חמירא סכנתא מאיסורא

חמירא סכנתא מאיסורא (עברית: חמורה סכנה מאיסור) הוא כלל הלכתי הקובע שהלכות הנוגעות לבריאות הגוף ולקיום החיים הפיזיים, חמורות יותר מהלכות הנוגעות לעניינים רוחניים. חומרה זו מתבטאת, בין השאר, בכך שבנוגע להלכות המוגדרות כ"איסורים" הולכים אחרי הרוב, גם במקרים בהם משמעות הדבר היא להקל. זאת בניגוד לעניינים הנוגעים לחיים הגשמיים - שם פוסקים לחומרה בכל מקרה.

בדיני ביטול
בעוד שבדיני ספק הולכים באופן כללי אחר רוב, ואומרים שהמועט בטל ברוב בדברים שיש בהם משום סכנת נפשות או שעלולים להזיק לגוף, נחלקו אחרונים: יש שסוברים כי גם בזה הולכים אחר הרוב, אך רוב האחרונים סוברים שאין הולכים אחר הרוב, שכן חמירא סכנתא מאיסורא, ויש להתייחס להכול כאילו הוא מסוכן.

דין כל דפריש מרובא פריש כתבו אחרונים שלא אומרים אותו בדברים שיש בהם משום סכנה, ולכן תמיד יש להחמיר ולהתייחס לפורש כאילו הוא מהמיעוט שיש בו סכנה.

ראו גם
 פיקוח נפש

קישורים חיצוניים
 שיעור של הרב אשר וייס בנושא חמירא סכנתא מאיסורא, באתר קול הלשון

הערות שוליים

מילים וביטויים בארמית
כללים ועקרונות בהלכה