האגודה לזכות הציבור לדעת

האגודה לזכות הציבור לדעת, הקרויה לעיתים בקצרה ארגון "לדעת" היא עמותת ימין ישראלית שנוסדה בשנת 1995 ועוסקת במחקר תקשורת ויישום האתיקה התקשורתית, בביקורת על התנהלות מוטה או לא אתית של אמצעי התקשורת בישראל.  האגודה עורכת מחקרים בנושא התנהלות התקשורת, מעניקה פרסים שנתיים העוסקים בביקורת התקשורת ופונה לרשויות האחראיות על ביקורת כלי התקשורת.

האגודה פועלת גם לצמצום רגולציה ואף קראה לחדול מהעיסוק בתיקים 2000 ו-4000, בהם נאשם ראש הממשלה בנימין נתניהו במרמה, שוחד והפרת אמונים בשל יחסיו עם התקשורת. האגודה פועלת גם למינוי רגולטורים שמרניים, בפרט חברי הליכוד. יו״ר הארגון, עו״ד זיו מאור, אשר מונה בעצמו לרגולטור ביולי 2023 כחבר במועצת הכבלים והלוויין, קרא ב-2018 לפיטורי נשיא המדינה ראובן ריבלין, מפכ"ל המשטרה רוני אלשיך והרמטכ"ל גדי איזנקוט.

מייסדי האגודה ובעלי תפקידים
מייסדי האגודה היו פרופ' אלי פולק (שהוא גם יו"ר האגודה), משה אלפי, אדיר זיק, פרופ' זאב פלק, פרופ' צבי אופיר ורמי סדן. ישראל מידד שימש כמנכ"ל ראשון (1995–2000) ולאחר פרישתו הצטרף להנהלה כסגן יו"ר. בין המנכ"לים שכיהנו: נילי בו גיגי וולף, זיו מאור ואלעד מלכא. נשיא האגודה היה עו"ד ד"ר מאיר רוזן (לשעבר שגריר ישראל בצרפת ובארצות הברית).

בין חברי נשיאות האגודה הפרופ' ישראל אומן, פרופ' גבריאל מוקד, המשורר ארז ביטון, אלוף במיל. אורן שחור וגאולה כהן. בעבר כיהנו בנשיאות האגודה יובל שטייניץ (1999–2003), נשיאה הראשון של האגודה, זלמן שובל (2004–2008) ועוזי לנדאו (2008–2009).

מטרות האגודה
על פי הצהרת האגודה מטרותיה הן:

פעילות האגודה
 הענקת פרסים:
 האגודה מעניקה מדי שנה, החל משנת 2000, את "הפרס הישראלי לביקורת התקשורת"
 בשנת 2007 ייסדה האגודה את ה"פרס לתקשורת כלכלית איכותית"
 "פרס אקדמי" לסטודנטים לתארים מתקדמים, עבור עבודה אקדמית מצטיינת בתחום ביקורת התקשורת
 הגנת צרכני תקשורת: באתר האגודה טופס תלונה מקוון המאפשר הגשת תלונה על התנהגות תקשורתית בלתי ראויה. מדי שנה מועברים באמצעות האגודה כ־700 תלונות אל הממונים בגופי השידור השנים.
 עתירות לבג"ץ:
 ב-1995 עתרה "האגודה לזכות הציבור לדעת" לבג"ץ בגין פנייתו האישית של אמנון אברמוביץ', בדרישה להבהיר את מעמדו (כמגיש או כפרשן) ולהעניק ייצוג גם לעמדות אחרות. האגודה ארגנה עצומה בעניין. בעקבות הפעילות החליט מנכ"ל רשות השידור, יוסף בראל להביא בצד פרשנותו של אברמוביץ', גם פרשן אורח. בסופו של דבר בחר אברמוביץ' לעזוב את הערוץ. בכמה מקרים התלוננה האגודה באמצעות פנייה לנציגי הציבור בערוצי התקשורת על הטיה פוליטית בפרשנותו של אברמוביץ'. בחלק מהמקרים התנצל אברמוביץ' על דבריו, אך טען לרדיפה בידי האגודה.
 ב-1999 האגודה הגישה עתירה לוועדת הבחירות המרכזית בעקבות מה שהיא ראתה כפגיעה בשוויון בהיקף התעמולה, כנגד עזמי בשארה מאחר שבאותה שנה מר בשארה הכריז עצמו כמועמד לראשות הממשלה ומועמדותו אושרה כחוקית, אולם בפועל בזמני השידור שניתנו למועמדים לראשות הממשלה - לא ניתן לו זמן שווה, בעקבות העתירה הודיעה הרשות השנייה שהיא תדאג לאיזון הראוי.
 בשנת 2002, עתרה האגודה לבג"ץ בדרישה להורות לשר התקשורת לפטר את נחמן שי מתפקידו כיו"ר רשות השידור. בעתירה העלתה האגודה את החשש כי תפקיד נוסף של שי, מנכ"ל איחוד הקהילות היהודיות של צפון אמריקה, יגזול ממנו זמן רב מכדי לשאת בתפקידו כיו"ר הרשות. שר התקשורת, רענן כהן, וראש הממשלה, אריאל שרון, דרשו משי לבחור באחד משני התפקידים. שי בחר להתפטר מתפקידו כיו"ר הרשות.
 בשנת 2005 הוגשה עתירה בשיתוף עם הפורום המשפטי למען ארץ ישראל, לאור כוונה לפגיעה בחופש העיתונאי: צו על תנאי שיורה למשיב לנמק מדוע אינו מאפשר חופש סיקור עיתונאי ראוי של הליך ההתנתקות בגוש קטיף. העתירה הביאה לידי פתיחת הכיסוי העיתונאי ללא מגבלות.
 האגודה הצטרפה כמשיבה לעתירה כנגד הוספת סעיף 3(7) לחוק הבזק כדי להכשיר את ערוץ 7. האגודה טענה שהחוק מקיים את המטרה הראויה של קידום פלורליזם תקשורתי המעניק ייצוג הולם להשקפות שונות הרווחות בציבור. אולם על דברים אלו אמר השופט תיאודור אור: "גם אם תכלית התיקון לחוק היא ראויה, עדיין האמצעים להגשמתה ... הם בלתי מידתיים", והחוק נפסל על ידי בית המשפט.
 בשנת 2007 הוגשה עתירה לבג"ץ נגד הארכת כהונת היועצת המשפטית של רשות השידור, הגב' חנה מצקביץ' - האגודה מטפלת גם במקרים של אי-סדרים בתקשורת ובמוסדותיה - במקרה שלהלן התעורר חשש לאי סדרים חמורים בהתנהלות רשות השידור.
 בשנת 2006 האגודה הגישה עתירה לבג"ץ נגד המשך העסקתו של השדר גבי גזית בתוכנית "הכל דיבורים". האגודה משכה אותה לאחר שבמהלך בירורה עזב גזית את "קול ישראל".
 האגודה קראה שלא לממן בכסף ציבורי את הגירעונות של ערוץ 10 גם מצבו הכספי יגרום לקריסתו.
 בתחום הפרלמנטרי: נציגי האגודה מוזמנים להציג עמדותיהם בפני ועדות הכנסת. האגודה מדווחת לכנסת ולרשויות אחרות על הפרות לכאורה של חוקי תקשורת, כמו גם על אי אכיפתם. כך למשל שטחה את טענותיה בפני ועדת החינוך של הכנסת ב-3 בינואר 2010, בדבר אי אכיפת חוקי תקשורת על ידי הערוץ השני.
 מחקר: האגודה עורכת מחקרים בדבר התנהלות התקשורת. למשל, ערב מערכת הבחירות בשנת 1999 פרסם יו"ר האגודה מאמר במגזין לביקורת התקשורת, העין השביעית, שם הוא מסכם את תוצאות המחקר. מסקנתו מהמחקר היא צורך בשינוי חוק הבחירות כדי לשנות את תמהיל המידע המגיע לציבור, בעיקר זה המגיע מהעיתונות האלקטרונית.
האגודה מחזיקה ארכיון תקשורתי המתעד תוכניות חדשות ואקטואליה משנת 1995 לצורכי מחקר.
 עירור דעת הקהל: האגודה פרסמה בעבר מודעות בעיתונות המרכזית בדבר מחקריה, או יחסה לענייני היום. כך למשל ערב בחירות 1996 פרסמה האגודה מודעות על מה שהיא מגדירה כ"ממצאים עובדתיים בדבר העדפת התקשורת האלקטרונית את פרס על פני נתניהו". לאגודה טורים ופרסומים במספר עיתונים, וכן קשר שוטף עם אתרי החדשות המרכזיים. כך למשל מפרסמת האגודה טור קבוע בעיתון "בשבע" ובעיתון ג'רוזלם פוסט
 בתחום הציבורי: נציגי "האגודה לזכות הציבור לדעת" מגיעים להרצאות בפני ארגונים, בתי ספר וחוגי בית ברחבי הארץ על מנת להרחיב את החשיפה לכלל הציבור. בנוסף, בכל שבוע האגודה שולחת לחבריה פרטים על פעילויותיה המרכזיות בשבוע זה. כיום מנויים לעדכון השבועי קרוב ל-23,000 איש.
 אתר האגודה: ל"אגודה לזכות הציבור לדעת" ישנו אתר הפועל גם בשפות הרוסית והאנגלית, ומכיל מידע על פעילות האגודה, על התקשורת הישראלית, קטעי ארכיון ומתעדכן מספר פעמים בשבוע.

אירועי מפתח בפעילות האגודה
 בעקבות טענות האגודה בפני הוועדה לביקורת המדינה, פנתה הוועדה לשר הביטחון שיפעל למינוי ממונה על פניות הציבור בגלי צה"ל, ובסופו של דבר אכן מונה ממונה כזה. מנכ"ל רשות השידור מוטי שקלאר התחייב לאכוף החלטות של נציב פניות הציבור ברשות. הוועדה ביקרה את נציב פניות הציבור של הערוץ השני גיורא רוזן.
 האגודה פרסמה מאמרים המתייחסים לנושא סימון סרטים, וכן פנתה לח"כ שירעננו חוק זה באמצעות ועדת החינוך של הכנסת.
 מסוף שנת 2010 פעלה האגודה כדי שיתאפשר לנשים לעלות לשידור בתחנת הרדיו האזורית קול ברמה. הלחץ שהפעילה האגודה הובילה לשינויים ראשונים בתחנה, כגון שעה בשבוע שבה מותר לנשים לדבר וכן חיוב התחנה להעלות בעלות תפקידים.
 במרץ 2018 פרסם נתי טוקר שהעמותה פעלה למינוי שלושה חברים במועצת הרשות השנייה.

פרסים

הפרס הישראלי לביקורת התקשורת ע"ש אברמוביץ'

הפרס הישראלי לביקורת התקשורת ע"ש אברמוביץ' הוא פרס שנתי אותו מעניקה האגודה מאז שנת 2000. הפרס מוענק לשני אישים שבעיני האגודה "הרימו תרומה אמיצה, איכותית ומשמעותית במיוחד לביקורת התקשורת בישראל".

גובה הפרס הוא 5,000 דולר, והוא נתרם על ידי בני הזוג נירה וקנת' אברמוביץ'.

בראיון שהתפרסם במגזין לענייני תקשורת "העין השביעית" אמרה מנכ"לית האגודה כי מטרת הפרס היא עידוד עיסוק תקשורתי בביקורת התקשורת על ידי חלוקת כבוד ותמריץ כספי לעוסקים בנושא".

הפרס לתקשורת כלכלית איכותית
בשנת 2007 ייסדה האגודה פרס לתקשורת כלכלית איכותית, מתוך הכרה המאפיינים הייחודיים של עיתונאות זו, הדורשת עמידה מול כוחות שוק, לחצים ואינטרסים כלכליים.
הפרס, על סך 5,000$, מוענק לעיתונאי, פובליציסט או כל אדם אשר תרם תרומה משמעותית לאמיצה לתקשורת כלכלית איכותית בישראל. הפרס מוענק אחת לשנה במסגרת הטקס השנתי של הענקת פרסי האגודה.
שופטי הפרס לתקשורת כלכלית איכותית: מר שמואל סלבין - יו"ר הוועדה, אלי בן חמו, הדר' דליה זליקוביץ, פרופ' אלי פולק, אלוף במיל. אורן שחור.

בין הזוכים בפרס: גיא רולניק - העורך הראשי והמייסד של The Marker, סגן מו"ל קבוצת "הארץ", דניאל דורון, מייסדו של המרכז הישראלי לקידום חברתי וכלכלי, מוטי בסוק, גד ליאור, נחמיה שטרסלר, גולן חזני, יעל איילון ואלי ציפורי.

פרס "לדעת" לעבודה אקדמית מצטיינת
"האגודה לזכות הציבור לדעת" העניקה מ-2006–2010 את "פרס יואב". משנת 2011 מעניקה האגודה את פרס "לדעת" לעבודה אקדמית מצטיינת בתחום ביקורת התקשורת.

ראו גם 
 הטיות פוליטיות בתקשורת
 Honest Reporting - גוף העוסק בביקורת התקשורת הבינלאומית, ובודק סיקור מוטה כנגד ישראל

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

ישראל: עמותות
זוכי פרס ירושלים (ערוץ 7)
ארגוני תקשורת ישראליים