פרשת קייבלגייט

פרשת קייבלגייט (באנגלית: Cablegate) החלה בפברואר 2010 כאשר אתר ההדלפות ויקיליקס החל להפיץ מסמכים שונים של תכתובות מסווגות שנשלחו במקור אל מחלקת המדינה האמריקאית מ-274 הקונסוליות שלה, השגרירויות שלה, וכן הנציגויות שלה ברחבי העולם. התכתובות כללו ניתוחים מדיניים וציטוטים של מנהיגים ושרים שונים ברחבי העולם אשר נאמרו במקור בדלתיים סגורות. מסמכי התכתובת שהודלפו במסגרת הפרשה נוצרו במקור החל בדצמבר 1966 ועד לפברואר 2010. מסמכי התכתובת מכילים ניתוחים מדיניים ממנהיגי העולם, וכן הערכותיהם של דיפלומטים אמריקנים במדינות המארחות ושל הפקידים שלהם. לפי ויקיליקס, 251,287 מסמכי התכתובות מכילים 261,276,536 מילים, מה שהופך את הפרשה להדלפה הגדולה ביותר בהיסטוריה של חומר מסווג. מסמכי התכתובת הושגו על ידי האתר ויקיליקס לאחר שנגנבו מצבא ארצות הברית על ידי החיילת האמריקנית צ'לסי מאנינג, שלבסוף הורשעה ונידונה למאסר בגין ריגול.

פרסום מסמכי התכתובות הדיפלומטיות האמריקניות היה ה"מגה הדלפה" השלישית בסדרת הדלפות של מסמכים מסווגים אמריקניים שהודלפו על ידי ארגון ויקיליקס במהלך שנת 2010. מעל 130,000 ממסמכי התכתובות מסווגים, בסביבות 100,000 ממסמכי התכתובות מוגדרים "סודי", ולכ-15,000 ממסמכי התכתובות סיווג גבוה יותר מ"סודי", אך אין כל מסמך המסווג כ"סודי ביותר".

פרסום המסמכים גרם לסערה עולמית ולווה בסיקור נרחב באמצעי התקשורת ברחבי העולם.

רקע 

במהלך 2009 משקי"ת המודיעין האמריקנית צ'לסי מאנינג הורידה מידע מסווג בעת שהייתה מוצבת בעיראק, וצרבה אותו על גבי תקליטורים. המידע שמאנינג הורידה הופץ במקור באמצעות הרשת הסגורה של משרד החוץ האמריקני SIPRNet שהיא גרסה מסווגת של האינטרנט. על פי הדיווחים בתקשורת, מעל לשלושה מיליון אנשי ממשל וחיילים אמריקנים הם בעלי גישה לרשת זו, אך מסמכים בעלי סיווג "סודי ביותר" אינם מופצים בה. לפי הדיווחים בתקשורת, כמות כה גדולה של מידע סודי הייתה זמינה מלכתחילה לכמות כה גדולה של משתמשים משום שלאחר פיגועי 11 בספטמבר החל הממשל האמריקני להתמקד בשיתוף מידע מסווג בין אנשי הממשל והצבא על מנת שאנשי הצבא, גורמי אכיפת חוק, וקהילות המודיעין יוכלו לבצע את עבודתם טוב יותר בזכות גישה קלה למידע מסווג המכיל ניתוח אנליטי. בנובמבר 2010 דובר משרד החוץ האמריקני ציין בתקשורת כי בחודשים שקדמו להדלפה ננקטו צעדים נוספים על מנת לשפר את האבטחה של מערכת SIPRNet ולמנוע הדלפות של מידע מסווג ממנה.

בנובמבר 2009 יצרה מאנינג לכאורה קשר עם ארגון ויקיליקס והעלתה לארגון דרך חיבור אינטרנט את כל החומר שהיה ברשותה.

ביוני 2010 פורסם לראשונה במגזין הטכנולוגיה Wired כי אנשי משרד החוץ האמריקאי חוששים כי החיילת האמריקנית צ'לסי מאנינג, אשר מואשמת בהורדה בלתי מורשית של מידע, הדליפה מברקים דיפלומטיים אמריקניים.

ב-22 בנובמבר 2010 צוין בחשבון הטוויטר של ארגון ויקיליקס כי ההדלפה הבאה תהיה גדולה פי 7 מההדלפה של מסמכי מלחמת עיראק. בשלב זה הרשויות בארצות הברית והתקשורת כבר העריכו כי ההדלפה עלולה להכיל מברקים דיפלומטיים אמריקניים.

ב-26 בנובמבר מייסד ויקיליקס ג'וליאן אסאנג' שלח מכתב למחלקת המדינה האמריקאית באמצעות עורכת הדין שלו ג'ניפר רובינסון, בו ביקש כי יציינו בפני ויקיליקס באופן פרטי את כל המקרים הספציפיים בהם פרסום מידע כגון שמות של אנשים עשוי לסכן באופן משמעותי אנשים מסוימים. היועץ המשפטי של מחלקת המדינה הרולד קו סירב להיענות להצעתו של אסאנג' וציין כי "אנו לא עוסקים במשא ומתן בנוגע לשחרור או הפצה של חומרים מסווגים שהושגו באופן בלתי חוקי מממשלת ארצות הברית". אסאנג' כתב בתגובה לראש מחלקת המדינה האמריקנית כי "בחרתם להגיב באופן אשר מוביל אותי למסקנה כי הסיכונים האמורים דמיוניים לחלוטין וכי הדאגה העיקרית שלכם היא למעשה התמקדות בהסתרת פרסום ראיות הנוגעות לפגיעה בזכויות האדם ומעשים פליליים אחרים".

לקראת ההדלפה מזכירת המדינה האמריקנית הילרי קלינטון ובכירים אמריקאים אחרים יצרו קשר עם ממשלות במדינות שונות בעולם והזהירו אותן מההדלפה הצפויה.

ההדלפה 

המסמך הראשון המכונה "Reykjavik 13 cable" הופץ על ידי האתר ויקיליקס ב-18 בפברואר 2010, וחודש לאחר מכן הופצו בנוסף לכך פרופילים של פוליטיקאים איסלנדים שנוצרו על ידי מחלקת המדינה האמריקנית.

במהלך קיץ 2010 המייסד והעורך הראשי של אתר "ויקיליקס" ג'וליאן אסאנג' הגיע להסכם עם רשתות תקשורת באירופה ובארצות הברית אשר לפיו יתר התכתובות הדיפלומטיות יפורסמו כאשר שמותיהם של המקורות יוסרו.

הדלפת מסמכי התכתובות המצונזרים בנובמבר 2010 
ב-28 בנובמבר 2010 פורסמו 220 מסמכי התכתובת הראשונים על פי הסכם זה ב"אל פאיס" (ספרד), ב"דר שפיגל" (גרמניה), ב"לה מונד" (צרפת), ב"גארדיאן" (בריטניה) וב"ניו יורק טיימס" (ארצות הברית). ויקיליקס תכנן במקור להפיץ את יתר המסמכים בהדרגה לאורך זמן.

הדלפת מסמכי התכתובות הלא מצונזרים בספטמבר 2011 
לאחר ההדלפה בנובמבר 2010 ארגון ויקיליקס העביר את כל התוכן של אתר ויקיליקס לרשת שיתוף הקבצים ביטורנט על מנת למנוע את היעלמותו לנוכח ההתקפות הרבות נגד האתר ונגד מפעיליו. אף על פי כן, בהמשך הופצה שמועה באינטרנט כי בקובץ שהופץ ברשת ביטורנט נכלל בטעות בתוך ספרייה נסתרת גם המאגר המוצפן של כל 250 אלף המברקים. כמו כן, במקביל הופצה באינטרנט גם שמועה כי הסיסמה לקובץ המוצפן זהה לסיסמה שנכללה בספרו של כתב ה"גרדיאן" דייוויד ליי שעסק בדליפה אשר נכתב בשיתוף עם ג'וליאן אסאנג' (ליי קיבל את הסיסמה מאסאנג' כדי שיוכל לגשת לעותק של הקובץ המכיל את כל התכתובת, והאמין שהסיסמה זמנית וייחודית לקובץ שקיבל בלבד).

בעקבות כך החליט לבסוף ארגון ויקיליקס ב-1 בספטמבר 2011 לפרסם את כל 251,287 המסמכים. במקביל האשים הארגון את דייוויד ליי ואת ה"גרדיאן" בחשיפת הסיסמה לקובץ המוצפן.

תכנים נבחרים

תכנים נבחרים לפי אזור

ישראל 
 המברקים הכילו פרטים רבים לגבי הערכותיה של ישראל בסוגיית תוכנית הגרעין האיראנית, ועל כך שההנהגה בישראל ראתה את שנת 2010 כ"שנה קריטית" להתמודדות עם איראן. ראש אמ"ן, עמוס ידלין, מצוטט במסמכים באומרו כי "ישראל לא נמצאת בעמדה שהיא יכולה לזלזל באיראן או להרשות לעצמה להיות מופתעת כמו ארצות הברית בפיגועי 11 בספטמבר". שר הביטחון, אהוד ברק, העריך במהלך יוני 2009 כי ישנו חלון הזדמנויות של בן 6 עד 18 חודשים שבמהלכם עדיין ניתן יהיה למנוע מאיראן להשיג נשק גרעיני וכי לאחר מכן "כל פתרון צבאי יגרום לנזק היקפי בלתי מתקבל על הדעת".
 באוגוסט 2007 הציע לארצות הברית ראש המוסד, מאיר דגן, להסתייע בקבוצות של סטודנטים איראנים הקוראות לדמוקרטיזציה של המשטר האיראני, קבוצות לאומיות כגון האזארים, הכורדים או הבאלוצ'יסטאנים שמתנגדים למשטר הנוכחי, כדי לנסות ולהפיל את המשטר האיראני.
 מסמכי ויקיליקס מציינים כי דגן הכחיש בתחילה כי ישראל מתכוונת לתקוף מתקן גרעיני בסוריה, חודשיים בלבד לפני שהמתקן הגרעיני בסוריה הותקף.
 לפי מסמכי ויקיליקס ממשלת ישראל ניסתה לתאם את מבצע עופרת יצוקה ברצועת עזה הן עם מצרים והן עם יו"ר הרשות הפלסטינית מחמוד עבאס ושאלה אם הן תהיינה מוכנות לקחת את השליטה על רצועת עזה לאחר שישראל תביס את החמאס ותשתלט על רצועת עזה. עוד צוין כי התגובה של מצרים ושל עבאס הייתה שלילית.
 בשיחה עם חבר הקונגרס האמריקאי גרי אקרמן בשנת 2007 בנימין נתניהו ציין כי שמעון פרס הודה בפניו כי תהליך אוסלו אותו פרס סייע ליזום בוסס למעשה על הנחות שגויות.
 באותו המסמך נתניהו מתאר את מפלגת קדימה כ"מפלגה מזויפת", מתייחס למלחמת לבנון השנייה כ"מטופשת", כינה את אהוד אולמרט "טיפש" וכמו כן הוא מתח ביקורת על גישתו של אהוד אולמרט לקראת המלחמה.
 במסמך מ-1 באפריל 2007 נתניהו, שהיה ראש האופוזיציה באותה העת, תיאר את נשיא הרשות הפלסטינית מחמוד עבאס כ"איש נחמד שכוונותיו טובות", ודחק בוושינגטון להתמקד בהפלת החמאס באמצעות לחץ כלכלי כאשר הוא מציין שיהיה "יותר קל להחליש את החמאס מאשר לחזק את אבו מאזן".
 בשנת 2008 דיפלומטים אמריקנים במזרח התיכון קיבלו הוראה לאסוף בחשאי מידע אישי על מנהיגים פלסטינים ולעקוב מקרוב אחר יכולות התקשורת והיכולות הצבאיות של ישראל. אחת מההנחיות של מחלקת המדינה האמריקנית הורתה לדיפלומטים האמריקאים לדווח על טקטיקות, טכניקות, ונהלים של צה"ל שמטרתם לחימה בטרור.
 לפי מברק שנשלח משגרירות ארצות הברית בתל אביב נתניהו תומך ברעיון של חילופי שטחים עם הרשות הפלסטינית ואינו מעוניין לשלוט בגדה המערבית ובעזה, אלא לעצור את התקפות טרור שמושקות מאזורים אלו.
 סגן השגריר האמריקאי לואיס מורנו התייחס לבנימין נתניהו באחד המברקים באומרו: "נתניהו הזהיר כי נסיגת ישראל מלבנון הובילה ליצירת בסיס איראני ראשון ובעקבות היציאה מעזה נוצר בסיס איראני שני ואם ישראל תתחייב לנסיגה נוספת מהגדה המערבית יהיו לכך תוצאות זהות." כמו כן ציין נתניהו כי הוא סבור שישנן 3 אפשרויות: "נסיגה לקווי 67' שתוביל לטרור ולא לשלום, לא לעשות כלום, דבר שיוביל לתוצאה דומה או לפתח את הגדה מבחינה כלכלית." נתניהו הציע ייזום מהלך שיוביל לפיתוח כלכלי מהיר של הגדה המערבית.
 לפי מסמכי ויקיליקס ראש המוסד מאיר דגן סבור כי אין סיכוי להגיע להסדר שלום עם הפלסטינים וכי ישנה סבירות גדולה שנשיא הרשות הפלסטינית מחמוד עבאס "יעבור לקטר ויצטרף לבן העשיר והמסתורי שלו המתגורר שם" אם ארגון החמאס ישתלט על הגדה המערבית.
 לפי מסמכי ויקיליס במהלך שנת 2007 ציינה שרת החוץ, ציפי לבני, כי על ישראל לגרום לשינויים בהנהגת פת"ח וכי אבו מאזן אינו מסוגל להוביל את הפלסטינים להסדר קבע עם ישראל ולכן יש להחליפו במנהיג אחר.
 לפי מסמכי ויקיליקס מזכירת המדינה האמריקנית, קונדוליזה רייס, אישרה כי ישראל היא שתקפה את הכור הגרעיני בסוריה ב-6 בספטמבר 2007 וכי התקיפה בוצעה על בסיס מידע מאומת בדבר איום ממשי.

ירדן 
 לפי מסמך מ-2 באפריל 2009 עולה כי נשיא הסנאט הירדני זייד ריפאעי ציין בשיחה עם שגריר ארצות הברית דייוויד הייל כי יש "להפציץ את איראן, או לחיות עם הפצצה האיראנית. הסנקציות, הגזרים, והתמריצים לא ישנו דבר". כמו כן צוין במברק כי "בעוד שריפאעי סבור שלמהלך צבאי באזור תהיה השפעה קטסטרופלית על האזור, הוא סבור בכל זאת כי ישנה חשיבות במניעת מצב בו איראן תשיג נשק גרעיני במידה כה רבה שהמהלך שווה את הסיכונים."

איראן 
 מסמכי ויקיליקס חושפים את מידת חוסר האמון של העולם הערבי באיראן, ואת התמיכה מצד המנהיגים הערביים הפרו אמריקנים בתקיפה צבאית במתקני הגרעין באיראן. מלך סעודיה, עבדאללה, קרא שוב ושוב לארצות הברית לתקוף את מתקני הגרעין של איראן. באחד מהמסמכים צוין כי המלך עבדאללה הדגיש כי ישנו צורך "לקצץ את ראש הנחש" בהתייחסו לתוכנית הגרעין האיראנית.
 נסיך הכתר של אבו דאבי מוחמד בן זאיד קרא לארצות הברית שלא לפייס את טהרן וציין: "אחמדינז'אד הוא היטלר".
 בהתייחסו לתוכנית הגרעין של איראן, מלך בחריין חמד בן עיסא אאל ח'ליפה צוטט בשנת 2009 באומרו "יש לעצור התוכנית הזו. הסכנה בכך שנאפשר את המשך קיומה גדולה מהסכנה שבעצירתה".
 עוזר שר ההגנה המצרי מוחמד אל-אסאר צוטט בשנת 2009 באומרו כי "מצרים מחשיבה את איראן כאיום על האזור".
 המודיעין האמריקני העריך כי קוריאה הצפונית העבירה לאיראן טילים מתקדמים אשר במקור תוכננו על ידי ברית המועצות שהם בעלי עוצמה רבה יותר ממה שארצות הברית ציינה בפומבי. הטילים הללו, מדגם BM-25 מוסודאן, מסוגלים להגיע למרחק של עד 3,200 קילומטרים.
 מסמכי ויקיליקס חשפו כי ארגון הסהר האדום האיראני נשלט באופן ישיר על ידי הממשל האיראני וכי הוא היה מעורב בהברחות נשק בלתי חוקיות ובאיסוף מודיעין מטעם איראן.

סוריה
 כמות משלוחי הנשק שסוריה מספקת לארגון החזבאללה גדלה באופן ניכר על אף טענותיה של סוריה כי משלוחי נשק חדשים לחזבאללה פסקו.
 ראש המודיעין הכללי המצרי עומר סולימאן ציין כי סוריה מעוניינת באופן נואש להפסיק את החקירה של בית הדין המיוחד ללבנון שהוקם על ידי האו"ם כדי לחקור את חיסולו של נשיא לבנון רפיק אל-חרירי בשנת 2005. סוריה חשודה במעורבותה בחיסולו של חרירי ובהתנקשות בגורמים אנטי סוריים שונים בלבנון.

הרפובליקה העממית של סין 
 גורם בסין ציין בפני שגרירות ארצות הברית בבייג'ינג כי הפוליטביורו של המפלגה הקומוניסטית של סין הייתה אחראית לפרשת פריצת החשבונות של גוגל בינואר 2010, אשר בוצעה כחלק מקמפיין סיני גדול יותר ומתואם הממוקד בחבלה במחשבים שונים בארצות הברית ובמחשבים במדינות המערב, וכי האחראיים לקמפיין זה הם פעילים ממשלתיים, מומחי אבטחה פרטיים והאקרים שגויסו על ידי הממשלה הסינית.
 בפברואר 2009 השגרירה האמריקנית בקירגיזסטן דיברה עם השגריר הסיני ג'אנג יאניאן (Zhang Yannian) לאחר שדווח לה כי הרפובליקה העממית של סין הציעה לקירגיזסטן 3 מיליארד דולר תמורת סגירת בסיס חיל האוויר האמריקני בקירגיזסטן אשר סייע לארצות הברית להשיק טיסות לתוך אפגניסטן במסגרת מלחמת אפגניסטן. לטענתה יאניאן היה נבוך למדי לנוכח השאלה ומלמל דבר מה בסינית. לאחר מכן לעג לטענות הללו ונמנע במכוון מלהכחיש אותם, והעלה עצות משלו כיצד הנציגים האמריקנים צריכים לפעול כדי להמשיך להחזיק בבסיס בקירגיזסטן, כאשר במהלכם עוזרו של יאניאן ציין כי "אולי כדאי שאתם תעבירו 5 מיליארד דולרים ובכך תקנו גם אותנו וגם את הרוסים".

ארמניה 
 מסמכי ויקיליקס חשפו כי במהלך 2008 דיפלומטים אמריקאים הגיעו למסקנה כי ממשלת ארמניה סיפקה במהלך שנת 2003 טילים ומקלעים לאיראן, אותם איראן שלחה לאחר מכן למורדים בעיראק ואשר שימשו את כוחות המורדים להרג כוחות צבא אמריקנים בעיראק. טענות אלו נדחו על ידי הנשיא הארמני סרז' סארגסיאן. מסמכי ויקיליקס מכילים מכתב זועם מג'ון נגרופונטה שנשלח לסארגסיאן.

קוריאה 
 לפי מסמכי ויקיליקס ארצות הברית וקוריאה הדרומית מתכננים לאחד את שתי הקוריאות לאחר מצב בו הממשל בקוריאה הצפונית יקרוס.

רוסיה 
 לפי מסמכי ויקיליקס ישנם לכאורה קשרים בין הממשל הרוסי לארגוני פשע. רוסיה מוזכרת כמדינת מאפיה.
 בסוף שנת 2008 השגרירות האמריקנית במוסקבה שלחה מברק שבו צוין כי נשיא רוסיה דמיטרי מדבדב לעיתים קרובות פועל תחת השפעה ישירה של ראש ממשלת רוסיה ולדימיר פוטין וכמו כן נציגי השגרירות התייחסו ליחסים בין נשיא רוסיה דמיטרי מדבדב וראש ממשלת רוסיה ולדימיר פוטין באומרם "מדבדב מתנהג כמו רובין לבאטמן".
 לפי מסמכי ויקיליקס הדיפלומטים האמריקנים היו סקפטיים למדי לטענתו של פוטין כי הוא לא ידע דבר על הרעלתו המסתורית של סוכן הביון הרוסי לשעבר אלכסנדר ליטוויננקו.

טורקיה 
 טורקיה התלוננה בפני דיפלומטים בריטיים, כי הדוכסית מיורק שרה פרגוסון מעוניינת להרוס את סיכוייה של טורקיה להצטרף לאיחוד האירופי באמצעות סרט דוקומנטרי החושף את מצוקתם של הילדים הנכים בטורקיה.

האו"ם 
 משרד החוץ הורה לדיפלומטים אמריקנים לאסוף מודיעין על המזכיר הכללי של האו"ם באן קי מון ועל הפקידים הבכירים של האו"ם, כולל סיסמאות, מידע ביומטרי, ומפתחות לצפנים הסודיים המשמשים לצורך תקשורת ביניהם ברשתות פרטיות.

ניתוחים דיפלומטיים נבחרים של מנהיגי העולם 

המברקים בפרשת קייבלגייט הכילו בין היתר דברי ביקורת קשים שהועלו מצד צוותי השגרירויות האמריקניות נגד הממשלות המארחות שלהם:

 אפגניסטן נשיא אפגניסטן חמיד קרזאי כונה "פרנואיד" על ידי הדיפלומטים האמריקנים. הדיפלומטים ציינו כי הוא נחשב לאדם חלש מאוד שלא מעוניין לשמוע את העובדות, ובמקום זאת הוא נוטה להאמין בקלות לכל דיווח הכולל אפילו את הסיפורים המוזרים ביותר או מזימות שלכאורה נרקמו נגדו.

 נטען כי נשיא אזרבייג'ן אילהם אלייב הוא סוג של הכלאה בין דמויות המאפיונרים הבדיוניות מייקל קורליאונה וסוני קורליאונה מסרט המאפיה "הסנדק". כמו כן נטען כי הוא פרגמטי בכל הנוגע למדיניות החוץ אך יותר ויותר אוטוריטרי בתחום מדיניות הפנים. כמו כן נאמר במברקים של השגרירות האמריקנית כי אשתו של נשיא אזרבייג'ן מהאריבן אלייב עברה "כל כך הרבה ניתוחים פלסטיים שממרחק מסוים ניתן בקלות להתבלבל בינה לבין בנותיה, אך עדיין יש לה הבעות פנים.

 נשיא צרפת ניקולא סרקוזי תואר על ידי גורמים דיפלומטיים בארצות הברית כ"אוטוריטרי" וכ"הקיסר העירום".

 הדיפלומטים האמריקנים ציינו כי קנצלרית גרמניה אנגלה מרקל כאשר נדחקת לפינה היא עשויה להיות עקשנית אך היא נוהגת לרוב שלא לקחת סיכונים וכי היא לרוב איננה יצירתית.

 במברק שנשלח מדיפלומטים אמריקנים בקהיר צוין כי ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו הוא "אלגנטי ומקסים" אך הוא "אף פעם איננו מקיים את הבטחותיו".

 ראש ממשלת איטליה סילביו ברלוסקוני הוגדר על ידי שגרירות ארצות הברית ברומא כ"חלש, חסר תועלת ולא יעיל כמנהיג באירופה המודרנית". גורמים דיפלומטיים בארצות הברית ציינו גם כי בשל החגיגות הקבועות שבהן הוא נוהג להשתתף, הוא לעולם איננו נח היטב.

 על מנהיג לוב מועמר קדאפי נטען כי הוא פוחד לטוס מעל לים וכי הוא איננו מסתמך יותר על כל שומרות הראש שלו, וכי הוא לקח עמו רק שומרת ראש אחת בעת ביקורו באו"ם במהלך 2010. כמו כן צוין כי אחות אוקראינית מלווה אותו לכל מקום שהוא הולך וכי יש הטוענים שהוא מנהל עמה קשר רומנטי. הדיפלומטים האמריקניים ציינו בנוסף כי כאשר הוויזה שלה לא אושרה בזמן על מנת שתצטרף אל קדאפי בנסיעה לאו"ם, הוא ארגן בהמשך לאחר שהוויזה אושרה, מטוס פרטי שיטיס אותה במיוחד לארצות הברית על מנת שתצטרף אליו בעת הביקור באו"ם.

 מנהיג קוריאה הצפונית קים ג'ונג איל תואר על ידי הדיפלומטים האמריקנים כבחור זקן ורופס אשר סבל מטראומה פיזית ונפשית בעקבות שבץ שתקף אותו.

 ראש ממשלת טורקיה רג'פ טאיפ ארדואן תואר כ"פרפקציוניסט המכור לעבודה שבאמת דואג לרווחתם של הסובבים אותו." הוא תואר גם כבעל "מעט הבנה בפוליטיקה שמעבר לאנקרה". כמו כן צוין כי הוא "מבודד" וכי חברי הפרלמנט שלו והשרים "פוחדים מזעמו של ארדואן". הדיפלומטים ציינו גם כי "הוא מסתמך על הכריזמה שלו, האינסטינקטים שלו, והסינון של יועציו כדי למשוך תאוריות קונספירציה מהאינטרנט או שלחלופין הוא אבוד בפנטזיות איסלמיסטיות נאו-עות'מאניות".

 נשיא זימבבואה רוברט מוגאבה תואר על ידי הדיפלומטים האמריקנים כשטן. באחד המברקים האמריקנים צוין כי מוגאבה יותר חכם ויותר חסר רחמים מכל הפוליטיקאים האחרים בזימבבואה.
 ראש ממשלת זימבבואה מורגן צ'נגיראי תואר כבעל חסרונות, כהססן וכמי שאין לו ניסיון ביצועי.

התגובות בעולם 
בעוד שרוב ממשלות המערב גינו את ההדלפה, החומר שהודלף עורר עניין רב בקרב הציבור, ובתקשורת העולמית. מנהיגים פוליטיים שונים ברחבי העולם ציינו כי הם רואים באסאנג' פושע, ובו-בזמן מאשימים את משרד ההגנה האמריקאי בכשלים ביטחוניים.

לאחר דליפת המסמכים הדיפלומטיים ב-28 בנובמבר 2010 ויקיליקס הייתה נתונה להתקפות שיטתיות. תחת לחץ מצד מחוקקים בארצות הברית, Amazon Web Services הפסיקה בסופו של דבר לארח בשרתיה את ויקיליקס. בעקבות כך הופסקה הגישה לאתר למשך מספר שעות במהלך 1 בדצמבר 2011 עד שהשרת חזר לאוויר בשרתי חברת האירוח השוודית באהנהוף. בתגובה, ציינו נציגי ארגון ויקיליקס בחשבון הטוויטר של הארגון: "אם אמזון מרגישים כל כך לא בנוח עם התיקון הראשון, אולי הם לא צריכים למכור ספרים".

ב-30 בנובמבר 2010 הוציא האינטרפול צו מעצר בינלאומי נגד ג'וליאן אסאנג' אשר נשלח לכל 188 המדינות החברות בארגון אשר התבקשו לאתרו ולסייע בהסגרתו. על פי הצו הבינלאומי, אסאנג' מבוקש בגין חשד שאנס והטריד מינית שתי נשים במהלך ביקורו בשוודיה.

השלכות

קישורים חיצוניים 

 פרשת קייבלגייט באתר ויקיליקס (ארכיון) 
 
 
 
 פרשת קייבלגייט באתר הגארדיאן 
 פרשת קייבלגייט באתר הניו יורק טיימס 
 יואב נורסלע, "הגורם הנעלם"- תפקידה של ארצות הברית בפרוץ מלחמת האזרחים בסוריה, מגזין המזרח הקרוב, 25 ביוני 2014

אתרי חיפוש לתוכן במסמכי פרשת קייבלגייט
 cabledrum.net - מנוע חיפוש מקיף לתוכן המופיע במסמכים שהודלפו על ידי ויקיליקס בפרשת קייבלגייט
 cablegatesearch.net - כלי המאפשר לבצע חיפוש לטקסטים ולעבור על כל המברקים שהודלפו על ידי ויקיליקס בפרשת קייבלגייט
 cableresearcher.net - אפליקציה מקוונת אינטראקטיבית המאפשרת לחפש מידע במברקים שהודלפו על ידי ויקיליקס באמצעות תגיות לפי נושאים או באמעות חיפוש טקסטואלי
 cablesearch.org - מנוע חיפוש ידידותי למשתמש שמאפשר לבצע חיפוש טקסטואלי במסמכים שהודלפו על ידי ויקיליקס בפרשת קייבלגייט

הערות שוליים

שנות ה-2010 בארצות הברית
שנות ה-2010
אירועי תקשורת המונים
תקריות דיפלומטיות
מחלקת המדינה של ארצות הברית
הדלפות מסמכים