ג'יימי לי קרטיס

ג'יימי לי קרטיס (באנגלית: Jamie Lee Curtis; נולדה ב-22 בנובמבר 1958) היא שחקנית זוכת פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר, וסופרת אמריקאית ממוצא יהודי. הייתה ידועה תחילה בתור "מלכת הצרחות" בגלל תפקידיה בכמה סרטי אימה בתחילת הקריירה שלה, כמו "ליל המסכות", "הערפל", "ליל הבכורה" ו"רכבת לגיהנום", אך השתתפה מאז במגוון רחב של סרטים רבים מז'אנרים שונים. ספרה משנת 1998, "Today I Feel Silly, and Other Moods That Make My Day", הפך לרב מכר ברשימה של "הניו יורק טיימס". הופיעה בפרסומות עבור "Activia" מאז שנת 2007, והיא בלוגרית עבור העיתון "הפינגטון פוסט".

קרטיס היא זוכת פרס אריה הזהב על מפעל חיים בפסטיבל הסרטים של ונציה 2021.

ב-2022 זכתה בפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטוב ביותר על השתתפותה בסרט הכול בכל מקום בבת אחת. בנוסף זכתה ב פרס גילדת שחקני המסך לשחקנית המשנה הטובה ביותר על משחקה בסרט.

קורות חיים 
קרטיס נולדה בלוס אנג'לס, לשחקן היהודי טוני קרטיס ולשחקנית הנוצרייה ג'נט לי. הוריה של קרטיס התגרשו בשנת 1962, ואמה נישאה לרוברט ברנדט. לקרטיס יש אחות גדולה, קלי קרטיס, שגם היא שחקנית, וכמה אחים למחצה (כולם מצד אביה), אלכסנדרה, אלגרה, בן, וניקולס (שמת בשנת 1994 ממנת יתר). קרטיס למדה בבית הספר וסטלייק בלוס אנג'לס ובתיכון בוורלי הילס, וסיימה את לימודיה בצ'ואוט רוזמרי הול. היא חזרה לקליפורניה בשנת 1976, ולמדה באוניברסיטת האוקיינוס השקט. היא שקלה ללמוד עבודה סוציאלית, אך עזבה לאחר סמסטר אחד כדי להמשיך את קריירת המשחק.

קרטיס נשואה לשחקן, התסריטאי והבמאי כריסטופר גסט . הזוג התחתן ב-18 בדצמבר 1984 ואימץ בת ובן.

קרטיס הייתה אלכוהוליסטית ומכורה למשככי כאבים. היא נגמלה בשנת 1999. לדבריה, ההתאוששות היא ההישג הגדול ביותר בחייה.

קרטיס היא הסנדקית של השחקן ג'ייק ג'ילנהול.

קריירה

קולנוע
סרט הבכורה של קרטיס התרחש בסרט האימה משנת 1978, "ליל המסכות", שבו גילמה את דמותה של לורי סטרוד. הסרט זכה להצלחה גדולה ונחשב לסרט העצמאי הרווחי ביותר בזמנו, וזכה לשבחים רבים ונחשב כסרט אימה קלאסי. קרטיס לאחר מכן לוהקה בכמה סרטי אימה, וזכתה לכינוי "מלכת הצרחות".

הסרט הבא שלה היה סרט האימה, "הערפל", שבוים על ידי הבמאי של "ליל המסכות" ג'ון קרפנטר. הסרט נפתח בפברואר 1980 לביקורות מעורבות אך להכנסות נאות, וחיזק את מעמדה של קרטיס ככוכבת סרטי האימה. הסרט הבא שלה, "ליל הבכורה", היה סרט אימה קנדי דל תקציב שיצא ביולי 1980. הסרט, שעבורו היא הייתה מועמדת לפרס ג'יני עבור השחקנית הזרה הטובה ביותר, היה דומה בסגנון של "ליל המסכות", אך זכה לביקורות שליליות. באותה שנה, קרטס כיכבה גם ב"רכבת לגיהנום", שנפתח באוקטובר וקיבל ביקורות שליליות בדומה לליל הבכורה. קרטיס מאוחר יותר הופיעה ב"ליל המסכות 2", "ליל המסכות: 20 שנה אחרי" ו"ליל המסכות: תחיית המתים", וכן נתנה תפקיד קול ללא קרדיט ב"ליל המסכות 3: עונת המכשפה".

תפקידה בסרט "משנה מקום משנה מזל" (1983) עזר לקרטיס להסיר ממנה את תדמית מלכת הצרחות. הסרט "דג ושמו וונדה" (1988) קיבל מעמד פולחן והציג לראווה את קרטיס כשחקנית קומית. היא זכתה בפרס גלובוס הזהב עבור עבודתה בסרט "שקרים אמיתיים" (1994). התפקידים האחרונים שלה בסרטים כוללים את סרטו של דיסני "שישי הפוך" (2003), לצד לינדזי לוהן. היא הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב עבור השחקנית הטובה ביותר בסדרת קומדיה או סדרה מוזיקלית בסרט זה.

באוקטובר 2006, קרטיס סיפרה ל-"Access Hollywood" שהיא פורשת מקריירת המשחק שלה כדי להתמקד במשפחתה. היא חזרה למשחק ביוני 2007 בסרט של דיסני, "הצ'יוואווה מבוורלי הילס", לצד פייפר פראבו, כאחת משלוש הדמויות האנושיות בסרט. היא גם כיכבה בשנת 2010 בקומדיה "רק לא את", לצד קריסטן בל וסיגורני ויבר.

ב-2022 שיחקה בסרט "הכל בכל מקום בבת אחת". על תפקידה בסרט זכתה בפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ובפרס גילדת שחקני המסך לשחקנית המשנה הטובה ביותר.

טלוויזיה 
קרטיס הופיעה בבכורה בטלוויזיה בפרק של "קולומבו", אולם תפקיד הטלוויזיה הראשון שלה היה לצד ריצ'רד לואיס בקומדיה "Anything but Love", שנמשכה ארבע עונות משנת 1989 עד 1992. הופעתה כהאנה מילר זיכה אותה בפרס גלובוס הזהב ובפרס נבחרי הקהל. היא הופיעה כאחות סגן דוראן בסדרת הטלוויזיה "מבצע תחתונית"; המבוססת על סרט בעל אותו שם שכיכב בו אביה.

בשנת 1981 קרטיס כיכבה בסרט "Death of a Centerfold: The Dorothy Stratten Story". היא קיבלה מועמדות לפרס גלובוס הזהב עבור עבודתה בעיבוד של TNT ליצירה של ונדי וסרשטיין, "The Heidi Chronicles". היא כיכבה בסרט טלוויזיה של CBS, "המתנה של ניקולס", שעבורו היא קיבלה מועמדות לפרס אמי. קרטיס הופיעה גם בסדרה הבדיונית "באק רוג'רס במאה ה-25", ובפרק של "המופע של דרו קארי".

החל משנת 2015 היא מגלמת את דיקנית הקולג' קאתי מאנץ' בסדרת האימה הקומית "מלכות הצעקה" של המפיק ראיין מרפי.

ספרי ילדים
קרטיס עבדה עם המאיירת לורה קורנל, וכתבה כמה ספרי ילדים, שפורסמו על ידי הוצאת הספרים "הרפר קולינס".
When I Was Little: A Four-Year Old's Memoir of Her Youth, 1993.
Tell Me Again About The Night I was Born, 1996.
Today I Feel Silly, and Other Moods That Make My Day, 1998
Where Do Balloons Go?: An Uplifting Mystery, 2000.
I'm Gonna Like Me: Letting Off a Little Self-Esteem, 2002.
It's Hard to Be Five: Learning How to Work My Control Panel, 2004.
Is There Really a Human Race?, 2006.
Big Words for Little People, 2008.
My Friend Jay, 2009.
My Mommy Hung the Moon: A Love Story, 2010.

פילמוגרפיה

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים אמריקאים
שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
סופרות ילדים ונוער אמריקאיות
סופרות ילדים ונוער יהודיות
סופרי ילדים ונוער יהודים
נדבנים יהודים אמריקאים
פעילות חברתיות אמריקאיות
פעילות חברתיות יהודיות
אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: קולנוע
זוכי פרס גלובוס הזהב: קולנוע: שחקנית ראשית בקומדיה או בסרט מוזיקלי
זוכי פרס גלובוס הזהב: קולנוע: שחקן ראשי בקומדיה או בסרט מוזיקלי
זוכי פרס גלובוס הזהב: טלוויזיה: שחקנית בתוכנית מוזיקלית או קומית
זוכי פרס גלובוס הזהב: טלוויזיה: שחקן בתוכנית מוזיקלית או קומית
זוכי פרס גילדת שחקני המסך - שחקנים
אמריקאיות שנולדו ב-1958
אמריקאים שנולדו ב-1958
זוכי אוסקר: שחקנית המשנה הטובה
זוכות פרס סאטורן לשחקנית ראשית בקולנוע