המדבר האדום

המדבר האדום (באיטלקית: Il deserto rosso) הוא סרט איטלקי משנת 1964, בבימויו של מיכלאנג'לו אנטוניוני. תסריטו נכתב על ידי אנטוניוני וטוני גוארה, ומככבים בו מוניקה ויטי וריצ'רד האריס. זהו סרטו הראשון של אנטוניוני אשר צולם בצבע. שמו הראשוני של הסרט היה "שמיים כחולים וירוקים". הסרט זכה לשבחים רבים מן המבקרים, ובין היתר גרף את פרס אריה הזהב בפסטיבל ונציה לשנת 1964. הסרט הוא החלק אחרון מסדרה של ארבעה סרטים שאותם עשה אנטוניוני, בשיתוף עם ויטי. שלושת הסרטים שקדמו לו הם "אוונטורה" (1960), "הלילה" (1961), ו"ליקוי חמה" (1962).

עלילה 
הסרט נפתח בשחרורה של ג'וליאנה (ויטי) מבית-החולים לאחר שניסתה להתאבד. היא מתגוררת עם בעלה אוגו (קרלו צ'יונטי), שמנהל יחד עם בנם הצעיר בית-חרושת הנמצא בתהליך הלאמה, ואשר נמצא במשבר ועל סף פשיטת-רגל. ג'וליאנה מרגישה זרה ותלושה ממשפחתה, ומנותקת מהנעשה בעולמם. זלר (ריצ'רד האריס), חברו של אוגו מחליט להגיע לרוונה, עיר מגורם, במטרה לסייע לו ולהציע עסקת עבודה, ותוך כדי המפגש עימם נוצרת משיכה בינו לבין ג'וליאנה. נראה כי זלר מסוגל להבין את צרותיה ובעיותיה של ג'וליאנה, יותר מאשר בעלה אוגו, אך זה אינו מספיק כדי להשפיע ולסייע לה.

צילום
הסרט, שצולם על ידי קרלו די פלמה, מתרחש ברוונה, עיר מתועשת אשר ממוקמת במחוז אמיליה-רומאניה. הצילומים התרכזו בעיקר בסביבת בתי-החרושת אשר היו לזכר ממלחמת העולם השנייה, בהם נמצאות מערכות מכונות תעשייתיות, ועמק למרגלות נהר מזוהם. הפסקול מורכב מצלילים אורבניים עוצמתיים, צפירות, ורעשים אלקטרוניים. כאמור, סרט זה היה הראשון שאותו עשה אנטוניוני בצבע. אנטוניוני מדגיש כי רצה ליצור מבע שמשול לצביעה על מצע קנבס –

כפי שניכר בהמשך עשייתו הקולנועית, אנטוניוני גמא מרחקים ארוכים בניסיונו להגשים משאלה זו. דוגמה לזאת ניתן לראות בעצים והדשא שצבועים בגווני לבן-אפור, אלמנט שמעצים את המתאר האורבני. אנדרו סאריס תיאר את הצינורות והגדרות שטופי הגוון האדום כ"ארכיטקטורה של החרדה: כל האדום וכל הכחול זועקים באותה מידה שהם מסבירים".

משמעות 
על אף שבמובן מסוים "מדבר אדום" נחשב לסרט על תרבות תעשייתית נוקשה אשר ממנה מנסה ג'וליאנה להתפכח ולהימלט, אנטוניוני התייחס מאוחר יותר ואמר שרצה להראות שלטכנולוגיה התעשייתית יופי ייחודי משלה, ובכך למעשה צילם סרט על ההסתגלות האנושית, במובן זה שג'וליאנה –

לקריאה נוספת 
 Brunette, Peter. The Films of Michelangelo Antonioni. Cambridge University Press, 1998. Page 169
 Seymour Benjamin Chatman, Paul Duncan. Michelangelo Antonioni: The Investigation. Taschen, 2004. . Pages 91–95

קישורים חיצוניים 

סרטי 1964
סרטים איטלקיים
סרטי מיכלאנג'לו אנטוניוני
זוכי פרס אריה הזהב - סרטים
סרטים באיטלקית