הסכם אנדרוסובו

הסכם אנדרוסובו היה הסכם הפסקת לחימה שסיים את מלחמת רוסיה-פולין (1654-1667) שנמשכה 13 שנים. ההסכם נחתם בכפר אנדרוסובו במחוז סמולנסק של היום. ההסכם נחתם על ידי נציגי רוסיה הצארית והאיחוד הפולני-ליטאי. נציגי הקוזאקים לא השתתפו בטקס ולא חתמו על ההסכם.

תנאי ההסכם
 סוכם על הפסקת הלחימה לתקופה של 13.5 שנים. בתקופה זו הצדדים התחייבו להכין הסכם ל"שלום נצחי".
 האיחוד הפולני-ליטאי מסר לרוסיה הצארית את סמולנסק, צ'רניגוב, שטחים באזור קורסק ובריאנסק. כמו כן האיחוד הכיר בכך ששטחי אוקראינה  של הגדה השמאלית (המזרחית) של הדנייפר סופחו לרוסיה הצארית.
 רוסיה הצארית ויתרה על כל השטחים שנכבשו על ידה במהלך המלחמה בליטא.
 בלארוס ושטחי אוקראינה מערבית לדנייפר נשארו בשליטתו של האיחוד הפולני-ליטאי.
 קייב הועברה לרוסיה הצארית לתקופה של שנתיים. בהמשך, בשנת 1686 בעקבות הסכם נוסף, העיר נשארה בשליטה רוסית תמורת תשלום.
הסיץ' הזפורוז'י הועבר לניהול משותף פולני-רוסי תוך ניצולו בלחימה נגד האימפריה העות'מאנית 
 הצדדים התחייבו לעזור לקוזאקים במידה ותתרחשנה פלישות של כוחות חאנות קרים.
 הוסדר נושא החלפת שבויים, נכסים וגבולות.
 הוסדר נושא המסחר ושגרירים.

השלכות ההסכם

אוקראינה
לדעת ההיסטוריונים האוקראינים, ההסכם איפשר לרוסיה הצארית לחזור בה  באופן חד-צדדי, מהתחייבויותיה לאוקראינה לעזור לה בלחימה נגד האיחוד הפולני-ליטאי. סוכם על חלוקת אוקראינה ל-2 חלקים בין המדינות שחתמו על ההסכם. חלוקה זו אושררה פעם שנייה בהסכם שנחתם מאוחר יותר. תנאי ההסכם הדהימו את הקוזאקים והחלו מרידות נגד הפקידות הרוסית המקומית.

רוסיה
ההיסטוריונים הרוסים רואים בהסכם זה צעד חשוב בהתקדמות המדינה לאיחוד העמים הסלאביים בראשות רוסיה. אומנם ההסכם לא נתן תשובה למספר בעיות (למשל קבלת מוצא לים הבלטי), אך רוסיה החזירה לעצמה שטחים שאיבדה בתקופת הצרות. כמו כן חלה התקרבות עם האיחוד הפולני-ליטאי על רקע מאבק משותף נגד האימפריה העות'מאנית.

פולין
הפולנים רואים בהסכם שגיאה היסטורית. כתוצאה מהסכם זה חל שינוי במעמד המדינות באזור והאיחוד הפולני-ליטאי החל לאבד את מעמדו כמדינה השולטת באזור כולו לטובת רוסיה הצארית.

קישורים חיצוניים
 

אוקראינה: היסטוריה
ליטא: היסטוריה
רוסיה הצארית: אמנות והסכמים
פולין: אמנות והסכמים
הסכמי שלום במאה ה-17