אלן רוב-גרייה

אלן רוב-גרייה (בצרפתית: Alain Robbe-Grillet; 18 באוגוסט 1922 – 18 בפברואר 2008) היה סופר, במאי ותסריטאי צרפתי.

ביוגרפיה
אלן רוב-גרייה נולד בברסט שבצרפת למשפחת מהנדסים ומדענים. הוא למד הנדסה חקלאית.

בגיל 21, בין השנים 1943–1944, נלקח על ידי הנאצים לעבודות כפייה בנירנברג, שם עבד כמכונאי. עבודתו הותירה לו זמן פנוי רב, שאותו ניצל לביקורים בתיאטרון ובאופרה.

ב-1945 השלים את לימודיו במכון הלאומי לאגרונומיה, ובהמשך עבד כאגרונום במרוקו, מרטיניק, גוואדלופ וגינאה הצרפתית.

ב-1977 חתם רוב-גרייה על עצומה שניסח מישל פוקו בנוגע לדה-קרימינליזציה של יחסי מין בהסכמה עם קטינים וביטול גיל ההסכמה (גיל ההסכמה בצרפת היה אז, ונותר, 15).

ב-25 במרץ 2004 נבחר לחבר האקדמיה הצרפתית, אך סירב לשאת נאום בטקס הענקת התואר ואף סירב ללבוש את הלבוש המקובל (פראק ירוק), שהחשיבו למיושן.

רוב-גרייה היה נשוי לקתרין רוב-גרייה. הוא נפטר בקאן בשנת 2008, בגיל 85, בשל בעיות בליבו.

עבודתו 
ספרו הראשון של רוב-גרייה פורסם בשנת 1953, ובעקבות פרסומו הוא התמסר לחלוטין לכתיבה.
עבודתו המוקדמת זכתה לשבחי המבקרים, בהם רולאן בארת ומוריס בלנשו. עם פרסום הרומן השני שלו, הוא מונה ליועץ ספרותי של המגזין Les Editions de Minuit והמשיך בתפקיד זה עד 1985.

לאחר שפרסם 4 רומנים חבר ב-1961 לאלן רנה, וכתב עבורו את התסריט לסרט אשתקד במרינבד. לאחר מכן כתב וביים סרטים משלו.
ב-1963 פרסם את הרומן החדש (Pour un Nouveau Roman), אוסף כתבים תאורטיים העוסקים בתפיסת הרומן.

בין השנים 1966–1968 היה חבר בוועדה להגנת השפה הצרפתית, בנוסף הוביל את המרכז לסוציולוגיה של הספרות באוניברסיטה בצרפת, ובשנים 1991–1995 שימש כפרופסור באוניברסיטת ניו יורק והרצה על הרומנים שלו.

סרטיו
רוב-גרייה זכור במיוחד בשל כתיבת התסריט לסרט אשתקד במרינבד. הסרט הפך לסרט פולחן ונחשב לאחד הסרטים הצרפתיים המשובחים ביותר שנעשו בשנות השישים של המאה העשרים. הוא ביים בהמשך את אדם שמשקר (L'Homme qui ment, 1968), משחקים באש (1975 ,Le jeu avec le feu), השבויה היפה (1983 ,La belle captive) וסרטים רבים אחרים. בניגוד להוקרה ולהערכה לה זכה כסופר, סרטיו לא זכו להצלחה רבה.

ספריו
רוב-גרייה כתב את הרומן הראשון שלו רצח מלך (Un régicide) בשנת 1949. הרומן נדחה על ידי הוצאת גלימאר ופורסם מאוחר יותר, בשנת 1978, בתיקונים קלים, על ידי הוצאת Les Editions de Minuit.
הרומן הראשון שפורסם היה Gommes, בשנת 1953, רומן בלשי המבוסס על סיפורו של אדיפוס. גיבור הרומן הוא בלש המחפש את הרוצח ברצח שעדיין לא התרחש, ומגלה שגורלו הוא להיות הרוצח.

הרומן הבא, המוערך ביותר שלו, הוא המציצן (Le Voyeur), שפורסם לראשונה בשנת 1955 ותורגם לאנגלית בשנת 1958 על ידי ריצ'רד הווארד.
המציצן הוא סיפורו של מתיאס, סוכן נסיעות שחוזר אל האי בו גדל. כמו רבים מן הרומנים של רוב-גרייה, העלילה סובבת סביב רצח לכאורה: מתיאס מגלה גזיר עיתון שבו מתוארים פרטי הרצח של נערה צעירה וגילוי גופתה בין הסלעים על חוף הים.
הקורא אינו יודע אם מתיאס הוא הרוצח או שהוא רק מפנטז על הרג. מעשה הרצח עצמו נעדר מן הטקסט. שורת הפתיחה של הספר מעידה על הנימה של הרומן: "זה היה כאילו אף אחד לא שמע".

בשנת 1957 כתב רוב-גרייה את הקנאה (La Jalousie). בניגוד לרוב הרומנים שלו, המתרחשים בעיר, רומן זה מתרחש במטע בננות. בשנה הראשונה לפרסומו נמכרו רק 746 עותקים של הרומן (למרות הפופולריות של המציצן), אך בחלוף הזמן הפך גם הקנאה להצלחה ספרותית גדולה. הוא תורגם בין השאר גם לעברית, בידי אילנה המרמן. לדברי רוב-גרייה הרומן, המסופר בגוף שלישי, הוא סיפורו של בעל קנאי המתבונן מהצד ביחסים המתפתחים בין אשתו (המכונה בספר א.) ובין שכנו פרנק.

ראו גם 
 אלן רנה
 אשתקד במרינבד

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

במאי קולנוע צרפתים
צרפתים שנולדו ב-1922
צרפתים שנפטרו ב-2008