טבק הרחה

טבק הרחה הוא סוג של טבק הנצרך ללא הבערתו. קיימים מספר סוגים של טבק הרחה, אולם בדרך כלל הכוונה היא לטבק המעובד לאבקה יבשה הנשאפת לחלל האף.

היסטוריה
עמים ילידים בברזיל היו הראשונים אשר השתמשו בטבק טחון להרחה. הם נהגו לעבד את הטבק בעלי ומכתש עשויים עץ. את הטבק המעובד אחסנו בכלים אטומים עשויים עצמות. שימוש בטבק הרחה בקרב בני הטאינו נצפה על ידי נזיר פרנציסקני, האב ראמון פאנה, שהשתתף במסעו השני של קולומבוס לעולם החדש בשנת 1493. בשובו לאירופה הביא עמו האב ראמון טבק הרחה.

במאה ה-16 החזיקו סוחרים ספרדים במונופול על הסחר בטבק הרחה, לאחר שמפעלים ראשונים ליצורו קמו בעיר סביליה. יצור טבק להרחה בעיר סביליה נמשך לאורך מאות שנים ובמאה ה-18 הוקם בית החרושת המלכותי לטבק (בספרדית: Real Fábrica de Tabacos) מחוץ לחומות העיר, אשר היה הבניין השני בגודלו בספרד בעת שהוקם. בבניין התקיים יצור טבק להרחה ואף התנהלו מכירות פומביות של טבק. בשנת 1561 תיאר שגריר צרפת לפורטוגל, ז'אן ניקו, את תכונותיו הרפואיות של טבק להרחה כמרפא לכאבי ראש. לניקו מיוחסת הבאת טבק להרחה לטיפול בכאבי הראש הבלתי פוסקים מהם סבלה קטרינה דה מדיצ'י. דה מדיצ'י התרשמה כל כך מתכונותיו של הטבק להרחה עד שהחליטה כי מאותה עת יקרא בשם תבלין המלכה (Herba Regina), עובדה שסייעה להפצתו של הטבק באצולת צרפת.

סוגים
 טבק הרחה יבש (לעיתים: "אירופי") – מבושם בדרך כלל בריחות שונים, או שהוספו לו חומרי טעם והוא נועד לשאיפה בנחירי האף. ריחות אופייניים לטבק הרחה יבש הם מגוון ריחות פרחים, מנטול, פירות שונים, או מגוון תבלינים.
 טבק הרחה לח (בארצות צפון אמריקה מכונה "טבק אמריקני" (באנגלית: American Snuff) – טבק שנהוג למורחו על החניכיים ואינו מיועד לשאיפה באף. קיימים שני סוגים עיקריים לטבק הלח, "מתקתק" ו"מלוח". כל אחד מן הסוגים מיוצר במגוון טעמים. טבק הרחה לח שונה מטבק לעיסה. מכירת טבק הרחה לח (להבדיל מטבק לעיסה, או סיגריות) אסורה בכל מדינות האיחוד האירופי, למעט שוודיה.

יהודים רבים נוהגים להריח טבק מקופסאות מתכת לאחר התפילה בשבת ולכבד מתפללים מקופסת הטבק האישית. לטבק נהגו לקרוא בטורקיה ״ברנוטי״, בתימן- ״בורדקאן״, בעיראק- "טטן"  ובמזרח אירופה - "שמעק טבק" (טבק הרחה).

ראו גם
 תיבת ההרחה

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

טבק
אבקות