ביקור האפיפיור פאולוס השישי בישראל

ביקור האפיפיור פאולוס השישי בישראל, שנערך בשנת 1964, היה הביקור הראשון של ראש הכנסייה הקתולית במדינת ישראל.

מהלך הביקור
ב-5 בינואר 1964 הגיע האפיפיור פאולוס השישי לביקור בישראל. הוא החל את ביקורו בממלכת ירדן. במהלך ביקורו בה פקד את העיר העתיקה בירושלים (שהייתה אז בשלטון ירדן) ועבר ברגליו את 14 התחנות בוויה דולורוזה - נתיב הייסורים של ישו. הוא נאלץ לעבור על פני חלק ניכר מן התחנות בחטף, מבלי להתעכב לתפילה, בשל המהומה שנשתררה סביבו, כאשר שוטרים ירדנים וחיילי הלגיון הערבי מגוננים עליו ומחלצים אותו מידי ההמון הצר עליו.

האפיפיור הגיע לישראל לביקור חטוף של 11 שעות. הוא הגיע בשעה 9:30 בבוקר בשיירת מכוניות, שחצתה את הקו הירוק בחבל תענך. הגעתו הייתה באיחור של שעה ו-10 דקות. איחור שנבע מעצירתו בדרך פעמים רבות כדי לברך את הכפריים הפלסטינים שהצטופפו בצידי הדרך במסלול נסיעתו. הייתה זו הפעם הראשונה מאז חתימת הסכם שביתת הנשק עם ירדן שבה נפתח מעבר בגזרה זו. השיירה המשיכה לתל מגידו, האפיפיור סקר משמר כבוד של צה"ל ונתקבל בטקס קבלת פנים רשמי על ידי נשיא המדינה זלמן שזר, יושב ראש הכנסת קדיש לוז, ראש הממשלה לוי אשכול, שרי הממשלה אבא אבן, זרח ורהפטיג ובכור-שלום שטרית, נשיא בית המשפט העליון יצחק אולשן, מנכ"לי משרדי הממשלה ונציגי הסגל הדיפלומטי שבראשם זקן הסגל, שגריר ברית המועצות מיכאיל בודרוב. מן הטקס נעדר הרב הראשי יצחק נסים, שסירב לבוא ולקבל את פני האפיפיור באומרו כי מעמדו כרב ראשי שווה למעמדו של ראש הכנסייה וכי על האפיפיור היה לבוא ולבקרו בירושלים. רבים צידדו בעמדתו וראו בירידת ראשי המדינה למגידו משום חרפה לאומית. ראש הממשלה לוי אשכול דחה את הביקורת באומרו: "נלך קוממיות בראש זקוף לעמק יזרעאל ונפגוש אותו על אדמה עברית".

נשיא המדינה זלמן שזר בירך את האורח, ובפתח נאומו אמר:

הנשיא הזכיר בדבריו את השואה באומרו:

את דבריו בחר לסיים הנשיא בציטוט, רב משמעות לאותו אירוע, מדברי מיכה הנביא:

האפיפיור השיב על ברכת הנשיא בצרפתית ואמר בין היתר:

האפיפיור לא רק שציטט את דברי ירמיהו הנביא, אלא סיים דבריו במילה העברית הידועה ביותר, שלום, עליה חזר פעמיים:

לאחר מכן העניק נשיא המדינה לאפיפיור מדליון זהב שעליו מוטבעת מפת ישראל ומתחתיה נכתב בעברית ובלטינית "עלה לארץ הקודש".

מתל מגידו המשיכה השיירה בדרכה לעיר נצרת, חלפה בכביש הסרגל ועברה בעיר עפולה כשלצדי הדרך נקהלים תושבי המקום. האפיפיור ביקר באתרים הקדושים לנצרות בנצרת, בטבחה, בכפר נחום, ובהר האושר ומיהר לנסוע לירושלים. בביקורו בנצרת, הקביל את פניו רבה של נצרת עילית (נוף הגליל) פנחס מילר, שברך אותו בשם "העדה היהודית בנצרת".

האפיפיור הגיע לשערי ירושלים בשעה 19:55, שם קיבל את פניו ראש העיר מרדכי איש שלום שכיבד את האורח בלחם ומלח. ראש הממשלה לוי אשכול ביקש מהרב הראשי לירושלים, הרב אליהו פרדס, להשתתף בטקס קבלת האפיפיור פאולוס השישי בירושלים - ראש הממשלה והרב אליהו פרדס ראו בזה קידוש השם ושליחות לאחווה. "יש לשבח את אומץ לבו של הרב אליהו פרדס שהוכיח כי הוא יודע מה טיבה של ממלכתיות הכהונה." (מהעיתונות)

שיירת האפיפיור חצתה את העיר והגיעה להר ציון, דרך "כביש האפיפיור" שנסלל במיוחד לצורך זה. האפיפיור סיים את ביקורו בישראל בכנסיית דורמיציון. בשעה 20:50 הגיע האפיפיור למעבר הגבול בשער מנדלבאום. בדברי פרידתו הביך האפיפיור את מארחיו הישראלים בהגינו על קודמו פיוס השנים עשר מפני הטענות שהושמעו נגדו בישראל כי לא פעל להצלת היהודים בזמן השואה. האפיפיור חצה את מעבר הגבול ומצא עצמו שוב בירושלים העתיקה שבשלטון ירדן.

הביקור הבא של אפיפיור במדינת ישראל התרחש כעבור 36 שנים, כאשר האפיפיור יוחנן פאולוס השני ביקר בארץ בשנת 2000.

ראו גם
 ביקור האפיפיור יוחנן פאולוס השני בישראל

קישורים חיצוניים

כתבת שער ב"לייף" על הביקור, 17 בינואר 1964, עמ' 30A-18

הערות שוליים

1964 בישראל
פאולוס השישי
עולים לרגל לירושלים