ג'וואן הווארד

ג'וואן אנטוניו הווארד (באנגלית: Juwan Antonio Howard; נולד ב-7 בפברואר 1973 בשיקגו, אילינוי) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, ששיחק בעמדת הפאוור פורוורד. בשבע השנים הראשונות בקריירה שלו שיחק בוושינגטון ויזארדס ולאחר מכן שיחק בדאלאס מאבריקס, בדנוור נאגטס, באורלנדו מג'יק, ביוסטון רוקטס, בשארלוט בובקאטס, בפורטלנד טרייל בלייזרס ובמיאמי היט. ב-2012 וב-2013 זכה עם מיאמי באליפות ה-NBA.

ב-1996 שיחק במשחק האולסטאר של ה-NBA עם נבחרת המזרח, ובאותה שנה נבחר גם לחמישיית העונה השלישית. עונה אחת לפני כן נבחר לחמישיית הרוקיז השנייה, ושיחק גם במשחק שחקני השנה הראשונה נגד שחקני השנה השנייה שבסוף שבוע האולסטאר.

ראשית חייו
הווארד גדל והתחנך בבית סבתו בדרום העיר שיקגו, מכיוון שאימו, שהייתה בת 17 בלבד בעת לידתו, לא רצתה לגדלו. הוא למד בתיכון מקומי בעיר במדיו שיחק כדורסל. בשנתו האחרונה בתיכון, שנת 1991, בחר בו המגזין Parade לשחקן השנה בתיכונים בארצות הברית והוא אף נבחר להשתתף במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן. בסיום לימודיו התיכוניים, החליט הווארד ללכת וללמוד באוניברסיטת מישיגן. מספר שעות לאחר שהודיע לסבתו על החלטתו ללמוד במישיגן, נפטרה סבתו מהתקף לב, והווארד עבר לגור עם מאמנו בתיכון, ריצ'רד קוק.

באוניברסיטת מישיגן

בעת ששיחק הווארד באוניברסיטת מישיגן היה חבר בחמישייה שנחשבת לאחת הטובות והבולטות בתולדות ה-NCAA, שזכתה לכינוי ה-"Fab Five". מלבדו כללה החמישייה את כריס ובר, ג'יילן רוז, ג'ימי קינג וריי ג'קסון. 

בעונתו הראשונה במישיגן קלע הווארד 11.1 נקודות בממוצע למשחק ב-34 משחקי קבוצתו. הקבוצה הגיעה בסוף השנה לגמר טורניר ה-NCAA, בו קלע 9 נקודות ב-29 דקות משחק על אף שסבל מבעיות רפואיות. בעונתו השנייה במכללה שיפר הווארד את ממוצע הנקודות שלו ל-14.6, אז גם הפך לפותח קבוע בחמישייה. גם בעונה זו הגיעה הקבוצה לגמר ה-NCAA, אך במשחק הגמר שותף הווארד מעט מכיוון שנכנס לבעיית עבירות מוקדמת. בעונתו השלישית במישיגן קבע ממוצעים של 20.8 נקודות ו-9 ריבאונדים למשחק, שיפור משמעותי ביחס לעונות הקודמות. למרות עונתו הטובה הקבוצה לא העפילה בעונה זו לגמר הטורניר.

בתקופתו במכללה נחשב הווארד לשחקן הגנה מוכשר ואחד הפאוור פורוורדים המצטיינים בהיבט ההגנתי. מאמנו סטיב פישר כינה אותו "צוק גיברלטר". לאחר משחק ב-1994 תיאר אותו סקיפ מיסלנסקי (Skip Myslenski), כתב הכדורסל של עיתון "שיקגו טריביון" כ"עוגן של קבוצתו, שחיזק את יציבותה פעמים רבות עת שהיא התערערה. הוא אף היה מושיעם והציל אותם מטעויות רבות שעשו במשחק".

בתקופתו במכללה תיאר אותו מאמן הכדורסל ושחקן העבר דאג קולינס כשחקן שיכול לשחק עם הגב לסל, יכול לזרוק אף ממרחק של חמישה מטרים ומשחק עם אנרגיה רבה ואמוציות. העיתון "The Baltimore Sun", בכתבה לאחר בחירתו בדראפט ה-NBA בידי וושינגטון בולטס, תיאר אותו כפאוור פורוורד עם יכולת לשחק גם כסנטר וציין שבאוניברסיטת מישיגן היה יותר אפקטיבי כששיחק עם הגב לסל, אבל העיר גם כי הוא בעל יכולת מסירה טובה וקלעי טוב מ. מאמן וושינגטון בולטס ג'ים לינאם (Jim Lynam) תיאר את הווארד כ"שחקן נהדר, שיכול להגן והן לקלוע היטב".

קריירת NBA

וושינגטון בולטס/ויזארדס
הווארד נבחר בבחירה מספר 5 בדראפט 1994 על ידי הוושינגטון בולטס. בתחילת עונת 1994/1995 לא היה הסכם קיבוצי ב-NBA. בעקבות זאת לא היה חתום הווארד על חוזה בבולטס שבועיים לפני שמחנה האימונים של הקבוצה החל. הוא המשיך להתאמן עד סוף ספטמבר בביתו שבשיקגו. לאחר מכן התחילו שמועות על אפשרויות שהוא יישלח לקבוצה אחרת ב. ב-9 בנובמבר הפך הווארד לשחקן האחרון שנבחר בסיבוב הראשון של הדראפט שאין לו חוזה. הוא החמיץ את רוב המשחקים בחודש הראשון של עונת ה-NBA, וגר בתקופה הזו במלון שהיה קרוב לנמל התעופה שיקגו או'הייר. בינתיים השיחות הארוכות נמשכו. ב-17 בנובמבר חתם הווארד בבולטס, וכבר במשחקו הראשון פתח בחמישייה.

אל הווארד הצטרף חברו לשעבר ב-Fab Five, כריס ובר, שהועבר לבולטס בטרייד מגולדן סטייט ווריורס. אליהם חברו בקו הקדמי השחקנים גאורגה מורשאן וקווין דאקוורת'. במהלך העונה הפך הווארד לפותח קבוע בחמישייה, והוא השיג ממוצע של 17 נקודות למשחק. בנוסף הוא סיים 17 משחקים בדאבל דאבל. הוא השיג יותר מ-30 נקודות בשלושה משחקים. ב-11 בפברואר 1995 השתתף הווארד במשחק הרוקיז נגד הסופמורס בסוף שבוע האולסטאר של ה-NBA. בסיום העונה נבחר הווארד לחמישיית הרוקיז השנייה של העונה, אך קבוצתו סיימה את העונה במאזן עגום של 21-61 בלבד.

בתחילת העונה בחרו הבולטס בדראפט את ראשיד וולאס. וולאס המשחק בעמדתו של הווארד אמור היה להקטין את כמות הדקות שלו. למרות זאת, שלושה משחקני הבולטס שמשחקים גם כן בעמדתו של הווארד נפצעו, ופציעותם נמשכו בחלק גדול מהעונה. בזכות פציעות אלו ניתנו להווארד דקות משחק נוספות. בעונה זו הוא היה אחד מהשחקנים הבולטים בליגה. את העונה הוא סיים במקום השלישי מבין כל שחקני ה-NBA בכמות הדקות שקיבל, במקום השישי בכמות הנקודות שקלע ובמקום העשירי בממוצע הנקודות שקלע (22.1). ב-19 באפריל 1996 קלע הווארד 42 נקודות במשחק נגד טורונטו ראפטורס, שיא קריירה בנקודות למשחק אחד. במהלך העונה השיג הווארד דאבל דאבל 22 פעמים, וקלע לפחות 20 נקודות במשחק 16 פעמים. הוא הצליח להיבחר לתואר שחקן ה-NBA של החודש באפריל ונבחר בפעם היחידה בקריירה למשחק האולסטאר של ה-NBA. בסיום העונה הוא נבחר לחמישיית העונה השלישית. בנוסף, הוא נקנס ב-5000$ על כך שבעט במימיית מים על פני הפארקט ועשה תנועה מגונה במהלך המשחק מול שארלוט הורנטס.

אחרי שהשיג ממוצעים של 17 נקודות ב שלו וקצת יותר מ-22 ב שלו, הפך הווארד לשחקן חופשי. הבולטס הציעו לו חוזה בשווי 89 מיליון דולר, ואילו מיאמי היט הציעו חוזה של שבע שנים בשווי 98-101 מיליון דולר. עם זאת, ההיט לא חשבו על תקרת השכר המותרת ב-NBA. הם נתנו בונוסים גדולים לטים הארדוויי ופי. ג'יי. בראון, ועדיין היו צריכים לחשוב על משא ומתן מחודש עם אלונזו מורנינג לפני שהגיעו לחוזהו הגדול של הווארד. ההיט ניסו להחתים את הווארד בכל זאת, אבל הליגה דחתה את הצעתם להווארד, שבסופו של דבר חתם ב-5 באוגוסט 1996 בבולטס. הוא הפך לשחקן ה-NBA הראשון בהיסטוריה שחתם על חוזה ששווה יותר מ-100 מיליון $, כשהחוזה כלל שבע שנים עם שכר של 105 מיליון $.

בתחילת עונת 1996/1997 הפכו הבולטס לוושינגטון ויזארדס כדי להפוך את שם הקבוצה לחיובי יותר. הווארד סיים את העונה עם ממוצעים של 19.1 נקודות ו-8 ריבאונדים כשהוא משיג דאבל דאבל 24 פעמים. עונה זו הייתה היחידה בקריירה שלו בה הופיעה עם הויזארדס בפלייאוף. הוא השיג 18.7 נקודות ב-43 דקות בממוצע. הויזארדס סיימו את העונה הרגילה עם מאזן 44-38. הם הודחו כבר בסיבוב הראשון של הפלייאוף בסוויפ לשיקגו בולס. הבולס המשיכו בדרכם כדי לזכות באליפות שנייה ברציפות. 

בתחילת עונת 1997/1998 עברו הויזארדס מאולמם הקודם, ה-US Airways Arena, ל-MCI. הווארד השיג דאבל דאבל 11 פעמים. הוא הציג ממוצעים טובים של 18.5 נקודות עם 8 ריבאונדים למשחק. הוא היה פצוע 18 משחקים בעונה זו. הויזארדס סיימו את העונה עם מאזן 42-40 ולא עלו לפלייאוף.

במהלך אותה עונה, ב-6 באפריל 1998, הגישה אישה תלונה על הטרדה מינית נגד הווארד וחברו לקבוצה כריס ובר, אחרי מסיבה בביתו של הווארד. חבר המושבעים שמע עדות מכל 40 המשתתפים במסיבתו של הווארד, וקבע שהתביעה לא הייתה מוצדקת והתיק נסגר במאי. ביוני הגיש הווארד תביעה נגד האישה שתבעה אותו. הוא ביקש פיצוי על המצוקה הרגשית שגרמה לו ועל הנזק למוניטין שלו. בנובמבר פוצה הווארד ב-100,000$ על פיצויים עונשיים והוצאות משפטיות. בנוסף הוא קיבל פיצוי סמלי של דולר..

במהלך עונתו הבאה החמיץ הווארד 14 משחקים בעקבות פציעה חוזרת בקרסול. הוא השיג דאבל דאבל 11 פעמים, ופעמיים 15 ריבאונדים במשחק. הוא סיים את העונה עם ממוצעים של 18.9 נקודות ו-7 ריבאונדים. בעונתו הבאה הוא השיג דאבל דאבל 10 פעמים עם ממוצעים של 14.9 נקודות ו-8.1 ריבאונדים. לראשונה מזה שש עונות בוושינגטון הפך הווארד ללא פופולרי ומאכזב לפי ה-Chicago Tribune.

בעונת 2000/2001 חזר הווארד להציג ממוצע נקודות של יותר מ-18, כשהשיג 18.2 עם 7 ריבאונדים בממוצע. ב-31 בדצמבר 2000 השיג הווארד שיא קריירה כשקלע 15 זריקות עונשין במשחק נגד דטרויט פיסטונס. ב-22 בפברואר 2001 העביר מייקל ג'ורדן (שהפך לאחד מבעלי הויזארדס) את הווארד לדאלאס מאבריקס ביחד עם אובינה אקזיאה וקלווין בות' בתמורה ללוי ואט, איתן תומאס, יוברט דייוויס, קורטני אלכסנדר ו-3 מיליון דולר. הטרייד היה מיועד כדי לפנות לוויזארדס מקום מתחת לתקרת השכר לקראת העונה הבאה. את העונה הזו הויזארדס סיימו עם מאזן רע של 19-63.

2001–2004
בדאלאס הפך הווארד לפאוור פורוורד הפותח בחמישייה. הקודם שפתח בעמדה זו, דירק נוביצקי, עבר לפתוח בעמדת הסמול פורוורד. כך נוצרה חמישייה גבוהה במאבריקס. אף על פי שהקבוצה הייתה רוויה באול-סטארים כמו נוביצקי, מייקל פינלי, וה-MVP לעונה זו - סטיב נאש, קיבל הווארד את השכר הגבוה ביותר. במהלך העונה הצליח הווארד להשיג דאבל דאבל 16 פעמים, ולקלוע מעל 30 נקודות חמש פעמים. ממוצעיו הגיעו ל-17.8 נקודות עם 7.1 ריבאונדים למשחק. ב-20 במרץ השיג הווארד שיא הקריירה של חמש חסימות במשחק נגד פורטלנד טרייל בלייזרס.. בפלייאוף של העונה הזו ניצחו המאבריקס בסיבוב הראשון את יוטה ג'אז 3-2 אך הפסידו בחצי גמר המערב לסן אנטוניו ספרס 1-4. הפלייאוף הזה הוא היחיד בקריירה של הווארד בו הוא עבר את הסיבוב הראשון. במהלך הסדרה מול הג'אז הכה הווארד את הגארד שלהם, דרק אנדרסון, שמעד ופרק את כתפו. בעקבות זאת הושעה הווארד מהמשחק.

בעונתו הבאה במאבריקס השיג הווארד דאבל דאבל 17 פעמים. ממוצעיו ירדו מעט, ל-14.6 נקודות עם 7.6 ריבאונדים. זו הייתה העונה הראשונה מאז עונת הרוקי שלו שהוא לא פתח בחמישייה בכל המשחקים. ב-31 בינואר הוא השיג שיא קריירה חדש של 16 ריבאונדים במשחק נגד יוסטון רוקטס. אחרי 53 משחקים ששיחק בעונה זו דאלאס שלחה אותו ב לדנוור נאגטס ביחד עם דונל הארווי, טים הארדוויי, ובחירת דראפט בסיבוב ראשון בתמורה לריף לפרנץ, אייברי ג'ונסון, ניק ואן אקסל וטאריק עבדול-ואהד. לפני תקופת הטרייד נחשב הווארד למגן הגבוה הטוב ביותר של המאבריקס.

בדנוור פתח הווארד בחמישייה בכל המשחקים. הנאגטס סיימו את העונה עם מאזן של 27-55 ולא עלו לפלייאוף, ואילו המאבריקס סיימה את העונה עם מאזן 55-27, ועלו לחצי גמר המערב ללא הווארד. ב-25 במרץ 2002 קלע הווארד את הנקודה ה-10,000 שלו.

במשחק טרום עונה של הנאגטס ניסה הווארד לחבוט עם אגרופיו באל הרינגטון וג'רמיין אוניל. בעקבות זאת השעתה אותו הליגה מהמשחק הזה ומשני המשחקים הראשונים של עונת ה-NBA הבאה. בנוסף הוא נקנס ב-458,000$. בעונה עצמה השיג הווארד דאבל דאבל 18 פעמים וממוצעים של 18.4 נקודות עם 7.6 ריבאונדים. הווארד פתח בחמישייה בכל המשחקים בעונה זו.

בתחילת העונה הבאה הוא חתם כשחקן חופשי באורלנדו מג'יק. הוא השיג דאבל דאבל 16 פעמים. ממוצעיו הגיעו ל-17.2 נקודות עם 7.1 ריבאונדים. הוא שיחק ב-81 משחקים ופתח בחמישייה ב-77 מהם. קבוצתו השיגה מאזן 21-61, הגרוע ביותר בליגה תחת המאמנים דוק ריברס וג'וני דייוויס.

יוסטון רוקטס

ב-29 ביוני 2004 עבר הווארד ליוסטון רוקטס בטרייד בו הועברו לרוקטס גם טרייסי מקגריידי וטיירון לו. לאורלנדו הועברו סטיב פרנסיס, קוטינו מובלי וקלווין קייטו. במהלך העונה השיג הווארד דאבל דאבל 7 פעמים. הוא קלע 9.6 נקודות עם 5.7 ריבאונדים בממוצע למשחק. עונה זו הייתה הראשונה בה הוא לא קלע במספרים כפולים, והראשונה בה הוא קיבל פחות מ-32 דקות בממוצע למשחק. בתחילה הווארד לא פתח בחמישייה, אך בהמשכה הוא הפך לפותח קבוע. הרוקטס הגיעו למאזן 51-31 בסיום העונה הסדירה תחת המאמן ג'ף ואן גנדי, והודחו בסיבוב הפלייאוף הראשון על ידי דאלאס מאבריקס. הווארד סיים את העונה לפני שהרוקטס הודחו בפלייאוף, כשב-14 במרץ הוא נקע את ברכו הימנית. במקביל להתרחשות הפציעה פיתח הווארד תסמינים של דלקת נגיפית של שריר הלב, עם פעמת, כאב בחזה וחום. בסופו של דבר אובחן זיהום נגיפי בלבו. בעקבות זאת הפעילות הספורטיבית שלו הוגבלה.

בעונת 2005/2006 הווארד השיג הווארד דאבל דאבל 10 פעמים. הוא העלה את ממוצעיו ל-11.8 נקודות עם 6.7 ריבאונדים. זו הייתה העונה האחרונה בקריירה שלו שהוא שיחק יותר מ-30 דקות בממוצע, ושהוא פתח ביותר מחצי מהמשחקים בחמישייה. יוסטון סיימה את העונה במאזן 34-48 ולא עלתה לפלייאוף.

בעונתו הבאה ברוקטס הוא סיים 9 משחקים עם דאבל דאבל והשיג ממוצעים של 9.7 נקודות עם 5.9 ריבאונדים. הרוקטס החתימו את שיין באטייה שמשחק בעמדתו של הווארד ופתח בחמישייה בכל המשחקים בעונה. למרות זאת פתח בחמישייה הווארד ב-38 משחקים, זאת בעיקר בגלל היעדרותו מהמגרש של יאו מינג הפצוע. הרוקטס סיימו את העונה במאזן 52-30 ועלו לפלייאוף, אבל הפסידו בסיבוב הראשון ליוטה ג'אז. ממוצעיו של הווארד בסדרה זו היו 5 נקודות עם 4.4 ריבאונדים למשחק. אף על פי שהווארד תואר כמנהיג של יוסטון בחדר ההלבשה, השכר שלו נתפס כשערורייתי.

השנים האחרונות
ב-14 ביוני 2007 הועבר הווארד למינסוטה טימברוולבס. הרוקטס קיבלו את מייק ג'יימס וג'סטין ריד. הווארד אמר שהוא ציפה לשחק ביחד עם קווין גארנט, אבל גארנט הועבר ב-31 ביולי לבוסטון סלטיקס. לאחר שגארנט עבר לסלטיקס אמר הווארד שהוא לא רוצה להיות חלק מקבוצת הצעירים של הוולבס, וביקש שישלחו אותו לקבוצה אחרת. חוזהו הגדול יחסית של הווארד הקשה על עסקאות ההעברה של הוולבס, ובעלי הקבוצה אמר שהוא ירצה לענות על צרכיו של הווארד, אבל זה לא יהיה קל. בסופו של דבר הווארד ומינסוטה הגיעו להסכם והם שחררו אותו.

ב-31 באוקטובר 2007 חתם הווארד בדאלאס מאבריקס, ושיחק איתם קדנציה שנייה. במהלך העונה הוא שיחק ב-50 משחקים בלבד, ולא פתח בחמישייה כלל. ממוצעיו ירדו ל-1.1 נקודות ו-1.6 ריבאונדים בלבד. כמות הדקות הגדולה ביותר שקיבל במשחק אחד הייתה 18. השיאים העונתיים שלו היו שבעה ריבאונדים ושש נקודות. זו הייתה העונה היחידה בקריירה של הווארד שהוא לא פתח בחמישייה אפילו במשחק אחד. את העונה סיימה דאלאס עם מאזן 51-31 והיא הפסידה בסיבוב הראשון של הפלייאוף לניו אורלינס הורנטס. בשלושת המשחקים שהשתתף בהם נגד ניו אורלינס הוא קיבל 11 דקות במצטבר.

ב-3 באוקטובר 2008 חזר הווארד לקדנציה שנייה בדנוור נאגטס. הוא שוחרר מיד אחרי שקבוצתו ביצעה טרייד שבו היא קבלה את צ'אנסי בילאפס, אנטוניו מקדייס ושייח סאמב. הדטרויט פיסטונס קיבלו את אלן אייברסון. הווארד הספיק לשחק 3 משחקים בנאגטס בהם לא קיבל הרבה דקות. 

ב-12 בדצמבר חתם הווארד בשארלוט בובקאטס. בבובקאטס הוא שיחק 42 משחקים. הוא השיג ממוצעים של 4.1 נקודות ו-1.8 ריבאונדים למשחק. שיאי העונה שלו היו 5 ריבאונדים ו-14 נקודות. הבובקאטס סיימו את העונה במאזן 35-47 ולא עלו לפלייאוף.

ב-17 בספטמבר 2009 חתם הווארד על חוזה של שנה אחת בפורטלנד טרייל בלייזרס. בעונה זו הוא השיג דאבל דאבל פעמיים, וממוצעיו עלו ל-6 נקודות עם 4.6 ריבאונדים. הווארד פתח בחמישייה ב-27 משחקים מתוך ה-73 ששיחק. פורטלנד סיימה את העונה עם מאזן 52-30 ועלתה לפלייאוף, אך הפסידה בסיבוב הראשון לפיניקס סאנס. במשחקיהם של הבלייזרס בפלייאוף השיג הווארד ממוצעים של 3.3 נקודות ו-2.7 ריבאונדים למשחק.

ב-20 ביולי 2010 חתם הווארד במיאמי היט על חוזה מינימום לשחקן ותיק. אף על פי שחוזהו במיאמי הוא חוזה מינימום, הוא עדיין בשנתו הרביעית של הסכם ההשתחררות שלו ממינסוטה. ב-31 במרץ 2011 נקנס הווארד ב-35,000 $ על כך שהסלים בעימות בלילה שעבר. בעונת 2010/2011 שיחק הווארד 57 משחקים בהם קלע 2.4 נקודות עם 2.1 ריבאונדים ב-10.4 דקות בממוצע. בפלייאוף של העונה הזו העפיל הווארד לראשונה בקריירה לגמר הליגה. ההיט עברו בסיבובים הראשונים את פילדלפיה 76', בוסטון סלטיקס ושיקגו בולס. בגמר יפגוש הווארד את דאלאס מאבריקס בה שיחק בעבר בשתי קדנציות. ההיט הפסידו למאבריקס 4-2, והווארד עדיין ללא אליפות.

הווארד שנולד ב-7 בפברואר 1973 (בן 40) היה השחקן המבוגר בליגה נכון לספטמבר 2013.

פרופיל כשחקן

הווארד היה חזק אגרסיבי ואינטנסיבי, ובאופן מפתיע גם זריז יחסית לפאוור פורוורד, אך מהירותו פחתה ככל שהתקדמה הקריירה שלו. היה ידוע בשל שחרור הזריקה הייחודי שלו, המתבצע גבוה מעל ראשו. חצי מהנקודות שלו באו מחדירות לסל והתמקמויות בצבע, וחמישית בהתקפות מעבר. שחקן מנוסה שעבר 19 עונות בליגה, ושמר על תחרותיות גם בגיל מתקדם. היה מסיים מהלכים טוב, ונותן לחבריו בקבוצה ליצור מהלכים בשבילו. שיחק בצורה חכמה, ושחקן שמותאם בצורה קלאסית לפיק-אנד-רול. מוסר סולידי. מראה נכונות לעשות את מה שנדרש ממנו. החיסרון העיקרי שלו הוא חוסר אתלטיות.

הווארד ידוע בהגנתו החזקה, למרות חוסר האתלטיות. היה יכול לחטוף מסירות פנימה של הקבוצה היריבה. היה לו קשה להתמודד עם שחקנים הגבוהים ממנו. לא הייתה לו מספיק מהירות כדי להתמודד עם שחקנים זריזים, אז הוא נותן להם מרווח. טוב במהלך . התמודד טוב מול שחקני ספסל ושחקני גיבוי, אבל ככל שהזדקן התקשה יותר.

היה חלק מה-"FAB 5" של אוניברסיטת מישיגן. אחרי ששיחק במישיגן נבחר על ידי וושינגטון בולטס בדראפט 1994 בבחירה מספר 5, ושיחק שם שש וחצי עונות. יכולתו בוושינגטון הייתה הגבוהה בקריירה שלו, ושם הוא הגיע להישגים האישיים היחידים שלו בקריירה: חמישיית העונה השלישית, חמישיית הרוקיז השנייה של העונה והופעה במשחק האולסטאר. בשנים 2001–2004 הוא עבר בשלוש קבוצות נוספות (דאלאס, דנוור ואורלנדו), ובשלושת השנים שאחר כך שיחק ביוסטון רוקטס. בעונותיו האחרונות חזר לקדנציות שניות במאבריקס ובנאגטס, ולאחר מכן שיחק בשארלוט בובקאטס ובפורטלנד טרייל בלייזרס. בעונה הזו חבר הווארד לגלאקטיקוס של מיאמי היט ביחד עם לברון ג'יימס, דוויין וייד וכריס בוש, ושם סיים את הקריירה.

חייו האישיים

הווארד נחשב תושב שיקגו לאורך כל קריירת ה-NBA שלו. ב-1996 הוא קנה בית באזור הלופ הנחשב שבשיקגו. בית זה עלה לו 490,000 דולר. בית זה עדיין שלו. ב-2005 הוא קנה עוד בית בדרום פלורידה שעלה לו 11,775 מיליון דולר. בבית הזה נבנה מעגן ליאכטה החדשה שקנה שנקראה FAB 5. ב-2009 הוא רכש עוד בית בשיקגו, הפעם באזור באזור הטראמפ אינטרנשיונל הוטל & טאוור, שגם הוא ממוקם בשיקגו. בית זה עלה לו 2.55 מיליון דולר.

בנו של הווארד, ג'וואן הווארד ג'וניור, (נולד ב-5 בפברואר 1992), הוא ילדה של הווארד ומרקיטה בליידן, שזכתה במקום השני בתחרות מיס מישיגן בכדורסל. אחותה התאומה הובילה את התיכון שלה לאליפות הכדורסל בנשים. הווארד הבן סיים את שנת בית הספר האחרונה שלו ב-2010 (אחרי שמסיבות משפחתיות נאלץ לפספס את שנה זו). הוא למד בבית הספר התיכון פרשינג שבדטרויט. הוא התחייב לשחק בעתיד באוניברסיטת מישיגן, היכן שאביו למד. בני-דודיו הם הכדורסלנים ג'יילן וג'יידן מקדניאלס.

ב-6 ביולי 2002 נשא הווארד לאישה את ג'ני וורדלי. בזמן הזה הווארד היה בן 29 והיא בת 27. בנם, ג'ייס, נולד מוקדם יותר בספטמבר 2001. שמו של בנם השני הוא ג'ט, גם הוא כדורסלן, והוא קטן יותר בשנתיים מאחיו.

הווארד הוא פעיל בטיפוח נוער המשחק כדורסל דרך פעילויות. הוא עושה זאת דרך קרן ג'וואן הווארד, שעוזרת לנוער מקופח בוושינגטון הבירה ובשיקגו. הוא זוהה כאחד מ"הבחורים הטובים מהספורט" (אנגלית: "Good Guys in Sports"), והמגזין ספורטינג ניוז אמר זאת גם עקב פעילותו העקבית ותרומותיו לחברה. באפריל 2010 זכה הווארד בפרס האכפתיות לקהילה ב-NBA, על ניסיונותיו לעזור לחברה, על עבודותיו הפילנתרופיות ותרומותיו הכספיות הגדולות. אחת משותפות התרומות שלו היא מערכת בתי הספר הציבוריים בשיקגו. הווארד מכניס 30,000 ילדים לאתגר קריאה, ו-300 הקוראים הטובים ביותר זוכים להיכנס למחנה כדורסל בניהולו. הקרן של הווארד משתפת פעולה לא רק עם מערכת בתי הספר הציבוריים בשיקגו, אלא גם עם ג'ורדן ברנד, דל, EMI, אנרג'י ברנדס וה-NBA. בעזרת כל אלו למחנה שהוא מקיים ל-300 הילדים אין עלות למשתתפים.

להווארד תפקיד קטן בסדרה הבית הלבן, בה הוא מופיע בפרק "המשוגעים והנשים האלו" (הפרק החמישי של העונה הראשונה) שהתרחש ב-1999. בתפקיד זה הוא מגלם את מר גרנט, בוגר אוניברסיטת דיוק וקבוצת הכדורסל שלה, העובד עם הנשיא על כושר גופני. גרנט מצטרף למשחק כדורסל לא רשמי ביחד עם הנשיא הפיקטיבי ג'וסיה ברטלט, והם משחקים נגד חברי הצוות של הנשיא. גרנט ניצח במשחק בשביל הנשיא.

הווארד הופיע בסרט "חולמים כדורסל" (באנגלית: "Hoop Dreams") ב-1994. ב-15 באוגוסט 1999 השתתף הווארד בפרק "האומנות בגיב אנד טייק" בסדרה ארליס. בנוסף, הוא השתתף בפרק "ה-FAB 5 של מישיגן" בעונה החמישית של הסדרה "מעבר לתהילה" ששודר ב-2005. הוא גם הופיע ב-9 בנובמבר 1996 בעונה השנייה של הסדרה "זמן בילוי" בפרק "החתן" (באנגלית: Son-in-Law).

סטטיסטיקה

ב-NCAA

ב-NBA

בעונה הסדירה

בפלייאוף

קישורים חיצוניים

 

 דף השחקן באתר Yahoo!sports

הערות שוליים

כדורסלני וושינגטון ויזארדס
כדורסלני דאלאס מאבריקס
כדורסלני דנוור נאגטס
כדורסלני יוסטון רוקטס
כדורסלני אורלנדו מג'יק
כדורסלני שארלוט בובקאטס
כדורסלני פורטלנד טרייל בלייזרס
כדורסלני מיאמי היט
כדורסלני וושינגטון בולטס
כדורסלני אוניברסיטת מישיגן
משתתפי משחק האולסטאר של ה-NBA
כדורסלנים אפרו-אמריקאים
כדורסלנים אמריקאים
בחירות דראפט של וושינגטון בולטס
אילינוי: כדורסלנים
בוגרי אוניברסיטת מישיגן
אמריקאים שנולדו ב-1973