כשל נטורליסטי

'כשל נטורליסטי' הוא מונח שנטבע על ידי הפילוסוף ג. א. מור בספרו "פרינקיפיה אתיקה" (עקרונות האתיקה) משנת 1903. המונח מתייחס לכשל הטמון בהגדרת המונח "טוב" באמצעות התכונות שלו. לעיתים קרובות מבולבל המושג "כשל נטורליסטי" עם מושג דומה – "בעיית הראוי-מצוי".

פירוט
מור טוען שכל העוסקים באתיקה במשך השנים הגדירו את המושג "טוב" באמצעות תכונות שאפיינו, לדעתם, מעשים טובים. ההדוניסטים אמרו שמעשים הם טובים רק אם הם מעשים הגורמים הנאה, אלטרואיסטים אמרו שמעשים טובים הם מעשים של עזרה לאחר, וכו'. אולם גישות אלו מכילות, על פי מור, כשל נטורליסטי, כי הן מנסות להגדיר מושג באמצעות התכונות שלו, וכך מערבבות בין סיבה לתוצאה. המעשה הוא לא מעשה טוב משום שהוא גורם הנאה, אלא גורם הנאה משום שהוא מעשה טוב.

הטעות דומה, על פי מור, לניסיון להגדיר את הצבע צהוב בתור "הצבע של חלמון הביצה" או בתור "צבע של אור בעל אורך גל בין 565 ננומטר ל-590 ננומטר". הגדרת הצבע "צהוב", כמו הגדרת המושג "טוב", אינה אפשרית על ידי תכונותיו – אמנם חלמון הוא צהוב, ואמנם כל קרן אור בעלת אורך גל מסוים תהיה צהובה, אבל אלו לא ההגדרות הנכונות ל"צבע" צהוב, משום שהצבע הוא החוויה של הצופה ולא חלק מהאובייקט שאנו רואים. בדומה, את "הטוב" מגדיר כל אחד על ידי מה שמור מכנה "אינטואיציה מוסרית".

מור מבדיל, בהקשר זה, בין "תכונות פשוטות", כמו טיב, צבע וכדומה, המוגדרות על ידי אינטואיציה, לבין "תכונות מסובכות" המוגדרות על ידי תכונות פשוטות אחרות. "עזרה לאחר" למשל, היא מושג מסובך, ולכן צריך להגדיר אותה באמצעות המושג "טוב", ולא להפך.

שימושים נוספים
עם השנים המונח "כשל נטורליסטי" עורבב עם מושגים דומים אחרים, וכיום הוא מתייחס לעיתים לדברים אחרים. שני השימושים הבולטים ביותר הם:
בעיית הראוי-מצוי – הגדרת והצדקת הרצוי על פני המצוי. למשל המשפט "כולם חוצים באדום, ולכן זה בסדר".
פנייה אל הטבע – קביעה שמעשים הם בסדר משום שהם טבעיים. למשל המשפט "צמחונות אינה מוסרית יותר מאשר אכילת בשר, משום שבטבע חיות אוכלות זו את זו."

ברנארד ויליאמס הסביר את הבלבול שנוצר באמצעות ביקורת על מור. לטענתו הכינוי "כשל נטורליסטי" הוא כינוי שגוי, והכשל הנטורליסטי אינו כשל לוגי וגם אין לו קשר לנטורליזם.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

נטורליסטי, כשל
הטיות קוגניטיביות