א-טאאע

אַ-טַּאאִע בִּאללַּהּ אַבּוּ בַּכְּר עַבְּד אלְ-כַּרִים בְּן אלְ-מֻטִיע בִּאללַּהּ (בערבית: الطائع بالله أبو بكر عبد الكريم بن المطيع بالله; תרגום הלקב: הצייתן לאל; 932 – 3 באוגוסט 1003) היה הח'ליף העבאסי העשרים וארבעה. משל בבגדאד בין השנים 974–991.

א-טאאע היה בנו של הח'ליף אל-מטיע ויורשו. בימי שלטונו נקרעה האימפריה הבֻּוַיְהִית בין פלגים יריבים, ומלחמות שיסעו את אזור סוריה והלבנט בין הביזנטים, הפאטמים, הקרמטים וקבוצות טורקיות. שלטונו החלש הסתמן בהצטמצמות שטחי הח'ליפות, ואובדן הלבנט והחג'אז לפאטמים. א-טאאע הודח בידי האמיר הבויהי בהאא א-דוולה. ירש אותו בן דודו, הח'ליף אל-קאדר.

בית עבאס
ילידי 932
נפטרים ב-1003