ולמיירה

ולמיירה (בלטבית: Valmiera; בגרמנית: Wolmar) היא העיר השמינית בגודלה בלטביה. בשנת 2008 התגוררו בעיר כמעט 30,000 אנשים לאחר 500 שנים של קיום. העיר נמצאת על גדת נהר גאויה במרחק של 100 קילומטרים מהעיר הבירה ריגה ובמרחק של 50 קילומטרים מהגבול עם אסטוניה.

ולמיירה היא המרכז הלא רשמי של המחוז ההיסטורי של לטביה וידזמה. העיר תועדה לראשונה במקורות היסטוריים בשנת 1323, אך סביבתה הייתה מיושבת כבר באלף השלישי והשני לפני הספירה. בשנת 1224 האדמה סביב נהר גאויה נכבשה על ידי ההמסדר הצבאי הנוצרי "מסדר של נושאי המגן". מיקום זה סמוך לנתיב הסחר גאוג'ה תרם לצמיחת היישוב. ולמיירה הייתה חברה לשעבר בברית ערי הנזה. העיר נהרסה על ידי מלחמות ושרפות, ונבנתה מחדש מאפס בסך הכל אחת עשרה פעמים במהלך קיומה. העיר נוסדה על ידי האבירים של המסדר הליבוני. העיר נהרסה כליל בשנת 1702 במהלך המלחמה הצפונית הגדולה.

יהודים 
הקהילה היהודית הייתה קטנה ביותר. במפקד האוכלוסין של שנת 1935 נמנו 93 יהודים, כאחוז בודד מכלל התושבים.

150 יהודים נרצחו במהלך יולי אוגוסט 1941 בידי "המשמר העצמאי" (Straz Niepodleglosci).מיליציה לטבית מקומית.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

לטביה: ערים
יישובים שהוקמו במאה ה-13