מירצ'ה קרישאן

מירצָ'ה קרישאן (ברומנית: Mircea Crişan; 9 באוגוסט 1924 – 22 בנובמבר 2013) היה שחקן תיאטרון ורביו וקומיקאי יהודי-רומני שפעל בשנותיו האחרונות בעיקר בגרמניה.

קורות חיים
נולד בשם מאוריצ'יו קראוס (Mauriciu Kraus) ככל הנראה, במחוז מרמורש ברומניה - בקרון רכבת.
בילדותו ליווה את הוריו בנדודיהם בשווקים ובירידים עם דוכן נייד למשחקים עם פרסים.

בנעוריו בבוקרשט עבד מירצ'ה קרישאן כמוכר בחנות לדברי בשר. אחרי השחרור מהשלטון הצבאי-פאשיטי למד בשנים 1944 - 1946 בקונסרבטוריום לאמנות דרמטית, בכיתה של מריה פילוטי. פרט לתפקידיו הקטנים הראשונים בתיאטראות רביו, הופיע קרישאן בסרטונים הומוריסטיים קצרים ("איליה עושה ספורט", "איליה בירח דבש") שהוצגו להנאת הקהל לפני "סרטי תעודה" תעמולתיים. בגיל 19 הופיע לראשונה בתיאטרון היהודי באראשאום (Baraşeum) כניצב במחזה "הזכייה הגדולה" של שלום עליכם. בהמשך הופיע בהמבול של יוהאן אוגוסט סטרינדברג וב-1946 זכה להצלחה גדולה במופע "Ca la noi la nimeni" (אין כמו אצלנו) לצדה של מריה טנאסה ושחקנים ידועים נוספים. כישורי החיקוי שלו (חיקוי אנשים כולל עמיתיו בתיאטרון, וחיקויים של צלילים מן הטבע) זכו לפופולריות רבה. הוא הופיע בשנים 1967-1946 גם ב"תיאטרון הצבא" (1957-1947), ב"סאבוי" ובלהקת הרביו של "Teatrul de Estradă" (שהוקמה ב-1949).

הופיע במופעי רביו לצדם של כוכבים רבים של "המוזיקה הקלה" הרומנית, בטלוויזיה בתוכניות סטאנד אפ ומערכונים, לצדה של סטלה פופסקו ואחרים. נחשב ל"מלך ההומור" של רומניה של שנות ה-60 ובמהלך ההיסטוריה יש סבורים כי רק קונסטנטין טנאסה זכה לפופולריות גדולה יותר ברומניה. מחברי הטקסטים ההומוריסטיים שלו היו ברוב המקרים אלכסנדרו אנדי וראדו סטנסקו.

השלטון הקומוניסטי הרשה למירצ'ה קרישאן, פעם שנייה, בשנת 1967 לצאת למסע הופעות של 3 חדשים בפריז (על במת אולימפיה), אך במקום לחזור לרומניה הגיע בסופו של דבר לישראל ואחר כך לגרמניה. הוא התיישב בגרמניה ומאז החל לאיית את שמו Mircea Krishan. לאחר שהתיישב בגרמניה, שקד על שיפור הגרמנית, שידע עוד לפני כן, ובהדרגה החל להופיע בתפקידי ליווי קטנים. ב-1972 קיבל את התפקיד הראשי ב"כנר על הגג" (בכורה על במת התיאטרון העירוני של העיר אולם) והופיע בו 800 פעמים. בהמשך קיבל תפקידים נוספים בקומדיות מוזיקליות ובמחזות זמר. גילם את סנצ'ו פנסה ב"האיש מלה מנצ'ה" של מיץ' לי, את דוליטל ב"גבירתי הנאווה", את בוב ב"אירמה לה דוס" (בשנים 1975–1985), את הקומיסר בליאנוב ב"נינוצ'קה" מאת מלכיור לנגייל (1988). הוא גילם גם את החייל שווייק, שיחק ב"השמן והרזה בגרמניה" מאת אורס וידמר (1981), וגילם את האסטרולוג סמירנוב ב"פשעו של הלורד ארתור סאביל" מאת אוסקר ויילד (1999). שיחק ושר באופרטות כמו בתפקיד פרי באצ'י ב"סילביה" מאת אמריך קלמן (בשנים 1990–1991 ו-1993), ב"האלמנה העליזה" מאת פרנץ להר, "העטלף" מאת יוהאן שטראוס הבן, וכן הופיע ב-60 סרטי טלוויזיה ו-90 מופעי טלוויזיה אחרים. אחרי שנת 1993 שיחק בכל שנה בחודשים יוני-אוגוסט בפסטיבל לתיאטרון מימי הביניים ברלסוויק.

ב-2001 הגיע לסיבוב הופעות בישראל במופע הרוויו "Teatru Bucureşti".

מירצ'ה קרישן התגורר בשנותיו האחרונות במיינטל, במדינת הסן. הוא נפטר בדיסלדורף בשנת 2013. היו לו שני בנים.

פרסים ואותות כבוד
2007 - הפרס המיוחד לתיאטרון רוויו- מטעם איגוד התיאטרון ברומניה - UNITER

קישורים חיצוניים 

 ריאיון עם מירצ'ה קרישאן באתר Agenda liternet ראיון מאת מנולה רומאלו, גישה ב 15 במאי 2013 
 פרטים על קרישאן וסרטיו באתר הרומני לקולנוע וטלוויזיה צ'ינמאג'יה Cinemagia  גישה ב-15.5.2013
 פרטים ביוגרפיים בכתבה באתר הרומני Jurnalul.ro ב-22 ביוני 2009
 קטעי ראיון - מאת דנה קובוז - 18-12-2010 באתר של השחקנית הרומניה יואנה פיקוש

הערות שוליים 

קומיקאים יהודים
קומיקאים רומנים
קומיקאים גרמנים
מהגרים מרומניה לגרמניה
שחקני תיאטרון יהודים רומנים
שחקני תיאטרון יהודים גרמנים
רומנים שנולדו ב-1924
רומנים שנפטרו ב-2013