הנאום המגומגם

הנאום המגומגם או נאום הגמגום הוא כינוי לנאום שנשא ראש ממשלת ישראל לוי אשכול בליל 28 במאי 1967, כשבוע לפני מלחמת ששת הימים. הנאום שודר בשידור חי ברדיו קול ישראל ועורר סערה רבה בישראל.

הרקע לנאום 
בסוף חודש מאי 1967 נמצאה ישראל בעיצומה של תקופה מתוחה מאוד. כוחות צבא מצריים נאספו קרוב לגבול הדרומי של המדינה. מרבית הגברים הכשירים גויסו לשירות מילואים, המשק היה במיתון והחרדה בקרב העם לעצם קיומה של המדינה הייתה גבוהה. הציבור הישראלי דחף ליציאה למלחמה ואשכול התמהמה בהכרעה על כך. בקרב ראשי המטכ"ל הלך וגבר החשש כי מדינות ערב יפתחו ראשונות במתקפה. ב-28 במאי, בשעות אחר הצהריים, נערכה בתל אביב ישיבת הממשלה. מיד לאחריה הגיע ראש הממשלה לוי אשכול לאולפני הרדיו של קול ישראל בתל אביב כדי לשדר בשידור חי נאום לאומה, במטרה לעדכן את אזרחי המדינה בהתרחשויות האחרונות. בשעה שמונה ושלושים בערב הודיע חגי פינסקר על נאומו הצפוי של אשכול.

הנאום 
טיוטת הנאום, שנוסח ברובו על ידי מנכ"ל משרד ראש הממשלה יעקב הרצוג, הודפסה במכונת כתיבה והועברה דקות מועטות לפני תחילת השידור לידי ישראל גלילי, שר ההסברה, שהוסיף עליה מספר תיקונים בכתב ידו. על פי התוכנית המקורית היה אשכול אמור להקליט את הנאום מראש בלשכתו ב בתל אביב, אליה נשלחו שדרי הרדיו חגי פינסקר ויגאל לוסין. אשכול היה עסוק בפגישות שונות ולא היה זמן להקליט את הנאום. לכן הוחלט לעבור לאולפני הרדיו של קול ישראל בסמוך, שם יקריא את הנאום בשידור חי. אשכול קרא את הדף הראשון של הנאום אך בדף השני היה תיקון בכתב יד אותו לא הבין ("כמו כן נקבעו קווים להזזת הריכוזים הצבאיים מגבולה" שתוקן בכתב יד ל"כמו כן נקבעו קווים להסגת הריכוזים הצבאיים מגבולה"). אשכול פנה לעוזרו בשאלה, קהל־המאזינים הספיק לשמוע רק מלמול לא מובן. השדרן חגי פינסקר זינק אל המיקרופון וניתק אותו. במקביל סימנו כולם לאשכול, בתנועות־ידיים נמרצות, שימשיך לקרוא את הנאום. פינסקר פתח את המיקרופון ואשכול סיים את הנאום. הצוות באולפן לא חשב שזו הייתה תקלה רצינית אך העיתונות הציגה את האירוע, ביום שלמחרת, כגמגום והססנות של אשכול והדבר נחרט בזיכרון הציבורי.

בתו, עפרה נבו-אשכול הסבירה, שנים רבות לאחר מכן, שאשכול היה לאחר ניתוח קטרקט, ולכן התקשה בקריאת התיקון.

התגובות לנאום 
בעקבות הנאום נפגע קשות דימויו של אשכול בקרב הציבור, שראה בו מנהיג חלש, הססן, חסר כריזמה ובעיקר חסר יכולת לקבל החלטות מכריעות ברגעי משבר. הנאום יצר תחושה כבדה שהמדינה נמצאת בסכנה גדולה.

במהלך ישיבת המטכ"ל, שהתקיימה לאחר הנאום המגומגם של אשכול, תקף האלוף אריאל שרון, ראש מחלקת ההדרכה בצה"ל, בצורה חריפה את ראש הממשלה והאשים אותו בהחלשת כוח ההרתעה של צה"ל. הוא אף טען, שהססנותו תעלה בחייהם של אלפי חיילים. בריאיון להיסטוריון הצבאי עמי גלוסקא תיאר שרון, שהיה מתוסכל מהססנות הממשלה ערב המלחמה, דברים שאמר לרמטכ"ל יצחק רבין:

מדבריו החריפים של שרון ניתן ללמוד על הלך הרוח ששרר במטה הכללי באותם ימים וכונה בשם מרד הגנרלים.

במאמר המערכת של "מעריב" נמתחה ביקורת על שאשכול לא מסר את הקראת הודעתו ל"קריין מנוסה אשר ישווה לתוכן גם את הצורה הנאותה".

בעקבות הנאום הופעלו על אשכול לחצים כבדים למנות את משה דיין לתפקיד שר הביטחון. בעקבות הלחצים הקים אשכול ב-1 ביוני 1967 ממשלת ליכוד לאומי תוך צירוף סיעות רפ"י וגח"ל. לממשלה הצטרפו שלושה שרים חדשים: משה דיין בתפקיד שר הביטחון (במקומו של אשכול שהחזיק עד אז באותו תיק) ומנחם בגין ויוסף ספיר כשרים בלי תיק. מינויו של דיין התקבל באהדה בציבור, ובעיקר בצבא שראה בו מנהיג ראוי להובלתו למלחמה.

גם לאחר הניצחון במלחמת ששת הימים עדיין דבק באשכול הדימוי של "המנהיג ההססן". עדות לכך אפשר לראות בכך שתרומתו הרבה למהלכי המלחמה נעדרת מדפי ההיסטוריה (בתהילת הניצחון זכו בעיקר שר הביטחון משה דיין והרמטכ"ל יצחק רבין) ובכך שעדיין רבים זוכרים את הנאום המגומגם שנשא.

סרט ההקלטה
נאומו ההיסטורי של אשכול הועבר לסרטיית קול ישראל, אולם קטע הגמגום המפורסם נעלם מסרט ההקלטה. מי שאחראי לכך הוא עורך יומן השבוע באותם ימים, דן לאור, שלצורך השמעת הנאום בתוכנית הסיכום השבועית שבעריכתו, ששודרה בשבת שלאחר מכן, הורה לטכנאי הרדיו לנקות את סרט ההקלטה מן הגמגום. על פי עדותו של יגאל לוסין השידור החי לא הוקלט והנאום הוקלט שוב אחרי השידור, עבור מהדורת החדשות של עשר בערב.

לקריאה נוספת

קישורים חיצוניים
 
 
 48 שנים ל"נאום הגמגום" של לוי אשכול. פורסם בבלוג של ארכיון המדינה: http://israelidocuments.blogspot.co.il/2015/05/48.html

הערות שוליים

נאומים בישראל
לוי אשכול
מלחמת ששת הימים
ישראל: היסטוריה פוליטית
אירועי תקשורת המונים
פוליטיקה ותקשורת