פנחס הירשפרונג

הרב פנחס הירשפרונג (באנגלית: Pinhas Hirschprung; תרע"ב, 13 ביולי 1912 – כ"ז בטבת תשנ"ח, 25 בינואר 1998) היה רב ראשי במונטריאול, וראש ישיבת תומכי תמימים במקום. נחשב לאחד מגדולי הרבנים החרדים בקנדה, והיה חבר ועד הרבנים הכללי של ארצות הברית וקנדה.

ביוגרפיה

ילדותו
פנחס הירשפרונג נולד בעיירה דוקלה שבגליציה המזרחית לחיים ולאמו בת הרב דוד צבי (טעביל) זהמאן. למד תורה אצל סבו הרב, חבריו ללימודיו היו רבי יעקב לייזר (לימים האדמו"ר מפשעווארסק), וכן רבי יקותיאל יהודה הלברשטאם, ולאחר מכן למד בישיבת חכמי לובלין שם הפך לתלמידו המובהק של רבי מאיר שפירא מלובלין.

כאשר הגיע לגיל בר מצווה פרסם את פרי למדנותו בספר "פרי פינחס", והחל לערוך מאסף חודשי לחידושי תורה, בשם: "אהל תורה". הרב שפירא, מינהו באותה עת לבוחן של תלמידים חדשים שהגיעו לישיבת חכמי לובלין, תפקיד שדרש ידע רב. הוא קיבל סמיכה לרבנות מהרב חנוך אייגש בעל המרחשת, והרב שמואל פירר.

בתקופת מלחמת העולם השנייה
בתקופת מלחמת העולם השנייה, לאחר פלישת הצבא הנאצי אל פולין, נסע לקוֹבֶּה דרך סיביר, ומשם לשאנגחאי ויחד עם קבוצת תלמידי ישיבת חכמי לובלין המשיכו את לימודם שם, תחת הנהגת רבי שמעון שלום קאליש האדמו"ר מאמשינוב. בשנת תש"א (1941) הגיע לקנדה. את תלאותיו תיאר בספר זיכרונותיו "פון נאצישען יאמערטאל: זכרונות פון א פליט" (בעברית: עמק הדמעות: זכרונות של פליט, מונטריאול ה'תש"ה).

כרב בקנדה
עם הגיעו לקנדה התמנה לרבה של קהילת "עדת ישורון" במונטריאול ולראש ישיבת "מרכז התורה" שהתנהלה ברוחה של ישיבת חכמי לובלין. בהמשך התמנה גם לראש ישיבת תומכי תמימים של חסידות חב"ד במונטריאול, ולמנהל ועד הרבנים וראש בית הדין של קהילת מונטריאול. הוא הוזמן לכהן כרב בקהילות גדולות יותר בלונדון, אנטוורפן ומקומות אחרים אך סירב לכל ההצעות ונשאר במונטריאול. ב-1969 לאחר פטירתו של הרב יהושע הירשהורן מונה לרב הראשי של מונטריאול.

הרב הירשפרונג היה ידיד קרוב לרב חיים צימרמן, לרבי מנחם מנדל שניאורסון מחב"ד ולרבי יואל טייטלבוים מסאטמר. המאמר השלישי בספרו של האדמו"ר מסאטמר "ויואל משה", העוסק בלשון הקודש, נכתב כתשובה לרבי פנחס הירשפרונג, שהתלבט לגבי שפת הלימוד במוסדות בית יעקב לבנות. הרב הירשפרונג נמנה בין המתנגדים לנוסחת שטחים תמורת שלום.

למדנותו והערכה כלפיו
הרב הירשפרונג היה ידוע כמתמיד גדול בלימוד ובעל זיכרון יוצא מן הכלל. מכיריו העידו שכל התלמוד היה מונח במוחו כבקופסה. בנערותו העיד עליו הרב שפירא כי הוא ידע 2,200 דפי גמרא בעל פה . תלמידו, הרב נחום אליעזר רבינוביץ', סיפר עליו שהיה זוכר בעל פה את כל התלמוד הבבלי ואת ארבעת חלקי השולחן ערוך.

כאשר הגיע לארץ ישראל ביקר אצלו הפני מנחם מגור ובסיום הביקור נפרד ממנו כשהוא פוסע לאחור, כמו שמתרחקים מארון קודש.

ספריו
פרי פנחס 
 אש פנחס - יצא לאור על ידי תלמידו הרב שלמה שטיין.
פון נאצישען יאמערטאל, ספר זכרונותיו מתקופת השואה ביידיש, תש"ה 1944, הספר תורגם לעברית על ידי יואל וולף.
פרי פנחס – על פרקים א-ב במסכת ברכות, תומלל מהקלטות שיעוריו ונדפס בידי בנו הרב יצחק, בתוספת חידושים מאת חתנו הרב יהושע צבי יודא, מונטריאול תשנ"ט

מתלמידיו 
 הרב פרופ' נחום אליעזר רבינוביץ'
 הרב לוי ביסטריצקי
 הרב לוי יצחק הכהן כהן

לקריאה נוספת 

 'ר' פנחס ב"ר חיים הירשפרונג', בתוך: מאיר וונדר, אנציקלופדיה לחכמי גליציה, כרך ב, ירושלים תשנ"ז, עמ' 395–397
 הרב נחום אליעזר רבינוביץ, 'הגאון המופלא', בתוך: שנה בשנה, ירושלים תש"ס, עמ' 450–456

קישורים חיצוניים
 גדולת פנחס - מתולדותיו, ניו יורק, ה'תשנ"ט באתר אוצר החוכמה

הערות שוליים

רבנים קנדים
מונטריאול: רבנים
ראשי ישיבה קנדים
בוגרי ישיבת חכמי לובלין

ראשי ישיבות תומכי תמימים - חב"ד
מהגרים מפולין לקנדה
קנדים שנולדו ב-1912
קנדים שנפטרו ב-1998