מעתה ועד עולם

מעתה ועד עולם (באנגלית: From Here to Eternity) הוא סרט דרמה משנת 1953 המבוסס על ספר הנושא אותו שם שחיבר ג'יימס ג'ונס. הסרט עוסק בבעיותיהם של חיילים (ברט לנקסטר, מונטגומרי קליפט ופרנק סינטרה) המוצבים בבסיס חיל הים באי הוואי בחודשים שקדמו למתקפה היפנית על הנמל בפרל הארבור. דברה קר ודונה ריד מגלמות את הנשים בחייהם.

הסרט היה מועמד ל-13 פרסי אוסקר וזכה בשמונה קטגוריות מתוך המועמדויות: הסרט הטוב ביותר, הבימוי הטוב ביותר (פרד זינמן), שחקנית המשנה הטובה ביותר (דונה ריד), שחקן המשנה הטוב ביותר (פרנק סינטרה), התסריט המעובד הטוב ביותר, העריכה הטובה ביותר, הצילום הטוב ביותר והסאונד הטוב ביותר.

עלילה
טוראי רוברט פרוויט (מונטגומרי קליפט) מועבר לבסיס באחד מאיי הוואי. כאשר קפטן דנה הולמס (פיליפ אובר) שומע על המוניטין שלו כמתאגרף מוכשר, הוא לוחץ על פרוויט להצטרף למועדון האיגרוף הגדודי, אך החייל החדש מסרב בתוקף. סמל ראשון מילטון ווארדן (ברט לנקסטר) מציע כי הוא ינסה לגרום לפרוויט לשנות את דעתו בכך שיהפוך את שהותו בבסיס לקשה במיוחד. הוא מגייס לעזרתו את שאר הקצינים החברים גם הם במועדון האיגרוף. פרוויט נתמך רק על ידי ידידו, טוראי אנג'לו מאג'יו (פרנק סינטרה).

מאחורי גבו של מפקדו, מתחיל וורדן לנהל רומן עם אשתו הממורמרת של הולמס, קארן (דברה קר). כאשר המערכת ביניהם מתפתחת, היא מאיצה בו להגיש בקשה לקורס קצינים, כך שהיא תוכל להתגרש מהולמס ותינשא לו, מבלי לאבד מיוקרתה. לבסוף בעקבות הלחץ שלה ולאחר שהיא מגלה כי סירב לצאת לקורס קצינים, למרות המלצתו של בעלה, ולאחר שהוא מודה בפניה כי אין לו כל כוונה כזו גם בעתיד, היא מסיימת בפתאומיות את מערכת היחסים ביניהם.

בינתיים, מסתכסך מאג'יו עם סמל הצוות צר האופק והגזעני ג'יימס ג'ודסון (ארנסט בורגניין). כאשר מאג'יו הבלתי ממושמע מבצע נפקדות מהבסיס, הוא מועמד למשפט ונשלח לבית המעצר עליו אחראי ג'ודסון. ג'ודסון מנצל את ההזדמנות ומכה קשות את הטוראי הממשיך להתריס כנגדו. לבסוף מצליח מאג'יו להימלט מהמעצר ומוצא את פרוויט ומתמוטט בזרועותיו, הוא מספר לו על ההתעללות אותה עבר ומת. פרוויט האבל מוצא את ג'ודסון ומזמין אותו לקרב באחת מסמטאות העיר. בקרב הסכינים המתפתח ביניהם נפצע פרוויט קשות אך מצליח להרוג את סמל ג'ודסון, כנקמה על מותו של חברו הטוב. פרוויט שנפצע קשות בבטנו נמלט לדירתה של חברתו לוריין (דונה ריד), "מארחת" במועדון לילה אותה הכיר. בחלוף הזמן פצעו מסרב להחלים.

כאשר תוקפים היפנים את הבסיס הימי בפרל הארבור, מנסה פרוויט, הנמצא בעריקות מזה זמן רב, לחזור לבסיס, אך נורה ונהרג בידי שומרי הבסיס. בסוף הסרט לוריין וקארן נפגשות על סיפונה של ספינה המחזירה אותן לארצות הברית. לוריין מספרת לקארן בשיחה המתפתחת ביניהן על מותו של ארוסה, טייס בחיל האוויר שהופל במהלך המתקפה, אך כאשר היא מספרת לה את שמו מזהה אותו קארן כטוראי פרוויט.

צוות שחקנים
 ברט לנקסטר כסמל ראשון מילטון וורדן
 מונטגומרי קליפט כטוראי רוברט פרוויט
 דברה קר כקארן הולמס
 דונה ריד אלמה "לוריין" ברוק
 פרנק סינטרה כטוראי אנג'לו מאג'יו
 פיליפ אובר כקפטן דונה הולמס
 מיקי שונסי כרב-טוראי ליבה
 הארי בלבר כטוראי מזולי
 ארנסט בורגניין כסמל צוות ג'יימס ג'ודסון

הפקת הסרט

בזמן הפקת הסרט הסתובבו השמועות כי פרנק סינטרה קיבל את תפקידו בסרט בעקבות קשריו לכאורה עם המאפיה, וכי זה היה הבסיס לדמותו של הזמר ג'וני פונטיין בסרט הסנדק. שמועות אלה הוכחשו במספר הזדמנויות על ידי השחקנים ואנשי הצוות של הסרט. הבמאי פרד זינמן הגיב על כך, "האגדה על ראשי סוסים שנכרתו היא המצאה מוחלטת, חופש פואטי מצידו של מריו פוזו שכתב את הספר הסנדק". סבירה יותר היא האפשרות כי אשתו של סינטרה באותה התקופה, אווה גרדנר, שכנעה את אשתו של ראש אולפני קולומביה באותה התקופה, הארי כהן, להפעיל את השפעתה עליו. לגרסה זו ישנה התייחסות בביוגרפיה של סינטרה אותה כתבה קיטי קלי. סינטרה עצמו שלח לכהן מכתבים ומברקים רבים בהם ביקש ממנו את התפקיד של מאג'יו הגווע מפצעיו, ואף חתם על חלק מהם תחת השם "מאג'יו". סינטרה הרוויח מכך שאלי וולך, שיועד לתפקידו של מאג'יו במקור, פרש כדי להופיע בברודוויי. שכרו של סינטרה, לעומת זאת היה רק 8,000$, ירידה דרסטית משכר של 130,000$ אותו קיבל בסרט הרימו עוגן בו הופיע בצוותא עם ג'ין קלי.

מבחן הבד של סינטרה שימש בסופו של דבר בעריכת הסרט, הסצנה כללה אימפרוביזציה של סינטרה עם חופן של זיתים, מעמיד פנים שהם זוג קוביות משחק.

בסרט, שונה תוכנו הבוטה מבחינה מינית של הספר, ומותן כך שיוכל להשביע את דעתה של הצנזורה באותו הזמן. למשל, סצנת החוף המפורסמת, בה נראים ברט לנקסטר ודברה קר מתעלסים על קו המים והגלים סביבם, הרמיזה לקיום יחסי מין באותה הסצנה היא פחות מובנת מאליה מאשר בספר.

הכימיה בין ברט לנקסטר ודברה קר חצתה ככל הנראה את גבולות המסך, לאחר ששמועות צצו על רומן ביניהם במהלך צילומי הסרט.

צבא ארצות הברית נמנע משיתוף פעולה עם ההפקה של הסרט (רובו של הסרט צולם בבסיס הצבאי סקופילד שבהוואי), עד אשר ההפקה הסכימה לכמה התאמות בעלילת הסרט, כדי שלא יציגו את הצבא באור שלילי, השינוי הידוע ביותר היה גורלו של קפטן הולמס.

פרסים

הסרט היה מועמד ל-13 פרסי אוסקר וזכה ב-8.
 פרס אוסקר לסרט הטוב ביותר
 פרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר
 פרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר
 פרס אוסקר לעריכה הטובה ביותר
 פרס אוסקר לצילום הטוב ביותר
 פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר - פרנק סינטרה
 פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר - דונה ריד
 פרס אוסקר לסאונד הטוב ביותר
 מועמד לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר - ברט לנקסטר
 מועמד לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר - מונטגומרי קליפט
 מועמד לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר - דברה קר
 מועמד לפרס אוסקר לתלבושות הטובות ביותר

שנה לאחר מכן (1954) זכה הסרט בפרס מיוחד בפסטיבל קאן שהוענק לבמאי פרד זינמן

קישורים חיצוניים

 
 מעתה ועד עולם באתר האוזן השלישית

סרטים אמריקאיים
סרטי מלחמת העולם השנייה
סרטי 1953
זוכי אוסקר: הסרט הטוב
סרטים בשימור ספריית הקונגרס
סרטי קולומביה
זוכי אוסקר: מיקס הסאונד הטוב
זוכי אוסקר: העריכה הטובה
סרטי ברט לנקסטר
סרטי פרנק סינטרה
סרטי דברה קר