שיטת ברדפורד

שיטת ברדפורד היא שיטה ספקטרוסקופית למדידת ריכוז חלבון. השיטה מתבססת על השינוי בצפיפות האופטית של חומר הצבע קומסי, כתוצאה מתגובתו עם חומצות אמיניות בסיסיות וחומצות בעלות שיירים ארומטיים שמרכיבות את החלבון. לכן, היא יחסית ותלויה בהרכב החומצות האמיניות של החלבון הנמדד.

חומר הצבע קומאסי, שבטרם התגובה צבעו חום-אדום, תורם אלקטרון לקבוצות הניתנות ליינון בחלבון, דבר הגורם לשינוי במבנה המרחבי של החלבון וחשיפת האזורים ההידרופוביים שלו. אזורים אלה במבנה השלישוני של החלבון נקשרים בקשרי ואן דר ואלס לצדדים הלא-קוטביים של חומר הצבע, ובכך מקרבים בין הקבוצות האמיניות החיוביות למטען השלילי של חומר הצבע. התגובה עם החלבון גורמת לשינוי צבעו של חומר הצבע לכחול. עצמת הצבע (הצפיפות האופטית שלו) יחסית לריכוז החלבון בתמיסה. הצפיפות האופטית נמדדת בספקטרופוטומטר  באורך גל של 595 ננומטר, אורך הגל בו הצפיפות האופטית מקסימלית.

יתרונה של שיטת ברדפורד הוא בכך שהיא מדייקת יותר בקביעת ריכוז חלבון בתערובת חלבונים, ופשוטה יותר למדידת דוגמאות רבות. לעומת זאת, השיטה מצריכה הכנת עקום כיול, בניגוד, למשל, לשיטת כימות החלבון בעזרת בליעת קרני UV. כמו כן, הטווח הליניארי שממנו ניתן להסיק את ריכוז החלבון בתמיסה הוא קצר יחסית, ולכן יש צורך בביצוע מספר מיהולים בדרך לטווח זה.

לקריאה נוספת
 Bradford, M. M. (1976) A Rapid and Sensitive Method for the Quantitation of Microgram Quantities of Protein Utilizing the Principle of Protein-Dye Binding.  Anal. Biochem. 72:248-254.
 Zor, T. and Selinger, Z (1996) Linearization of the Bradford protein assay increases its sensitivity: theoretical and experimental studies. Anal. Biochem. 236:302-8
שיטות חלבונים