תרומבין

תרומבין היא מולקולה חלבונית קריטית לשלב הסופי במנגנון קרישת דם אצל בני אדם ובעלי חיים. תרומבין פועל כאנזים ומשתייך לאנזימים מקבוצת ההידרולאזות (סרין פרוטאז), שהם אנזימים המפרקים חלבונים.  

קרישי הדם מורכבים מפיברין ונוצרים בזכות הפעילות האנזימתית של תרומבין, שהופך פיברינוגן מסיס במים לפיברין שאינו מסיס. תרומבין לא רק מקצץ פיברינוגן לפיברין אלא גם משפעל את פקטור 13 (factor XIII) אשר מחזק את קשרי הפיברין ומוביל ליצירת קריש דם קשיח ויציב. 

התרומבין הוא תוצרת הגוף אולם אינו מצוי בדם בשגרה, אלא נוצר מפרותרומבין כאשר תאים נפגעים ומופעלת מערכת הקרישה. פרותרומבין נוצר בכבד בעזרת ויטמין K. הפיכת פרותרומבין לתרומבין תלויה בנוכחות יוני סידן והאנזים תרומבופלסטין.

מבנה 
אנזים התרומבין התגלה על ידי החוקר האמריקאי סיגראס בשיטת הקריסטלוגרפיה. תרומבין הוא חלבון אשר מכיל כ-4% פחמימות ולכן יכול להיחשב גם כגליקופרוטאין. המולקולה מורכבת משתי שרשראות פוליפפטידיות עם קשר גופרי ביניהן. שרשרת A מורכבת מ-36 חומצות אמינו ושרשרת שנייה B מ-259. בשרשרת B נמצא האתר הפעיל של האנזים ורצף של חומצות אמינו הומולוגי למבנה של טריפסין וכימוטריפסין. תרומבין קיים בטבע בכמה צורות פעילות שנבדלות ביניהן במבנה שרשרת B. המסה המולרית שלו היא 36000 גרם/מול.

תפקיד 
התפקיד העיקרי של תרומבין הוא בעצירת זרימת דם לאחר פציעה באמצעות השפעתו על פיברין, אולם הוא מעודד קרישה גם במסלולים נוספים וכן ידועים לו תפקידים שונים נוספים (בתהליכים דלקתיים, שגשוג תאים ועוד). 

תפקידו המשמעותי ביותר הוא כאמור הפיכת פיברינוגן לפיברין, זאת באמצעות פירוק של ארבעה קשרי ארגיניל-גליצין במולקולת פיברינוגן. הידרוליזה זו מפרקת את הפיברינוגן לארבעה פפטידים. לאחר מכן נוצר פיברין מונומר, שבהמשך עובר פולימריזציה לגוש של פיברין הנמצא בטסית דם. בנוכחותו של התרומבין, מתרחשת הצטברות של טסיות דם והתקבצות של קריש דם. 

ייחודיות התרומבין נובעת מכך שמשמש בו זמנית גם כמעודד קרישה (procoagulant) וגם כמדכא קרישה (anticoagulant). ההשפעה המהירה של תרומבין היא עידוד קרישה, מאוחר יותר במסלול ההשפעה האיטי תרומבין פועל כמדכא קרישה, ע"י כך שנקשר לקולטן על גבי ממברנת כלי הדם, תרומבומודולין. היקשרות תרומבין לתרומבומודולין מובילה לשרשרת תגובות המסתכמת בפירוק קרישי הפיברין והתמוססות קריש הדם.

מקור השם תרומבין 
השם תרומבין מקורו מהמילה תרומבוס, מקורה מלטינית ומשמעותה קריש דם. מילה זו משמשת בסיס לשמות אחרים הנוגעים למערכת הקרישה - תרומבוזיס, תרומבוציטופניה, תרומבוציטוזיס, תרומבואמבולי ועוד.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

אנזימים