איינשטירצנדה נויבאוטן

איינשטירצֵנדֵה נוֹיבּאוּטֵן (בגרמנית: Einstürzende Neubauten) היא להקה גרמנית המתמחה במוזיקה אקספרימנטלית, ומשויכת על פי רוב לסוגת המוזיקה התעשייתית. הלהקה נוסדה במערב ברלין בשנת 1980, ופירוש שמה הוא "שיכונים חדשים מתמוטטים". המונח "שיכונים חדשים" (Neubauten) מתייחס לבניינים שנבנו בגרמניה לאחר מלחמת העולם השנייה ונחשבים לזולים, אפורים ולא אטרקטיביים במיוחד לעומת הבתים בסגנון ה״אלטבאו״ Altbau. 

חבריה המייסדים הם בליקסה ברגלד (בשמו האמיתי כריסטיאן אמרייך), אן.או. אונרו, גודרון גוט וביאטה ברטל. לאחר שינויים בהרכב הלהקה בשנותיה הראשונות התגבש ההרכב סביב ברגלד, אונרו, FM איינהייט, מרק צ'ונג ואלכסנדר האקה. מסימני ההיכר של המוזיקה התעשייתית של הלהקה הוא השימוש בכלי נגינה ייחודיים הבנויים מגרוטאות מתכת, סגנון אשר פיתחו עם הזמן חברי הלהקה בשימוש עם קופסאות מפח. הסגנון המיוחד והייחודי של הלהקה השפיע עם השנים על להקות נוספות גם מחוץ לגרמניה כמו ניין אינץ' ניילז.

ההיסטוריה של הלהקה 
הלהקה הוקמה באופן מקרי ואת הסגנון המוזיקלי ואת האג׳נדה של הלהקה, לא היה ניתן להגדיר באופן חד משמעי, או לשייך לסגנון קיים, כך שהמוזיקה הוגדרה בהתחלה כאבסרקטית. השימוש בכלי נגינה משלהם נוצר כתוצאה מכך שהמתופף נאלץ בעקבות מצב כלכלי למכור את התופים שלו, ובנה תופים מפלדה ומתכת שהוא מצא ברחוב. בליקסה ברגלד סיפר בראיון שהם הושפעו מעבר לכך מההפגנות ההמוניות שנערכו בשנות השמונים בברלין שלפני נפילת החומה, בהם המפגינים תופפו בעצמם כאות מחאה על כלי מתכת שונים ברחוב וקיבלו מכך השראה. 

הלהקה הייתה חלק מהסצנה הברלינאית של התקופה, בה להקות רבות חיפשו את עצמן ואת הסגנון המוזיקלי שלהן והייתה בעצמה סוג של ניסוי אקספרימנטלי. ההופעה הראשונה שלהם הייתה במועדון ״מון קלאב״ במערב ברלין. האלבום הראשון שלהם יצא בשנת 1981, ושילב מוזיקה תעשייתית עם שילובים של פאנק. בשנת 1983 יצא האלבום השני של הלהקה, כשבאותה שנה הצטרף בליקסה ברגלד ללהקה של ניק קייב, ובעצם היה חבר בשתי הלהקות בו זמנית.

קישורים חיצוניים 

 

להקות גרמניות