ליאו זקס

ליאו זַקְס (Leo Sachs; 14 באוקטובר 1924 – 12 בדצמבר 2013) היה פרופסור לביולוגיה מולקולרית ומראשוני חוקרי הגנטיקה בישראל, חתן פרס ישראל למדעי החיים.

זקס היה הראשון שהשתמש למטרות איבחון בתאים ממי שפיר סביב העובר (ביחד עם דוד מיכאל שר). השיטה קיבלה את השם אמניוסינתזה, או בדיקת מי שפיר.

קורות חיים
זקס נולד בלייפציג שבגרמניה בשנת 1924, ובשנת 1933, עם עליית הנאצים לשלטון, היגר לאנגליה. בתום מלחמת העולם השנייה, הצטרף לתנועת נוער ציונית והחל בלימודי חקלאות כהכנה לחיים בקיבוץ. הוא סיים דוקטורט בגנטיקה באוניברסיטת קיימברידג' ובשנת 1952 עלה לישראל והצטרף לסגל מכון ויצמן למדע. בראשית דרכו במכון, נתבקש זקס לייסד את המחלקה לגנטיקה.

בין 1974 ל-1979, כיהן זקס כדיקן הפקולטה לביולוגיה של המכון.

מערכת התרבית להתפתחות תאי דם נתגלתה על ידיו לראשונה בשנת 1963. מחקריו התמקדו בהתפתחות תאי אב ויכולת השיבוט באמצעות חלבונים לוויסות ומיון גידולים משובטים. מכלול עבודתו הביאה להתקדמות כלל-עולמית בחקר מחלת הסרטן והמחקר הגנטי. ביחד עם חיים גינזבורג הם גידלו לראשונה תרביות תאים שהפכו לסרטניים בעקבות חדירה של וירוסים.

מחקריו זיכו אותו בהוקרה בינלאומית והוא היה אזרח הישראלי הראשון בין חתני פרס וולף (1980). בשנת 1972 קיבל זקס את פרס ישראל למדעי החיים (1972) והוא חתן פרס רוטשילד, פרס א.מ.ת (2002) וחבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים וחבר האקדמיות הלאומיות למדעים של ארצות הברית ואנגליה.

זקס נפטר ב-12 בדצמבר 2013 בגיל 89.

קישורים חיצוניים

 עמוד הבית של פרופ' זקס באתר מכון ויצמן למדע

הערות שוליים

גנטיקאים ישראלים
ביולוגים ישראלים
סגל מכון ויצמן למדע: ביולוגיה
ישראלים חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
זוכי פרס רוטשילד
זוכי פרס וולף לרפואה
זוכי פרס ישראל למדעי החיים
זוכי פרס א.מ.ת.
חברי האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים
עמיתים זרים בחברה המלכותית
עמיתים יהודים בחברה המלכותית
ישראלים ילידי גרמניה
בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קיימברידג'
עולים בשנות ה-1950
ביולוגים מולקולרים
פליטי רדיפות הנאצים
בוגרי אוניברסיטת בנגור
ישראלים שנולדו ב-1924
ישראלים שנפטרו ב-2013
ישראלים שנפטרו מסרטן