RL10

RL-10 הוא מנוע רקטי אמריקאי ששוגר לראשונה ב-1963. המנוע מופעל באמצעות מימן נוזלי והיה הראשון מסוגו בארצות הברית. המנוע פותח ומיוצר על ידי חברת פראט אנד ויטני (Pratt & Whitney). גרסה מעודכנת של ה-RL-10 עדיין בשימוש במשגרים רבים. עד 2009 שוגרו מעל ל-350 מנועים מסוג זה.

היסטוריה 
הניסוי הסטטי (ניסוי בו המנוע רתום לעמדת ניסוי קרקעית) של ה-RL-10 בוצע ב-1959. טיסת הניסוי הראשונה בוצעה ב-27 בנובמבר 1963. המנועים היו בשלב קנטאור של משגר אטלס.

נעשה שימוש במנועי ה-RL-10 בשלב השני של הסטורן 1 (שישה מנועים), בשלב השני של הדלתא 3 והדלתא 4 ובמשגר DC-X. מאז ישנו שימוש ב-RL-10 (מנוע אחד או שניים) בשלב הקנטאור, לדוגמה במשגרי האטלס והטיטן.

במשך השנים היו הצעות לשימוש ב-RL-10 שלא יצאו אל הפועל, בין היתר שימוש בהם בסטורן 5 ובמעבורת החלל.

מאז שיגורו הראשון, יותר מ-350 מנועי RL-10 הגיעו לחלל, והביאו לחלל יותר מ-150 מטענים שונים. ה-RL-10 גם תרם להבאת חלליות וגשושיות לכל כוכבי הלכת במערכת השמש.

עיצוב נוכחי 
ה-RL-10 עבר מספר רב של שדרוגים במשך השנים, כרגע הוא בשימוש בשתי גרסאות עיקריות.

RL-10-B-2 
בשימוש בשלב השני של הדלתא 4 והיה בשימוש בשלב השני של הדלתא 3.
 דחף: 110.1 קילו ניוטון.
 זמן בעירה: 1152 שניות.
 גובה: 4.14 מטרים.
 קוטר: 2.21 מטרים.
 דלק: חמצן נוזלי ומימן נוזלי.
 שימוש בדלק: 3.5 ק"ג לשנייה (מחמצן 20.6 ק"ג לשנייה).

RL-10-A-4-2 
בשימוש בקנטאור, השלב השני של אטלס 5 (מנוע אחד או שניים).
 דחף: 99.1 קילו ניוטון.
 זמן בעירה: 740 שניות.
 גובה: 2.28 מטרים.
 קוטר: 1.53 מטרים.
 דלק: חמצן נוזלי ומימן נוזלי.

קישורים חיצוניים 

 מפרט גרסאות ה-RL-10
 ה-RL-10 באתר פארט אנד ויטני

הערות שוליים

מנועים רקטיים
משפחת משגרי הסטורן