היסטוריה בריטונום

ההיסטוריה בריטונום (בלטינית: Historia Brittonum, "ההיסטוריה של הבריטים") היא יצירה ספרותית מהמאה ה-9 המתארת היסטוריה מיתולוגית של תושבי בריטניה הקדומים, הקלטים הבריטונים, מאז ימי קדם ועד ראשית ימי הביניים. היצירה היא אוסף של טקסטים, חישובים כרונולוגיים וסיכומי אירועים המבוססים על כתבים קדומים יותר שלא שרדו עד ימינו. היסטוריונים מטילים ספק באירועים רבים המתוארים ביצירה, אשר רובם ככל הנראה לא התקיימו מעולם. ההיסטוריה בריטונום משויכת בדרך כלל לנזיר הולשי בן המאה ה-9 נניוס, אך חוקרים שונים טוענים שאין לכך ראיות מספיקות.

ניתן להניח כי הספר נכתב סביב שנת 830. לפי הספר, כתיבתו אירעה "בשנה הרביעית [למלכותו] של מרמנוס (Mermenus)", המזוהה עם מרפין פריץ', מלך ממלכת גוויניד' (בצפון ויילס של ימינו). משפט זה עולה בקנה אחד עם משפט אחר ביצירה, בו כותב הסופר מעיד כי "מהפסיון של ישו 796 שנים חלפו. אך מהאינקרנציה שלו עברו רק 831 שנים".

תוכן
ההיסטוריון הגרמני בן המאה ה-19, תאודור מומזן, זיהה בהיסטוריה בריטונום שבעה חלקים:

ששת העידנים של העולם
תחילה מתאר ההיסטוריה בריטונום את תולדות העולם, תוך כדי שהוא מחלק אותה לשש תקופות:
 העידן הראשון: "מאדם ועד נח";
 העידן השני: "מנח ועד אברהם";
 העידן השלישי: "מאברהם ועד דוד";
 העידן הרביעי: "מדוד ועד דניאל";
 העידן החמישי: "מדניאל ועד יוחנן המטביל";
 העידן השישי: "מיוחנן המטביל ועד יום הדין, בו יבוא ישו אדוננו וישפוט את החיים ואת המתים...".
חלוקה זאת של תולדות העולם הייתה מקובלת בעולם הנוצרי שנים רבות קודם כתיבת הספר, וככל הנראה מנסחה היה איש הדת הנוצרי אוגוסטינוס.

ייסוד בריטניה, המלך ארתור ופטריק הקדוש
ההיסטוריה בריטונום מתאר כי ההתיישבות המוקדמת ביותר בבריטניה נוסדה על ידי גולים טרויאנים, ואף קיבלה את שמה ממנהיגם – ברוטוס מטרויה, בנו של האל למחצה איניאס. לדעת חוקרים רבים, אזכור ברוטוס בהיסטוריה בריטנום היה המקור העיקרי עליו הסתמך ג'פרי ממונמות' בהיסטוריה רגום בריטניה, למעלה ממאתיים שנה מאוחר יותר. 

החלק הרביעי של הספר, "ארתוריאנה" העוסק במלך ארתור האגדי, הוא ככל הנראה הידוע ביותר שבו. קיומו של חלק זה הפך את היצירה כולה לכזאת המהווה מקור עניין רב בשל היותה, ככל הנראה, אחד המקורות החשובים ביותר אשר עיצבו את אגדות המלך ארתור כפי שאנו מכירים אותם בימינו. היצירה היא התיעוד הקדום ביותר בו מוזכר המלך ארתור כאישיות היסטורית, ובמסגרת זאת מתוארים מספר אירועים הקשורים אליו, והמהווים בסיס לאגדות שונות. עם זאת, ביצירה מתואר ארתור בעיקר כלוחם ולא כמלך, וכך למשל הסופר מגדיר את ארתור בתור "שר צבא" (dux bellorum).

חלק שלם בספר מוקדש לחייו של פטריק הקדוש הפטרון של אירלנד, ומבשרה של הנצרות באי. קדוש נוצרי נוסף אשר זוכה להתייחסות בולטת הוא גרמאנוס מאוקסרה.

ערי בריטניה
החלק השישי של הספר מתאר את עריה של בריטניה, כאשר מובאת הקביעה כי בריטניה כוללת 33 ערים:

פלאי בריטניה
בדומה לשבעת פלאי תבל של ימי הביניים, בחלקו האחרון של הספר, "פלאי בריטניה", מפורטים אתרים ראויים לציון בבריטניה. את רובם ככולם של אתרים אלו ישנו קושי רב לזהות, וספק אם הסופר כלל הכיר אותם. בין השאר אפשר למצוא ברשימה את:
 לוך לומונוי – אגם ובו שישים איים, המוקף שישים אבנים, ובראש כל אבן קן נשרים;
 נהר טראהאנון (הנשפך אל הנהר סוורן של ימינו);
 בריכת האש – בריכה חמה באזור הוייך, המוקפת חומת אבנים;
 מזרקת המלח – הכוונה למעיינות מים מלוחים המרוחקים מן הים;
 שני מלכי סוורן – מערבולות בנהר סוורן, הנוצרות בשל התקדמות הגאות במעלה הנהר;
 לין ליאואן – אגם ליאואן – לא ברור אם מדובר בלשון ים המוצפת בעת גאות, או גלויה בעת שפל;
 מעיין גאואור הליק – אגם אשר אף נהר לא נשפך אליו, ויש בו מיני דגים שונים בכל חלק של האגם;
 תדהר תפוחים – עץ תדהר עליו גדלים פירות תפוח;
 בור הרוח – בור ממנו נושבת כל הזמן רוח;
 המזבח המרחף באוויר;
 לוח העץ החוזר – מעיין שבו מתרחצים, ולוח עץ הנמצא במרכז האגם מתקרב לדפנותיו עת רוחצים בו;
 מערת קבל – מערה בה רואים את טביעת כף רגלו של קבל, כלבו של המלך ארתור;
 קבר אמר, בנו של ארתור – גודלו של הקבר משתנה, וכל פעם שמודדים את גודלו מקבלים תוצאה שונה;
 קבר קרוק מאוור – קבר הנמצא בפסגת הר. כל אדם השוכב לצד הקבר, יהיה גובהו בדיוק בגובה המצבה.

ראו גם
 היסטוריה רגום בריטניה

קישורים חיצוניים

  ההיסטוריה בריטנום באתר ויקיטקסט האנגלי 
 נניוס: היסטוריה בריטנום, המאה ה-8 
 היסטוריה בריטנום, בעריכת תאודור מומזן 
 תיאור הספר והסברים בדבר מועד כתיבתו 
 רשימת פלאי בריטניה

הערות שוליים

ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
האיים הבריטיים: היסטוריה
ספרי המאה ה-9
ויילס: היסטוריה
ויילס: תרבות
כרוניקות
אגדות המלך ארתור
מיתולוגיה קלטית
אנגליה האנגלו-סקסונית: שפה וספרות