Post

Post ("דואר", או "אחרי") הוא אלבום האולפן הבינלאומי השני של הזמרת, כותבת השירים והמוזיקאית האיסלנדית ביורק. הוא יצא לאור ביוני 1995. האלבום הופק על ידי נלי הופר, טריקי, האווי בי וביורק עצמה. לאחר ההצלחה של אלבומה הקודם Debut, ביורק המשיכה לחפש אחר צלילים שונים, והתעניינה במיוחד בדאנס וטכנו. הפקת האלבום על ידי טריקי והאווי בי סיפקה לאלבום גם צלילים דמויי טריפ הופ.

Post הגיע בשיאו למקום השני בטבלת האלבומים בבריטניה, ובכך הפך להצלחה השנייה הכי גדולה של ביורק שם לאחר Debut. אחרי יציאתו של Post ביורק הפכה רשמית ליצוא המוזיקלי הכי גדול של איסלנד. Post זכה לזיכוי פלטינה בארצות הברית. האלבום דורג במקום ה-26 ברשימת "100 האלבומים הגדולים, 1985 - 2005" של המגזין ספין. בשנת 2003, האלבום דורג במקום ה-373 ברשימת 500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים של המגזין רולינג סטון.

האלבום התקבל באהדה על ידי המבקרים, וזכה לציון של ארבעה וחצי כוכבים מתוך חמישה בביקורת של המגזין Allmusic, לארבעה כוכבים בביקורת של הרולינג סטון ולחמישה כוכבים בביקורת של המגזין Slant.

ביורק על פוסט 
על Debut נגד Post: "בעוד ש-Debut היה כמו "הלהיטים הגדולים" של עשר שנים, Post היה של השנתיים האחרונות. בשבילי, כל השירים באלבום כאילו אומרים 'תקשיבו, זהו המצב שלי'. וזוהי הסיבה שבעקבותיה קראתי לאלבום Post (אחרי), מפני שאני תמיד פונה בשירים שלי, באחורי מוחי, לאיסלנד במכתב. מפני שזאת הייתה קפיצה כל כך גדולה בשבילי לעזוב את כל קרובי המשפחה שלי, חבריי, כל מי שאני מכירה". (Raw, ינואר 1996).

על היותו של Post חסר פחד: "אישית, אני חושבת שאלבומים שמבטאים רק רגש אחד הם משעממים. Post הוא אלבום חסר פחד; הוא מדבר על רגשותיה של ילדה שעזבה את ביתה, את עירה, והיא נתקלת בעולם חדש שטרם נחקר." (Tendence, אוקטובר 1995).

על זה ש-Post הוא אלבום גירושין: "האלבום הקודם היה כל כך מנומס וזהיר מפני שהייתי כל כך ביישנית, כמעט כמו בתולה. לא באמת ידעתי כיצד להתנהג. עכשיו אני מרגישה הרבה יותר אמיצה. השירים השמחים הם יותר שמחים, השירים העצובים הם יותר עצובים והשירים המרירים נהפכו ליותר מרירים. הכול יותר קיצוני ב-Post. אבל, כמובן, אפשר לקרוא לו אלבום גירושין. נפרדתי מהחבר שלי בדיוק לפני שכתבתי את המילים. האלבום הוא גם גירושין מאיסלנד. הרבה באלבום הוא על להיות חסר שורשים, ללא אחיזה בקרקע, שמח ומפוחד בעת ובעונה אחת." (VeckoRevyn, יוני 1995).

רשימת השירים 

כל השירים נכתבו על ידי ביורק, אלא אם מצוין אחרת.

סינגלים 

הסינגל הראשון מתוך האלבום היה Army of Me, שיצא באפריל 1995. זוהי נעימה מושחזת ותעשייתית, המופרעת על ידי רעשי פיצוצים רבים ומילים המעודדות את המאזין להפסיק להתלונן ולחיות את החיים. הקליפ הביזארי, דמוי החלום - שבו מופיעים, בין היתר, הקטעים: ביורק כשהיא נוהגת במשאית ענקית, גורילה בתור רופא שיניים, ופצצה בגלריית אמנות המעירה בן זוג מת בתור מיצג - בוים על ידי הבמאי הצרפתי מישל גונדרי. הסינגל הגיע בשיאו למקום ה-10 בטבלאות הסינגלים בבריטניה ולמקום ה-21 בטבלאות בארצות הברית.

הסינגל השני מתוך האלבום, Isobel, יצא באוגוסט 1995. המוזיקה כוללת מיתרים, ביטים אלקטרוניים ופתיחה המושפעת על ידי הג'ונגל. הקליפ הסוריאליסטי צולם בשחור ולבן ובוים על ידי הבמאי מישל גונדרי. Isobel לא היווה הצלחה גדולה, אך נחשב לקלאסיקה של ביורק. ביורק ציינה שרצועה בהומוג'ניק, אלבומה השלישי, שנקראת Bachelorette, מהווה המשך ל-Isobel. בראיון שנערך בספטמבר 1997 היא הסבירה: "אז איזובל מחליטה לחזור אל העיר ולקחת רכבת, כמו בשנות ה-30, בדרום אמריקה איפה שהוא. היא מחליטה להתעמת עם אהבה באהבה ומתעמתת עם הפחדנים שאין להם את האומץ להתאהב באהבה. אז אתם מבינים - זה כמו שאיזובל חזרה". הסינגל הגיע בשיאו למקום ה-23 בטבלאות הסינגלים בבריטניה.

הסינגל השלישי מתוך האלבום, It's Oh So Quiet, יצא בנובמבר 1995. השיר הוא גרסת כיסוי לשיר של בטי האטון, ששמו במקור הוא Blow a Fuse. השיר נשאר עד היום להיטה הגדול ביותר של ביורק. הוא הגיע למקום ה-4 בטבלאות הסינגלים בבריטניה ונשאר שם 15 שבועות, וזכה להשמעות רבות. בעקבות הקליפ בבימויו של ספייק ג'ונס הסינגל הכניס את ביורק לאור הזרקורים בארצות הברית, כשהגיע בשיאו למקום ה-9 בטבלאות הסינגלים שם. בבריטניה הסינגל זכה לזיכוי זהב, כשמכר מעל 400,000 עותקים. באוקטובר 2007, אתר האינטרנט MuchMoreMusic דירג את הקליפ של השיר במקום ה-8 ברשימת 40 הקליפים הזכורים ביותר.

הסינגל הרביעי מתוך האלבום, Hyperballad, יצא בפברואר 1996. במילות השיר ביורק מדברת על כך שהיא קמה מוקדם, לפני החבר שלה, זורקת חפצים קטנים מצוק ומסתכלת עליהם מתנפצים. היא מדמיינת את גופה במקומם, מה שגורם לה להרגיש יותר טוב לגבי חזרה לביתה הבטוח ולזרועות המאהב שלה. השיר זכה למירב הקולות ממעריצי ביורק ברחבי העולם בסקר שנערך באתר הרשמי של ביורק שקבע את רשימת השירים באלבום הלהיטים הגדולים שלה. הקליפ של השיר בוים על ידי מישל גונדרי, בו ביורק מופיעה בתור דמות ממשחק מחשב. השיר זכה לגרסת כיסוי, בין היתר, מידי טורי איימוס. הסינגל הגיע בשיאו למקום ה-8 בטבלאות הסינגלים בבריטניה.

הסינגל החמישי מתוך האלבום, Possibly Maybe, יצא בנובמבר 1996. זהו שיר קודר המדבר על אהבה פוטנציאלית, עם טונים אלקטרונים עמוקים וביטים רכים. ביורק אומרת שזה היה "השיר הלא שמח הראשון שכתבתי... הרגשתי בושה שאני כותבת שיר שלא מעניק תקווה". הקליפ לשיר מציג את ביורק במספר חדרים שונים בדירה. היא נראית בעיקר בחדר גדול המעוצב בעיצוב מודרני. הסינגל הגיע בשיאו למקום ה-13 בטבלאות הסינגלים בבריטניה.

הסינגל השישי והאחרון מתוך האלבום, I Miss You, יצא בפברואר 1997. בצורה מוזרה, הסינגל הוא בין הסינגלים עם הביצועים הפחות טובים של ביורק בטבלאות הסינגלים בבריטניה, בעוד שבארצות הברית הוא הגיע למקום הראשון בטבלאות הדאנס. המילים מתארות את ביורק שכבר יודעת מי יהיה המאהב המושלם שלה, אף על פי שהיא טרם פגשה אותו. לסינגל צולם קליפ שחלקו צולם באנימציה. הסינגל הגיע למקום ה-36 בטבלאות הסינגלים בבריטניה.

טבלאות וזיכויים

קישורים חיצוניים 

 מיני אתר המוקדש לפוסט
  
 

אלבומי 1995
אלבומי ביורק
אלבומים שהוקלטו באולפני אולימפיק