ויליאם סטייג

ויליאם סטייג (אנגלית: William Steig; 14 בנובמבר 1907 – 3 באוקטובר 2003) היה מאייר, פסל וסופר ילדים יהודי-אמריקאי. המפורסמת שביצרותיו היא הדמות "שרק", שהייתה מקור ההשראה לסדרת הסרטים של אולפני האנימציה דרימוורקס.

קורות חייו	
סטייג נולד בברוקלין, ניו יורק להורים פולנים-יהודים יוצאי אוסטריה, שניהם סוציאליסטים. אביו היה צייר ואמו הייתה תופרת שעודדה את יצירתו האמנותית של וילאם. כילד, עסק בציור והיה קורא ספרים נלהב. בין היתר, סיפר כי הוקסם במיוחד מהסיפור פינוקיו. בנוסף לעיסוקיו האמנותיים, עסק בספורט בתור חבר נבחרת כדור מים. בגיל 15 סיים את לימודיו בתיכון טאונסנד האריס אך מעולם לא סיים לימודים אקדמאיים באף אחת משלוש המכללות בהן למד: שנתיים בסיטי קולג' של ניו יורק (CCNY), שלוש שנים באקדמיה הלאומית לעיצוב וחמישה ימים בבית הספר לאמנויות של ייל בטרם נשר מכולם.

אחיו ארווין היה עיתונאי וצייר, אחיו הנרי היה סופר נגן סקסופון וצייר ואחיו ארתור היה גם הוא סופר ומשורר, אשר על פי וילאם היה טלפת בעל יכולת "להרגיש את האומה ולצייר כמו פיקאסו או מאטיס".

קריירה
כאשר משפחתו נקלעה לבעיות כלכליות במהלך השפל הגדול, החל לצייר קריקטורות כאמן עצמאי ומכר את הקריקטורה הראשונה שלו ל"ניו יורקר" בשנת 1930. בזמן מגוריו בקונטיקט הפך עד מהרה למאייר מצליח. במשך עשרות שנים, הוא אייר יותר מ-1,600 קריקטורות למגזין, בהם 117 עמודי שער. מגזין "ניוזוויק" הכתיר אותו כ"מלך קריקטורות".

בשנת 1968 כתב את ספר הילדים הראשון שלו שזכה גם הוא להצלחה וספרו השלישי שיצא לאור בשנת 1969, זכה במדליית קולדקוט.
סטייג המשיך וכתב יותר מ-35 ספרי ילדים עד לגיל תשעים וזכה בפרסים רבים. בין ידועים שביצירותיו נמנה הספר "שרק!" שיצא לאור בשנת 1990 והיווה את הבסיס להנפשת הסרט. במשך השנים היה סטייג מטופל של הפסיכיאטר וילהלם רייך.

סטייג נפטר בגיל 95 ב-3 באוקטובר 2003. הסרט "שרק 2" הוקדש לזכרו.

עיבודים
בשנת 1984 נעשה עיבוד קולנועי של סטייג לספרו "דוקטור דה סוטו" בבימויו של מיכאל שפורן והיה מועמד לפרס אוסקר בקטגוריית הסרט המונפש הטוב ביותר.

בשנת 2001 עובד ספרו "שרק!" לסרט באותו שם על ידי חברת דרימוורקס בבימויו של אנדרו אדמסון. הסרט זכה בפרס אוסקר לשנת 2002 ולהצלחה אדירה ברחבי העולם, שהביאה ליצירת מספר סרטי המשך, אשר יצאו אחת לשלוש שנים.

חייו האישיים
סטייג נישא ארבע פעמים ויש לו שלושה ילדים.
משנת 1936 עד 1949, היה נשוי לאליזבת מיד (אחות האנתרופולוגית מרגרט מיד) השניים הם הוריהם של חלילן הג'אז ג'רמי סטייג ובת בשם לוסינדה. הוא התחתן בשנית בשנת 1950 לקארי הומסטד ונולדה להם בת ששמה מרגיט לורה. אחרי גרושיהם נישא סטייג בשלישית לסטפני הילי (1964–1966). נישואיו האחרונים לז'אן דורון נמשכו עד סוף חייו.

ספריו בעברית

ארבי על האי, תרגום: יהודה מלצר, אדם, 1980.
הגנב האמיתי, תרגום: אילנה דן, עם עובד, 1981.
דוקטור דה סוטו, תרגום: יהודה מלצר, משכל, 1994.
פיצה צחי, תרגום: אירית ארב, הד ארצי, 1999.
ירמיהו ואבן הפלאים, תרגום: רימונה די-נור, הד ארצי, 2001.
שרק!, תרגום: אפרים סידון, עם עובד, 2001.
הגדולים בטוחים שמותר להם הכל, תרגום: רימונה די-נור, הד ארצי, 2001.
ורוד וצהוב, תרגום: אברהם יבין, עם עובד, 2005.
ספינקי ברוגז, תרגום: יונתן יבין, עם עובד, 2006.
עמוס ובוריס, תרגום: יהודה מלצר, ספרי עלית גג, 2007.

קישורים חיצוניים 
 

 

 
 תצוגת ציורים של סטייג במוזיאון היהודי בניו יורק

ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
ערכים שבהם תבנית Find a Grave אינה מתאימה
ניו יורק: אישים
סופרי ילדים ונוער אמריקאים
מאיירים אמריקאים
סופרים יהודים אמריקאים
סופרי ילדים ונוער יהודים
סגל ניו יורקר
אמריקאים שנולדו ב-1907

אמריקאים שנפטרו ב-2003
זוכי מדליית קולדקוט