תעניות גשמים

תעניות גשמים הן סדרת צומות שנהגו בתקופת חז"ל בעקבות בצורת. הצומות לוו בתפילות מיוחדות המפורטות במסכת תענית העוסקת בחלקה הגדול בתעניות גשמים. תפילות אלו הן תפילות הציבור הקדומות ביותר שנשתמרו בידינו.

כיום, מוכרזת לעיתים תענית גשמים, אולם מדובר בתענית בה צמים רק יחידים באופן וולנטרי.

סדר הצומות 
סדרת הצומות, מתחילה בחודש חשוון, כאשר הצומות נעשים חמורים יותר ויותר ככל שעובר הזמן ולא יורדים גשמים.

לתעניות הגשמים מספר רמות שונות. המעבר לרמות השונות תלוי בתאריך:
בשבעה עשר במרחשוון רק יחידים מתענים.
בראש חודש כסליו כל הציבור מתענים שלוש תעניות קלות.
אם הסתיימו תעניות אלו ולא נענו, גוזרים על כל הציבור שלוש תעניות חמורות שבהם נאסר לאכול מבעוד יום ואסורים אף בחמישה עינויים כיום הכיפורים, שהן: אכילה שתייה רחיצה וסיכה, נעילת הסנדל ותשמיש המיטה.
לאחריהן גוזרים עוד שבע תעניות על הציבור, בהם היו תוקעין בחצוצרות, וממעטין בזמני פתיחת החנויות.
באותן שבע תעניות היה סדר תפילה מיוחד, כפי המובא במסכת תענית:
 אם אף לאחר מכן לא ירדו גשמים, לא גזרו עוד תעניות על הציבור, כדי שלא להטריחן יותר מדי, אך היו ממעטין במשא ומתן, ובשאר עניינים של שמחה (כאבל), ויחידים מתענים עד שהשמש תעבור את מזל טלה (7 במאי / 8 במאי לפי תקופת שמואל וסביבות 21 באפריל לפי הידוע כיום באסטרונומיה).
על מנת לגזור תעניות גשמים יש צורך שבית דין יחליט על כך. אין גוזרים תענית על הציבור בראשי חודשים, ובחנוכה, ובפורים.

ראו גם
ועננו

לקריאה נוספת

קישורים חיצוניים
 ,

הערות שוליים 

גשם ביהדות