ראשית צמיחת גאולתנו

"ראשית צמיחת גאולתנו" הוא ביטוי המשקף את היחס המשיחי של חלקים בציונות הדתית למדינת ישראל, הרואה בה אתחלתא דגאולה - תחילת תהליך הגאולה. הביטוי מופיע לראשונה בתפילה לשלום המדינה, אשר חוברה ככל הנראה על ידי הרב יצחק אייזיק הלוי הרצוג.

רקע
אחת מברכות תפילת שמונה עשרה הנאמרת ביהדות בכל אחת משלושת תפילות היום, נקראת בשם מצמיח קרן ישועה. ברכות אשר נאמרות כך מימות אנשי כנסת הגדולה או לכל המאוחר נערכו שוב בסמוך לחורבן בית המקדש השני.

השימוש בשורש צ.מ.ח ובביטויים מקבילים לכך, מצויים לרוב בנבואות התנ"ך בנוגע לגאולת ישראל לעתיד לבוא.

על יסוד מינוחים אלה נוצר בעת החדשה הביטוי "ראשית צמיחת גאולתנו" כהיגד הנאמר בהקשר להבעת משמעותה של העת הזו בעיני הדוברים את הביטוי.

מקור הביטוי

היו שייחסו את הביטוי לרב אברהם יצחק הכהן קוק, אך לשון זהה אינה נמצאת בכתביו. המקום הראשון הידוע שבו נעשה שימוש בביטוי, הוא בתפילה לשלום המדינה: .

שאלת מחברה של התפילה הייתה שנויה במחלוקת שנים ארוכות, כשהיו שייחסו אותה לרבנים הראשיים של ימי קום המדינה, הרב בן-ציון מאיר חי עוזיאל והרב יצחק אייזיק הלוי הרצוג. היו גם שייחסו את טביעת הביטוי הזה לבדו לש"י עגנון, שהכניס אותו לתפילה שהכינו הרבנים הראשיים. על פי ד"ר יואל רפל, שהדוקטורט שלו עוסק בנושא זה, התפילה חוברה בידי הרב הרצוג, ועברה שינויים סגנוניים קלים בלבד בידי עגנון. עדות ברורה בנוגע למקור הביטוי נמצאת במאמר שפרסם הרב הרצוג בשנת ה'תשי"ז, שבו כתב: .

המחלוקת סביב הביטוי בשיח הדתי
אף על פי שהביטוי נאמר ברובם הגדול של בתי הכנסת שרוב מתפלליהם שייכים לציבור הדתי לאומי, ישנם בציבור זה אנשים המפקפקים ביחס לקביעה שהמדינה היא אכן "ראשית צמיחת גאולתנו", כלומר חלק מתהליך הגאולה.

ביטחון גמור ברעיון שמייצג ביטוי זה מופיע במאמרו של הרב משה דב קספר, המסתיים במילים:

יוסף שפירא, מראשי תנועת בני עקיבא והמפד"ל, הביע את דבקותו ברעיון שמייצג ביטוי זה בטקס השבעתו כשר בממשלת ישראל, כשהתחייב בהצהרתו לשמור אמונים "למדינת ישראל, ראשית צמיחת גאולתנו, ולחוקיה", ובכך שינה מן הנוסח הרשמי (לאחר מספר דקות נתבקש לשוב ולהצהיר מחדש).

גם השר אפי איתם הדגיש דבקותו ברעיון שמבטא ביטוי זה, באומרו "אלו הם מעמד ומועד ראויים מאין כמותם לנשיאת נאומי הראשון בכנסת ישראל, סמל ההתחדשות של מדינת ישראל, ראשית צמיחת גאולתנו, כאן בבירתנו, בירת הנצח שלנו, ירושלים עיר הקודש, במעמד של ישיבה חגיגית מיוחדת זו, לציון 100 שנותיה של הציונות הדתית".

לעומת גישתו של המחנה הדתי-לאומי, ציינה "ועדת טל" את גישתו השונה של המחנה החרדי:
לא ניתן להכתיר את הציבור החרדי כולו כ"אנטי ציוני". אך לציבור זה תפיסה שונה של ההיסטוריוגרפיה היהודית מזו של מרבית הציבור היהודי בישראל. סמליו שונים משל מרבית הציבור. מדינת ישראל אינה נתפסת כ"ראשית צמיחת גאולתנו". ברחוב החרדי ובבתי הכנסת שלו, יום העצמאות אינו חג.

הפקפוק בקרב הציבור הדתי לאומי, בהיותה של מדינת ישראל ראשית צמיחת גאולתנו, התעצם בעקבות השבר בעקבות הסכמי אוסלו וביצוע תוכנית ההתנתקות שפגעו בחזון ארץ ישראל השלמה. בעקבות תוכנית ההתנתקות אמר הרב שאר ישוב כהן, רבה של חיפה כי שינה לעצמו את הניסוח בתפילה לשלום המדינה לניסוח "שתהיה ראשית צמיחת גאולתנו", והיו שקראו בציניות למדינה "ראשית צניחת גאולתנו", ביטוי שיש המייחסים את טביעתו לרב יוסף קאפח, שהתבטא כך לאחר הסכמי אוסלו.

חלק מהרבנים הציוניים רואים במדינה לא "ראשית צמיחה" של הגאולה, אלא גאולה, גם אם לא שלמה, בין היתר על פי האמורא שמואל הקובע ש"אין בין העולם הזה לימות המשיח אלא שעבוד מלכויות בלבד". על פי שיטה זו עצם העצמאות המדינית של מדינה יהודית בארץ ישראל היא ההגדרה הבסיסית של הגאולה, ללא תלות במדיניותה של המדינה.

ראו גם
 אתחלתא דגאולה
 יסוד כסא השם בעולם

לקריאה נוספת 
 יוחנן בן יעקב, "ראשית צמיחת גאולתנו", בתוך נתיבים - אסופה בענייני אמונות ודעות, ספריית אלינר, תשמ"ח
 ירון זילברשטיין, "חוק וחברה במדינת ישראל במשנתו של הרב צבי פסח פרנק: האמנם 'ראשית צמיחת גאולתינו'?", "גאון ההוראה" אחרי 50 שנה – היסטוריה, הגות, ריאליה (בעריכת י' רוזנסון), ירושלים תשע"ב, עמ' 85–116.
 יצחק גייגר, היציאה מהשטעטל, הוצאת תבונות - מכללת הרצוג, 2016 - יחסם של רבני הציונות הדתית למדינת ישראל בעשורים הראשונים לקיומה.

קישורים חיצוניים
 יעקב אריאל, לא על פרשת דרכים - "ראשית צמיחת גאולתנו" במבחן הימים, צהר ה' (תשס"א) 95-110
 
דיון בנושא בפורום עצור כאן חושבים
 מדינת ישראל כראשית צמיחת גאולתנו, מאמר בבלוג 'גדולת מרן הגאון ראי"ה קוק זצוק"ל'

הערות שוליים 

מילים וביטויים בעברית
ציונות דתית