פעולת התגמול בסוכריר

ב-9 בינואר 1948 נפלו אחד עשר חיילי חטיבת גבעתי ליד גן יבנה בקרב עם ערבים משבט ערב סוכריר שבאו מהכפר אבו סוירה (בערבית: أبو سويرة או "ערב צוקריר", "ערב סוכריר"). כעבור שעות השיבו הבריטים אחת עשרה גופות מושחתות ועשרה ראשים כרותי אוזניים. "כדי לטשטש מעט את הזוועה, או לשם הפרוטוקול המתוקן, הניחו השוטרים ראש אצל גופה, אלא שגולגולת של זה דבוקה הייתה בגוף לא-לה". כנקמה התקיף כוח של החטיבה את הכפר אבו סווירה, במטרה להרוג את גבריו ולפוצץ את בתיו, אך הסתפק בפיצוץ בתים, משום שהבריטים הזהירו את התושבים ואלו נטשו את הכפר מבעוד מועד.

נפילת האחד עשר מראשון לציון
בתחילת מלחמת העצמאות היו גדודי חטיבת גבעתי עסוקים בגיוס ואימון מתגייסים חדשים בד בבד עם משימות ביטחון שוטף. גדוד 52 בפיקודו של יעקב פרי (פרולוב) הקים בסיס אימונים במושבה גן יבנה. בראשית ינואר 1948 נשלחה לשם מחלקת מגויסים מראשון לציון לצורך אימונים.

ב-9 בינואר 1948 יצאו מגן יבנה שתי כיתות שמנו 25 חיילים, לסיור בשטח ממערב לכביש ולמסילת הרכבת. החיילים היו מגויסים צעירים ללא כל ניסיון צבאי. מפקדם החליט להסתפק בשני אקדחים ושני רימונים בלבד כי חשש לשאת רובים שאינם ניתנים להסלקה מהירה לאור היום בעת חיפוש על ידי הבריטים.

בשטח שהו ערבים מהשבט ערב סוכריר שבאו מהכפר אבו סווירה על גדות ואדי סוכריר - נחל לכיש. הם עקבו אחרי החיילים וראו שאינם חמושים. שני ערבים חמושים ברובים פקדו עליהם להרים ידיים ומכיוון שהופתעו הם נכנעו והובלו כשבויים לעבר אבו סווירה. בדרך הבחינו בערבי נוסף המזעיק את חבריו והחליטו לברוח. הם התפזרו לכל עבר. אותה שעה הופיעו פרשים מזוינים שרדפו אחריהם ופתחו עליהם באש. כמה מהבורחים הצליחו להגיע עד למסילת הרכבת אבל נאלצו להתעכב שם בגלל מעבר רכבת דווקא באותו רגע גורלי. שלושה מהם נשבו והובלו לאבו סווירה שם נרצחו באכזריות. מבין 25 החיילים הצליחו לחזור רק 14.

מיד התארגן כוח חיפוש אך הבריטים הקדימו ותפסו עמדות בשטח ומחשש להסתבכות איתם ניתנה הוראה לחזור לבסיס. למחרת, ב-10 בינואר 1948, הובאו לגן יבנה על ידי הצבא הבריטי גופותיהם של שמונה מהנעדרים וזמן מה לאחר מכן עוד שלוש גופות נוספות של השלושה שנשבו ליד מסילת הרכבת ונרצחו בתוך הכפר אבו סווירה. כל הגופות היו עירומות, מושחתות ומרוסקות איברים.

פיצוץ בתי הכפר אבו סוירה
נפילת האחד עשר הכתה את חטיבת גבעתי בזעזוע עמוק. מפקד החטיבה שמעון אבידן הורה למפקד גדוד 52 להכין מיד פעולת תגמול בקנה מידה שלא היה עד אז במרחב הדרום. מטרת הפעולה הייתה הריסת הכפר אבו סווירה והריגת תושביו הגברים. אבו סווירה נמצא שלושה ק"מ מקבוצת יבנה, שם רוכז הכוח בגודל שתי פלוגות עם יחידת חבלנים וסבלים עמוסים בכמות גדולה של חומר נפץ.

ב-25 בינואר 1948 בשעה 02:00 יצא הכוח מקבוצת יבנה והתמקם מצפון לאבו סווירה. בשעה 03:15 פרצו לכפר תוך יריות וזריקת רימונים. להפתעתם לא נתקלו בכל תגובה. התברר שתושבי הכפר הוזהרו על ידי הבריטים על הפעולה ואלה נטשו את הכפר עם חשיכה ונסו לחולות שפת הים. הלוחמים פוצצו את רוב בתי הכפר. פעולה זו מופיעה בחלק מהמקורות כ"קרב סוכריר" אף על פי שקרב לא היה בה.

על אדמות אבו סווירה הוקמו היישובים ניר גלים ובני דרום.

הנצחת האחד עשר
באשדוד, בפארק בן-גוריון, הוקמה האנדרטה לנופלים על שחרור אשדוד במלחמת העצמאות בני ראשון לציון. מעל שמות הנופלים כתוב:

בראשון לציון ברח' הפורצים, נמצא "גן הי"א" ובו אנדרטה לזכרם.
בראשון לציון יש רחוב על שמם (רחוב האחד עשר).
בראשון לציון קיים מועדון שחמט על שם אחד הנופלים - , שהיה שחמטאי מחונן.
בגן יבנה קראו חורשה לזכר י"א הנופלים (חורשת הי"א), בקרבה למיקום בסיס האימונים
בעיר צפת "רחוב האחד עשר" יש רחוב הנקרא על שמם.

לקריאה נוספת
חטיבת גבעתי במלחמת הקוממיות, הוצאת מערכות, 1959.
האחד עשר מראשון לציון, אריה חורשי, עירית ראשון לציון המחלקה לחינוך ולתרבות תשכ"ט
טבח 11 השבויים מראשון לציון, רבקה שפק ליסק, באתר ערים בלילה

קישורים חיצוניים
 ה-11 שנפלו בקרב , יצחק יעקבי, דבר, 24-01-1963
 פוצצו 17 בתים בכפר , המשקיף 26-01-48
 20 בתים פוצצו בכפר מרצחים בדרום, הצופה 26-01-1948

הערות שוליים

סוכריר
חזית המרכז במלחמת העצמאות
מלחמת העצמאות: 1948