קפה רוול

רוול היה בית קפה אשר שכן בתל אביב ברחוב דיזנגוף 111.

את קפה רוול הקימו בשנת 1948 שני קונדיטורים יוצאי אירופה – גוסטב רוזנברג וקרל ולר, שעל פי הצעתו של חברם העיתונאי אלכסנדר זאובר חיברו את האותיות הראשונות של שמות משפחתם וקיבלו את הצירוף "רוול". בית הקפה עבר בהמשך לבעלות האחים קצנגולד ושותפים נוספים.

בקפה רוול נהגו לשבת אנשי הבוהמה התל אביבית, אנשי הציונות הכללית ואחרים. בית הקפה היה מעוצב בקפידה, היה חדשני לאותה התקופה ומפואר, ושימש כ"אולם קפה" ענק. היו בו 60 מקומות ישיבה בפנים ועוד 90 מקומות ישיבה בחוץ, על המדרכה, ובמהרה הוא הפך ל"מקדש הרכילות" של תל אביב.

האוכלוסייה הבורגנית של תל אביב הגיעה אליו כדי לראות, להראות ולהיראות, ובית הקפה היה הומה עד לשעות הקטנות של הלילה. לפעמים פקדו את בית הקפה אף גולדה מאיר ופולה בן-גוריון.

בשנת 1972 אירעה תקרית בקפה רוול שזכתה לפרסום רב. נערה צעירה ילדה תינוקת אל תוך אסלת השירותים ונמלטה מהמקום. הנערה אותרה והתינוקת נמסרה לאימוץ. לכשגדלה התינוקת, היא שינתה את שמה ל-"רוול".

ירידת קרנו של רחוב דיזנגוף במחצית השנייה של שנות השבעים הביא לסגירת רוול באוגוסט 1980.

כיום, במקום בית הקפה שוכנת חנות "דארלן" שאף היא שייכת למשפחה.

בתרבות
קפה רוול נזכר בשירה של נעמי שמר, "חמסינים במשלט":

קפה רוול נזכר בשיר של ארז ביטון, "שיר קניה בדיזנגוף", וגם ב"שיר שכירה בווילשיר אבניו" מאת אריק ברמן, שמתייחס במילותיו לשירו של ביטון.

לקריאה נוספת
 נתן דונביץ', מקיוסק גזוז עד מסעדת שף - מאה שנות אוכל בתל אביב, הוצאת אחוזת בית, 2012; עמ' 258–259.

קישורים חיצוניים

 
 
 מעוז הבורגנות התל אביבית, באתר ערוץ 13.

תל אביב-יפו: תרבות
רחוב דיזנגוף
תל אביב-יפו: בתי קפה ומסעדות