גאלי (מחוז)

מחוז גאלי (באבחזית: Гал араион; בגאורגית: გალის რაიონი, גאליס ראיוֹני; ברוסית: Гальский район) הוא מחוז באבחזיה, הרפובליקה הבדלנית של גאורגיה. העיר גאלי משמשת כעיר הבירה של המחוז האבחזי. מחוז/נפה זה הוא המחוז המזרחי ביותר של אבחזיה. אוכלוסיית המחוז מונה 29,287 תושבים. מחוז גאלי האבחזי קטן מנפת גאלי הגאורגית, כיוון שהחל משנת 1955, שוכן על חלק משטח הנפה מחוז טקווארצ'לי.

הרפובליקה של אבחזיה היא אוטונומיה דה פקטו שאינה מוכרת בעולם. מכאן שגם החלוקה המנהלתית של אבחזיה למחוזות אינה מוכרת בעולם. מצד שני מוכרת החלוקה המנהלתית של גאורגיה, שעל פיה נחשבת אבחזיה עצמה למחוז בגאורגיה, וחלוקתה הפנימית לנפות, המקבילה כמעט לגמרי לחלוקת אבחזיה למחוזות, היא במעמד יתר נפות גאורגיה.

לפני מלחמת אבחזיה (1991-1992), היה מחוז גאלי מיושב כמעט כולו על ידי מגרלים, שהם תת-קבוצה אתנית של הגאורגים. במהלך הטיהור האתני של גאורגים מאבחזיה, שהתרחש בשנים 1993–1994 ושוב ב-1998, גורשו ונמלטו רוב הגאורגים מהמחוז. מאז שנת חזרו למחוז גאלי בין 40,000 ל-60,000 גאורגים, כולל אלה החוצים באופן יומיומי את קו הפסקת האש וכאלה הנודדים באופן עונתי בהתאם לצורכי החקלאות. מחוז גאלי הוא היחיד מבין מחוזות אבחזיה שבו מהווים הגאורגים את הרוב.

על פי מפקד אוכלוסין משנת 2003 שנעשה על ידי הממשל הבדלני של אבחזיה מנתה אוכלוסיית המחוז 29,287 תושבים, אולם משקיפים בינלאומיים הטילו ספק בתוצאות מפקד זה. ההערכות לגבי מספר תושבי המחוז בשנת 2006 נעות סביב ה-45,000 איש אף על פי שהממשל הבדלני אינו מסכים עם הערכות אלה וטוען כי לפחות 65,000 פליטים חזרו לביתם.

יחד עם עמק קודורי מהווה המחוז אחד ממוקדי החיכוך כאשר המצב הכללי באבחזיה עד למלחמה האבחזית השנייה בשנת 1998, שהביא להסלמת בסכסוך הגאורגי-אבחזי.

היסטוריה 

אזור מחוז גאלי של היום היה היסטורית אזור הספר של נסיכות אבחזיה ונסיכות סמגרלו, שתי ישויות שהתנתקו מהממלכה הגאורגית המאוחדת, והשליטה בגאלי השתנתה תכופות במהלך המלחמות בין השושלות הפיאודליות שרוואשידזה מאבחזיה ודדיאני מסמגרלו. במחצית השנייה של המאה השבע עשרה, הצליחו נסיכי שרוואשידזה מאבחזיה לכבוש ולהשתלט על השטחים עד נהר האנגורי כולל אזור גאלי. עם התפרקות נסיכות אבחזיה נשלט האזור שבין נהרות גאלידזגה ואנגורי על ידי ענף של משפחת שרוואשידזה שאחד מבניה, מורזקאן, קרא לאחוזתו הפיאודלית על שמו "סאמורזקאנו" (מילולית: "אדמת מורזקאן"). המעמד העליון של הנסיכות החדשה היה מורכב בעיקר על ידי אצילים אבחזים דוברי גאורגית, בעוד שאיכרים היו מוצא אבחזי וגאורגים (מגרלים). בניגוד ליתר אבחזיה, שהתאסלמה ברובה על ידי האימפריה העות'מאנית, נותרו תושבי סאמורזקאנו נאמנים לנצרות והשתייכו לכנסייה הגאורגית האורתודוקסית. בסופו של דבר עברה הנסיכות הקטנה לשליטת מגרליה, אולם שימרה מידה של עצמאות אף לאחר התפשטותה של האימפריה הרוסית לקווקז והפיכתה, בשנת 1804, של נסיכות סמגרלו למדינת חסות של האימפריה הרוסית. בשנת 1840, סיפחה האימפריה הרוסית את סאמורזקאנו בגלוי. בשנות השישים והשבעים של המאה התשע עשרה, גרמו, מרידות של אבחזים ורדיפה שיטתית של מוסלמים על ידי השלטונות הרוסיים, לגלות הצ'רקסים לאזורים שהיו בהשפעת האימפריה העות'מאנית. הנוצרים האותודוקסים של סאמורזקאנו לא הושפעה בעיקרה. הקיטון באוכלוסייה האבחזית הפכה את התרבות המגרלית לדומיננטית באזור, והייתה אף הגירה של איכרים גאורגים מצידו השמאלי של נהר האנגורי (מצידו המזרחי של האנגורי) לצידו הימני לתוך אבחזיה שבה השליטה בצמיתים הייתה רפה יותר.

שיעור נישואי התערובת הגבוה בין האבחזים והגאורגים הביאו לגיבוש מורשת מעורבת ולהופעתה של קטגוריה מיוחדת שנקראת סאמורזקנים (самурзаканцы) במפקד האוכלוסין של האימפריה הרוסית בשנת 1886. אוכלוסיית הסאמורזקנים הורכבה בעיקר על ידי מגרלים ומיעוט של אבחזים. 38% מאוכלוסיית המחוז זיהו את עצמם כמגרלים ו-35% זיהו עצמם כגאורגים (בנוסף למגרלים), בגאליסקיי אוייזד (Гальский уезд), בזמן מפקד האוכלוסין הראשון של הסובייטים בשנת 1926, ו-26% זיהו עצמם כאבחזים. שיעור האבחזים ירד כל כך במפקד שנערך לאחר מכן (1939) עד שהגיע לאחוזים בודדים בלבד. 

ההיסטוריה של מחוז גאלי מאוחר יותר מקבילה להיסטוריה של אבחזיה המודרנית, שהפכה, בשנים 1918–1921, לישות אוטונומית בתוך הרפובליקה הדמוקרטית של גאורגיה לאחר מכן, בין השנים 1921–1931 לאבחזיה סס"ר והייתה קשורה לגאורגיה סס"ר בקשר קונפדרטיווי, והם הצטרפו בפברואר 1922 לרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית של אבחזיה. לאחר מכן הפכה לאבחזיה אסס"ר במסגרת גאורגיה הסובייטית. תחת שלטונו של סטלין, משנת 1944 או 1945 ל-1953, בתי הספר נסגרו, מוסדות תרבות דוכאו ונעשה ניסיון להטמעת האבחזים בגאורגים.

בשיא מלחמת אבחזיה, בשנת 1993, היו הגאורגים במחוז גאלי נתונים לטיהור אתני שיטתי, שנעשה על ידי מיליציות אבחזיות ובעלות בריתן מהרפובליקות הרוסיות מצפון הקווקז. עד לנובמבר 1993, נשלט רוב שיטחו של המחוז בידי הבדלנים האבחזים להוציא מובלעות מבודדות, שפונו, בשנת 1994, על ידי הכוחות הגאורגים לאחר הפסקת אש בתיווך רוסי. מאז חזרו למחוז, באופן ספורדי, בין 40,000 ל-60,000 גאורגים. אולם התהליך הופסק בעקבות התפרצות האלימות במאי 1998, שהחלה בתגובה לניסיון של כוחות גרילה גאורגים להחזיר את השליטה על אבחזיה. בעקבות אירועים אלה ביצעו "ניקוי" יסודי במחוז. למרות הביקורת שנמתחה עליו סירב נשיא גאורגיה באותם ימים, אדוארד שוורדנדזה, לפרוס חיילים כנגד אבחזיה. ב-20 במאי 1998, החל משא ומתן על הפסקת אש. העוינות גרמה למאות של קורבנות משני הצדדים, וגורשו בין 30,000 ל-40,000. אף על פי שמשפחות רבות חזרו זמן קצר לאחר מכן לביתם, גרם העמימות להריסת 1,500 בתים ותשתיות, כולל כאלה שמומנו על ידי ארגונים בינלאומיים. כוח המשימה משותף של האו"ם אושר ונשלח למחוז גאלי בשנת 2000. התשתיות והבתים נבזזו ונשרפו במתכוון בהתקפה האבחזית.

כלכלה 
מחוז גאלי הוא אזור חקלאי עשיר בגידולי תה, הדרים, אגוזי לוז וירקות. תחנת כוח ההידרואלקטרית שעל סכר אנגורי הוא ספק האנרגיה העיקרי לאבחזיה לגאורגיה גופא, והיא ממוקמת על קו הפסקת האש הגאורגי-אבחזי ומופעל במשותף.

לתושבי מחוז גאלי יש מידת של חופש המאפשר להם לחצות את הגבול לגאורגיה אולם המעבר כרוך בתשלום של 50 רובל. כמו כן הוטל אגרות על מעבר סחורות בין גאורגיה לאבחזיה ומכס על כניסת סחורות לאבחזיה.

תקציב המחוז לשנת 2006 היה 7.5 מיליון רובל רוסי (כ-300,000 דולר באותם ימים) כש-30% מהכנסות הבדלנים ממיסים מועברים לשלטון המרכזי בסוחומי. יתר ה-70% משמשים לתשלום משכורות, קיצבאות והוצאות מנהליות. מכך נובע כי תקציב המחוז אינו כולל הקצאה או תקבולי כספים באופן שוטף מהשלטון המרכזי, והם מתקבלים אד הוק במקרים מיוחדים. התשתיות במחוז רעועות ועל אף הסיוע ההומניטרי הבינלאומי המוגבל, ממשיכים רוב הפליטים להתגורר בבתים הרוסים ובמבנים ארעיים.

יישובים עיקריים  
 גאלי 
 גודאווה (გუდავა)
 טקווארצ'לי (נכלל בשטח נפת גאלי אולם לא בשטח מחוז גאלי)
 בדיה (ბედია) (נכלל בשטח נפת גאלי אולם לא בשטח מחוז גאלי)

מקורות
 אבחזיה היום, 15.9.2006, אינטרנשיונל קרייסיס גרופ, 
 אוכלוסיית אבחזיה, מפקדי אוכלוסייה שפורסמו על ידי הסובייטים,

לקריאה נוספת
 רוואז גאצ'צ'ילדזה (1995), גאורגיה החדשה: מרחב, חברה ופוליטיקה, עמ' 82–84, ,

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

גאלי, נפת 
גאלי