עלווית אפורה

עלווית אפורה (שם מדעי: Phylloscopus trochilus) היא ציפור שיר קטנה מהסוג עלווית במשפחת הסבכיים. נפוצה למדי בטווח אזורי הקינון שלה המשתרעים לרוחב רצועת האקלים הממוזג של אירופה ואסיה וגם באזורים הארקטיים. עלווית אפורה, ככל העלוויות, חולפת בנדידתה בישראל בסתיו (מאוגוסט ועד נובמבר) ובאביב (מסוף מרץ ועד מאי). היא חורפת באפריקה שמדרום לסהרה שם היא מחליפה את נוצותיה לקראת נדידתה חזרה לאזורי הקינון. מהסוג עלווית היא מהמקדימות לשוב לאזורי הקינון שלה באביב, היחידה שמקדימה אותה היא עלווית חורף.

קארולוס ליניאוס, מייסד שיטת המיון, תיאר ומיין אותה בעבודתו- Systema Naturae מ־1758 תחת הסוג נחליאלי.

אזור חיותה הוא חורש, שיחים ושטחים פתוחים עם עצים, בין השאר מהסוג טיליה וערבה, בתקופת הנדידה מצויה בכל סוגי הצמחייה. היא תבנה את הקן הסגלגל בעל פתח צידי על האדמה או בסמוך לה, לעיתים קרובות בצמחייה נמוכה. הנקבה תטיל 4 עד 7 ביצים שיבקעו לאחר 12 עד 14 יום ולאחר כפרק זמן דומה הפרחונים יעזבו את הקן. באזורים דרומיים יותר הזוג יגדל מחזור שני. בדומה לרוב המינים במשפחת הסבכיים, ציפור זו ניזונה בעיקר מחרקים וחסרי חוליות כגון זבובאים עכבישאים וזחלים, אולם בסתיו ניזונה גם מפירות.

זו עלווית טיפוסית למראה, אורכה עד 13 ס"מ ומוטות כנפיה עד 17 ס"מ. משקלה עד 11 גרם. הזוויגים דומים. הגב בצבע ירקרק חום-זיתי, ולבן מלוכלך בחלק התחתון. היא מאוד דומה למראה לעלווית חורף, אולם אמצעי הבחנה מלבד שירתן הוא רגליים בהירות יותר בצבע חום בהיר, מקור ארוך יותר וחיוור יותר, צורת הגוף אלגנטית יותר וחישוף אברות ארוך יותר. שירתה הוא שריקה יורדת פשוטה החוזרת על עצמה.

האוכלוסייה האירופית מוערכת בין 27 ל-41 מיליון זוגות.

קישורים חיצוניים

 עלווית אפורה מאתר צפונט.
 עלווית אפורה ציפורי ישראל על בולים.

הערות שוליים 

טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
עלווית
ארץ ישראל: סבכיים
בעלי חיים שתוארו ב-1758