עמוס רגב

עמוס רגב (נולד בשנת 1951) הוא עיתונאי, פובליציסט, בעל טור ומתרגם ישראלי, העורך הראשי של העיתון "ישראל היום" מייסודו ביולי 2007 ועד מאי 2017. חתן הפרס לביקורת התקשורת ע"ש אברמוביץ'.

ביוגרפיה
עם גיוסו לצה"ל שובץ רגב בחיל התותחנים, סיים את מסלול ההכשרה ללוחמים והשלים קורס קציני תותחנים שכלל הכשרת סיור בחיל השריון. עם סיומו שב לגדוד ושירת כקצין תותחנים. רגב לחם במלחמת יום הכיפורים ברמת הגולן, כקצין מילואים בגדוד מרגמות כבדות בעוצבת המפץ.
רגב עבד במגוון תפקידים בעיתונות הכתובה והאלקטרונית. בסוף שנות ה-70 שימש עוזר מחקר במערכת כתב-העת "מערכות", וערך את כתב העת הצה"לי "צקלון", שבו פורסמו מאמרים מתורגמים בנושאי צבא. בד בבד לעבודתו, עסק גם בתרגום ספרי מדע בדיוני. בתחילת שנות ה-80 הצטרף לדסק החדשות של "ידיעות אחרונות", היה עורך ובהמשך ראש הדסק. לאחר מכן היה כתב העיתון בלונדון.

בתחילת שנות ה-90, עבר רגב לעיתון "מעריב", לאחר שנרכש על ידי עופר נמרודי, וכיהן כראש מערכת החדשות ולאחר מכן כסגן העורך הראשי. בשנת 2002 כיהן בתפקיד העורך ב"קבוצת חדשות ישראל" שהתמודדה על הפעלת ערוץ החדשות הייעודי. לאחר מכן שימש בתפקידים שונים במערכת החדשות של ערוץ 10. בשנת 2006 מונה לתפקיד העורך הראשי של העיתון "ישראלי". משנת 2007 עד 2017 כיהן בתפקיד העורך הראשי של "ישראל היום".

בשנת 2010 קיבל את הפרס הישראלי לביקורת התקשורת ע"ש אברמוביץ'. בנימוקי ועדת הפרס נאמר: "העיתון אותו עורך רגב חולל מהפכה של ממש במפת העיתונות המודפסת, בתוך זמן קצר יחסית ... הוא ניהל מלחמה בכמעט מונופול אשר שלט עד היום בעיתונות".

בספטמבר 2012 פרסם מאמר תגובה על הביקורת שהוטחה ב"ישראל היום" על ידי נחום ברנע מ"ידיעות אחרונות" ואחרים, הגן על המודל העסקי של חלוקתו בחינם בעידן האינטרנט, קרא לריבוי עיתונים בישראל והעביר ביקורת חריפה על נוני מוזס שפועל לדבריו להחזרת המונופול שהיה בעבר ל"ידיעות אחרונות" בתקשורת הישראלית. בפברואר 2013, בעקבות תחקיר שתקף את חד צדדיותו של 'ישראל היום', הגיב עמוס רגב במאמר שהופיע תחת הכותרת 'ערוץ 10 מתפלש בביצת הצביעות'. טיעונו המרכזי של רגב היה שלעומת 'ישראל היום' הפונה אל הקוראים ודוגל בעקרון 'חופש הדיבור', רביב דרוקר, 'הברנז'ה' ואנשי ערוץ 10 סבורים שחופש הדיבור הוא החופש "לחשוב כמותם וכמותם בלבד".

בהודעה שהועברה לממונה על יישום חוק חופש המידע במשרד ראש הממשלה, נמסר כי רגב הוא חבר אישי של ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו. בין השנים 2012–2016 היה רגב בקשר שוטף עם נתניהו. רגב היה בין העדים בתיק 2000. 

ב-30 באפריל 2017 הודיע על פרישתו מתפקיד העורך של "ישראל היום". בתפקיד החליפו בועז ביסמוט.

רגב בעל תואר ראשון בהיסטוריה ובמדע המדינה ותואר שני בהיסטוריה צבאית מטעם אוניברסיטת תל אביב. עבודת המוסמך שלו נושאת את הכותרת "אסטרטגיה של בנות-הברית מצפון לסיינה: אוגוסט-ספטמבר 1944".

ספרים בתרגומו 
 ריי ברדבורי, רשימות מן המאדים, הוצאת עם עובד (1979)
 רוברט היינלין, עריצה היא הלבנה, עם עובד (1980)
 פריץ לייבר, הנודד, הוצאת מעריב (1981)
 וולטר מ. מילר הבן, הימנון ללייבוביץ, מעריב (1981)
 פרדריק פול, ג'ם, מעריב (1981)
 פיליפ חוזה פארמר, שערי הבריאה, עם עובד (1981)
 איאן ווטסון , לווייתן ושמו יונה, מעריב (1982)
 ג'ון וינדהם, התהומונים, מעריב (1982)
 פייר אנתוני , צביר כוכבים, עם עובד (1983)
 ג'ון מ. דל-וקיו, העמק ה-13, מעריב (1985)
 פייר אנתוני, כבילתה של הגבירה, עם עובד (1985)
 אוגוסט תומאס, משחק השקרים, הוצאת קוראים (2018)
 ג'ון סי מקמאנוס, המתים, ואלה העומדים למות : הדיוויזיה "האדומה הגדולה הראשונה" בחוף אומהה, ביום הארוך ביותר, קוראים (2018)

קישורים חיצוניים
 
 
 עמוס רגב, דיון לא אחראי, ישראל היום, 2 בנובמבר 2011
 .

הערות שוליים

פובליציסטים ישראלים
בעלי טור ישראלים
עורכי עיתונים בשפה העברית
עורכי עיתונים ישראלים
זוכי הפרס הישראלי לביקורת התקשורת
סגל ישראל היום
בוגרי אוניברסיטת תל אביב
סגל מעריב
סגל ידיעות אחרונות
ישראלים שנולדו ב-1951