מדע וטכנולוגיה בישראל

מדע וטכנולוגיה הם מהתחומים הפעילים והמפותחים ביותר במדינת ישראל. מאז הקמתה בתש"ח 1948 ועד עתה קיימת זיקת גומלין בין התפתחות המדע והטכנולוגיה בישראל לבין תשומת לבם ושאיפתם של הממשלות לדורותיהן לפיתוח המדע, והיצירה, ולמצוינות ישראלית בפעילות המדעית לתחומיה.

תולדותיו 

ציון דרך בביסוס המדע והטכנולוגיה בישראל נרשם בעיצומה של מלחמת העצמאות, כאשר הוקמה "המועצה המדעית לישראל" בהוראתו של ראש הממשלה דוד בן-גוריון, כהמשכה של המועצה למחקר מדעי ותעשייתי המנדטורית. בן-גוריון סבר כי "בנין מולדתנו ותרבותנו לא ייכונו - בלי היות המדע עמוד-התיכון של פעולתנו המשקית, היישובית והחינוכית". בן-גוריון קבע כי יושב הראש של "המועצה המדעית לישראל" יהיה על פי חוק ראש הממשלה, וסגנו יהיה שר החינוך והתרבות; וזאת כפועל יוצא לחשיבות הרבה שיוחסה לפיתוח המדע, הטכנולוגיה והתרבות בישראל, שזה עתה נולדה.

המחקר הבסיסי בישראל ומערכות ההשכלה הגבוהה: מכוני מחקר, אוניברסיטאות ומכללות, מיוסדים על שני חוקי יסוד: "חוק המועצה להשכלה גבוהה", ו"חוק האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים"; ובצד זאת, מרבית תקציביהן באים מממשלת ישראל.

המדע בישראל מתאפיין בחדשנות, שבכללה תיור מתמיד אחר פריצות דרך, החשבת חיוניותה של מחשבה ייחודית כתנאי לחדשנות זו, והערצת ההמצאתיות, בעיקר בכל הנוגע לפיתוח ושכלול טכנולוגיה ומנגנוני העזר שלה; בשל כך נוצרה בישראל תעשייה עתירת ידע שיצא לה שם בעולם. החדשנות הישראלית מוצאת את ביטויה בייצור ידע ופרסומים רבים ביחס לגודל האוכלוסייה, על פי פרופ' יעקב זיו, ישראל "מייצרת יותר מ-1% של הידע המדעי בעולם" (אף שאוכלוסייתה היא רק כפרומיל מאוכלוסיית העולם). גם על פי מדד איכות תרומותיה של ישראל למדע ולטכנולוגיה הן רבות. הישגיהם של מדענים ישראלים בתחומי המדע והטכנולוגיה משמעותיים ובעלי חשיבות כלל עולמית.

מאז קום המדינה עסקו מדענים ישראלים במגוון מדעים הן בתאוריה והן למעשה. תרומותיה של ישראל בולטות במיוחד בגנטיקה, מדעי המחשב, פיזיקה, כימיה, אלקטרוניקה, אופטיקה, מדעי החקלאות וההנדסה. בתחום הטכנולוגיה ישראל ידועה בפיתוח אמצעי לחימה וציוד צבאי, בפיתוח שיטות חקלאיות מתקדמות; לישראל מוניטין רב בתחום החקלאות; שיטות השקיה, קומפוסט מועשר, יבולים מהונדסים וחקלאות מדבר. הרפואה בישראל היא מהמתקדמות בעולם. החל משנות ה-90 של המאה ה-20 נוצר בישראל כר פורח לתעשיות היי-טק וחברות הזנק (סטארט אפ). בישראל הריכוז הגבוה ביותר בעולם של חברות הזנק: 3,850 חברות לכל 1,844 ישראלים.

על פי נתוני משרד המדע והטכנולוגיה (בשנת 2012):
 מדינת ישראל מובילה בעולם בהשקעה הלאומית במחקר ופיתוח אזרחי - 4.4% מהתמ"ג ב-2010 וכ-36 מיליארד ש"ח. שמינית באוריינות טכנולוגית (הוצאות על מחקר ופיתוח, יצירתיות הקהילה המדעית, כמות מחשבים אישיים וחיבורי אינטרנט לנפש), מדורגת במקום ה-16 בייצוא טכנולוגי, ובמקום ה-17 בהישגים טכנולוגיים ברשימה של Nation Master המדרגת מדינות לפי כלכלתן.
 בישראל 8 אוניברסיטאות מחקר. סקר הראה כי מקצוע המדען הוא עדיין המקצוע שרוב ההורים היו רוצים שילדיהם יעסקו בו, מיד לאחר רופא.
 בעשור האחרון זכו חמישה מדענים ישראלים בפרס נובּל.
 דו"ח הפורום הכלכלי העולמי ציין כי מקור החוזק העיקרי של ישראל "נובע מקיומם של עסקים חדשניים במיוחד המפיקים תועלת מנוכחותם של מוסדות המחקר הטובים בעולם".
 בישראל קיים השיעור הגבוה ביותר בעולם של בעלי תואר אקדמי ביחס לגודל האוכלוסייה. יותר מ-33,000 ישראלים הם בעלי תואר דוקטור.
 ישראל היא אחת מתשע המדינות החברות במועדון החלל היוקרתי - המדינות היחידות על כדור הארץ שהציבו לוויינים בחלל.
 ישראל מדורגת במקום ה-22 במדד התחרותיות העולמי, שישית בתחום החדשנות ורביעית במספר הפטנטים.

אוניברסיטאות בישראל

בשלב מוקדם של ההתיישבות הציונית בארץ ישראל הוקמו בה הטכניון בחיפה (בשנת 1924) והאוניברסיטה העברית בירושלים (בשנת 1925). שני מוסדות אלה הכשירו אנשי מדע וטכנולוגיה, שאליהם נוספו מדענים ומהנדסים בעליות השונות. בשנת 1934 הוקם ברחובות "מכון זיו" - מכון מחקר שלימים הפך למכון ויצמן למדע. לאחר קום המדינה הוקמו אוניברסיטאות נוספות: אוניברסיטת בר-אילן (1955), אוניברסיטת תל אביב (1956), אוניברסיטת חיפה (1963), אוניברסיטת בן-גוריון (1969) ואוניברסיטת אריאל בשומרון (2012) ואוניברסיטת רייכמן (2021). האוניברסיטה הפתוחה, שהוקמה בשנת 1976, מאפשרת לימודים אקדמיים בכל רחבי ישראל (ואף מחוצה לה).

עשרות מכללות אקדמיות מציעות אף הן הכשרה אקדמית, בעיקר לתואר ראשון, ובמידה מסוימת גם לתואר שני. מספר הסטודנטים באוניברסיטאות ובמכללות בישראל גדל מ-1,600 בשנת 1948 ל-245,000 בשנת 2006. מספר המאמרים המדעיים לנפש שנכתבו על ישראלים הוא מהגבוהים בעולם, כמו כן, ישראל נמצאת במקום השלישי בעולם (יחד עם שווייץ) ביחס הפטנטים הרשומים לנפש.

הישגיהם של החוקרים הישראלים באים לידי ביטוי, בין השאר, בזכייה בפרסים בינלאומיים בולטים:
 פרופ' דניאל כהנמן, חתן פרס נובל לכלכלה לשנת 2002.
 פרופ' אברהם הרשקו ופרופ' אהרן צ'חנובר, חתני פרס נובל לכימיה לשנת 2004.
 פרופ' דייוויד גרוס, חתן פרס נובל לפיזיקה לשנת 2004, גדל בישראל ובה סיים את התואר הראשון והשני שלו.
 פרופ' ישראל אומן, חתן פרס נובל לכלכלה לשנת 2005.
 פרופ' עדה יונת, כלת פרס נובל לכימיה לשנת 2009.
 פרופ' דן שכטמן, חתן פרס נובל לכימיה לשנת 2011.
 פרופ' מיכאל רבין, פרופ' אמיר פנואלי, פרופ' עדי שמיר ופרופ' שפי גולדווסר, חתני פרס טיורינג.
 פרופ' אילון לינדנשטראוס, חתן מדליית פילדס

מדד למעמד המדע בישראל הוא מספר המאמרים שמקורם בישראל.
מניתוח מאמרים מ-170 מדינות, המופיע באינדקס של ארגון Thomson Reuters נמצא שבמרבית התחומים עולה מספר הפרסומים המדעיים שאחד מכותביהם מישראל (בין השנים 2004 ו-2008), על הממוצע העולמי למדינה. לדוגמה בתחומים מתמטיקה (10% מעל הממוצע בשאר העולם), מדעי החלל (57% מעל שאר העולם), פיזיקה (54%), ומדע החומרים (46%). אותו מכון מפרסם מדד אחר והוא מספר הציטוטים של מאמרים מדעיים ממוסדות אקדמיים מישראל במאמרים מדעיים בכלל. על פי נתונים בין השנים 1995–2005 מבין 3,328 מוסדות להשכלה גבוהה שנבחנו, דורגה האוניברסיטה העברית במקום ה-109 בעולם, אחריה מדורגת אוניברסיטת תל אביב במקום ה-114; מכון ויצמן למדע במקום ה-123; הטכניון במקום ה-244; אוניברסיטת בן-גוריון בנגב במקום ה-411; אוניברסיטת בר-אילן במקום ה-553.
בראשית העשור השני של המאה ה-21, ישראל במקום החמישי בעולם במספר הפרסומים האקדמיים לנפש - 1.13% מכלל הפרסומים המדעיים בעולם בשנים האחרונות. השיעור הגדול ביותר של פרסומים אקדמיים של ישראלים הם בתחומי המתמטיקה, הרפואה הקלינית והפיזיקה. ממוצע הציטוטים המדעיים של ישראל גבוה ב-50% מהממוצע העולמי.

מוסדות מחקר בישראל
 מכון וולקני: המוסד הגדול בישראל למחקר חקלאי. חידושים רבים שיצאו ממכון וולקני מצאו את דרכם לשדות, למטעים ולשווקים בישראל ובעולם. בין התחומים בהם עסקו אנשי המינהל אפשר למנות גידולים מוגנים (גידולי חממה), השקיה, חקלאות באזורים צחיחים, טיפול בתוצרת לאחר הקטיף, מיכון חקלאי וזנים חדשים של פירות, ירקות וצמחי נוי.
המכון למחקר ביולוגי בישראל: עוסק במחקר בתחומי הביולוגיה, המיקרוביולוגיה, הכימיה ותחומים סמוכים. נודע כגוף שעוסק, בין השאר, בפיתוח אמצעי הגנה מפני נשק ביולוגי ונשק כימי.
המרכז למחקר גרעיני - שורק: מכון מחקר לתחום הגרעין, שבו מתבצע מחקר ופיתוח למטרות אזרחיות.

תעשייה עתירת ידע בישראל

תעשיית היי-טק

ענף ההיי טק החל להתפתח בישראל בשנות ה-60 של המאה ה-20, עם היווסדן של מספר חברות, כמו ECI Telecom, תדיראן ואלרון. האמברגו הצרפתי, שהוטל על ישראל לאחר מלחמת ששת הימים, האיץ התפתחותה של תעשייה צבאית שמטרתה השגת יתרון טכנולוגי על מדינות ערב, ושמירתו לאורך זמן. בשלבים מאוחרים יותר החל חלק מתעשיות צבאיות אלה לפתח גם יישומים אזרחיים. יתרונה היחסי של ישראל בא לידי ביטוי כאשר תעשיית המחשוב העולמית החלה שמה דגש רב יותר על תוכנה ביחס לחומרה, וחברות ישראליות החלו מתבלטות בשוק הבינלאומי. בשנות ה-80 של המאה ה-20 קמו בישראל חברות היי טק שאיתרו ופיתחו תחומי ייצור שלא כוסו על ידי חברות אמריקאיות מקבילות, ובין 1984 ל-1991 גדל שווי ייצוא מוצרי התוכנה מישראל מ-5 מיליון ל-110 מיליון דולר.

תעשייה עתירת טכנולוגיה היא מרכיב חשוב בכלכלת ישראל, בייחוד בשני העשורים האחרונים. המשאבים הטבעיים המוגבלים ודגש על חינוך והשכלה טכנולוגיים היוו גורם מרכזי בהכוונת התעשייה לתחומי היי-טק. כתוצאה מהצלחתה של ישראל בפיתוח חומרה, תוכנה, תקשורת ובמדעי הטבע וכתוצאה מריבוי חברות הסטארט-אפ רבים מתייחסים לישראל כעמק הסיליקון השני.

חברת אינטל פתחה מספר מפעלים בישראל בהשקעות של מיליארדי דולרים וחברות אחרות מחזיקות בישראל מרכזי פיתוח.

נכון ל-2004 השקעות הון הסיכון בישראל היו גדולות מבכל מדינה באירופה. ויחס ה-VC/GDP הגדול בעולם אחרי ארצות הברית. למעט ארצות הברית וקנדה לישראל יש הכי הרבה חברות הרשומות בנסדאק.

חברות הייטק בולטות בישראל:
 אמדוקס: תוכנה למערכות בילינג ולמדריכים מסווגים ("דפי זהב")
 קומברס: תאים קוליים לרשתות טלפוניה
 צ'קפוינט מפתחת תוכנת פיירוול להגנה על רשתות מחשבים
 רד בינת: קבוצת חברות העוסקת בתחום האלקטרוניקה
 מרקורי: מפתחת מוצרים לבדיקת תוכנה
 גילת רשתות לווין: פיתוח והתקנה של תחנות לוויין זעירות לתקשורת
 מוטורולה היא מהמובילות בתחום טכנולוגיית התקשורת בישראל
 פריסקייל סמיקונדקטור (לשעבר מוטורולה סמיקונדקטור) מפתחת שבבים לתחומי עיבוד אותות, תקשורת ומולטימדיה
בנוסף לחברות ישראליות אלה, חברות בינלאומיות, כדוגמת יבמ, אינטל, Yahoo!, גוגל, מיקרוסופט, HP ואחרות פתחו מרכזי פיתוח בישראל, וכן רכשו חברות הזנק ישראליות הממשיכות לפעול בישראל.

בתחומי התקשורת וטכנולוגיית המידע, ה-ITU דירג את ישראל במקום ה-19 באירופה, ובמקום ה-29 בעולם כולו.

טכנולוגיה צבאית

בישראל פועלות חברות רבות העוסקות בטכנולוגיה צבאית, לשימוש צה"ל ולייצוא. חברות בולטות בתחום זה הן
 אלביט מערכות: עוסקת בפיתוח ובייצור של מערכות אלקטרוניות ואלקטרו-אופטיות ואמצעי לחימה מתקדמים, ובכלל זה מערכות שליטה ובקרה, מערכות מודיעין, כלי טיס בלתי מאוישים, והשבחת של כלי טיס, כלי שיט וכלי רכב.
 התעשייה האווירית לישראל: חברה ממשלתית המפתחת ומייצרת בעיקר מוצרים תעופתיים, מערכות חלל ומוצרי אלקטרוניקה, לתחום הצבאי ולתחום האזרחי, אך גם מוצרים לכוחות היבשה והים. בחברה מועסקים למעלה מ-15,000 עובדים.
 אלתא - חברה-בת של התעשייה האווירית, מתעסקת באלקטרוניקה, טכנולוגיות מכ"ם, תקשורת ומודיעין צבאי.
 רמתא - מפעל של התעשייה האווירית המתמחה במערכות יבשה וים, שריון ורובוטיקה.
 רפאל - מערכות לחימה מתקדמות: עוסקת בפיתוח ובייצור של אמצעי לחימה מתקדמים, לרבות טילים. בתחילת דרכה עסקה בעיקר במחקר ובפיתוח של אמצעי לחימה, ובמהלך השנים החלה להתמקד גם בייצור.
 התעשייה הצבאית: חברה ממשלתית שהיא היצרן העיקרי של נשק ותחמושת לכוחות היבשה בישראל, והיא מייצרת גם אמצעי לחימה מוטסים.

מסלול מיוחד להכשרת כח אדם מעולה לתחום זה הוקם כתוכנית תלפיות כאשר המטרה המוצהרת היא הקמת תוכנית עילית צבאית-אקדמית להכשרת מנהיגות טכנולוגית-מבצעית מעולה למערכי המחקר והפיתוח (מו"פ) ומערכי האמל"ח (אמצעי לחימה) של מערכת הביטחון.

מבין הפיתוחים הטכנולוגיים הצבאיים הבולטים של ישראל ניתן למנות את: תת-מקלע עוזי, טנק המרכבה, מטוס קרב כפיר, טילי הפיתון, לווייני ריגול אופק וטכסאר, רובי הסער גליל ותבור, ספינות הטילים, ספינות הסיור שלדג ודבורה, מערכות הגנה נגד טילים החץ וכיפת ברזל, מערכת הגנה אקטיבית מעיל רוח ועוד.

פרמצבטיקה

טבע תעשיות פרמצבטיות היא אחת מ-20 חברות הפרמצבטיקה הגדולות בעולם, והחברה המובילה בתחום הגנריקה. לטבע אתרי ייצור, מחקר ושיווק בישראל, צפון אמריקה ואירופה. יותר מ-80% מהכנסות החברה מקורן במכירות בצפון אמריקה ואירופה. הישגה הגדול ביותר של טבע, ואחד מהישגיו הגדולים של המדע הישראלי בכלל, היה קבלת אישור ה-FDA לתרופת הקופקסון ב-1996. התרופה פותחה בידי צוות חוקרים במכון ויצמן למדע, והיא אחת הטובות ביותר המצויות כנגד מחלת הטרשת הנפוצה. מכירותיה השנתיות עולות על מיליארד דולר. בכך הפכה טבע מחברה המייצרת תרופות גנריות לחברה המייצרת גם תרופות מקוריות.

בתחום הפרמצבטיקה פועלות בישראל גם דקסל פארמה, תרו ופריגו ישראל. בתחום הדיאגנוסטיקה עוסקת חברת גיוון אימג'ינג, בטר פלייס בתחום הנדסת חשמל, נס טכנולוגיות בפיתוח מערכות מידע, ונטפים בעזרים לשכלול החקלאות.

ראו גם
 ננוטכנולוגיה בישראל
 תגליות בישראל
 המצאות בישראל
 משרד המדע והטכנולוגיה

לקריאה נוספת
 קפאי פינס, קרן השפע, מחקר מדעי ופיתוח טכנולוגי בישראל, רחובות: מוסד ויצמן לפרסומים במדעי הטבע ובטכנולוגיה, 1990.
 צפריר גדרון, מדע, מדיניות ואי-ודאות : תפקידם של מדענים בעיצוב מדיניות סביבתית בישראל, ירושלים: מחקרי פלורסהיימר - האוניברסיטה העברית בירושלים, 2010.

קישורים חיצוניים

 מדע וטכנולוגיה, באתר מוסד שמואל נאמן
 מדע בישראל, באתר הידען
 דוח מצב במדע בישראל תשע"ג
 דוח מצב במדע בישראל תשע"ז 2016

הערות שוליים

ישראל לפי נושא