כתים

כִּתִּיִם הם עם מקראי המזוהה עם בני האי קפריסין והעיר כתיון. במקרא הם מוזכרים כצאצאי יוון בן יפת. היו שפירשו את השם, המובא בצורת ריבוי, כשם פרטי של דמות מקראית.

מקור שמם של הכתים הוא בעיר הפיניקית (ובהמשך יוונית) כתיון. השם כתים התייחס בתחילה לאנשי האי קפריסין, ובתקופות מאוחרות יותר ליוונים ו/או לרומאים.

אזכורים מקראיים 
הכתיים מופיעים באילנות היוחסין שבספרי בראשית ודברי הימים: , . קשריהם של הכתים עם הפיניקים באים לידי ביטוי באזכורם בקינות על צור אצל ישעיהו ויחזקאל.

הכתים נזכרים גם בדברי בלעם, ירמיהו, ודניאל.

אזכורים היסטוריים 
הכתיים זוהו עם העיר העתיקה כתיון על־ידי יוסף בן מתתיהו, והזיהוי מקובל לחלוטין במחקר המודרני. השם הפיניקי של העיר, 𐤊𐤕𐤉 (כִּתִּיָּ) נזכר בכתובות פיניקיות רבות.

במכתבי ערד מהמאה השביעית לפנה"ס מוזכרים "כִּתִּיִּם" שאליהם מיועדת חלק מהאספקה שאוחסנה במצודה, ומקובל לראותם כשכירי חרב מכתיון ששירתו בצבא ממלכת יהודה, ויש לכך גם עדויות ארכאולוגיות חומריות.

מגילות מדבר יהודה מייחסות את השם לרומאים או לממלכת אשור.

תולדות כתים על פי ספר יוסיפון

על פי ספר יוסיפון עם התפזרות העמים, הכתים חנו בקמפניה ובנו את פוסומניה בעוד שצאצאי תובל חנו בטוסקנה ובנו את העיר סבינוס. הגבול הטבעי בין השניים היה נהר טיבר.

הסבינים יצאו למלחמה נגד הכתים בעקבות חטיפת הנשים הסביניות על ידי כתים. המלחמה תמה לאחר שהכתים הציגו לתובלים את ילדיהם המשותפים. הם הקימו את הערים פורטו, אלבאנו לציאלה וארסה. לאחר מכן שטחים נכבשים על ידי אגניאס, מלך קרתחדשת. כתים מצליחים להשתחרר מעול קרתחדשת וממנים את צפו, בן אליפז (נכדו של עשו) למלך בעל התואר יאנוס סאטורנוס. מלכה הראשון של רומא, רומולוס, הוא בן לשושלת זאת, על פי יוסף בן גוריון.

גרסה מקוצרת של הסיפור מופיעה במדרש ספר הישר.

ראו גם 
 כתיון

הערות שוליים 

עמים הנזכרים בתנ"ך
אישים בספר בראשית
קפריסין: היסטוריה
קפריסין: דמוגרפיה