נעם תיבון

נׂעם תִּיבּוֹן (נולד ב-4 במרץ 1962) הוא אלוף במילואים בצה"ל, בתפקידו האחרון בשירות הקבע פיקד על הגיס הצפוני.

ביוגרפיה
תיבון נולד וגדל בקיבוץ צרעה שבמטה יהודה, ולו אח ואחות. הוריו, הנמנים עם מייסדי הקיבוץ, נישאו ב-1952. אמו, עליזה תיבון לבית קרַפְט, היא בתם של אֶרנָה קרפט לבית הלה (אחותה של המחנכת טוני הלה) והסופר הגרמני-ישראלי ורנר קראפט. אביו, יואב תיבון (פפרמן), כיהן כראש מועצה אזורית גיזו ואחר-כך כסגן ראש מועצה אזורית מטה יהודה, והוא בנם של ד"ר עמנואל פפרמן, ממייסדי הספרייה הלאומית, וד"ר יוֹלָן אֶדליץ-פֶפֶרמן (Edlitz-Pfefferman), מרצה לכימיה אורגנית באוניברסיטה העברית בירושלים, מהמרצות הראשונות לכימיה באוניברסיטה זו.
תיבון למד בבית הספר האזורי בקיבוץ גבעת ברנר והתנדב לשנת שירות בערד במסגרת תנועת הנוער העובד והלומד.

בנובמבר 1981 התגייס לצה"ל והתנדב לסיירת מטכ"ל. לאחר טירונות צנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם ביחידה וכן הכשרה כמפקד כיתה. לחם במלחמת לבנון הראשונה, שבה לקחה סיירת מטכ"ל חלק פעיל כיחידת חי"ר, מונה כמש"ק למפקד צוות ביחידה, והשתחרר לאחר שירות של מספר שנים.

לאחר מינויו של משה יעלון למפקד סיירת מטכ"ל ב-1987, חזר תיבון לשירות הצבאי ולתפקיד מפקד צוות ביחידה. הוא היה אמור לצאת לקורס קצינים, אולם עקב השתתפותו במבצע מיוחד של היחידה בוטלה תוכנית זו, ובסיום המבצע הוענקו לו דרגות הקצונה. תיבון שירת ביחידה עד 1989 והתקדם עד לתפקיד מפקד הפלגה הייעודית של הסיירת.

ב-1989 עבר לחטיבת הצנחנים, שם שירת כסגנו של מפקד גדוד 890 של הצנחנים, גדי שמני, ומילא את מקומו במשך מספר חודשים לאחר ששמני נפצע בתאונת דרכים. ב-1993 מונה למפקד גדוד 202 של הצנחנים, והוביל אותו בלחימה בדרום לבנון. ב-1995 עבר להדריך במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה אך לאחר מספר חודשים נקרא לחזור ולפקד על גדוד 202 לאחר פציעתו של חגי מרדכי בקרב בלבנון. בתפקידו הבא מונה לסגן מפקד החטיבה. לאחר לימודים צבאיים בבית הספר לפיקוד ומטה של חיל הנחתים האמריקני בבסיס קוונטיקו שבווירג'יניה, אותם סיים בהצטיינות, קודם ב-1997 לדרגת אלוף-משנה ומונה למפקד חטיבת עציון.

ב-1999 מונה למפקד חטיבת יהודה, האחראית על גזרת חברון, תפקיד בו שימש עד 2001. בעת שכיהן כמח"ט יהודה התפרסם בתקשורת כי מתח ביקורת על הסכם חברון, והוא קיבל על כך הערה ממפקד אוגדת אזור יהודה ושומרון, תא"ל בני גנץ. תיבון, כמפקד החטיבה המרחבית, יחד עם קבוצת מפקדים נוספים מיחידות השדה ובהם מח"ט הנח"ל (יאיר גולן), מח"ט גולני (משה תמיר), מח"ט הצנחנים (אביב כוכבי), וקצין האג"ם של פיקוד המרכז (גל הירש), היה מהדוחפים לפעול כנגד מקורות הטרור הפלסטיני בקסבות ובמחנות הפליטים במהלך האינתיפאדה השנייה למרות היותם מרחבים אורבניים צפופים ומסובכים ללחימה, ועל אף היסוסי הפיקוד הבכיר של צה"ל. בין יולי 2002 לאוגוסט 2004 שירת כמפקד חטיבת הנח"ל.

לאחר שקודם לדרגת תת-אלוף שירת בשנים 2004–2006 כראש חטיבת כוח האדם בזרוע היבשה, בתפקידו הבא מונה לקצין חי"ר וצנחנים ראשי בשנים 2006–2007. ביולי 2007 מונה למפקד אוגדת אזור יהודה ושומרון ועמד בראשה עד אוקטובר 2009. תקופת כהונתו כמפקד אוגדת יהודה ושומרון הייתה השקטה ביותר מאז פרוץ האינתיפאדה השנייה, ובמהלכה בוצע פיגוע אחד בתחומי הקו הירוק שמקורו ביו"ש, ונהרגו 11 חיילים ואזרחים ישראלים כתוצאה מהטרור הפלסטיני. בתקופת כהונתו חל שיפור משמעותי בקשרים בין צה"ל למנגנוני הביטחון המסכל של הרשות הפלסטינית בגדה המערבית, והוסרו רבים מהמחסומים בגדה.

כמו קודמיו בתפקיד, גם תיבון נדרש לסוגיית פינוי המאחזים ביהודה ושומרון. כתוצאה מכך, החלו פעילי ימין להפגין באופן קבוע מול ביתו בתל אביב. מחאה זו לא הייתה מקובלת על כל אנשי הימין. פנחס ולרשטיין, מנכ"ל מועצת יש"ע, אמר כי "ההתיישבות צריכה להוקיר תודה לתיבון על המעשים שהוא עושה לביטחון עם ישראל".

בשנים 2009–2011 פיקד על המכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה. ב-19 בינואר 2012 הוענקה לו דרגת אלוף, והוא מונה למפקד הגיס הצפוני של צה"ל.

במהלך מבצע "צוק איתן" מינה הרמטכ"ל בני גנץ את תיבון לאחראי על התחקירים של צה"ל בנוגע לאירועים רגישים הכוללים פגיעה באזרחים בלתי-מעורבים בעזה. תיבון פרש מצה"ל בשנת 2015 ובפברואר 2016 מונה ליושב ראש "עיר עולם ותיירות" בעיריית תל אביב-יפו בהתנדבות. כמו כן, מכהן כדירקטור חיצוני בדירקטוריון חברת הבנייה וילאר אינטרנשיונל בע"מ. עד דצמבר 2020 כיהן גם כמנכ"ל חברת טרייסנס מערכות.

תיבון הוא בעל תואר ראשון בהצטיינות בהיסטוריה מאוניברסיטת חיפה ובעל תואר שני במינהל ציבורי מאוניברסיטת הרווארד, שבה למד במסגרת תוכנית קרן וקסנר. הוא בוגר בהצטיינות של קורס מפקדי פלוגות, ובוגר המכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה. מתגורר בצפון תל אביב, נשוי לסופרת ד"ר גלי מיר-תיבון, העוסקת בחינוך ובחקר השואה. אב לשניים. בנו, אמיר תיבון, הוא עיתונאי ובנו השני, אורי תיבון, הוא רופא.

לקראת הבחירות לכנסת ה-21 הביע תיבון את תמיכתו ברשימת מפלגת העבודה, ובעומד בראשה, אבי גבאי.

בשנת 2022 עמד בראשות וועדת המומחים לבדיקת תקרית הירי הדו צדדי בה נהרגו שני מפקדים ביחידת אגוז.

תיבון הוא בין העומדים בראש קבוצת "חומת מגן לדמוקרטיה" המשתתפת במחאה נגד הרפורמה המשפטית, ואף נאם בבמה המרכזית של המחאה בקפלן בספטמבר 2023. בנאומו (וכן ביתר נאומיו), הדגיש תיבון שהמהפכה המשפטית של ממשלת ישראל, פוגעת בצה"ל ובכוחות הביטחון, ואמר שנוער הגבעות שמבצע פוגרומים בפלסטינים אינו חלק מהעם שלו.

במתקפת הפתע על ישראל, שנערכה ב-7 באוקטובר 2023, חדרו מחבלים גם לקיבוץ נחל עוז, שבו מתגוררים בנו אמיר תיבון ומשפחתו, וערכו בו טבח. נעם תיבון הגיע מתל אביב, יחד עם ישראל זיו, כדי לחלץ את בנו ומשפחתו, והם הצטרפו לכוח של יחידת מגלן, ויחד איתו הצליחו לחלץ את תושבי הקיבוץ ובהם את בני משפחתו, ולטהר את הקיבוץ מהמחבלים. תיבון ביקר את צה"ל על כמות הכוחות הדלילה בעוטף עזה בעת המתקפה ואמר: "גדודים שהיו צריכים להיות כאן על הקו היו באיו"ש ואבטחו כל מיני אוהלים וכל מיני חווארה".

קישורים חיצוניים

 
 
 
 
 
 מוריה בן-יוסף, מפקד פו"ם: פייסבוק יותר מעודכן מדו"ח המודיעין, באתר IsraelDefense, 25 במאי 2011
 
 אביחי בקר, "דרך נועם", הארץ, 5 במאי 2000, כפי שהועלה באתר פרש
 
 
 ריאיון עם נעם תיבון בפודקאסט "גיקונומי", 2 בנובמבר 2017

 
מפרי עטו
 1953 - השנה שבה עוצב צה"ל, מערכות 438 (אוגוסט 2011), עמ' 18–27
אלוף (מיל') נעם תיבון על נתניהו: "לאן נעלם המפקד מימי הסיירת מאז שהפך לרה"מ?", באתר מגזין ליברל, 9 במאי 2016.
 .
 .

הערות שוליים 

אלופי צה"ל
לוחמי סיירת מטכ"ל
מפקדי אוגדת אזור יהודה ושומרון
מפקדי המכללה לפיקוד ולמטה
מפקדי חטיבת הנח"ל
מפקדי חטיבת יהודה
קציני חיל רגלים וצנחנים ראשיים
מפקדי גייסות בצה"ל
מפקדי חטיבת עציון
קציני צה"ל שלא עברו קורס קצינים
ראשי חטיבת כוח האדם
מפקדי גדודים בחטיבת הצנחנים
בוגרי הנוער העובד והלומד
בוגרי תיכון אזורי ע"ש ברנר בגבעת ברנר
צרעה (קיבוץ): אישים
בוגרי אוניברסיטת חיפה
קציני צה"ל בכירים בוגרי תוכנית קרן וקסנר בישראל
ישראלים שנולדו ב-1962
מלחמת חרבות ברזל: אישים