גלוריה סטיוארט

גלוריה פרנסס סטיוארט (באנגלית: Gloria Frances Stewart;  4 ביולי 1910 - 26 בספטמבר 2010) הייתה שחקנית קולנוע אמריקאית, ידועה בעיקר בזכות תפקידה בסרט "טיטאניק", תפקיד שזיכה אותה במועמדות לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ולפרס גלובוס הזהב.

ביוגרפיה 
סטיוארט נולדה בסנטה מוניקה, קליפורניה לפרנק סטיוארט, עורך דין, ואליס דדריק סטיוארט, עקרת בית. אביה של סטיוארט נהרג ב-1919 כתוצאה מתאונת דרכים. לאחר מכן נישאה אמה של סטיוארט בשנית, לבנקאי בשם פרד פינץ'.

סטיוארט למדה ב"תיכון סנטה מוניקה" וסיימה בהצלחה בשנת 1927. לאחר מכן עברה ללמוד באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, אך לא הצליחה לסיים את לימודיה.

ב-1930 נישאה סטיוארט לפסל בשם בלייר גורדון. נישואיהם הסתיימו ב-1934. לאחר מכן נישאה סטיוארט לתסריטאי ארתור שיקמן, וב-1935 נולדה בתם סילביה. הזוג ערך טיול מסביב לעולם ב-1939, והם חזרו לקליפורניה בפרוץ מלחמת העולם השנייה.

בעלה של סטיוארט נפטר בשנת 1978. זמן מה לאחר מכן חלקה סטיוארט את חייה עם המוציא לאור וורד ריצ'י, ידידו של בעלה הראשון בלייר גורדון. השניים חיו ביחד מ-1983 עד 1996.

קריירת משחק 
סטיוארט גילתה את יכולות המשחק שלה ב"תיאטרון פסדינה" שבפסדינה, מחוז לוס אנג'לס, וחתמה על חוזה עם חברת הסרטים "סרטי יוניברסל". ב-1932 נבחרה לאחת מ-13 כוכבות הקולנוע המבטיחות ביותר של WAMPAS.

בתחילת דרכה שיחקה סטיוארט בסרטי האימה "הבית האפל והישן" ו"האיש הבלתי נראה". לאחר דעיכה בקריירה שלה עברה סטיוארט לחברת "פוקס המאה ה-20", שם הופיעה ב-40 סרטים בשנות ה-30, הבולט שבהם היה "כורי הזהב של 1935".

במהלך מלחמת העולם השנייה ניסתה לתרום למאמץ המלחמתי בלוס אנג'לס, וכן השתתפה במספר סרטים. עם זאת, הקריירה הקולנועית שלה דעכה, וב-1946 פרשה מתעשיית המשחק ועברה לעסוק בתחום האמנות והעיצוב. היא פתחה חנות בה מכרה רהיטים שעיצבה. ב-1954 התגוררה תקופה מסוימת באיטליה וציירה ציורי שמן.

לאחר 30 שנות הפסקה ממשחק, חזרה סטיוארט לשחק בשנת 1975 בסרט הטלוויזיה "האגדה על ליזי בורדן". לאחר מספר שנים של משחק בסדרות טלוויזיה, הופיעה סטיוארט בקומדיה "שנת חיי היפה ביותר" ב-1982, לראשונה מזה 40 שנה. בסרט הופיעה סטיוארט באחת הסצינות המפורסמות שלה, כשרקדה לצידו של פיטר או'טול.

בשנת 1997 שיחקה סטיוארט בדרמה של ג'יימס קמרון, "טיטניק". בסרט גילמה את דמותה המבוגרת של רוז קלברט, ניצולת אסון הטיטניק, שמחליטה לספר את אשר היה על סיפון האונייה בליל האסון. על משחקה זכתה סטיוארט בפרס גילדת שחקני המסך בשיתוף עם קים בייסינגר והייתה בגיל 87 מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר, ובכך הפכה לשחקנית המבוגרת ביותר שהייתה מועמדת לפרס.

ב-1999 פרסמה סטיוארט את האוטוביוגרפיה שלה, "I Just Kept Hoping". בנוסף הופיעה בסרט "מכתב אהבה". בשנת 2000 קיבלה כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד. ב-2004 שיחקה בסרט "ארץ האפשרויות".

גלוריה סטיוארט הלכה לעולמה ב-26 בספטמבר 2010 בגיל 100 לאחר שסבלה מספר שנים מסרטן הריאות.

קישורים חיצוניים

* 
 

שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
זוכי פרס גילדת שחקני המסך - שחקנים
אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: קולנוע
כותבי אוטוביוגרפיה אמריקאים
כותבות אוטוביוגרפיה אמריקאיות
בוגרות אוניברסיטת קליפורניה בברקלי
בוגרי אוניברסיטת קליפורניה בברקלי
פעילות איכות הסביבה אמריקאיות
אמריקאיות שהגיעו לגיל מאה
אמריקאים שהגיעו לגיל מאה
אמריקאיות שנפטרו מסרטן הריאה
אמריקאים שנפטרו מסרטן הריאה
אמריקאיות שנולדו ב-1910
אמריקאים שנולדו ב-1910
אמריקאיות שנפטרו ב-2010
אמריקאים שנפטרו ב-2010
זוכות פרס סאטורן לשחקנית משנה בקולנוע