גלונית

גַּלּוֹנִית (שם מדעי: .Ballota L, שם עברי קודם: בָּלוֹטָה) הוא סוג צמחים במשפחת השפתניים. הסוג מונה 27 מינים ו-11 תת-מינים ומקיף עשבים רב-שנתיים או בני שיח. סוג זה ניכר, בין השאר, בגביע הפרח הרחב יחסית, שהכותרת אינה בולטת ממנו הרבה, או קטנה ממנו. תכונה זו משותפת לשני סוגים קרובים נוספים במשפחת השפתניים - היא בולטת במיוחד אצל בר-גביע ובאה לידי ביטוי גם באשבל. לכן, סוגים אלו נחשבים לקרובים במשפחה.

השם העברי הקודם, בלוטה, הוא שימור של השם הלטיני (Ballota). בשל הצליל העברי, שם זה נשמר ועדיין רווח בציבור. למעשה, למין זה אין בלוטות מאפיינות, ולכן הוא אינו 'ראוי' לשם זה. שמו הוחלף לשם הנוכחי גלונית על שום צורתם הגלית של שולי העלים.

מאפיינים 

עשבים רב-שנתיים או בני שיח. הגבעולים רְבוּעִים. הלוואים חסרים.

העלים נגדיים, פשוטים. שפת העלים משוננת או חרוקה וגלונית. החפים (עלי התפרחת) מאורכים או דמויי מצרע ( עלה צר שמתחדד בהדרגה לחוד כלפי קודקודו).

התפרחות ערוכות בדורים רבי-פרחים, שרחוקים זה מזה או שקרובים זה לזה ואז הם יוצרים מעין שיבולת. 

הפרחים דו-מיניים, בעלי עטיף כפול ודו-שפתניים (שתי השפתיים ברורות למדי ונראות יפה מבחוץ).

הגביע מאוחה עלים, דמוי משפך או קונוס הפוך. צינור הגביע בעל 10 עורקים ושפת הגביע בעלת 5 (בלוטה פלשתית וגלונית מבאישה) או 10 שיניים.

צינור הכותרת חבוי בתוך הגביע או בולט ממנו במקצת ובעל טבעת שערות מבפנים. השפה העליונה של הכותרת זקופה וקמורה. השפה התחתונה פרושה והאונה האמצעית שלה מפורצת.

האבקנים, שמספרם 4, מעורים בצינור הכותרת וחבויים מתחת לשפה העליונה. הזוג הקדמי ארוך מהזוג האחורי. הפרי מפרדת, והפרודות מעוגלות (קהות) בראשן וחלקות.

מיני הגלונית בישראל ובסביבתה 

ארבעה מיני בר גדלים בארץ ישראל, 3 בני-שיח קבועים ועשב רב-שנתי אחד אקראי (גלונית מבאישה).
גַּלּוֹנִית הַסְּלָעִים (Ballota saxatilis Sieber ex C.Presl) - בן-שיח ים-תיכוני. ראה ערך.
גַּלּוֹנִית מַבְאִישָׁה (.Ballota nigra L) - כונתה גם בלוטה שחורה. ראה ערך.
גַּלּוֹנִית מְצוּיָה (.Ballota undulata Benth, שם עברי קודם: בלוטה גלונית) - בן-שיח ים-תיכוני מצוי, ירוק, שעיר כולו, גובהו 50 ס"מ, ופרחיו הלבנים חבויים בגביע רחב שנשאר זמן רב לאחר הפריחה. ראה הרחבה בערך.
גַּלּוֹנִית פְּלִשְׁתִּית (.Ballota philistaea Bornm) - גלונית פלשתית היא צמח רב-שנתי, ים-תיכוני שעיר, רב-גבעולים מין זה אנדמי למישור החוף בישראל ובהרי אדום בדרום ממלכת ירדן. צמח נדיר ועל סף איום הכחדה.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

צמחים שתוארו ב-1753
טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
שפתניים