לואי-ניקולה ווקלן

לואי-ניקולה ווקלן (בצרפתית: Louis-Nicolas Vauquelin; 16 במאי 1763 – 14 בנובמבר 1829) היה רוקח וכימאי צרפתי.

קורות חייו
נולד ב-12 במאי 1763 בסנט אנדרי ד'הברטו (Saint-André-d'Hébertot) שבנורמנדי, לניקולה ווקלן וקתרין לבית לה-שארטייה. הוריו היו ממעמד האיכרים הנמוך, האב היה מנהל העבודה בטירת סנט אנדרי ד'הברטו. לואי-ניקולה עצמו היה אוטודידקט. תחילת הכשרתו המקצועית הייתה כלבורנט בבית מרקחת ברואן בשנים 1777 עד 1779. ב-1783 עבר לפריז ושם הפך לבן חסותו של אנטואן פורקרואה (Antoine François, comte de Fourcroy), כימאי ופוליטיקאי צרפתי, שתמך בו כלכלית, דאג להשכלתו וקידם אותו במערכת המדעית. עד 1791 הועסק כלבורנט בז'רדן דו רואה. ב-1791 התמנה לחבר באקדמיה המלכותית למדעים. בעזרת קשריו המדעיים והפוליטיים של Fourcroy התמנה לתפקידים מגוונים: מפקח המכרות, פרופסור בבית הספר למכרות, פרופסור באקול פוליטקניק. בהמשך היה גם פרופסור לכימיה בקולז' דה פראנס ובז'רדן דה פלאנט. מ-1809 ועד מותו כיהן כפרופסור לכימיה בפקולטה לרפואה בסורבון. ב-1827 נבחר לפרלמנט כנציג מחוז קלבדוס.

נפטר ב-14 בנובמבר 1829, במהלך ביקור בעיירת הולדתו.

פעילותו המדעית
היה מחלוצי השיטה לקביעת ריכוז חומרים בתמיסה באמצעות "תהליך הסתירה". מ-1791, כשמונה חבר באקדמיה המלכותית למדעים, היה שותף לעריכת כתב העת הצרפתי למדע הכימיה ה-Annales de Chimie. ב-1797 גילה את היסוד כרום אותו הפיק מבצר עופרת ממכרה בהרי אורל. ב-1798 גילה את היסוד בריליום אותו הפיק מאמרלד. ב-1806 גילה את האספרגין, גילוי ראשון של חומצת אמינו.

מחקריו הראשונים התפרסמו תחת השם של אנטואן פורקרואה הפטרון שלו, בהמשך פורסמו במשותף. החל מ-1790 החל לפרסם באופן עצמאי, מאז פרסם 376 מאמרים.

אותות הוקרה
 מהחברים הראשונים בלגיון הכבוד הצרפתי.
 חבר במסדר סן-מישל.
 המינרל ווקלניט נקרא על שמו.
 סוג הצמחים ווקלניה (Vauquelinia) נקרא על שמו.

קישורים חיצוניים

 ביוגרפיה של ווקלן באתר  היסטוריה צרפתי

הערות שוליים 

חברי האקדמיה המלכותית השוודית למדעים
מדענים צרפתים
סגל אקול פוליטקניק
צרפתים שנולדו ב-1763
צרפתים שנפטרו ב-1829