קאואיי

קאואיי (באנגלית: Kauai), אי וולקני, הצפוני והעתיק ביותר מבין איי הוואי הגדולים.   אי שמספר תושביו נמוך יותר מאשר באיים אוהאו והוואי.

אטימולוגיה 
מקור השם, קאואיי אינו ידוע. לפי האגדה, יורד הים הפולינזי הוואילואה (Hawaiʻiloa) שהגיע לאי קאואיי קרא לאי על שם בנו הצעיר.  פירוש השם הוא ״מקום מועדף סביב הצוואר״. 

האי מכונה בשם נוסף - ״אי הגן״, בשל הצמחייה הטרופית השופעת, העמקים והג׳ונגלים שבו.

מידע כללי 
קאואיי הוא האי הרביעי בגודלו בשרשרת איי הוואי. נמצא במחוז קאואיי אשר במדינת הוואי בארצות הברית.  במרכז האי נמצא הר הגעש Waialeale, שהוא הר געש כבוי הנחשב למקום הגשום בעולם. לקאואיי צד אחד גשום וצד אחד יבש.

האי בעל חשיבות היסטורית הואיל ותושביו משמרים את ניב השפה ההוואי העתיק, השונה מאוד מהשפה ההוואית המקובלת היום.   

בעלי חיים כמו תרנגולי בר, שהובאו על ידי הפולינזים מסתובבים באי באופן חופשי, וסוגים שונים של ציפורים שחלקן בסכנת הכחדה מקננות באי. בעונת החורף אפשר לראות בים דולפינים מסוג סטנלה ארוכת-חרטום  (Stenella longirostris -  Spinne dolphin), לווייתן הגבנון (Humpback whales) צבים ירוקים.  וכן, ניתן לראות מול חופי קאואיי את האלמוג השחור, דמוי עץ. הדרך הטובה ביותר להבחין בו הוא בזמן צלילה או שנורקלינג. (האלמוג השחור הוא מין של אלמוגים מוגן, ומבוקש מאוד בשימוש לתכשיטים).

צבעו הרשמי של האי הוא סגול, כצבע פרחי עץ המוקיהאנה (Mokihana Tree) אשר פירותיו שימשו במשך שנים רבות כבושם.

אוכלוסיית מחוז קאואיי, גדלה ב- 6.3% נכון לשנת 2017, ולפי תחזית אותה שנה הייתה צפוייה לעלות ב-4.2%. במפקד האוכלוסין שהתקיים ב-1 ביולי 2022, התגוררו באי 73,810 תושבים, כאשר רובם חיים ומתגוררים לאורך החוף.

רוב הבנייה באי היא כפרית, על פי חוק ללא בניינים גבוהים.

היסטוריה 
בסביבות שנת 600 לספירה הגיעו לקאואיי בסירות קאנו יורדי ים מאיי מרקיז (Marquesas Islands), וכמה מאות שנים מאוחר יותר, בסביבות שנת 1,000 לספירה הגיעו לאי גם יורדי ים מטהיטי.  יורדי הים מטהיטי שהיו חזקים יותר מיורדי הים מאיי מרקיז השתלטו עליהם וביססו את הדת והתרבות הטהיטית כבסיס לחברה בהוואי. 

בשנת 1778, הגיע למפרץ ווימהאה (Waimea), אשר באי קאואיי קפטן ג׳יימס קוק, שהיה האירופאי הראשון שכף רגלו דרכה בהוואי. הוא כינה את הארץ החדשה שנחת עליה עם צוותו ״איי הסנדוויץ׳״ על שם ג׳ון מונטגו, שהיה הרוזן הרביעי מסנדוויץ׳ ואחד מנותני החסות שלו.

בסוף המאה ה-17, היו עסוקים ראשי השבטים בהוואי בסכסוכים על כוח ושליטה על האדמות והעם, שהסתיימו בשנת 1810 לאחר שהמלך קמהאמהה הראשון הקים את שושלתו ושלט על איי הוואי. קאואיי היה האי היחיד שלא נכבש על ידי קמהאמהה הראשון ששלט מסוף המאה ה-17 עד תחילת המאה ה-18. הוא ניסה  פעמיים לכבוש את האי, אך לא הצליח. בניסיון הראשון נכשל בשל סערה וים סוער ובניסיון השני הכתה מגפה בכוחותיו. מלך קאואיי - המלך קאומואלי (King Kaumualii) שלא רצה בשפיכות דמים, נכנע וכרת ברית עם קמהאמהה הראשון ובזכות כניעתו שמר על מעמדו. לאחר שנכנע ניהל קאומואלי בחשאי משא ומתן  עם החברה הרוסית-אמריקאית כדי להשיג תמיכה של כוח צבאי נגד שלטונו של קמהאמהה. אך המשא ומתן נקטע הואיל והצאר הרוסי הפסיק לתמוך בחברה זו. לאחר מותו של קמהאמהה הראשון  נחטף קאומואלי על ידי ליהוליאו (Liholiho), בנו של קמהמאמהה, נשלח לאוהאו ואולץ להתחתן עם אחת מנשותיו של קמהמאמהה, אך זמן קצר לאחר שהתחתן הוא מת.

בשנת 1820 החלו להגיע לאי מיסיונרים מניו אינגלנד במטרה לגרום לתושבי האי להמיר את דתם לנצרות. הראשונים שהגיעו היו סמואל ויטני (Samuel Whitney) ואשתו - מרסי פרטרידג׳ ויטני (Mercy Partridge Whitney), סמואל ראגלס (Samuel (Ruggles ואשתו - ננסי ולס ראגלס (Nancy Wells Ruggles). הם הקימו את תחנת המיסיון הראשונה בוואימאה (Waimea), שהיתה עיר הבירה. מאוחר יותר הגיעו מיסיונרים נוספים והקימו נציגויות של המיסיון בקולואה (Kōloa) על החוף הדרומי של האי ובוואיולי (Waioli) על החוף הצפוני. המיסיונרים הנוצרים הטילו על הילידים בהוואי הגבלות וחוקים חדשים, יצרו שפה חדשה מהמסורת ההוואית והפכו את השפה לשפה כתובה, תרגמו את התנ״ך להוואית ובכך גרמו להתפרקות התרבות ההוואית. בניהם של  המיסיונרים הפכו לבעלי קרקעות ולבעלי חוות מטעי סוכר.

הוואי היא המדינה היחידה בארצות הברית שהיתה לה מונרכיה, והנציג בקונגרס האמריקאי היה נכדו של המלך קאומואלי - הנסיך ג'ונה קוהיו קלאניאנאולה (Prince Jonah Kuhio Kalanianaole), שהיה יליד האי קאואיי, וכיהן בקונגרס במשך 19 שנים.

גאוגרפיה 
האי קאואיי נמצא  116 ק"מ (72 מייל)  צפונית-מערבית לאי אואהו מעבר לתעלת קאואיי. הוא משתרע על כ-1,430 קמ״ר. צורתו כמעט עגולה ובמרכזו מתנשא הר הגעש הכבוי  Waialeale, בעל לוע (קלדרה) בקוטר של 20-15 ק״מ וכן שתי קלדרות צדדיות.

האי הופיע מעל פני הים לפני למעלה מ-6 מיליון שנים, כאשר המאגמה שנפלטה מנקודה חמה מתחת ללוח טקטוני שצף באוקיינוס השקט יצרה אותו. קיימת השערה, שהר הגעש Olokele אשר יצר את האי עלה מעל פני הים לפני כ-10 מיליון שנים, ומאז נשחק והפך לשתי פסגות עיקריות:  ההר  Waialeale שפסגתו מתנשאת לגובה של 1,569 מטר, ופסגה גבוהה יותר פסגת קוואיקיני (Kawaikini Peak) המתנשאת לגובה 1,591 מטר. ההר ידוע כנקודה הרטובה ביותר על פני כדור הארץ, הואיל ויורדים בו למעלה מ-1,016 ס״מ של גשם בשנה.

לקאואיי שבעה סוגי מיקרו-אקלים הכוללים מישורים חוליים חמים וצחיחים של אזור ה-ה-West Side,  יערות גשם בהרים, עמקי נהרות שופעים במים, גבעות מתונות וביצה.

פני השטח של האי מחוספסים במיוחד ובשוליו רצועת חוף דקה. הדבר נובע מכך, שהנחלים הרבים הזורמים בו גרמו לשחיקה ולבניית צוקים בגובה של כ-600 מטר, לחספוס פני השטח ולהיווצרות קניונים שאחד מהם הוא קניון וויאמאהה הנמצא בעומק רב מתחת לפני הים. יתרה מכך, רוחות הסחר החמות והלחות בהגיען ליבשה מביאות לירידת גשמים שמביאים בעקבותיהם ריבוי זרמי מים מתוקים, אשר גרמו לעיצוב הנוף, הקרקע ופני השטח המחוספסים.

בין צפון האי לדרומו, ממערב להר וואילאה, קיים אזור רמה גבוהה המכונה ביצת אלאקאי (Alakai Swamp) המפריד בין הצפון לדרום. רוב הזמן מכוסה האזור בעננים ורק לעיתים רחוקות מפציעה השמש. בביצה גדלים צמחים נדירים, חרקים וציפורים נדירות.

בחוף המערבי של האי עובר שביל קלאלאו, שבו פוגש הים את קירות הקניונים התלולים.

בצדו המזרחי של האי האדמה היא עשירה ושטוחה משתרעת מחופי האוקיינוס עד ההרים התלולים. חלק מהשטח והאזורים הנמוכים הוא אדמת ביצות שהיתה מושלמת לגידול אורז וטארו.

מפלי מים. בקאואיי שפע של מפלי מים. ביניהם ניתן למנות את מפלי אופיקאה (Opaekaa),הנמצאים על כביש 580 בוואילוה, מפלי Wailua שהם מפל כפול הממוקם בקצה הדרומי של נהר Wailua, מדרך Maalo, בחוף הדרומי של האי ניתן להבחין במפלי Manawaiopuna Fall, אשר מופיעים בסרט ״פארק היורה״. מפלים אלה נגישים רק דרך האוויר.

אקלים 
מזג האוויר בקאואיי הוא טרופי, הלחות והטמפרטורות בו אינן קיצוניות, הוא מתון ונעים לאורך כל השנה, בשל רוחות הסחר הנוחות הנושבות מהאוקיינוס במהירות של כ- 15-5 קמ״ש מכיוון צפון מזרח.  הטמפרטורות באי נעות בין  29-20 מעלות צלסיוס (85-69 מעלות פרנהייט). על קו החוף נעות הטמפרטורות בחורף בסביבות 22 מעלות צלסיוס (72 מעלות פרנהייט) ובקיץ  27 מעלות צלסיוס (82 מעלות פרנהייט). הלחות באי מגיעה ל-70% לחות למרות רוחות הסחר, ולפעמים מגיעות לאי רוחות קונה הגורמות להרגשה של לחות גבוהה יותר. ממטרי הגשם יורדים יותר בלילה מאשר ביום  והם בדרך כלל קצרים. ממוצע ימי השמש באי הוא 240 ימים. לקאואיי צד אחד גשום וצד אחד יבש.

סופות הוריקן 
עונת ההוריקנים נמשכת מיוני עד נובמבר. האי עבר בתקופת ההוריקנים מספר סופות שגרמו לו לנזקים כבדים:

ב-6 באוגוסט 1959 פגעה סופת הוריקן דות (Hurricane Dot) באי. משבי הרוח של הסופה הגיעו ל-103 קמ״ש.   היא גרמה לנזקים כבדים ביבול במבנים,  בתשתיות, הפילה עצים וקווי חשמל. לשכת מזג האוויר של ארצות הברית (קודמתה לשירות של מזג האוויר הלאומי של היום), העניקה למחוז סונומה בקליפורניה את פרס השירות הציבורי על סיוע בתמיכה לתושבי האזור שנפגע.

בשנת 1982, הכתה באי סופת ההוריקן - איווה  (Hurricane Iwa),  אשר השפיעה במיוחד על קאואיי וניאיהאו. משבי הרוח שלה היו מעל 100 קמ״ש, וגרמו לנזקים חמורים בקאואיי, ניהאו ואוהאו. הסופה הרסה אלפי בתים ואנשים איבדו את חייהם. במיוחד ניזוקו קווי החוף של אוהאו וקאואיי בשל גלי הענק, ההצפות הגדולות והגשם הכבד שהביאה איתה הסופה ונמשך פרק זמן קצר.

ב-11 ספטמבר 1991, 10 שנים לאחר סופת ההוריקן איווה, הכתה באי סופת ההוריקן אינקי (Hurricane Iniki), כאשר מהירות הרוח היתה 145 קמ״ש. הסופה פגעה ישירות באי קאואיי והביאה איתה גשם כבד, גלים שהגיעו ל-30 רגל ונחשולי סערה עזים שגרמו להצפות גדולות בחופים במיוחד בחוף הדרומי של האי. לאחר סופת ההוריקן, הכריז הנשיא דאז ג'ורג' הרברט ווקר בוש על קאואיי כאזור אסון. תיירים רבים לא ידעו על סופת ההוריקן המתקרבת, אחד מהם היה הבמאי סטיבן ספילברג שהיה יחד עם צוות שחקניו על האי וצילם את הסרט ״פארק היורה״. עשר שנים עברו עד שהאי התאושש מההרס הרב שגרמה הסופה.

כלכלה 
המשרד לפיתוח כלכלי של מחוז הוואי שכר את ארגון המחקר הכלכלי של אוניברסיטת הוואי לאחר ההתאוששות ממגיפת הקורונה. תוצאות המחקר היו כי יכול להיות שהאי קאואיי ייכנס לתקופת מיתון, והוא פגיע יותר מאשר מחוזות אחרים בהוואי. אך מצד שני, הגיעו החוקרים למסקנה כי התיירות בקאואיי תשאר באותה רמה, הואיל והאי ממשיך להיות יעד מבוקש על ידי התיירים. הכלכלה בקוואי שגשגה מתעשיית הסוכר והאננס עד שנות ה-50. בין ענפי הכלכלה של האי ניתן למנות:

מטעי קנה סוכר 
הפולינזים שהגיעו לאי הביאו איתם בסירות הקאנו את צמח קנה הסוכר. הם השתמשו בצמח כסכך לביקתותיהם וכן לעטיפת פתיון הדגים. 

בין השנים 1900-1880, הידלדלה האוכלוסייה הילידית בקאואיי ומכיוון שכך, החלו בעלי המטעים שנזקקו לעובדים בחוותיהם לקבל מהגרים.  תעשיית הסוכר באמצע המאה ה-19 החליפה את תעשיית ציד הלוויתנים והפכה לתעשייה העיקרית של הוואי וביניהם האי קאואיי. כתוצאה מתנופת תעשיית הסוכר, הגיעו להוואי כ-350,000 מהגרים מרחבי העולם כדי לעבוד במטעים. בתחילה הגיעו הסינים, אחריהם היפנים, הקוריאנים, הספרדים, הגרמנים, הפורטו-ריקנים, הפורטוגזים, הנורבגים והפיליפינים. כל קבוצת מהגרים שהגיעה הביאה איתה את המסורת והתרבות שלה.  טחינת הסוכר המסחרית הראשונה שהיתה בעיר קולואה (Kōloa) בשנת 1835 הביאה להתפתחות כלכלית ולשינוי אורח החיים.  ייצור הסוכר באי נמשך עד סוף המאה ה-20, אך בשנת 2008 נאלצו לסגור את מפעל הסוכר האחרון של קאואיי. לאחר שהופסקה תעשיית הסוכר, הפכו טחנות הסוכר הנטושות לאתרי תיירות.

בעיר העתיקה קולואה שבה היה גידול מטע הסוכר הראשון, נשמרים עדיין שרידי היסטוריית המסחר. ויום המטע נחגג כל שנה באי בסוף יולי.

גידול אננס 
בנוסף למטעי סוכר התפתח בקאואיי גם גידול האננס משני צידי האי. החברה .Kauai Fruit and Land Co שפיתחה את גידול האננס פעלה בין השנים 1965-1906, ובנתה גם את מפעל השימורים בלאוואי (Lawai).

בשנת 1913, הקימה חברת  Hawaiian Canneries Company חנות באזור קאפאה. שטח החנות הפך לאתר הנופש פונו קאי. מטעי האננס ומפעלי השימורים של החברה השתרעו על כ-315 דונם בקאפאה. לדברי אחד ממתנדבי האגודה ההיסטורית של קאואיי שרואיין לכתבה בשנת 2003, סיפר שכמעט כל מי שגר בקאפאה זוכר את העבודה במפעל השימורים במהלך תקופת הקיץ בילדותו.

במפעל השימורים היו העובדים מורידים את העלים וקליפות האננס לפני שארזו את הפירות, ובימי ראשון היו מעמיסים אותום על 3 קרונות רכבת  ומשליכים אותם לאוקיינוס. בשנת 1962 נסגרה חברת השימורים של הוואי ועד שנת 2007 נסגרו כל מפעלי השימורים הגדולים של המדינה.

תיירות 
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, נאלצו חוות מטעי הסוכר הגדולים ומפעלי האננס להיסגר, וכך כמעט לא נותרו מקורות תעסוקה חלופיים, לפיכך היה עליהם להסתמך על מקור הכנסה אחר. למזלם, המטעים עדיין משכו תיירים עד סוף המלחמה וזה הניע את תושבי האי להגדיל את התיירות ולהסתמך עליה כמקור הכנסה חדש. באופן הזה החל ענף התיירות באי, לתפוס מקום מרכזי בכלכלת האי. בשנת 1927 הגיעו לאי כ-668 תיירים, ומספרם עלה בהתמדה כאשר עם עליית מספר התיירים באי נבנו בתי מלון.  

באי קיים נוף של הרים, קניונים, צוקים ומפלי מים והוא הפך להיות פופולרי יותר ויותר בקרב תיירים בגלל הסביבה הפיזית שבו. ניתן לחלק אותו ל-5 אזורי תיירות: עיר הבירה - ליהוי; מזרח האי - "חוף הקוקוסים" (Coconut Cost Royal) בשל עצי הקוקוס הרבים הגדלים בו; צפון האי הגשום,  שיש בו צוקים והרים שהמפורסמים בהם הם צוקי נאפאלי; דרום האי - במרכזו העיירה פויפו (Po'ipu); במערב - קניון ווימאה. 

עונות הקיץ והאביב אידיאליות לביקור בקאואיי.

גידול קפה 
בקאואיי מגדלים קפה וחוות הקפה הגדולה ביותר בארצות הברית היא Kauai Coffee Estate, כאשר מתקיימים בה סיורים בהם אפשר לעקוב אחרי גידול הקפה, קטיף הקפה וקליית הקפה על האי.

ערים מרכזיות

ליהוי (Lihu'e) 
עיר הבירה של קאואיי, שוכנת במפרץ קאלאפאקי (Kalapaki) בדרום -מזרח האי קאואיי  והיא העיר הגדולה ביותר באי. פירוש שמה הוא ״צינה קרה״. קיימים בה המרכז הכלכלי, המסחרי והשלטוני של המחוז ומרכזי הקניות הגדולים.  בשנת 1849 הוקם בה מטע קנה סוכר על ידי גרמנים שהגיעו לאי, ובשנת 1883 הם בנו את הכנסייה הלותרנית לפי תוכניות מסורתיות של הבנייה הגרמנית.  הכנסייה נהרסה בשנת 1982 על ידי סופת הוריקן אולם היא שוקמה. היא נחשבת כאתר היסטורי ומופיעה ככנסייה הלותרנית העתיקה ביותר בהוואי.

בליהוי נמצאת המכללה הקהילתית של קאואיי (Kaua'i cc=Kaua'i Community College )  השייכת לאוניברסיטת הוואי.

כמו כן ממוקמים בה שדה התעופה והנמל של האי.

קאפאה (Kapaa, Kapa'a) 
העיר קאפאה שוכנת לחופו המזרחי-מרכזי של האי קאואיי,  המכונה חוף הקוקוס  (Coconut Coast), ופירוש שמה הוא ״תקוע״ או ״החזיק חזק״.  מתגוררים בה 11,652 תושבים, נכון למפקד האוכלוסין שנערך בשנת 2020.

בתחילה, היתה העיר כפר דייגים קטן, אך לאחר שהוקמו בה חוות מטעי הסוכר באמצע המאה ה-19, ומאוחר יותר הוקם בה מפעל אננס עברו העובדים לגור בעיירה.   קאפאה היתה שונה משאר הקהילות המקומיות באי, בשל הביצות סביבה לא גרו בעלי המטעים, אלא התגוררו בה עובדי האדמה, המשגיחים במטעים  ופועלי מפעל שימורי האננס. במשך הזמן, גדלה העיירה והפכה לקהילה משגשגת. 

מטע קנה הסוכר האחרון נסגר בשנת 1946, ומפעלי האננס בקאפאה נסגרו בשנת 1962 והיום הם משמשים כאתרי נופש. 

בשנת 1923 מספר ערבים לפני חג המולד, התחוללה שריפה בעיר ששרפה את העיר העתיקה. רוחות הסחר ליבו את האש, אולם היא שוקמה ונבנתה מחדש.

האזור סביב העיר וגם העיר עצמה הם מאוד תיירותיים וזה הביא להקמת בתי מלון רבים ולדירות המיועדות לאירוח. בעיר קיימים שני מרכזי קניות, אך גם מגוון של חנויות קטנות בתוך מבנים היסטוריים ישנים הממוקמים במיוחד לאורך הכביש הראשי של העיר.

פרינסוויל (Princeville) 
פרינסוויל היא עיירת  נופש,  הידועה באורח החיים העשיר שבה.  היא שוכנת על צוק בגובה של 200 רגל מעל האוקיינוס השקט ומעל Hanalei.  העיירה ממוקמת בחוף הצפוני ביותר של קאואיי ומשתרעת על פני 9,000 אקר (36421.7 דונם). במזרח גובלת ב-Kalihiwai  ובמערב בעיירה Hanalei. המרחק בינה לבין עיר הבירה ליהוי הוא כ-45 דקות נסיעה. מספר התושבים המתגוררים בעיירה  הוא 2,185 תושבים, נכון למפקד האוכלוסין שהתקיים ב-1 ביולי 2023.

בראשיתה, היתה העיירה פרינסוויל חווה שנוסדה בשנת 1853 על ידי רוברט קריטון ווילי, סקוטי ששירת את ממלכת הוואי כשר החוץ. בשנת 1860 הוא הזמין לחווה את המלך קמהאמהה הרביעי, אשתו אמה ובנם בן השנתיים, אלברט אדוארד קאוקאילי (Prince Albert Edward Kauikeaouli Lei O Papa a Kamehameha), והעניק לכבוד יורש העצר את השם פרינסוויל. למרבה הצער, שנתיים לאחר מכן נפטר יורש העצר, אך השם נשאר.

פרינסוויל ידועה כמקום של כוח רוחני. ואחת מחורשות צמח הפנדאנוס  (hala -pandanus) הגדול ביותר ברחבי הוואי. נוכחות העץ במקום העידה על שפע מים, ועליו סיפקו חומר אריגה למחצלות. לצמח הפאנדוס - האלה מספר סוגים, האלה הלבן  והאלה פיאה מוזכרים במזמורים שחוברו עבור המלך קלאקאוה. בעיר גנים בוטניים המשתרעים על גודל של 32 דונם בעל אוסף עצום של צמחים מסוגים שונים. 

הכביש המוביל לפרינסוויל הוא כביש צר ומפותל החוצה נחלים וחולף על פני מפרצונים סלעיים, חופים חוליים עד הגיעו לעיירה. תושבי הוואי העתיקים ראו בקו החוף המתנשא מעל מפרץ hanakei את אחד המקומות היפים ביותר בשרשרת האיים של הוואי. לקראת סוף המאה ה-20, הפכה פרינסוויל לאחד מאתרי הנופש המובילים בעולם כאשר ניתן למצוא בה מלונות ברמה גבוהה מאוד, דירות אירוח, מסעדות ומגרשי גולף.

איזור הנופש של פויפו הוא האזור היבש ביותר ואחריו באות העיירות המזרחיות קאפאה וליהואה.אזור נופש נוסף הוא החוף הצפוני בעיירה פרינסוויל, למרות שבאזור יורדת כמות גשם כפולה מאזורי הנופש המזרחיים והדרומיים.

קולואה. ממוקמת מזרחית לוואימאה. היתה באמצע שנות ה-90 קהילה משגשגת. משמשת כבירת האמנות של קאוואי. 

העיר העתיקה קולואה. נמצאת במערב האי על החוף הדרומי. בעיר זו נבנתה בשנת 1835 טחנת הסוכר הראשונה של קאוואי.

העיירה אנאלי (Hanalei). 
בעיר נמצאים בית המיסיון Waiʻoli וכנסיית Huiʻia Waiʻoli, הנותנים אפשרות לראות את חיי המסיונרים בשנות ה-30  של המאה ה-19. העיירה שוכנת במפרץ בצורת חצי סהר, עיירה קטנה.

תחבורה 
נמל התעופה המרכזי של קאואיי הוא נמל התעופה ליהוי Līhuʻe )(LIH)), הממוקם בדרום מזרח Līhuʻe .

הנמל הראשי של האי נמצא בעיר ליהוי.ונמל Nawiliwili הנמל הראשי.

הדרך הטובה ביותר לראות את כל האי קאואיי היא לטוס במסוק.

אטרקציות

חופי הים 
חופי הים בקאואיי ידועים ברצועות הארוכות של חול לבן, ומי טורקיז חמימים. ולכן הם בין החופים המובילים ביותר על פני כדור הארץ. חופי האי הן רצועות חוף של חול לבן ומבודד, ומי טורקיז חמימים.

חוף נאפאלי (Napali Coast)  שבצפון האי. אחד החופים היפים ביותר באי.קו החוף של האי כולל צוקים ירוקים עצומים. אפשר להשקיף על הצוקים הללו משביל Kalalau, או ממקום מקלט חיות הבר הלאומי (fws.gov/Kilaueapoint).

חוף פויפו, החוף מחולק לשני מפרצים, כאשר בין שניהם מפרידה רצועת חול צרה. בצד אחד על החוף מנמנים כלבי הים הנזיריים הנמצאים בסכנת הכחדה, והמפרץ השני משמש את הרוחצים בים. בנוסף ניתן למצוא את הדג הלאומי של הוואי humuhumunukunukuāpuaʻa במיוחד בצד הדרומי של האי בפארק חוף Po'ipu, Maha'ulepu, מול מלון שרתון ומול מסעדת Beach House (ליד Kukui'ula).

חוף הקוקוס המלכותי (Royal Coconut Coast). לאורך החוף קיימים 6 פארקי חוף. רוב הפארקים מציעים שרותים, מקלחות, מגרשי פיקניק ומצילים. החוף מכיל את פארק לידגייט (Lydgate) ביץ׳ - שהוא אופצייה למשפחות עם רצועת חוף עם חול לבן, פארק חוף נוסף הוא קאפאה (Kapaa), וואיפולי (Waipouli), וואילואה (Wailua), קיליאה (Kealia), ו-פליקו (Paliku) - חוף החמור.

קניונים ופארקים 
קניון ווימאה (Waimea Canyon) ממוקם במערב האי ומשתרע לאורך 14 ק״מ. הסופר מרק טווין העניק לו את הכינוי ״הגראנד קניון של האוקיינוס השקט״. אפשר לסייר בפארק ברגל, באופניים ואף לטוס מעליו בהליקופטר. בפארק תצפיות על הקניון ומסלולי הליכה. אורכו 12 ק״מ ועומקו 3567 רגל. בצבעיו הוא דומה לגרנד קניון - צבע הצוקים אדמדם. בקניון מספר נקודות תצפית, חנייה ושירותים. בנוסף קיימים בקניון מסלולי הליכה, ורשות התיירות של הוואי ממליצה להגיע ולבקר בקניות בזמן השקיעה.

רכס הרי נונו (Kauai's Nounou Mountain Range). הרכס נמצא בצד המזרחי של קאואיי, בין וואילואה לעיירה קפאה. הרכס ידוע בשם ענק השינה ( Sleeping Giant). השביל העובר בו הוא אחד משלושה שבילי הר נונו. השביל עובר דרך יער מוצל של עצים שונים. השביל מוביל לנקודת תצפית על מזרח קאואיי.

הפארק הלאומי Kōkeʻe. ממוקם צפונית לקניון וואימאה. בתוך הפארק נמצא מוזיאון הטבע, המציע סקירה כללית של הפארק, ועל ההיסטוריה של קניון וואימאה. הפארק משתרע על 4,345 דונם.

שביל מורשת קולואה. השביל עובר לאורך 10 ק״מ, בחוף הדרומי של האי. באתרים חשובים בקולואה Kōloa ופויפו Poʻipū. הוא מחולק ל-14 תחנות העוברות באתרים התרבותיים, ההיטוריים והגיאולוגיים החשובים של של אזור קולואה ופויפו.

חוף ופארק לאומי נאפאלי. הפארק הוא מדברי ומחוספס, הוא פארק פראי ועובר בו שביל קלולואה. השביל העובר לאורך 11 מייל הוא מסלול הליכה המתתחיל מראש השביל בפארק הלאומי האנה , לאורך חוף נאפאלי ועד לעמק קללאו. החוף הוא אחד מהחופים המוכרים והיפים ביותר בעולם. הצוקים הנושקים לחוף מספקים נוף מחוספס של עמקים צרים ועמוקים המסתיימים בפתאומיות ביום. בצוקים הללו יורדים מפלים ונחלים זורמים בתוך העמקים הצרים. עדיין ניתן למצוא טרסות נרחבות עם חומות אבן בתחתית העמק שבו חיו תושבי האי וגידלו טארו.

תצפית עמק האנאלי. מתצפית Hanalei, ממש מעבר לכביש המהיר מפרינסוויל, אתה עדיין יכול להציץ בעבר כשהנהר מתפתל דרך שדות טארו מוצפים כשההרים הנוכחים תמיד עומדים על המשמר.

בחלקו הצפוני של האי, באזור המכונה "הנליי ביי", ישנה תצפית לעבר העמק שתוחם את נהר "הנליי". תצפית זו נחשבת לאחת היפות בעולם, לעבר סוג כזה של נוף. האזור משמש בית גידול עיקרי של איי הוואי לצמח המכונה "אוזן פיל" .

גני לימאהולי

פארק פוליהלה (Polihale State Park). ממוקם במערב האי, וכולל חוף חולי משגע.

פארק קוקי

מגדלור קילואואה (Daniel K. Inouye Kīlauea Point). מגדלור קילואואה מכיל בית גידול לקינון של עופות ים באזורו. חלק ממיני הציפורים הם בסכנת הכחדה. מספר סוגים של עופות ים ניתן למצוא באזור המגדלור כמו סוגי ציפורים טרופיים, קשקושים נודדים, אלבטרוס, ציפור כף הרגל האדומה הידועה גם כסולה סולה. במים ניתן לזהות קבוצות של דולפינים ספינה, לווייתני גבן וצבים ירוקים. המגדלור שוכן בנקודה הצפונית ביותר של האי. הוא מגדלור היסטורי ומשמש כמקלט לחיות בר.צפייה בלווייתנים נודדים מ-Kilauea Point, או עמידה על שביל קלאלאו לאורך חוף נא פאלי עוצר הנשימה.

מוזיאונים 
מוזיאון הומסטד גרוב (Grov Farm Homestead) הוא חוות ביתית ב-Līhuʻe, המשתרע על פני 100 דונם, מציג כיצד פעל מטע סוכר בשנות ה-60. נבנה בשנת 1864, ובשנת 1978 הפך למזיאון. חוות גרוב היא אחד ממטעי הסוכר המוקדמים ביותר וביתם של ג׳ורג׳ וילקוקס וצאצאיו. החווה נוסדה בשנת 1864 ומהווה היום אתר היסטורי, הסיור בחווה מוביל את המבקר בכל רחבי הנכס הכולל את בית וילקוקס Wilcox הישן ואת בית עוזרת הבית הממוקם בין גנים טרופיים, מטעים ומדשאות.

מוזיאון קאוואי, בליהו, נחשב כמוזיאון החשוב ביותר של האי לשימור חפצי הוואי ילידים ותמונות היסטוריות והצגת האמנים של קאוואי.

אמנות 
פסל ג׳יימס  קוק מוצב בעיר ווימאה.

אנדרטת הסוכר. אחת מהתחנות במסלול המורשת של קולואה. פסל בטון עגול זה המצביע על אבן ריחיים מחזיק פסל ברונזה המתאר את שמונה הקבוצות האתניות העיקריות שהפיחו את תעשיית הסוכר (הוואי, קווקז, פורטו ריקני, סינית, קוריאנית, יפנית, פורטוגזית ופיליפינית). הפסל נפתח מול שרידי ארובת האבן של טחנת הסוכר קולואה, שנבנתה ב-1841.

פנס האבן היפני בקאפאה.פנס האבן ניצב בקצה חוף קאפאה משנת 1987. הוא נבנה לראשונה בשנת 1911 והיה קבור ומרוחק מהעין שנים רבות. הפנס עשוי בטון יצוק וגובהו 15 רגל. הפסל הוא J.S. Teraoka, והאנדרטה היא להנצחת מלחמת רוסיה-יפן של 1905, ובאה לכבד את עלייתו של קיסר יפן טאישו בשנת 1912. בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20, הגיעו יפנים רבים לעבוד במטעי הסוכר והאנדרטה שימשה להם כתזכורת לתרבותם ולמולדתם.

בשנת 1943 בשל האווירה האנטי יפנית שהיתה במהלך מלחמת העולם השנייה, נקבר הפנס בפארק, ונשכח עם הזמן. בשנת 1972 הוא התגלה, ויותר מעשור לאחר מכן והודות למאמצי הקהילה המקומית והחברה ההיסטורית של קאואיי, הוא הוצב במקומו הנוכחי.

סרטים שצולמו באי 
פארק היורה, צולם על ידי שפילברג..

שודדי התיבה האבודה.

הסרטים דרום פסיפיק, פארק היורה וקינג קונג צולמו באי.

הסרטים אינדיאנה ג'ונס צולמו באי.

שדה הניסוי לשיגור טילים 
בחלקו המערבי של האי, באזור המכונה "החולות הנובחים", ממוקם אחד משדות הניסוי הגדולים והמתקדמים בעולם לירי טילים (PMRF - Pacific Missile Range Facility). זה הוא אחד השדות הבודדים שבהם ניתן לנהל ניסויים מבוקרים המשלבים בו-זמנית, צוללות, ספינות שטח, מטוסים, טילים "רגילים" וטילים בליסטיים. הוא משמש בין השאר את תוכניות ה-THAAD של צבא היבשה האמריקאי וה-Aegis Ballistic Missile Defense System של הצי האמריקאי. אלו תוכניות לפיתוח והצטיידות ביכולת הגנה מטילים בליסטיים על ידי יירוטם במנגנון של "פגיעת גוף בגוף".

בשנת 2009 נפרסו בשדה סוללות THAAD מבצעיות, כנגד האיום של טילים בליסטיים מצפון קוריאה.

ראו גם

קישורים חיצוניים

 
 
 
 https://www.kauai.gov/Government
 טיסה מעל האי קאואיי  Kauai by Helicopter

ביאורים

הערות שוליים

הוואי: איים
הוואי: הרי געש
צמחייה טרופית