דבורה ברטונוב

דבורה בֶּרטונוב (12 במרץ 1915 – 19 באפריל 2010) הייתה רקדנית, כוריאוגרפית וחוקרת מחול ישראלית, כלת פרס ישראל למחול (1991).

ביוגרפיה
נולדה בטביליסי שבגאורגיה, בת למרים ולשחקן יהושע ברטונוב, ממייסדי תיאטרון "הבימה", הייתה אחותו של השחקן שלמה ברטונוב ודודתו של אייל ברטונוב. גדלה במוסקבה, בילדותה למדה בלט בבית הספר של "תיאטרון בולשוי" ואף הופיעה במסגרתו.

עלתה לארץ ישראל עם משפחתה בשנת 1928, ערכה הופעת יחיד עוד כנערה. ב-1929 יצאה להשתלם בבלט בברלין
ובגיל 16 הופיעה בסלון של אלברט איינשטיין בגרמניה. היא השתלמה במחול מודרני ובריקוד קלאסי בברלין ובאנגליה וערכה מסע הופעות בארצות הברית. בניו יורק השתתפה בהצגה "הדיבוק" וזכורה במיוחד בביצוע הסולו שלה ל"ריקוד הקבצנים" בהצגה זו. לאחר מכן הופיעה במשך יותר מעשרים שנה על הבמות החשובות בעולם כרקדנית וכתבה יצירות מחול. בשנת 1952 ראה אור סרטה הקצר - "חתונה בעיירה".
ב-1937 נישאה לעמנואל בן גריון, בנו של הסופר מיכה יוסף ברדיצ'בסקי. בנם, עידוא בן-גוריון, היה סופר, במאי תיאטרון ומחזאי.

בשנת 1966 עברו בני הזוג לחולון, סמוך לביתו של אביה, יהושע, וברטונוב הקימה בביתה סטודיו למחול.
ב-1970 פרשה מהבמה והתרכזה בלימוד מחול בסטודיו שלה ובשיעורים והרצאות ברחבי הארץ, בכתיבת ספרים ובמחקרים עליהם שקדה במשך השנים, על אפיוניו של המחול הישראלי והבינלאומי וכן חקרה את הריקודים באפריקה. באמצע שנות ה-80, בגיל 70, חזרה להופיע במופע יחיד. גם בהיותה בגיל מתקדם הקפידה לערוך סדרות תרגילים בריקוד וטענה כי "אם אי-אפשר לעשות תנועות גדולות, אז עושים תנועות קטנות, אבל לעשות חייבים".

תולדות חייה, שידעו הצלחות אמנותיות וגם עצב ואובדן, מתוארים בסרט התיעודי "שלכת" בבימויים של נואית ודן גבע ובספרה האוטוביוגרפי, "מאחורי הקלעים של הנפש" שיצא לאור בשנת 2005. באותה שנה גם נערך לה גם ערב מחווה ב"פסטיבל אשה" בחולון.

נפטרה בתל אביב בגיל 95, ונקברה בבית העלמין הדרום בחולון.

בעיר חולון נקרא על שמה רחוב.

ספריה
(The Intensity Factor - an essay. Alityros books, (1969
 ריקוד אלי אדמה: מסע לימוד בגאנה, תל אביב: דבר, תשכ"ד.
 ריקוד אלי אדמה: מסע-לימוד בגאנה; ערך: שלמה ברטונוב, תל אביב: רשפים; בית דבורה ועמנואל/חולון, תשמ"ה 1985.
 ריקוד אלי אופקים: מסע בהודו, תל אביב: רשפים, תשל"ג.
 מבין הקלעים: קובץ מאמרים ורשימות על אודות אמנויות הבמה: מוקדש לזכרו של שלמה ברטונוב, חולון: דבורה ברטונוב, 1979.
 ריקוד על פי צו הרוח: בין פארפסיכולוגיה ואמנות: חוויה וניתוחה, תל אביב: רשפים, תשמ"א 1981.
 מסע אל עולם הריקוד: על הריקוד כאמנות וכביטוי לאדם ולעם: בעקבות הרצאות באוניברסיטת חיפה, תל אביב: רשפים, תשמ"ג 1982.

אוטוביוגרפיה:
 מאחורי הקלעים של הנפש; ערך והביא לדפוס: דן שביט, בני ברק: הקיבוץ המאוחד, 2005.

פרסים והוקרה
 1936 - מקום ראשון בתחרות המחול הבינלאומית בפריז.
 1991 – פרס ישראל לאמנות המחול, על מפעל חייה.
 1992 – פרס אמ"י (איגוד אמני ישראל).
 1994 (תשנ"ד) – תואר יקירת העיר חולון.

קישורים חיצוניים

 
 
 דן רונן, 
 
 
 
 
לאחר מותה

 הניה רוטנברג, "הרקדנית והכוראוגרפית דבורה ברטונוב הלכה לעולמה." באתר קולות המחול, 25 באפריל 2010.
 צבי גורן, דבורה ברטונוב 2010-1915, באתר הבמה, 21 באפריל 2012.

הערות שוליים

כוריאוגרפיות ישראליות
כוריאוגרפים ישראלים
זוכות פרס ישראל למחול
זוכי פרס ישראל למחול
זוכות פרס אמ"י
זוכי פרס אמ"י
ישראליות ילידות גאורגיה
ישראלים ילידי גאורגיה
נשות העלייה הרביעית
אנשי העלייה הרביעית
יקירות חולון
דבורה
משפחת ברדיצ'בסקי (בן-גריון)
רקדניות ישראליות
מורות לבלט בישראל
אישים הקבורים בבית העלמין הדרום
ישראליות שנולדו ב-1915
ישראלים שנולדו ב-1915
ישראליות שנפטרו ב-2010
ישראלים שנפטרו ב-2010