיפגש עם השניים. אט אט הם מגלים שהוא עורך דין מתחיל שבשש השנים האחרונות לא הצליח לעבור את מבחן ההסמכה של לשכת עורכי הדין, ומשפטם עומד להיות התיק הראשון שלו.

המשפט מתחיל באופן לא מבטיח לגבי ביל גמביני ורותנסטיין, ועו"ד גמביני מואשם בביזיון בית המשפט בעקבות בגדיו, התנהגותו והבורות שהוא מפגין בסדרי הדין הפלילי. השניים מתחילים לאבד את סבלנותם ושוקלים לפטרו. עם זאת, כאשר מתחילה חקירת העדים מתגלה שוויני הוא עו"ד נבון ושנון, שמצליח בחקירותיו הנגדיות לחלץ מהעדים את העובדות האמיתיות. בהמשך המשפט מונה ליסה ויטו, שהיא מכונאית רכב מומחית, תורמת את חלקה ומפריכה את עדותו של מומחה הרכב של התביעה, שטען שסימני צמיגים ליד זירת הפשע מוכיחים את אשמתם של סטן וביל.

לבסוף, בעקבות רעיון של ויני, מוצא שריף העיירה את הרוצחים האמיתיים וכתב האישום מבוטל.

צוות השחקנים

ביקורות
הסרט קיבל ביקורות חיוביות באופן כללי ולציון 85% באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, מתוך 39 ביקורות. עם תקציב זעום יחסית של 11 מיליון דולר בלבד הצליח הסרט לגרוף כמעט 65 מיליון בעקבות הצלחתו.
מריסה טומיי זכתה בפרס אוסקר כשחקנית המשנה הטובה ביותר על משחקה בסרט. ההצלחה הייתה כל כך גדולה עד שהתסריטאי דל לאונר החליט לכתוב סרט המשך על מעלליו של עורך הדין הכושל, ג'ו פשי הסכים לקחת חלק בסרט ההמשך, אך טומיי לא הייתה מוכנה בשום אופן.
בשנת 2008 דירג המגזין ABA את הסרט במקום השלישי ברשימת 25 הסרטים המשפטיים הטובים ביותר ושנתיים מאוחר יותר נבחר פשי במקום ה-12 ברשימת 25 עורכי הדין הבדיוניים הטובים בכל הזמנים.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
סרטי 1992
סרטי קומדיה אמריקאיים
סרטי פוקס המאה ה-20
סרטי בית משפט אמריקאיים