סטרלינג הולוויי

סטרלינג פרייס הולוויי הבן (באנגלית: Sterling Price Holloway, Jr.; 4 בינואר 1905 – 22 בנובמבר 1992) היה שחקן אופי וקומיקאי אמריקאי שהופיע ב-150 סרטים ותוכניות טלוויזיה, והיה במשך תקופה ארוכה מדבב בחברת וולט דיסני.

ביוגרפיה

שנותיו הראשונות 
נולד בקדרטאון (ג'ורג'יה) ונקרא על שמו של הגנרל סטרלינג פרייס. אביו, סטרלינג פרייס הולוויי האב, היה בעל מכולת מצליח, מונה לראשות העיר בשנת 1912. אחרי ששירת באקדמיה הצבאית של ג'ורג'יה, פנה הולוויי לאקדמיה האמריקנית למשחק בניו יורק. הולוויי החל את דרכו בתיאטרון כאשר השתתף בהצגתם הראשונה של רוג'רס והארט, גאריק גאיטיס. הולוויי שר בגאריק גאיטיס את "מנהטן" בשנת 1925, ואת "הר מוריק" בשנת 1926.

קריירה
בשנת 1926, עם גובה של 1.75 מטר ומשקל של 56 קילוגרמים, הולוויי עבר להוליווד ושם החל את קריירת הקולנוע שלו שנמשכה חמישים שנה. הוא עבד עם פרד מקמארי, ברברה סטנוויק, לון צ'ייני הבן, קלארק גייבל, ג'ואן קרופורד, בינג קרוסבי ודייוויד קאראדין. למרות שהיה שחקן אופי עסוק ורקדן אתלטי, הולוויי מצא את נישתו כשחקן קולי. הולוויי גויס לצבא האמריקני במלחמת העולם השנייה ושהה בצפון אפריקה ובאיטליה. בשנת 1941, הולוויי נשמע בסרט דמבו הפיל המעופף בקולו של "מר חסידה". הוא היה הבואש המתבגר "פרח" בסרט במבי, המספר בסצנת הפינגווינים בסרט שלושת הקבלרוס וסיפר את "פטר והזאב" בסרט הבה לי מוזיקה. הוא דיבב את הנחש "קא" בסרט ספר הג'ונגל, קריין בסרטון גלית השני, דיבב את חתול הצ'שר בסרט אליס בארץ הפלאות ואת העכבר "רוקפור" בסרט חתולים בצמרת.
תפקידו כפו הדב הוא הידוע בתפקידיו. אולפני דיסני הפכוהו לאגדת דיסני בשנת 1991 בכינוס מיוחד שהייתה ככל הנראה הופעתו הפומבית הרשמית האחרונה, כשהיה בן 86. 

הופעתו הקולנועית החזותית האחרונה  הייתה בסרט רעם וברק (יצא ב-1977), כשלאחר מכן בעיקר דיבב וקריין עד לקראת סוף שנות השמונים, כשהחל להוריד הילוך בקריירה בעקבות מצבו הבריאותי שהחל להתרועע במהלך שנות השמונים, ולכן לא דיבב את פו הדוב בסרט עליו שיצא ב-1983 (כשדיבב אותו האל סמית' (1916-1994) מי שדיבב את דמות הינשוף בסרטים הקודמים ועשה תפקיד כפול בסרט ההוא). היה ניסיון נוסף שלא המשיך, על להעלות מחדש את הולווי כמדבב פו הדב סביב שנת 1988 (כשהיה בן 83), אך נזנח כי לדעת המפיקים גוון קולו של הולווי כבר לא מה שהיה לפני.

רדיו והקלטות
ככוכב רדיו, הולוויי נשמע בתוכניות הרדיו שעת מסילת הברזל, שעת הפלדה של ארצות הברית, דריכות ותיאטרון רדיו לוקס. עם קולו המובהק, הוא סיפר ברדיו לילדים את סיפורי הדוד רמוס ואת פטר והזאב ושר משירי אמא אווזה.

טלוויזיה
פריצת דרכו הטלוויזיונית הייתה בתוכנית ילד קרקס בו גילם את תפקיד הבלונאי. הוא השתתף בתוכניות הטלוויזיה הרפתקאות סופרמן, חייו של ריילי, חמש אצבעות, אזור הדמדומים, האי של גיליגאן, המופע של אנדי גריפית ואור ירח.

חייו המאוחרים
הולוויי התגורר בערוב ימיו בלוס אנג'לס. הוא מת מהתקף לב בבית החולים נחשב  בלוס אנג'לס בשנת 1992. בן 87 היה במותו. גופתו נשרפה ואפרו פוזר מעל האוקיינוס השקט. בשנות השמונים נקרא על שמו רחוב בהוליווד. בנו, ריצ'רד הולוויי, הפך לימים למפיק. פו הדב וקא, שתי דמויות אותן דיבב, דובבו לאחר מותו על ידי המדבב ג'ים קאמינגס.

פילמוגרפיה

סרטים באורך מלא

סרטים קצרים

סדרות טלוויזיה 
 הרפתקאות סופרמן (1952, "הציפור השורקת")
 חייו של ריילי (1953–1958)
 ווילי 1955
 מר שמש שלנו (1956)
 המו האדיר (1957)
 המופע של אנדי גריפית (1962)
 אזור הדמדומים (1964, "מה יש בקופסה?")
 כלב הים העצבני (1964)
 הקיר החיצוני של טירת בלבואה (1964–1965)
 הילדה הזו (1966, "פנטום אופרת הסוסים")
 להקה (1966, "ווילטון הנער")
 האי של גיליגאן (1967)
 המסע של טאקיקי לחיפוש חג המולד השמח (1979)
 אור ירח (1986, "שייקספיר אטומי")

ראו גם 
פו הדב

קישורים חיצוניים

 

ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
פו הדב
שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
מדבבים אמריקאים
זוכי פרס גראמי
אגדות דיסני
אמריקאים שגווייתם נשרפה
אמריקאים שנולדו ב-1905
אמריקאים שנפטרו ב-1992