נילי טל

נילי טל (נולדה ב-15 בינואר 1944) היא במאית ומפיקה ישראלית של סרטי תעודה, כלת פרס מפעל חיים של הפורום הדוקומנטרי בישראל ופרס מפעל חיים בתחום אומנות הקולנוע של משרד התרבות והספורט.

ביוגרפיה
טל נולדה בתל אביב לישראל ומרים הרמן (לבית שושני). למדה בגימנסיה גאולה.

קריירה 
לאחר שחרורה מהצבא בשנות השישים החלה לכתוב כתבות תחקיר במוסף הארץ, בהן חשפה לראשונה את סוגיית ההתמכרות לסמים קשים בישראל, התעללות בילדים, נשים מוכות ועוד.

ב-1970 עברה לטלוויזיה הישראלית, בה עבדה למעלה מ-20 שנה, והחלה לביים סרטים תיעודיים וכתבות לתוכניות יומן השבוע, מבט שני, למחלקת סרטי תעודה ועוד.

ב-1991 החלה להפיק סרטים באופן עצמאי בחברה שבבעלותה, "נילי טל הפקות."

ב-1998 הפיקה את סרטה התיעודי העצמאי הראשון, "עזה כמוות," בו גוללה את פרשת רצח עינב רוגל מקיבוץ שער הגולן על ידי חברה, גלעד שמן. לראשונה בישראל התיר לה בית המשפט המחוזי בנצרת להכניס מצלמות טלוויזיה לאולם ולתעד את הדיונים.

ב-2010 הפיקה וביימה את הסרט "בת 60 מחפשת אהבה" ליס דוקו, סרט אישי בו היא מתארת את חיפושיה למציאת אהבה בגיל 60. הסרט הוקרן ברחבי העולם בהצלחה.

במאי 2023 העניק משרד התרבות והספורט לטל פרס מפעל חיים. שופטים ציינו כי יצרה לאורך השנים יותר מ-40 סרטים תיעודיים "מעוררי שיח משמעותי בסוגיות ערכיות ומהותיות בחברה הישראלית... משמשת השראה לכל יוצרת ויוצר".

נושאי סרטיה 
סרטיה של טל עוסקים במצוקה, בעוולות חברתיות, באנשים בשולי החברה ובנשים.

פרסים 
 "גשר כחול לבן" פרס סרטי תחקיר ב"דוק אביב" - 1999.
 בדצמבר 2022 זכתה טל בפרס מפעל חיים של הפורום הדוקומנטרי בישראל.
 במאי 2023 זכתה טל בפרס מפעל חיים בתחום אומנות הקולנוע של משרד התרבות והספורט.

חיים אישיים 
טל היא אחייניתו של המלחין והפזמונאי בובי פנחסי והנינה של זיגמונד ויינברג (Sigmund Weinberg), מחלוצי הקולנוע הטורקי וחבר קרוב של האחים לומייר. פרופ' סאבס ארסלן, ראש החוג לקולנוע באוניברסיטה של אנקרה, חשף בפניה את הפעילות הקולנועית של סבא רבא שלה בטורקיה וצילם אותה לסרט שהכין אודותיו.

טל גרושה, אם לשני בנים וסבתא לשמונה נכדים. הייתה במערכת יחסים זוגית ארוכה עם הפובליציסט יואל מרקוס.

סרטים שביימה 
"אהובתו של שודד השעונים" - ל-"יס דוקו" 2023
עלייתה ונפילתה של ענבל אור - ל-"יס דוקו" 2020
תיק חיי - ל"יס דוקו" - 2018
להציל את נור - לערוץ 1 - 2016
חרוט בגופי - ל"יס דוקו" - 2015
אנה אהובתי - ל"יס דוקו" - 2014
כלות מאוקראינה, סוף הדרך - ל"יס דוקו" - 2013
סוד הרצח של רוז - ל"רשת", ערוץ 2 - 2011
בת 60 מחפשת אהבה - ל"יס דוקו" - 2010
כלות מאוקראינה, 8 שנים אחרי - ל"יס דוקו" - 2009
ברונה - ל"קשת", ערוץ 2 - 2008
הילדות מברזיל - ל"יס דוקו" - 2007
שורה וחצי - לערוץ 10 - 2007
מיסינג - לערוץ 8 - 2006
נשים למכירה - לערוץ 8 - 2005
רצח ללא מניע - לערוץ 8 (נרכש לשידור שני על ידי "רשת", ערוץ 2) - 2003
כלות מאוקראינה - ל"רשת", ערוץ 2 - 2001
כלות מאוקראינה - ל"רשת", ערוץ 2 - 2000
הנרקוד - עבור הרשות השנייה (תיבת תעודה) - 1999
גשר כחול לבן - (לערוץ 8 ו-SBS אוסטרליה). זוכה פרס ראשון לסרטי תחקיר ב"דוק אביב" - 1999
עזה כמוות - (לערוץ 8) - 1998
כרמלה בוחבוט - (לעובדה (תוכנית טלוויזיה)) - 1994

סרטים לערוץ 1 
חרות לפיד
מכות רצח
סיפורו של אייל הנרקומן
כליה לגאולה
גורית קדמן
תיק מספר
הזכות למות

סרטים שהפיקה 
 חרות, שם פרטי (במאית גאולה לפיד) - 2007
 הילדים מרחוב מארק אורל (במאית טובה קורצין) - 2008

קישורים חיצוניים

 

 ערן סויסה, הגיל והתרגיל: ריאיון עם נילי טל, nrg, 12 ביולי 2010
 
 
 ״עובדה אחת בשבוע״ - כרמלה בוחבוט, באתר הפייסבוק של עובדה (תוכנית טלוויזיה)
 כל הזוכים והזוכות | טקס פרסי הפורום הדוקומנטרי 2022 https://www.fdoc.org.il/israeli-documentary-film-award-winners-2022/

הערות שוליים

מפיקות טלוויזיה ישראליות
מפיקי טלוויזיה ישראלים
במאיות טלוויזיה ישראליות
במאי טלוויזיה ישראלים
עיתונאיות כותבות עברית
סגל הארץ
הערוץ הראשון: אישים
בוגרות גימנסיה גאולה
בוגרי גימנסיה גאולה
עיתונאיות ישראליות
עיתונאים ישראלים
ישראליות שנולדו ב-1944
ישראלים שנולדו ב-1944