השושלת המקדונית

השושלת המקדונית (יוונית: Μακεδονική δυναστεία) הייתה שושלת ששלטה על האימפריה הביזנטית בין 867 ל-1056, לאחר השושלת האמוריאנית. במהלך תקופה זו, האימפריה הביזנטית הגיעה לשיא כוחה וגודלה מאז תחילת הכיבושים המוסלמים, והחלה תקופה הקרויה "הרנסאנס המקדוני"  באמנות ובספרות. השושלת קרויה על שם מייסדה, בסיליוס הראשון, שהגיע מהתמה של מקדוניה (שנמצא בכלל בתראקיה ולא באזור מקדוניה). מייסד השושלת וחלק ממנהיגיה היו ממוצא ארמני ולכן בחלק מן המקורות, מכונה השושלת כ"שושלת הארמנית". הקיסרית האחרונה מן השושלת הייתה תאודורה, שמתה ללא שהותירה צאצאים שימשיכו את השושלת.

רשימת שליטים  

 בסיליוס הראשון, 886-867 -  מייסד השושלת
 לאו השישי, 912-886
 אלכסנדר השלישי, 913-912
 קונסטנטינוס השביעי פורפירוגניטוס, 959-913 (שלט במשותף עם רומנוס הראשון לקפנוס בשנים 944-919)
 רומנוס השני, 963-959
 ניקפורוס השני, 969-963
 יוחנן הראשון צימיסקס, 976-969 
 בסיליוס השני בולגרוקטונוס, 1025-976
 קונסטנטינוס השמיני, 1028-1025
 זואי, 1028 - 1050 (בתו של קונסטנטינוס השמיני, שלטה עם בעליה עד למותה). 
 רומנוס השלישי, 1034-1028 (בשיתוף עם זואי)
 מיכאל הרביעי פפלגוניאן, 1041-1034 (בשיתוף עם זואי)
 מיכאל החמישי קלפאטס, 1042- 1041, אחיינו של מיכאל הרביעי (בשיתוף עם זואי). 
 קונסטנטינוס התשיעי, 1055-1042 (בשיתוף עם זואי עד 1050).
 תאודורה, 1056-1055 - השליטה האחרונה

 לא שושלתי: מיכאל השישי סטרטיוטיכוס נבחר על ידי תאודורה לרשת אותה, הודח על ידי איסאאקיוס הראשון קומננוס, מייסד השושלת הקומננית.

עץ המשפחה

קישורים חיצוניים

האימפריה הביזנטית