דונליאלה

דונליאלה (שם מדעי: Dunaliella) היא אצה ירוקית, יצור חד תאי המסוגל להתקיים בתנאים קיצוניים של חום ומליחות. כהתמודדות עם תנאי הסביבה הקשים מייצר תא הדונליאלה חומרים המסייעים לו לשרוד. אותם חומרים מסייעים בשיקום עור האדם. הדונליאלה התגלתה על ידי מישל פליקס דונל ב-1838.

בין מיני הדונליאלה נמנים: דונליאלה ווירדוס, דונליאלה סאלינה, דונליאלה פארווה, דונליאלה מדיה, דונליאלה מינוטה, ודונליאלה אחלורה.

הדונליאלה מצויה בישראל, איטליה, צרפת ועוד. היא מצויה באגמים, בריכות, לגונות ומאגרי מים נוספים המכילים מים מלוחים או מתוקים. האצה יכולה לשרוד גם בים ואפילו בים המלח על אף שמו הלועזי "ים המוות".

אף על פי שהאנזימים של הדונליאלה אינם עמידים למלח היא מצליחה לחיות גם בסביבות בעלות מליחות גבוהה שהרי היא יצור סביל למלח. בשביל להתגבר על הלחץ האוסמוטי הדונליאלה אוגרת גליצרול. האצה מווסתת את יצירת הגליצרול בהתאם לריכוזי המלח בסביבתה החיצונית. בזכות התכונה המאפשרת לה לווסת את כמות הגליצרול, האצה מותאמת לסביבות מחיה שונות בעלות רמות מליחות מגוונות.

בטא-קרוטן
בעת גירוייה האצה מפרישה בטא-קרוטן עשיר במיוחד המשמש את תעשיית הקוסמטיקה והתרופות.

לאחר העקה האצה הופכת להיות עקרה, כלומר אינה מסוגלת להתרבות.

להפקה מרבית של בטא קרוטן מהדונליאלה נדרשים התנאים הבאים:
מים עם מליחות גבוה.
תזוזה.
חשיפה לשמש.

על מנת לספק לדונליאלה את התנאים הללו מכניסים אותה לבריכות רדודות שבהן נע גלגל פדלים הגורם לתזוזה מתמדת. כיוון שהבריכות רדודות קרני השמש מגיעים עד הקרקעית, מכאן שכל תאי הדונליאלה מקבלים את קרני השמש הדרושים. בנוסף בבריכות ישנם מי ים מלוחים.

קישורים חיצוניים

 חיים בים המוות
 השפעת ריכוזים שונים של מי-חמצן על יצור של ביתא קרוטן באצה דונליילה סלינה: מחקר ביוטכנולוגי
 דונליאלה סלינה במוצרי תינוקות - באתר o8cosmetics

ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
ירוקיות