טקסידרמיה

טקסידרמיה (בהונגרית: Taxidermia ) הוא סרט קולנוע בשפה ההונגרית בבימוי גיאורגי פאלפי, שיצא ב-2006. הסרט הוא מסוג גרוטסקה סוריאליסטית, עם מוטיבים של קומדיה שחורה ואימה. הוא מבוסס על כמה סיפורים קצרים מאת לאיוש פארטי נאגיי, וההפקה היא שיתוף פעולה הונגרי-אוסטרי-צרפתי.

"טקסידרמיה" קיבל שבחים רבים על התסריט המקורי והביזארי, ועל הבימוי והצילום המרשימים והאופי האסתטי שבו הוא מציג אפילו מראות קשים לצפייה. פסקול הסרט נע בין פולקלור הונגרי למוזיקה אלקטרונית עמוקה וקודרת, שהקליט עבור הסרט אמן המוזיקה האלקטרונית אמון טובין.

"טקסידרמיה" זכה בארבעה פרסים והיה ההגשה הרשמית של הונגריה לקטגוריית פרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר בטקס האוסקר ה-80 שנערך ב-2008. בישראל נבחר הסרט לקטגוריית "סרט מומלץ" על ידי האוזן השלישית.

עלילה
עלילת הסרט מציגה שלושה סיפורים משפחתיים, ועוקבת אחר שלושה דורות של גברים הונגרים: בתחילה בסניטר צבאי בזמן מלחמת העולם השנייה, משם למתמודד בתחרויות אכילה בזמן המלחמה הקרה, ולבסוף מוצג סיפורו של מפחלץ בתקופה המודרנית. המוטיבים החוזרים העיקריים בסרט הוא דימוי הגוף השמן, האיברים הפנימיים, השפלה נפשית והאבסה עצמית לעומת פחלוץ.

הסרט מתחיל במוצב צבאי מרוחק וכפרי בהונגריה, שם החייל ונדל מורוז'גובני, טיפוס תמהוני וכנוע, חי חיי אומללות וצייתנות תחת הקצין האלים שלו, אורג בלאטוני קלמן. כשהוא נידון לבצע עבור הקצין ומשפחתו את המטלות הבזויות והמשפילות ביותר, תוך שהוא מתגורר בצריף רעוע וללא חימום, עסוק מורוז'גובני בהצצות לבנותיו של הקצין ובבריחה לעולמות של פנטזיות פרוורטיות של פירומניה ופדופיליה. בסצנה אשר לא ברור אם היא מציאות או חלום, שוכב מורוז'גובני עם אשתו גדולת הממדים של קלמן הקצין ומעבר אותה, נרדם ומתעורר בצמוד לגווייה של חזיר – מה שמביא להוצאתו להורג על ידי קלמן שמגלה את הדבר. קלמן מגדל את הילד שנולד כבנו.

כמה עשורים אחר כך, גדל קלמן הבן להיות אלוף הונגריה בתחרויות האכילה הלאומיות, ושגרת חייו נעה בין יחסים אינטנסיביים עם המאמן שלו לבין התחרויות הביזאריות, בתקווה שהן יהפכו ביום מן הימים לספורט אולימפי לגיטימי. באחת התחרויות מתאהב קלמן בבחורה גדולת ממדים בשם גיזי אקזל, אף היא מתחרה באכילה, שאמורה להתחתן עם אחד ממתחריו. הוא בורח יחד איתה והם מנהלים מערכת יחסים שבמהלכה היא נכנסת להיריון ויולדת את בנם לאיושקה, בעוד קלמן ממשיך באימוני האכילה הנוקשים.

שוב עוברים כמה עשורים, והבן לאיושקה גדל להיות מפחלץ מסור ומקצועי השונה מהותית מהוריו גדולי הממדים: הוא צנום, חיוור ורזה (דומה למורוז'גובני). לאיושקה עושה רושם של גבר עצוב, מודאג, מיואש וממורמר, וכאשר הוא אינו עסוק במלאכת הפחלוץ בחנותו או נכשל בניסיונותיו לנהל חיים נורמליים, הוא עסוק ברכישת אוכל עבור אביו קלמן, שבמרוצת השנים התעצם באופן כה מפלצתי עד שאינו יכול לעזוב את הכיסא בדירתו הקלאוסטרופובית של בנו. קלמן, שמעביר את זמנו בפיטום חבורה של חתולים הכלואים בדירתו בחמאה, מתעמר ועולב בבנו תדיר, עד שזה מגיע לנקודת שבירה ומחליט לנטוש את אביו בכלאו הפרטי. לאחר שהוא מחליט לחזור, הוא מגלה שהחתולים המפוטמים ברחו מהכלוב, וברעבם הנואש ביתרו את אביו למוות.

משלא נותרה לו סיבה לחיות, מחליט לאיושקה לפחלץ את גופת אביו הענקית ואת החתולים, ולאחר מכן נועל את עצמו במתקן כירורגי תוצרת בית, ותחת השפעת משככי כאבים וסמי הרדמה הוא מסיר מגופו את האיברים הפנימיים, ולאחר שהחליף את דמו בחומר משמר הוא מפעיל את המכונה המחסלת אותו בכריתת ראש ויד ומותירה את גופו כפסל, מפוחלץ ומשומר. הסרט מסתיים בהרצאה בזמן עתידני, שבה מספר רופא שהיה בין לקוחותיו של לאיושקה לקהל המאזין בעניין, כיצד מצא את הגופות המשומרות, אותן הוא מציג לראווה בתערוכת אומנות.

פרסים

קישורים חיצוניים
 

 קדימון הסרט, באתר יוטיוב 
 טקסידרמיה – האתר הרשמי ההונגרי של הסרט
 ביקורת על הסרט – פסטיבל פילדלפיה 2007

הערות שוליים

סרטי 2006
סרטי אימה מ-2006
סרטי אימה הונגריים
סרטי אימה אוסטריים
סרטי אימה צרפתיים
סרטים עצמאיים
סרטים מבוססי ספרים
סרטי קומדיה שחורה
סרטי דרמה