פרישות (יהדות)

פרישות משמעותה הִמנעות מענייני העולם הזה, התנזרות מהנאות, או נזירות חלקית עד מלאה.

משמעותו של המונח והמושג, ובכלל זה דרגת החומרה של הפרישות, וכן ההתייחסות אל משמעויותיו השונות, תוארו בהגות היהודית לדורותיה.

בעת העתיקה

רבי פנחס בן יאיר ראה בפרישות אמצעי בדוק עבור האדם להגיע למדרגה רוחנית גבוהה. וכך נכתב בברייתא הנודעת בתלמוד הבבלי:

בימי הביניים
פרישות היא נושא מרכזי בספרו של רבי בחיי בן יוסף אבן פקודה חובות הלבבות; הוא מגדיר את הפרישות:

.

ודן בסיבות לפרישות, תועליותיה וגדריה, אך מזהיר:

, דהיינו, הפרישות מונעת במידה רבה, את התפתחות התרבות האנושית, ומעכבת היבטים בחיי היחיד והציבור ושיכלולם.

רבי יהודה הלוי כתב בספרו הכוזרי על הפרישות מענייני העולם לגמרי, כלומר הנזירות, כתנאי לדבקות בענייני הרוח בדתות המונותיאסטיות; למשל, על נוהג .; אך הלוי טען כי אין זו דרך היהדות בדרך כלל, ובשיח המוצג בספרו שם בפי נציג היהדות את המילים:

.

בעת החדשה
בספרו "מסילת ישרים" הציג הרמח"ל את הפרישות כשלב בדרך שיטתית אשר עולה אל השראת שכינה על האדם, על פי הברייתא במסכת עבודה זרה.

במפנה המאות ה-18 - ה-19, נקראו "פרושים" תלמידי הגר"א שעלו לארץ ישראל, אף כי לא נהגו פרישות דרך-ארץ במובן חז"ל.

ראו גם
 נזיר (יהדות)
 הסיגוף ביהדות

לקריאה נוספת
 יעקב קלצקין, הערך: פרישות, אוצר המונחים הפילוסופיים, א-ד, ברלין: הוצאת אשכול, תרפ"ח.
 עירית אמינוף, מרים בין פרישות לנבואה, דימוי, 20, תשס"ב, עמ' 84-89
 דב שוורץ, פרישות קיצונית וסגפנות במשנתו של חוג פרשני הכוזרי בפרובאנס בראשית המאה הט"ו, מחקרי ירושלים במחשבת ישראל, י"א, תשנ"ג, עמ' 79-99
 ישראל לוין, הבריחה מן העולם אל האלהים: הגות פסימית ורעיונות פרישות בשירה העברית בספרד בימה"ב (על רקע השירה הערבית), על שירה וסיפורת, מחקרים בספרות העברית, (עורך: צבי מלאכי) תל אביב: אוניברסיטת תל אביב, בית הספר למדעי היהדות, תשל"ז, עמ' 184-149.

קישורים חיצוניים 
Benjamin Brown, "Kedushah": The Sexual Abstinence of Married Men in Gur, Slonim and Toldos Ahron
 יעקב נגן, פרישות הכהן הגדול טרם יום הכיפורים, באתר דעת

הערות שוליים

אתיקה
מיסטיקה יהודית
יהדות
נזירים (יהדות)