אלבן בארקלי

אלבן ויליאם בארקלי (באנגלית: Alben William Barkley; 24 בנובמבר 1877 - 30 באפריל 1956) היה פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הדמוקרטית, ששירת כסגן נשיא ארצות הברית תחת הנשיא הארי טרומן בשנים 1949–1953. קודם לתפקיד זה, כיהן כנציג קנטקי בבית הנבחרים וכסנאטור מטעם המדינה, וגם היה במשך שנתיים מנהיג הרוב בסנאט. בעת פטירתו כיהן בשנית בסנאט.

ביוגרפיה
בארקלי נולד בלוואס שבקנטקי לג'ון וילסון בארקלי ולאלקטרה אלייזה סמית'. בשנת 1897 סיים את לימודיו במקווין קולג', אותם מימן בהיותו איש תחזוקה. לאחר מכן הוא למד בקולג' אמורי שבג'ורג'יה ובשנת 1900 החל ללמוד משפטים באוניברסיטת וירג'יניה. בשנת 1901 הוסמך בארקלי לעריכת דין והחל לעסוק בתחום בקנטקי.

בשנים 1905 – 1909 שימש התובע המחוזי של מחוז מקראקן ובשנים 1909 – 1913 היה שופט בבית המשפט המחוזי. יכולותיו הרטוריות ועמידתו לצד המעמד החלש הביאה להשתלבותו בהנהגה המקומית של המפלגה הדמוקרטית, ובשנת 1912 נבחר בארקלי לבית הנבחרים של ארצות הברית. כהונתו נמשכה שש קדנציות רצופות (1913 – 1927) ובשנת 1923 הוא הציג מועמדותו למשרת מושל קנטקי. בשנת 1926 התמודד בארקלי לשמש נציג קנטקי בסנאט וניצח.

כהונתו בסנאט נמשכה ארבע כהונות (1926 – 1949), עד למינויו לסגן נשיא ארצות הברית, ובשנים אלו שימש מנהיג הרוב בסנאט (1937 – 1947) ומנהיג המיעוט בסנאט (1947 – 1949). מעמדו במפלגה הדמוקרטית גבר עוד בראשית דרכו בסנאט, כאשר בשנת 1932 הוא נשא את הנאום המרכזי בוועידת המפלגה ובשנת 1933 נבחר לסגן יו"ר הוועידה ועוזר למנהיג הרוב בסנאט ג'וזף רובינסון. בשנת 1937 נפטר רובינסון ובארקלי נבחר, על חודו של קול, להחליפו בתפקיד מנהיג הרוב. בתפקיד זה הוא הביע תמיכה גורפת במדיניותו של הנשיא פרנקלין רוזוולט, ובין היתר בניו דיל ובחלוקת תקציבים לתמיכה בהצטרפות ארצות הברית ללחימה במלחמת העולם השנייה. בשנת 1944 הוא התפטר מתפקידו עקב וטו שהטיל רוזוולט על חקיקה בנושא מיסים שבארקלי פעל להעבירה, אך בעקבות הצלחתו להפוך את החלטת הנשיא בקונגרס, בארקלי הושב לתפקיד כעבור זמן קצר.

בשנת 1948 הוצגה מועמדותו לכהונת סגן נשיא ארצות הברית, לצד המועמד לנשיאות הארי טרומן. בארקלי היה מראשוני המועמדים שעשו שימוש בתעופה ככלי תחבורה בעת הקמפיין. עם היבחרם הושבע בארקלי לתפקיד בינואר 1949 וכיהן בו לאורך מלוא הכהונה, עד לינואר 1953. לבקשת הנשיא טרומן היה בארקלי משתתף קבוע בכל ישיבות הקבינט והמועצה לביטחון לאומי, והיה סגן הנשיא הראשון לקחת חלק בסדר יומו המלא של הנשיא. בשנה הראשונה לכהונתו נישא בארקלי בשנית, לאחר מות רעייתו הראשונה ואם ילדיו בשנת 1947, והיה לסגן הנשיא הראשון להינשא בתקופת כהונתו בתפקיד.

לקראת הבחירות לנשיאות בשנת 1952 הודיע בארקלי על כוונתו להתמודד לתפקיד. ארגוני עובדים וארגוני מעבידים גדולים הודיעו על כוונתם שלא לתמוך במועמדותו, לנוכח גילו המבוגר, והביאו להסרת מועמדותו. עם סיום כהונתו הנחה בארקלי תוכנית טלוויזיה בנושאים פוליטיים, עסק במתן הרצאות והחל בכתיבת זיכרונותיו. בשנת 1954 הוא התמודד בהצלחה לכהונה נוספת בסנאט, לאור רצונו לסייע ללינדון ג'ונסון בהנהגת מחנה הרוב בבית. כהונתו החלה בשנת 1955 ונמשכה כשנה, עד לפטירתו בעקבות התקף לב שקיבל בעת נאום פומבי בווירג'יניה.

בשנת 1949 הוענקה לבארקלי מדליית הזהב של הקונגרס. באוניברסיטת אמורי נקראה על שמו קתדרה במחלקה למדע המדינה ונקרא על שמו פורום הדיבייט של האוניברסיטה. כן נקראו על שמו אגם בארקלי וסכר בארקלי בגבול קנטקי וטנסי.

קישורים חיצוניים

 ביוגרפיה, באתר הסנאט של ארצות הברית 
 
 
 

חברי המפלגה הדמוקרטית (ארצות הברית)
מועמדים לנשיאות ארצות הברית ב-1952
סגני נשיאי ארצות הברית
עורכי דין אמריקאים
שופטי בתי המשפט של מדינת קנטקי
חברי הסנאט של ארצות הברית מקנטקי
חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מקנטקי
מועמדים בבחירות המוקדמות מטעם המפלגה הדמוקרטית לנשיאות ארצות הברית
חברי הקבינט של ארצות הברית בממשל הארי טרומן
מנהיגי סיעות בסנאט של ארצות הברית
מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת פלורידה
סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
תובעים אמריקאים
בוגרי אוניברסיטת וירג'יניה
בוגרי אוניברסיטת אמורי
מועמדים לסגנות נשיאות ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
אמריקאים שנולדו ב-1877
אמריקאים שנפטרו ב-1956