קוויבק סיטי העתיקה

קוויבק סיטי העתיקה (צרפתית: Vieux-Québec) היא הרובע העתיק בקוויבק סיטי, עיר בירתה של פרובינציית קוויבק בקנדה. המונח "קוויבק העתיקה" מתייחס בדרך כלל לחלקה של העיר השכון בין החומות. בעיר ישנם מבנים אחרים שגילם דומה למבנים השוכנים בתוך החומות, אך המונח לא מיוחס אליהם בדרך כלל.

היסטוריה ותיאור

כאשר סמואל דה שמפלן ייסד את קוויבק כבירתה של צרפת החדשה, ב-1608, הוא בחר במישור תלול שממנו ניתן לצפות אל נהר סנט לורנס. החלק העתיק של העיר הוקם על הצוק המוגן על ידי מבצר סן לואי. לקוויבק סיטי היה מתווה אורבני ברור מאז יום הקמתה, והעיר העתיקה נחלקה לשתיים על ידי הצוק - הרובע העסקי המסחרי בעיר התחתית בה שכן גם הנמל אשר עמד בקשרי מסחר עם אירופה ועם הצפון הרחוק; והרובע המנהלי והדתי שהתבסס בהדרגה בעיר העליונה.

הממלכה המאוחדת שלטה בעיר בין 1759 ל-1867, ובתקופה זו הייתה הצמיחה העירונית מוגבלת לגבולות האתר, כך שהתרחבות העיר נעצרה בביצורים המערביים שנבנו ב-1720 על ידי גספאר שוֹסגרוֹ דה לרי (Gaspard Chaussegros de Lery). בנייתו של המבצר בקצה הדרום מזרחי של קפ-או-דיאמן (Cap-aux-Diamants) על ידי המהנדס אליאס דארנפורד בין השנים 1819 ל-1831, והתרחבות הביצורים כך שהקיפו את כל העיר, סייעו לגיבוש המאפיינים הטופוגרפיים הנוכחיים של העיר. קוויבק סיטי היא דוגמה לשימור התרבות העירוני כיוון שבין השנים 1875 ל-1880 נקט לורד דופרין עמדה כנגד הריסתם של הביצורים הלא נחוצים, ודאג לחציבת שערים חדשים בחומות. החל מתחילת המאה ה-20 ביצורי קוויבק מתוחזקים על ידי קרנות של ממשלת קנדה.

הרבעים העתיקים שוכנים בעיר התחתית בסמוך לארמון המלכותי, וביחד עם שדרת נוטרדאם הם נושאים אופי אופייני למאה ה-17 ולמאה ה-18. כנסיית נוטרדאם דה ויקטורי שנבנתה ב-1688 חרבה במהלך המצור של שנת 1759, ושוקמה במהלך תקופת השלטון הבריטי. מנזרי הישועים (1625), רקולה (1629), האורסוליאנים (1642) והסמינר (1663) הנמצאים בעיר העילית לא שמרו על צורתם המקורית. אולם, למרות המצור של שנת 1759 ושריפות במהלך המאה ה-18 והמאה ה-19, שרדו חלק ממאפייניהם המקוריים. 

כיום (2008), האזור ההיסטורי של קוויבק סיטי ששטחו 1,350 דונם, כ-5% אחוזים משטחה הכולל של העיר, זוכה להגנה חוקתית לפי חוקים שנחקקו ב-22 באוגוסט 1963 וב-16 במרץ 1983.
בקוויבק סיטי ההיסטורית שוכנים 700 מבנים היסטוריים כאשר 2% מהם מתוארכים למאה ה-17, 9% למאה ה-18 ו-43% למחצית הראשונה של המאה ה-19. צורתה הנוכחית של העיר הושפעה במידה רבה מפעולתם של בני משפחת באיירז'ה (Baillairgé), שושלת אדריכלים שפעלו בעיר במשך כמה דורות ויישמו בעבודתם פירושים שונים של אדריכלות נאו-קלאסית.

מבנים חשובים

המצודה

המבצר שוכן בראש קפ-או-דיאמן (1 במפה) בסמוך למישורי אברהם המבצר הוא חלק חשוב מביצורי העיר, ובסמוך אליו שוכנים בניין הפרלמנט של קוויבק, בנייני ממשל וכמה בתי מלון הגבוהים ממנו ומהווים דוגמה אופיינית לבניית הערים במאה ה-18 ובתחילת המאה ה-19, והורחבו בשנת 1745 לאחר חורבנה של מצודת לואיסבורג שבאקדיה, בפיקוחו של המהנדס הצבאי גספאר שוֹסגרוֹ דה לרי.

הביצורים בצורת כוכב הניצבים במקום כיום נבנו על ידי הבריטים בין השנים 1820 ל-1831 על פי תוכניות המהנדס הצבאי המלכותי לוטננט קולונל אליאס ווקר דארנפורד, והם כללו בתוכם חלק מהמבנים הצרפתיים שנבנו ב-1745. פרדריק המילטון-טמפל-בלקווד שכיהן בתפקיד המושל הכללי של קנדה בין 1872 ל-1878 והפך את המבצר לבית מגורים מלכותי המשמש את המושל הכללי מספר שבועות בכל שנה.

בשנת 1943 נערכה במבצר ועידת קוויבק.

שאטו פרונטנאק

המלון הגדול שאטו פרונטנאק (Château Frontenac grand hotel) הוא אחת מהאטרקציות התיירותיות הפופולריות ביותר בעיר (2 במפה). המלון עוצב על ידי האדריכל ברוס פרייס והוא מהווה חלק מסדרת מלונות מסילת הרכבת הגדולה של קנדה שנבנו על ידי חברת הרכבות קנאדיין פסיפיק בשלהי המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20, במטרה לעודד תיירות יוקרתית ולמשוך נוסעים עשירים לרכבות שלה.  המלון שוכן בראש צוק גבוה והוא המאפיין הבולט ביותר בקו הרקיע של קוויבק סיטי ואחד מסמליה, מאז נפתח בשנת 1893. 

שאטו פרונטנאק נקרא על שם לואי דה בואד דה פרונטנאק, שהיה המושל הכללי של צרפת החדשה בין 1672 ל-1682 ובין 1689 ל-1698. המלון נבנה במרחק קצר מהמבצר ההיסטורי, שהוקם בין היתר כתוצאה ממאמציו של פרוטנאק. 

המלון מנוהל ומתופעל על ידי חברת המלונות והנופש פיירמונט של טורונטו. ב-31 באוקטובר 2000 נמכר המלון על ידי החברה תמורת 185 מיליון דולר קנדי לחברת ההשקעות הנדל"ן מלונות לגאסי, אולם נכון לאוגוסט 2005 החברה עדיין מחזיקה בבעלותה 11.14% אחוזים ממניות המלון.

בית החולים אוטל דייה
בית החולים אוטל דייה (L'hôpital de l'Hôtel-Dieu) הוא בית חולים לימודי המסונף לבית הספר לרפואה של אוניברסיטת לאוול (5 במפה). בית החולים הוא חלק מהמרכז הרפואי האוניברסיטאי של קוויבק (Centre hospitalier universitaire de Québec - CHUQ), הכולל שלושה בתי חולים ומספר מכוני מומחים. בית החולים מתמחה בטיפול בסרטן, מחלות כליה ושתלים שבלוליים. בית החולים הוקם על ידי האוגוסטינים ב-1639 והיה בית החולים הראשון בצפון אמריקה ומקסיקו. בית החולים היה בניהול המסדר האוגוסטיני עד 1962.

קתדרלת נוטרדאם דה קוויבק

הקתדרלה בזיליקה-קטנה נוטדאם דה קוויבק (גבירתנו של קוויבק סיטי) היא הכנסייה הראשית של קנדה ומקום מושבו של הארכיבישוף הקתולי של קוויבק, שהוא תפקיד הארכיבישוף העתיק ביותר בעולם החדש שמצפון למקסיקו (6 במפה). הכנסייה היא גם בית התפילה של הקהילה הוותיקה ביותר בצפון אמריקה, והיא אף הכנסייה הראשונה בצפון אמריקה שהועלתה לדרגת בזיליקה קטנה על ידי האפיפיור פיוס ה-9 ב-1874.

הקתדרלה הוקמה ב-1647 ובמשך השנים היא נחרבה פעמיים כתוצאה משריפות. פנים הקתדרלה עוצב על ידי ז'אן באיירז'ה ובנו פרנסואה בין 1786 ל-1822. ב-1843 הציע תומאס, בנו של פרנסואה, לבנות מחדש את חזית הקתדרלה על מנת שתהיה דומה לזו של כנסיית ז'נביב הקדושה בפריז, והיא אכן עוצבה בסגנון נאו-קלאסי. הקתדרלה הנוכחית מקושטת בעבודות אמנות מרשימות כמו חופה מוזהבת למזבח, אפריון, בימות מלכותיות אפיסקופליות, חלונות זכוכית צבועים, ציורים וצ'אנסל שהוענק לקתדרלה על ידי המלך לואי ה-14).

ארבעה מושלים של צרפת החדשה ובישופים קבורים בקריפטה, כולל פרנסואה דה לאוול שהיה הבישוף הראשון של קוויבק.

סמינר קוויבק

סמינר קוויבק הוא קהילת כמרים שנוסדה על הארכיבישוף פרנסואה דה לאוול ב-1663. בהתאם לדיונים שנערכו בועידת טרנטו, הקים דה לאוול בצרפת החדשה את הסמינר הגדול של קוויבק (Grand Séminaire de Québec) על מנת להדריך פרחי כמורה. הסמינר שימש כמקום מגוריו הזמני של הבישוף של קוויבק עד לחניכת מגוריו הרשמיים ב-1677. ב-1668 נחכו המגורים של הסטודנטים בקולג' הישועי. לאחר מכן הסמינר הקטן של קוויבק הפך למוסד שבו למדו המתעתדים להתקבל בסופו של דבר לסמינר הגדול. לאחר כיבוש קנדה בידי הבריטים הסמינר הקטן הפך לקולג' והחליף את הקולג' הישועי שהיה בתורו לבסיס צבאי.

ב-1852 הוקמה אוניברסיטת לאוול על מנת להעניק חינוך אקדמי לדוברי צרפתית, והשיעורים בתאולוגיה, רפואה ומשפטים הועברו על ידי כמרים. הכמרים הללו עודדו את הקמתו של קמפוס נוסף במונטריאול, העתיד להפוך לאוניברסיטת מונטריאול, ואת הקמתו של רובע סנט פו.

המבנים של הסמינר נבנו בין 1675 ל-1932, וכיום שוכן בסמינר הישן בית הספר לאדריכלות של אוניברסיטת לאוול. בבניין קמיל רואה שוכן מרכז נוער שהוקם על ידי הסמינר ב-2004 ומרכז הארכאולוגיה של האוניברסיטה. מגורי הנזירות הדומיניקניות הפכו למוזיאון, פקולטות האוניברסיטה הישנות היו לבית ספר, ובניין ז'אן אוליבייה בריאנד (מגורי הכמרים) משמש באופן חלקי את הסמינר.

הסמינר ממשיך לשמש כמוסד דתי חשוב בדיוקסיית קוויבק, אך פעילותו הצטמצמה בעקבות מחסור בכמרים. מסיבה זו הסמינר הקטן הפך ב-1987 למלכ"ר בבעלות פרטית.

פלאס רויאל

פלאס רויאל (הכיכר המלכותית) שוכנת בעיר התחתית של קוויבק, והיא נחשבת לכיכר העירונית העתיקה ביותר מצפון למקסיקו. הגבול הצפוני של הכיכר הוא הצוק, והיא גובלת גם ברחוב דלואיז, חוף מאונט ורו דו פטי שמפלן ("רחוב שמפלן הקטן"). בכיכר בניינים בעלי חשיבות היסטורית, תיירותית ותרבותית, ובין אלה:
 כנסיית נוטרדאם דה ויקטורי שנבנתה ב-1696 - כנסיית האבן העתיקה ביותר בצפון אמריקה.
 מגוריו של שמפלן ששוחזרו באופן חלקי.
 מרכז המחקר פלאס רויאל המוקדש להיסטוריה של האזור.
 בית פורנל שבו שוכנת האספה של קוויבק. הבניין נקרא על שמו של ז'אן לואי פורנל שחקר את אזור חוף ניופאונדלנד ולברדור ב-1737.

הכיכר המכונה "ערש הציוויליזציה הצרפתית באמריקה", משתרעת עד לנקודה שבה סמואל דה שמפלן הורה על תחילת בנייתו של המוצב המבוצר ב-1608. לאחר בנייתם שימשו הבניינים המקוריים לסחר בפרווה עם האינדיאנים שהגיעו למקום מדי פעם. לאחר שרפה שפרצה במקום ב-1682 נבנו הבניינים מחדש עם קירות אבן עבים, וחלק מהאזור עדיין נושא את השם "מרקט סקוור" (כיכר השוק). ב-1686 הוצבה בכיכר פרוטומה של לואי ה-14. הכיכר נקראת על שם פלאס זה ווז' בפריז, ששמה המקורי היה פלאס רויאל.

הכיכר הייתה מרכז סחר חשוב עבור צרפת החדשה, ובסביבתה יוצרו מוצרים לייצוא לאירופה ונקלטו סחורות שיובאו ממנה. כוח צבאי בריטי בפיקודו של גנרל ג'יימס וולף החריב את רוב העיר ב-1759, כולל את פלאס רויאל. הבריטים יישבו את האזור מחדש ופיתחו את העסקים השונים ששכנו בבנייני הכיכר. מעמדה של הכיכר דעך במאה ה-19 במקביל לפריצתה של המהפכה התעשייתית. המקום התדרדר בהדרגה עד שממשלת קוויבק החליטה לאכלסו מחדש ב-1967. השם פלאס רויאל הוענק גם לאזור שסביב הכיכר המקורית. פעולות השיקום, שבהן ניתנה עדיפות לבנייה בסגנון אדריכלי מהמאה ה-18, הצריכו את הריסתם של חלק מהמבנים הישנים, דבר שעורר מחלוקות רבות.

לקריאה נוספת
 Jean Poirier, Histoire de la ville de Québec 1608-1871, Éditions Boréal, 1987
 Ministère des Affaires culturelles, Place-Royale berceau d'une ville, Les Publications du Québec, 1986
 Renée Côté, Place-Royale. Quatre siècles d'histoire, Musée de la Civilisation, 2000

קישורים חיצוניים

 אתר העוסק בביצורים של קוויבק סיטי ובמבצר ההיסטורי
 האתר הרשמי של שאטו פרונטנאק
 האתר הרשמי של בית החולים אוטל דייה
 דף מידע על הקתדרלה

הערות שוליים

קוויבק סיטי