יבש גלעד

יָבֵשׁ גִּלְעָד היא עיר בנחלת חצי שבט המנשה שבעבר הירדן המזרחי המופיעה כמה פעמים בתנ"ך. כמשתמע משמה, העיר שכנה ממזרח לנהר הירדן, באזור הגלעד.

פרשת פילגש בגבעה

הופעתה הראשונה בתנ"ך היא בספר שופטים, בסיפור פילגש בגבעה. למרות המלחמה הכוללת של בני ישראל בשבט בנימין, לא השתתפו אנשי יבש גלעד במאמץ המלחמתי. משתמה המלחמה לחמו בהם בני ישראל, והרגו את כל תושבי יבש גלעד, חוץ מארבע מאות נשים. את הנשים לקחו לנשים לבני בנימין, שבשל שבועה לא הותרו להינשא לבנותיהם של בני ישראל אשר נלחמו בהם (שופטים):

פרשת נחש העמוני

הפעם השנייה שבה מוזכרת יבש גלעד, היא בסיפור המלכתו של שאול למלך. לאחר ששאול מומלך בפעם הראשונה, מאיים נחש מלך עמון לכבוש את יבש גלעד:

בני העיר ניגשים למשא ומתן על חייהם, ומקבלים הבטחה מנחש, על פיה אם ינקרו את עינו הימנית של כל אחד מהתושבים, הוא יחוס על חייהם: 
שאול המלך חש עם צבאו לעזרת אנשי יבש גלעד, ומציל אותם מציפורני המלך העמוני:

פרשת קבורת שאול

בפעם השלישית מוזכרים אנשי יבש גלעד כאלו שקברו, מתחת לאשל בעירם, את שאול המלך ואת יהונתן בנו, שנמצאו על יד החומות בבית שן, לאחר התבוסה בגלבוע:
דוד המלך, שהומלך על שבט יהודה זמן קצר אחר מיתת שאול, שלח לשבח אותם על מעשיהם:

הקשר בין שלוש הפרשות 
בפירוש המיוחס לרש"י בדברי הימים מופיע קשר בין שלוש הפרשות:

אנשי יביש גלעד סיכנו עצמם למען גופות שאול ובניו יותר משאר ישראל משום ששאול הצילם מנחש העמוני (ראה לקמן: "יבש גלעד בחז"ל"). הוא מציע שכנגד שבעת הימים שצמו והתענו בציפייה שמישהו מישראל יושיעם, כנגדם התענו שבעה ימים על מות שאול.

עוד הוא מסביר שהאבלות שלהם הייתה גם משום שרבים מהנופלים באותה מלחמה היו מבנימין, שבטו של שאול, והיו קרוביהם של בני יביש גלעד, כפי שעולה מפרשת פילגש בגבעה, במסירת בנות העיר לבני בנימין.

יבש גלעד בחז"ל 
חז"ל הבינו שמעשה החסד של אנשי יבש גלעד בקבורת שאול ובניו נבעה מהכרת טובה על הצלתם מנחש העמוני. חז"ל משבחים את המעשה ודורשים שבזכותו, עתידים חצי שבט המנשה, שאנשי העיר משתייכים לו, להיגאל ראשונה מהגלות:

זיהוי האתר
מן האונומסטיקון של אוסביוס מקיסריה ניתן ללמוד כי יבש גלעד עוד התקיימה בראשית המאה הרביעית לספירה. אוסביוס ממקם אותה על הר הנמצא שישה מילין על הדרך הרומית שבין פחל לגרש.

במהלך המאה ה-20 הוצע לזהות את יבש גלעד עם שני אתרים בממלכת ירדן של ימינו: תל אבו אל-חַ'רַז  (על-ידי נלסון גליק ואחרים) ותל אל-מקלוב (ישראל פינקלשטיין). שני האתרים שוכנים בסמוך לנחל וואדי יאבס, שייתכן ששימר את שמה הקדום של העיר.

תל אבו אל-ח'רז נמצא בצד המזרחי של בקעת הירדן. בחפירות שנערכו עד כה באתר, נחשפו ממצאים מתקופות שונות וביניהן גם מתקופת הברזל I ו-II המתאימות לתקופה המזוהה כתקופת המאורעות המתוארים בתנ"ך, אך לא נתגלו ממצאים שתמכו בזיהוי המדויק של האתר. באתר נמצאו עדויות ליישוב של גויי הים (או לכל הפחות קשרים עם הים האגאי), היחיד מיישוביהם שהתגלה בירדן.

תל אל-מקלוב שוכן במעלה הגלעד, כשמונה קילומטרים מזרחית לתל אבו אל-ח'רז, על הר החולש על וואדי יאבס. בסקר ארכאולוגי שנערך במקום, התגלו גם חרסים מתקופת הברזל I ו-II. חוקרים התומכים בזיהוייה של יבש עם תל אל-מקלוב סבורים כי מיקומו של התל תואם את התיאור באונומסטיקון של אוסביוס. מנגד, יש הטוענים כי תל אל-מקלוב רחוקה מדי מח'רבת אבזיק, המזוהה עם בזק המקראית, בה חנה צבא שאול ערב המלחמה עם העמונים ביבש. לפיכך, הם גורסים, יש לזהות את יבש גלעד בתל אבו אל-ח'רז, שנמצאת במרחק סביר מבזק ובאופן התואם את התיאור המקראי של מלחמת שאול בנחש.

הערות שוליים

יישובי המקרא
עבר הירדן המזרחי
נחלת שבט מנשה
הגלעד