ספר האותיות

ספר האותיות הוא ספר ילדים שכתב ש"י עגנון בשנת 1919, על פי הזמנת שלמה זלמן שוקן, ויצא לאור רק כעבור 64 שנה, בשנת 1983, לאחר פטירתו של עגנון. בספר 22 שירים, אחד לכל אחת מ-22 אותיות האלפבית העברי. 

בשנת 1919 החליטה ועדת התרבות של ההסתדרות הציונית, בראשותו של שלמה זלמן שוקן, על הפקת ספר מאויר לילדים העוסק באותיות האלפבית העברי. שוקן הטיל על עגנון את כתיבת הטקסט, ועל תום פרויד - את האיור, והשניים עסקו בכך במינכן בשנת 1920. השניים הסכימו על פרויקט משותף נוסף - ספר אגדות. 

בסופו של דבר, "ספר האותיות" של עגנון ופרויד לא יצא לאור. כתב היד של הטקסט נותר אצל שוקן, והאיורים הוחזרו לפרויד. תום פרויד התאבדה בשנת 1930 לאחר שאיבדה את אביה, אחיה, ובעלה. 

בנוסף לגרסה זו של הספר, נותרו לו עוד שתי גרסאות בארכיונו של עגנון: אחת בכתב ידו, ואליה צורף דף עם הערות ותיקונים, ואחת בכתב ידה של אשתו אסתר, שאחריה חיזר עגנון בעת כתיבת "ספר האותיות", לאחר שבאה למינכן כדי ללמוד באקדמיה לציור. 

בשנת 1983 יצא הספר לאור בהוצאת שוקן עם איורים חדשים מאת יוני בן שלום.

לקריאה נוספת 
 אוריאל אופק, "'ותן לילדים פירות מתוקים', על 'ספר האותיות' לש"י עגנון", מעריב, 2 בדצמבר 1983

קישורים חיצוניים
 נחמה בן אדרת, "אני קטן ושר לילדים קטנים": על ספר האותיות מאת ש"י עגנון, עי"ן גימ"ל, 2011
 ספר האותיות, באתר של הוצאת שוקן

כתבי ש"י עגנון
ספרי ילדים ונוער בעברית
ספרי הוצאת שוקן