תאודור תאודורוב

תאודור איוואנוב תאודורוב (בבולגרית: Теодор Иванов Теодоров; 8 באפריל 1859, אלנה, האימפריה העות'מאנית – 5 באוגוסט 1924, בורובץ, ממלכת בולגריה) היה פוליטיקאי, מנהיג מפלגת העם של בולגריה ופובליציסט בולגרי, אשר כיהן כראש ממשלת בולגריה לתקופה קצרה לאחר מלחמת העולם הראשונה, ונודע בשל התפטרותו ההפגנתית מראשות הממשלה עקב סירובו לחתום על חוזה ניי. תאודורוב היה פוליטיקאי רב ניסיון, כיהן כיושב ראש הפרלמנט בשנים 1894–1896, שר המשפטים בשנים 1896–1897, שר האוצר בשנים 1897–1899 ו-1911–1913 ובמקביל לכהונתו כראש הממשלה כיהן גם כשר החוץ והשר לענייני דתות.

חייו
תאודורוב נולד למשפחת אצולת ממון בולגרית. בין השנים 1874 ועד 1883 למד בבולגריה, באודסה ובפריז והוסמך כעורך דין. בשנת 1884 נבחר לראשונה לפרלמנט הבולגרי, והיה חבר בו עד שנת 1923. תאודורוב התמנה לתפקיד יושב ראש האספה הלאומית השמינית הבולגרית וכיהן בתפקיד זה עד שנת 1886. משנה זו ועד 1887 כיהן כשר המשפטים בממשלתו של קונסטנטין סטואילוב, ואחר כך היה שר האוצר עד שנת 1899. משנת 1889 ועד 1911 כיהן כתובע בבית המשפט המחוזי ובית המשפט לערעורים במחוז וליקו טרנובו. בשנת 1911 התמנה שוב לתפקיד שר האוצר וכיהן בתפקיד עד שנת 1913, תחת ראשי הממשלה איוון גשוב וסטויאן דאנב.

החל מאמצע שנת 1918, עם נטיית החזית לרעת הבולגרים, גברו מאוד אי השקט הפנימי והלחץ מצד חוגי הצבא על ראש הממשלה להתפטר, והוא נאלץ לעשות כן. לאחר התפטרות ראש הממשלה וסיל רדוסלאבוב אשר הוביל את הקו הרדיקלי של בולגריה במרבית תקופת המלחמה, נקלעה הממלכה למשבר פוליטי חריף. לתפקיד ראש הממשלה התמנה ביוני 1918 אלכסנדר מלינוב, אשר התפטר כעבור ארבעה חודשים, ותאודורוב התמנה לתפקיד ראש הממשלה ועמד בראש המשלחת הבולגרית לוועידת השלום בפריז (1919). כאשר התגבשו תכתיבי חוזה ניי, סירב תאודורוב לחתום עליו בטענה שמדובר בבגידה במולדת והתפטר בהפגנתיות. אלכסנדר סטמבוליסקי החליפו בתפקיד.
תאודורוב פרש מהחיים הפוליטיים, אך נעצר בשנת 1922 בהנחיית ממשל סטמבוליסקי, כחלק מהמסע שניהל ל"טיהור" בולגריה מכל הגורמים הפוליטיים, הכלכליים והצבאיים שהובילה לתבוסה במלחמה ותכתיב ניי. לאחר ההפיכה הצבאית הפרו-פשיסטית, אשר במהלכה נרצח סטמבוליסקי, שוחרר מכלאו. תאודורוב נישא לראדה תאודורובה ולזוג נולדו שני ילדים, איוון ואנה מרייה. תאודורוב נפטר מהתקף לב ב-5 באוגוסט 1924 בעת חופשה בעיירה בורובץ ונקבר בעיר הולדתו אלנה.

ראו גם
 בולגריה במלחמת העולם הראשונה

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

ראשי ממשלת בולגריה
פוליטיקאים בולגרים במלחמת העולם הראשונה
שרי המשפטים של בולגריה
שרי החוץ של בולגריה
יושבי ראש האספה הלאומית (בולגריה)
פובליציסטים בולגרים

ילידי 1869
בולגרים שנפטרו ב-1924