אירוויזיון 2010

אירוויזיון 2010 הוא ההפקה ה-55 של תחרות הזמר השנתית של רשת השידור "אירוויזיון" מטעם איגוד השידור האירופי.

התחרות נערכה בנורווגיה, בעיר בארום הסמוכה לבירה אוסלו, בעקבות זכייתה של נורווגיה באירוויזיון 2009 עם השיר "Fairytale", אשר בוצע על ידי אלכסנדר ריבאק.

התחרות נערכה במתכונת של שני חצאי גמר וגמר. חצי הגמר הראשון התקיים ב-25 במאי 2010, חצי הגמר השני ב-27 במאי והגמר ב-29 במאי. הזוכה בתחרות הייתה גרמניה עם השיר "Satellite" ("לוויין"), אשר בוצע על ידי לנה מאייר-לנדרוט.

39 מדינות השתתפו בתחרות זו. חמש מתוכן ישירות בתחרות הגמר: נורווגיה – המארחת והזוכה משנה שעברה, בריטניה, גרמניה, ספרד וצרפת – המממנות העיקריות של התחרות ושל איגוד השידור האירופי. בנוסף להן עלו לגמר 20 מתוך 34 המדינות הנותרות שהשתתפו בשני חצאי הגמר, כאשר כל חצי גמר כלל 17 מדינות. מתוך ה-17 עלו עשר לגמר.

המופע האמנותי, מלבד ביצועי השירים, כלל צירוף קטעי וידאו של מספר רקדנים ואנשים אקראיים, אשר התאספו במרכזי ערים במדינות שונות לצורך פלאש מוב לפי כוריאוגרפיה שהועברה אליהם מראש. זאת כהמחשה לרעיון תחרות האירוויזיון שבאמצעותה אנשים ברחבי העולם חולקים מוזיקה מתרבויות שונות באותו רגע של צפייה בתחרות בשידור חי. כך גם עמדה תחרות זו תחת הכותרת "חלוק את הרגע" ("Share the Moment").

המפקח מטעם איגוד השידור האירופי בשנה זאת הוא סבנטה סטוקסליוס משוודיה, אשר בסוף שנה זאת פרש והוחלף על ידי יון אולה סאנד מנורווגיה, שהיה העוזר למפקח בשנה זאת מטעם NRK.

השירים

הגמר

חצי הגמר הראשון

חצי הגמר השני

סגנון השירים

בשנה זו 15 מתוך 39 השירים בוצעו בשפות אחרות מלבד אנגלית. ולמעשה, יחד עם בריטניה, אירלנד ומלטה, כ-18 שירים בוצעו בשפה הרשמית או באחת השפות הרשמיות של מדינתם, כחלק מעלייה קלה במגוון השפות שחלה בביצועים באירוויזיון לקראת סוף העשור הראשון של המאה ה-21. זאת לאחר שרובם הגדול של השירים בוצעו באנגלית מאירוויזיון 1999 (שבו בוטל חוק הביצוע בשפה הרשמית), ועד אמצע העשור הראשון של המאה ה-21. אולם בבחינת שירי תחרות הגמר, שוב חוזרת השפה האנגלית להיות שלטת מאוד, כאשר רק 6 שירים מתוך 25 הם בשפות אחרות. זאת לאחר שמחצי הגמר הראשון רק 3 שירים שאינם באנגלית עלו לגמר – של יוון, סרביה ופורטוגל, ומחצי הגמר השני השיר של ישראל היה היחיד שאינו באנגלית אשר עלה לגמר. שני השירים הנוספים שאינם באנגלית הם של ספרד וצרפת המתחרות היישר בגמר. כך עלו 16 שירים באנגלית לגמר מתוך 20 השירים שעלו, ו-3 שירים נוספים באנגלית משתתפים היישר בגמר.

בשנה זו גם הייתה עלייה לעומת שנים קודמות במספר השירים השקטים הכוללים בלדות בקצב איטי ושירי פופ שקטים בעלי טון עצוב עם קצב רגוע, בייחוד של מדינות דוגמת שוודיה ובלגיה, שנהגו לשלוח בשנים האחרונות שלפני זו בעיקר שירי פופ קצביים ובשנה זו ביססו את עיקר הלחן בנגינה שקטה על גיטרה. מנגד, היו מספר שירים אשר בלטו בסגנון של קצב מהיר בעל טון שמח של לחן וכלי נגינה עממיים בשילוב מוזיקת פופ בעיקר ממדינות מזרח ודרום-מזרח אירופה, כסרביה, יוון וסלובקיה. השיר של צרפת בלט גם הוא במקצבים בהשראת מוזיקה אפריקאית, בניסיון להתאימו גם כשיר קצבי לעונת הקיץ ולקשרו לרוח משחקי המונדיאל שייערכו בקיץ. גם מספר קטן של שירי רוק היה בשנה זו, כאשר סגנון מוזיקלי זה בלט בעיקר מהמדינות בסביבות אזור הבלקן, בשיריהן של בוסניה והרצגובינה, מקדוניה, טורקיה וסלובניה. השיר של סלובניה נקרא "רוק עממי" לתיאור השילוב המוזיקלי שבו של רוק ושל מוזיקה עממית כשמילות השיר גם מהללות את שני סגנונות המוזיקה הללו, ולחן השיר מתבטא בשינוי חד ובמספר מעברים במהלך השיר ממקצב איטי ונגינה על אקורדיון למקצב מהיר ונגינה על גיטרות חשמליות.

ההצבעה

התפלגות הצבעת הציבור והצבעת השופטים בגמר

התפלגות הצבעת הציבור והצבעת השופטים בחצי הגמר הראשון
מתוך 5 המדינות המשתתפות ישירות בגמר, הצביעו בחלק זה גם:

התפלגות הצבעת הציבור והצבעת השופטים בחצי הגמר השני
מתוך 5 המדינות המשתתפות ישירות בגמר, הצביעו בחלק זה:

מגישי הניקוד 
  - מלווינה צ'רבנסקי
  - דרק מוני
  - האפה קרקלינג
  - מאז'ה ניקוליק
  - לאון מנקשי
  - מלטם ארסאן יאזגאן
  - מילה חורבת
  - אלכסנדרה רוסיאק
  - איוואנה וידאמיר
  - יוהנה פירטילהטי
  - אנדראה פ
  - רולף רוסלאו
  - אוקסנה פדורובה
  - אנה גלוואו
  - תמילה שירינובה
  - אלקסיס קוסטאלאס
  - יוהאנה
  - בראיין רייס
  - אודרי שובו
  - איינאהא ארביצו
  - לובומיר באז'אניק
  - דסיסלבה דוברבה
  - אירינה ז'וראבסקה
  - קרליס בומייסטרס
  - קיארה סירקוזה
  - אן רימן
  - כריסטינה מטקסה
  - גיידריס מסאלסקיס	
  - אלקסיי גרישין
  - כריסטה ריגוזי
  - קטיה רטסין
  - סקוט מילס
  - יולנטה סניידר-קבאו
  - עופר נחשון
  - מאז'ה דניאלס
  - טניה סרג
  - מרים ושדזה
  - אריק סעדה
  - הנאצי הובאניסיאן

הרקע לתחרות

היערכות איגוד השידור האירופי
איגוד השידור האירופי שם לעצמו למטרה להחזיר לתחרות מדינות אשר פרשו בעבר, בעיקר אוסטריה, איטליה ומונקו, בכך שצמצם את דרישות התקציב מרשתות השידור הלאומיות והאריך את משך הזמן עד למועד הגשת השירים. על אף זאת, רשתות השידור ORF האוסטרית ו-TMC המונגסקית הודיעו כי לא יחזרו לתחרות עקב בעיות תקציב. איגוד השידור האירופי גם האריך את היעד לבחירת השירים כדי לאפשר לרשת השידור של ליכטנשטיין 1FLTV שהייתה בשלבי הצטרפות לאיגוד, לסיים את הליך הצטרפותה, כדבר המהווה תנאי להשתתפות בתחרות. 1FLTV הייתה בעלת תקציב להשתתף בתחרות עצמה ואף החלה לתכנן מתכונת לתחרות לאומית, אולם לבסוף לא היה לה תקציב להשלים את הליך הצטרפותה לאיגוד.

כהכנה לקראת התחרות ב-2010 בפגישה עם נציגי רשתות השידור בעיר אוסלו ב-11 בספטמבר 2009 קיבל איגוד השידור האירופי החלטות אופרטיביות גם לגבי פעולות של ממשלות או חברות תקשורת שיפרו את חופש הביטוי ורוח השלום (אבני היסוד של תחרות האירוויזיון), כגון פעולות שננקטו על ידי ממשלת אזרבייג'ן בשיתוף חברת התקשורת האזרית נגד אזרחיה שהצביעו לטובת ארמניה באירוויזיון 2009. החלטות אלו קבעו כי כל גוף ממשלתי או מסחרי שיפעל כך צפוי לקנסות כספיים ואף לאיסור על השתתפות המדינה בתחרות למשך מספר שנים.

כן הוחלט על שינוי שיטת ההצבעה בחצי הגמר בהתאמתה לזו שהייתה נהוגה בשלב הגמר בלבד בתחרות לשנת 2009 - שקלול הכרעת צוותי שופטים מכלל המדינות המשתתפות והצבעת הקהל באופן שווה בניקוד הסופי. זאת לאחר שבתחרויות בשנים 2004–2008, שכללו גם הן שלבי חצאי-גמר, היה לשופטים משקל קטן בהצבעה או שלא היה משקל כלל. בכך קיווה האיגוד למצוא דרך נוספת לצירופן ולהחזרתן של מדינות הטוענות להשפעות פופוליסטיות בהצבעת הציבור, וליצור דרך אחידה ויציבה יותר להליך ההצבעה.
נקבע כי חמש המדינות המשתתפות ישירות בגמר יקבלו זכות הצבעה באחד מחצאי הגמר ועל כן רשתות הטלוויזיה שלהן חייבות לשדר גם אותו, בנוסף לשידור הגמר. בנוסף, הוחלט כי השנה לראשונה ייפתחו קווי ההצבעה כבר לאחר ביצוע השיר הראשון בחצאי הגמר ובגמר, וייסגרו כ-15 דקות לאחר סיום השיר האחרון, כדי לאפשר לצופים להצביע לכל שיר ברגע שישמעו אותו ולתת זמן הצבעה ארוך, בניגוד לשנים הקודמות שההצבעה בטלפון ובפלאפון נפתחה לציבור רק לאחר סיום השיר האחרון ונסגרה כרבע שעה לערך לאחר מכן.

כדי למנוע ממדינות המקורבות אחת לשנייה, להצביע האחת לרעותה ממניעים שאינם מוזיקליים טהורים, החליט האיגוד לפעול כמו ב-2008 וב-2009 ולמיין את המדינות המשתתפות ל"סלים", כך שמדינות שקיימים ביניהן קשרים גאוגרפיים, היסטוריים, פוליטיים ותרבותיים יהיו באותו סל, ומסל זה תחולקנה באקראי המדינות שווה בשווה לכל אחד מחצאי הגמר.

להלן ה"סלים" שנקבעו:

היערכות המדינה המארחת

רשת השידור הנורווגית "NRK" קבעה את התחרות באולם-אצטדיון "Telenor Arena", שבפרבר בארום (Bærum) הסמוך לעיר אוסלו, אשר נבחר עקב גודלו, חדישותו וסמיכותו לעיר אוסלו. האולם נמצא בשטח משרדיה של "Telenor Group" ("קבוצת טלנור"), שהיא אחת מקבוצות התקשורת המובילות בעולם, והיא גם נותנת החסות הרשמית של התחרות. כשותפה רשמית ל-"קבוצת טלנור", נותנת חסות נוספת לתחרות היא חברת הקוסמטיקה "Nivea Visage". כהיערכות לתחרות, ובהתחשב בכך שלעומת שנים קודמות יש לקחת בחשבון פרמטרים נוספים, הודיעה NRK כי התקציב לתחרות יהיה בסדר גודל של 24 מיליון אירו.

על מנת לשדרג את המופע, קיימה NRK סמינר מיוחד, שכלל מפגש של מפיקים ויוצרים נורווגים בעיקר להעלאת רעיונות חדשניים ומושקעים בעיצוב ובהפקת התחרות. בנוסף הזמינה NRK גם שלושה יוצרים ידועים ומצליחים שהגיעו במיוחד לנורווגיה: המעצב והמלחין המלטזי ג'רארד ג'יימס בורג, איש התקשורת האמריקאי דייוויד ג'ון סמית', והתסריטאי האמריקאי מת'יו מקגו.

לשם הכנת מופע הביניים, שלחה NRK צוותי צילום למספר ערים באירופה, כגון אוסלו בנורווגיה, לונדון בבריטניה ודבלין באירלנד, להקלטת הריקודים בסגנון פלאש מוב. קודם-לכן הכינה מספר סרטוני הדרכה המדגימים כיצד לבצע את תנועות הריקוד לכל מי שמעוניין להצטרף בנוסף לרקדנים המקצועיים, ופרסמה את הסרטונים באתר האירוויזיון הרשמי ובמספר אתרים נוספים.

היערכות כלל המדינות

חלק מהמדינות המשתתפות הודיעו כי הן שומרות על הליכי בחירה דומים לאלו שערכו בשנים הקודמות, וחלק משנות לחלוטין את הליך בחירתן, בעיקר במטרה לשפר את תוצאות הניקוד לשיריהן לעומת התחרויות הקודמות. כמה מדינות גם הפיקו השנה תחרויות לאומיות צנועות וקטנות יותר עקב בעיות תקציב. רוב המדינות השתמשו גם בצוותי שיפוט שהורכבו ממומחים במוזיקה, ובחרו את הזוכה על בסיס שקלול שווה של הצבעת הציבור עם הצבעת צוותי השיפוט. חלק מהמדינות השתמשו גם בצוותי שיפוט ממדינות אחרות. כמה מדינות, כגון מקדוניה הצפונית, פולין ורוסיה, פתחו את קווי ההצבעה לציבור בתחרויות הלאומיות כבר לאחר ביצוע השיר הראשון וסגרו אותם כמה זמן לאחר סיום השיר האחרון, כדי להרגיל את הציבור לאותה מסגרת של אפשרות זמן ההצבעה המורחבת החדשה שתהיה באירוויזיון.

אוקראינה ניהלה את אחד מהליכי הבחירה הנחשבים להפכפכים והשערורייתיים בתולדות האירוויזיון, כאשר הפרה את הבטחתה לשלוח את הזמר והשיר שבחרה במקור, לטובת בחירת שיר אחר שהתברר כלא תקין, ובסך הכול שינתה שלוש פעמים את השיר שאמור לייצג אותה. עקב כך גם הפרה את המועד שנקבע לשליחת השיר לוועדת איגוד השידור האירופי, והוטל עליה קנס לפי כל יום איחור מעבר ליעד. כך גם הייתה המדינה האחרונה בשנה זו שבחרה את השיר שלה.

צ'כיה ומונטנגרו פרשו מהתחרות לאור הישגיהן הנמוכים וכישלונן לעלות לשלב גמר התחרות בשלוש השנים הקודמות מאז הצטרפותן באירוויזיון 2007, ולאור אחוזי צפייה נמוכים בגמר התחרות בצ'כיה וחוסר תקציב לתחרות במונטנגרו. גם הונגריה, שכשלה לעלות לגמר בשנתיים האחרונות, פרשה עקב חוסר תקציב. אנדורה וליטא נרשמו מראש לתחרות. זאת למרות קיצוץ של עשרה אחוזים בתקציב לרשת השידור האנדורית "RTVA" וכישלונה לעלות לגמר התחרות בשש השנים האחרונות מאז הצטרפותה באירוויזיון 2004, ולמרות בעיות תקציב שהיו גם בליטא. לבסוף ביטלה "RTVA" את הרשמתה עקב החלטתה לנצל את תקציבה המצומצם לתוכניות אחרות, אולם ליטא מצאה מקורות מימון והשתתפה בתחרות. רשת השידור של סן-מרינו "SMRTV" גם רצתה לחזור לתחרות לאחר פרישתה בשנת 2008, ואף בחרה בשתי זמרות איטלקיות שייצגו אותה, אולם הפרלמנט במדינה לא הקנה לה תקציב להשתתפות.

להלן דרכי בחירת השירים והנציגים במדינות:

שידור התחרות במדינות שלא השתתפו
בעבר ובעיקר בשנים האחרונות שודרה התחרות באמצעים נוספים כגון ברשתות טלוויזיה גם במדינות שאינן משתתפות בתחרות, וכן באינטרנט.
  - לאחר פרישתה השנה של רשת "MTV" מהתחרות והחלטתה לא לשדרה, רשת "Duna Televizio" שידרה את שני חצאי הגמר וגמר התחרות. מנהלת Duna Televizio טוענת כי חשוב לאפשר לציבור בהונגריה לצפות בתחרות ולהמשיך לעניין אותו בה לקראת חזרה אפשרית של המדינה לאירוויזיון 2011. בתחילה אף רצתה לשלוח נציג להונגריה לאירוויזיון במקום "MTV", אולם לא יכלה מכיוון שאינה חברה מלאה באיגוד השידור האירופי.
  - רשת "RTCG" שנאלצה לפרוש השנה מהתחרות עקב קשיים כלכליים עדיין שידרה את שני חצאי הגמר והגמר בשידור חי בערוץ המרכזי שלה "RTCG1".
  - שידרה את התחרות גם עקב רצונה להצטרף אליה, אולם לא כל המדינות מכירות בה כמדינה.
  - שידרה את התחרות גם עקב רצונה להצטרף אליה.
  - רשת "RTR Planeta" הרוסית אשר שידרה את תחרות הגמר, כלולה בערוצי הטלוויזיה בכבלים של וייטנאם "VCTV".
  - שידרה בשידור מאוחר את חצי הגמר הראשון ב-28 במאי, חצי הגמר השני ב-29 במאי והגמר ב-30 במאי, ברשת "SBS", אשר שידרה גם תוכניות סקירה מיוחדות שנעשו על ידי איגוד השידור האירופי לקראת האירוויזיון.
  - תשדר את שני חצאי הגמר וגמר התחרות בסוף חודש יוני ותחילת חודש יולי בערוץ הלוויין "STRATOS" של רשת הטלוויזיה "Triangle TV's".
 דרום-אמריקה - רשת "RTVE" הספרדית שידרה את התחרות בשידור חי בערוץ "TVE", שגם היה אחראי לבחירת הנציגות של ספרד לאירוויזיון, אשר כלול גם כ-"TVE INTERNATIONAL" במספר טלוויזיות בכבלים בכמה מדינות בדרום אמריקה: "Telmex", "DirecTV", "Movistar" ו-"VTR".
 בעולם - האתר הרשמי של האירוויזיון באינטרנט שידר את שני חצאי הגמר והגמר, בשידור חי, כאשר האתר נגיש לצפייה מכל מקום בעולם.

ישראל באירוויזיון 2010

להלן פרטי ודירוג ארבעת השירים שביצע הראל סקעת בקדם-אירוויזיון ב-15 במרץ:

ישראל השתתפה בחצי הגמר השני של האירוויזיון ב-27 במאי, כאשר "מילים" היה השיר השלישי שבוצע בסדר ההופעה. השיר העפיל לשלב הגמר של התחרות ב-29 במאי, ובוצע בו במקום ה-24 בסדר ההופעה. בהצבעה הוענקו לשיר 71 נקודות בסך הכול, והוא דורג לפיכך במקום ה-14 בתחרות הגמר.

פרשת הפולש
במהלך הופעת השיר הספרדי בגמר (שעלה לגמר אוטומטית, ובוצע במקום השני בסדר ההופעה), עלה לבמה אדם מהקהל והחל לרקוד יחד עם רקדני הליווי של הזמר דניאל דיחס. לאחר כחצי דקה לערך בהמשך ביצוע השיר, החלו המאבטחים לבוא לקראתו והפולש קפץ מהבמה. כשנתפס על ידי המאבטחים נלקח לתחנת המשטרה. שם התגלה הפולש כספרדי בשם חאומה מרקט קוט או בכינויו - "ג'ימי ג'אמפ", והתברר שבעבר גם פלש למגרשי כדורגל, כדורסל וטניס. בעקבות כך הורשתה ספרד לבצע את שירה שוב אחרי דנמרק, שהייתה המדינה האחרונה בסדר ההופעה. הייתה זו הפעם השנייה בתולדות התחרות ששיר בוצע פעמיים, כאשר הפעם הראשונה הייתה עם השיר שייצג את איטליה באירוויזיון 1958, שבוצע אז שוב לאחר כל השירים האחרים מאחר שצוותי השיפוט לא הצליחו לשמוע אותו בפעם הראשונה דרך המסכים שבהם צפו בתחרות.

קישורים חיצוניים

 
 אירוויזיון 2010 באתר האירוויזיון הרשמי
 היסטוריית ההצבעות של אירוויזיון 2010

הערות שוליים 

2010
נורווגיה באירוויזיון
נורווגיה: טלוויזיה
2010 במוזיקה