ברנהרד זקלס

בֵּרְנַהָרְד זֶקלֶס (בגרמנית: Bernhard Sekles; 20 ביוני 1872 – 8 בדצמבר 1934) היה מלחין, מנצח, פסנתרן ומחנך יהודי-גרמני.

ביוגרפיה 
ברנרד זקלס נולד ב-1872 בפרנקפורט. הוא למד הלחנה אצל איוון קנור (Iwan Knorr), תזמור אצל אנגלברט הומפרדינק ופסנתר אצל לזרו עוזיאלי (Lazzaro Uzielli). בשנים 94–1893 שימש קאפלמייסטר בבית האופרה בהיידלברג ובשנים 96–1895 בתיאטרון העירוני במיינץ. ב-1896 היה למורה בקונסרבטוריון הוך למוזיקה בפרנקפורט; כאן יזם ב-1928 את פתיחת הקורס האקדמי הראשון בג'אז באירופה מאז ומעולם, בהדרכת מתיאש שייבר, על אף התנגדות נמרצת מצד חוגי השמרנים. זקלס ניהל את הקונסרבטוריון בשנים 1923 עד 1933. בין תלמידי ההלחנה שלו היו פאול הינדמית, רודי שטפאן, תאודור אדורנו, מקס רודולף וארנסט טוך. הוא היה מראשוני האקדמאים היהודים שאיבדו את משרתם עם עליית הנאצים לשלטון וחקיקת החוק לשיקום שירות המדינה המקצועי. זקלס מת ב-1934 בעיר הולדתו פרנקפורט, בגיל 62.

יצירתו 
סגנון יצירתו של זקלס היה רומנטי מאוחר והושפע מברהמס. ביצירותיו הווקאליות המוקדמות השתמש בנושאים ובטקסטים סלאביים ומזרחיים. בכתיבתו האינסטרומנטלית פיתח את צורת המיניאטורה. בשנות ה-20' של המאה ה-20 תרם להתפתחות הסגנון הנאו-בארוקי בכתיבת פוגות ופסאקאליות.

מבחר מיצירותיו 
"יום הולדת האינפנטה" (בלט, 1913), מבוסס על האגדה של אוסקר ויילד.
"שחרזדה" (אופרה, 1917)
"כלולות הפָאוּן" (Die Hochzeit des Faun) (בלט, 1921)
"עשר הנשיקות" (Die zehn Küsse) (אופרה, 1926)
"שאקון על נושא שיר לכת במפעם מתומן" (Chaconne über ein achttaktiges Marschthema) לוויולה ופסנתר, אופוס 38 (1931)

תלמידים 
תאודור אדורנו
פאול הינדמית
אנתוני ואן הובוקן
ארנסט טוך
אריך איטור קאהן
מקס קובלסקי
הנס רוזבאוד
מקס רודולף
סיריל סקוט
אריך שמיד
רודי שטפאן

קישורים חיצוניים 

  עבודה אקדמית הכוללת מידע על זקלס

הערות שוליים

מלחינים יהודים גרמנים
מנצחים יהודים גרמנים
מורים למוזיקה יהודים
פסנתרנים יהודים גרמנים
גרמנים שנולדו ב-1872
גרמנים שנפטרו ב-1934