בוניפקיוס הראשון

האפיפיור בוניפקיוס הראשון (בלטינית: Bonifacius I; נפטר ב-4 בספטמבר 422) היה האפיפיור ה-42 למניין, כיהן בתפקיד מ-29 בדצמבר 418 עד 4 בספטמבר 422, והיה בן זמנו של אוגוסטינוס הקדוש, אשר הקדיש לו כמה מיצירותיו.

מעט ידוע על חייו לפני כהונתו כאפיפיור. ה"ליבר פונטיפיקליס" מכנה אותו רומאי, ובנו של הכומר ג'וקונדוס. הוא ככל-הנראה הוסמך לכמורה על-ידי האפיפיור דמסוס הראשון, ושימש כשליחו של אינוקנטיוס הראשון בקונסטנטינופול.

עם מותו של האפיפיור זוסימוס, הציגו שני צדדים מועמד משלהם למשרת האפיפיור. האחד היה בוניפקיוס והשני אולאליוס. גאלא פלקידיה, בת זוגו של הקיסר קונסטנטיוס השלישי, קיסר האימפריה הרומית המערבית, ביקשה מאחיה, הקיסר פלביוס אוגוסטוס הונוריוס להתערב, והוא פרסם צו שהורה לשני המועמדים לעזוב את רומא. בחג הפסחא שלאחר מכן, חזר אולאליוס לעיר כדי לחגוג את החג, וכאשר הקיסר הונוריוס שמע על כך, נלקחה דרגתו של אולאליוס ממנו, וב-28 בדצמבר 418 הפך בוניפקיוס לאפיפיור.

האפיפיור בוניפקיוס הראשון המשיך את ההתנגדות לפלגיאניזם, שכנע את הקיסר תאודוסיוס השני להחזיר את איליריקיום לשלטון הקיסרות המערבית והגן על זכויות הכס הקדוש.

קישורים חיצוניים

 

אפיפיורים בימי הביניים
אפיפיורים במאה ה-5
ילידי 370
נפטרים ב-422