עשתרות

עַשְׁתָּרוֹת, או עַשְׁתָּרֹת, או עַשְׁתְּרֹת קַרְנַיִם, הייתה עיר באזור הבשן בעבר הירדן המזרחי, בשליטתם של הכנענים ושבטי ישראל, בתקופת המקרא. השם מתייחס לאלה הכנענית עשתרת.

ניתנו מס' הצעות לצירוף 'קרנים' עם עשתרות. החל מהטענה שמדובר בעיר עשתורת ובמחוז קרנים והמשך בסברה שמדובר בעיר עצמאית אחרת. רש"י במסכת סוכה מציע הסבר לפיו התואר הנלווה קרנים בא מהמיקום הגאוגרפי, קרי העיר מוקמה בתווך בין שני מצוקים תלולים ולכן יצרה דימוי [אסוסיציה] של יישוב עם קרניים.

במקרא
עשתרות קרנים נזכרת לראשונה במקרא () כאחת מערי המפתח החזקות אותם הכו מלכי 'ברית הארבעה' בראשות כדרלעומר במסע העונשין שלהם.

עשתרות הייתה עירו של עוג מלך הבשן בתקופת ההתנחלות של שבטי ישראל, הוזכרה בהקשרם של הגבעונים בספר יהושע: 

לאחר כיבושה נמסרה לבני מכיר בן מנשה משבט מנשה: 

פרשנים זיהו בינה לבין העיר עשתרה המוזכרת בספר דברי הימים, אשר ניתנה לנחלת שבט מנשה:

בממצא הארכאולוגי והאפיגרפי 
עשתרות מוזכרת בכתבי המארות ובמכתבי אל־עמרנה. במכתב אל עמרנה 197 מואשם ביריאווזה שליט דמשק שלקח מרכבות בעשתרות ומסרן לידי העפירו. במכתב זה מוזכרות גם הערים ינועם, בַּצְרוּנָה, חַלוּני, דמשק, וארץ תַּחְשׁ.
עשתרות מופיעה גם במכתבים 256 ו־364. במאה ה־14 לפנה"ס, העיר עמדה בראש ברית של הערים שכללה את ינועם, בַּצְרוּנָה, חַלוּני ופחל.

בשירת אוגרית, בלוח בו מתוארים אלים ומקומות מושביהם, מוזכר גם "מלך" שמושבו ב"עשתרת" (בכתיב חסר). הסברה הרווחת היא שמדובר באל הלאומי העמוני מלך, שלפי המידע המובא באותו לוח, יושב בעשתרות.

במאה ה־20 הציעו לזהותה בתל עַשְתְּרֶה מצפון לנהר הירמוך.

לקריאה נוספת
 יוחנן אהרוני, אטלס כרטא לתקופת המקרא, ירושלים: הוצאת כרטא, 1974, עמ' 21, 147.
 בנימין מזר עורך, הערך "עשתרות", האנציקלופדיה המקראית, כרך ו', עמ' 404–405

הערות שוליים

כנען
יישובי המקרא
נחלת שבט מנשה
עבר הירדן המזרחי
מקומות במכתבי אל-עמארנה