סוצ'ון

סוצ'ון (כתיב בהנגול: 서천왕, בהאנג'ה: 西川王; ?-292) היה המלך ה-13 בשושלת גוגוריו הקוריאנית אשר שלט בשנים 270-292.

סוצ'ון מלך גוגוריו היה מלכה ה-13 של שושלת גוגוריו הקוריאנית. בנוסף נקרא גם יָאקְלוֹ, יָאקְאוּ וגם סוֹיָאנְג. היה בנו השני של ג'וּנְגצְ'וֹן מלך גוגוריו. למרות ששנת לידתו אינה מתועדת, ידוע כי בשנת 255 לספירה הוכשר סוצ'ון בתור יורש עצר. בשנת 270 ירש את כס אביו כמלך גוגוריו, ולאחר מכן בשנת 271 התחתן עם בתו של אוּסוּ, מושל בחלק המערבי של הממלכה ובן האצולה הבינונית. באותה שנה, לאחר פטירתו של מפקד הצבא אוּמְאוּ מינה סוצ'ון את בנו של אומאו, סָנְגְלוּ, בתפקיד זה.

בשנת 280 בני הסוּשֶן, עם אשר ישב במנצ'וריה המזרחית של ימינו, פלשו לשטחה של גוגוריו. אחיו הצעיר של סוצ'ון, דָלְגָה, פיקד על הצבא שהצליח להניס את הפולשים. במערכה זו כבש את דָנְלוֹסוֹנְג מידי הפולשים, מנהיגם נהרג ושש מאות משפחות הוגלו לדרומה של בּוּיוֹ אשר גבלה צפונית לגוגוריו. בנוסף לכך שועבדו לידי גוגוריו שישה כפרים.

לאחר מכן מינה סוצ'ון את דלגה בתור נסיך ביטחון המדינה ובכך הפך למפקד העליון של הצבא. צבא גוגוריו לאחר מכן המשיך את המערכה מול הפולשים וכבש את כפרי סושן וגם את הכפרים של בני היָנְגְמֶק, שבט נוסף אשר שכן במנצ'וריה המזרחית של ימינו.

בשנת 286 ניסו אחיו הצעירים של סוצ'ון, אִילְאוּ וסוֹבָּל לקשור נגד המלך ולבצע הפיכה צבאית. הם ניסו להונות את חילות הצבא בכך שהפכו לשרי המלך, אך לאחר שמהלך זה כשל הם נעצרו והוצאו להורג.

בשנים 270 ו-288 יצא סוצ'ון למסע ליישוב שִינְסוֹנג אשר במערב המדינה, ככל הנראה משום שהיה מדובר במאחז חשוב בספר המערבי של גוגוריו. ניתן לראות את החשיבות אשר נתן המלך לאזור זה בשל כך שמסעו השני ערך כשמונה חודשים.

בשנת 296 נשדד קברו של סוצ'ון על ידי כוחותיו מורונה הווי, שליט השבט המונגולי שיאנבאי ודוכס ליאודונג אשר לחמו בגוגוריו בשנה זו. לפי המסורת שודדי הקבר נהרגו בעת הביזה וכלי הנגינה אשר הוטמנו בקבר אשר חולל החלו להתנגן והצבא הפולש נס על נפשו.

קוריאנים
נפטרים ב-292