משה בתיבה (שיר)

מֹשֶׁה בַּתֵּבָה (ידוע במילותיו הראשונות: דּוּמָם שָׁטָה) הוא שיר ילדים עברי מאת קדיש סילמן. השיר בנוסחו המקורי נדפס בשנת תרע"ז בשני ספרי לימוד בארצות הברית: "שחרית" ו"היסטוריה לילדים" (שם מזוהה המחבר).

השיר הולחן בנעימה עממית יידית ועל ידי המלחין נסים נסימוב. שני הלחנים זכו למספר ביצועים, בהם של הזמרת יפה ירקוני. השיר נעשה אהוד והוכנס לתוכנית הלימודים של הגנים ובתי הספר הממלכתיים ביישוב ובחברה הישראלית לאחר הקמת המדינה וסייע לקבע את המיתוס של משה התינוק שט בתיבת הגומא על מי היאור, אף שלפי פשט הסיפור המקראי משה הוטמן על הגדה ושם נמצא.

מילות השיר
ישנן שתי גרסאות לשיר. בגרסה הראשונה, שהולחנה בנעימה עממית, שלושה בתים ומילותיה הן:

בגרסה השנייה, שהולחנה על ידי נסימוב, הושמט הבית האמצעי, והנוסח שלה שונה מעט: השורה המסיימת היא "יֶלֶד יָפֶה וָרַךְ" והשורה השנייה בבית האחרון היא "מֹשֶׁה הַקָּטָן פֹּה שָׁט".

תכנים ואמירות 

 יצירת השיר והרקע ההיסטורי לכתיבתו
סילמן שהיה "ממקימי "אחוזת בית" ולקח חלק בחיי הציבור והחברה של היישוב", הרבה לעסוק בשיריו בלאומיות היהודית החדשה ובמפעל הציוני בארץ ישראל. 
 רקע היסטורי מקראי
סיפור הטמנתו של התינוק בתיבה על ידי אימו ואימוצו על ידי בת פרעה, הובא במקרא. על פי המסופר בספר שמות, גזר פרעה להרוג בנים זכרים שנולדו אצל שבטי ישראל במצרים. יוכבד אמו של משה הכינה תיבה מגומא, אשר צופתה בחומר ובזפת, והניחה את בנה בתיבה עשויה מגומא, בין קני סוף של נהר היאור (הנילוס). אחותו מרים ניצבה בסמוך וצפתה בדאגה על התיבה לראות מה יעלה בגורל אחיה. אחר כך נאמר, כי בת פרעה מצאה את התיבה עם משה; היא ריחמה עליו והחליטה לאמצו ולגדלו; אף שידעה שהיא מפרה בכך את הצו של פרעה, שעל פיו יש להטביע כל תינוק עברי ביאור:  לימים קראה בת פרעה את שם הילד "משה" על שם משייתו מן המים:  דימוי משה בתיבה מופיע ביצירות אמנות רבות: בספרות, בציור ובפיסול.
 התיאור הפואטי
השיר המחורז הכולל שלושה בתים, מתאר כביכול מצב הרמוני ושלו. נהר היאור ששימש להשקיה, תעבורה ורחצה, מתואר כ„זך”. 
משה התינוק מתואר כ„יפה רך”, ואת סביבתו הטבעית בתיבה בין קני הסוף של היאור בנוף מלא אור, יופי ורוגע. הגם שהראליה של הסיפור, מתארת עולל כבן שלושה חודשים, בזמן שאין ודאות מה יעלה בגורלו וסכנת מוות מרחפת מעליו, הן בשל חוק המדינה המצרית והן בשל תנאי הטבע. וכך, הדובר פונה אל גלי היאור ומבקש מהם כביכול להרגע, לבל יפגעו בתינוק. השיר מסתיים בהכרזה: „לֹא יִטְבַּע, חָיֹה יִחְיֶה”; ומכיוון שחייו של משה הם עובדה ידועה לכל, ההכרזה הזו אינה מובנת כפשוטה, אלא כמהלך מטפורי של המשורר. ההכרזה על הידוע והמובן מאליו, מקפלת בתוכה מסר מהותי, כאשר דמותו וחייו של המנהיג הדגול, הוא מקרה פרטי של חיי האומה וגורלה.

קישורים חיצוניים 

 רוחמה רז, משה בתיבה (נעימה עממית), באתר הספרייה הלאומית
 מבחר הקלטות וביצועים של "משה בתיבה", באתר הספרייה הלאומית

הערות שוליים

שירי ילדים
שירים בעברית
שירים המבוססים על התנ"ך
שירי שנות ה-1910
פרשת שמות
משה