נתן נטע שפירא

רבי נָתָן נָטָע שַׁפִּירָא מקרקוב (ה'שמ"ה, ~ 1584 – 20 ביולי 1633, י"ג באב ה'שצ"ג) היה מרבני פולין ומחשובי המקובלים בתקופתו, מכונה על שם ספרו מגלה עמוקות.

קורות חייו

נולד לרב שלמה שפירא, שבע שנים לאחר פטירת סבו, רבי נתן נטע שפירא הראשון (בעל ה"אמרי שפר"), שהיה אב"ד בהורדנה (נפטר ב-1577), ונקרא על שמו. ייחוסו מגיע עד לרש"י. בשנת ה'שס"ח (1608) (בערך) עבר מהורדנה לקז'ימייז' שעל יד קראקא, ונשא את רוזה בתו של משה בן יעקב (כונה משה יעקלס, או בשמו הרשמי: יעקובוביץ') שהיה אחיו של אייזיק יעקלס ומנכבדי העיר ופרנסיה (נפטרה ב-1642).

בצעירותו התעניין במדעים שונים כגון, פילוסופיה, אסטרונומיה ודקדוק. ניהל את "בית הכנסת שעל הגבעה" שבקז'ימייז'.

בשנת ה'שע"ז (1617), בהיותו בן שלושים ואחת, נתקבל לראש ישיבה ודרשן בקהילת קרקוב במקום המקובל רבי משה מרדכי מרגליות וממנו קיבל רבי נתן הדרכה במסתרי הקבלה.

את כל תפקידיו הציבוריים מילא שלא על מנת לקבל פרס, כי חותנו סיפק לו את כל צרכיו, כלשון מליצת בנו: "מיהב יהיב, משקל לא שקיל". יתר על כן הוא החזיק במוסדות הצדקה והקדיש כלי קודש ואריגים יקרי ערך לבית הכנסת בהם טס של כסף, פרוכת ומעילים ברקמת זהב ומרגליות.

נקבר בבית הקברות היהודי העתיק בקרקוב, שבו קבורות גם אשתו ובתו.

על מצבתו נחרת:

סמוך לקברו קיים קבר נוסף שבו נקבר, ככל הנראה, בנו הרב יצחק. המצבה, שהנוסח שעליה טושטש ונמחה עם השנים, יצרה מקום לאגדה, והיא מוכרת כמצבת "יגיד עליו רעו" ומתקשרת עם אגדה המספרת על קבצן צעיר אלמוני שנקבר באורח פלאי סמוך לקברו, ועל מצבתו רשמו אנשי החברה קדישא נוסח אפוף הוד כשבין הדברים חתמו "יגיד עליו רעו", לרמז שבזה אפשר לעמוד על טיבו של אותו נפטר.

שיטת לימודו
לתלמידיו בישיבה לימד את תורת הנגלה בדרך הפלפול וחלוקי הדעות. כמו שמתבטא בנו: "בקופא דמחטא עייל פילא, אם משתכחת תורה הדרא בפלפולא". התלמוד ומפרשיו היו שגורים בפיו, והיה מרצה לתלמידיו גם את דברי הרי"ף והטור בעל פה. אולם כשהופיע מדי שבת בשבתו לדרוש ברבים בבית מדרשו או בבית הכנסת העתיק של העיר קראקא, הסתמך גם על תורת הנסתר  (מתוך ההקדמה לספרו "מגלה עמוקות").

היה דורש על כל תג וקוצו של יו"ד, ועל צרופי מילים ומספרם היה בונה בניינים למחשבת ומגלה סודות קבליים טמירים הרמוזים בסתרי אותיות התורה. דרשותיו כבשו את לבות המאזינים, ועל ידו התרבו העוסקים בחכמה זו, וגם בני הנוער שבקראקא נמשכו אחרי הגילויים המסתוריים, מושפעים מן האווירה בבית הוריהם ובבית רבותיהם.

גדול תלמידיו היה רבי שבתי כהן (ה"ש"ך"). רבי יהושע העשיל צורף ראה עצמו כממשיך דרכו בקבלה.

דרכיו
חותנו העשיר בנה במיוחד בשביל חתנו מקוה טהרה ובית כנסת "על הגבעה", ובו היה רבי נתן מתייחד עם קונו, ועוסק בתורה יומם ולילה, ואמרו שבחלונותיו לא כבה האור מעולם. מנהג צפת, שהובא לאירופה על ידי רבי גדליה בן רבי משה קורדובירו, לעשות תיקון חצות ולבכות את חורבן הבית, הגיע גם לקראקא, ורבי נתן קיבל על עצמו את הנוהג הזה. ובנו כתב עליו  (מהקדמתו ל"מגלה עמוקות").

על פי הנאמר עליו עוד בחייו הוא היה בין גדולי העולם, אלה שזכו לגילוי אליהו ואף נכתב כן, כאמור, על מצבתו. ועוד מסופר כי פעם בשעה שערך תיקון חצות לפי כוונות האר"י, ושר בשירים וניגון, שמנגנים שרפי עילא, בשלוש משמרות הלילה, כאשר אליו נגלה איש לבוש אדרת שער כולה והגיד לו דברי אלה: "כך וכך מקוננים פמליא של מעלה" ועין בעין ראה אותו ניצב וקמה. (מתוך עדות בנו).

משפחתו
לנתן נטע ורוזה שפירא היו 10 ילדים.
 שלמה. (נולד בשע"ו, היה רב בצוימר ואחר כך בלוקאטש, ואחר כך בסטנוב. חתן הרב שמואל אליעזר הלוי איידלס (המהרש"א). שלמה נפטר בת"ח בגיל 32)
 משה. (חתן לייזער מווילנא)
 יצחק. (נולד שפ"ד נפטר בגיל 25 ביום ה' א' בשבט ה'ת"ט)
 ישראל.
 יהודה לייב.
 יוטא. (נישאה לישכר בעריש בן ישכר נפטר בכ"ג בסיוון ה'תמ"ד. יוטא נפטרה בי"ג בתשרי ה'תמ"ה)
 חוה דבורה. (אשת צבי בן אברהם חיים שור שנפטר בי"ב בשבט ה'תצ"ה. אחר כך נישאה לאברהם בן מאיר ז'ק שנפטר בט"ז בתשרי ה'ת"ה בלבוב. אחר כך היא נישאה לישעיה הילדסהיים
 ליפשה שמחה. (נפטרה בכ"ג בסיוון ה'שצ"א אשת ישראל היילפרין מקרשטין
 דאבריש. (נפטרה בח' בתמוז ה'ת"ב), אשת ר' ישעיה הילדסהיים אשכנזי מקראקא, בן נתן קצנלבוגן מהילדסהיים, חתן יששכר שפירא אב"ד וורמייזא, בנו של ר' נתן נטע שפירא אב"ד הורודנא מח"ס מבוא השערים. 
 יוטל (ג'אטל). נפטרה בי"ז בתמוז ה'שפ"ד.

מצאצאיו
רבי יהונתן אייבשיץ מפראג
 רבי ליבר הגדול מברדיטשוב
רבי פנחס שפירא מקוריץ
רבי מרדכי מנשכיז
רבי מנחם מנדל מרימנוב
רבי אריה לייב צינץ
רבי חיים הלברשטאם מצאנז, בעל ה"דברי חיים"
רבי יהודה מאיר שפירא מלובלין, שייסד את ישיבת "חכמי לובלין"
רבי שלמה הכהן רבינוביץ' מראדומסק, בעל ה"תפארת שלמה"
הרב פרופ' דניאל הרשקוביץ
אחד מצאצאיו הקרוי על שמו הוא המשורר העברי נתן נטע שפירא מאופאטוב (אפט) (1817 – 1897).

חיבוריו
חמישה עשר ספרים בנגלה ובנסתר חיבר רבי נתן שפירא, ומהם שבעה על התורה. חלק מן הספרים הופיעו בדפוס וחלקם עדיין בכתובים.
 כתב 1,000 פירושים על אות "א" זעירה הכתובה במילה "ויקרא" שבתורה. רובם לא שרדו
 פירוש על הזוהר, שנדפס עוד בחייו (לובלין שפ"ג)
 חידושי אנשי שם - על הרי"ף
 ספר "מגלה עמוקות" על התורה
 ספר "מגלה עמוקות" שהוא רנ"ב (252) אופנים להסביר את תפילת משה רבינו "אעברה נא" בפרשת ואתחנן, הופיע בקראקא (שצ"ז).
ע"פ המסורת התכונן הרב שפירא לכתוב אלף אופנים, אך פתאום כבה האור בחלונותיו.  (מתוך ההקדמה ל"מגלה עמוקות").

הרב צבי אלימלך שפירא מדינוב פירש את "מגלה עמוקות" בספרו "אגרא דכלה" על התורה.

לקריאה נוספת
 יצחק אלפסי - מאורות מעולם הקבלה והחסידות
 מרדכי בן-יחזקאל - ספר המעשיות : מלוקט מספרים ומפי השמועה... על מעשיות המסופרות על ידי חסידים ומקושרות לשמו
אלעזר הכהן כצמאן - תולדות המגלה עמוקות

קישורים חיצוניים
 
 ה"מגלה עמוקות", מאמר ביוגרפי מקיף מאת הרב אליעזר כצמן, ישורון יג, אלול תשס"ג, באתר היברובוקס
 יחיאל מתתיהו צונץ, מו"ה נתן נטע שפירא בתוך עיר הצדק (עמו' 52 והלאה), למברג, תרל"ד, באתר HebrewBooks.
 
 
 המקובל רבי נתן נטע שפירא באתר MyTzadik

הערות שוליים

רבנים מקובלים
רבנים פולנים
רבנים: אחרונים
גרודנו: אישים
יהודים הקבורים בבית הקברות היהודי העתיק בקרקוב
פרשני ספר הזוהר
פרשני הרי"ף
ילידי 1585
נפטרים ב-1633