ארבעת האחים

ארבעת האחים (באנגלית: The Brothers Four) היא להקת פולק אמריקאית שהחלה את פעילותה ב-1958 במדינת וושינגטון ופעילה עד היום (2018).

במשך שנות קיומה הופיעה הרביעייה באלפי קונצרטים בארצות הברית וברחבי העולם. מהופעות בקהילות קטנות ועד הופעות לפני נשיאי ארצות הברית בבית הלבן. הלהקה הייתה ממבשרות תחיית מוזיקת הפולק שזכתה לפופולריות בארצות הברית, בסוף שנות ה-50 ובשנות ה-60 של המאה ה-20, ומבין ההרכבים שהתפרסמו באותה עת, היא בין הבודדים שעדיין פעילים. סימן ההיכר של הלהקה היה השילוב ההרמוני של קולות חבריה שליוו את עצמם בפריטה על כלי מיתר. הלהקה התפרסמה בעיקר הודות לשני להיטיה הגדולים "Greenfields" ו-"The Green Leaves of Summer", שנתפרסמו בתחילת שנות ה-60.

ההיסטוריה של הלהקה
בוב פליק, ג'ון פיין, מייק קירקלנד ודיק פולי נפגשו באוניברסיטת וושינגטון שם למדו והיו חברים באחוות פי גמא דלתא ומכאן "האחים" שבשם הלהקה. הופעותיהם הראשונות היו תוצאה של מתיחה שאורגנה על ידי חברי אחווה מתחרה ב-1958. הללו סדרו שאלמונית תתקשר לארבעת האחים ותזמינם למבחן במה במועדון מקומי. למרות שלא הוזמנו ולא נערכו כלל מבחנים, הורשו ארבעת האחים לשיר מספר שירים כמבחן ובסיום נשכרו להופיע במועדון. את רוב שכרם שם קיבלו בצורת בירה.

ב-1959 עזבו הארבעה לסן פרנסיסקו שבקליפורניה, שם פגשו את מורט לואיס שהיה אמרגנו של דייב ברובק. לואיס הפך לאמרגנם ומאוחר יותר באותה שנה, דאג להם לחוזה עם קולומביה רקורדס. בסוף 1959 הוציאו תקליטון שנעלם ולא הותיר כל עקבות. התקליטון השני שלהם, שיצא בינואר 1960, כלל את השיר "שדות ירוקים" (Greenfields) שנכתב ב-1956 על ידי חברי להקת "The Easy Riders", טרי גילקיסון, ריצ'רד דר ופרנק מילר. השיר הפך ללהיט והגיע למקום השני במצעד הלהיטים של הבילבורד תוך שהוא מוכר מעל מיליון תקליטונים. לקראת סוף אותה שנה, הוציאה הלהקה את אלבומה הראשון, "Brothers Four", שהגיע למקום ה-11 במצעד האלבומים של בילבורד.

הלהיט השני הבולט של ארבעת האחים היה "The Green Leaves of Summer" שהתפרסם ב-1961. השיר הופיע ב-1960 בסרט "האלמו", בבימויו ובכיכובו של ג'ון ויין. הלחן נכתב על ידי דימיטרי טיומקין למילים של פול פרנסיס ובסטר ושימש גם כנעימת הנושא של הסרט. בטקס האוסקר שנערך ב-1961 הם ביצעו את השיר, שהתמודד על פרס השיר הטוב ביותר. השיר קיבל פרסום מחודש בשנת 2009 כאשר הופיע, כאזכור לסרט האלמו, בפתיחת סרטו של קוונטין טרנטינו - ממזרים חסרי כבוד.

ב-1961 הוציאו את אלבומם השני, "BMOC/Best Music On/Off Campus", שהגיע למקום הרביעי במצעד האלבומים. הם הופיעו במופע הטלוויזיה של אד סאליבן ובסוף אותה שנה הוציאו אלבום נוסף, "The Brothers Four Song Book", שהכיל שירי עם ישנים. ב-1961 גם היו "ארבעת האחים" מועמדים לפרס גראמי בקטגוריה האמן החדש הטוב ביותר אך בפרס זכה הקומיקאי בוב ניוהארט. הלהקה שילבה נימה הומוריסטית בהופעותיה שחלקה בא מהמילים שחיברו לחלק משיריהם, כמו השיר "Frogg" שהיה מבוסס על הלחן של "Froggy Went a Courtin" ובוב פליק כתב לו מילים חדשות. הצלחת ההופעות הביאה להקלטת שני אלבומים בהופעות חיות: "The Brothers Four: In Person" ב-1962 ו-"Cross-Country Concert" ב-1963.

הפלישה המוזיקלית הבריטית לארצות הברית ב-1964 ועלייתו של זרם הפולק-רוק בו בלט בוב דילן, שמו קץ להצלחתם הגדולה של ארבעת האחים, אך הם המשיכו להופיע ולהקליט בהצלחה. גדולה במיוחד הייתה הצלחתם ביפן ובבתי מלון של רשתות אמריקאיות ברחבי העולם. מסוף 1964 הם הועברו בבילבורד לתחום המוזיקה הקלה. למזלם, חברת התקליטים שלהם, קולומביה רקורדס, המשיכה להתמקד בתחום זה של המוזיקה וכך הם הקליטו שני אלבומים נוספים: "Big Folk Hits" ב-1963 ו-"More Big Folk Hits" ב-1964. הלהקה ניסתה לחזור לכותרות והקליטה גרסה קליטה לשירו של דילן "Mr. Tambourine Man", עוד לפני שדילן הוציא לאור את השיר. למרות שגם דילן היה חתום בקולומביה רקורדס, ענייני זכויות יוצרים מנעו את ההוצאה לאור וכך, להקת הבירדס זכתה מן ההפקר כשהוציאה את גרסתה לשיר וזכתה להצלחה גדולה. ב-1965 וב-1966 הוציאה הלהקה שלושה אלבומים נוספים, האחרון שבהם, "A Beatles' Songbook (The Brothers Four sing Lennon/McCartney)", הוקדש לשירי הביטלס.

במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20, חזרו ארבעת האחים להקליט בחברת Folk Era Records. הם הוציאו לאור אלבום שהוקלט בהופעה חיה ביפן ובנוסף, חזו בהוצאתם מחדש של חלק גדול מאלבומי העבר שלהם על תקליטורים. למרות שחלפה חצי מאה מאז החלו להופיע ולמרות השינויים הרבים שעברה תעשיית המוזיקה הפופולרית, ארבעת האחים עדיין פעילים ומופיעים ברחבי ארצות הברית והעולם.

ב-20 באוגוסט 2020, נפטר מסרטן חבר הלקה לשעבר, מייק קירקלנד.

הרכב הלהקה
חברי הלהקה המקורית היו:
בוב פליק - פריטה על קונטרבס ושירה (בריטון ובס)
ג'ון פיין - גיטרה ושירה (בריטון)
מייק קירקלנד - גיטרה, בנג'ו ושירה (טנור)
דיק פולי - גיטרה ושירה (בריטון)

במשך השנים חלו השינויים הבאים בהרכב הלהקה:
1969 - מייק קירקלנד הוחלף על ידי מרק פירסון (גיטרה, בנג'ו ושירה)
1971 - מרק פירסון הוחלף על ידי בוב הוורת' (גיטרה, בנג'ו, מנדולינה, חליל ושירה)
שנות ה-70 - בוב פליק הוחלף במשך שלוש שנים על ידי טום קו (גיטרה בס ושירה)
1989 - מרק פירסון שב ללהקה והחליף את בוב הוורת'
1990 - דיק פולי הוחלף על ידי טרי לובר (גיטרה, גיטרה סטיל, מנדולינה ושירה)

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

אמני קולומביה רקורדס
להקות אמריקאיות
להקות פולק