שארל-ולנטן אלקאן

שארל-ולנטן אלקאן (בצרפתית: Charles-Valentin Alkan; 30 בנובמבר 1813 – 29 במרץ 1888) היה מלחין צרפתי-יהודי פורה וחדשן, ואחד הפסנתרנים המובילים בתקופתו.

קורות חייו 
אלקאן נולד למשפחה יהודית בפריז. אביו היה הבעלים של בית ספר למוזיקה ברובע היהודי המארה בעיר וכל ששת ילדיו עסקו במוזיקה באופן מקצועי. שארל-ולרי אלקאן החל ללמוד נגינה על פסנתר ועוגב בקונסרבטוריון בפריז בגיל 6. מגיל 7 הופיע וזכה בפרסים. בגיל 14 פורסמה היצירה הראשונה שכתב. 

בגיל 25 צבר מעמד כווירטואוז בנגינה והלחנה וכמורה מפורסם למוזיקה. הוא קשר יחסי ידידות טובים עם מוזיקאים ועם אמנים בולטים בתקופתו, בהם אז'ן דלקרואה, פרנץ ליסט ופרדריק שופן. כמו כן התרועע בחוגים ספרותיים עם ויקטור הוגו ועם ז'ורז' סאנד. עם זאת, הוא פרש בהדרגה מבמת הקונצרטים לאחר 1848, וחי חיי פרישות בפריז במשך 30 שנה. בשנים אלה התמסר במיוחד להלחנה. ב-1873 חזר לבמה והופיע בקונצרטים מיצירותיו ומיצירות אביו. 

אלקאן השקיע בלימוד עברית וכן יוונית, וממכתב שכתב לחברו עולה שהוא תרגם את כל התנ"ך ואת הברית החדשה לצרפתית. התרגום לא שרד. 

באשר למותו נודעו מספר גרסאות. הידועה בהן הייתה כי הוא מת כשניסה להוריד כרך של ספר תלמוד ממדף גבוה וארון הספרים נפל עליו. עם זאת, במחקר של יו מק'דונלד הופרכה אגדה זו, על פי מכתב של השוערת בביתו, המספר כי נמצא מת במטבח. הגרסה המקובלת כיום לפי מכתב זה היא כי הוא נאחז במתלה מעילים כבד, אך זה נפל עליו.

אלקאן נשכח במידה רבה לאחר מותו, אך לאורך השנים, ובעיקר מאמצע המאה העשרים, יצירתו הולכת ונעשית מושמעת ומוכרת יותר, הודות לנגנים מובילים שהקליטו את יצירותיו והשמיעו אותן בקונצרטים.

יצירותיו 
אלקאן ידוע בעיקר בכתיבת יצירות וירטואוזיות לפסנתר, המציבות דרישות מופלגות בתחום עצמאות האצבעות והצבת רף גבוה לתפקיד יד שמאל. יצירתו "משתה אזופ" נחשבת לאחת מיצירות הפסנתר הקשות ביותר ברפרטואר.

לפרלוד אופוס 31 מס' 8 ("שיר המטורפת על החוף" - La Chanson de la folle au bord de la mer) נכתבו מילים על ידי טורי איימוס שאף ביצעה אותו (שירה ופסנתר) במסגרת תקליטה Night of Hunters מ-2011, תחת שם השיר  Shattering Sea.

מבצעים מובילים 
הפסנתרן היהודי-אמריקאי ריימונד לוונטל  היה הראשון שגאל את אלקאן מאלמוניותו ולקח על עצמו את הקלטת כל יצירותיו בין השנים 1970 - 1980.

עוד ביצעו מיצירותיו הפסנתרנים בוזוני ואגון פטרי. בעקבותיו הלכו פסנתרנים נוספים, וכיום הביצועים נפוצים בתחרויות פסנתר, כולל בתחרות רובינשטיין בארץ .

פרסים ואותות יוקרה 
 אות לגיון הכבוד של צרפת
 מסדר אבירי האמנויות של פריז
 חזן בבית הכנסת הראשי של פריז.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

מלחינים יהודים צרפתים
פסנתרנים יהודים
פסנתרנים צרפתים
צרפתים שנולדו ב-1813
צרפתים שנפטרו ב-1888