מערכת אוטובוסים מהירה

מערכת אוטובוסים מהירה (באנגלית: BRT – Bus Rapid Transit) היא מערכת תחבורה להסעת המונים, בה נעשה שימוש באוטובוסים רבי קיבולת, בדרך כלל דו-מפרקיים, שנוסעים בנתיב תחבורה ציבורית ייעודי תוך קבלת עדיפות בתנועה על פני כלי תחבורה אחרים, באופן דומה למערכות אחרות, כגון רכבות קלות. הרעיון הוא לשלב את המהירות, האמינות והיעילות של הרכבת הקלה עם הגמישות המתאפשרת בהפעלת שירות אוטובוסים.

מערכת האוטובוסים המהירה הראשונה בעולם הופעלה בקוריטיבה, ברזיל בשנת 1974. כיום פועלות מערכות כאלו בערים רבות בעולם, כגון: איסטנבול, לוס אנג'לס, לאס וגאס, הלסינקי ואתונה, אשר מספקות שירות מהיר יותר מקווי אוטובוס רגילים. הן משרתות כ-27 מיליון נוסעים ביום ברחבי העולם, מתוכם כ-17 מיליון בדרום אמריקה לבד. 

בישראל קיימות כיום שלוש ערים שבהן נעשה שימוש במערכות מסוג זה: בירושלים, כחלק מתוכנית הרכבת הקלה בירושלים באשדוד, חלק מהרפורמה בתחבורה ציבורית בעיר ובחיפה הושמשה בשנת 2013 מערכת המטרונית. ברחבי גוש דן מתוכננים כחמישה קווי מערכת אוטובוסים מהירה, כחלק מהמיזם שמבצעת החברה הממשלתית נת"ע, אשר מקימה גם קווי רכבת קלה ותחתית. קו מספר 1 הוא הקו הראשון שיושם על ידי חברות דן ונת"ע בגוש דן. מסלולו דומה מאוד למסלול המתוכנן של הרכבת הקלה, אך הוא עובר במעט מאוד נתיבי תחבורה ציבורית בלעדיים (נתיבי האוטובוסים לאורך דרך ז'בוטינסקי בפתח תקווה, למשל), ולכן הוא אינו בדיוק "מערכת אוטובוסים מהירה". הקו החום בתוכנית מערכת התחבורה במטרופולין ת"א מיועד אף הוא לפעול באוטובוסי BRT) אף שתחילה תוכנן כקו רכבת קלה. נבחנת אף האפשרות להפעילו באוטובוסים המונעים בחשמל לפחות בחלק ממסלולה שבין ראשל"צ וביה"ח אסף הרופא בבאר יעקב.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

תחבורה ציבורית
תחבורה בת קיימא