משה ברודרזון

משה ברודרזון (בכתיב יידי: משה (מוישה) בראָדערזאָן; ברוסית: Моше Бродерзон (לעיתים Мойше או Моисей); 23 בנובמבר 1890, מוסקבה – 17 באוגוסט 1956, ורשה) היה משורר, מחזאי ומנהל תיאטרון יידיש בפולין שלפני מלחמת העולם השנייה ולאחר מכן בברית המועצות. בשנותיו האחרונות נכלא במחנה גולאג בסיביר, שממנו שוחרר כשנה לפני מותו.

תולדות חייו
משה ברודרזון נולד ב-23 בנובמבר 1890 במוסקבה, למשפחה יהודית אמידה שהורשתה להתיישב בעיר. מוצאה של משפחת אביו מאיר בשקלוב, ושל משפחת אמו שרה-ציפי (טוּרוֹב) בניאסוויז' שברוסיה הלבנה. בעקבות גירוש יהודי מוסקבה וסנקט פטרבורג בידי הצאר ב-1891, השתקע אביו בלודז', בעוד משה, אמו ואחיו עברו לבית הוריה שבניאסוויז', שם זכה משה לחינוך יהודי מסורתי. המשפחה התגוררה ברוסיה הלבנה עד שנת 1900, כאשר היה משה בן 9, ואז התאחדו עם אביו שבלודז'.

ב-1913 פרסם את ספר השירים הראשון שלו, "שוואַרצע פליטעלעך", שזכה לשבחים מפי הסופר אברהם רייזן. עם התקדמות הצבא הגרמני לשערי לודז' במלחמת העולם הראשונה (1914) ברח ברודרזון למוסקבה. בתקופה זו עם החלשות הצנזורה הצארית והתקבצות אנשי רוח מוסקבה הייתה למרכז תוסס של פעילות יהודית ספרותית. וכך ברודרזון השתלב ב"מאסקווער קריין פון יידישע שרייבער און קינסטלער" (החוג המוסקבאי לסופרים ואומנים יהודיים) שארגנו מנשה הלפרן ודניאל טשארני. וכן הוציא ביחד עם הלפרן, טשארני וגרשון ברודיא את ספר השירים 'זאלבאפערט'.

ברודרזון חזר ללודז' ב-1918. ב-1919 ייסד בעזרתם של אמנים נוספים את יונג יידיש, ועמד בראשהּ. באותה שנה נישא לשיינע-מרים מנדלבוים. ב-1922 ייסד בעזרתם של אמנים נוספים את תיאטרון הבובות היידישאי הראשון, "חד גדיא". ברודרזון חיבר שירי ילדים, שרבים מהם זכו ללחן. ב-1924 כתב את הליברטו לאופרה "דוד אוּן בת-שבע" (יידיש: "דוד ובת שבע"), שהייתה לאופרה הראשונה ביידיש שהועלתה בפולין. ב-1927 ייסד בלודז' את "תיאטרון ארָרָט", שחבריו הופיעו ברחבי אירופה עד מלחמת העולם השנייה. כן ייסד את קבוצת התיאטרון "שור הבר". ברודרזון גילה "טאלנטים" יהודים רבים; לדוגמה, הוא היה זה אשר גילה את כישרונו של שמעון דז'יגאן, ששיחק בקבוצות התיאטרון שלו. בשנת 1939 פרסם את הפואמה "י" (האות יו"ד), המורכבת מ-50 שירים בני 16 שורות כל אחד, הגדושה בגילויים של אינטואיציה טרגית החוזה את קץ יהדות פולין הממשמש ובא.

בחודש ספטמבר באותה שנה, עם פלישת גרמניה לפולין, נמלט ברודרזון לביאליסטוק, שנכבשה בידי ברית המועצות בהתאם להסכם ריבנטרופ–מולוטוב. ביוני 1941, כאשר פלשה גרמניה לברית המועצות (מבצע ברברוסה), נמלט מזרחה למרכז אסיה. ב-1944 שב לעיר הולדתו מוסקבה, שם לימד בבית-ספר לתיאטרון והיה חבר בוועד יהודי פולין בברית המועצות.

ב-28 באפריל 1950 נעצר ברודרזון, כמו מספר אינטלקטואלים יהודים (ראו הוועד היהודי האנטי-פשיסטי), ונידון לעשר שנות מאסר במחנה עבודה (גולאג) בסיביר. הוא שוחרר מן המחנה בספטמבר 1955. ביולי 1956 שב לקהילה היהודית בוורשה עם אשתו והתקבל בזרועות פתוחות על ידי הקהילה היהודית שנותרה בפולין. ואולם, שנותיו בגולאג הותירו עליו את חותמן; ברודרזון נפטר בוורשה מהתקף לב ב-17 באוגוסט של אותה שנה, ונקבר בבית הקברות היהודי בעיר. בתשל"א (1970) הועלו עצמותיו לארץ-ישראל ונטמנו בקרית-שאול.

מיצירתו
 איך, אַ פּורים–שפּילער...
 בלומען (פרחים), באתר ווירטועל-קלעזמער
 ציפעלע
זאלבאפערט, מוסקבה: לעבן, 1918. ספר שירים ביחד עם מנשה הלפרן, גרשון ברוידא ודניאל טשארניי.

לקריאה נוספת
 שיינע-מרים בראָדערזאָן, מײַן לײַדנס-וועג מיס משה בראָדערזאָן, בואנוס איירס, 1960 ["דרך הייסורים שלי עם משה ברודרזון", מאת אשתו, שיינע-מרים] 
 Gilles Rozier, Moyshe Broderzon: un écrivain yiddish d'avant-garde, Saint-Denis: Presses Universitaires de Vincennes, 1999.

קישורים חיצוניים

 ז'יל רוזייה, 
 ביוגרפיה מתוך אנציקלופדיה יודאיקה באתר ספריית אוניברסיטת ייל 
 ביוגרפיה באתר ייִדישווב 
 

 רשימת יצירותיו באתר אוניברסיטת פנסילבניה
 Элла Рындина, Вспоминая Моисея Бродерзона, Альманах "Еврейская Старина", №12 (36), Декабрь 2005 - (רוסית, עם תמונות)
 , 
 ;

הערות שוליים 

סופרים יהודים פולנים
סופרים כותבי יידיש
משוררים כותבי יידיש
מחזאי יידיש
יהודים בלארוסים
יהודים פולנים
אסירי גולאג
סופרים יהודים סובייטים
פולנים שנולדו ב-1890
סובייטים שנולדו ב-1890
נפטרים ב-1956