מט

מט הוא עמדה בשחמט שבה המלך נתון תחת איום (שח) ואי אפשר להציל אותו (בשום דרך: לא על ידי בריחה, לא על ידי הכאת הכלי התוקף וגם לא על ידי חציצה) במצב זה אין למנוע את הכאתו של המלך, ועל כן הצד הנתון במט מפסיד במשחק. מקור המילה הוא בפרסית "שאה מט" פירושו המלך מת או המלך חסר אונים.

שני תנאים הכרחיים לביצוע המט- איום על המלך ואין לו מהלכים חוקיים. אם המלך מאוים, אולם קיים מהלך חוקי, המצב נקרא שח. אם אין איום על המלך, אולם אין כלל מהלכים חוקיים (עם שום כלי) המצב נקרא פט והמשחק מסתיים בתיקו.

ברישום התנועות מסמנים מט ב#, X או פשוט כותבים "מט". יש הנוהגים לסמן זאת בעזרת ++, אולם אחרים מסמנים כך שח כפול.

דוגמאות של מט

שלוש הדוגמאות הללו הן מטים מיוחדים. מימין זהו "מט טיפשים" - משחק השחמט הקצר ביותר האפשרי (2 מסעים). באמצע זהו "מט חנק"- המלך השחור לא יכול לברוח כי הוא "חנוק" על ידי כליו שלו. משמאל זהו "מט לגל" - מלכודת בפתיחה שבה הלבן מקריב את מלכתו כדי להנחית מט.

מט עם מספר כלים

מט עם מלכה או עם צריח

מט כזה הוא קל מאוד. יש לדחוק את המלך לצד הלוח, ואז להנחית עליו את המט.
מט עם מלכה אפשר לכפות ב-9 מסעים, ועם צריח- ב-16 מסעים.

מט שני צריחים (מט מדרגות) 
מט כזה קל מאוד והמלך המותקף יכול להינצל ממט רק אם יש כלי שיכול לחצוץ. במט זה כל מסע צריח אחר מכה שח וכך שניהם דוחפים את המלך המותקף לעבר אחת משורות הבסיס. ניתן לעשות את המט גם עם מלכה וצריח או שתי מלכות לאחר הכתרה.

מט עם שני כלים קלים

מט עם שני כלים קלים (רץ או פרש) הוא אפשרי, אלא שלעיתים אי אפשר לכפות אותו.

מט עם שני רצים

מט כזה אפשרי (כל עוד הרצים לא על אותו צבע-מצב שיכול לקרות רק כתוצאה מהכתרה) אפשר לכפות אותו, אם מובילים את המלך לפינה.

מט עם פרש ורץ 

מט כזה אפשרי בצד הלוח, אולם כדי לכפות אותו, חייבים שהמלך יהיה בפינה שצבעה כצבע הרץ. אפשר להכריח את המלך להגיע לפינה, אולם לא כצבע הרץ, ואז יש ל"הוביל" אותו לפינה השנייה של הלוח (זה קשה ביותר, ופעמים רבות המשחק מסתיים בתיקו, בגלל החוק שקובע שאם התבצעו 50 מסעים הפיכים המשחק מסתיים בתיקו).

מט עם שני פרשים

מט כזה אפשרי, אבל אי אפשר לכפות אותו. הצד בעל היתרון יכול לנצח רק אם יש לצד השני עוד כלי (למשל, רגלי) שימנע פט, או אם השחקן השני משחק באופן שמאפשר מט עם שני פרשים.

מט עם רגלי

מט עם רגלי שאינו מוכתר אינו אפשרי, אלא אם כן לצד השני יש כלי שחוסם את המפלט של המלך במקרה שהרגלי מאיים על המלך ומוגן על ידי כלי אחר והרגלי שמאיים על המלך לא מאוים על ידי אף כלי.

היסטוריה

הפסד לאחר הכאת המלך הוא חוק בסיסי מאז המצאת השחמט. לאחר מכן הוכנסו החוקים שצריך להזהיר מפני התראת שח, ושאסור להיכנס למצב שבו המלך מאוים. לבסוף החליטו באופן סופי, שרק הגעה למצב של מט ממש תיחשב לניצחון.

ראו גם

הכרעות בשחמט

קישורים חיצוניים

ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
חוקי השחמט
מטים בשחמט