ססאר רודריגס אלברס

ססאר רודריגס אלברס (בספרדית: César Rodríguez Álvarez; 29 ביוני 1920 - 1 במרץ 1995), שהיה ידוע בשמו הפרטי, ססאר, היה שחקן ומאמן כדורגל ספרדי-קטלאני. ססאר שיחק, בין היתר, בברצלונה ובנבחרות  ו. בזמן שנותיו בברצלונה שיחק ב-433 משחקים והבקיע 294 מתוכם 232 במשחקים רשמיים, ובכך הוא השחקן הרביעי מבחינת כמות השערים בהיסטוריית הקבוצה אחרי ליונל מסי, פאולינו אלקנטרה וז'וזפ סמיטייר ושני במשחקים רשמיים אחרי מסי. 192 השערים שהבקיע בלה ליגה הפכו אותו למלך שערי הקבוצה בליגה בכל הזמנים עד שמסי שבר את שיאו. בהיסטוריית הליגה הוא במקום השישי במבקיעי השערים בכל הזמנים, כשבמשך שלושה עשורים היה במקום השלישי. ססאר היה שותף עם ברצלונה לחמש זכיות באליפות הליגה, וב-1949 זכה בתואר הפיצ'יצ'י (מלך השערים של הליגה) בזכות הבקעת 28 שערים. אחרי פרישתו ממשחק, עבד ססאר כמאמן.

ביוגרפיה

קריירה קבוצתית
לאחר ששיחק בילדותו בעיר לידתו, לאון, הצטרף ססאר לברצלונה ב-1939. הופעת הבכורה שלו בקבוצה נדחתה עקב גיוס לבסיס צבאי בגרנדה. ססאר שיחק במשך שתי עונות במועדון כדורגל גרנדה כשחקן מושאל מברצלונה, וב-1941 עזר להם לזכות באליפות הליגה השנייה. בעונה שלאחריה, עונת 1941/42, הן גרנדה והן ססאר ערכו את הופעת הבכורה שלהם בליגה הראשונה. בעונה זו הבקיע שישה שערים במשחק בו קבוצתו ניצחה 7-3. בעונה זו היה סגן מלך שערי הליגה.

ב-1942 חזר ססאר לברצלונה, עימה זכה לראשונה באליפות הליגה ב-1945. מעונה זו ועד עונת 1950/51 היה המבקיע המוביל של ברצלונה בכל עונה. ב-1951 הבקיע צמד בניצחון 3-0 בגמר גביע הגנרל. לאחר מכן, עם אסטניסלאו באסורה ולאזלו קובאלה, היה שותף לחוד הקבוצה שעזר לה לזכות בחמישה תארים בעונת 1951/52. הוא הבקיע פעם נוספת בגמר הגביע, בניצחון 4-2 על ולנסיה. בנוסף, הבקיע ססאר את שער הניצחון בגמר הגביע הלטיני מול ניס. בעונת 1952/1953 התחזקה התקפת ברצלונה אף יותר עם עלייתו של מורנו, וססאר זכה עם ברצלונה בדאבל, זכייה באליפות ובגביע, עונה שנייה ברציפות.

לאחר עזיבתו את ברצלונה, שיחק ססאר בשתי קבוצות נוספות לפני שהצטרף לאלצ'ה. כשחקן, ומאוחר יותר כמאמן-שחקן, עזר לקבוצה לעלות מהליגה השלישית עד לליגה הראשונה תוך שלוש עונות. ססאר אימן את הקבוצה בעונתה הראשונה בלה ליגה, עונת 1959/60.

קריירה בינלאומית
בין 1945 לבין 1952 שיחק 12 פעמים במדי נבחרת . ססאר הבקיע במשחק הבכורה שלו מול נבחרת פורטוגל ב-11 במרץ 1945. ססאר נכלל בסגל הנבחרת במונדיאל 1950. לצד משחקו בנבחרת ספרד, שיחק גם בנבחרת קטלוניה בין השנים 1943 לבין 1954. הוא שיחק במדי נבחרת קטלוניה עשר פעמים, והיה שותף לניצחון נבחרת קטלוניה על נבחרת ספרד ב-19 באוקטובר 1947, בו הבקיע צמד.

קריירת אימון
לאחר הצלחתו עם אלצ'ה, החל ססאר לאמן בריאל סרגוסה. ב-1961 הדריך את הקבוצה למקום השלישי בליגה, ובעונות הבאות הגיע עימה למקום הרביעי והחמישי. ב-1963 הגיעה הקבוצה לגמר גביע הגנרל. הצלחתו בסרגוסה משכה את תשומת לב מועדונו הקודם, וב-1964 מונה לתפקיד מאמן ברצלונה. בברצלונה לא זכה להצלחה, וססאר היה המאמן למשך 85 משחקים בלבד.

תארים

כשחקן
ברצלונה
אליפות ספרד (5): 1944/45, 1947/48, 1948/49, 1951/52, 1952/53
הגביע הספרדי (3): 1951, 1952, 1953
גביע אבה דוארטה (3): 1948, 1952, 1953
הגביע הלטיני (2): 1949, 1952
גרנדה
הליגה השנייה בספרד: 1940/41
אלצ'ה
הליגה השנייה בספרד: 1958/59
הליגה השלישית בספרד: 1957/58

כמאמן
הרקולס
הליגה השלישית בספרד: 1969/70
אישיים
תואר הפיצ'יצ'י: 1948/49

קישורים חיצוניים

 
  המבקיעים הגדולים של ספרד בכל הזמנים
 ססאר באתר הרשמי של מועדון הכדורגל ברצלונה

הערות שוליים 

חלוצי כדורגל קטלאנים
כדורגלנים קטלאנים
חלוצי כדורגל ספרדים
כדורגלני ברצלונה
כדורגלני גרנדה
כדורגלני קולטורל לאונסה
כדורגלני אלצ'ה
כדורגלני נבחרת ספרד
כדורגלנים ספרדים
כדורגלני מונדיאל 1950
מאמני כדורגל ספרדים
מאמני אלצ'ה
מאמני ריאל סרגוסה
מאמני ברצלונה (כדורגל)
מאמני מיורקה
מאמני סלטה ויגו
מאמני ריאל בטיס
מאמני הרקולס אליקנטה
ספרדים שנולדו ב-1920
ספרדים שנפטרו ב-1995