שומע כעונה

שוֹמֵע כְּעוֹנֶה (יש המבטאים שוֹמֵע כָּעוֹנֶה - בכ"ף קמוצה) הוא מושג הלכתי שפירושו הוא, לצאת ידי חובת מצווה שבדיבור, על ידי שמיעתה מאחר.

מקור הדין
בתלמוד למדו דין זה, שהמקשיב לאדם אחד נחשב כקורא עצמו נלמד מפסוק בספר מלכים:
מכך שהנביא מתאר שיאשיהו הוא זה שקרא בספר, הגם שבפועל היה זה שפן שקרא, ואילו יאשיהו רק שמע את קריאתו, הוכיחו בתלמוד שאף השומע נחשב כעונה.

מחלוקת רש"י ותוספות בהבנת דין שומע כעונה
רש"י ותוספות חלוקים ביניהם בהבנת ההיתר הניתן לאדם, להקשיב לאדם אחר, במקום לומר את המילים בעצמו.
לשיטת רש"י - השומע לא קיים את המצווה בגופו, אלא העונה עשה זאת עבורו, והוא מעין שליחות.
לשיטת התוספות - שמיעה, נחשבת לצורה של דיבור, ונחשב שהשומע קיים את המצווה בגופו ממש.

המשמעות המעשית של ההבדל בין שני הטעמים הוא דיון הגמרא בשאלה, כיצד ינהג מי שעדיין מתפלל תפילה בלחש בזמן שהחזן כבר אומר קדושה, כאשר מצד אחד יש חובה לומר קדושה, ומצד שני כל פעולה בזמן התפילה שבלחש, מהווה הפסק בתפילה, דבר שאין לגרום לו.
לשיטת רש"י - היות שהעונה (החזן) הוא שליחו של השומע, אין השומע עושה מעשה בגופו, ועל כן אין כאן הפסק. לכן סובר רש"י: "ישתוק בתפילתו, וישמע בכוונה, והרי הוא כעונה. וכשיגמור (החזן) הקדושה, יחזור (השומע) לתפילתו.
לשיטת התוספות - היות שהשמיעה היא מעשה בגופו של השומע, ועל כן זה הפסק בתפילה. לכן סובר התוספות שימשיך בתפילתו ולא יפסיק.

השולחן ערוך פוסק כרש"י: "אינו פוסק (מפסיק) לא לקדיש ולא לקדושה, אלא ישתוק ויכוון למה שאומר שליח ציבור, ויהא כעונה ועל כך אומר בעל המשנה ברורה: ויהיה כעונה לעניין שיצא בזה חובת (אמירת) "קדושה", ומכל מקום לא חשיב (נחשב) הפסק. 

יש המבארים את ההסבר לסתירה לכאורה, לפיה מצד אחד נחשב האדם כעונה, ומצד שני אין זה הפסק בתפילה, לפי הכלל "מחשבה טובה (הקב"ה) מצרפה למעשה... מחשבה רעה אין הקדוש ברוך הוא מצרפה למעשה". מחשבתו הטובה של האדם לצאת ידי חובת "קדושה" - נחשבת למעשה. מחשבתו כביכול הרעה, להיות כעונה ובכך ייגרם לו הפסק בתפילה, אינה נחשבת למעשה.

כוונה לצאת ידי חובה
כדי לצאת ידי חובה על שמיעה, צריך שיתכוונו השומע והמשמיע: 

וכך פסק ברמב"ם: 

רבי חיים הלוי סולובייצ'יק מסביר כי אף על פי שישנה דעה שמצוות אינן צריכות כוונה, דרושה כוונה כדי שמעשה השמיעה יחשב כענייה וכהצטרפות למעשה שנעשה על ידי המוציא ידי חובה. בכך הוא תולה את מחלוקתם של תנא קמא ורבי יוסי במסכת ראש השנה (כ"ט) בשאלה האם דרושה גם כוונת השומע לצאת ידי חובה.

מצוות שניתן לצאת בהן ידי חובה על ידי שמיעה מאחר

קריאת מגילה
תקיעת שופר
קידוש
ברכת המזון
ברכות הנהנין
ברכות המצוות
קדיש - אם עומד עדיין באמצע תפילת עמידה.
קדושה - אם עומד עדיין באמצע תפילת עמידה.
ספירת העומר - לפי רוב הדעות

קישורים חיצוניים
 הרב משה טרגין, שומע כעונה, בית המדרש הווירטואלי שליד ישיבת הר עציון.
 איתי מושקוביץ, שומע כעונה בספירת העומר, אתר כיפה.
 הרב ברוך וינטרוב, שומע כעונה, בית המדרש הווירטואלי שליד ישיבת הר עציון.

הערות שוליים

ברכות
שמיעה
ניבים וביטויים חז"ליים
כללי ברכות