שינל

שינֶל (ברוסית: Шинель, נקרא גם "סָגִין") היה כינויו של מעיל החיילים בתקופת מלחמת העולם הראשונה, מלחמת העולם השנייה, מלחמת העצמאות ועד שנות ה-70.

החיילים הראשונים שלבשו שינל כפריט תקני היו חיילי צבא נפוליאון במהלך הפלישה לרוסיה.

השינל היה מעיל ארוך, עבה, עשוי צמר, בצבע חאקי או שחור. המעיל היה כבד ביותר, במיוחד לאחר שנספג במי גשם והתנועה בו הייתה קשה לכן הוחלף תחילה במעיל קצר ("בטלדרס") ולאחר מכן במעיל דובון. 

המעיל נלבש על ידי כל הדרגות, הן על ידי חיילים מן השורה והן על ידי מפקדים, אך מעיל המפקדים כופתר בשני טורי כפתורים, שהקנו לו מראה מכובד יותר. בראשית ימי צה"ל היו בו שינלים משלל צבאות בהם הצבא הבריטי, הצ'כי ועוד.

בתרבות ובפולקלור
בשירם של דידי מנוסי ויוחנן זראי, "כוכב הצפון" מופיעות השורות:

השינל מוזכר גם ב"שיר הוותיקים" של חיים גורי ללחן של שמואל פרשקו: 

הגדרת השינל על ידי ותיק המספר על חוויות צבא משנות השישים: 

מנגד, אחת מוותיקות קיבוץ שער העמקים סיפרה:

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

מעילים
ביגוד צבאי, דרגות ואותות
מדי צה"ל
היסטוריה של הביגוד

de:Mantel#Paletot