איסור משכב זכר

איסור משכב זכר או משכב זכור הוא מצוות לא תעשה מתוך תרי"ג מצוות, האוסרת קיום יחסי מין אנאליים בין גברים. איסור זה אינו מתייחס ליחסים בין נשים, יחסים בין גבר וטומטום או גבר ואנדרוגינוס, אלא ליחסים בין גברים בלבד. איסור זה נחשב כחלק מאיסורי עריות, הנחשבים בין האיסורים החמורים ביותר בהלכה.

מקור האיסור 
מקור האיסור מפורש בספר ויקרא: . חכמים למדו כי הריבוי במונח "משכבי אישה" מרמז כי יש באישה יותר מסוג משכב אחד והוא האסור במשכבי זכר.

עונשם של שני הגברים שקיימו את המשכב מפורש בהמשך הפסוק . בזמן הסנהדרין, העונש על העובר על איסור זה במזיד בפני שני עדים ולאחר שהתרו בו הוא מיתת בית דין בסקילה, והעובר בשוגג (כגון שהתבלבל ולא ידע על מי בא) חיב חטאת. איסור משכב זכר נחשב כגילוי עריות, שהוא אחד משלושת האיסורים שחל עליהם דין ייהרג ואל יעבור.

דיני האיסור
איסור התורה לשכב "אֶת זָכָר" "מִשְׁכְּבֵי אִשָּׁה" מפורש כאיסור על יחסי מין אנאליים בין שני גברים, מה שמגדיר רש"י: "מכניס כמכחול בשפופרת". לעניין חיוב מיתה, מעשה החדירה הוא האסור אפילו ללא גמר הביאה.

יחסי חיבה (כגון חיבוק ונישוק כאוהבים) והן כל סוג של יחסי מין ללא חדירה בין שני גברים אסורים משום איסור קרבה לעריות שלדעת הרמב"ם ורוב הראשונים הוא מדאורייתא ולדעת חלק מהראשונים מדרבנן, וגם משום שפיכת זרע לבטלה. גם בזמן הסנהדרין אין על מעשים אלו עונש מוות אלא ענישה במכת מרדוּת (מלקויות שניתנים בעבירה על איסורי חכמים ושונות באופיין מעונש מלקות מדאורייתא) או לדעות הסוברות שהאיסור הוא מדאורייתא במלקות. בניגוד לדעת רבי יהודה שהוסיף סייגים על איסורים אלו, ואסר על שני רווקים לישון יחד תחת שמיכה אחת משום ייחוד, חכמים סברו שאין צורך באיסור זה, משום ש"לא נחשדו ישראל על משכב זכור". רבי יוסף קארו בשולחן ערוך פסק כדעת חכמים, אך כתב שאף על פי כן, . עם זאת רבים מן האחרונים ובניהם הרב יוסף שלום אלישיב סוברים שאין בזכר איסור קרבה לעריות מצד עצמו.

גבר בעל נטייה הומוסקסואלית מולדת אינו נחשב כאנוס לעניין האיסור ולא נפטר מהעונש. למרות שבהלכה היהודית אין עונש על עבירות אלא מגיל 13 ויום אחד, האיסור חל על בני 9 ומעלה שביאתם נחשבת ביאה.

במסכת סנהדרין מופיעה הבחנה בין אדם שנרבע על ידי זכר בהסכמתו, שפסול לעדות, לבין אדם שקיים יחסי מין אסורים עם נשים, שכשר לעדות. בעלי התוספות הסבירו את ההבחנה בכך שמי שבעל נשים האסורות עליו חטא משום ש"יצרו תוקפו", לעומת מי שהסכים להיבעל על ידי זכר, שאין "יצרו תוקפו כל כך". הרא"ש חלק על התוספות, באומרו שדחוק להבדיל בפסול לעדות בין איסורי עריות שונים, על סמך ההנחה שבמשכב זכור התאוה אינה חזקה כל כך.

טעמי האיסור
טעמים רבים נאמרו על איסור זה. על פי ספר החינוך שנכתב במאה ה-13:

בקרב הגויים 
איסור משכב זכר הוא בין שבע מצוות בני נח שלפי התנ"ך נצטווה אדם הראשון בבריאתו על ידי האלוהים, ובהמשך נצטוו בני נח. 

הרמב"ם כתב בספר משנה תורה:

בעברית בהשפעת שפות אירופיות מקובל המושג "מעשה סדום", בעבור משכב זכר. 

לפי התנ"ך עמים עתיקים רבים כפרוצים באיסור זה, החל מדור המבול, מעשי סדום ועמורה, מצרים, ועמי ארץ ישראל לפני כיבוש יהושע. 

גם תרבויות יוון ורומא בהן מערכת יחסים מינית בין שני גברים הייתה דבר מקובל. 

דברים אלו הניעו את החכמים ביהדות לקבוע כי יש לגויים חזקה להימשך לגברים ואסרו על יהודים להתייחד עם גברים גויים.

ביהדות הקונסרבטיבית 
לרבני היהדות הקונסרבטיבית דעה מתירנית בנושא מזו של היהדות האורתודוקסית. דוגמה לכך היא דברי הרב הרשל מאט, פרופסור בבית המדרש לרבנים באמריקה, ולפיהם איסור משכב זכר מופנה רק אל מי שיש להם משיכה טבעית אל בני המין השני ומשום כך הם מצווים על פרייה ורבייה. הומוסקסואלים, לפי מאט, הם חסרי יצר המשיכה לבני המין השני ועל כן אין טעם למנוע מהם לממש את משיכתם המינית. גישתו של מאט זכתה לתמיכה גם בקרב רבנים קונסרבטיבים מישראל.

ענישה משמים על חטא זה

העונש משמיים על חטא משכב זכר במזיד הוא כרת, כמו העונש על שאר איסורי גילוי עריות. עונש כרת נחשב לחמור מאד, ויחד עם חיוב הסקילה בידי בית דין, (שאינה נוהגת כיום בעקבות הפסקת עונש מוות ביהדות), מלמד הוא על חומרה מיוחדת של חטא זה, שהוא נמצא בקבוצת איסורי התורה החמורים ביותר.

התלמוד הבבלי מונה ארבעה חטאים המביאים לליקוי חמה:  בספר הקבלי שער הגלגולים מופיע העונש הצפוי לעוברים על איסור זה: "הבא על הזכר, יתגלגל בשפן או בארנבת, כפי מה שחטא או בועל נבעל."

לפי פרשנות למסכת ברכות בתלמוד הירושלמי עבירה על איסור משכב זכר היא אחת הסיבות לרעידות אדמה. פרשנים דתיים אחרים קושרים בין פסוקים בתהילים ("המביט לארץ ותרעד") לבין הומוסקסואליות. רבנים, חברי כנסת ותנועות דתיות חוזרים על טענה זו במהלך המאה ה-21, ואף משייכים לפעמים רעידות אדמה ספציפיות להומוסקסואליות או למשכב זכר.

בתחילת 2008 חבר הכנסת שלמה בניזרי ממפלגת ש"ס תקף את ההומוסקסואליות באמצעות ציטוט מאותה גמרא על טענה זו חזר גם אתר "הידברות" בשנת 2014. 

הרב משה שטרנבוך, ראש אב בתי הדין ב"עדה החרדית", טען בשנת 2016 כי משכב זכר וגילוי עריות הם הגורמים לרעידת האדמה בנפאל שהרגה 6,000 בני אדם. 

לפי הטיעון הדתי הקשר בין משכב זכר ורעידות אדמה הוא סיבה נוספת להתנגד לחקיקה בעד זכויות להט"ב. בפברואר 2023 הרב הראשי לירושלים, שלמה משה עמאר, טען כי משכב זכר הוא הסיבה לרעש אדמה שהורגש זמן קצר לפני כן בישראל. וקשר בין דבר זה לבין נסיונות חקיקה לנישואים של זוגות מאותו המין בישראל..

ראו גם

הומוסקסואליות בהלכה
להט"ב ויהדות

לקריאה נוספת
 שולחן ערוך אבן העזר, סימנים ט"ו, כ', כ"ד.
 משכב זכר באתר מכון שלזינגר לחקר הלכה בשערי צדק

קישורים חיצוניים
 טל איתן, דיון באיסור משכב זכר, GoGay, 14/4/2001
 ירון בן-נאה, משכב זכר בחברה היהודית העות'מאנית, בתוך ציון, שנה סו, ב, תשס"א.

הערות שוליים

מצוות לא תעשה
תרי"ג מצוות
להט"ב ביהדות
איסורי עריות
ייהרג ואל יעבור
מצוות הנוהגות בזמן הזה
פרשת אחרי מות
חייבי סקילה
חייבי כרת
חייבי חטאת