זיקית ים-תיכונית

זיקית ים-תיכונית (שם מדעי: Chamaeleo chamaeleon), שנקראה בעבר גם זיקית מובהקת או זיקית מצויה, היא לטאה המשתייכת למשפחת הזיקיתיים. זוהי אחת משתי הזיקיות החיות באירופה יחד עם הזיקית הסאהלית (שחיה ביוון).

מאפיינים 
הזיקית הים-תיכונית נפוצה ביערות אפריקה, אסיה, ואירופה, והיא הנציגה היחידה בארץ של הזיקיות. הזיקיות הן סוליטריות, ארבוראליות ומסתייעות בזנב לאחיזה וטיפוס. אורך הזנב הוא כאורך הגוף. הזיקיות טורפות חרקים ולשם כך מסתמכות בעיקר על חוש הראייה: כל אחת מהעיניים היא עצמאית, תכונה המאפשרת התבוננות בכיוונים מנוגדים. הזיקית מתאימה את צבעיה לתנאי הסביבה. בנוסף, צבע הגוף במפגש בין פרטים יכול להעיד על מצבם הגופני של הפרטים השונים. צבע גוף כהה (שחור-אפור) של הזיקית בדרך כלל מעיד על סטרס (עקה). ניתן להבחין בין הזוויגים בהתבוננות בזנב: בסיס הזנב של הנקבה צר מזה של הזכר. בעונת הרבייה הזיקית מטילה 11–40 ביצים. הצעירים בוקעים לאחר 8–10 חודשים וגדלים ללא כל טיפול של ההורים.

זיקית ים תיכונית בתרבות
באזורי לבנון יש המאמינים שהזיקית המובהקת היא "גמל היהודים", שלעתיד לבוא ילבה בנשיפותיו את אש הגיהנום, ועל כן מי שיהרוג זיקית במכה אחת יקטין את אש הגיהנום ויזכה לגן עדן. אך אם הוא נכשל במכה הראשונה – שלא ינסה להכותה בשנית, שמא הזיקית תנקום בו.

גלריה

קריאה נוספת 
 אביעד בר, גיא חיימוביץ ואמיר ארנון, זוחלים ודו-חיים בישראל - מדריך שדה, מהדורה שלישית 2022. , עמודים: 90-92, 279

קישורים חיצוניים

 
 
 ד"ר נוח רוטרי, זיקית מובהקת, הספרייה הווירטואלית של מטח, 2000.

הערות שוליים

טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
זיקיות
ארץ ישראל: לטאות
בעלי חיים שתוארו ב-1758
טורקיה: זוחלים
סוריה: זוחלים
ירדן: זוחלים
לבנון: זוחלים
חיות בר שחיות בערים בישראל