יעקב רנד

יעקב פינחס רנד (26 בנובמבר 1926, כ' בכסלו תרפ"ז – 21 ביולי 2016) היה פרופסור לחינוך באוניברסיטת בר-אילן. חתן פרס ישראל לחקר החינוך (תשס"א 2001), ואביו של האמן שולי רנד.

קורות חיים
רנד נולד לאריה לייב וליוטה יהודית ברומניה, למשפחה מחסידות רוז'ין. בילדותו למד בחדר. במלחמת העולם השנייה, מגיל 14, הועבר עם הוריו למחנות הריכוז בטרנסניסטריה שבאוקראינה. בתום המלחמה חזר עם משפחתו לעיירת מגוריו. לאחר מכן מונה לחבר ההנהלה הארצית של תנועת "בני עקיבא", ופעל במסגרת ארגון "ההגנה" לקראת העלאתם של מאות חניכים לארץ ישראל. בשנת 1947 העפיל לארץ ישראל, נתפס על ידי הבריטים והוגלה למחנות המעצר בקפריסין. ב-1948 הגיע לארץ ישראל, התגייס לצה"ל ולחם במלחמת העצמאות. השתחרר ממילואים בדרגת סרן.

בצעירותו עבד כמדריך לילדים עם קשיים תפקודיים ורגשיים במוסד עליית הנוער "כפר יוליאנה". בהמשך נסע לשליחות של מחלקת הנוער והחלוץ של הסוכנות היהודית לצרפת, כדי להדריך שם בתנועת "בני עקיבא". כשחזר לארץ, עבד כמורה-מדריך בבית הספר "מקוה ישראל".

בגיל 26 השלים תעודת בגרות, היות שבשואה נבצר ממנו ללמוד לימודים סדירים. בשנים 1960–1964 למד לתואר בוגר לפסיכולוגיה ולחינוך מיוחד באוניברסיטה העברית בירושלים. אחר כך למד במסלול ישיר לדוקטורט בפסיכולוגיה בסורבון בפריז עד 1966. ב-1971 קיבל תואר דוקטור לפסיכולוגיה תחת הנחייתו של אוטו קליינברג. באותה שנה חזר לישראל והחל להרצות בבית הספר לחינוך באוניברסיטת בר-אילן. ב-1978 הפך לפרופסור חבר באוניברסיטה זו, וב-1989 - לפרופסור מן המניין. כיהן בשנים 1978–1982 כדיקן הפקולטה למדעי החברה באוניברסיטת בר-אילן. במקביל לעבודתו באוניברסיטה, עבד כחוקר בכיר ומנהל-חבר במכון למחקר ע"ש הדסה-ויצו-קנדה וב"מרכז הבינלאומי לקידום יכולת למידה" בניהולו של גיסו פרופ' ראובן פוירשטיין.

בשנות ה-80 היה פרופ' אורח בפסיכולוגיה וחינוך באוניברסיטת מונטריאול, ב-Teachers’ College באוניברסיטת קולומביה בניו יורק, ובישיבה יוניברסיטי בניו יורק. בשנות ה-90 היה פרופ' אורח ויועץ בטורו קולג' בניו יורק.

ב-1997 מונה לרקטור מכללת תלפיות להכשרת מורות וגננות בחינוך הממלכתי-דתי בחולון. מ-1999 הרצה במכללה האקדמית אשקלון.

רנד כיהן במספר תפקידים ציבוריים, בהם יו"ר המועצה הציבורית למען הילד המפגר במשרד העבודה והרווחה (1980–1983); חבר המועצה להשכלה גבוהה בישראל (1990–1996) ויו"ר הוועדה למכללות אזוריות בישראל במועצה זו (1991–1995); וחבר המועצה להשכלה גבוהה (יהודה ושומרון) (מ-1997).

פרסם עשרה ספרים וכ-70 מאמרים בנושאי פסיכולוגיה וחינוך. הוא פעל לפיתוח גישות בתחום החינוך והטיפול בילדים עם צרכים מיוחדים, בין השאר ילדים עם תסמונת דאון. היה ממייסדי ארגון ההורים לילדים ית"ד - ילדי תסמונת דאון.

רנד זכה במספר פרסים, בהם פרס קרן קנדה-ישראל (1982), פרס פולברייט (1989), פרס לימן עבור מפעל חיים למען הילד המפגר (1992), ופרס ישראל בתחום חקר החינוך (2001).

נישא בשנות החמישים לבלהה אדל פוירשטיין, אחותו של פרופ' ראובן פוירשטיין. נולדו להם ארבע בנות ושני בנים, אחד מבניו נפטר בצעירותו. אחת מבנותיו היא עם תסמונת דאון, בנו הצעיר הוא השחקן והמוזיקאי שולי רנד.

הלך לעולמו בט"ו בתמוז תשע"ו (2016) בבני ברק ונטמן בבית העלמין סגולה בפתח תקווה.

רעייתו בלהה הלכה לעולמה ארבעה ימים אחרי פטירתו, ב-25 ביולי 2016.

לקריאה נוספת
 'רשימת פרסומים', תלפיות, יב (תשס"א–תשס"ב), 38–44.

קישורים חיצוניים
 קורות חיים של יעקב רנד באתר פרס ישראל
 נימוקי השופטים לקבלת הפרס

הערות שוליים

בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת פריז
זוכי פרס ישראל לחינוך
סגל אוניברסיטת בר-אילן: חינוך
ישראלים ילידי רומניה
עולים לאחר מלחמת העולם השנייה
משפחת פוירשטיין
גולי מחנות המעצר בקפריסין
חברי המועצה להשכלה גבוהה
סגל בית הספר החקלאי מקוה ישראל
ישראלים שנולדו ב-1926
ישראלים שנפטרו ב-2016