נדירה שלהוב-קיבורקיאן

נדירה שלהוב-קיבורקיאן (בערבית:  نادره شلهوب- كيفوركيان תעתיק מדויק: נאדִרה שׁלהובּ-כיפורכיאן) (נולדה ב-19 ביולי 1960) היא פרופסור מן המניין לקרימינולוגיה ולעבודה סוציאלית באוניברסיטה העברית בירושלים ומרצה למשפטים וללימודי נשים באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס.

אודות
שלהוב-קיבורקיאן גדלה בחיפה. ב-1980 סיימה תואר ראשון במדע המדינה ופילוסופיה מאוניברסיטת חיפה. ב-1982 סיימה תואר ראשון בעבודה סוציאלית מהאוניברסיטה העברית בירושלים. ב-1989 סיימה תואר שני בקרימינולוגיה מהאוניברסיטה העברית בירושלים וב-1994 תואר דוקטור במשפטים המכון לקרמינולוגיה בהפקולטה למשפטים, האוניברסיטה העברית בירושלים. את הדוקטורט שלה כתבה בהנחיית סטנלי כהן ושמחה לנדאו . עבודתה האקדמית, שהתבססה על הדוקטורט שכתבה,  ושהתמקדה בנשים פלסטיניות שחוו גילויי אלימות במשפחה ותקיפות מיניות זכתה להכרה בינלאומית. כתיבתה נסובה סביב השפעותיו של הכיבוש הישראלי על נשים פלסטיניות מנקודת-מבט משפטית וכן חברתית-פסיכולוגית. 

שלהוב-קיבורקיאן מתמקדת בפמיסייד וצורות אחרות של אלימות מגדרית, פשעים של ניצול מרות בהקשרים קולוניאליים, מעקב סמוי, ביטחוניזציה (securitization) וטראומה באזורים שהם תחת כיבוש ומשטר צבאי. את הפוסט-דוקטורט עשתה באוניברסיטת דרום קליפורניה. בשובה לישראל שימשה מרצה בבית הספר לעבודה סוציאלית ובמכון לקרימנולוגיה באוניברסיטה העברית. ב-2003 מונתה למרצה בכירה, ב-2010 לפרופסור חבר ומ-2018 היא פרופסור מן המניין.

לצד פעילותה האקדמית, לאורך השנים, כיהנה שלהוב-קיבורקיאן מכהנת בוועדים של מספר ארגונים ביניהם גישה - מרכז לשמירה על הזכות לנוע, שם כיהנה כיושבת ראש ההנהלה, מרכז הנשים לסיוע וייעוץ משפטי (WCLAC) בירושלים והקרן החדשה לישראל. ומשנת 2006 מנהלת את תוכנית הלימודים המגדרית במדה אל-כרמל, המרכז הערבי למחקר חברתי יישומי בחיפה. 

בנובמבר 2006 עברה בנתב"ג הליך בידוק יסודי ביותר שבגינו תבעה מרשות שדות התעופה פיצויים על סך 75 אלף ש"ח. בשנת 2015 פסקה סגנית נשיא בית משפט השלום בתל אביב כי הבידוק נעשה בסמכות, אולם היא שוכנעה כי אנשי הרשות לא טיפלו בתובעת ברגישות מספקת על מנת להבטיח את כבודה ופרטיותה. על כך נפסקו לה פיצויים של 7,500 ש"ח ועוד 2,500 שכר טרחה.

בשנת 2008 זכתה בפרס גרובר לזכויות נשים, על פועלה למיגור תופעת רצח נשים על רקע חילול כבוד המשפחה בחברה הפלסטינית.

בתחילת 2019 עוררה הרצאה שנתנה באמסטרדם בשם "טכנולוגיות של אלימות בשער שכם" סערה תקשורתית עוד לפני האירוע. זאת מאחר שעל פי תיאור האירוע, שלהוב-קיבורקיאן הייתה אמורה לשתף מכתבים שכתבו ילדי מזרח ירושלים על חוויות שעברו, כאשר באמצעות קולות הילדים התכוונה להראות כיצד התעשייה הביטחונית הישראלית משתמשת בחייהם ובגופם של ילדים ותושבי מזרח ירושלים כדי למכור נשק וידע שעברו "ניסוי בשטח". הרצאה שלה באוניברסיטת קולומביה בניו יורק, בה טענה כי ישראל מבצעת ניסויים בנשק על פלסטינים, הוקלטה וההקלטה פורסמה בגלי צה"ל.

בשנת 2015 חתמה על מנשר של מרצים בכל אוניברסיטאות בישראל המתנגדים למסע הדה-לגיטימציה המתנהל נגד ארגון שוברים שתיקה.

באוקטובר 2023 בעת מלחמת חרבות ברזל, פנו אליה נשיא האוניברסיטה העברית אשר כהן והרקטור תמיר שפר והודיעו לה כי הם סבורים כי מן הראוי שתשקול לעזוב את משרתה באוניברסיטה העברית בירושלים, זאת לאחר פרסמה עצומה המתיימרת לקבוע כי ישראל מבצעת השמדת עם בעזה.

חיים אישיים 
שלהוב-קיבורקיאן מתגוררת בעיר העתיקה בירושלים. נשואה ואם לשלושה. היא בעלת אזרחות ישראלית ואמריקאית.

מאמרים וספרים
 2004 - Mapping and Analyzing the Landscape of Femicide in Palestinian Society

 2009 - "הכלכלה הפוליטית של טראומת ילדים: חקר מקרה הריסת בתים בפלסטין" מאמר שפורסם בכתב העת Feminism & Psychology בו חקרה את המורכבות של טראומת הריסת הבתים בקרב ילדים פלסטינים.
 2010 - Militarization and Violence against Women in Conflict Zones in the Middle East (בעברית: מיליטריזציה ואלימות נגד נשים באזורי סכסוך במזרח התיכון). ספר זה בוחן את הקשיים שעומדים בפני נשים אשר הן סובלות מאלימות המתרחשת נגדן באזורים מסוכסכים ומיליטריסטיים. שלהוב-קיבורקיאן טוענת בספר זה כי המיליטריזציה של המרחב הפרטי והציבורי מגבירה את הפגיעות של גברים ונשים כאחד, ומגבירה את הכוחות ההגמוניים הפטריארכליים. באמצעות הסיפורים והחוויות של נשים פלסטיניות תחת המשטר הצבאי בגדה המערבית, עולה כי "חשיבה ביטחונית", "פחד מטירור", לאומיות, שימור "אותנטיות תרבותית" ושמירה על הקרקע יכולה להפוך את גופותיהן של הנשים ואת חייהם לסמני גבול, ובכך לאתרי אלימות, תחרויות והתנגדות.
 2015 - Security Theology, Surveillance and the Politics of Fear (בעברית: תאולוגיה ביטחונית, מעקב ופוליטיקה של פחד). הספר מתמקד בפוליטיקה האינטימית של היומיום, חיי המשפחה, הזיכרון וההנצחה, הלידה והמוות כאירועים קריטיים בחיים של פלסטינים בהקשר של הקולוניאליזם הישראלי ובוחן כיצד התאולוגיות והאידאולוגיות הישראליות של ביטחון, מעקב ופחד יכולות לעמעם את האלימות ואת הדינמיקה של הכוח תוך כדי הנצחה של יחסי כוחות. שלהוב-קבורקיאן הגדירה בספר הזה את המושגים "תאולוגיה ביטחונית ישראלית" ו"פוליטיקה של פחד".
 2019 - Understanding Campus-Community Partnerships in Conflict Zones: Engaging Students for Transformative Change
 2021 - When Politics are Sacralized: Comparative Perspectives on Religious Claims and Nationalism 
 2022 - Incarcerated Childhood and the Politics of Unchilding 
 2023 - The Cunning of Gender Violence: Geopolitics and Feminism

קישורים חיצוניים
 הדף של פרופ' נדירה שלהוב-קיבורקיאן באתר הפקולטה למשפטים שבאוניברסיטה העברית
 מאמריה של פרופ' נדירה שלהוב-קיבורקיאן באתר המרכז הערבי למחקר חברתי יישומי בחיפה, מדה אל-כרמל
 ריאיון עם פרופ' נדירה שלהוב-קיבורקיאן באתר של אוניברסיטת אמסטרדם
 אודות באתר הכר את המרצה

הערות שוליים

פעילות חברתיות ישראליות
פעילים חברתיים ישראלים
נשות אקדמיה ערביות ישראליות
אנשי אקדמיה ערבים ישראלים
פמיניסטיות ערביות ישראליות
עובדות סוציאליות ישראליות
עובדים סוציאליים ישראלים
בעלות תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: עבודה סוציאלית
ישראליות שנולדו ב-1960
ישראלים שנולדו ב-1960