יצחק בריק

יצחק (איציק) בריק (נולד ב-7 בנובמבר 1947) הוא איש צבא ישראלי, שסיים את שירותו בצה"ל בדרגת אלוף. שירת בחיל השריון כמפקד חטיבה, אוגדה וגיס וכיהן כמפקד המכללות הצבאיות. לחם כמפקד פלוגה במילואים במלחמת יום הכיפורים ועוטר בעיטור העוז; כיהן במשך כעשור בתפקיד נציב קבילות החיילים. בסמוך לפרישתו מתפקיד זה בשנת 2018, וביתר שאת לאחריה, נודע בריק כמבקר חריף של היערכות צה"ל ומשרד הביטחון למלחמה.

ביוגרפיה
בריק נולד וגדל בקיבוץ גלאון לאם ניצולת השואה מהונגריה, ולאב שעלה מפולין לפני המלחמה ולחם בפלמ"ח. התגייס לצה"ל ב-1965 ועשה את מרבית שירותו בחיל השריון, שם החל מתפקידו כתותחן טנק בגדוד 82. בהמשך עבר קורס מפקדי טנקים ובמלחמת ששת הימים שימש כמפקד טנק בגדוד 63 של חטיבה 14, שלחמה תחת אוגדה 38 בקרבות בחצי האי סיני. לאחר קורס קצינים שובץ בחטיבה 7, ושימש כמפקד מחלקה בפעולת כראמה. בהמשך מונה למפקד פלוגה. ב-1969 השתחרר מצה"ל, עבר לרכז את המשק בקיבוצו וסיים תואר ראשון בפקולטה להנדסת תעשייה וניהול בטכניון.

במלחמת יום הכיפורים שימש כמפקד פלוגה בגדוד 113 בפיקודו של אסף יגורי, הגדוד השתייך לחטיבה 217 של אוגדה 162. את המלחמה החל בריק בהצטיידות בימ"ח ונסיעה לילית עם כוח קטן לעבר תעלת סואץ. הכוח בפיקודו נקלע למארב קומנדו מצרי, בריק נפגע מרשף של טיל נ"ט ונכווה קשה בפניו, על אף הפציעה שב ליטול את הפיקוד על הטנק ויחד עם חבריו השמיד את פלוגת הקומנדו. ביום למחרת, 8 באוקטובר 1973, השתתף עם יחידתו במתקפת הנגד הכושלת של צה"ל, לאחר הנסיגה ארגן מספר טנקים, חזר והסתער כדי לחלץ טנקים ונפגעים, בקרב פגע ב-25 טנקים ועצר בכך את התקדמות הכוחות המצריים. בהמשך הלחימה השתתף בצליחת התעלה וסיים את המלחמה, לאחר שהחליף שבעה טנקים, ונותר אחד מהלוחמים הכשירים הבודדים מגדודו, שמנה יותר מ-200 איש לפני הקרבות. על מעשיו אלו הוענק לו עיטור העוז.

לאחר המלחמה המשיך להתקדם בדרגותיו במילואים ומילא תפקיד של מפקד גדוד. ב-1980 חזר לשירות קבע ומונה למפקד חטיבה 786. בריק תכנן להישאר בצבא במשך שנתיים, אך מלחמת לבנון הראשונה השאירה אותו בשירות קבע. במהלך השנים הבאות התמנה לסגן מפקד אוגדה סדירה ולמפקד חטיבה 14, בשנת 1988 למפקד עוצבת אתגר – אוגדת מילואים בפיקוד הצפון, בשנת 1990 למפקד עוצבת געש ואחר כך לסגן מפקד המפח"ש. ב-1994 מונה למפקד המכללות הצבאיות בדרגת אלוף. בנוסף התמנה ב-1995 למפקד הגיס הדרומי – גיס 441. השתחרר משירות הקבע ב-1999, כשבמילואים המשיך לכהן כמפקד הגיס עד שנת 2005.

לאחר שחרורו עסק בריק בפיתוח הנגב והגליל, הוא התמנה ליועצו המיוחד של התעשיין סטף ורטהיימר ולממונה על פיתוח אסטרטגי של הפריפריה מטעם קרן סאקט"א רש"י. בשנת 2000 מונה ליו"ר הוועד המנהל של המכללה האקדמית עמק יזרעאל. בשנת 2004 היה בין החותמים על מכתב תמיכה של בכירי מערכת הביטחון בתוכנית ההתנתקות, הקובעת שהתכנית חיונית לביטחון ישראל.

מדצמבר 2008 עד דצמבר 2018 כיהן כנציב קבילות החיילים.

בשנת 2016 הוענק ליצחק בריק אות יקיר חדרה בשנת ה-125 לייסוד העיר. בשנת 2019 קיבל את אות אביר איכות השלטון בקטגוריית הרשות המבקרת.

בריק הוא מהנדס תעשייה וניהול בהכשרתו, בוגר המכללה לביטחון לאומי ומוסמך במינהל ציבורי באוניברסיטת תל אביב. הוא נשוי ואב לשלושה ילדים, מתגורר בחדרה.

עמדותיו על תפקוד צה"ל

בשנים 2018 - 2023, טרם מלחמת חרבות ברזל
בשנת 2018 יצא בביקורת קשה על מוכנות צה"ל למלחמה. המערכת הצבאית התנגדה לביקורת ומאז ממשיך בריק להתריע ולהיאבק בהתנגדות הצה"לית לביקורת. בריאיון לתוכנית "זמן אמת" בכאן 11, אמר בריק כי "במידה והיום תפרוץ מלחמה, מלחמת יום הכיפורים תהיה טיול לידה".

במאמר שפרסם באפריל 2020 קבל בריק על "אובדן רוח הלחימה בצה"ל", ותיאר זאת: "מי שיבקר היום בבסיסי ההכשרה והאימון לא ירגיש אפילו משב קל של רוח לחימה, ומכאן אפשר להבין את כשירות היחידות הירודה ואת חוסר המוטיבציה של הלוחמים להתכונן כראוי למלחמה הבאה. המצב בקרב הקצונה הגבוהה אף חמור יותר: הם מקווים שהנס יקרה והמלחמה לא תפרוץ בתקופתם ותחת אחריותם".לפי בריק, "המשימה הלאומית העליונה" היא . מול עמדות אלו עלו טענות נגדיות, המאשימות את בריק ב"מסע הפחדות" ובפופוליזם.

ביקורתו של בריק על צה"ל מתפרסת בתחומים רבים, החל מהמבנה הארגוני של צה"ל, דרך התרבותית הארגונית ועד לשיטת המינויים של בכירי צה"ל, אופן ההצטיידות של צה"ל והנתק שקיים בין המערכת הצבאית למערכת המדינית.

על פי בריק, בתחילת 2023 חיל היבשה בשל קוטנו לא יוכל לתת מענה בכל הזירות במקביל. וחיל האוויר לא מוכן להתמודדות עם התקפות טילים מדויקים ומזל"טים על בסיסיו.
לתפיסתו יש בצה"ל בעיות קשות בתחום הלוגיסטיקה בשל ההפרטה הנרחבת של שירותים שהצבא מקבל מחברות אזרחיות. העורף לא הוכן לספוג אלפי טילים ביום.

בתחום האיום הפנימי יש להקים משמר לאומי שימנה לפחות 50 אלף בוגרי צבא בכדי להתמודד עם מהומות אזרחיות כדוגמת מהומות 2021.

לתפיסתו, תהליך המינויים של רמטכ"לים לקוי מאוד. מינוי רמטכ"ל נעשה במחשכים על פי קריטריונים סובייקטיביים של שר ביטחון. התהליך צריך להיות שקוף ומעוגן באמות מידה ברורות שאינן מוחלפות עם שינוי שר ביטחון. לדעתו של בריק, צריך להקים ועדה מקצועית של בכירי מערכת הביטחון לשעבר שתבחר כמה מועמדים לבחירת הממשלה, ולא כמו היום כאשר שר ביטחון מביא מועמד אחד לממשלה לקבלה או לדחייה.

בנוגע למבנה הארגוני של הצבא, לטענתו יש אנומליה במבנה הזרועות של צה"ל. בעוד שלזרוע אוויר וים יש מפקד ישיר עם סמכות ואחריות, מפקדה הישיר של זרוע היבשה עתירת המשאבים הוא גם מפקד כלל צה"ל שאמור לעסוק בתכנון ואסטרטגיה, ולכן אין לו את הזמן והיכולת לנהל פרטנית את צבא היבשה, ואילו לסגן הרמטכ"ל עם שאיפותיו להיות רמטכ"ל שמעדיף לעסוק באסטרטגיה, אין את הרצון לנהל מעשית את צה"ל. ולכן הפתרון לדעתו למנות מפקד זרוע יבשה שתחתיו אלופי הפיקוד ומפקד מז"י ומעליו יהיה הרמטכ"ל שמסנכרן את כל הזרועות. והוא גם מציע פתרון ביניים: מינוי אלוף בדימוס משנה לרמטכ"ל ומנכ"ל צה"ל בעל ניסיון בניהול אזרחי שיכהן לפחות 5 שנים והוא ינהל את הצבא, בתקציבים, כוח אדם ואמצעים.

בתחום התרבות הארגונית של צה"ל לתפיסתו קיימת תרבות ארגונית של שקר ואי לקיחת אחריות. החל מתחקירים שבהם מטייחים ומשקרים. דרך אי המשכיות בזיכרון ארגוני, קדנציות קצרות מדי של קצינים, ללא מילוי תפקידי רוחב, אין העברת מקל ובשל כך יש להמציא את הגלגל מחדש. לדעתו, מודל ההצערה של צה"ל אשם ברידוד המקצועיות ופליטה של קצינים מוכשרים לאזרחות, דבר שגורם לבעיית כוח אדם בדרג הביניים של הקצינים.

לתפיסתו יש לעדכן את תפיסת הביטחון של צה"ל שהינה מיושנת ונקבעה באמצע המאה הקודמת, שמתמצָה בהעברת המלחמה לאדמת האויב ובכך מאפשרת לאזרחים לחיות די בשקט. בשנים האחרונות לדעתו מדינת ישראל הפכה להיות המדינה המאוימת ביותר בעולם. וזרוע היבשה לא נבנתה להתמודד עם חמש זירות במקביל. ולכן כיוון שאין תפיסת ביטחון מתאימה למצב שנוצר, כל רמטכ"ל מאלתר כפי הבנתו. מאז 2006, כל המצב במזרח התיכון השתנה למול איומי ייחוס של חמאס, חזבאללה, יו"ש, סוריה ופנים ישראל. מול ישראל מוצבים 250 אלף רקטות וכטב"מים, שחיל האוויר לא יכול לתת להם מענה ראוי, וכיפת ברזל וטיל החץ עם המלָאים הקטנים לא יוכלו לגונן מספר שבועות, ואז השמיים יהיו פתוחים לאויב. לדעתו יש לשדרג את היכולות הצבאיות בתחומי טק"ק, לייזר, טילי נ"מ ניידים וצבא היבשה. חיל האוויר חייב את השילוביות הרב-זרועית. לדעתו, למשל יש להקים חיל טילים שייתן מענה למשגרים הניידים בעוד שהמטוסים יעסקו במטרות אסטרטגיות.

טענה נוספת של בריק היא היעדר המשכיות בבניית הצבא מרמטכ"ל לרמטכ"ל. כל מפקד עליון של הצבא יוצר תוכנית חדשה משלו שמבטלת את התוכניות הקודמות. ואין בקרה על החלטות הרמטכ"ל של הקבינט הביטחוני שהפך לחותמת גומי. הוא סובר שבמקום שהרמטכ"ל יבנה את הצבא לפי איומי הייחוס שהם רבים, הוא בונה איום פיקטיבי מול זירה וחצי שלא נכללים בו למשל האיומים מסוריה ואינתיפאדה שלישית ביו"ש.

בריק מציע תהליך של הכשרה לכל שר שעוסק בענייני ביטחון. לדעתו יש בעיה שבמטה לביטחון לאומי יושבים קצינים, שהיו חלק מהבעיה של צה"ל ולכן צריכים לשים בה מומחים לעניין מתחומים שונים, שלא קשורים בטבורם לראש הממשלה. ומולם שב"כ, מוסד ואמ"ן יציגו למומחי המטה את איומי הייחוס על מדינת ישראל. והממשלה תבקש תוכנית עבודה מתאימה לאיומי הייחוס מהרטכ"ל, וממנה תגזור את התקציב, וכך רמטכ"לים יוכלו לבנות נדבכים, אחד על גבי השני.

ערב יום הכיפורים תשפ"ד, שבועיים לפני מתקפת הפתע על ישראל, התריע מעל דפי הארץ מפני מלחמה אזורית קרובה, קרא לבנימין נתניהו לעצור את "ההפיכה המשטרית" כדבריו, ולהעמיד את הביטחון בראש סדר העדיפויות הלאומי.

בשנת 2023, במהלך מלחמת חרבות ברזל
במלחמת חרבות ברזל שנפתחה במתקפת הפתע על ישראל של חמאס והג'יהאד האסלאמי, על היישובים בעוטף עזה, ובה נרצחו למעלה מ-1400 ישראלים ונחטפו למעלה מ-200, התממש תרחיש האימים שתיאר בריק עשרות פעמים. התממשה גם התחזית שהיישובים לא יכולים לסמוך על עזרה מצה"ל בשעות הראשונות של ההתקפה וישרדו רק אלו שיצליחו להגן על יישובם בעזרת כיתות הכוננות האזרחיות.

גישתו האסטרטגית של בריק בשבועות הראשונים של המלחמה, הוצגה במספר ראיונות שערך באמצעי תקשורת שונים. על-פי בריק באותה העת, על צה"ל למשוך במכוון את העימות על פני שבועות וחודשים, ולא לחתור לסיימו במהרה. בריק הסביר כי לכך להבנתו מספר סיבות חשובות. ראשית, כיוון שכניסה קרקעית של צה"ל לרצועת עזה עלולה לגרור תגובה של חזבאללה וגורמים נוספים, ולגרום לפריצתה של מלחמה אזורית רב-זירתית. שנית, משום שכניסה מהירה לרצועת עזה תסכן יותר את החיילים, שכן האויב עדיין חזק באופן יחסי. שלישית, מתוקף הרעיון לפיו יש לנסות לייאש ולהחליש את האויב באמצעות כליאתו במנהרותיו ומחבואיו, עד שיאזלו לו מאגרי המים, המזון והדלק.

תשעה ימים לאחר תחילת המלחמה, זימן ראש הממשלה בנימין נתניהו את בריק לשיחה, על-מנת לשמוע עמדותיו ולהיוועץ עמו. בריק הביע עמדתו בכלי התקשורת, כי האשמים העיקריים למחדל שהוביל למלחמה הם ראש אמ"ן וראש פיקוד דרום, וקרא להם להתפטר באופן מיידי, עוד בזמן המלחמה. בפגישתו עם נתניהו, המליץ בריק להיערך ולהתכונן בצורה יסודית לפני כניסה קרקעית לעזה.

מפרי עטו 
 : סיפורו ממלחמת יום הכיפורים
 
 
 סכנה: צבא בלי רוח לחימה, השילוח, גיליון 19, אפריל 2020
 
 
 
 
 בריק - לוחם ללא פשרות, ספרי ניב, 2022

לקריאה נוספת 
 תומר לויסמן, בשדה הקרב של הזיכרון, כנרת זמורה-ביתן דביר, נובמבר 2020, עמוד 447

קישורים חיצוניים 

 
 , ינואר 2019

מלחמת יום הכיפורים
 
 : סיפורו ממלחמת יום הכיפורים
 פנחס וולף, "הטיל עבר מילימטרים מהפרצוף שלי. הפכתי ללפיד בוער", במחנה 02 בנובמבר 2007
 
 אלוף (דימוס) יצחק בריק, הקרב על גשר פירדאן, באתר המרכז למלחמת יום הכיפורים, 2020
 עדות רס"ן יצחק בריק - מ"פ פלוגת מ' בגדוד 113, בפני אוספי החומר של ועדת אגרנט, באתר המרכז למלחמת יום הכיפורים

נציב קבילות החיילים
 דבר הנציב - האלוף (במיל') יצחק בריק, מתוך אתר נציב קבילות החיילים (בארכיון האינטרנט).
 .
 .
 .
 .

הערות שוליים 

גלאון (קיבוץ): אישים
מפקדי המכללות הצבאיות
אלופי צה"ל
מפקדי גייסות בצה"ל
מפקדי חטיבה 14
מפקדי חטיבת הראל
מפקדי עוצבת אתגר
מפקדי עוצבת געש
מעוטרי עיטור העוז במלחמת יום הכיפורים
נציבי קבילות החיילים
זוכי אות אביר איכות השלטון
בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
מלחמת חרבות ברזל: אישים
ישראלים שנולדו ב-1947