יעקב לרנר

יעקב דב-בר לֶרנֶר (תרל"ט, 1879, ברז'אן – ב' בתמוז תרע"ח, 12 ביוני 1918, יקטרינוסלב) היה משורר ומתרגם עברי ומחנך יהודי פולני-רוסי יליד גליציה.

תולדות חייו

יעקב לרנר נולד בעיירה בז'ז'ני שבגליציה, אוסטרו-הונגרית, בשנת 1879, במשפחה אמידה. ילדותו עברה עליו בכפר ליד קוסטופול, על גבול ווהלין. בשנת 1901 עבר להתגורר בעיר ורשה שבפולין הרוסית, שם הכיר את הסופרים זלמן שניאור, יעקב פיכמן ויעקב שטיינברג. הוא עסק בהוראה והחל לתרגם מספרות העולם. לאחר חמש שנות מגורים בוורשה חזר לקוסטופול, שם עברה עליו ילדותו, והחל להורות ב"חדר מתוקן". בגיל 27, פרסם לראשונה את שיריו "מנגינות התוהו" ו"מעלף עלטה וצנה" בכתב העת הספרותי "המעורר" בעריכת יוסף חיים ברנר, שעודד אותו לכתוב.

לרנר נישא בשנת 1907, המשיך לעסוק בהוראה, ועבר ממקום אחד למשנהו בחיפוש אחר פרנסה; בין המקומות ששהה בהם: ורשה, קוסטופול, גרודנו, ברדיצ'ב, ולבסוף יקטרינוסלב.

בגרודנו, (1909) המשיך את לימודיו בתחום החינוך, חיבר שם את הפואמות הגדולות "ביערי פוליסיה" ו"הטחנה". חזר לוורשה בשנת 1911 ולימד בבית הספר התיכון של מגנוס קרינסקי, יחיאל היילפרין ועוד. ובשנת 1916 עבר ליקטרינוסלב שברוסיה, שם השלים את הפואמה המוערכת ביותר שלו, "פיח פיח", שאף נדפסה בכרך הראשון של "התקופה" בשנת 1918, שנת מותו.

בנוסף, עסק לרנר רבות בתרגום יצירות מהספרות הרוסית ופרסם שירים רבים בכתבי העת "השלח" ו"כנסת".

לרנר כתב כחמישים שירים שהתאפיינו בקדרות ודיכאון. הוא אמנם נחשב לאחד מהמשוררים מ"דור ביאליק", אך חסר היה את האור והעצמה שבשיריו.

בקיץ 1918 נדבק לרנר ביקטרינוסלב במגפת השפעת הספרדית, שקטלה אז רבים, ונפטר בגיל 39.

שיריו כונסו רק לאחר מותו.

בנו, אריה לרנר, היה מתרגם ועורך בעצמו.

כתביו

שיריו
 הטחנה, תל אביב: אמנות (סדרת 'מגלות לבתי-הספר'), תר"ץ.
 שירים; מבוא: יעקב פיכמן; פִּתוחי-עץ: יעקב שטיינהרט (עיטור התיבות הראשונות בכל השירים מעשה ידי ש. ידידיה (זילנפרוינד), תל אביב: אגודת הסופרים בסיוע מוסד ביאליק ודבר, ת"ש.
 שירים; כינס והקדים מבוא: צבי לוז, גבעתיים – רמת-גן: אגודת הסופרים העברים בישראל ליד מסדה, 1974.
 ביערי פולסיה; מבוא: דב סדן; פיתוחי-עץ: יעקב שטיינהרט, תל אביב: אריאל, תשכ"ח-1967.

תרגומיו
 החלק הראשונה של הפואמה ישמעאל-בּי למיכאיל לרמונטוב
 הפואמה התנ"כית בּת-יפתח לשמעון פרוג
 שׂא את נפשי לשמעון פרוג
 זרענו לשמעון פרוג
 אברהם גולדפדן, שולמית: חזיון מימי קדם, תרגם: יעקב לרנר, ורשה: פ' קנטרוביץ, 1921.

לקריאה נוספת 
 אברהם אפשטיין. 'יעקב לרנר: ציון', בספרו: סופרים: דברי מסה ובקורת, הוצאת עוגן, תרצ"ה-1934.
 א' שטיינמן, "יעקב לרנר" (במלאת עשר שנים לפטירתו), כתובים, 1928.
 אריה לרנר, "לתולדות חייו", בתוך: יעקב לרנר, שירים, גבעתיים – רמת-גן: 1974, עמ' 5–19.
 צבי לוז, "מבוא", בתוך: יעקב לרנר, שירים, גבעתיים – רמת-גן: 1974, עמ' 21–45.
 דן מירון, בודדים במועדם: לדיוקנה של הרפובליקה הספרותית העברית בתחילת המאה העשרים, תל אביב: 1987, עמ' 215–224, 269–270.

קישורים חיצוניים 

 
 
 אבנר הולצמן (מעברית: David Fachler), 
 הפואמה "זכרונות" (אידיליות מיערי פולסיה):  (א'–כ"ו; חלקיה התפרסמו החל מגיליון 58 (זה) ועד גיליון מס' 151)
 
  (עם מותו)
 מוסף "דבר", ט' בתמוז תרצ"ח – לזכר יעקב לרנר: במלאת עשרים שנה למותו:
 
  (שיר)
  (רשמים אוטוביוגרפיים, סביבות 1909)
 
 
  (רשימה ביבליוגרפית של שיריו שנדפסו, לפי שנת הדפסתם ובלוויית מראי מקום; מרבית שירי העיזבון אינם כלולים בה)
 
 
 
 
 
 
 : לרגל 35 שנה לפטירתו, שיר שנדפס ב"העברי" (ברלין, 1911) ולא נכלל בכרך שיריו
 
 
 
 
 
  (עם הופעת קובץ שיריו "שירים")

הערות שוליים

משוררים כותבי עברית
סופרים כותבי עברית
מתרגמים מרוסית לעברית
מתרגמים מיידיש לעברית
אנשי חינוך יהודים
ילידי 1879
נפטרים ב-1918