הכנסת כלה

הכנסת כלה היא מצווה ללוות את החתן והכלה לחופה ולשמחם כחלק ממצוות ואהבת לרעך כמוך. מצווה זו כוללת גם סיוע לחתן ולכלה כדי שיוכלו להינשא.

מקור המצוה 
הכנסת כלה היא מצוות עשה מדרבנן. מצוות הכנסת כלה מצוינת בברייתא האומרת:

במשנה מצווה זו מצוינת יחד עם הדברים ש"אוכלים פירותיהם בעולם הזה והקרן קיימת לעולם הבא".

פרטי המצווה 
מצוות הכנסת כלה היא ללוות את הכלה כשמוליכים אותה לחופה, לשמחה ולספק את צורכי נישואיה.

שיעור המצווה הוא לפי כבודה, לחבבה על בעלה. ויש הסוברים שאין לה שיעור, ככל שיש יותר, מחבב יותר.

צדקה להכנסת כלה 
האדם מצווה לבזבז ממונו על הכנסת כלה.

השולחן ערוך מפליג בשבח מצות צדקה לספק צורכי הכנסת כלה .

מפאת חשיבותה של המצווה, ונחיצותה הריאלית בחייהם של בני זוג צעירים שאין ידם משגת את הכסף הדרוש, שקדו קהילות ישראל במשך הדורות על מוסדות וקרנות צדקה המיועדים לצורך זה.

ליווי הכלה 
בזמן התלמוד הבבלי חלק ממצות הכנסת כלה היה ללות את הכלה מבית אביה למקום החופה או לבית החתן.

יש הסוברים וכך ההלכה שאם אין מספיק אנשים שמלווים את הכלה לחופה, יש לבטל לימוד תורה כדי ללוות את הכלה.
 אולם יש חולקים וסוברים שאין מבטלין תלמוד תורה מפני הכלה. דעה שלישית סוברת שאין חובה לבטל תלמוד תורה, אך אם רצה הרשות בידו.

ריקוד לפני הכלה 
מקלסים לכלה, שרים ומרקדים לפניה ומשמחים אותה.

קיימת מחלוקת במשנה בעניין הריקוד שנהגו לרקוד לפני הכלה כשליוו אותה לחופה, מה אומרים בו:

ההלכה היא כבית הלל.

האיסור לאכול מסעודת חתן ולא לשמחו 

ב מובא .

בבאור הביטוי "'עובר בחמישה קולות"' נאמרו כמה פירושים: רש"י מבאר: "מזלזל בחמישה קולות שבירך בהן הקדוש ברוך הוא את ישראל". יש פוסקים שמבארים "לא יזכה לאלו הה' קולות בנחמת ירושלים".

בבאור הקשר בין מתן תורה לשמחת חתן, טען המהרש"א: כי מבואר במשנה "ביום חתונתו - זה מתן תורה" נתינת התורה הייתה חתונתו של ה' עם ישראל. לכן משמח חתן וכלה זוכה לאותם קולות שהיו במתן תורה.

לקריאה נוספת 
 אנציקלופדיה תלמודית כרך ט, אות ה', ערך הכנסת כלה.
 שמואל גליק, "לגלגולה של מצוות הכנסת כלה", סיני, קכ"ח (תשס"א), עמ' קיב–קכג.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

הלכות אישות