דיבון

דִּיבוֹן (במואבית: 𐤃𐤉𐤁𐤍) היתה עיר מואבית־ישראלית בעבר הירדן, בקרבת נחל ארנון. אתר העיר נמצא כיום ליד העיירה הירדנית ד'יבאן (ذيبان), המשמרת את השם העתיק.

דיבון מוזכרת כעיר מואבית בכתובת מישע, ולפי ההשלמה המקובלת גם בכתובת מקיר-מואב, כמקום מוצאו של איש בשם כמשית, אביו של מישע מלך מואב.

העיר מוזכרת בתורה כאחת מתחנות בני ישראל בעת נדודיהם במדבר לאחר יציאת מצרים בדרכם לארץ ישראל. לפי המסופר, בני ישראל הגיעו לדיבון גד לאחר שחנו בעיי העברים, ומדיבון גד נסעו לעלמן דבלתימה.

שם 
במקרא מופיע שם העיר שלוש פעמים בכתיב מלא "דיבון" ושמונה פעמים בכתיב החסר "דיבן", כפי שמופיע גם במואבית במצבת מישע; הופעת הי' במואבית, בה לא היו אמות קריאה, כמו גם התעתיק Δαιβων בתרגום השבעים, מעידים על ההגיה המקורית "דַיְבּוֹן".

ארכאולוגיה

נחלת שבט גד או ראובן 
דיבון מוזכרת בכיבושיו של שבט גד כאחת מהערים המואביות אותן הוא כובש והופך לנחלתו. בימי יהושע נכללה העיר בנחלת שבט ראובן, וככל הנראה בימי דוד המלך או בנו, שלמה, הפכה העיר להיות אחת מערי הלויים.

בתורה נכתב כי בני שבט גד הם בנו את 'דיבון': , אך מנגד בספר יהושע נאמר שדיבון הייתה נחלת בני ראובן: .

יש שכתבו שמקום זה ניתן לשבט גד בעת חלוקת הארץ ופירוש 'דיבון גד' הוא 'דיבון' של 'גד'.

זיהוי המקום 
לדעת הארכאולוג אולברייט יש לזהות את 'דיבון' עם העיר תפז הנזכרת ברשימת תחותימס השלישי.

נחל זרד 

במפרשים התקשו בסתירת הפסוקים, שכן בפרשת מסעי נאמר בתורה שלאחר שחנו בעיי העברים המשיכו דיבון גד, ואילו בפרשת חוקת נכתב שמעיי העברים נסעו לנחל זרד: . בראשונים כתבו לבאר שאכן היו המקומות זהים, פעם אחת פירטו את שם המקום, ופעם אחת פירטו את שם הנהרות שהיו שם. עם זאת, הראיות המחקריות הראו שדיבון שכנה בקרבת נחל ארנון.

לקריאה נוספת 

ישראל אפעל (עורך ראשי), ההיסטוריה של ארץ-ישראל: ישראל ויהודה בתקופת המקרא (המאה השתים עשרה - 332 לפני הספירה), כרך שני, עמ' 121, יד יצחק בן-צבי (1984).

קישורים חיצוניים

 אזכור העיר באתר עציון במאמר על מצבת מישע

הערות שוליים 

מואב
יישובי המקרא
נחלת שבט גד
נחלת שבט ראובן
נדודי בני ישראל במדבר: אתרים
יישובים ערביים המשמרים שם עברי
ירדן: אתרים ארכאולוגיים
ירדן: ערים רומיות
ירדן: ערים