יורם שפטל

יורם שֶפְטֶל (נולד ב-15 בינואר 1949; י"ד בטבת ה'תש"ט, בתל אביב) הוא עורך דין, שדרן רדיו ופובליציסט ישראלי.

ביוגרפיה 
שפטל נולד ב-1949 בן יחיד לברינדל, ילידת פולין, ולשלמה שפטל, יליד רוסיה, שניהם אנשי העלייה החמישית. אביו היה מהנדס כימיה שעלה לארץ ישראל ב-1933, תעשיין אמיד בעל מפעל לשפתונים שייצא למדינות ערב. לדברי שפטל, עם פרוץ מלחמת העצמאות חדלו לקוחותיו הערביים של אביו מלעמוד בהתחייבויותיהם הכספיות והוא פשט את הרגל.

שפטל גדל בתל אביב. למד בבית הספר תל נורדאו שבשכונת תל נורדאו עד אמצע כיתה ה', נשר מלימודיו, והשלים את לימודי היסודי בבית חינוך סוציאליסטי לילדי עובדים ע"ש א.ד. גורדון בצפון העיר. בתיכון למד בכיתה ט' בלבד, בעירוני ד', והשלים את בחינות הבגרות באופן עצמאי. שירת בצבא ההגנה לישראל בחיל התותחנים ולאחר מכן במסגרת המילואים בעוצבת ברעם (חטיבה 300) משני צידי גבול ישראל-לבנון, והמשיך להתנדב לשירות מילואים במסגרת חטיבת כפיר בגדוד נצח יהודה עד גיל 58.

לאחר שירות החובה שהה באנגליה, שם עבד בבית מסחר יהודי במנצ'סטר.

למד משפטים באוניברסיטה העברית בירושלים בשנים 1971–1974 וקיבל רישיון עריכת דין בפברואר 1976. במהלך לימודיו היה סגן יו"ר אגודת הסטודנטים בפקולטה וכן היה נציג ועד עובדי הטוטו.

קריירה בעריכת דין
כעורך דין צעיר בתחילת דרכו קנה לעצמו שפטל שם כשייצג במהלך השנים 1980–1981 את המאפיונר היהודי-אמריקאי מאיר לנסקי. שפטל הקים, עוד בהיותו סטודנט למשפטים, ועד פעולה למניעת גירושו של לנסקי מישראל. בעתירה שהגיש לבג"ץ, לאחר שלנסקי כבר גורש ולאחר ששפטל כבר היה לעו"ד, נדרשה המדינה לפחות לאפשר ללנסקי להיכנס למדינה כתייר, אחת לשנה, לתקופה שלא תעלה על 30 יום, ועתירתו זו התקבלה.

במרץ 1988, הורשע שפטל בארבע עבירות שונות בגין התנהגות שאינה הולמת עורך דין בבית הדין המשמעתי הארצי של לשכת עורכי הדין בישראל. לפי פסק הדין, בשנת 1984, שפטל הגיש בקשות דחייה לבתי משפט שונים, לרבות בית המשפט העליון, בתואנות שקר שלפיהן נקרא למילואים ואף הציג צו מילואים, אולם בעת שהגיש את הבקשות לדחייה, שפטל ידע כי צו המילואים בוטל, וקבע למעשה באותו מועד חופשה ברומניה. אב בית הדין, עו"ד אביגדור שלוש, ציין בפסק הדין כי יש במעשיו של שפטל חומרה רבה המגיעה עד לכדי עבירות פליליות של שיבוש הליכי משפט וקבלת דבר במרמה. עוד ציין כי לשפטל 10 הרשעות קודמות. שפטל נידון ל-9 חודשי השעיה על תנאי למשך שנתיים.

לאורך השנים ביסס שפטל את מעמדו כאחד מעורכי הדין הידועים בישראל בתחומי המשפט הפלילי והמשפט החוקתי. הוא ייצג בין השאר נאשמים הנחשבים לעבריינים בולטים, כגון: יצחק אברג'יל, מאיר אברג'יל וגרגורי לרנר. הוא בלט גם בתיקים אידאולוגיים. כך, למשל, ייצג את חגי עמיר, אחיו של יגאל עמיר ושותפו לרצח ראש הממשלה יצחק רבין, את עמירם בן אוליאל שנחשד בהצתת בית משפחת דוואבשה בדומא, את החייל אלאור אזריה בערעור על הרשעתו בבית הדין הצבאי, ואת נשיא המדינה לשעבר משה קצב בבקשתו לדיון נוסף על ערעורו בגין הרשעתו באונס. על הבקשה כתבה השופטת אסתר חיות: "בא כוחו המלומד של העותר לא הותיר אבן שלא הפכה בפסק הדין נושא העתירה לדיון נוסף והעלה לא פחות מארבע סוגיות עיקריות ולא מעט סוגיות-משנה המסתעפות מהן, אשר לדעתו מצדיקות דיון נוסף".

תיקים בולטים נוספים שאותם ייצג שפטל הם של אלי כהן שרצח את אשתו בתאילנד וביתר את גופתה, ושל איש העסקים ניסים חדד שהורשע בבית המשפט המחוזי באונס בנה בן השנה וחצי של בת זוגו, ולאחר מכן זוכה בבית המשפט העליון מחמת הספק. בפסק דינו בתיק זה, כתב על שפטל השופט יצחק עמית: "אין לחשוד בבא כוחו המלומד של המערער כי הוא בבחינת מי שאינו יודע לשאול".

שפטל ייצג יחד עם שותפו, עו"ד דורון בקרמן, כאלפיים ניצולי שואה מברית המועצות בתביעה נגד ועדת התביעות. תיק זה עסק ברשלנות בטיפול התביעות של אותם ניצולים, שלא קיבלו פיצויים בסך 15,000 ש"ח. פסק הדין קבע כי הניצולים יפוצו ב-30 מיליון ש"ח, ובעקבות כך החליטה גרמניה לשלם לעוד 20 אלף ניצולים סכום בסך 15,000 ש"ח לכל ניצול.

שפטל נוהג לייצג ללא תמורה מתנחלים מיהודה ושומרון ובעבר גם מרצועת עזה, בעתירות שונות בבג"ץ ואף בבתי משפט רגילים. כאשר ייצג את מפוני גוש קטיף הופיע בבית המשפט עם צמיד גומי כתום ועם סרט כתום קשור לחגורה שהיו מסמלי המחאה נגד תוכנית ההתנתקות.

ב-2004 נורו יריות לעבר שפטל בעת שנכנס לרכבו. הוא לא נפגע, אך רכבו ניזוק.

משפט דמיאניוק

בשנת 1987 שימש שפטל, תחילה יחד עם מארק אוקונור, עו"ד אמריקאי, ולאחר מכן לבדו, כסניגורו של ג'ון דמיאניוק. דמיאניוק הועמד לדין באשמה שהוא פושע המלחמה "איוואן האיום" ממחנה ההשמדה טרבלינקה, שהיה שותף לרציחתם של מאות אלפי יהודים במהלך השואה. טענת ההגנה הייתה שיש טעות בזיהוי וכי "איוון האיום" היה למעשה שומר אוקראיני בשם איוון מרצ'נקו.

הרכב מיוחד של בית המשפט המחוזי בירושלים הרשיע את דמיאניוק וגזר עליו עונש מוות. הוא ערער באמצעות שפטל לבית המשפט העליון ובשנת 1993 נפסק פה אחד שזיהויו של דמיאניוק כ"איוואן האיום" מוטל בספק ועל כן הוא זכאי מחמת הספק. שפטל כתב על השתלשלות הפרשה בישראל את הספר "פרשת דמיאניוק - עלייתו ונפילתו של משפט ראווה".
במהלך הלוויה של עו"ד דב איתן, סנגור נוסף במשפט, הותקף שפטל על ידי ניצול השואה, ישראל יחזקאלי, שהתיז עליו חומצה מלחית בריכוז גבוה, ממנה שפטל נכווה בפניו ונפגע חמורות בעינו. בגין מעשה זה נגזרו על יחזקאלי שלוש שנות מאסר וקנס כספי. בשנת 2011 לאחר שדמיאניוק נמצא אשם בבית משפט בגרמניה בסיוע לרצח של כ-28 אלף יהודים במחנה ההשמדה סוביבור, ונגזרו עליו 5 שנות מאסר, טען שפטל כי המשפט הגרמני היה מביש, בין היתר הוא נימק: "בגרמניה נקבע כי באותו פרק זמן ממש שעל-פי השופטת דורנר היה דמיאניוק כ"איוון האיום" בטרבלינקה ועסק שם בהפעלת תאי הגזים, הוא היה בעצם בסוביבור".

ב-2019 שודרה בנטפליקס סדרה בשם "The devil next door" בעריכת דניאל סיוון ויוסי בלוך, אשר עסקה במשפט דמיאניוק. הפרק הראשון יצא לאור ב-4 בנובמבר 2019. שפטל התבטא נגד הסדרה וטען כי "כל כולה שקר אחד גדול ביסודה" וכי היא העלימה בזדון חומרים שנשלחו אליה מטעם ההגנה בנוגע לחפותו של דמאניוק.

שדרן רדיו 
שפטל הגיש תוכנית בשם "חקירה נגדית" ברדיו קול חי בין השנים 2000–2002.

שפטל הגיש בהתנדבות שתי תוכניות בתחנת הרדיו 103FM משנת 2009 עד 2020. הראשונה, שודרה בימי חמישי ונקראה "יורם שפטל" ובה פרש את משנתו ושוחח עם מאזינים על אקטואליה ומגוון נושאים. כמו כן הקדיש פינה מיוחדת בתוכניתו לשפה העברית העוסקת בביקורת שפה, חידוד וחידוש מילים ומושגים עבריים שהוחלפו במרוצת הזמן במילים לועזיות, ובה הוא מארח את עו"ד אלי וילנר. שמה של התוכנית היה בתחילה "שפטל עצבני", אך הנהלת רדיו 103FM שינתה את השם לבקשתו של נתן זהבי, שהנחה בתחנה תוכנית וותיקה בשם "זהבי עצבני". התוכנית השנייה, "החיים על פי שפטל", שהיא מעין הרצאה של שפטל על נושאים שונים, שודרה באופן לא רציף בשנים 2011-2019. שפטל הודח מהתחנה במרץ 2020.

לאחר מכן הוא החל לשדר בערוץ היוטיוב "שפטל ללא כחל ושרק" עד נובמבר 2021 (עקב תקלות טכניות הפסיק לשדר שם למשך 10 חודשים). החל מאפריל 2021 הוא משדר ברדיו "גלי ישראל". בספטמבר 2022 חידש את תוכניתו "שפטל ללא כחל ושרק" ביוטיוב. התוכנית משודרת גם בערוץ 7.

פאנליסט 
החל מ-2014 שימש שפטל כפאנליסט בתוכנית "הפטריוטים" בערוץ 20 ובתוכניות נוספות בערוץ. במרץ 2018 החל שפטל לשמש פאנליסט בתוכנית "כולם ב-20" שהגיש בועז גולן בערוץ 20. כמה חודשים לאחר מכן הצטרף כפאנליסט לתוכנית "האולפן הפתוח" עם בועז גולן המשודרת מידי ערב בין 23:00-21:30, ונתן פרשנות בתוכנית לצד עו"ד ארי שמאי. לאחר שהוקמה ממשלת בנט-לפיד הוא החל לכנות אותה "יודנראט", ועקב סירובו לחדול מכך הוא הודח מערוץ 20.

פובליציסט 
בשנים 2018-2019 כתב טורי דעה במעריב.

דעותיו
שפטל ידוע בסגנונו החריף והבוטה ובדעותיו הימניות. מבחינה אידאולוגית הוא משייך עצמו לציונות הרוויזיוניסטית. הוא מרבה לבקר ולגדף את השמאל הישראלי לדורותיו בניסוחים חריפים. הוא מתנגד לפתרון שתי מדינות לשני עמים ותומך בסיפוח שטח C ביהודה ושומרון. באשר לרצועת עזה, שפטל סבור כי ישראל צריכה לנתק כל קשר איתה ולהעביר את מלוא האחריות עליה לידי מצרים. בהומוסקסואליות הוא רואה "סטייה מחליאה" והתנגד לקיום מצעד הגאווה בירושלים. בנוסף עו"ד שפטל נוהג לבקר את מערכת המשפט בישראל על אחוז ההרשעות הגבוה בה, ובמיוחד את בית המשפט העליון, שלטענתו, בייחוד מאז השופט אהרן ברק, ניכס לעצמו סמכויות לא לו. בעניין זה כתב עבור אם תרצו, יחד עם עו"ד אלדד קולנשר, את הספרון "מדינה בשלטון בג"ץ".
בולט במיוחד יחסו הביקורתי של שפטל כלפי התקשורת בישראל אותה הוא מרבה לתקוף. בין היתר, בולטות התבטאויותיו נגד ערוצי הטלוויזיה, העיתונים, וביחסו כלפי תחנת הרדיו גלי צה"ל, ביטויים שהובילו את מפקד גל"צ ירון דקל להגיש תלונה לרדיו ללא הפסקה ולרשות השנייה.

שפטל תומך נלהב בקפיטליזם, דבר המתבטא בדעותיו הליברליות והאנטי-סוציאליסטיות. לטענתו, מצבה הכלכלי של ישראל רק הולך ומשתפר מאז המהפך של הליכוד. הוא הביע, בין היתר, התנגדות חריפה למחאת האוהלים ולשביתת הרופאים. עם זאת, הוא הביע את תמיכתו בזכותם של העובדים להתארגנות לא ממסדית כדי לשמור על זכויותיהם, להבדיל מוועדי העובדים הגדולים בחברות הממשלתיות.

שפטל נמנה עם תומכיו של ראש הממשלה, בנימין נתניהו. לטענתו, שלושת התיקים שנתניהו חשוד בהם (תיק 1000, תיק 2000 ותיק 4000) מופרכים מיסודם וכי קיימת "הפיכה שלטונית במסווה משפטי". כמו כן, טוען שפטל כי התקשורת תוקפת את בנימין נתניהו באופן קבוע וכי היא לא אובייקטיבית. לטענתו, הוא כתב יחד עם נתניהו את נאומו טרם פתיחת משפטו, ואף היה במו"מ לייצגו במשפט. 

על אף ששפטל מגדיר את עצמו אתאיסט (כתוצאה מהשואה), הוא מרבה להשתמש ברטוריקה יהודית דתית ולקיים מנהגים יהודיים. הסיבה לכך, לטענתו, היא שאצל היהודים לא הייתה מעולם הפרדה בין דת ללאום, ולכן היהדות היא חלק בלתי נפרד מהזהות הלאומית היהודית. מסיבה זו הוא גם מתנגד להפרדת הדת מהמדינה בישראל. את היהדות הרפורמית הוא כינה "קבוצה יהודית אנטישמית". בנוסף הוא תומך בהקמת בית המקדש על הר הבית, תוך הריסת כיפת הסלע. לדבריו התנגדותו לשמאל אינה רק פוליטית אלא גם תרבותית-לאומית. הוא מאשים את השמאל החילוני בכך שניסה ליצור זהות יהודית "חלולה", מנותקת ממקורות היהדות. הוא נוהג להתפלל בבית כנסת מדי שבת ולומד את כתבי הרמב"ם. עם זאת שפטל התקיף לא פעם רבנים בעלי שם. בפורים 2014, קילל שפטל את הרב אהרן יהודה לייב שטיינמן: "יימח שמך וזכרך הרב אהרון שטיינמן, אתה נבל, אתה מבזה את התורה, אתה אדם שפל ובזוי, לא למדת כלום מההיסטוריה של עם ישראל ואתה ממשיך באותה דרך טמאה בזויה נאלחת ורקובה של התנגדות לקיום יהודי אמיתי בארץ ישראל", לאחר שהרב קילל את חברי הממשלה בצורה דומה בגלל היוזמה להטיל סנקציות פליליות בסוגיית גיוס בני ישיבות. בעקבות ההתבטאות דרשו חברי כנסת חרדים לפטרו מהתחנה. לאחר שבוע הוא התנצל ואיחל לרב אריכות ימים. בשנת 2018 תקף את הרב הראשי לישראל, הרב דוד לאו, וטען כי הוא "מתחצף ומשקר בהלכה", על שקרא לכותל המקום הקדוש ביותר לעם היהודי.

סגנון 
שפטל ידוע בסגנונו הבוטה, צעקני ולעיתים גס ופרובוקטיבי. בשל כך הוא מושעה מפעם לפעם מהערוצים והתחנות בהן הוא מופיע דרך קבע. כמו כן דמותו זכתה לחיקויים סאטיריים בתוכניות הרדיו "חותרים למגע", "שי ודרור" ו"מה קשור" ובתוכניות הטלוויזיה "בובה של מדינה" ו"ארץ נהדרת".

בעקבות סגנון זה שפטל נתבע לא פעם. בשנת 2013 מאזין ששוחח עמו בתוכניתו ספג ממנו כינויי גנאי. הוא הגיש נגדו תביעה בגין לשון הרע, שאמנם נדחתה בבית משפט השלום, אך בערעור לבית המשפט המחוזי נפסק שעל שפטל לפצותו ב-75,000 ש"ח ובתוספת 30,000 ש"ח הוצאות משפט. בקשת רשות ערעור של שפטל נדחתה. ביולי 2017 גידף שפטל את הרמטכ"ל רב-אלוף גדי איזנקוט בתוכניתו. לדרישת מנהל התנצל שפטל מספר ימים לאחר מכן, אך בתחילת 2018 החליטה ועדת האתיקה של לשכת עורכי הדין להעמידו לדין משמעתי. ב־6 בדצמבר 2020 דן בית הדין על שלושה אישומים שהוגשו נגד שפטל, שניים מהם נמחקו ועבור השלישי נידון לתשלום קנס בגובה 5,000 שקל. באוגוסט 2017 קנסה הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו את תחנת הרדיו 103FM ב-120 אלף ש"ח, בעקבות שש התבטאויות של שפטל בשידוריו בתחנה. בעניין זה קבעה הרשות: "ההתבטאויות האמורות בהן עו"ד שפטל מגדף, משמיץ ומשתלח באנשים שונים, ובפרט במאזינים, באופן משולח רסן, מהוות הפרות של ההוראות המפורטות לעיל ואינן עומדות ברמת השיח המינימלית". ב-2018 הגיש השר לשעבר חיים רמון תביעה על הוצאת דיבה נגד שפטל, לאחר שזה כינהו בשידור "רמאי פתולוגי", "נכלולי" ו"פושע שידיו מגואלות בדם", על חלקו בהסכמי אוסלו ובהתנתקות. בסיום דיון קדם-משפט, לאחר שהשופט אלקלעי קבע ששפטל הוציא דיבה, התקבלה הצעת השופט לפשרה בין הצדדים, לפיה שפטל יחזור בו מדבריו ויתנצל בשידור.

חיים אישיים 
שפטל גרוש ומתגורר בקיסריה.

קישורים חיצוניים

 
 "החיים על פי שפטל" - תוכניות / פודקסטים המוקדשים לנושא מסוים (לא שיחות עם מאזינים)
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 קטעים להאזנה ופרטים על יורם שפטל, באתר של 103fm

הערות שוליים

אתאיסטים יהודים
אתאיסטים ישראלים
ישראלים שנולדו ב-1949
בוגרי בית החינוך ע"ש א"ד גורדון
בוגרי בית הספר תל נורדאו
בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
עורכי דין פליליים ישראלים
שדרני רדיו ישראלים
סגל 103fm
סגל גלי ישראל
סגל ערוץ 20
מורשעים בדין משמעתי בישראל
קיסריה: אישים