קלונימוס בן קלונימוס

רבי קָלוֹנִימוּס בן קָלוֹנִימוּס (1286 או 1287, ארל - אחרי 1328) היה חכם ומשורר צרפתי-איטלקי. נשא, כאביו, את התואר "נשיא". חיבר את הספר "אבן בחן" ו"מסכת פורים", וכן עסק רבות בתרגום ספרי פילוסופיה ורפואה מערבית לעברית.

ביוגרפיה
קלונימוס נולד בארל שבפרובאנס, ובצעירותו החל ללמוד מקרא, רבנות ושפות, והחל לתרגם ספרות. ככל הנראה החל לנדוד בשנת 1306, ונסע ללמוד בברצלונה. משם הוא כתב אגרת למשפחתו בצרפת בה תיאר את החכמים עמם נפגש, ואת מצבם הירוד מבחינה תורנית של תושבי פרובאנס. ב-1308 חזר לעיר הולדתו, ובמשך שנתיים תרגם ספרי מתמטיקה ורפואה מערבית לעברית. ב-1314 הוא היה באוויניון, וב-1318, מהעיירה סלון שבקרבת ארל, שבה למד מפי המלומד אבא מרי בן אליגדור, כתב "תשובה" נגד הספר "ספר הסוד" של יוסף אבן כספי. בין השנים 1318-1323 הוא התגורר בקטלוניה, שם גם כתב את ספרו העוסק בענייני מוסר "אבן בחן".

בעקבות ספרו הוא התפרסם בקטלוניה וספרו הפך נפוץ, עד כדי כך שב-1324 מלך נאפולי, רובר (החכם) לבית אנז'ו, הזמינו לשבת אצלו ולתרגם ספרות מערבית ללטינית. קלונימוס נעתר להזמנה, אך העדיף להתגורר ברומא מפני ששם התגוררו יותר יהודים. בזמן ישיבתו ברומא כתב לבנו את "אגרת המוסר". אחיו של קלונימוס, שמואל, התכתב עם עמנואל הרומי בנוגע לשובו של קלונימוס לעירו, ועמנואל הרומי באחת מאגרותיו מפליג בשבחו של קלונימוס: "אמרנו בצלו נחיה... משך ביפיו הלבבות, נפלא בעיני המחשבות". בסופו של דבר שב קלונימוס לעירו. אין בידינו ידיעות אודות פעולותיו לאחר 1328.

חיבוריו ועבודתו
חיבורו המפורסם של קלונימוס הוא "אבן בחן" העוסק בענייני מוסר, שאותו, כאמור, כתב בקטלוניה. בחיבור מותח קלונימוס בן קלונימוס ביקורת תקיפה ביותר על החברה היהודית של התקופה, מהדורה מחודשת של הספר על פי כתבי יד ודפוסים ראשונים יצאה לאור בשנת 1956 על ידי אברהם מאיר הברמן בצירוף הערות ושינויי נוסחאות. עוד הוא עסק רבות בתרגום, ובין השאר תרגם את "איגרת בעלי חיים" מערבית, ושפורסמה מאוחר יותר במהדורות שונות בעברית. במהלך עבודתו אודות האיגרת הוא נאלץ למצוא שמות עבריים רבים לבעלי חיים, ובתוך הדברים הוא מזכיר ש"הזמיר בעל הלשונות ובעל הנגינות הוא זה העומד על ענף האילן". יעקב עציון כותב כי השימוש במונח "זמיר" אינו משמש לתיאור ציפור במקורות הקדומים, וייתכן כי זהו המקור הראשון לקרוא כך לציפור השיר. כשישב ברומא כתב פרודיה לפורים על התלמוד בשם "מסכת פורים", שעוררה התנגדות רבנית.

כן התפרסם חיבורו "מגלת ההתנצלות הקטן". באיגרת זו מתנצל קלונימוס בפני אחיו על שהרחיק נדוד מביתו בארל, נטש את משפחתו, וגלה למקום תורה בברצלונה. כדי להצדיק את המעשה, קלונימוס משרטט תיאור מעניין וחי של בתי המדרש הסמוכים לארל, על מעלותיהם ובעיקר חסרונותיהם.

חיבור אחר שלו התפרסם ללא ציון מלא של שם המחבר. זהו ספרו "משרת משה" העוסק בהגנה על הרמב"ם ועל ספרו מורה נבוכים כנגד מתקיפיו. שיטת ההגנה של ר' קלונימוס היא להציג פרשנות שמרנית (יחסית) לעמדותיו של הרמב"ם.

חיבורים שונים שלו עודם מצויים בכתב יד, בהם תרגום לביאור האמצעי של אבן רושד ל"ספר הניצוח" (כ״י ניו יורק, בהמ״ל 2486); תרגום לביאור האמצעי של אבן רושד ל"ספר ההטעאה" (באותו כ"י); תרגום לספר "אחצאא אלעלום אמר אלפאראבי" של אלפאראבי; ועוד.

זהות מגדרית

באחד מהקטעים בחיבורו "אבן בוחן", הדובר מקלל את היותו גבר ומביע את רצונו להפוך לאישה

החוקרים נחלקו בהסבר קטע זה. חיים שירמן ועזרא פליישר ראו בקטע זה כקטע הומוריסטי גרידא. אברהם גרוסמן ראה בכך ביקורת על היחס של החברה כלפי הנשים, כחלק משאר הביקורות שהוא מותח, אשר ע"י תיאור חייה הרעים של האשה כאילו הם אידיאליים בעוד גם אשה חכמה נאלצת להיות אך ורק טווה וכל מעשיה של האשה הם רק לרכל עם חברותיה, לבשל ולספק את רצונותיו המיניים של בעליה, וכדי להבליט זאת הוא מצטט קטעים מהתלמוד אשר מביעים זלזול כלפי נשים. חוקרים אחרים, רואים בקטע כמעיד על דיספוריה מגדרית, ועל רצון המשורר להוולד כאישה, דבר שיכול לרמוז על זהות המשורר בתור אישה טרנסג'נדרית.

קישורים חיצוניים
 
 ריצ'רד גוטהייל, יצחק ברוידא, 
 J. Chotzner, Kalonymos ben Kalonymos, The Jewish Quarterly Review
 נפתלי יעקב הכהן, אוצר הגדולים, קלונימוס בן קלונימוס (PDF)
 
 ישראל חיים טביוב, אוצר השירה והמליצה, אודות קלונימוס בן קלונימוס וקטעים מספרו "אבן בחן"
 
 
 אברהם גרוסמן, משמעות הביקורת החברתית של קלונימוס בן קלונימוס, בתוך ספר זכרון למאיר בניהו חלק א', ירושלים תשע"ט, עמ' 541-557.
 

חיבוריו
 איגרת בעלי החיים (שתרגם קלונימוס), באתר אנימלס

תרגום "אגרת בעלי חיים" ליידיש
 אייזיק מאיר דיק, אגרת בעלי החיים: דער וויכוח צוויסן דיא מענטשין מיט אלע ברואים אונ חיות פון דער וועלט.../ וואס אים האט פערפאסט אין לשון הקודש החכם ר' קלונימוס, וילנה: יהודה ליב מ"ץ, תרל"ח 1877.

הערות שוליים

משפחת קלונימוס
מתרגמים יהודים
מתרגמים מערבית לעברית
חכמי פרובנס
רבנים איטלקים
רומא: רבנים
מחברי ספרי מוסר ומחשבה
אישים שחיו במאה ה-13
אישים שחיו במאה ה-14
ילידי 1286