ויליאם צ'יימברס

סר ויליאם צ'יימברס (באנגלית: William Chambers; 27 באוקטובר 1723 – 17 בפברואר 1796) היה אדריכל סקוטי ממיסדי האקדמיה המלכותית לאמנויות הבריטית.

קורות חייו ופועלו
צ'יימברס נולד בגטבורג שבשוודיה, שבה אביו עבד כסוחר. בין 1740 ל-1749 הוא הועסק על ידי חברת הודו המזרחית השוודית , וערך מספר מסעות לסין שבמהלכם למד אדריכלות סינית ועיצוב.

לאחר שובו לאירופה למד אדריכלות בפריז אצל ז'אק-פרנסואה בלונדל , ובמשך חמש שנים התגורר באיטליה. ב-1755 חזר לאנגליה והקים משרד אדריכלים בלונדון. בהמלצתו של ג'ון סטיוארט, הרוזן מביוט, מונה למורה לאדריכלות של הנסיך מוויילס, לימים ג'ורג' השלישי, ולצד רוברט אדם היה לאדריכל האישי של המלך. הוא עבד עבור הנסיכה אוגוסטה והקים מבני גן אחדים בקיו, בהם "הפגודה הגדולה" , וב-1757 פרסם ספר על עיצובים סיניים שהשפיע על טעמם של אנשים באותה תקופה. צ'יימברס המשיך לפתח את עיסוקיו בתחום הסיני עם פרסום חיבורו "מַסָה על גינון אוריינטלי" (Dissertation on Oriental Gardening) ב-1772, שבו הרחיב על רעיונות אותה תקופה שעסקו בסגנון הנטורליסטי של הגינון בסין.

ב-1759 הוא פרסם את ספרו "מסכת על אדריכלות אזרחית" (Treatise on Civil Architecture) והשפיע באמצעותו על אנשי ענף הבנייה; ספר זה הודפס במספר מהדורות, וחזר ופורסם גם ב-1826. השפעתו של צ'יימברס התבטאה גם באמצעות שורה של אדריכלים צעירים שהתחנכו במשרדו, בהם תומאס הארדוויק הבן  (1752–1825) שסייע לו לבנות את בית סומרסט וחיבר עליו ביוגרפיה.

צ'יימברס היה יריבו העיקרי של רוברט אדם בתנועת הנאו-קלאסיציזם הבריטית. הוא היה יותר בינלאומי בנקודת המבט שלו (תואר האבירות שלו היה במקורו שוודי) והוא הושפע על ידי הנאו-קלאסיציזם האירופי (עליו השפיע בחזרה) במהלך עבודתו עבור לקוחות בריטיים. ביקור שני בפריז ב-1774 הדגיש את הגישה הצרפתית בעבודתו ואת העירוב השמרני בין הגישות הנאו-קלאסיציסטיות והפלדיאניות.

ב-1766 התמנה לחבר זר באקדמיה המלכותית השוודית למדעים.

צ'יימברס מת בלונדון ב-1796, ונקבר בפינת המשוררים שבמנזר וסטמינסטר.

עבודות עיקריות
 בית פארקסטד , נבנה עבור ויליאם פונסונבי, הרוזן השני מבסונבורו . צ'יימברס תכנן גם שני מקדשי גן, הדומים לאלו שבגני קיו.
 חלק מהמבנים שתכנן בגני קיו נהרסו במשך השנים, אך אלה שכן קיימים כוללים את הפגודה בעלת עשר הקומות, האורנג'רי, (חממה לגידול תפוזים), הקשת ההרוסה, מקדש בלונה ומקדש איולוס.
 הכרכרה המלכותית המוזהבת  עוצבה על ידיו לכבוד הכתרתו של ג'ורג השלישי, שימשה בדורות הבאים ואף בטקס ההכתרה של צ'ארלס השלישי וקמילה.
 בית סומרסט בלונדון, לו הקדיש צ'יימברס כמעט שני עשורים מחייו בין 1776 ל-1796.
 עבור המדינאי האירי ג'יימס קולפילד, הרוזן הראשון מצ'ארלמונט  תכנן את ביתו בעיר דבלין  ואת בית מרינו  וכן מבנה הבל המכונה ""  סמוך לדבלין. כמו כן תכנן את הקפלה והתיאטרון בטריניטי קולג' בדבלין.

כתביו
 Designs of Chinese buildings, furniture, dresses, machines, and utensils : to which is annexed a description of their temples, houses, gardens, &c (London) 1757
 Desseins des edifices, meubles, habits, machines, et ustenciles des Chinois ; Auxquels est ajoutée une descr. de leurs temples, de leurs maisons, de leurs jardins, etc. (London) 1757
 A treatise on civil architecture in which the principles of that art are laid down and illustrated by a great number of plates accurately designed and elegantly engraved by the best hands (London) 1759
 Plans, Elevations, Sections and Perspective Views of the Gardens and Buildings at Kew in Surry (London) 1763
 A dissertation on oriental gardening (London) 1772

קישורים חיצוניים

 המסה של צ'יימברס על גינון אוריינטלי
 יצירותיו של צ'יימברס במוזיאון ויקטוריה ואלברט
 
 
 

חברי האקדמיה המלכותית השוודית למדעים
אישים הקבורים במנזר וסטמינסטר
אדריכלים בריטים במאה ה-18
בריטים שנולדו ב-1723
בריטים שנפטרו ב-1796
אדריכלים סקוטים