קרנבל המסכות בוונציה

קרנבל המסכות בוונציה הוא אירוע ייחודי המתקיים בעיר ונציה שבצפון מזרח איטליה ומתרחש כל חורף באמצע פברואר ונמשך כשבועיים.

במהלך המאה ה-13 החגיגות של הקרנבל נועדו לציין את המעבר מהחורף לאביב. כמו כן, הקרנבל היווה הזדמנות נדירה לבני המעמדות השונים בעיר "להתערבב" אלה באלה, ולהסתיר את זהותם האמיתית למשך שבועות ואפילו חודשים. תקופות הקרנבל נודעו במעשי הוללות ופריקת עול, ואפשרו לבני כל המעמדות בעיר לשמוח כשווים. במאה ה-18 נאסרה פעולת ההתחפשות, וכל שלטון הטיל הגבלות אחרות על המנהג. בתקופתו של בניטו מוסוליני בוטל קרנבל המסכות. ורק בשנת 1980 חידשו האיטלקים את אירועי הקרנבל בשנית.

כיום אירוע הפתיחה החגיגי של הפסטיבל מתקיים בכיכר סאן מרקו. ובמסגרת אירוע הפתיחה מתקיימת תהלוכת תחפושות, ובסופו מתקיים מופע זיקוקים מרהיב. מלבד אירועי הרחוב, קרנבל המסיכות בוונציה ידוע בנשפי הפאר שמתקיימים במהלכו, ממש כמו אלה שהתקיימו בעבר. נשפים אלה מתקיימים באולמות מפוארים ברחבי העיר וכוללים ארוחות וריקודים.

קרנבל המסכות האחרון התקיים מ-4 בפברואר עד 21 בפברואר 2023.

קרנבל המסכות של שנת 2020 היה מתוכנן להתקיים מ-8 בפברואר עד 25 בפברואר. הקרנבל הופסק יומיים לפני תאריך הסיום המתוכנן בשל התפשטות נגיף הקורונה באזור צפון איטליה.

המסכות הוונציאניות 
מקור המסכות לא ברור וישנם מספר הסברים. אחד מהם לוקח אותנו אחורה לימי הביניים, שבהם התחוללו בוונציה נשפים ומסיבות אליהם הגיעו האצילים עם תלבושות מהודרות ומסכות, שנועדו לשמור על האנונימיות שלהם. בעזרת המסכות האצילים יכלו ליהנות ולשחק במועדונים יחד עם פשוטי העם, להמר במשחקי מזל ולהסוות את זהותם. מסמך שנכתב ב-1268 על ידי עיריית ונציה אוסר על קיום מפגשים מסוג זה, משום שמשתתפי הנשפים היו ידועים בפריצות ומתירנות מינית.

מקור אחר של הקרנבל הוא הקומדיה דל ארטה, תיאטרון של אלתור שנוצר במאה ה-16 בברגמו (Bergamo). זהו תיאטרון של אלתור, המבוסס על נושא קבוע מראש, עם קטעים מבדחים שמבצעים שחקנים מחופשים, המייצגים טיפוסים מוכרים וידועים לכלל הצופים. המסכות הידועות ביותר מן הקומדיה דל ארטה הם: 'הקפיטן' שהוא חייל פחדן; 'פולצ'ילנה' הרברבן, 'קולומבינה' משרתת הגבירה; 'פירו' המאהב החושני; 'פנטלונה' הליצן בעל הגינונים; 'סקאפינו' הנוכל; 'סקאראמוש' השועל; 'ארלקינו' המשרת התמים והשוטה, המדבר בשפה עממית ומרבה להתקוטט; פולצ'ינלה, אחיו של ארלקינו, בעל האף הארוך והעקום. 

נפוצה במיוחד המסכה באוטה, המוכרת כבר מימי הביניים. המסכה מכסה את כל הפנים ויש לה אופי מפחיד. חובשי מסכה זאת לובשים בדרך כלל ביחד גם גלימה השחורה "טאבארו" וכובע שחור בעל שלש פינות. מסכה מפורסמת אחרת היא מסכת הרופא בזמן מגפת דבר. המסכה בעלת אף ארוך דמוי מקור ומשקפיים, והיא אכן שמשה רופאים. מסכה מפורסמת המיועדת לנשים נקראה "מורטה", ומזכירה שפחה צפון אפריקאית. הפה במסכה זו חסום, רמז לנשים שלא לתת את קולן בציבור. 

ישנן תחפושות המדמות סגנון לבוש מימי הביניים המאוחרים או הרנסאנס.

בנוסף למסכות ותלבושות אלו, קיימת קבוצה שנייה של מסכות, ואלו "מסיכות של רעיון", מסכות של המצאה, שאפשר לראות בהן יצירות אומנות מקוריות, מעין פיסול חי.

סוגי המסכות 
מסורתית ישנם 7 סוגי מסכות שלובשים בקרנבל המסכות בוונציה:
 באוטה (baùtta) - זוהי מסכה בצבע לבן, לעיתים קרובות מוצגת בצבע מוזהב, אשר מכסה בנוחות את כל הפנים. היצירה המסורתית הגרוטסקית הזאת מאופיינת בהכללת אף בולט יתר על המידה, "קו סנטר" בצורת מקור, ואין פה. הסנטר דמוי המקור של המסכה נועד לאפשר ללובש לדבר, לאכול ולשתות מבלי להסיר אותו, ובכך לשמר את האנונימיות של הלובש. את מסכת הבאוטה היו לובשים לעיתים קרובות עם שכמייה אדומה או שחורה בשם "טבארו". במאה ה -18, יחד עם "טבארו", מסכת הבאוטה הפכה למסכת החברה הסטנדרטי המאושר על ידי ממשלת ונציה. זה היה חובה ללבוש אותו באירועים פוליטיים, בהם נדרש לקבל החלטות פוליטיות, והאזרחים נדרשו לפעול בעילום שם. כמו כן, נשיאת נשק יחד עם המסכה נאסרה במפורש על ידי החוק ואכיפה על ידי המשטרה הוונציאנית.
 קולומבינה (Colombina) - זוהי חצי מסכה, שרק מכסה את העיניים של הלובש, האף, ואת הלחיים העליונות. הוא מעוצב לעיתים קרובות עם זהב, כסף, גבישים, ונוצות. הוא מוחזק עד הפנים על ידי שרביט או קשור בסרט כמו רוב המסכות ונציאניות האחרות. המסכה של קולומבינה נקראת על שם דמות במרכזה של קומדיה דלרטה, קולומבינה הייתה שפחה שהייתה חלק נערץ מהתיאטרון האיטלקי במשך דורות. למעשה, קולומבינה היא יצירה מודרנית לחלוטין. אין ציורים היסטוריים המתארים את השימוש בו על הבמה או על החיים החברתיים.
 מדליון המדיקו (Medico della peste) - זוהי מסכה עם מקור ארוך, הוא אחד המוזרים והמוכרים ביותר של המסכות הוונציאניות, המסכה היא לעיתים קרובות בצבע לבן, המורכבת ממקור חלול. עטיית מסכה זו לא התחילה בתור מסכת קרנבל אלא כשיטה למניעת התפשטות המחלה. העיצוב המרשים נבע מהרופא הצרפתי של המאה ה -17 שארל דה לורם, אשר אימץ את המסכה יחד עם אמצעי זהירות אחרים תוך טיפול בנפגעי מגפה. השימוש בו כמסכת קרנבל הוא כולו מוסכמה מודרנית, והיום מסכות אלה הן הרבה יותר דקורטיביות.
 וולטו (Volto) - וולטו היא מסכה ונציאנית מודרנית, המסכה לעיתים קרובות בצבע לבן, אך לרוב מועטרת בצבע זהב. המסיכה קשורה מאחור עם סרט, מוצגת בדרך כלל עם כובע רשמי וגלימה. הוולטו מכסה את כל הפנים כולל את כל הסנטר. מסכה זו מכסה את כל הפנים ושימשה עבור אנשים שלא רוצים שיזהו אותם באירוע מסוים, יכלו להיות אנונימיים לחלוטין.
 פנטלון (Pantalone) - דמות קלאסית נוספת מהבמה האיטלקית, שמשמעותה הוא אדם חברותי פופולרי, מיוצגת עם אף גדול מדי, כמו מקור בעל גבות גבוהות ועיניים מלוכסנות (שנועדו לסמן אינטליגנציה על הבמה). המסכה מדמה מסכה מצחיקה והיא נועדה עבור אנשים שרצו לספר בדיחות במהלך קוקטיילים ומסיבות. אנשים אלו היו במרכז הפנאי החברתי וסיפקו שעשוע לכלל האנשים.
 ארלקינו (Arlecchino) - זו דמות קומית, נטול היגיון ומלא רגש, משרת. המסכה מתוארת כבעל אף קצר, קהה, דמוי ליצן, אוסף של גבות רחבות, עגולות, וחיוך מחייך. הוא פועל כמשרתו של פנטלון, ושתי הדמויות הופיעו לעיתים קרובות על הבמה.
 זני (Zanni) - האופי של זני הוא עוד קלאסי מהקומדיה שהוצגה בתיאטרון. המסכה שלו היא מסכה חצי עור, מראה לו עם מצח נמוך, גבות בולטות ואף ארוך עם עקומה לאחור לקראת הסוף. אומרים כי ככל שהאף שלו ארוך יותר, כך הוא טיפש יותר.

גלריה

קישורים חיצוניים 

אתר על הקרנבל 
 אתר למטייל- קרנבל ונציה 2018 - המדריך לפסטיבל המסיכות בוונציה
 סולו איטליה - קרנבל המסכות בוונציה
 tour italy Types of Traditional Venetian Carnival Masks and Costumes
מתי מתקיים הקרנבל הקרוב - מועדי התחלה, סיום ועוד.

הערות שוליים 

ונציה: פסטיבלים
ונציה