בית המשפט העליון של קנדה

בית המשפט העליון של קנדה מהווה את הסמכות העליונה במסגרת הרשות השופטת בקנדה. הוא מונה תשעה שופטים המתמנים לתפקידם על ידי ראש הממשלה (להרחבה ראה להלן). בית המשפט העליון יושב בעיר הבירה אוטווה.

נשיא בית המשפט (2018) הוא רישאר וגנר.

סמכויות בית המשפט העליון

בית המשפט העליון משמש כערכאת הערעורים העליונה במערכת המשפטית הקנדית. מתחתיו מצויים באופן ישיר בית המשפט הפדרלי לערעורים, בתי המשפט הפרובינציאלים והטריטוריאליים לערעורים ובית המשפט הצבאי לערעורים. החלטת בית המשפט היא סופית בית המשפט העליון מעורב בערעורים בתחומי המשפט השונים: משפט חוקתי, משפט מינהלי, משפט פלילי ומשפט אזרחי.

לפני שתיק ידון בבית המשפט העליון על המבקשים להוכיח כי מיצו את האפשרויות העומדות לפניהם בערכאות משפטיות נמוכות יותר. בקשות לדיון נמסרות בכתב ונבחנות על ידי שלושה שופטים המחליטים האם התיק ראוי לדיון בבית המשפט העליון.

לממשלת קנדה יש זכות לפנות לבית המשפט העליון ולבקש את חוות דעתו בעניינים הנוגעים לפירוש החוקה הקנדית כולל כתב הזכויות והחירויות הקנדי. בית המשפט בקנדה יכול לפסול חוקים של הפרלמנט הנוגדים את החוקה.

מינוי שופטים

כיום השופטים מתמנים לפי בחירת ראש הממשלה. בעבר מינוי השופטים היה ברובו חסוי, ומלבד הבנה כללית ששר המשפטים מתייעץ עם גורמים בקהילה המשפטית, התהליך היה לא פורמלי ולא גלוי. בשנת 2004 הוועדה למשפט וזכויות אדם של בית הנבחרים הקנדי פרסמה דו"ח המלצות לשיפור הליך בחירת השופטים לבית המשפט. בין היתר, ועדת בית הנבחרים המליצה על הקמת ועדה מייעצת שתגבש ותמסור לשר המשפטים רשימת מועמדים לבית המשפט העליון. בנוסף הומלץ, כי לאחר הליך בחירת השופטים, על שר המשפטים להופיע בפני ועדת שימוע ולהסביר בפניה על הליך הבחירה ועל כישורי המועמדים שנבחרו.

במהלך השנים 2004–2016 נעשו מספר שינויים בדרכי מינוי שופטים, שינוי עיקרי (אשר במינוי מספר שופטים לא יושם) הייתה ועדה שיצרה רשימת מועמדים מומלצים, וכן שימוע בפני ועדת אד הוק. בשתי הוועדות - שהרכבם השתנה לאורך השנים - לחברי הפרלמנט תמיד נשמר ייצוג.

בשנת 2016 נעשו השינויים האחרונים (עד היום) שנועדו על מנת להגביר את השקיפות, המקצועיות וההוגנות של מינוי השופטים. בשנה זו הוקמה הוועדה העצמאית המייעצת למינוי שופטים לבית המשפט העליון, נפתחה האפשרות לכל אדם החפץ בכך להגיש טופס מועמדות ובאופן כללי כל התהליך הפך לשקוף לעיני הציבור.

הרכב הוועדה המייעצת 
הוועדה מונה שמונה חברים:
 שלושה חברים - שלפחות שניים מהם אינם עורכי דין - ממונים על יד שר המשפטים.
 חבר בעל מעמד תקין של לשכת עורכי הדין של מחוז או טריטוריה מסוימים - ממונה על ידי לשכת עורכי הדין הקנדית.
 חבר בעל מעמד תקין של לשכת עורכי הדין של מחוז או טריטוריה מסוימים - ממונה על ידי הפדרציה של אגודות המשפטים של קנדה.
 חבר בעל מעמד תקין של לשכת עורכי הדין של מחוז או טריטוריה מסוימים - ממונה על ידי לשכת עורכי הדין הילידים.
 שופט בית משפט עליון בדימוס, מועמד על ידי מועצת השופטים הקנדית.
 משפטן מהאקדמיה, מועמד על ידי מועצת הדיקנים המשפטיים הקנדיים.

הליך המינוי 
ראשית, הוועדה המייעצת בוחנת את הבקשות שהוצגו לה, מבצעתת ראיונות עם המועמדים, וכן מבצעת חיפוש אקטיבי אחר מועמדם לשיפוט. לאחר מכן הוועדה מגישה לראש הממשלה 3-5 מועמדים. ראש הממשלה אינו מחויב להמלצות הוועדה, אם כי, מאז שהוקמה הוועדה, ראש הממשלה מינה תמיד שופט מבין אילו שהומלצו על ידי הוועדה. ראש הממשלה מכריז על המינוי. השופט מגיע לשימוע בשני הבתים, ולאחר השימוע הוא ממונה באופן רשמי על ידי המושל הכללי של קנדה.

הרכב בית המשפט
על פי חוק שלושה מבין תשעת השופטים של בית המשפט העליון חייבים להיות מהפרובינציה של קוויבק. על פי המסורת, שלושה נוספים הם מהפרובינציה של אונטריו, שניים ממערב קנדה, ואחד מהפרובינציות האטלנטיות.

ראו גם
כתב הזכויות והחירויות הקנדי
חוקת קנדה

קישורים חיצוניים

 
 פסקי הדין של בית המשפט העליון בקנדה
 וידאו: דיון בבית המשפט העליון הקנדי בנושא זכות עיתון להגן על מקורות המידע שלו, 21 באוקטובר 2009 
 סקירת הליך מינוי שופטים בבית המשפט העליון בקנדה על יד מרכז המחקר והמידע של הכנסת
  על מערכת המשפט של קנדה, באתר האינטרנט הרשמי של משרד המשפטים הקנדי

הערות שוליים

ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קנדה: ממשל
קנדה
קנדה: חוק ומשפט