שגאדרה

שגאדרה (בערבית: شغادرة) היא עיירה במחוז צנעא שבתימן, כ-80 ק"מ מצפון-מערב לבירה צנעא, בסמוך להר מסוואר.

הקהילה היהודית
בשנת ה'תש"ט (1949) מנתה הקהילה כ-40 משפחות. היהודים חיו בנפרד מהערבים המקומיים, בשכונה שהייתה נקראת "דר אלמקם". גם לאחר מבצע על כנפי נשרים
נותרו יהודים במקום.

רבני הקהילה בדורות האחרונים היו מארי יחיא נחום (עד עלייתו לארץ ישראל בשנת ה'תרצ"ו-1936), ומארי שלום מדעי (עד לעלייה הגדולה בשנת ה'תש"ט-1949).

לקהילה היו מנגינות ייחודיות בקריאת התורה.

בין מטבעות הלשון המקובלות בפי בני הקהילה היא ברכת "תשבע ותותר", במקום ברכת "בתיאבון", והוא על דרך מה שנאמר על רות:  (). כמו כן נהגו לענות לברכת "ישר כוח" לעובד בשעת מלאכתו: "כוחך יגבר".

רוב היהודים נהנו מביטחון יחסי, יחסים טובים עם האוכלוסייה המוסלמית ומצב כלכלי שפיר.

לקריאה נוספת
 ד"ר משה גברא, האנציקלופדיה לקהילות היהודיות בתימן, כרך ב, ערך שג'אדרה, עמ' 565–566.
פרופ' בת-ציון עראקי קלורמן, יהודי תימן: היסטוריה, חברה, תרבות: יהודי תימן בתקופת השלטון העת'מאני, העליות מתימן לארץ-ישראל, כרך ג, הוצאת האוניברסיטה הפתוחה

קישורים חיצוניים 
 העיירה שג'אדרה - באתר גוגל מפות

הערות שוליים

תימן: יישובים
קהילות יהודיות בתימן