נייט דוג

נתניאל דוויין הייל (באנגלית: Nathaniel Dwayne Hale; 19 באוגוסט 1969 - 15 במרץ 2011) הידוע יותר כנייט דוגג (באנגלית: Nate Dogg) היה ראפר וזמר רית'ם אנד בלוז אמריקאי.

ביוגרפיה 
נתנאל דווין הל נולד ב-19 באוגוסט 1969 בלונג ביץ', קליפורניה. את קריירת השירה שלו החל בנער מקהלה בכנסייה בקלארקסדייל, שבמיסיסיפי שם אביו היה כומר. בגיל 16 נשר מבית הספר בלונג ביץ', עזב את הבית והתגייס למארינס שם שירת 3 שנים.

בשנת 1991 נייט דוג, בן דודו סנופ דוג וחברם המשותף וורן ג'י הקימו הרכב היפ הופ הנקרא 213 (על שם קידומת הטלפון של לונג ביץ'). ההרכב לא הוציא אלבום עד 2004 כאשר הוציאו אלבום לסגירת מעגל.

הופעת הבכורה של נייט דוג הייתה באלבום של ד"ר דרה, The Chronic ב-1992 בסגנון ראפ-שירה שהפך לסימן היכר שלו שהתקבל היטב על ידי הקהל והמבקרים. שנה לאחר מכן חתם בדת' רואו רקורדס שבזמנו הייתה החברה המובילה בהיפ הופ של החוף המערבי.

בקיץ 1994 וורן ג'י אירח את נייט דוג בסינגל שלו "Regulate". השיר הגיע למקום השני במצעד הבילבורד.
עד צאת אלבום הבכורה שלו ב "G-Funk Classics, Vol. 1: Ghetto Preacher" ב-1997 השתתף וורן ג'י בשירים רבים של ראפרים מהחוף המערבי כמו טופאק שאקור, מיסטה גרימז ועוד.

האלבום לא הצליח יותר מדי מה שגרם לו לעזוב את חברת התקליטים Deathrow בטריקת דלת (לאחר סכסוכים פנימים).

בשנת 1998 יצא אלבומו השני "G-Funk Classics, Vol. 1 & 2", שהוא בעצם אלבום כפול: האלבום הישן שיצא שנה לפני כן והאלבום החדש. בשנת 2000 הוציא מחדש את האלבום הכפול רק תחת השם "The Prodigal Son" רק בגרמניה.
בשנת 2001 יצא אלבומו השלישי "Music & Me" בחברת התקליטים אלקטרה רקורדס. האלבום כלל שיתופי פעולה עם בכירי הראפרים, כמו ד"ר דרה, אקזיביט, קורופט, פאבולוס, לודקריס, סנופ דוג, ג'רמיין דופרי ועוד. האלבום זכה לביקורות טובות והצליח למכור 400,000 עותקים.

ב-2002 השתתף בתוכנית ספיישל ידוענים של החוליה החלשה בארצות הברית והודח על ידי אקזיביט ויאנג אם סי. באותה שנה גם הוציא את אלבומו "Essentials" שנכשל במכירות ולא הוציא אף להיט גדול.

ב-2003 יצא אלבומו החמישי תחת השם "Nate Dogg". האלבום היה אמור לצאת ב-2004 אך מועד ההוצאה הוקדם. האלבום הופק על ידי טובי המפיקים ביניהם טימבלנד, סקוט סטורץ' ודיג'יי קוויק.

בשנת 2007 לקה בשבץ מה שגרם לו לשיתוק כל חלקו השמאלי.
שנה לאחר מכן בספטמבר 2008 לקה שוב בשבץ ומאז אושפז בבית חולים והונשם על ידי מכונות. נייט דוג נפטר ב-15 במרץ 2011.

מועמדות וזכייה בפרסים 

נייט דוג היה מועמד 4 פעמים בטקסי הגראמי בקטגוריות שונות אך מעולם לא זכה (בכל הפעמים היה מועמד על שיתופי פעולה עם זמרים אחרים).

דיסקוגרפיה 
 1997 - G-Funk Classics, Vol. 1: Ghetto Preacher
 1998 - G-Funk Classics, Vol. 1 & 2
 2001 - Music & Me
 2002 - Essentials
 2003 - Nate Dogg

סינגלים

קישורים חיצוניים 

 

 
 

ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
אמנים אמריקאים הידועים בשם במה
ראפרים אמריקאים
קצינים וחוגרים בחיל הנחתים של ארצות הברית
אמריקאים שנולדו ב-1969
אמריקאים שנפטרו ב-2011