יצחק דובנו

יצחק דובנו (5 בפברואר 1913 – 21 במאי 1948), שכינויו המחתרתי היה "יואב", היה לוחם פלמ"ח בדרגת סגן-אלוף (אז דרגה אחת מתחת לדרגת אלוף), ושימש קצין ההדרכה הראשי של הפלמ"ח. נהרג כשפיקד על נגבה במלחמת העצמאות. 

יצחק דובנו נולד בכ"ח בשבט תרע"ג לרחל ומשה בוולוצלאבק שבפולין. בנעוריו הצטיין בספורט ושימש מדריך בתנועת השומר הצעיר.
ביום הולדתו ה-20, בשנת 1933 עלה לארץ ישראל, והיה ממייסדי קיבוץ נגבה (אשר שכן תחילה בנחלת יהודה). שירת בהגנה והיה בין השאר מפקד קורס מ"מים וקצין הגדנ"ע הארצי שלה (1941–1942). היה מראשוני הפלמ"ח ושימש מדריך ראשי בו. עסק בתורת לחימה ובתכנון וכתב מאמרים במערכות.

בפרוץ מלחמת העצמאות היה דובנו מא"ז (מפקד אזור) קיבוץ נגבה. מפקד חטיבת גבעתי, שמעון אבידן, מינה אותו לקצין ביצורים של החטיבה. אבידן וחבורת הפיקוד שלו, לרבות דובנו, העריכו בטעות כי הכוחות המצריים ינועו לתל אביב בציר מג'דל-ג'וליס-רחובות, אף שציר החוף מעזה עד בית הספר החקלאי עיינות היה בשליטה ערבית כמעט מלאה. לכן בנה דובנו מערך ביצורים חזק ליד כפר ורבורג. אך המצרים התקדמו בכביש החוף, ובדרכם כבשו והרסו את קיבוץ ניצנים שלא היה מבוצר כמעט כלל. 
ב-21 במאי 1948, (י"ב באייר תש"ח), נהרג מהפגזה מצרית שהקדימה את המתקפה המצרית על נגבה. 
הוא נטמן בקיבוץ נגבה. הניח אישה ושלוש בנות.

על שמו נקראים קיבוץ שדה יואב, מצודת יואב (משטרת עיראק סווידאן), חמי יואב, בית הספר שדות יואב והמועצה האזורית יואב, וכן מבצע יואב במלחמת העצמאות.

לקריאה נוספת 
 נחום בוגנר, מחשבה צבאית ב"הגנה" – יוחנן רטנר, יהושע גלוברמן, יצחק דובנו, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1998.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

ישראלים ילידי פולין
אנשי העלייה החמישית
לוחמי הפלמ"ח
מפקדי הגדנ"ע
חללי המחתרות
אישים שעל שמם יישובים בישראל
חללי צה"ל במלחמת העצמאות
נגבה: אישים
אישים הקבורים בבתי קברות צבאיים ישראליים
אישים הקבורים בנגבה
ישראלים שנולדו ב-1913
ישראלים שנפטרו ב-1948