שלום מנצורה (רב)

מארי שלום (סאלם) מנצורה (ה'תק"ס – אייר ה'תרמ"ד; 1800 – 1884) היה חכם תימני במאה ה-19.

ביוגרפיה
נולד בשנת ה'תק"ס (1800) ליהודה בן סאלם מנצורה ברובע היהודי בעיר צנעא, בירת תימן.

בילדותו, למד תורה אצל אביו. את עיקר תורתו למד אצל מארי אברהם הלוי אלשיך, שהיה ממונה על הנפקת מטבע האימאם בתימן.

עקב קרבתו למלכות, התמנה להיות גובה ג'יזיה, מס גולגולת שהטיל השלטון המוסלמי בתימן על בני עמים לא מוסלמים שחיו תחתיו. שמו מופיע בשטר מתאריך ט' כסלו ה'תקצ"א (1831), בהיותו בן כ-30.

בשנת ה'תקצ"ה (1835) נבחר על ידי מארי יוסף קארה, הראב"ד של צנעא, וחברי בית דינו, לצאת למסעות ביקור בין קהילות תימן, כדי לפקח על השחיטה ולהסמיך רבנים ושוחטים בקהילות. עסק גם ברפואה עממית וטבעית, והיה ידוע כבעל קבלה מעשית.

הרב יעקב ספיר, כשהיה בביקור בתימן בשנת ה'תרי"ט (1859), כתב עליו: .

משפחתו
אחיו הוא המשורר רבי סעדיה (סעיד) מנצורה, שידוע מכמה שירים שחלקם נדפסו, וחלקם נמצאים בדיואנים שונים ובכתבי יד, ובעיקר מחיבורו "הגלות והגאולה" שהוא חיבור המאקאמות האחרון בתימן.

למארי סאלם היו שני בנים, יעיש ושלמה שנפטר בצעירותו, ושלוש בנות. אחת מבנותיו נישאה למשה יצחק הלוי, אביו של הרב יחיא יצחק הלוי רבה הראשי של תימן.

חיבוריו
נר מצווה – טעמים וחידושים לתורה. נקרא על שם שם משפחתו בחילוף אותיות. חלק מהספר אבד, וחלקו נמצא בכת"י יל"ן (חולון מס' 80 המכיל 149 דף, ובמלכ"י 41867).
 זבחי תודה – הלכות ופירושים להלכות שחיטה על השולחן ערוך, עד הלכות מתנות כהונה. מבוסס על ספר זבח תודה למהרי"ץ. נכתב עבור בנו יעיש. כת"י בית הספרים הלאומי 804609 אוטוגרף רבנו המחבר שנכתבו בשנת ב'קנ"ח לשטרות (ה'תר"ז, 1847) המכיל 86 דפים.
 שלמי חגיגה – הלכות שחיטה על הרמב"ם, מזכיר פעמים מנהגי תימן ושמועות מחכמי דורו. כת"י בן צבי 3112/2 ב'קס"ד לשטרות (ה'תרי"ג; 1853) דפים 71א-124ב.
 ברכת הזבח – חיבור על דיני שחיטה וטרפות, על ספר זבחי אלוהים למארי יוסף קארה. חיבור בן 40 עמודים.
 סדר הנישואין והלכותיהם, סדר המילה ופירוש הכתובה – יצא לאור בספר נר יאיר עמ' צ"ט-קל"ט.
 הערות לספר פרי חדש – ברשות הרב אליהו קאדי, ניו יורק.
 הערות לשו"ת הרדב"ז – ברשות הרב יוסף קאפח, ירושלים. כתב עוד הערות סביב ספרים רבים בגיליונות הדפים תוך כדי לימודו.
 חכמה ותבונה – שו"ת בענייני אישות, ברשות פרופ' אהרן גימאני.
 שמיטה שביעית – חיבור בעניין הגאולה, רובו אבד.
 שירים:
אשורר שיר לאל חי – שיר תפילה. יצא לאור באפיקים ק"ה-ק"ו ה'תשנ"ה (1995) עמ' 21–22.
קאל אלאדיב אללה אלכבאר הו ד'י צנע כל שי ודבר – בכתב יד.
 הפדות והישועה – ארבעה מאמרים בענייני הגלות והגאולה העתידה, ושני שירים שחיבר. שם הספר ניתן על ידי המוציאים לאור. נדפס שבט ה'תשע"א, מכון מרא"ה קריית ספר. בראש הספר מבוא ותולדות המחבר.

לקריאה נוספת
 צפניה שרעבי (עורך), הפדות והישועה, מבוא ותולדות המחבר, שבט ה'תשע"א, הוצאת מכון מרא"ה, קריית ספר

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

רבני צנעא
אחרוני תימן
ילידי 1800
נפטרים ב-1884