צבי בן-יעקב (צנחן)

צבי בן יעקב (22 בפברואר 1922 – דצמבר 1944 או ינואר 1945) היה מצנחני היישוב שנרצח בידי הנאצים במחנה הריכוז מאוטהאוזן.

ביוגרפיה
צבי בן יעקב נולד בשם יינדריך גרינהוט (Jindrich Grunhut) ב-22 בפברואר 1922 בבְרטִיסְלאבה שבסלובקיה, לשרה ויעקב. אמו נפטרה כשהיה בן שש. עד גיל 14 למד בישיבה, אבל משהורע מצבה הכלכלי של משפחתו, נאלץ לעזוב את הישיבה ולעבוד במפעל טקסטיל. באותן שנים הצטרף לתנועת הנוער הציונית בית"ר, אך בהשפעתו של שליח מארץ ישראל, עבר לבלאו וייס ובה פעל כמדריך. כמקובל בתנועות הנוער הציוניות סיגל לעצמו שם עברי – צבי. בגיל 16 יצא להכשרה חלוצית לקראת העלייה ובשנת 1939 עלה לארץ ישראל והצטרף לחברת הנוער באשדות יעקב.

בקיץ 1941, לפני גמר ההכשרה התגייס לפלמ"ח והצטרף לפלי"ם. במהלך שירותו בפלמ"ח השתתף בייסוד קיבוץ החותרים ועבד בדייג בקיבוץ. שם גם התחתן בשנת 1943 עם חברתו, מיכל לבית גרינבאום. אל הפלמ"ח הביא תרגום לשיר היידי "בשדה ביער".

במהלך מלחמת העולם השנייה הצניח הצבא הבריטי 37 שליחים מהיישוב היהודי בארצות מוצאם. קבוצה זו, שכונתה צנחני היישוב, נועדה לסייע למאמץ המלחמתי הבריטי.
ב-1943 התנדב בן יעקב לקבוצה זו, ועבר קורס צניחה בריטי בשדה התעופה ברמת דוד, ואימונים נוספים במצרים. ב-15 בספטמבר 1944 הוא הוצנח על ידי הבריטים במסגרת "מבצע אמסטרדם" יחד עם חיים חרמש ורפאל רייס כדי שיוכלו להצטרף אל הפרטיזנים במהלך המרד הסלובקי. שלושת הצנחנים הוצנחו בטעות כ-50 ק"מ מן הנקודה הייעודה, בתוך שטח גרמני, אחרי כיומיים הם מצאו זה את זה וצעדו שישה ימים אל מעבר לקו החזית שעבר בנהר הואה אל השטח שבשליטת הפרטיזנים. הם הצטרפו אל חביבה רייק בבאנסקה ביסטריצה ושם פעלו בין יהודי העיר. בסוף אוקטובר 1944 נכבשה העיר מחדש על ידי הצבא הגרמני במהלך נסיגתו מן החזית המזרחית והצנחנים מארץ ישראל נמלטו עם קבוצה של כ-45 פרטיזנים יהודים, בהנהגת שאניו וולנר ואגון רוט, מנהיגי השומר הצעיר בסלובקיה, אל הרי טאטרה. בהרים לחמה הקבוצה תקופה קצרה עד שנתפסו בידי לוחמי וואפן אס אס אוקראינים בשירות הנאצים. בניגוד לרפי רייס וחביבה רייק, שנתפסו איתו, התחזה בן יעקב בשבי הגרמנים לקצין אנגלי, ולכן לא הוצא להורג מייד.

לא קיימת עדות מוסמכת על אופן ותאריך מותו, אך נראה שהובא בסוף דצמבר 1944 למחנה הריכוז מאוטהאוזן שבאוסטריה, שם הוצא להורג יחד עם קצינים שבויים בריטיים. הוא היה בן 22 במותו.

זמן קצר אחרי נפילתו בשבי, נולדה בתו אדווה, הבת הראשונה של קיבוץ החותרים, אותה לא זכה להכיר. לאדווה נכתב על ידי רון גפן השיר "שיר ערש לאדווה", שבוצע בידי עופרה חזה.

מהכלא הנאצי בסלובקיה, הצליח צבי להבריח מכתב אחרון לאשתו מיכל ובו כתב, בין השאר:

המכתב נחשב לדוגמה ומופת ושימש גם חומר לימוד בבתי ספר בישראל.

הנצחה

בעקבות העלאת עצמותיהם של חביבה רייק ורפאל רייס, בקשה משפחתו של בן יעקב שתוקם עבורו מצבת זיכרון בישראל. לזכרו הוקם קבר ריק ומעליו מצבה בחלקת יד לצנחני היישוב בארץ שנפלו באירופה בבית הקברות הצבאי בהר הרצל בירושלים. כן הוקמה לזכרו מצבה בקיבוצו, קיבוץ החותרים. בעשור לנפילתו הונחה אבן פינה לאכסניה על שמו בקיבוץ.

מספר רחובות בערים שונות נקראים על שמו.

קישורים חיצוניים 

 צבי בן יעקב, מאמר מאת תהילה עופר באתר "הצנחנים"
 מידע על צבי בן יעקב באתר הפלמ"ח, כולל מכתביו האחרונים

הערות שוליים

חברי בלאו וייס
החותרים: אישים
יד לצנחני היישוב בארץ שנפלו באירופה
הנצחת נעדרים בהר הרצל
צנחני היישוב שנהרגו
אסירים במחנה הריכוז מאוטהאוזן
נספים במחנה הריכוז מאוטהאוזן
אנשי היישוב שמקום קבורתם לא נודע
אישים המונצחים בגן הנעדרים בהר הרצל
מתנדבי היישוב לצבא הבריטי
ארץ-ישראלים שנולדו ב-1922
ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1945