אפרים ריינר

אפריים ריינר (16 בינואר 1924 – 8 בנובמבר 2009) היה ממנהיגי הדור השני בשומר הצעיר ובמפ"ם, מנכ"ל ויושב ראש בנק הפועלים בין השנים 1977 ל-1985, כלכלן ופובליציסט שבמשך שנים רבות היה בעל טור דעה בעיתון הארץ.

ביוגרפיה
ריינר, יליד ירושלים, בנו של פרופסור מרכוס ריינר, חתן פרס ישראל. היה בוגר המוסד החינוכי של השומר הצעיר במשמר העמק, בעל תואר ראשון בכלכלה ובסוציולוגיה מהאוניברסיטה העברית בירושלים. במלחמת העצמאות שירת בחטיבת גולני. במשך שנים רבות שירת במילואים, הגיע לדרגת סא"ל, כסגן מפקד חטיבה. חקר את פעילות פיקוד הצפון במהלך מלחמת ששת הימים, במסגרת שירות קבע מיוחד בענף היסטוריה בצה"ל, לאחר המלחמה.

ריינר, שהיה חבר קיבוץ משמר העמק (ובהמשך עבר לגן שמואל, לאחר שנישא לבת הקיבוץ), היה פעיל במפ"ם, היה חבר מזכירות המפלגה, חבר מרכז המפלגה ויושב ראש החטיבה הצעירה. בין השאר היה פעיל במאבק לביטול הממשל הצבאי על ערביי ישראל.

ריינר מונה ביוני 1968 למנהל "תיעוש אזורי פיתוח" - קונצרן בבעלות "חברת העובדים", שכלל מפעלים אחדים באזורי פיתוח. תחת ניהלו הגיע "תיעוש" לרווחיות לאחר שנים שפעלה בהפסדים. בעקבות התפקיד עזב את הקיבוץ, בהמשך מונה לתפקיד מזכ"ל "חברת העובדים". במקביל מילה תפקידים ציבוריים, בין היתר, יושב ראש ועדת־הבחירות המרכזית של ההסתדרות בקיץ 1973, וב-1974 עמד בראש ועדה ציבורית, שמינה שר-התחכורה אהרון יריב, שכמטרתה הייתה לבחון את תעריפי התחבורה ובדיקת המצב הכספי של הקואופרטיבים לתחבורה ציבורית.

בשנת 1977 מונה למנכ"ל וממלא מקום יושב ראש בנק הפועלים. אחר־כך היה ליו"ר הדירקטוריון של הבנק, שמש גם כיו"ר מועצת המנהלים של "אמפל - אמריקן ישראל קורפוריישן" (שהייתה חברת־בת של בנק־הפועלים) והיה יושב ראש משותף של קונצרן "כלל" יחד עם ישראל פולק. ריינר נאלץ לפרוש מתפקידו בסוף 1985, בעקבות דו"ח ועדת בייסקי על משבר מניות הבנקים. שנה אחר כך נאלץ לפרוש גם מתפקידו כיושב ראש "אמפל", ומתפקיד יו"ר משותף של "כלל", אך נשאר בתפקיד דירקטור.

לאחר 1985, ובמקביל לכהונה במועצות המנהלים של חברות עסקיות שונות, הגביר את פעילותו הציבורית, ובין היתר היה חבר בהנהלת האגודה לזכויות האזרח ונמנה עם חבר הנאמנים של המרכז הבינתחומי. במקביל, ובמשך למעלה מעשור, היה בעל טור כלכלי-חברתי בעיתון "הארץ". ב-1992 הוצב במקום ה-106 ברשימת מרצ בבחירות לכנסת השלוש עשרה.

בשנת 2005 התפרסם ספרו "המניפסט הדמוקרטי", הכולל אסופה ממאמריו, שברבים מהם עשה ריינר ניסיון להציע חלופה לתאוריה הכלכלית הדומיננטית. לפי הצעתו של ריינר, תוחלף האמונה ביד הנעלמה בדמוקרטיזציה של החברה, שתאפשר לכלל האזרחים להשפיע על מבנה הכלכלה. מעין מיזוג, או דרך ביניים, בין עקרונות הסוציאליזם לבין הליברליזם כלכלי.

נפטר ב-8 בנובמבר 2009 בגיל 85.

קישורים חיצוניים
 
ממאמריו:

הערות שוליים

אנשי עסקים ישראלים
דירקטורים ישראלים
מנהלי בנק הפועלים
פובליציסטים ישראלים
בעלי טור ישראלים
השומר הצעיר
פעילי מפ"ם
סגל הארץ
פעילי האגודה לזכויות האזרח
אנשי היישוב ילידי הארץ
גן שמואל: אישים
משמר העמק: אישים
חברי המועצה המייעצת של בנק ישראל
בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
בוגרי המוסד החינוכי שומריה
אישים הקבורים בבית הקברות כפר נחמן
פעילי מרצ
ישראלים שנולדו ב-1924
ישראלים שנפטרו ב-2009