פרץ לביא

פרץ לביא (נולד ב-19 בפברואר 1949) הוא פסיכולוג ישראלי, חוקר הפיזיולוגיה והפתולוגיה של השינה. כיהן משנת 2009 עד אוקטובר 2019 כנשיא הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל בחיפה. פרופסור אמריטוס ומופקד הקתדרה לפסיכיאטריה ביולוגית על שם אנדרי בלרד בטכניון, וחתן פרס א.מ.ת ברפואה לשנת 2006.

ביוגרפיה
פרץ לביא נולד בפתח תקווה. בהיותו בן שנתיים וחצי, נהרג אביו, שהיה קצין בצבא הקבע. שנתיים מאוחר יותר נישאה אמו מחדש, והמשפחה עברה לגור בזכרון יעקב, שם סיים לימודיו בבית הספר היסודי ניל"י ואחרי כן בבית הספר התיכון האזורי בפרדס חנה. היה מדריך ורכז סניף בתנועת הנוער המכבי הצעיר.

קריירה 
לביא סיים את לימודי תואר ראשון בסטטיסטיקה ובפסיכולוגיה באוניברסיטת תל אביב, שם עבד גם כעוזר הוראה של פרופסור צבי גיורא שעסק בחקר השינה ובזכותו נחשף לתחום. תוך כדי לימודיו הנחה קבוצות והרצה במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה של צבא ההגנה לישראל בפתח תקווה. בארצות הברית המשיך את לימודיו תוך התמחות בנושא השינה. למד לתואר שני באוניברסיטת מדינת פלורידה, אותו סיים ב-1972. קיבל את תואר הדוקטורט בפסיכולוגיה פיזיולוגית בשנת 1973, במסגרת עבודתו במעבדת השינה של פרופסור וולסי ברני ווב, ראש החוג לפסיכולוגיה שבאוניברסיטת פלורידה. הייתה זו אחת ממעבדות השינה הראשונות בעולם. נושא הדיסרטציה שלו היה "מקצבים אולטרדיאניים בשינה ובעירות". עשה בתר-דוקטורט במעבדת השינה של פרופסור דניאל קריפקה, במחלקה לפסיכיאטריה של אוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו.

לביא חזר לישראל ב-1975 ומונה למרצה בטכניון. הקים מעבדה לחקר השינה בטכניון ולאחר מכן את המעבדה הראשונה בישראל לאבחון הפרעות בשינה, שהפכה ברבות הימים למרכז לרפואת שינה. כיום המרכז מונה בישראל ארבעה סניפים: בבתי החולים רמב"ם, הלל יפה בחדרה, וולפסון בחולון והדסה בירושלים, בהם נבדקו מעל 120,000 בני אדם
. בשנת 1997 יזם לביא מרכז דומה בבתי החולים המסונפים לאוניברסיטת הרווארד בארצות הברית וכך שישה עשר סניפים בארצות הברית היו קשורים למרכז רפואת השינה בחיפה
. בנוסף למתן שירותים קליניים, הקים המרכז חברות שמייצרות ציוד רפואי לבדיקת שינה. אחת מהן היא חברת איתמר מדיקל שמייצרת מכשור לאבחון ביתי של הפרעות שינה וזיהוי בני אדם בסיכון גבוה למחלות לב. המכשיר הביא את הבדיקות מהמעבדה לבית המטופל. הוא מבצע ניטור של השינה באמצעות בדיקת זרימת הדם באצבע. לביא פיתח את הטכנולוגיה בשיתוף עם ד"ר בוב שנל, שאצלו עשה בתר-דוקטורט.
חברה נוספת היא- SLP, שמפתחת ומייצרת חיישנים לביצוע בדיקות שינה שמיוצאים לכל העולם.

לביא יזם והשתתף במספר פעולות לשינוי תקנות ציבוריות שהיו כרוכות בהשלכת השינה על הבריאות; היה פעיל בביטול שעת האפס בבתי הספר היסודיים על ידי משרד החינוך, היה בין הלוחמים למען שעון קיץ ולמניעת תאונות דרכים עקב עייפות והירדמות; שכנע את רשות השידור להנהיג את הגל השקט בזמן מלחמת המפרץ הראשונה

ופעל במסגרת צה"ל לשינוי פקודות מטכ"ל לגבי מספר שעות השינה בצה"ל.
בשנת 1978 מונה למרצה בכיר, בשנת 1983 לפרופסור חבר ובשנת 1989 לפרופסור מן המניין. בשנת 1994 הופקד על הקתדרה על שם אנדרה בלרד לפסיכיאטריה ביולוגית. לביא היה ראש המרכז הטכניוני למחקר בבטיחות בעבודה וגורמי אנוש ובשנים 1981–1993 הוא כיהן כראש היחידה לביולוגיה של ההתנהגות בפקולטה לרפואה. בשנים 1993–1999 היה לביא דקאן הפקולטה לרפואה בטכניון, בשנים 2001–2008 היה סגן נשיא הטכניון למשאבים ופיתוח קשרי חוץ. שהה בשבתון כפרופסור אורח בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת הרווארד. לביא חבר באגודה למחקר השינה האמריקאית ובאגודה למחקר השינה האירופית, היה יושב ראש ומארגן של הוועידה האירופית השמינית למחקר השינה שהתקיימה בירושלים בשנת 1988, כיהן כסגן נשיא של אגודת מחקר השינה האירופאית, כיהן כנשיא אגודת מחקר השינה הישראלית, שימש כיועץ לוועדה הבינלאומית לסיווג הפרעות שינה וכיהן כיושב ראש הוועדה המדעית של איגוד השינה האירופאית.

לביא פרסם 342 מאמרים מדעיים ופרקים בספרים וכתב שמונה ספרים. ספרו "עולמה הקסום של השינה" ראה אור בעברית בהוצאת ידיעות אחרונות ב-1993, באנגלית בהוצאת אוניברסיטת ייל ותורגם ל-15 שפות. ספרו "לילות ללא נחת: כאשר נחירות הופכות לדום נשימה" יצא לאור בהוצאת משכל בשנת 2002, ובהוצאת אוניברסיטת ייל באנגלית ב-2003.

פרץ לביא הוא העורך לשעבר של כתב העת Journal of Sleep Research וחבר במערכת כתבי העת Journal of Clinical Sleep Medicine, Dreaming; Sleep Medicine Reviews; היה חבר במערכת כתבי העת, Harefuah, EEG & Clinical Neurophysiology; Chest.

בספטמבר 2013 לביא חתם על הסכם עם קרן לי קה שינג בהונג קונג, מושל מחוז גואנגדונג בסין ופרובוסט אוניברסיטת שנטאו בסין, על הקמת סניף של הטכניון בסין בסמוך לאוניברסיטת שנטאו.
היזמה להקמת סניף הטכניון בסין הייתה של לי קה שינג, אחד מעשרת האנשים העשירים בעולם המתגורר בהונג קונג. לי קה שינג אף העניק לטכניון תרומה של 130 מיליון דולר. לביא, בשיתוף עם עמיתו פרופ' סקורטון נשיא אוניברסיטת קורנל, אף הצליחו לגייס למעלה מ-150 מיליון דולר עבור המיזם המשותף.

החל מיוני 2020, משמש יו"ר אגודת ידידי הטכניון בישראל, ובנובמבר 2020 מונה ליו"ר המועצה הלאומית למחקר ולפיתוח. במשרד החדשנות, המדע והטכנולוגיה (המולמו"פ).

פרסים
 2006 – פרס א.מ.ת ברפואה.
 2006- פרס על שם ויליאם גרון עבור מחקר המצאתי מהאגודה למחקר השינה האמריקאית (American Sleep Research Society).
 2005- פרס של ספריית החינוך רפואי על שם מישל והוורד קסלר – בי"ח Brigham&Women, Boston עבור הספר Restless nights (Yale university Press, 2003).
 2004 – הפרס הדו-שנתי לחקר השינה מאוניברסיטת פיזה – לחוקר השינה הטוב ביותר באירופה.
 2001 – פרס אלקלס, המדען הטוב ביותר מטעם משרד הבריאות הישראלי והקרן הקיימת לישראל.
 1995 - פרס הטכניון על שם Herschel Rich לחדשנות טכנולוגית.

מחקריו

שינויים ברמת הערנות ביממה
לביא ערך מחקרים כדי לברר את השינויים ברמת העירנות במהלך היממה. לצורך כך הוא פיתח פרדיגמה מחקרית בה נבדקים התבקשו לנסות להירדם, או להתנגד לשינה, למשך 7 דקות מדי 20 דקות במהלך 24 שעות. הניסויים נערכו בתנאים שונים, כמו לאחר לילות של שינה בת 8 שעות, או 4 שעות, או ללא שינה כלל. עד אותה עת גרסו התאוריות שמידת הישנוניות גדלה באופן מתמיד לאורך היום למעט הסייסטה בזמן הצהרים, כלומר ככל שאדם ער למשך זמן ארוך יותר – כך הוא ישנוני יותר. מחקרי ה 7--13 של לביא, כפי שהם כונו בספרות, סתרו טענה זו, הוא מצא שהשעות שבהן לנבדקים היה קשה ביותר להירדם היו דווקא שעות הערב ב-21.00-20.00 בלילה (לביא כינה פרק זמן זה The Forbidden Zone for Sleep). לביא גם גילה במחקריו שבשעות הלילה רמת הישנוניות גדלה באופן חד בפרק זמן אחד בן עשרים דקות שאותו כינה "שער השינה" במהלכו הנבדקים נרדמו מיד, ולאחריו הצליחו להירדם בקלות מדי 20 דקות עד לשעות הבוקר. שער השינה היה שונה מנבדק לנבדק. היו כאלו שכונו "טיפוסי בוקר" שהשער היה ב-19.00-20.00 והיו טיפוסי לילה שהשער נפתח בשעות מאוחרות של הלילה. מסקנות אלו התקבלו בתחילה בסקפטיות, אך הן אוששו במחקרים נוספים בבני אדם ובבעלי חיים ותרמו בצורה מכרעת להבנת הבקרה של חילופי שינה ועירות.

במחקרים נוספים באותו הנושא הראו לביא ועמיתיו שהבקרה על פתיחתו של "שער השינה" נעשית על ידי הפרשת מלטונין לזרם הדם כשעתיים לפני פתיחתו של שער השינה. בטיפוסי הלילה הוא נפתח לאחר חצות ואילו בטיפוסי בוקר בשעות הערב.

השינה אצל ניצולי השואה: השפעת אירועים טראומטיים על שינה וחלומות
מחקרים אלה נערכו במסגרת עבודות הדוקטורט שעשו אצל לביא חנה קמינר וירון דגן. המחקרים ניסו לבדוק מהן ההשפעות של אירועים טראומטיים הקשורים בשואה או במלחמה על שינה וחלומות. חנה קמינר בדקה שינה וחלומות בניצולי שואה מסתגלים וכאלו שהוגדרו כלא מסתגלים. כמו כן נבדקה קבוצת ביקורת של ילידי הארץ ללא טראומה בעברם. במחקר הנבדקים ישנו במעבדת השינה והקיצו אותם כשהגיעו לשנת חלום, כדי שידווחו על חלומותיהם (זיכרון חלום מתרחש כשמקיצים משנת החלום).
הממצאים היו מפתיעים, הניצולים המסתגלים לא זכרו רבים מחלומותיהם, טענו שלא חלמו, והחלומות שכן זכרו היו קצרים מאוד, טלגרפיים, ללא עלילה וללא אמוציות. בניגוד לכך, קבוצת הביקורת זכרה את מרבית החלומות, שהיו רגילים באופיים. קבוצת הניצולים הפחות מסתגלים זכרו רק 60% מחלומותיהם אך מחצית מחלומותיהם היו סיוטים, חלקם היו קשורים לשואה וחלקם לא היו קשורים לשואה.

מחקרים אלה הביאו את לביא וקמינר למסקנה שכנראה חלק מהאנשים מסוגלים להתמודד עם טראומה נוראה כמו השואה רק באמצעות הדחקה. הסבר זה קרא תיגר על הגישה לפיה ניתן לטפל בבני אדם שחוו טראומות קשות על ידי היזכרות בה ודיבור עליה. הדבר עורר את קצפם של פסיכיאטרים ופסיכולוגים רבים שלא קיבלו את הממצאים ואת הטענה של לביא ושותפיו שאין טעם לעודד ניצולים לעורר את זיכרונותיהם, כי טראומה מסיבית דורשת טיפול הפוך.

מחקר דומה נעשה במעבדת השינה בטכניון על ידי ירון דגן שחקר את שנתם של חיילים שלקו בתסמונת פוסט-טראומטית. הממצאים הראו שלמרות תלונותיהם בדבר אינסומניה, כלומר קשיי הירדמות ויקיצות תכופות משינה, בני אדם עם תסמונת פוסט טראומטית ישנו שינה עמוקה יותר מאשר קבוצת ביקורת של בני אדם ללא הפרעות בשנתם. כמו כן נמצא שהיה פער גדול בין תלונותיהם הסובייקטיביות לבין ממצאי המעבדה שבמקרים רבים גילו שינה תקינה. לביא סיכם את ממצאיו על השפעות טראומה על שינה וחלומות במאמר שפרסם על פי הזמנת העורך בעיתון היוקרתי New England Journal of Medicine.

הפרעות שינה ובמיוחד הפרעות נשימה בשינה
פרץ לביא היה בין הראשונים בעולם שבסוף שנות השבעים החלו לחקור את תופעת דום הנשימה בזמן השינה (Sleep Apnea Syndrome). הוא היה בין הראשונים שדיווחו שהתסמונת נפוצה מאוד באוכלוסייה הכללית ואיננה נדירה כפי שנטו לראות עד שנות השבעים.

לביא היה גם מהראשונים שהבחינו בכך שדום נשימה בזמן השינה מהווה סיכון ללחץ דם.
בשנות האלפיים הוא הראה ביחד עם רעייתו, הביולוגית של התא ד"ר לינה לביא, שדום נשימה בשינה מהווה גורם סיכון לטרשת עורקים ומכאן שהוא גם גורם סיכון למחלות לב ותמותה. בשנים האחרונות הוא תרם מספר מאמרי מפתח לנושא של תמותה בחולי דום נשימה בשינה.

לביא חקר את ההיסטוריה של המדע, ובמיוחד ההיסטוריה של חקר השינה והמוח. בנושא זה כתב את ספרו הפופולרי "מחשבות אודות המח: ציוני דרך בהבנת פעילות המח" שיצא בהוצאת האוניברסיטה המשודרת ב-1989. לאחרונה פרסם מאמר על ההיסטוריה של תסמונת דום נשימה בשינה.

חיים אישיים 
פרץ לביא נשוי לד"ר לינה לביא, ביולוגית של התא במקצועה, ולהם שלושה ילדים.

ספרים שכתב
 פרץ לביא, "שיחות על שינה וחלימה", האוניברסיטה המשודרת
 פרץ לביא, "עולמה הקסום של השינה", ידיעות אחרונות ספרי חמד, 1993
. Lavie, P. Lectures on Sleep and Dreaming. Ministry of Defense Publication, Israel, 1981 (Heb.).
. Schulz, H. and Lavie, P. (eds.) Ultradian Rhythms in Physiology and Behavior. Springer, Berlin, 1985.
. Horne, J. and Lavie, P. (eds.). Sleep. Fischer Struttgart, 1988.
. Lavie, P. Brain, Structure and Function: Historical Concepts. Ministry of Defense Publication, Israel 1989 (Heb.).
. Lavie, P. The Enchanted World of Sleep. Yale University Press (translated into French, Italian, German, Polish, Greek, Spanish, Portuguese, Czech, Ukrainian, Chinese [2 versions], Japanese) 1996.
. Lavie, P., Pillar, G. and Malhotra A. Sleep Disorders: Diagnosis, Management and Treatment. A Handbook for Clinicians. Martin Dunitz Ltd, publishers, London, 2002.
. Lavie, P. Sleepless nights: When snoring becomes sleep apnea. Yediot Achronot/Sifrei Chemed, Tel-Aviv, Israel, 2002.
. Lavie, P. Restless Nights: Understanding Snoring and Sleep Apnea. Yale University Press, 2003.

קישורים חיצוניים

 
 פרופ' לביא זוכה פרס אלקלס על מחקר רפואת השינה והפרעותיה, באתר "דוקטורס", 11 במאי 2004
 
 
 
 צבי ינאי, על מה באמת אנחנו חולמים?
 
 
 אריאל אטיאס וישראל הס, מצב האוניברסיטאות בארץ: "התקציב של 7 הגופים הגדולים ביחד הוא חצי מהתקציב של MIT", באתר "ביזפורטל", 12 באפריל 2008
 איתי משה, רדום או מעורר, ריאיון עם לביא, מגזין המושבות, 4 בפברואר 2011
 
 
 
 
 
 

מכּתביו ומהרצאותיו:
 
 "על סף השינה, מתוך אתר הספרייה של מט"ח
 בין שינה לעירות, גליליאו 2
 דום נשימה - נוח לשינה, באתר romnews,  21 בספטמבר 2008
 שעת האפס ושעון הקיץ, הרצאת וידאו באתר אוניברסיטה מצולמת

הערות שוליים 

בוגרי המכבי הצעיר
יתומי צה"ל
בוגרי אוניברסיטת תל אביב
בוגרי אוניברסיטת פלורידה
נשיאי הטכניון
סגל הטכניון: רפואה
זוכי פרס א.מ.ת.
פסיכולוגים ישראלים
ישראלים שנולדו ב-1949
זכרון יעקב: אישים
מחברי ספרי מדע פופולרי
חוקרי שינה