איזידור שליט

ד"ר איזידור (יצחק) שליט (בגרמנית: Isidor Schalit; ט"ז בסיוון ה'תרל"א, 5 ביוני 1871, וינה – י"ב בשבט ה'תשי"ד, 16 בינואר 1954, תל אביב) היה רופא שיניים, איש עיתונות ומראשי התנועה הציונית באוסטריה. שימש כמזכירו האישי של תיאודור הרצל.

קורות חייו
איזידור שליט נולד בקיץ 1871 בכפר נובוסולקי שבדרום-מערב האימפריה הרוסית (אוקראינה), וכעבור שישה שבועות הגיע עם משפחתו לעיר וינה, בירת האימפריה האוסטרו-הונגרית, ובה גדל.
בשנת 1889, בעת שלמד רפואה באוניברסיטת וינה, הצטרף לאגודת הסטודנטים היהודית הלאומית "קדימה", וב-1893 נתמנה לנשיאהּ. עם תום לימודיו עבד כרופא שיניים בווינה.

היה מעוזריו הקרובים של תאודור הרצל ושימש כמזכירו האישי. לאחר שפרסם הרצל את ספרו "מדינת היהודים" הציע לו שליט להקים חטיבה בת 2,000 מתנדבים יהודים שתכבוש את יפו מידי העות'מאנים ותקבע עובדה בשטח אשר "תעמיד את הציונות במרכז ההתעניינות של העולם"; אך הרצל התנגד להצעה.

במלחמת יוון-טורקיה (1897) גייס שליט חיילים יהודים לעזרת האימפריה העות'מאנית, במטרה לרכוש בקרב הטורקים אהדה לעניין הציוני.

שליט, שהיה ממארגני וממשתתפי הקונגרס הציוני הראשון (בזל 1897), היה מזכירו הראשון של הוועד הפועל המצומצם (1897–1905), וכן שימש מו"ל ועורך ביטאון התנועה הציונית "די ולט" (מ-1897).
בקונגרס הציוני העולמי החמישי (1901) היה איזידור ראש הוועדה לפעולה שהקימה את קרן קיימת לישראל בעקבות המלצתו של צבי הרמן שפירא בקונגרס הציוני הראשון.
למן שנת 1905 כיהן כראש ההסתדרות הציונית באוסטריה. בהמשך היה ממארגני הקונגרס העשירי, השלושה עשר והארבעה עשר.

בין השנים 1905–1906 הוביל שליט את הניסיון להכרה באוטונומיה יהודית, במהלך הרפורמה האלקטורלית בחלק האוסטרי של האימפריה האוסטרו-הונגרית. ב-1906 היה, יחד עם ד"ר מרדכי זאב ברוידא ואדולף ביהם ממארגני "יום הציונים בקרקוב", ועד מהרה הגיע לעמדה בכירה במפלגה הלאומית היהודית שזה עתה נוסדה.

בקונגרס הציוני השמיני, בשנת 1907, נבחר שליט לוועד הפועל הגדול, והיה מועמד לרייכסראט (הפרלמנט האוסטרי בתקופת האימפריה האוסטרו-הונגרית) מטעם רובע לאופולדשטאדט בווינה.

בשנת 1938, ערב מלחמת העולם השנייה, עלה שליט לארץ ישראל.

בקיץ 1949 נשלח שליט כנציג מיוחד מטעם מדינת ישראל לפקח על העלאת עצמותיהם של הרצל, הוריו ואחותו מבית העלמין בווינה לקבורה בירושלים.

איזידור שליט נפטר בישראל בחורף 1954, ונקבר בבית הקברות טרומפלדור בתל אביב לצד אשתו.

משפחתו
שליט היה נשוי למרים אנטוניה לבית שלזינגר (נפטרה ב-1948), והיה אב לשלושה: ד"ר אברהם (אלברט), רופא שיניים בירושלים, גדעון (גוסטב) ויוזפינה אשת ד"ר אוסקאר קרייזלר בשיקגו.

שני אחיו של איזידור היו אישים ידועים: ליאון שליט היה סופר גרמני, שתרגם לגרמנית את ספריו של ג'ון גולסוורתי (Galsworthy);  והיינריך שליט היה פסנתרן וקומפוזיטור נודע.

לקריאה נוספת
 יוליוס לוי, ד"ר איזידור שליט: רשימה ביוגרפית, תל אביב: התאחדות עולי אוסטריה (דפוס "הארץ"), [1941]. (32 ע'.)

 Evelyn Adunka, 'Isidor und Antonia Schalit', Chilufim (Zeitschrift für jüdische Kulturgeschichte) 7 (2009), 179-188.

קישורים חיצוניים
 
 
 
 
 
  (עם פטירתו)
 
 
 
  איזידור שליט מתייחד עם זכרו של הרצל בלשכה הראשית של קרן קיימת לישראל בירושלים. יומני כרמל, אוגוסט 1949 (התחלה 7:26) 

מפרי עטו:
 
 
 

 מאמרים מעיתון "די ולט" (באתר Compact Memory): 
תמונת משלחת הרופאים הציונים, 1897
איזידור שליט, האוניברסיטה, גיליון 1 (1897), מס' 25, עמ' 7
איזידור שליט, מסע לטורקיה: חלק א', חלק ב'
איזידור שליט, 'הרצל המנהיג' (בגרמנית: Herzl der Führer), גיליון 18 (1914), מס' 27, עמ' 668–671

הערות שוליים

סגל די ולט
עיתונאים יהודים אוסטרים
ראשוני הציונות
אנשי העלייה החמישית
רופאים יהודים אוסטרים
עורכי עיתונים יהודים אוסטרים
משתתפי הקונגרס הציוני העולמי הראשון
אישים הקבורים בבית הקברות טרומפלדור
רופאי שיניים ביישוב
אוסטרים שנולדו ב-1871
ישראלים שנפטרו ב-1954