שווה-רגלאים

שווה-רגלאים המכונים "איזופודים" (שם מדעי: Isopoda) היא סדרה של סרטנים עילאיים, הכוללים את הכדרורוניים המכונים בשם העממי "אורי כדורי" או "אוטובוס". ישנם מאובני שווה-רגלאים המתוארכים לקרבון פנסילבני, לפני כ-300 מיליון שנה.

תיאור 
שווה הרגלאים הם סרטנאים קטנים יחסית עם שבעה זוגות רגליים, בגודל החל מ-300 מיקרומטר ועד לכמעט 50 סנטימטר במקרה של ה-Bathynomus giganteus. הם בדרך כלל שטוחים בציר הגב-בטן, אם כי מינים רבים סוטים מתבנית זו, במיוחד אלו החיים במעמקי הים או במי תהום. חילוף גזים מתבצע על ידי גפיים אחוריות מיוחדות דמויות זימים (Pleopods) בחלקו האחורי של הגוף. בשווה-רגלאים היבשתיים, היוצרים את תת-סדרת הטחביות, גפיים אלו התפתחו במקרים רבים למבנים דמויי ריאות, "ריאות" אלה ניתן לראות בקלות יחסית בחלקם התחתון. עיניים, כאשר הן קיימות, תמיד מחוברות ישירות, ואינן על גבעולים. הם חולקים עם ה-Tanaidacea את חיבור הפרק האחרון של הבטן עם מקטע ה-telson, היוצר את ה-pleotelson, בנוסף, פרקו הראשון של החזה שלהם מחובר לראש. הגפיים האחוריות (Pleopods) מתפצלות לשניים (Biramous) בעוד שהקדמיות (Pereiopods) אינן מתפצלות (Uniramous).

אקולוגיה 

בסביבות ה-4,500 מינים של שווה-רגלאים נמצאים בסביבות הימיות, בעיקר על קרקעית הים. כ-500 מינים נמצאים במים מתוקים; הנותרים הם כ-5,000 מינים השייכים לתת סדרת הטחביות, מה שהופך אותם, בפער ניכר, לקבוצה המצליחה ביותר של סרטנאים יבשתיים. במעמקי הים, חברי תת-הסדרה Asellota מהווים רוב כמעט מוחלט, לאחר שעברו התפשטות והתגוונות אדפטיביות (Adaptive radiation, תהליך אבולוציוני שבו מספר המינים גדל במהירות) רחבות היקף בסביבה זו.

מספר קבוצות שווה-רגלאים פיתחו אורח חיים טפילי. תת-הסדרה Epicaridea היא טפילית כולה, בעוד שתת-הסדרה הפוליפילטית Flabellifera היא טפילית בחלקה. Cymothoa Exigua לדוגמה, הוא טפיל של הדג Lutjanus guttatus החי במפרץ קליפורניה; הוא אוכל את לשון הדג, ותופס את מקומה, זהו למעשה המקרה היחיד הידוע של טפיל המחליף פונקציונלית מבנה של הפונדקאי.

מגוון וסיווג 

שווי הרגלאים שייכים לסדרת העל הגדולה יותר Peracarida, המאופיינת בנוכחות של שקיק ביצים מיוחד (Brood pouch). קיימים בסביבות ה-11,437 מינים מתועדים של שווה-רגלאים המסווגים לעשר תת-סדרות.

התפתחות 
פגיות שווה הרגלאים בוקעות בתור Mancae, והן דומות בצורתן לשווה-רגלאים בוגרים, אך הן חסרות את זוג הרגליים הקדמיות (pereiopods) האחרון. היעדר שלב שחייה במחזור החיים מגביל את יכולת ההפצה העצמית של שווה הרגלאים, וייתכן שהיה הגורם לרמות הגבוהות של מינים אנדמיים בסדרה. כמבוגרים, שווה-רגלאים נבדלים מסרטנאים אחרים בכך שהם מחליפים את השלד חיצוני שלהם (בתהליך הנקרא ecdysis) בשני שלבים.

קישורים חיצוניים

 
 

בעלי חיים שתוארו ב-1817

טקסונים שתוארו בידי פייר אנדרה לטריי
טקסונים קיימים שהתפתחו בקרבון פנסילבני