יעקב פינקרפלד

יעקב ("קובה") פינקרפלד (כ"ט בטבת תרנ"ז, ינואר 1897 – י"ח בתשרי תשי"ז, 23 בספטמבר 1956) היה אדריכל, ארכאולוג וחוקר בתי כנסת ובתי עלמין ישראלי יהודי.

קורות חייו
יעקב פינקרפלד נולד בעיר פשמישל שבגליציה בן ליואל, שגם הוא עסק באדריכלות, ולחדוה פרידה בת יעקב מינדרר. הוריו עלו גם הם ארצה בעקבות צאצאיהם. בתיכון למד בבית הספר הריאלי בלבוב. חונך על ברכי התרבות הפולנית, אך כבר בימי נעוריו תמך ברעיון הציוני והצטרף לתנועת השומר הצעיר. עלה לישראל ב-1920 עם הגל הראשון של עליית השומר הצעיר. עסק בתחילת דרכו בארץ בייבוש ביצות באזור זכרון יעקב. לאחר שחלה בעקבות פעילות זו, חזר לווינה לצורך הבראה ולימודי אדריכלות. חזר לארץ ב-1925. תקופה קצרה עבד במחלקה לעבודות ציבוריות של המנדט הבריטי, והחל מ-1930 נעשה אדריכל עצמאי, ועסק בעיקר בתכנון מבני ציבור (בקיבוצים בדרך כלל), ביניהם בית חנה בשד' בן-גוריון בתל אביב. במקביל לעיסוקו בתכנון מבני ציבור, עסק גם בפעילות מחקרית (ראו להלן).

היה אח לאנדה עמיר-פינקרפלד, מיקרוביולוגית, סופרת ומשוררת. בתו איה נישאה לצ'לן מנחם מאיר, בנה של גולדה מאיר.

הפיגוע ברמת רחל

ביום ג' חול המועד סוכות, י"ח בתשרי תשי"ז (23 בספטמבר 1956) הרצה פינקרפלד במסגרת הכינוס הארצי ה-12 של החברה לחקירת ארץ ישראל ועתיקותיה בירושלים על בתי כנסת בעיר.

בהמשך אותו יום נערך באתר החפירות הסמוך לקיבוץ רמת רחל סיור מטעם הכינוס, ובמהלך הסיור ירו חיילי הלגיון הירדני אש מקלעים ונשק קל על משתתפי הסיור. מהאש נהרגו 5 (אחד מהם נפטר כעבור מספר שנים כתוצאה מפציעתו) אנשים ורבים נפצעו, בין ההרוגים היה פינקרפלד שנפגע מהירי ונפטר בדרכו לבית החולים. הוא נקבר בבית העלמין בקיבוץ רבדים, בו התגורר בנו אורי.

עבודתו כאדריכל
מבנים שתכנן פינקרפלד נושאים לרוב קווים נקיים, צורות פשוטות, התאמה לתכונות החומר והתאמה מרבית לתכנון הפנים. שילב בתוכניותיו מוטיבים מזרח-תיכוניים שהיו חביבים עליו מבחינה ארכיטקטונית, והחשיבם כמתאימים לנוף הארץ.

פעילות ציונית

פעילות מחקרית
עוד בשנות לימודיו החל להתעניין באמנות יהודית, ואסף חומר ציורי, תוכניות, תצלומים ותעודות המפיצות אור על היצירה האמנותית של היהודים בכל הדורות. במיוחד הטרידה אותו הדאגה לשרידי מבנים יהודיים בעלי ערך אמנותי בתפוצות הגולה שצפויה להם סכנת הרס ושכחה, ובשל כך הפציר בידידים ובמוסדות האחראיים לרכז את החומר המדעי ולשמר את המבנים בכל מקומות היישוב של בני ישראל במשך הדורות.

החל משנת 1930, עסק בחפירות ארכאולוגיות בחמת גדר, שומרון העתיקה, עציון גבר, בית שערים ועוד, במיוחד של בתי כנסת. במקביל לעיסוקו בבניית מבני ציבור במטרה לפענח את מבני השרידים ולהתקין תוכניות שיחזור. חקר את ההתפתחות המבנית של בתי הכנסת בישראל ומחוצה לה, בעיקר באגן הים התיכון (בפרט באיטליה ובתוניסיה) תוך מסעות מחקר. מחקריו החלוציים מהווים בסיס חשוב לחקר בתי כנסת עד היום. ספרו בתי הכנסת באיטליה מתקופת הרנסאנס עד ימינו (תשי"ד) סוקר בין היתר את אלה שבאלסנדריה, אסטי, טורינו, ליבורנו, טריאסטה, פיימונטה, פירנצה, קזאלה מונפראטו, קארמניולה, קראסקו, ורומא. ספרו בתי הכנסת באפריקה הצפונית (תשל"ד), יצא לאור לאחר מותו. ספר זה כולל סקר מפורט גם של בית הכנסת אלגריבה, באי ג'רבה בתוניסיה.

הנצחה
במקום בו נהרג בקיבוץ רמת רחל הוקם גן ארכאולוגי על-שם הנופלים.

ספריו 
 בתי כנסיות בארץ-ישראל מסוף תקופת הגאונים עד עליית החסידים, ירושלים, תש"ו.
 בתי הכנסת באיטליה מתקופת הרנסאנס עד ימינו, ירושלים: מוסד ביאליק, תשי"ד-1954.
 בתי הכנסת באפריקה הצפונית, ירושלים, תשל"ד.
 בשבילי אמנות יהודית; ספר זיכרון, ספרית פועלים, 1957
 ירושלים: בית כנסת ועדת הקראים

לקריאה נוספת
 חיים סעדון, תוניסיה, סדרת קהילות ישראל במזרח במאות ה-19 וה-20, הוצאת משרד החינוך והתרבות ויד בן-צבי, תשס"ה-2005.
יעקב פינקרפלד : חלוץ משמרי המונומנטים במדינת ישראל / מאת: רונית בן שושן צמח ; בהנחיית: רוית לין (עבודת תזה, נובמבר 2020).

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

אדריכלים ישראלים
ארכאולוגים ישראלים
ישראלים ילידי האימפריה האוסטרו-הונגרית
יהודים גליציאנים
אנשי העלייה השלישית
בוגרי השומר הצעיר
חללי טרור ישראלים
חללי טרור בישראל
אישים הקבורים בקיבוצים
ישראלים שנולדו ב-1897
ישראלים שנפטרו ב-1956