דפנה יזרעאלי

דפנה (ננדי) יזרעאלי (9 בספטמבר 1937 – 21 בפברואר 2003) הייתה סוציולוגית ואנתרופולוגית ישראלית, פרופסור, ראש החוג לסוציולוגיה ואנתרופולוגיה וממקימות החוג ללימודי מגדר לתואר שני באוניברסיטת בר-אילן. פעילה פמיניסטית ומחלוצות חקר המגדר בישראל ומייסדת התוכנית ללימודי מגדר בבר-אילן.

ביוגרפיה 
דפנה יזרעאלי נולדה בשטרסבורג שבצרפת. בתם של ליאו גוורץ ורחל זלץ. הוריה נפגשו ב-1928 בוויסבאדן שבגרמניה, שם הקים ליאו עסק רהיטים, והם התחתנו באותה השנה. בנם הבכור, ורנר, נולד ב -1929 ובתם, גיזלה, ב -1931. ב-1936 ברחה המשפחה מפני הנאצים לשטרסבורג ומשם לפריז. אחרי המלחמה עברה המשפחה למונטריאול שבקנדה, שם נולד בן הזקונים שמואל. ליאו גוורץ עשה את הונו בקנדה בעסקי הנדל"ן.

קריירה אקדמית 
יזרעאלי למדה תואר ראשון במדעי המדינה ופילוסופיה, ותואר שני בעבודה סוציאלית באוניברסיטת מקגיל. בנוסף, למדה גם לתואר שני במדעי המדינה והיסטוריה יהודית באוניברסיטה העברית בירושלים. ב-1958 עלתה לישראל. את עבודת הדוקטורט עשתה באוניברסיטת מנצ'סטר שבאנגליה בלימודי עבודה (1972). לאחר מכן עשתה שנת פוסט-דוקטורט באוניברסיטת ברקלי שבקליפורניה. בזמן שהותה בברקלי נחשפה ללימודי המגדר והביאה אותם איתה ארצה. תחומי המחקר של יזרעאלי היו: נשים בעולם העבודה, נשים בין משפחה ועבודה ונשים בצבא. יזרעאלי הייתה בין החוקרים הראשונים בישראל שהצביעו על הקשר בין מבנה הכוח המגדרי בצה"ל לבין מבנה הכוח המגדרי בחברה הישראלית. היא טענה שלקצינים בכירים בדימוס יש מונופול על תפקידים בכירים במשרדי ממשלה, מפלגות פוליטיות וארגונים ציבוריים בישראל. ההילה הצבאית והרשתות החברתיות שלהם מעניקים להם יתרון שנשים לא יכולות להתחרות בו.

בשנותיה האחרונות פעלה נמרצות להקמת חוג ללימודי מגדר לתואר שני באוניברסיטת בר-אילן, שבראשו גם עמדה, כמו גם בראש מרכז רחל וי.ל. גבירץ לחקר המגדר, שהקימה לזכר הוריה. יזרעאלי הייתה ממקימות האגודה הישראלית ללימודים פמיניסטיים.

פעילות ציבורית 
בנוסף לפעילותה באקדמיה, יזרעאלי הייתה מעורבת בפעילות חברתית בארגונים שונים. היא הייתה ממייסדות שדולת הנשים ועמדה בראש מרכז המחקר של השדולה החל מ-1985. כן כיהנה כסגנית נשיאת הקרן החדשה לישראל והייתה דמות מרכזית בפעילות לקידום נשים באקדמיה ופעילויות נוספות של תנועת הנשים בישראל, כולל מפגשים בין ישראליות לפלסטיניות. יזרעאלי תרמה מהונה הפרטי לקידום ארגונים פמיניסטיים בישראל ופתחה את ביתה לסטודנטיות, קולגות ופעילות פמיניסטיות.

בין השנים 1976–1978 יזרעאלי שימשה כיועצת של ועדת ראש הממשלה למעמד האישה. עד פטירתה ייעצה לוועדות המשנה לקידום נשים בשוק העבודה בוועדה לקידום מעמד האישה בכנסת.

בשנת 1960 נישאה לדב יזרעאלי. הם נפגשו באוניברסיטה העברית שם למדו שניהם. דב יזרעאלי היה פרופסור לשיווק בפקולטה לניהול באוניברסיטת תל אביב שהתמחה באתיקה שיווקית ועסקית. הוא נפטר בינואר 2003. לזוג שלושה ילדים: ליאורה, שרונה וחיים.

דפנה יזרעאלי נפטרה בפברואר 2003 ממחלת הסרטן. ב-2003 הוקמה קרן דפנה - נשים משתפות פעולה לשינוי. הקרן תומכות בתוכניות מנהיגות לנשים ופמיניזם. ב-2015 נחנך באוניברסיטת בר-אילן גן לזכרה.

מספריה

ספרים שכתבה 
זיקת הגומלין : בין המערכת החברתית הפנימית של מפעל תעשייתי לבין מטרותיו (בשיתוף עם עוזי שמעוני) (1974)
נשים וגברים כחברי ועד עובדים בתעשייה : ממצאי מחקר (בשיתוף עם עדה פורז) (1980)
נשים במילכוד (1982)
נשים בניהול במבט רב לאומי (1994)
משפחות כפולות קריירה (1992)
מין מגדר פוליטיקה (1999)
תנועת הפועלות בארץ ישראל מראשיתה ועד 1927 (2003)

ספרים שערכה 
אתגר הפמיניזם במדינת ישראל (בשיתוף עם טובה כהן) (2001)

לקריאה נוספת
אורנה ששון-לוי, "דפנה יזרעאלי: מבנה ותרבות ביחסי צבא ומגדר בישראל", בתוך: דב שוורץ (עורך), אוניברסיטת בר-אילן - מרעיון למעש, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, תשס"ו, כרך ב, עמ' 211–224.

קישורים חיצוניים 
על דפנה יזרעאלי, פרופ' ג'ודית לורבר
ארנה קזין, Feminist Professor Dafna Izraeli dies, 65, הארץ 
על דפנה יזרעאלי, באתר התוכנית ללימודי מגדר בבר-אילן

הערות שוליים 

בוגרות אוניברסיטת מנצ'סטר
בוגרי אוניברסיטת מנצ'סטר
סגל אוניברסיטת בר-אילן: סוציולוגיה ואנתרופולוגיה
ישראליות ילידות צרפת
ישראלים ילידי צרפת
עולות בשנות ה-1950
עולים בשנות ה-1950
פמיניסטיות ישראליות
בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
ישראליות שנולדו ב-1937
ישראלים שנולדו ב-1937
ישראליות שנפטרו ב-2003
ישראלים שנפטרו ב-2003