גזעי בר של צמחי תרבות

גזעי בר של צמחי תרבות או קרובי צמחי תרבות, הם כינוי של אבותיהם הקדמונים של גידולי תרבות (כמו חיטה, אורז, תירס ודומיהם) או מיני בר הקרובים אליהם גנטית. לאלו חשיבות עצומה כמקור להשבחה וטיפוח- שיפור גידולים חקלאיים מוכרים ולקיום חקלאות בת-קיימא. בהתחשב בשינויים האקלימיים להם אנו עדים, וחוסר היציבות של בתי הגידול הנובעים מכך, לקרובי צמחי התרבות תיתכן חשיבות מכרעת בשימור מקורות המזון בתקופתנו.

ניקולאי ואווילוב, בוטניקאי רוסי, היה מבין הראשונים שהבין את חשיבותם של מיני הבר קרובי גידולי התרבות בשיפור תכונות של גידולים חקלאיים. חומר גנטי של מיני בר שימש חקלאים במשך ההיסטוריה לשיפור איכות המזון ולהגדלת יבולים. כך, עד היום, מגדלים חקלאים במקסיקו תירס בר בסמוך לשדות תירס תרבותי, כדי ליצור מכלואים בעלי תכונות ייחודיות. גם בתוכניות השבחה בעלות אופי מלאכותי-מדעי-מודרני יותר משמשים קרובי הבר לצורך השבחה של גידולים חשובים כמו אורז, עגבנייה וצמחי קטניות. מלבד צמחי מזון מוכרים אלו, צמחי בר קרובי צמחי תרבות יכולים לתרום לשיפור תכונות של צמחים מועילים, כמו אלה המשמשים לסיבים (כדוגמת כותנה), צמחי נוי, צמחי תבלין ורפואה, צמחי שמן ותעשייה, צמחי מרעה ועוד.

שימור מקורות הבר
אוכלוסיות טבעיות של מינים אלו נמצאות בסכנה מידית כתוצאה מהרס של בתי גידול במהלך עבודות פיתוח, בינוי ועיור. צמחים אלו מהווים חלק בלתי נפרד מבתי גידול טבעיים וחקלאיים, וקיימת טענה כי מחובתנו לשמר את בתי הגידול גם על מנת לדאוג לשימור מקורות הבר לדורות הבאים, זאת בהנחה ששימור השונות הביולוגית חשוב לשיפור גידולים חקלאיים, להבטחת מקורות מזון, ולשמירה של סביבת חיים בריאה.

ראו גם 
 גידולי חקלאות לא מנוצלים
 צמחי תרבות מסורתיים
 מרכז תפוצה

הערות שוליים

אקולוגיה של צמחים