ברקת (אבן חן מקראית)

בָּרֶקֶת היא האבן השלישית בטור הראשון בחושן הכהן הגדול, והיא מיוחסת לשבט לוי.

הברקת במקורות

זיהוי

מאחר שאין במקורות פרטים מזהים לאבני החושן, הרי שאין לדעת לאיזו אבן חן התכוונו ואפילו מה היה צבעה.

 ייתכן שהברקת קשורה אטימולוגית ל-Marakatam בסנסקריט ול-Barraqtu האכדית.
 תרגום אונקלוס מכנה אותה "ברקן" ותרגום ירושלמי קורא לה "ברקתא".
 תרגומים יווניים מוקדמים לתנ"ך גורסים כי מדובר בקוורץ או באבן מבריקה ממשפחת הבריל.
 תרגום המלך ג'יימס נשען על שורש ב.ר.ק כאשר הוא מתרגם אותה Carbuncle – בלטינית: "ברק" או "ניצוץ". לעניין Carbuncle – מילון מרים ובסטר גורס כי מדובר באבן חן אדומה כהה, אחרים מזהים אותה עם גארנט, עם ספינל ואף עם רובי האדומות.
 תרגומים אחרים לתנ"ך גורסים כי הברקת היא בעצם אגט (Agate).
 בשל הברק המיוחס לברקת, קיימת סברה מסורתית כי מדובר ביהלום. והחריטה לא נעשתה על ידיו, אלא על ידי מה שמוכר בתנ"ך כתולעת השמיר שנכחדה מהעולם והייתה מקרינה קרינה, ובעזרתה נחרטו שמות השבטים על האבנים, וזו גם הדרך בה סותתו אבני בית המקדש. 
 בתרגום התנ"ך של ה-Jewish Publication Society of America משנת 1917 מופיעה הברקת כ-Smaragd (אזמרגד) המזוהה עם אמרלד (Emerald), אבן ירוקה.
 אמרלד הוא מינרל קשה לעיבוד ולגילוף, ולכן הוצע בעבר לזהות את הברקת במינרל מלכיט הנוח לעיבוד ולגילוף והמצוי בשפע באזור הים התיכון.
 בעברית המודרנית משמש אמרלד כתרגום מקובל לברקת המקראית.
 מכון המקדש זיהו את האבן עם אגט.

אבני חן ומינרלים המיוחסים לברקת

לקריאה נוספת
 מ' סברדמיש וא' משיח, אבני חן, הוצאת מדע אבנים יקרות
 עולם התנ"ך, ספר שמות, הוצאת דודזון-עתי

קישורים חיצוניים

 אודות תרגום שמות אבני חן

אבני החושן