קלייר דיינס

קלייר קת'רין דיינס (באנגלית: Claire Catherine Danes; נולדה ב-12 באפריל 1979) היא שחקנית קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אמריקאית, ידועה בעיקר בשל משחקה בסרטים: "רומיאו וג'ולייט", "שליחות קטלנית 3: עלייתן של המכונות" ו"אבק כוכבים". דיינס זכתה בארבעה פרסי גלובוס הזהב, ובשלושה פרסי אמי.

ביוגרפיה
דיינס נולדה במנהטן, ניו יורק, בתה של קרלה (לבית הול), גננת במעון יום, ציירת ומעצבת טקסטיל שמאוחר יותר הפכה לאמרגנית של דיינס. אביה, כריסטופר דיינס, הוא יועץ מחשבים וצלם אדריכלות בעברו.

סבה מצד אביה, גיבסון אנדרו דיינס, היה דקאן של בית הספר לאמנות ואדריכלות באוניברסיטת ייל..

ב-1998 החלה דיינס ללמוד באוניברסיטת ייל. אוליבר סטון כתב לה את מכתב ההמלצה. אחרי שלמדה פסיכולוגיה במשך שנתיים, היא פרשה מלימודיה כדי להתרכז בקריירת המשחק שלה.

קריירה

תיאטרון 
במקביל להופעותיה בקולנוע, כיכבה גם במספר מחזות באוף ברודוויי, ביניהם "Happiness", "Punk Ballet" ו-"Kids On Stage", שבו היא יצרה בעצמה את הכוריאוגרפיה לריקוד הסולו שלה. ב-2007 הופיעה לראשונה על במות ברודוויי, בעיבוד מחודש למחזהו של ג'ורג' ברנרד שו "פיגמליון", בתפקיד אלייזה דוליטל.

טלוויזיה וקולנוע 
תפקידה הראשון של דיינס על המסך היה ב-1990 בסרט הקצר "Dreams of Love" שם גילמה את אדית לאמרס. 

בשנת 1992, בהיותה בת 13, ביצעה הופעת אורח באחד מפרקי הסדרה "חוק וסדר".

ב-1994 שיחקה באחד התפקידים הראשיים בסרט "נשים קטנות", שהתבסס על הרומן המפורסם בעל אותו השם של לואיזה מיי אלקוט. באותה שנה החלה דיינס בת ה-15 לגלם את דמותה של אנג'לה צ'ייס בת גילה, בסדרת הנעורים "אלה הם חיי". על משחקה בסדרה קיבלה את פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר בסדרת טלוויזיה דרמטית, והייתה מועמדת לפרס אמי. הסדרה זכתה להצלחה ברחבי העולם ולביקורות חיוביות מצד מבקרי הטלוויזיה, אך בשל רייטינג נמוך יחסית בארצות הברית, ירדה משידור אחרי עונה אחת בלבד. מאז לא חזרה דיינס להופיע בסדרות טלוויזיה במשך 17 שנה (עד 2011 בסדרה "הומלנד"), והתמקדה בפיתוח הקריירה הקולנועית שלה.

ב-1995 הופיעה בסרט "חופשה משפחתית", בבימויה של ג'ודי פוסטר, כבתה של הולי האנטר. באותה שנה הופיעה גם בווידאו קליפ של להקת "Soul Asylum" לשיר "Just Like Anyone".

בשנת 1996 כיכבה בסרט "רומיאו וג'ולייט", שהתבסס על מחזהו הקלאסי של ויליאם שייקספיר "רומיאו ויוליה", לצדו של השחקן לאונרדו דיקפריו. על תפקידה בסרט זכתה בפרס שחקנית השנה מטעם איגוד מבקרי הקולנוע של לונדון.

ב-1999 תרמה את קולה לראשונה לסרט אנימה, לגרסה האנגלית של "הנסיכה מונונוקי".

בנוסף ב-1999 דיינס קיבלה את התפקיד הראשי בסרט "ארמון של סורגים", לצדה של קייט בקינסייל. לאחר שהסתיימו צילומי הסרט, שנערכו במנילה בירת הפיליפינים, צוטטה דיינס בראיונות עיתונאיים שנתנה למגזינים "ווג" ו"פרמייר" כאומרת ש"מנילה הייתה עיר מחרידה ומוזרה, עם ריח של מקקים ועכברושים בכל מקום, אין שם מערכת ביוב ולאנשים אין כלום - לא זרועות, לא רגליים ולא עיניים". דבריה של דיינס זכו לתגובות נזעמות בפיליפינים: בנו של ראש עיריית מנילה הגיב על הדברים ואמר, כי "אלו הצהרות חסרות אחריות, גזעניות וגורפות, שלא ניתן לקבלן". סרטים בכיכובה נאסרו להקרנה בפיליפינים. ג'וזף אסטרדה, שהיה באותה עת נשיא הפיליפינים, גינה אותה בפומבי, והיא הוכרזה כאישיות בלתי רצויה במדינה. זמן קצר לאחר התקרית, פרסמה דיינס התנצלות בפני העיר מנילה במגזין "אנטרטיינמנט ויקלי".

ב-2002 שיחקה דיינס בסרט "איגבי", ולאחר מכן בסרט "השעות", שהיה מועמד לפרס האוסקר, בתור בתה של הדמות שגילמה מריל סטריפ. ב-2003 השתתפה בסרט "שליחות קטלנית 3: עלייתן של המכונות". ב-2005 זכתה לשבחים מצד מבקרי הקולנוע על משחקה בסרטים "זבנית" של סטיב מרטין, ו"עד שהמשפחה תפריד בינינו", שם שיחקה לצדן של שרה ג'סיקה פרקר ודיאן קיטון.

ב-2007 הופיעה בסרט הפנטזיה "אבק כוכבים". עוד באותה שנה כיכבה לצדו של ריצ'רד גיר בסרט "העדר", שלא זכה להצלחה מסחרית, ובסרט "לפנות ערב", עם בן זוגה יו דנסי.

בשנת 2009 שיחקה דיינס בסרטו של ריצ'רד לינקלייטר "אני ואורסן ולס". בשנת 2010 גילמה את טמפל גרנדין, חוקרת אוטיסטית בתפקוד גבוה למדעי ההתנהגות, בסרט הטלוויזיה "טמפל גרנדין" המבוסס על חייה. על תפקידה זה זכתה בפרס אמי, בפרס גלובוס הזהב ובפרס גילדת שחקני המסך.

ב-2011 החלה לשחק בסדרת הדרמה האמריקאית של רשת Showtime, "הומלנד" (המבוססת על הסדרה הישראלית "חטופים") את סוכנת ה-CIA קרי מתיסון. על תפקידה זה זכתה לשבחי המבקרים ולפרסים רבים ובהם בשני פרסי אמי (מתוך 5 מועמדויות), בשני פרסי גלובוס הזהב (מתוך 3 מועמדויות), ובפרס גילדת שחקני המסך (מתוך 4 מועמדויות) בקטגוריית שחקנית הדרמה הטובה ביותר. ב-2020 עלתה עונתה השמינית של הסדרה.

עיסוקים אחרים 
בשנת 2007 הצטלמה לפרסומת לחברת הביגוד האמריקאית "גאפ". ב-2008 נבחרה דיינס לפנים החדשות של בית האופנה האיטלקי "גוצ'י", במקומה של דרו ברימור.

חיים אישיים 
בתחילת שנת 2004 נקלעה לסערה תקשורתית, לאחר שהשחקן האמריקאי בילי קרודופ עזב למענה את שותפתו לחיים, השחקנית האמריקאית מרי-לואיז פרקר, כשהיא בחודש השמיני להריונה. מערכת היחסים שלהם הסתיימה בדצמבר 2006, עקב שמועות לפיהן דיינס ניהלה רומן עם השחקן האנגלי יו דנסי, ששיחק לצידה בסרט "לפנות ערב". במהלך 2007 אישרה דיינס כי היא ודנסי נמצאים במערכת יחסים, ובפברואר 2009 הודיעו השניים על אירוסיהם.

בספטמבר 2009 התחתנה עם השחקן האנגלי יו דנסי. ב-17 בדצמבר 2012 ילדה את בנה הראשון, סיירוס מייקל כריסטופר דנסי. ב-27 באוגוסט 2018, נולד בנם השני, רואן.

בשנת 2012 נכללה דיינס ברשימת "100 האנשים המשפיעים ביותר בעולם" של מגזין "Time". בשנת 2015 קיבלה כוכב על שמה בשדרת הכוכבים של הוליווד עבור תרומתה לתעשיית הטלוויזיה.

פילמוגרפיה

קולנוע

טלוויזיה

תיאטרון

קישורים חיצוניים

 

 
 
 
 
 הודעה על לידת הבן

הערות שוליים

שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
שחקניות ילדות אמריקאיות
שחקניות תיאטרון אמריקאיות
זוכי פרס גילדת שחקני המסך - שחקנים
זוכי אמי בפריים טיים: שחקנית ראשית בדרמה
זוכי אמי בפריים טיים: שחקנית ראשית במיני-סדרה או בסרט
זוכי פרס גלובוס הזהב: טלוויזיה: שחקנית ראשית בדרמה
זוכי פרס גלובוס הזהב: טלוויזיה: שחקנית במיני-סדרה או בסרט טלוויזיה
אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: טלוויזיה
בוגרי מכון לי סטרסברג לתיאטרון ולקולנוע
אמריקאים שהופיעו ברשימת טיים 100
אמריקאיות שנולדו ב-1979
אמריקאים שנולדו ב-1979
זוכות פרס גרייסי