סכוונינגן

סכוונינגן () הוא רובע (stadsdeel) בעיר האג על חוף הים הצפוני, שהיה בעבר כפר עצמאי. כיום הוא מוכר בעיקר כאתר תיירות וקיט. סכוונינגן מחולק חלוקה מנהלית לתשע שכונות קטנות יותר.

היסטוריה
העדות המוקדמת ביותר לשמו של המקום (בגרסה הארכאית Sceveninghe) היא מסביבות שנת 1280. ייתכן שהתושבים הראשונים היו אנגלו-סקסונים; היסטוריונים אחרים סבורים כי מדובר בנורדים. מקור הפרנסה העיקרי בכפר היה דיג. דרך לעיר האג נסללה לראשונה בשנת 1663, וב-1904 נבנה לראשונה מעגן לסירות. עד לבניית המעגן נעשה שימוש רק בסירות בעלות תחתית שטוחה, שנמשכו אל החוף בתום הדיג; ב-1870 נמנו כ-150 סירות כאלו. 

ב-1818 בנה יזם בשם יאקוב פרונק מבנה עץ על דיונה ליד הים, בו היו ארבעה חדרים שבהם יכלו להתארח אנשים ולהתרחץ במי הים. הרחצה בים הפכה לאופנה, והמקום נודע מאז כמקום קיט שמשך תיירים מכל רחבי צפון אירופה. ב-1886 נפתח בסכוונינגן ה"קורהאוס" המפואר, מלון ובית מרגוע, ובו גם מסעדה וקזינו, כמקובל אז באתרי מרחצאות באירופה. במשך השנים הגיעו לסכוונינגן גם ציירים רבים, שנמשכו אל הנוף הימי, אל הסירות הציוריות ואל אנשי הכפר בעבודתם.

במלחמת העולם השנייה שימש שם הכפר כסימן זיהוי, או שיבולת, לאנשי המחתרת ההולנדית שניסו ללכוד גרמנים שהתחזו להולנדים. הם דרשו מהחשודים לומר את המילה "סכוונינגן" (Scheveningen), משום שהגייתה של מילה זו בגרמנית (שוונינגן) שונה מהגייתה בהולנדית.

קישורים חיצוניים

לשכת התיירות של סכוונינגן
 
 

האג