אנגלית

אנגלית (באנגלית: English) היא שפה ממשפחת השפות הגרמאניות שמקורה באנגליה, והיא אחת השפות המדוברות ביותר בעולם. השפה רכשה לה מעמד דומיננטי והיא השפה המרכזית והרשמית בארצות רבות. אנגלית נלמדת ומובנת יותר מכל שפות העולם, משמשת שפה שנייה ושפה רשמית במדינות רבות, ולרוב מוגדרת כ"לינגואה פרנקה" בזכות השפעתה העצומה בתחומים רבים.

על־פי הערכות, יש בעולם בין 500 מיליון ל־1.8 מיליארד דוברי אנגלית ברמה כלשהי, בין כשפת אם או כשפה שנייה. מתוכם, בין 300 ל־450 מיליוני בני אדם מדברים אנגלית כשפת אם. אנגלית היא השפה השלטת במדע, באקדמיה, בתקשורת, בעסקים, בתעופה, בים, בדיפלומטיה, בתיירות, בבידור, במחשבים ובאינטרנט.
התפשטות השפה והשפעתה גברו בימי הזוהר של האימפריה הבריטית, אך לא פסקו גם בעת שזו דעכה, בין היתר עקב התעצמותה של ארצות הברית מבחינה מדינית, צבאית, כלכלית, מדעית, טכנולוגית ותרבותית.

זוהי שפה רשמית בממלכה המאוחדת, אירלנד, קנדה, ניו זילנד, מלטה, הודו, פקיסטן, הפיליפינים, סינגפור, ובמספר מדינות באפריקה, באמריקה הלטינית ובאיי אוקיאניה.

בארצות הברית ובאוסטרליה לא מוגדרת שפה רשמית, אך השפה האנגלית משמשת את ממשלותיהן ואת תושביהן יותר מכל שפה אחרת.

התפתחות השפה
בניתוח התפתחות השפה לאורך השנים נוהגים להבחין בין ארבעה שלבי התפתחות עיקריים, המייצגים ארבע שפות שונות:
אנגלית עתיקה (Old English). דומה יותר לגרמנית מודרנית מאשר לאנגלית מודרנית; הבנתה על ידי דוברי אנגלית מודרנית כמעט בלתי־אפשרית. (בערך מ־475–1100 לספירה)
אנגלית תיכונה (Middle English). זו הייתה שפתו של המשורר ג'פרי צ'וסר, מחבר "סיפורי קנטרברי" (The Canterbury Tales) והנחשב למייסד השירה האנגלית. (בערך מ־1100–1475 לספירה)
אנגלית מודרנית מוקדמת (Early Modern English). זו הייתה שפתו של ויליאם שייקספיר. השוני בין אנגלית זו ובין המודרנית, להבדיל, מקביל לשוני בין העברית המקראית, שבה כתוב התנ"ך, ובין העברית הישראלית המדוברת כיום. (בערך מ־1475–1650 לספירה)
אנגלית מודרנית (Modern English). (בערך מ־1650 להיום)

הגיית השפה וכתיבתה

עיצורים

תנועות
מערך התנועות באנגלית מורכב, יחסית לזה שבעברית, וכולל מספר גבוה יחסית של תנועות שונות.
 הערה: התנועות המוצגות בטרפזים משמאל ובטבלה להלן הן רק הבסיסיות. באנגלית ישנו מספר אלופונים גבוה לתנועות אלו בהתאם למיקומן והטעמתן במילה.

דקדוק אנגלי

מערכת הפועל האנגלי

פעלים המתארים פעולות 
באנגלית שלושה סוגי פעלים: חזקים, חלשים ושונים. הפעלים החזקים הם הפעלים אשר במעבר בין שלושת הזמנים (שיוסברו בפסקה הבאה) משתנה בהם אות/תנועה במרכז הפועל. הפעלים החלשים הם אלו שבמעבר בין הזמנים מוספת להם תוספת "ed-", או אחד מהעיצורים "t, d"; אלו הם רוב הפעלים. הפעלים השונים הם אלו שבמעבר בין שלושת הזמנים הפועל משתנה בלי התאמה לשום תבנית.

באנגלית ארבעה זמנים: הווה (present), עבר (past), עתיד (future), ועבר־עתיד (past-future); לכל אחד ארבע צורות: פשוט (simple), מתקדם (progressive), מושלם (perfect) ומושלם־מתקדם (perfect-progressive). לכל אחד מהצירופים האפשריים יש שני "קולות": אקטיבי ופסיבי.

להלן יודגמו הצירופים השונים במקרים השימושיים (לא כולל צירופים הכוללים את הזמן: "עתיד־עבר" או את הצורה "מושלם מתקדם"):
{| border="1" cellpadding="1" cellspacing="0" style="width:100%; font-size: 85%; border: gray solid 1px; border-collapse: collapse; text-align: center;"
|- style="background: #ececec;"
! colspan="12" style="text-align: center;" | to sing – לשיר, פועל חזק
|-
|
! style="width:10%;background: #00BAFF;" | הווה פשוט
! style="width:10%;background: #00DCFF;" | הווה מתקדם
! style="width:10%;background: #00FEFF;" | הווה מושלם
! style="width:10%;background: #FF7A9E;" | עבר פשוט
! style="width:10%;background: #FF9C9E;" | עבר מתקדם
! style="width:10%;background: #FFBE9E;" | עבר מושלם
! style="width:10%;background: #FFBB00;" | עתיד פשוט
! style="width:10%;background: #FFDD00;" | עתיד מתקדם
! style="width:10%;background: #FFFF00;" | עתיד מושלם
|-
| align="right" |גוף ראשון יחיד (I)
| style="background: #00BAFF;" | sing| style="background: #00DCFF;" | am singing
| style="background: #00FEFF;" | have sung| style="background: #FF7A9E;" | sang
| style="background: #FF9C9E;" | was singing| style="background: #FFBE9E;" | had sung
| style="background: #FFBB00;" | will sing| style="background: #FFDD00;" | will be singing
| style="background: #FFFF00;" | will have sung|-
| align="right" |גוף שני יחיד ורבים (you)| style="background: #00BAFF;" | sing
| style="background: #00DCFF;" | are singing| style="background: #00FEFF;" | have sung
| style="background: #FF7A9E;" | sang| style="background: #FF9C9E;" | were singing
| style="background: #FFBE9E;" | had sung| style="background: #FFBB00;" | will sing
| style="background: #FFDD00;" | will be singing| style="background: #FFFF00;" | will have sung
|-
| align="right" |גוף שלישי יחיד (he, she, it)
| style="background: #00BAFF;" | sings| style="background: #00DCFF;" | is singing
| style="background: #00FEFF;" | has sung| style="background: #FF7A9E;" | sang
| style="background: #FF9C9E;" | was singing| style="background: #FFBE9E;" | had sung
| style="background: #FFBB00;" | will sing| style="background: #FFDD00;" | will be singing
| style="background: #FFFF00;" | will have sung|-
| align="right" |גוף ראשון רבים (we)| style="background: #00BAFF;" | sing
| style="background: #00DCFF;" | are singing| style="background: #00FEFF;" | have sung
| style="background: #FF7A9E;" | sang| style="background: #FF9C9E;" | were singing
| style="background: #FFBE9E;" | had sung| style="background: #FFBB00;" | will sing
| style="background: #FFDD00;" | will be singing| style="background: #FFFF00;" | will have sung
|-
| align="right" |גוף שלישי רבים (they)
| style="background: #00BAFF;" | sing| style="background: #00DCFF;" | are singing
| style="background: #00FEFF;" | have sung| style="background: #FF7A9E;" | sang
| style="background: #FF9C9E;" | were singing| style="background: #FFBE9E;" | had sung
| style="background: #FFBB00;" | will sing| style="background: #FFDD00;" | will be singing
| style="background: #FFFF00;" | will have sung|}

הזמן הפשוט מתאר פעולה כללית שאדם עושה/עשה/יעשה, בלי קשר לשאלה עוד כמה זמן או לפני כמה זמן (בעבר והווה בהתאמה) או שזו פעולה שעושים כהרגל. דוגמה: He climbs mountains, הוא מטפס על הרים (כהרגל).
הזמן המתקדם מתאר פעולה שמתרחשת/התרחשה/תתרחש, ובאותו זמן קורה/קרתה/תקרה פעולה נוספת. דוגמה: When you got here, I was writing the essay, כשהגעת לכאן, כתבתי את המאמר. דרך נכונה יותר לתאר זאת היא התרגום: "כשהגעת לכאן, הייתי באמצע כתיבת המאמר".
הזמן המושלם מתאר את התנועה המדוברת ביחס לתנועה אחרת אשר מתרחשת/התרחשה/תתרחש בהווה/עבר/עתיד (בהתאמה). דוגמה: Whenever I get home, usually John has already arrived, כשאני מגיע הביתה, ג'ון בדרך כלל כבר מספיק להגיע.

 פועלי עזר 
באנגלית 2 פועלי עזר עיקריים: be ו־have, אשר מוטים לכמה פעלים שונים, בהתאם לצורה ולזמן הפועל. 
פועלי העזר חיוניים לאנגלית, ובלעדיהם משפט הכולל פעולה לא יהיה תקני ואף לא ישמע הגיוני בכלל.
Be: לפועל Be תפקוד עיקרי אחד שהוא לתפקד כמקשר בין שם עצם לפועל במשפט, והוא חלק בלתי נפרד מהפועל. משתמשים בו בצורה המתקדמת ובעתיד מתקדם ביחד עם Have.
Have: לפועל Have שני תפקודים עיקריים:
תפקוד דומה מאוד לפועל Be
תפקוד כשייכות, אך תפקוד זה קיים רק בזמנים מסוימים.
משתמשים בו בצורה המושלמת, בעתיד מושלם משתמשים בו ביחד עם Be.

בטבלות הבאות הסימנים V1, V2, V3 ממלאים את מקום הפועל אשר אמור להיות שם. כאשר V1 זו צורת ההווה הבסיסית, V2 זו צורת העבר הבסיסית, בפעלים חלשים בתוספת -ed ו־V3 זו צורת הסביל אשר גם מתפקדת כצורת המושלם, בפעלים חלשים צורה זו זהה לצורת העבר הבסיסית. צורות אלו הן הצורות המשמשות כיום כַשיטה הבסיסית ללימוד פעלים באנגלית בישראל.
מילים אשר מסומנות בהדגשה הן הטיה של הפועל Be, ומילים אשר מסומנות בנטייה הן הטיות של הפועל Have.

 נטיות שמות עצם 

 מספרים 
 מספרים מונים 

 מספרים סידוריים 

אוצר מילים

על פי הערכה כללית, בשפה האנגלית יש כ־170,000 מילים בשפה המדוברת, או כ־220,000 אם סופרים גם מילים שכבר אינן בשימוש. למעלה ממחצית המילים האלה הן שמות עצם, רבע מהן שמות תואר, ושביעית הן פעלים. על פי ספירה מורחבת, אוצר המילים באנגלית כולל כמיליון מילים – אך סביר להניח שמדובר במילים כגון שמות לטיניים, מינוחים מדעיים ומקצועיים, מיליות פתיחה וסיומות, מילים זרות שנמצאות בשימוש מוגבל באנגלית וראשי תיבות. רוב השפות הן בעלות מספר מילים מועט יותר (במילון אבן שושן למשל, מוערך מספר מילות השפה העברית בכ־70,000). היקף אוצר המילים של האנגלית אינו מעיד על מספר המילים בהן משתמשים רוב הדוברים בפועל, מספר שאינו שונה מהותית משפות אחרות, ומוערך בכ־5,000 מילות שיחה יומיומית מדוברת, ובעוד כ־15,000 שבהן נעשה שימוש בכתיבה או בקריאה של אדם ממוצע.

בצורה פשטנית ניתן לומר שמחציתו של אוצר המילים האנגלי שאוב משפות גרמאניות, ומחציתו שאוב משפות לטיניות (לטינית וצרפתית בעיקר). במחקר שנעשה ב־1973 סרקו החוקרים את כל המילים במילון אוקספורד והגיעו לחלוקה האטימולוגית הבאה:
 56% מהמילים מקורן בשפות לטיניות (צרפתית, ספרדית, איטלקית, לטינית).
 25% מהמילים מקורן בשפות גרמאניות (הרוב אנגלית עתיקה אך כולל גם הולנדית, גרמנית ושפות סקנדינביות).
 5% מהמילים מקורן ביוונית.
 4% מהמילים מקורן בלתי־ידוע.
 3% מהמילים מקורן בשמות פרטיים.
 1% מהמילים מקורן בשפות אחרות (0.1% מהמילים מקורן בעברית).
תקפותו של מחקר זה, ושל מחקרים אחרים בנושא, מוגבלת, בעיקר עקב הקושי בהגדרה של "מילה", על שלל הטיותיה ונגזרותיה. בהתפלגות מקורות המילים באנגלית שלעיל ניתן לראות כי למעלה ממחצית מהמילים מקורן בשפות לטיניות, לעומת רבע בלבד בעלות מקור גרמאני. אם נבחן את המילים הנמצאות בשימוש יומיומי בלבד, נגלה כי התמונה משתנה.

למושגים רבים מאוד באנגלית קיימת מילה שמקורה גרמאני ומילה שמקורה בצרפתית, לטינית או יוונית עתיקה (לרוב דרך הלטינית). כפילות זו, בין השאר, הפכה את האנגלית לשפה בעלת אוצר המילים הגדול ביותר. בדרך כלל קיימת דומיננטיות של המילים שמקורן גרמאני, כשהן משמשות לרוב בדיבור היומיומי. המילים שמקורן גרמאני נוטות להיות קצרות ובעלות מובן רחב ואוניברסלי. המילים שמקורן בצרפתית או לטינית לרוב ארוכות יותר (ומורכבות בצורה מודולרית מתחיליות וסופיות), ספציפיות יותר ונוגעות בתחומים מיוחדים ומצומצמים. להלן מספר דוגמאות:לב. בגרמנית לב הוא Herz, בהולנדית Hart, כמו המילה האנגלית הנפוצה ביומיום: Heart (ההגייה בהולנדית ובאנגלית קרובה למרות הכתיב השונה). בלטינית לב הוא Cor (בשייכות Cordis), וזהו מקורן של מספר מילים ספציפיות יותר באנגלית, כגון Cordial ("לבבי"). המילה Cardiac ("הקשור ללב מבחינה רפואית") גזורה דרך הלטינית מהמילה היוונית Kardia, שמשמעותה "לב".כף רגל. המילה הגרמנית היא Fuß, בהולנדית Voet והמילה האנגלית השגרתית היא Foot (ההגייה בהולנדית ובאנגלית קרובה למרות הכתיב השונה). בלטינית כף רגל היא Pes (בשייכות Pedis) וביוונית Pos (בשייכות Podos). וזהו מקורן של המילים הספציפיות האנגליות Pedestrian ("הולך רגל") וכן Podiatrist ו־Chiropodist ("כירופוד", רופא המתמחה בבעיות של כף הרגל).ספר. המילה הגרמנית היא Buch, בהולנדית Boek והאנגלית Book (ההגייה בהולנדית ובאנגלית קרובה למרות הכתיב השונה). בלטינית ספר הוא Liber (בשייכות Libri), ומכאן המילה האנגלית הספציפית Library ("ספרייה").חלב. המילה הגרמנית היא Milch, בהולנדית Melk והמילה האנגלית היא Milk (ההגייה בהולנדית ובאנגלית קרובה למרות הכתיב השונה). בלטינית חלב הוא Lac (בשייכות Lactis), ומכאן התפתחו כמה מושגים מדעיים, כגון Lactic acid (חומצת חלב), Lactosis (אלרגיה לחלב) ו־Lactose (סוכר החלב).מים. המילה הגרמנית היא Wasser, בהולנדית Water והמילה האנגלית הנפוצה היא Water. בלטינית מים הם Aqua (בצרפתית נפל העיצור והמילה הפכה ל־Eau), וזהו מקורן של כמה מילים ספציפיות, כגון Aquarium ("אקווריום"), Aquatic ("מימי") ו־Aquarius ("מזל דלי").

תופעה נוספת היא השימוש במילים ממקור גרמאני לציון בעלי חיים שנהוג לאוכלם, ובמילים ממקור צרפתי לציון מאכלים שמקורם באותם בעלי חיים. המילה Cow, למשל, משמעותה "פרה", ולה מקבילות בשפות גרמאניות אחרות כגון Kuh הגרמנית; לעומתה, המילה Beef, שמשמעותה "בשר־פרה" (בשר־בקר), גזורה מהמילה הצרפתית Bœuf ("שור"). זאת משום שלאחר הכיבוש הנורמאני בשנת 1066 המשיכה אוכלוסיית האיכרים (לרבות מגדלי הבקר) לדבר באנגלית עתיקה ולאחר מכן באנגלית תיכונה, שעה שלשון האצולה אוכלת בשר־הבקר הייתה צרפתית. צמדים נוספים הם Chicken ("תרנגולות") ו־Poultry ("בשר עוף"); Sheep ("כבשה") ו־Mutton ("בשר כבש"); ו־Calf ("עגל") ו־Veal ("בשר עגל").

 דיאלקטים 
בניגוד לשפות אחרות השגורות בפי מאות מיליוני אנשים, כגון סינית, גרמנית ופורטוגזית, הרי שהדיאלקטים של האנגלית קרובים מאוד זה לזה והם אינם מכשול להבנה הדדית בין דוברי אנגלית מכל מקום שהוא בעולם. ההבדלים בין האנגלית הבריטית ובין האנגלית האמריקנית הם זניחים יחסית, אף על פי שזכו לפרסום רב באמצעי התקשורת ובאמנות, וכן לספרים עבי כרס שנכתבו אודותיהם.

ההבדלים בין הדיאלקטים של השפה האנגלית משתייכים לשלוש קטגוריות:
 הגייה. זהו ההבדל הבולט ביותר, והוא יוצר את המגוון הרב ביותר. הבדלי מבטא דקיקים קיימים אף בתחומי הדיאלקטים השונים, כך שלערים גדולות רבות קיים מבטא משלהן.
 כתיב. הבדלי הכתיב מחלקים את הדיאלקטים של השפה האנגלית בצורה כללית לאלו המשתמשים בשיטת הכתיב הבריטית ולאלו המשתמשים בשיטת הכתיב האמריקנית. רוב הדיאלקטים המדוברים כשפת אם מחוץ לארצות הברית (ולשכנתה קנדה) משתמשים בשיטה הבריטית: בריטניה, אירלנד, אוסטרליה, ניו זילנד, הודו. לעומת זאת, כמעט כל שאר דוברי האנגלית בעולם, המדברים אנגלית כשפה שנייה, אימצו את השיטה האמריקנית, אשר הפכה במקומות ובמצבים רבים לברירת המחדל. את הבדלי הכתיב בין השיטה הבריטית ובין השיטה האמריקנית ניתן לחלק לשני סוגים:
הבדלים קבועים בצירופי אותיות מסוימים, בדרך כלל בסופיות: המילים Realise, internalise, subsidise באנגלית בריטית – נכתבות באנגלית אמריקנית Realize, internalize, subsidize; המילים Colour, clangour, rumour, honour באנגלית בריטית – נכתבות באנגלית אמריקנית Color, clangor, rumor, honor.
הבדלים יחידאיים: המילה Tyre באנגלית בריטית – נכתבת באנגלית אמריקנית Tire; המילה Traveller באנגלית בריטית – נכתבת באנגלית אמריקנית Traveler; המילה Grey (אפור) באנגלית בריטית – נכתבת באנגלית אמריקאית Gray.
 אוצר מילים'''. מונחים מקומיים ניתן למצוא בכל שפה, אך עקב תפוצתה של האנגלית התפשטו מונחים מקומיים רבים הרחק ממקום מקורם: בממלכה המאוחדת, למשל, נאמר Biscuit לציון "עוגייה", ואילו בארצות הברית: Cookie.

המונח אנגלית בריטית מתייחס אך ורק לעניין הכתיב ואוצר המילים, שהם אחידים בכל חלקי הממלכה המאוחדת ואירלנד. בתחום ההגייה, לעומת זאת, קיים באיים הבריטיים מגוון רחב ביותר של מבטאים, אף רחב יותר מהמגוון בארצות הברית, כך שהמונח "אנגלית בריטית" כמעט חסר משמעות. למרות זאת, רבים בציבור טועים ומתייחסים למבטא האנגלי הרשמי והתקני כאל "אנגלית בריטית", תוך התעלמות מהעובדה שמיליוני סקוטים, אירים וולשים מדברים במבטא שונה לחלוטין.

אלו הם הדיאלקטים הראשיים בשפה האנגלית:
 אנגלית אמריקנית
 אנגלית בריטית
 אנגלית אוסטרלית
 אנגלית קנדית

ראו גם 
 חוק גרים
 המילים השכיחות ביותר באנגלית
 Received Pronunciation
 אימפריאליזם לשוני

קישורים חיצוניים 

 
 הסבר מפורט על הזמנים באנגלית (כולל תרגילים)
 מעתק התנועות הגדול 
 הדירוג הגדול ביותר בעולם של מדינות על ידי מיומנויות אנגלית

הערות שוליים 

שפות אנגליות
הממלכה המאוחדת: שפות
קנדה: תרבות
ארצות הברית: תרבות
אוסטרליה: תרבות
אירלנד: תרבות
ניו זילנד: תרבות
דרום סודאן: תרבות
שפות