דאג לישמן

דאגלס ג'ון לישמן (באנגלית: Douglas John Lishman; 14 בספטמבר 1923, ברמינגהאם - דצמבר 1994) היה כדורגלן אנגלי ששיחק בעמדת החלוץ המרכזי.

קריירה 
לישמן החל את הקריירה שלו בפאג'ט ריינג'רס שלא שיחקה בליגה כלשהי, ובאוגוסט 1946 חתם על חוזה מקצוען בקבוצת וולסול מהליגה השלישית. בשתי עונותיו במועדון הוא הבקיע 26 שערים ב-59 משחקי ליגה.

לישמן הועבר לארסנל בקיץ 1948 תמורת סכום של 10,500£, ותפקידו היה להחליף את רג' לואיס בן ה-28 שנפצע לעיתים תכופות. משחקו הראשון של לישמן בארסנל היה נגד שפילד יונייטד ב-4 בספטמבר 1948, אך לאחר עונה ראשונה מבטיחה שבה הבקיע 13 שערים ב-25 משחקים הוא היה פצוע ונעדר כמעט לגמרי משתי העונות הבאות. לישמן לא שיחק בניצחון של ארסנל בגמר גביע ה-FA של 1950, והוחלף על ידי רג' לואיס ופיטר גורינג. מזלו המשיך לבגוד בו, וכאשר חזר להרכב הראשון הוא שבר את רגלו במשחק נגד סטוק סיטי בדצמבר 1950.

אולם, לישמן התאושש מפציעתו והפך למלך השערים של המועדון בעונת 1950/1951, כאשר הוא מבקיע שלושים שערים כולל שלוש פעמים שלושער בשלושה משחקי בית רצופים; באותה עונה סיים המועדון במקום השלישי. בעונה שלאחר מכן (1951/1952) המועדון העפיל לגמר גביע ה-FA, שבו הפסידו התותחנים לניוקאסל יונייטד; שלושה משחקני ארסנל נפצעו במהלך המשחק, והמועדון נותר עם שמונה שחקנים בלבד על המגרש כיוון שאסור היה לבצע חילופים באותה תקופה. לישמן כמעט והבקיע שער לטובת ארסנל, אך החמיץ את ההזדמנות.

אכזבתו של לישמן הסתיימה עם זכיית ארסנל באליפות הליגה בעונת 1952/1953. באותה עונה הוא היה מלך השערים של המועדון עם 26 הבקעות, כאשר לכל שער הייתה חשיבות כיוון שהאליפות על סמך ממוצע השערים של התותחנים, שהיה טוב יותר מזה של פרסטון נורת' אנד. לישמן זומן למשחק של אנגליה ב' נגד סקוטלנד ב' במרץ 1953, אך מעולם לא זומן לסגל הבכיר של הנבחרת.

לישמן היה מלך השערים של ארסנל במשך שתי עונות נוספות, וחמש ברציפות בסך הכל. לאורך שנותיו בארסנל הוא הבקיע 137 שערים ב-244 משחקים. בעונת 1955/1956 הוא מיעט לשחק, ובמקומו עלו בהרכב דרק טפסקוט ודייוויד הרד.

לישמן הועבר לנוטינגהאם פורסט במרץ 1956. הוא הבקיע שלושער בניצחון שבזכותו העפילו הפורסט לליגה העליונה בסוף עונת 1956/1957. לאחר מכן הוא פרש כליל מתחום הכדורגל. לאחר פרישתו הוא הצטרף לעסק של חותנו בסטוק און טרנט, ומאוחר יותר החליף את חותנו בניהול העסק. הוא המשיך להתגורר בסטוק און טרנט עד מותו ב-1994.

לקריאה נוספת
 Harris, Jeff & Hogg, Tony (ed.) (1995). Arsenal Who's Who, Independent UK Sports. 

חלוצי כדורגל אנגלים
כדורגלנים אנגלים
כדורגלני וולסול
כדורגלני ארסנל
כדורגלני נוטינגהאם פורסט
ברמינגהאם: כדורגלנים
בריטים שנולדו ב-1923
בריטים שנפטרו ב-1994