קולמר

קולמר (בצרפתית: Colmar) היא עיירה בצפון־מזרח צרפת, בחבל גראנד אסט, סמוך לגבול צרפת-גרמניה-שווייץ. העיירה, שאוכלוסייתה מונה כ-70,000 תושבים, נמצאת כ-35 ק"מ מערבית לפרייבורג הגרמנית, כ-65 ק"מ מצפון לעיר השווייצרית בזל וכ-60 ק"מ דרומית לעיר הצרפתית שטרסבורג.

אחת האטרקציות המפורסמות שבה היא העיר העתיקה, שחלקה הגדול הוא מדרחוב ומשמש מעין מוזיאון פתוח לאמנות מתקופות שונות. בעיר גם כמה מוזיאונים. אחד מהם שוכן במבנה מהמאה השלוש-עשרה אשר שימש במקורו כמנזר.

קולמר ידועה גם בשמה השני, "ונציה הקטנה" (la Petite Venise), שניתן לה עקב הדמיון לוונציה בשל הנהר העובר בתוך העיר, בין הבתים, שבו ניתן לשוט בסירות כמו בוונציה. המקום מהווה אטרקציה גדולה לתיירים, וסביב האזור נפתחו חנויות רבות המתפרנסות מהתיירות המשגשגת.

היסטוריה
העיירה קולמר נוסדה במאה התשיעית לספירה. זהו המקום שבו קרל השמן ערך את האספה הפרלמנטרית שלו בשנת 884. בשנת 1226 קיבלה העיר לראשונה מעמד של עיר קיסרית באימפריה הרומית הקדושה וב-1354 הצטרפה לדקאפול. בשנת 1575 הצטרפה העיר לרפורמציה הפרוטסטנטית, הרבה לאחר שכנתה, שטרסבורג.

במהלך מלחמת שלושים השנים הייתה העיר תחת כיבוש שוודי במשך שנתיים. השוודים השתלטו על העיר בשנת 1632 ואיבדו את השליטה בה בשנת 1634.

צרפת, תחת שליטתו של לואי הארבעה עשר, כבשה את העיר בשנת 1697. בשנת 1679, במסגרת חוזה נימווגן, קולמר הועברה לשליטת צרפת. יחד עם שאר חבל אלזס, קולמר סופחה לאימפריה הגרמנית עם הקמתה בשנת 1871 כתוצאה ממלחמת צרפת–פרוסיה. היא הוחזרה לידי צרפת בשנת 1919, במסגרת חוזה ורסאי, לפיו כל השטחים שנכבשו על ידי הקיסרות הגרמנית הוחזרו לצרפת (סעיף 51).

בשנת 1940 נכבשה אלזס שוב על ידי גרמניה הנאצית וסופחה לרייך השלישי. היא חזרה לשליטה צרפתית בשנת 1945 אחרי הקרב שנקרא על שם האזור "כיס קולמר". מאז ועד היום העיר נשארה בשליטה צרפתית.

יהודי קולמר

יהודי העיר סבלו מרדיפות בדומה לשאר יהודי אלזס. דוגמה אחת מבין רבות התרחשה ב-29 בדצמבר 1348. מועצת העיר של קולמר הכריזה שבידה ראיות שחזן העיר שטרסבורג, יעקב, שפך רעל בבארות של העיירה. בעקבות האשמה זו הועלו כל יהודי קולמר על המוקד ונקברו יחד בקבר אחים. אתר הקבורה נמצא בשכונת לדהוף של העיר ומכונה Judenloch – בור היהודים. עדות נוספת הקשורה להיסטוריה היהודית באזור, הם נוכחות שני ה-Judensäue - חזירת יהודים, הקיימים עד היום במנזר סנט מרטין בעיר.

בשנת ה'תס"ו (1705) הועתק בעיר התלמוד הבבלי כולו בידי אשה (למעט סיום מסכת נידה). האשה הייתה אשת הרב המקומי שמואל, גננדל (בת אברהם גויגר), שהצטיינה בכתב יד יפה במיוחד.

כיום קיימת במקום קהילה יהודית קטנה המקיימת תפילות בבית הכנסת הגדול במקום, שעל אף גילו (כמאה חמישים שנה) השתמר באופן מיוחד והוא נחשב לאחד מבתי הכנסת המפוארים ביותר בכל אזור אלזס. בניגוד לגודל הקהילה, נחשבת הקהילה מבחינה פוליטית כחזקה מאוד, והשפעתה חורגת בהרבה מתחומה, משום שבהתאם לחוקי הקונסיסטוריה המרכזית של יהודי צרפת, היא אחראית על הקהילות היהודיות באלזס וחלקים מלורן, ורבה הראשי של העיר ממונה מטעם הממשלה על שירותי הדת בכל הקהילות הללו, מדיניות שקיימת מאז ימי נפוליאון (למעט שנות מלחמת העולם השנייה שבהן סופח חבל אלזס לרייך השלישי).

גאוגרפיה
קולמר נמצאת במרחק של 64 קילומטר (40 מייל) מהעיר שטרסבורג בכיוון דרום–דרום-מזרח. היא נמצאת על הקואורדינטות 48.08 צפון, 7.36 מזרח. במרחק קצר מעבר לגבול הגרמני נמצא העיר פרייבורג ובצד השווייצרי שכנתה הקרובה ביותר היא העיר בזל. בתוך קולמר עובר הנהר לוץ'. העיר שוכנת ממזרח לחבל הרי הווז'. תעלה מחברת אותה לנהר הריין.

אקלים
האקלים המקומי בקולמר הוא חם ושמשי. היא נחשבת לעיירה היבשה ביותר בצרפת. רק 550 מילימטר של משקעים יורדים בשנה. האקלים מייצר תנאים אידיאליים ליין אלזס, היין של המחוז בו היא שוכנת, וקולמר נחשבת לבירת הייצור שלו.

האקלים היבש נובע מקרבתה של קולמר להרים והימצאותה על קרקע נמוכה. עננים המגיעים מכיוון מערב עולים מעלה ומורידים את מרבית המשקעים על קרקע גבוהה יותר ומשאירים את האוויר יבש וחם עד לשלב בו הוא מגיע לקולמר.

תרבות
העיר העתיקה השתמרה באופן מושלם. מבנים גדולי ממדים בסגנון גותי שבנו הגרמנים, מבנים מימי הרנסאנס המוקדמים, וכנסיות רבות קיימים עדיין בעיירה. האמן המקומי מהמאה ה-15, מרטין שונגר, יליד ותושב העיר, צייר את היצירה "המדונה של הוורדים", הנחשבת ליצירת המופת שלו, בכנסייה הדומיניקנית בעיר. היצירה המפורסמת ביותר בעיירה, הקרויה "מזבח איזנגים", פרי עטו של האמן מתיאס גרונוולד, מוצגת במוזיאון אונטרלינדן, המוזיאון הפופולרי ביותר בחבל אלזס.

מוזיאון נוסף בעיר נקרא מוזיאון ברתולדי על שם הפסל פרדריק אוגוסט ברתולדי, מהמאה ה-19, יליד ותושב העיר. המוזיאון מוקדש להיסטוריה של הטבע ולאתנוגרפיה. הוא נוסד בשנת 1859 בימי חייו של האמן וקיבל ככל הנראה את שמו הנוכחי בשלב מאוחר יותר. בעיר שוכן גם מוזיאון צעצועים, שהוקם בשנת 1993.

קישורים חיצוניים 

 

 
 
 משרד התיירות בעיר

הערות שוליים

או-רן: קומונות
גראנד אסט: ערים
מדינות האימפריה הרומית הקדושה
יישובים שהוקמו במאה ה-13