מועצה מקומית תעשייתית

מועצה מקומית תעשייתית היא רשות מוניציפלית המנהלת אזור תעשייה בין עירוני הכולל מספר מפעלים בעלי תשתית ומערכות ציבוריות משותפות.

כיום ישנן רק שתי מועצות מקומיות תעשייתיות בישראל: נאות חובב בדרום ומגדל תפן בצפון.

מבנה והרכב המועצה 
המועצה היא בת תשעה חברים. יושב ראש המועצה הוא נציג של שר הפנים, שאינו מקרב עובדי המדינה. כמו כן, יושבים בה נציג שר התעשייה המסחר והתעסוקה, נציג שר הבריאות, שלושה נציגים של הרשויות המקומיות הגובלות באתר התעשייתי ושלושה נציגים של המפעלים במועצה.

מבנה זה נועד ליצור איזון בין האינטרסים השונים של המפעלים ושל הציבור. 9 חברי המועצה לא נבחרים בבחירות, בדומה לרשויות מוניציפליות אחרות, אלא ממונים על ידי משרדי הממשלה.

תפקידים וסמכויות 
שמירה על כל המערכות הציבוריות הקיימות באתר התעשייתי לרבות מערכות התשתית.
הכשרת קרקעות, כבישים, מערכות ביוב, ניקוז, שפכים, מים, גינון, חשמל, מקלטים ושטחים ציבוריים אחרים.
שמירה ואחזקה של השטחים והמתקנים הציבוריים באתר התעשייתי.
פיקוח על קיום חוקים, תקנות וצווים בקשר לבנייה, הפעלה והחזקת מפעלים באתר התעשייתי.
פיקוח על מיחזור האנרגיה ועל איכות הסביבה באתר התעשייתי.
ארגון וניהול שירותים משותפים באתר התעשייתי: בטיחות, שירותי כבאות, עזרה ראשונה ותחבורה.

בשונה מרשויות מוניציפליות אחרות, המועצה לא עוסקת בנושאי חינוך, רווחה ודומיהם, אלא רק מטפלת ומפקחת על המפעלים הקיימים בתחומה. מפעלי המועצה אינם משלמים ארנונה ליישובים הסמוכים, אלא משלמים אגרה למימון פעילות המועצה התעשייתית, אגרה זו נמוכה מתשלומי הארנונה המקובלים. המועצה נטולת מענקים ומתפקדת לפי הנחיות משרד הפנים ולפי חוק השלטון המקומי.

ביקורת 
בקרב ארגוני איכות הסביבה קיימת ביקורת נוספת נגד המועצות התעשייתיות. לטענתם, מועצה תעשייתית היא מועצה של מפעלים שמפקחת על עצמה, ובכך האינטרס שלה הוא לשמור על המפעלים ולא על הסביבה והיישובים שסביבה. בכך היא שונה ממועצה מקומית רגילה שבה תושבי המועצה יכולים לפקח על פעילות המועצה.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

שלטון מקומי בישראל
צורות התיישבות בישראל
אזורי תעשייה
גאוגרפיה עירונית