נבחרת יוגוסלביה בכדורסל

נבחרת יוגוסלביה בכדורסל (בסרבו-קרואטית: Кошаркашка репрезентација Југославије, בסלובנית: Jugoslovanska košarkarska reprezentanca, במקדונית: Кошаркарска репрезентација на Југославија) הייתה נבחרת כדורסל שייצגה את הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה מ-1943 עד 1992 ונשלטה על ידי פדרציית הכדורסל היוגוסלבית.

לאחר מלחמת העולם השנייה, הנבחרת שיפרה בהתמדה את דירוגיה והייתה לאחד הכוחות הדומיננטיים בכדורסל העולמי בשנות ה-70 וה-80, יחד עם  ו, וזכתה בחמש מדליות אולימפיות ושמונה גביעי עולם, שלושה עשר תארים בסך הכול, יחד עם עוד שלוש עשרה זכיות במדליות יבשתיות באליפות אירופה בכדורסל.

אחד-עשר חברי היכל התהילה של פיב"א יצאו מנבחרת יוגוסלביה: קרשימיר צ'וסיץ', דראז'ן דליפאגיץ', איבו דנאו, מירזה דליבאשיץ', ולאדה דיבאץ, דראגן קיצ'אנוביץ', רדיבוי קוראץ', טוני קוקוץ', דראז'ן פטרוביץ', זוראן סלאבניץ' ויורה זדובץ.

היסטוריה

1947–1957 
יוגוסלביה ערכה את הופעת הבכורה שלה באליפות אירופה ביורובאסקט 1947, המהדורה החמישית של הטורניר. הנבחרת הגיעה למקום ה-13 מתוך 14 נבחרות בתחרות, כשהפסידה ל ו בסיבוב המקדים, ניצחה את  אך הפסידה ל בחצי הגמר (מקום שלישי בשוויון המשולש בין הנבחרות), וכן ניצחה את  במשחק הדירוג 13/14. ההופעה השנייה של יוגוסלביה הייתה ביורובאסקט 1953 במוסקבה. הם ניצחו במשחקם הראשון 27–25 מול  אך סיימו במאזן 3–1 בבית המוקדם. בשובר השוויון המשולש עם בולגריה ו, יוגוסלביה סיימה במקום השני ועלתה לסיבוב האחרון, שם ניצחה 3 משחקים אך הפסידה 4 וסיימה במקום ה-6 הכללי בטורניר בן 17 הקבוצות. יוגוסלביה שוב עלתה לסיבוב האחרון ביורובאסקט 1955 בבודפשט, הפעם במקום השני הבלעדי עם מאזן 3–1 בסיבובים המוקדמים. הביצועים שלהם בסיבוב האחרון היו 6 הפסדים ב-7 משחקים, אבל כן נקודת שיא של ניצחון 52–49 על מדליסטית הכסף, , בדרך למקום ה-8 מבין 18 הנבחרות המשתתפות. יוגוסלביה הגיעה למקום ה-6 ביורובאסקט 1957 בסופיה, שם היא הצליחה להשיג שני ניצחונות בסבב האחרון, נגד  ו, וסיימה במאזן 2–5 שהספיק לה למקום ה-6 בטורניר.

1963–1970 
יוגוסלביה זכתה במדליה האירופית הראשונה שלה, ארד באליפות אירופה 1963, שם הפסידה 72–83 ל בחצי הגמר, אך ניצחה במשחק על המקום השלישי 89–61 מול . לפני כן הם זכו במדליית כסף ביורובאסקט 1961, שם הפסידו 53–60 לברית המועצות בגמר. אחרי הישג זה הגיעה מדליית כסף נוספת באליפות העולם ב-1963, בה זכתה . ביורובאסקט 1965 הם שוב הפסידו את המקום הראשון לברית המועצות בגמר. יוגוסלביה השתתפה באליפות העולם 1967, בה זכתה ברית המועצות, והגיעה למקום השני. יוגוסלביה ניצחה את כל היריבות מלבד  בבית א' באולימפיאדת מקסיקו סיטי 1968, בה הייתה בבית גם עם איטליה, , , ,  ו. הם עלו לשלב הנוקאאוט, שם הצליחו לגבור על ברית המועצות 62–63. הם שיחקו שוב נגד ארצות הברית בגמר, ושוב נוצחו 65–50. עם 16 נקודות, איבו דנאו, שהוליך את רשימת הקלעים נגד פנמה, איטליה וארצות הברית בסיבוב המקדים, היה מלך הסלים של יוגוסלביה גם בגמר.

ביורובאסקט 1969 הפסידה יוגוסלביה 81–72 בגמר, שוב לברית המועצות. באותה אליפות נבחרו איבו דנאו וקרשימיר צ'וסיץ' לחמישיית הטורניר. יוגוסלביה זכתה במדליית הזהב הראשונה שלה בטורניר גדול באליפות העולם 1970, לאחר שניצחה את ברזיל (55–80), ארצות הברית (70–63) וברית המועצות (72–87). קרשימיר צ'וסיץ', שהוביל את יוגוסלביה לאחת מהריצות הגדולות בהיסטוריה של הכדורסל הבינלאומי, נכלל בחמישיית הטורניר.

עד 1974 היה איבו דנאו היה השחקן היוגוסלבי היחיד שנבחר ל-MVP של גביע העולם בכדורסל, ועד היום הוא ודראגן קיצ'נוביץ' נותרו השחקנים היוגוסלביים היחידים שנכללו בו ובהיכל התהילה של פיב"א. דראז'ן דליפאגיץ', דראז'ן פטרוביץ' וטוני קוקוץ', לעומת זאת, הם היחידים שזכו ב-MVP של גביע העולם ונבחרו גם להיכל התהילה של פיב"א וגם להיכל התהילה של הכדורסל נכון לשנת 2021.

1971–1978 

יוגוסלביה זכתה במדליית הכסף ביורובאסקט 1971, כשהפסידה 69–64 לברית המועצות. צ'וסיץ' נבחר ל-MVP של אליפות אירופה בפעם הראשונה. ב-1973 הם זכו ביורובאסקט, כשניצחו בגמר את ספרד. באותה שנה רק צ'וסיץ' נכלל בחמישיית הטורניר. הצלחה זו שוחזרה על ידי זכייה ביורובאסקט 1975, אותו אירחה יוגוסלביה. בטורניר זה שוב הוענק לצ'וסיץ' פרס ה-MVP, ועד היום הוא ופאו גאסול בשוויון במקום הראשון ברשימת פרסי ה-MVP של אליפות אירופה, עם שניים. יוגוסלביה הייתה סגנית האלופה באליפות העולם 1974, בה זכתה . דראגן קיצ'נוביץ' נבחר ל-MVP של הטורניר. ב-1977 ניצחה יוגוסלביה את ברית המועצות 74–61 בגמר היורובאסקט, ובכך זכתה ביורובאסקט השלישי שלה. שני שחקנים (דליפאגיץ' וסלאבניץ') נבחרו לחמישיית הטורניר.

יוגוסלביה זכתה באליפות העולם 1978. היא ניצחה את ,  ו בסיבוב המקדים; את ברית המועצות, , , , קנדה,  ו בבית חצי הגמר ואת ברית המועצות 82–81 בגמר.

דראז'ן דליפאגיץ' נבחר ל-MVP של הטורניר, והוא, צ'וסיץ' וקיצ'נוביץ' נכללו בחמישיית הטורניר.

1979–1987 

יוגוסלביה זכתה במדליית ארד ביורובאסקט 1979 אחרי  ו, שם צ'וסיץ' וקיצ'נוביץ' נכללו בחמישיית הטורניר. בשנת 1980, יוגוסלביה זכתה בזהב האולימפי הראשון והיחיד שלה באולימפיאדת 1980, בו לא השתתפו חלק ממדינות המערב בעקבות החרם על האולימפיאדה, כמו , , ,  ו. יוגוסלביה בלתי מנוצחת הן מהסיבוב המקדים (ניצחה את ,  ו) והן מבית הגמר (ניצחה את , ברית המועצות, ספרד,  ו), וגברה במשחק האליפות על איטליה 86–77. הם סיימו במקום השני ביורובאסקט 1981, כשהפסידו 84–67 לברית המועצות בגמר, וזכו במדליית ארד באליפות העולם 1982, כשבמשחק על המקום השלישי ניצחו 119–117 את ספרד. דראגן קיצ'נוביץ' נכלל בחמישיית הטורניר. הם הגיעו למקום השלישי גם בטורניר האולימפי בלוס אנג'לס 1984, בו הפסידו לספרד 61–74 בחצי הגמר וניצחו את קנדה 88–82 במשחק על מדליית הארד. יוגוסלביה זכתה במדליית ארד גם באליפות העולם 1986, שם הובסה על ידי ברית המועצות בחצי הגמר אך הצליחה לגבור ברזיל. פטרוביץ' היה ה-MVP של הטורניר. הם הגיעו שוב למקום השלישי ביורובאסקט 1987, כשניצחו את ספרד 87–98 במשחק על מדליית הארד לאחר שהפסידו 81–77 ל בחצי הגמר.

אולימפיאדת סיאול 1988 
יוגוסלביה הגיעה למקום השני בטורניר האולימפי בסיאול 1988, שהיה האחרון שלה כיוגוסלביה. הם הגיעו למקום הראשון בשלב הבתים, והפסידו רק משחק אחד לפוארטו ריקו. הם עלו לשלב הנוקאאוט, וניצחו את קנדה 95–73 ברבע הגמר ואת אוסטרליה 91–70 בחצי הגמר. הם הפסידו לברית המועצות רק במשחק הגמר 63–76.

יורובאסקט 1989 
יוגוסלביה זכתה באליפות אירופה ה-26, כשגברה על יוון בגמר. בסיבוב המקדים הם היו בבית עם סגנית האלופה יוון,  ו. הם הביסו את יוון 103–68, בולגריה 78–98 וצרפת 89–106, ובכך עלו לשלב הנוקאאוט כבלתי מנוצחים. הם ניצחו את  97–80 בחצי הגמר ואת יוון 98–77 בגמר. במשחק זה דראז'ן פטרוביץ' היה מוליך האסיסטים עם 12, ולאדה דיבאץ הוביל בריבאונדים עם 10, ויורה זדובץ רשם שיא של 8 חטיפות ללא איבודים.

אליפות העולם 1990 
אליפות העולם 1990, שהתקיימה בארגנטינה, הייתה אליפות העולם האחרונה בה השתתפה המדינה לפני פירוקה. בסיבוב המקדים הגיעה יוגוסלביה למקום השני בבית א' אחרי . הם היו בבית גם עם  ו. הם ניצחו את ונצואלה 92–84 במשחק הראשון, את אנגולה 92–79 במשחק השני, והפסידו 75–82 לפוארטו ריקו במשחק האחרון של הסיבוב המקדים.

בסיבוב השני יוגוסלביה הוגרלה לבית עם ,  ו. הם ניצחו בכל המשחקים: את ברזיל 105–86, ברית המועצות 100–77 ויוון 77–67.

בסיבוב האחרון ניצחה יוגוסלביה את  99–91 בחצי הגמר הראשון, כשברית המועצות ניצחה את פוארטו ריקו, שעד אז הייתה בלתי מנוצחת.

בגמר ניצחה יוגוסלביה את ברית המועצות 75–92 באצטדיון לונה פארק בבואנוס איירס. בסיום הטורניר נבחר טוני קוקוץ' ל-MVP של הטורניר.

יורובאסקט 1991 
יורובאסקט 1991 באיטליה היה הטורניר האחרון בו השתתפה יוגוסלביה, כאשר המדינה התפרקה כמה חודשים אחריו. המצב הביטחוני במדינת הולדתם גרם להפרעה בנבחרת. כבר ב-1990 היו בעיות בין פטרוביץ' הקרואטי לדיבאץ הסרבי. יום לפני חצי הגמר נאלץ יורה זדובץ לעזוב את הנבחרת, מפני ששדה התעופה של עיר הולדתו הופצץ וסלובניה הכריזה על עצמאות.

יוגוסלביה שובצה בבית א' בסיבוב המקדים עם ,  ו. הם גברו על ספרד 76–67, הביסו את פולין 103–61 וניצחו את בולגריה 68–89, ובכך זכו בראשות הבית. זדובץ נאלץ לעזוב את הנבחרת רגע לפני חצי הגמר, אך יוגוסלביה בכל זאת ניצחה את  76–97. בגמר הם ניצחו את  המארחת 88–73. טוני קוקוץ' נבחר ל-MVP של הטורניר.

סיכום תחרויות

במשחקים האולימפיים

באליפות העולם

באליפות אירופה

טבלת מדליות

השנים הדומיננטיות בתחרויות פיב"א 
נבחרת יוגוסלביה של סוף שנות ה-80 ותחילת שנות ה-90 הציגה את מה שהיה אולי הדור הגדול ביותר בתולדות הכדורסל היוגוסלבי. עם שחקנים כמו דראז'ן פטרוביץ', ולאדה דיבאץ, טוני קוקוץ', דינו ראדג'ה, פרדראג דנילוביץ', ז'ארקו פספאלי ויורה זדובץ, המדינה הייתה אחראית לגל של שחקני NBA בינלאומיים בשנות ה-90. רבים מהשחקנים היוגוסלביים לשעבר בעידן זה היו חלק מהנבחרת הלאומית עד גיל 21 שזכתה באליפות העולם לנוער ב-1987, כשניצחה את  הן בשלב הבתים והן בגמר.

סטטיסטיקות אישיות

מלכי ההופעות

מלכי הסלים

נבחרות חדשות 
לאחר התפרקות יוגוסלביה בשנת 1991, נוצרו חמש מדינות חדשות: בוסניה והרצגובינה, קרואטיה, מקדוניה הצפונית, הרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה (בשנת 2003 שמה שונה לסרביה ומונטנגרו) וסלובניה. ב-2006 הפכה גם מונטנגרו למדינה עצמאית וסרביה הפכה ליורשת של סרביה ומונטנגרו. ב-2008 הכריזה קוסובו על עצמאות מסרביה והפכה לחברה בפיב"א ב-2015.

להלן רשימה של נבחרות גברים באזור של יוגוסלביה לשעבר, בסוגריים שנת הצטרפותן לפיב"א:
  (1992)
  (1992)
  (1993)
  (1992–2006)
  (2006)
  (2006)
  (2015)
  (1992)

אף אחת מהנבחרות הללו אינה יורשת של התוצאות שהשיגה נבחרת יוגוסלביה.

לאחר התפרקות יוגוסלביה ב-1991 המשיכו המועדונים, הליגות והנבחרות הלאומיות של איגודי הכדורסל היורשים את המסורת המכונה "בית הספר היוגוסלבי לכדורסל", כאשר חלקן המשיכו להניב תוצאות נאות והציגו ביצועים חזקים בתחרויות בינלאומיות, הן בתחרויות עולמיות והן ביבשתיות. הנבחרת המוצלחת ביותר מאז התפרקות המדינה המשותפת הייתה  וכעת . גם  זכתה להצלחה לא מבוטלת מיד לאחר הפירוק, וגם  זכתה בטורניר הבינלאומי הראשון אי פעם לאחר שניצחה את סרביה בגמר יורובאסקט 2017. גם נבחרות לאומיות אחרות המשיכו להפגין ביצועים יפים לאורך השנים על הבמה הבינלאומית בתחרויות שונות, כשבוסניה, מונטנגרו ומקדוניה, כולן העפילו באופן קבוע ליורובאסקט ולטורנירים גדולים אחרים.

הערות שוליים

קישורים חיצוניים 

 יוגוסלביה בארכיון פיב"א 
 יוגוסלביה באתר פיב"א אירופה 

קבוצות כדורסל יוגוסלביות
יוגוסלביה
יוגוסלביה: כדורסל