The Road Not Taken

The Road Not Taken (בעברית: הדרך שלא נבחרה) היא פואמה מאת רוברט פרוסט, שנכתבה בשנת 1915 ונחשבת לאחד משיריו המפורסמים והמצוטטים ביותר בשפה האנגלית.

תוכן השיר 

השיר מדבר על הצורך לבחור בין שתי דרכים, כאשר המשורר, כמטייל, נמצא בצומת המתוארת כדילמה הקשה, וההתלבטות שנמשכת למעשה גם לאחר שבחר בדרכו את בחירתו הסופית.

בתחילת השיר נמצא המטייל במעבה היער בתקופת הסתיו (בבוקר), בין שתי דרכים, ועליו לבחור לאן עליו לפנות. שתי הדרכים הן יפות, בין עצים ועשב, ולכאורה אין עדיפות לאחת משתיהן. גם אם הן שונות מעט זו מזו, עדיין לא ניתן להכריע מי מביניהן עדיפה. המטייל נמצא בדרך ללא מוצא, מאחר שהוא יודע כי לאחר שיבחר בדרך האחת, לעולם לא יוכל לחזור לדרך השנייה, שלא נבחרה.

הבית האחרון בשיר מבהיר כי המשורר, למרות שתמיד יקנן בו החשש פן טעה, שלם כיום עם דרכו. הוא בחר בדרך שפחות הלכו בה, בדרכו האישית והייחודית. השיר מסתיים במילים:

פרשנויות מקובלות 

בשיר יש כמה ביטויים שמוספים לנפח שלו: הצבע צהוב (yellow) מסמל דבר עתיק, נקודת המבט של המחבר היא בחלוף זמן רב. הפיצול (diverge) מסמל את הדילמות בחיים, המקום בו צריך האדם לקבל החלטה ולבחור. הדרך (road) היא דרך החיים, המסלול שהאדם מובל בו אחרי שלקח החלטה מסוימת. הסבך או המהמורות שבדרך (undergrowth) מסמלים את הדברים שמפריעים לאדם להתקדם בחייו, דברים שמקשים על החלטותיו. עלים שאף צעד עוד לא השחירם (in leaves no step had trodden black) מעידים שמעט מאוד אנשים הלכו בדרך הזאת, או בחרו בבחירה מעין זו.

ישנן שתי סיבות אפשריות לכך שבדרך הנבחרת לא צעדו אחרים והדשא עוד לא נרמס. ייתכן שנדרשים לשם כך אומץ והעזה רבים יותר; אך ייתכן גם כי דרך זו אינה ראויה או אינה מובילה למקום בטוח.
השיר מדבר על דרכים מתפצלות, כאשר כל בחירה גוררת אחריה עוד בחירה. הכותב מצטער על הדברים שהיה יכול לחוות אילו היה בוחר בדרך השנייה, בה הלכו יותר.

שם השיר, המציין דווקא את הדרך שלא נבחרה (The Road Not Taken), עשוי להדגיש כי בכל מהלך ממהלכי חיינו, בכל בחירה, קיימות אינספור אפשרויות אחרות, נעלמות מן העין, אותן הפסדנו ולא נחווה עוד. נשאלת השאלה, האם הכותב מאושר בבחירתו, או מבכה על הדברים שהפסיד, הדברים שלא חווה ולא יוכל עוד לחוות, בדרך שבה לא בחר. את שם השיר ניתן לפרש לשתי משמעויות: המשמעות הראשונה היא שהדרך שלא נבחרה היא הדרך שהכותב לא בחר בה, והמשמעות השנייה היא שהיא הדרך שהלכו בה פחות, שאותה הכותב בחר.

בסופו של דבר המשורר מרוצה, כנראה, מהדרך שבחר בה כמטייל, הדרך "שהלכו בה פחות". אך ניכר שלאורך השנים מלווה אותו תחושת החמצה בלתי נמנעת, בשל הדרך שבה לא בחר ושלא הלך בה, דרך שאת טיבה, מרכיביה ויעדה הסופי לא ידע לעולם.

כשירים אחרים של רוברט פרוסט, מאופיין גם שיר זה בתיאור יפהפה של נופים קדומים, וכן בסגנון פשוט, ישיר ונוקב. השיר מסתיים באווירה של אגדת ילדים (I shall be telling this with a sigh
Somewhere ages and ages hence) אולם למעשה, יש הרואים בסיום קסום זה טעם מתוק-מריר.
המטייל שלם עם הבחירה שעשה בעבר באותו יער. הוא מצדיק, בחוכמה שבדיעבד, את בחירתו, ואף מוצא צידוקים כדוגמת "בחרתי בדרך שהלכו בה פחות", כלומר הלכתי בדרכי שלי ולא בתלם שכבשו האחרים. כאן המתיקות. אך האנחה שבשיר, והעצב המריר המלווים את הקביעה הזאת, וגם שמו של השיר, מזכירים לנו שיש דרך שלא נבחרה ולא נוסתה, המותירה אחריה שובל של ויתור והחמצה.

ראו גם 
 דילמה

קישורים חיצוניים 

 
 עופרה עופר אורן, הסיפור המפתיע שמאחורי השיר "הדרך שלא נבחרה", בבלוג סופרת ספרים, 8 בדצמבר 2014
  סרטון אנימציה של השיר, בערוץ TED, יוני 2019

תרגומים לעברית 
 אמיר אור (עורך ומתרגם), 'השביל שלא נבחר'
 
 מתרגמים שונים, הדרך שלא נבחרה (פורום תרגום באתר נענע).
 אליהו ציפר, הדרך שלא נבחרה - אֲשֶׁר אֵין-דֶּרֶךְ לִנְטוֹת.

הערות שוליים 

שירים באנגלית
שירי 1915