ועידת האו"ם נגד הגזענות (2009)

ועידת האו"ם נגד הגזענות (2009) נפתחה ב-20 באפריל 2009 בז'נבה. הוועידה מכונה גם "ועידת דרבן השנייה" או "ועידת דרבן 2" (הוועידה הראשונה  התכנסה ב-2001 בדרבן שבדרום אפריקה). מטרותיה של הוועידה היו מאבק בגזענות, באפליה על רקע גזעי ובשנאת זרים.

הוועידה, עוד לפני התכנסותה, הוחרמה על ידי המדינות: ארצות הברית, ישראל, אוסטרליה, גרמניה, ניו זילנד, איטליה, קנדה, פולין והולנד, וזאת, לאור העובדה כי בוועידת דרבן הקודמת כונתה ישראל "מדינה גזענית וכובשת", הציונות הושוותה לגזענות והפלסטינים הוגדרו כעם הנמצא תחת כיבוש זר. באופן תקדימי החליטו ראש הממשלה, בנימין נתניהו ושר החוץ, אביגדור ליברמן, להחזיר להתייעצות את שגריר ישראל בשווייץ, אילן אלגר. במשא ומתן שהתנהל עם מארגני הוועידה לקראת הוועידה השנייה, נודע לנציגי המדינות, כי גם בוועידה הנוכחית אין כוונה לשנות את טיוטת הוועידה. לדברי דובר משרד החוץ האמריקני, במהלך המשא ומתן הטיוטה אף הפכה לגרועה יותר.

מועד פתיחת הוועידה היה בסמיכות לערב יום השואה בישראל.

אירועי הוועידה 
ביום הראשון, בלט בעיקר נשיא איראן, מחמוד אחמדינז'אד שגינה בנאומו את ישראל והציונות, וגרם ל-24 נציגי מדינות שונות לצאת מן האולם במחאה על דבריו. דבריו של אחמדינז'אד זכו לגינויים חריפים רבים, כמו גם מצד ראש ממשלת בריטניה, גורדון בראון, נשיא צרפת, ניקולה סרקוזי ומזכ"ל האו"ם, באן קי מון. 

רוב הנציגים שעזבו את הוועידה במהלך הנאום היו בעיקר ממדינות האיחוד האירופי, והן:

בתחילת הנאום של הנשיא האיראני ובמהלכו, נציגי איחוד הסטודנטים בצרפת פרצו בצעקות באולם, חבשו פיאות ליצן צבעוניות וקראו לו בצעקות "גזען!", ואף השליכו לעברו חפצים, שפגעו בבימת הנואמים. הסטודנטים הוצאו במהרה על ידי אנשי הביטחון של האו"ם, נעצרו ושוחררו לאחר מכן. גם גורמים ישראלים שנכחו באולם הוועידה פרצו בקריאות במהלך נאומו של הנשיא האיראני, והוצאו מן המקום.

ביום השני, הצטרפו עוד כמה נציגי מדינות ערביות, איתן שר החוץ הפלסטיני, להמשך גינויים על ישראל ונוכחותה בשטחים שמעבר לקו הירוק.

תגובות

בישראל 
ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו הודיע בפתח ישיבת הממשלה שהתקיימה ב-20 באפריל כי אירועי הוועידה היו בלתי נמנעים לאור שיתוף נשיא איראן בוועידה, ובירך את נציגיהן של המדינות שעזבו את האולם בזמן נאומו של אחמדינז'אד. כמו כן, שלח איגרות ל-8 המדינות שהחרימו את הוועידה ול-24 המדינות שנטשו את האולם בזמן נאום אחמדינז'אד.

שר הביטחון אהוד ברק אמר באותה ישיבה כי "ועידת דרבן זה ביטוי לעולם הפוך. מקום בו אחמדינז'אד יכול להיות אורח כבוד בוועידה נגד גזענות. אנחנו צריכים להיאבק בהיפוך היוצרות הזה, לשם כך אנחנו קיימים".

שר החוץ אביגדור ליברמן הוסיף כי ישראל מודה למדינות שהודיעו שידירו את רגליהן מ"וועידת הצביעות" וקרא למדינות נוספות להחרים את הוועידה. ליברמן אף החליט, יחד עם ראש הממשלה בנימין נתניהו, להחזיר את השגריר הישראלי בשווייץ להתייעצות לאור אירוח אחמדינז'אד בז'נבה ומתן במה לדבריו.

יושבת ראש האופוזיציה, ציפי לבני, קראה לקהילה הבינלאומית לא להשתתף בוועידה.

נשיא מדינת ישראל, שמעון פרס, אמר כי הוא "חש בושה שביום הזיכרון לשואה ולגבורה נפתחת ועידה גזענית בז'נבה שבה אורח הכבוד הוא אחמדינז'אד, אשר קורא למחוק את ישראל מהמפה ומטיף להכחשת השואה". ובנוגע למארחת, שווייץ, הוסיף ש"יש גבול גם לנייטרליות של שווייץ. יש גבול שאותו אסור לחצות" ולאחר כמה דברים סיים ואמר "לישראל אין ועידה, אך יש לה את האל שבשמיים, ואליו נתפלל ביום זה".

בעולם 
האפיפיור בנדיקטוס ה-16, שיבח את משתתפי הוועידה ודרבן אותם להמשיך להיאבק בגזענות ובאפליה אך התעלם מיחסה של הוועידה לישראל.

מזכ"ל האו"ם, באן קי-מון, הביע צער על החרמת הוועידה מצד חלק מהמדינות ואמר: "אנחנו מדברים על מציאת אחדות חדשה כפי שהתקופה דורשת. אבל נותרנו חלשים ומפולגים ותקועים בזמנים ישנים". אך מאידך הוא גינה, יחד עם נציגי צרפת, בריטניה וקנדה, את נאומו של אחמדינז'אד בוועידה.

נשיא שווייץ, הנס רודולף מרץ, טען בתגובה להחרמת הוועידה ולהשבת השגריר הישראלי להתייעצות, לנייטרליות של ארצו ולדבריו: "שווייץ היא נייטרלית ואינה נוטלת חלק בשום ברית". כמו כן, בריאיון ל"רשת ב'" אמר מרץ שהסיבה להסכמתו להיפגש עם אחמדינז'אד היא כי: "מדובר בהליך מקובל זה שנים רבות. אם מישהו מבקש ממני להיפגש עמו - אני תמיד נענה".

ראש ממשלת קנדה, סטיבן הרפר, בירך על עזיבת האולם מצד הדיפלומטים המערביים וכינה זאת "התנגדות קולנית למה שהנשיא אחמדינז'אד מייצג ומה שיש לו לומר". 

נשיא צרפת, ניקולא סרקוזי, כינה את ההערות "קריאה בלתי נסבלת לשנאה גזענית שבזה לאידיאלים ולערכים המתוארים בהצהרה האוניברסלית של זכויות האדם".

ראש ממשלת בריטניה, גורדון בראון, גינה את הצהרותיו של אחמדינז'אד ואף הגדירן כהסתה.

הממשל האמריקני הגיב בקרירות יחסית לדבריו של נשיא איראן, ובהודעתו נאמר, כי דבריו של אחמדינז'אד לא תורמים לשיחים הבינלאומיים, אך פניה של ארצות הברית עדיין לדיאלוג.

במאמר מערכת ביומון הסורי "א-שרק אל-אווסט" שנכתב יום לאחר נאומו של אחמדינז'אד, התייחס העורך טארק אל-חמיד לנאומו של אחמדינז'אד, וטען נגדו: "במה יתרמו דבריו של נשיא איראן לסוגיה הפלסטינית או לטובת האדמות הערביות הכבושות?". לטענתו של אל-חמיד: "הנאום היה בעיקרו מכוון לרחוב הערבי והאיסלאמי ונועד 'להטעין את הכרטיס' של איראן". לדבריו, אין די בנאומים כאלה שלא עוזרים לאינטרס האיסלאמי אלא יש לפעול: "אנו זקוקים למעשים. והמעשים אשר הבחנו בהם אתמול נעלמו בתוך צווחות נאומו של אחמדינז'אד ובהחרמת מדינות המערב את נאומו".

ראו גם 
 ועידת האו"ם נגד הגזענות (2001)

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

האומות המאוחדות: ועידות
יחסי האו"ם–ישראל
גזענות
אנטישמיות
התנגדות לציונות
2009 בפוליטיקה
ועידות פסגה שנערכו במאה ה-21