שמואל רשבסקי

שמואל רשבסקי (באנגלית: Samuel Herman (Sammy) Reshevsky, בפולנית: Szmul Rzeszewski; 26 בנובמבר 1911 – 4 באפריל 1992) היה שחמטאי יהודי-אמריקאי בדרגת רב-אמן בינלאומי. אחד משחקני השחמט המובילים בארצות הברית. זכה באליפות ארצות הברית שמונה פעמים, והפסיד בדו-קרב לקביעת המנצח בשנת 1973. רשבסקי היה מועמד לאליפות העולם שלוש פעמים, בשנים 1948, 1953 ו-1968. כמו כן חיבר ספרי שחמט.

ביוגרפיה 

רשבסקי נולד כילד שישי למשפחה יהודית בעיירה אוזורקוב שעל יד לודז', אז חלק מהאימפריה הרוסית, היום בפולין. הוא למד לשחק שחמט בגיל ארבע, ומיד הוכרז כילד פלא. בגיל 6 כבר שיחק סימולטנית נגד כמה יריבים מבוגרים ובגיל 8 ניצח בקלות יריבים מנוסים, והשתתף במשחקים סימולטניים. בשנת 1920 היגרו הוריו לארצות הברית כדי להתפרנס מהופעות בנם. בקיץ 1921 שיחק רשבסקי בכיסוי עיניים נגד הארי בורוכוב וניצח אותו פעמיים. בשנת 1922 שיחק רשבסקי בגיל 11 בתחרות האמנים בניו יורק, וניצח את דוד ינובסקי.

בבגרותו לא היה רשבסקי שחמטאי מקצועני. הוא ויתר זמנית על משחק השחמט ולמד באוניברסיטת שיקגו, שם סיים את לימודי ראיית החשבון בשנת 1934. הוא פירנס את משפחתו בעבודה כרואה חשבון. בשנת 1941 נישא לנורמה מינדיק ולזוג נולדו שלושה ילדים.

רשבסקי היה יהודי אורתודוקסי ולא שיחק בשבת. מנהלי התחרויות בהן שיחק שבצו את משחקיו תוך התחשבות ברצונו זה.

קריירה שחמטאית 
רשבסקי ניצח באליפויות ארצות הברית בשנים 1936, 1938, 1940, 1942, 1946 ו-1969. כמו כן חלק את המקום הראשון עם רוברט ביירן בשנת 1972 אך הפסיד בדו-קרב לקביעת המנצח. הוא התחרה במספר שיא של 21 אליפויות ארצות הברית, ובכל אחת מתחרויות אלה סיים עם מאזן חיובי. בין יתר השיאים שרשבסקי מחזיק: 15 פעמים סיים בין שלושת הראשונים בתחרות, שיחק את מספר המשחקים הרב ביותר (269) וזכה במספר המשחקים הרב ביותר (127).
רשבסקי ניצח באליפות הפתוחה של ארצות הברית שהתקיימה בטולסה בשנת 1931. חלק את המקום הראשון עם ראובן פיין באליפות הפתוחה של ארצות הברית שהתקיימה בשיקגו בשנת 1934. הקריירה הבינלאומית של רשבסקי החלה בשנת 1935 במסע לאנגליה, שם ניצח בתחרות ירמוט עם 10/11. לאחר מכן ניצח בתחרות מרגייט, שם ניצח בין היתר את אלוף העולם לשעבר חוסה ראול קפבלנקה.

{| class="wikitable" style="text-align:center;"
|+ תחרות מרגייט 1935
|-
! מקום !! שם !!01!!02!!03!!04!!05!!06!!07!!08!!09!!10!!תוצאה
|-
| 1||align=right|שמואל רשבסקי
|x||1||½||½||1||1||1||½||1||1|| 7.5
|-
| 2||align=right|חוסה ראול קפבלנקה
|0||x||1||½||1||1||½||1||1||1|| 7
|-
| 3||align=right|ג'ורג' אלן תומאס 
|½||0||x||½||1||½||½||1||½||½|| 5
|-
| 4||align=right|ארנסט לודוויג קליין
|½||½||½||x||½||0||1||0||1||½|| 4.5 
|-
| 5||align=right|אדוארד סרג'נט
|0||0||0||½||x||½||½||1||1||1|| 4.5 
|-
| 6||align=right|בריין פטריק ריילי
|0||0||½||1||½||x||1||½||0||½|| 4
|-
| 7||align=right|ויליאם פיירהורסט
|0||½||½||0||½||0||x||½||1||1|| 4 
|-
| 8||align=right|סטיוארט מילנר ברי
|½||0||0||1||0||½||½||x||0||1|| 3.5 
|-
| 9||align=right|ורה מנצ'יק 
|0||0||½||0||0||1||0||1||x||0|| 2.5
|-
|10||align=right|ז'ק מיזס
|0||0||½||½||0||½||0||0||1||x|| 2.5 
|}

בשנת 1936 הוזמן לתחרות השחמט בנוטינגהאם 1936 הנחשבת עד היום לאחת התחרויות החזקות שהתקיימו אי פעם, שם חלק רשבסקי מקום שלישי. הוא ניצח את יפים בוגוליובוב, אלכסנדר אלכין, עמנואל לסקר, מילן וידמר, וסיים בתיקו עם מיכאל בוטביניק.

שנה מאוחר יותר חלק מקום ראשון בתחרות קמרי, לטביה עם סאלו פלור וולדימיר פטרוב. בזמרינג באדן 1937 חלק מקום 3 - 4 עם חוסה ראול קפבלנקה, נקודה וחצי אחרי פאול קרס.

{| class="wikitable" style="text-align:center;"
|+ זמרינג באדן 1937
|-
! מקום!! שם !!01!!02!!03!!04!!05!!06!!07!!08!!תוצאה
|-
| 1||align=right|פאול קרס
|x||½½||½½||10||½1||10||½1||11|| 9
|-
| 2||align=right|ראובן פיין
|½½||x||½½||½½||½½||½½||1½||1½|| 8
|-
| 3||align=right|חוסה ראול קפבלנקה
|½½||½½||x||½½||1½||½0||½1||½½|| 7.5
|-
| 4||align=right|שמואל רשבסקי 
|01||½½||½½||x||½½||11||½0||10|| 7.5 
|-
| 5||align=right|סאלו פלור
|0½||½½||½0||½½||x||1½||½½||1½|| 7 
|-
| 6||align=right|אריך אליסקסיס 
|10||½½||1½||00||0½||x||1½||½0|| 6
|-
| 7||align=right|ויאצ'סלאב רגוזין
|½0||0½||½0||½1||½½||0½||x||1½|| 6 
|-
| 8||align=right|ולדימיר פטרוב 
|00||0½||10||0½||1½||½0||0½||x|| 5 
|}

בשנת 1938 חלק מקום רביעי בתחרות אברו בהולנד, בה השתתפו שמונת השחקנים החזקים ביותר בעולם. בין היתר ניצח את מקס אויבה ואת ראובן פיין.

{| class="wikitable" style="text-align:center;"
|+תחרות AVRO 1938
|-
! מספר !! style="text-align:right" | שם !! 1 !! 2 !! 3 !! 4 !! 5 !! 6 !! 7 !! 8 !! תוצאה
|-
| 1 || align=right|פאול קרס || XX || 1= || == || == || 1= || == || 1= || == || 8.5 
|-
| 2 || align=right|ראובן פיין  || 0= || XX || 1= || 10 || 10 || 11 || == || 1= || 8.5 
|-
| 3 || align=right|מיכאל בוטביניק || == || 0= || XX || =0 || 1= || 1= || =1 || == || 7.5 
|-
| 4 || align=right|מקס אויבה || == || 01 || =1 || XX || 0= || 0= || 01 || 1= || 7
|-
| 5 || align=right|שמואל רשבסקי || 0= || 01 || 0= || 1= || XX || == || == || 1= || 7
|- 
| 6 || align=right|אלכסנדר אלכין  || == || 00 || 0= || 1= || == || XX || =1 || =1 || 7
|-
| 7 || align=right|חוסה ראול קפבלנקה || 0= || == || =0 || 10 ||== || =0 || XX || =1 || 6
|-
| 8 || align=right|סאלו פלור  || == || 0= || == || 0= || 0= || =0 || =0 || XX || 4.5
|}

רשבסקי ניצח בפעם השלישית באליפות הפתוחה של ארצות הברית שהתקיימה בבוסטון בשנת 1944.

רשבסקי היה מתחרה רציני על אליפות העולם ממחצית שנות ה-30 ועד למחצית שנות ה-60 של המאה ה-20. הוא היה אחד מחמשת רבי האמנים שהתחרו באליפות העולם שהתקיימה בהאג ובמוסקבה בשנת 1948 וחלק מקום שלישי עם פאול קרס אותו ניצח, ואחרי מיכאל בוטביניק ווסילי סמיסלוב.

בשנת 1950 הוענקה לרשבסקי דרגת רב-אמן על ידי פיד"ה, הפדרציה העולמית של השחמט, בפעם הראשונה שהוענקו דרגות על ידי הפדרציה. למרות שהיה זכאי להשתתף בתחרות המועמדים על אליפות העולם בבודפשט הוא לא שיחק. הדעה הכללית היא שמשרד החוץ האמריקאי מנע מרשבסקי לשחק משום המלחמה הקרה ועובדה זו עקבית עם כך שהשחקן היחיד הנוסף מארצות נאט"ו, מקס אויבה מהולנד, לא שיחק גם כן. בשנת 1991 אמר רשבסקי כי ההחלטה לא לשחק הייתה שלו.

תחרות המועמדים בציריך, בשנת 1953 הייתה כנראה ההזדמנות הטובה ביותר של רשבסקי להגיע לדו-קרב על אליפות העולם, אך הוא סיים במקום שני משותף עם דוד ברונשטיין אחרי וסילי סמיסלוב.

רשבסקי העפיל פעם נוספת לתחרות המועמדים בשנת 1967, אך הפסיד ברבע הגמר לוויקטור קורצ'נוי.

בשנת 1952, אירחה ניו יורק את שמונת המשחקים הראשונים בדו-קרב לא פורמלי על אליפות העולם החופשי, בין רשבסקי ורב האמן הפולני-ארגנטינאי מיגל ניידורף. חמישה משחקים נוספים התקיימו במקסיקו-סיטי וחמישה בסן סלבדור. רשבסקי ניצח 11-7. שנה לאחר מכן התקיים דו-קרב גומלין בבואנוס איירס ורשבסקי ניצח שוב 9.5-8.5.

במהלך הקריירה הארוכה שלו, הוכיח רשבסקי כי הוא שחקן דו-קרב שקשה מאוד להתמודד איתו. בשנת 1941 הוא ניצח את ישראל הורוביץ בדו-קרב לקביעת הזוכה באליפות ארצות הברית +3 =13 -0. בשנת 1942 ניצח את יצחק קשדן +6 =3 -2. בשנת 1952 ניצח את סבטוזר גליגוריץ' +2 =7 -1. ב-1956 ניצח את ויליאם לומברדי +1 =5 -0. ב-1957 ניצח את ארתור ביסגאייר +4 =4 -2 ואת דונלד ביירן +7 =0 -3. בשנת 1960 ניצח את פאל בנקו +3 =5 -2.
רק בשנת 1968, בגיל 57 הפסיד לראשונה בדו-קרב, לוויקטור קורצ'נוי.

רשבסקי שיחק בלוח הראשון בנבחרת ארצות הברית בדו-קרב מול ברית המועצות בשנת 1955, דו-קרב שהתקיים במוסקבה, וניצח את אלוף העולם המכהן מיכאל בוטביניק 2.5-1.5.

בשנת 1961 שיחק רשבסקי בניו יורק ובלוס אנג'לס דו-קרב מול בובי פישר. הגב' פיאטיגורסקי ארגנה את הדו-קרב שהיה אמור להיות בן 16 משחקים בין פישר שזכה באליפות ארצות הברית באותה שנה לבין רשבסקי והקצתה 8,000 דולר למנצח. פישר פרש מהתחרות כשהתוצאה הייתה 5.5:5.5 (שני ניצחונות לכל שחקן ושבע תוצאות תיקו) בטענה שגב' פיאטיגורסקי קובעת שעות שנוחות לה למשחקים ואינן נוחות לו. רשבסקי ניצח טכנית וקיבל את הפרס הכספי שהובטח לזוכה.

במהלך הקריירה הארוכה שלו שיחק רשבסקי מול 11 מ-12 אלופי העולם הראשונים, החל מעמנואל לסקר ועד אנטולי קרפוב והוא השחקן היחיד שמחזיק בשיא זה. (הוא פגש את גארי קספרוב אך לא שיחק מולו). הוא ניצח שבעה אלופי עולם: את לסקר, חוסה ראול קפבלנקה, אלכסנדר אלכין, מקס אויבה, מיכאל בוטביניק, וסילי סמיסלוב  ובובי פישר. את פישר ניצח בין היתר במסגרת אליפות ארצות הברית בשנת 1965. ששת השחקנים הראשונים החזיקו באליפות העולם ברציפות משנת 1894 ועד 1960. פישר החזיק בה משנת 1972 ועד 1975.

מלבד אליפויות ארצות הברית, ניצחונותיו של רשבסקי בתחרויות חשובות כוללים את סירקוז 1934, הייסטינגס 1937/38, לנינגרד-מוסקבה 1939, הוליווד 1945 (אליפות פאן-אמריקה), ניו יורק 1951 (תחרות זיכרון למוריס ורטהיים), הוואנה 1952, ניו יורק 1956, דאלאס 1957, חיפה-תל אביב 1958, בואנוס איירס 1960, נתניה 1969 ורייקיאוויק 1984 בגיל 73.

רשבסקי המשיך להתחרות ברצינות למעשה עד פטירתו. הוא ניצח את יריבו הוותיק, וסילי סמיסלוב במשחק תחרותי בשנת 1991 בגיל 80.

רשבסקי נפטר בניו יורק בשנת 1992.

משחקים מנותחים
לבן: ז'אק מיזס   שחור:    שמואל רשבסקי    מרגייט 1935

בעמדה תמימה למראה רשבסקי זוכה ברגלי, מחזיר אותו מיד ומעביר לעמדת סיום עם מספר רגלים זהה לשני הצדדים. ניהול הסיום הוא מלאכת מחשבת .

לבן: וסילי סמיסלוב   שחור:    שמואל רשבסקי    האג 1948

במשחק זה מקבל סמיסלוב אחיזה חזקה במרכז הלוח כמעט מתחילת המשחק. הוא מחזק את אחיזתו מסע אחר מסע עד שיריבו מחליש את אחיזתו באחד הרגלים וזה נופל. מרגע שסמיסלוב ביתרון של רגלי הוא מעביר את המשחק במהירות לשלב הסיום. סיום רגלים וצריח שאותו הוא משחק בצורה מושלמת. 

לאחר המסע ה-37 של השחור האסטרטגיה של סמיסלוב לשלב הסיום היא להעמיד את הצריח ב-א7 משם הוא ישלוט על השורה השביעית ובו זמנית יפקח עין על הרגלי החופשי של השחור. המלך הלבן יתקדם בהדרגה עד ל-ז6 ומשם יוכל לסלק את הרגלים השחורים באגף המלך.

לבן: שמואל רשבסקי   שחור:    מיגל ניידורף   דאלאס 1957

במשחק זה רשבסקי מציב את הפרש ב-ד6 כדי להשתלט על המרכז. לאחר מכן הוא יוצר רגלי מעבר באגף המלכה כדי להעסיק את יריבו באגף זה ולבסוף הוא מעביר את ההתקפה לאגף המלך. ניידורף לא מסוגל להגן על כל האגפים בו זמנית. משחק מאלף של רשבסקי בו הוא מעביר את ההתקפה מצד לצד.

הופעות באולימפיאדות השחמט
רשבסקי שיחק באופן קבוע בלוח העליון של נבחרת ארצות הברית באולימפיאדות השחמט. בסך הכול הוא שיחק בשמונה אולימפיאדות שהתפרסו על פני 37 שנים: 1937, 1950, 1952, 1958, 1964, 1968, 1970 ו-1974.
בסיועו זכתה נבחרת ארצות הברית במדליית זהב בשנת 1937 ובמדליית ארד בשנת 1974. רשבסקי עצמו קיבל מדליית ארד אישית על ביצועיו בלוח הראשון בשנת 1950. סך התוצאות שלו באולימפיאדות הן +39 -12 =42 (63.5%).

התמודדויות

סגנון משחקו 
רשבסקי היה שחקן קשוח ובעל תושייה שהצטיין במיוחד במשחק עמדתי, אך בעל יכולת לשחק גם שחמט טקטי מבריק כאשר העמדה התאימה לכך. הוא השתמש בכמות זמן עצומה לשלב הפתיחה של המשחק, טקטיקה מסוכנת שלעיתים אילצה אותו לשחק את יתר המשחק בזמן מועט מאוד. גישה זו לעיתים בלבלה את יריביו וערערה את ביטחונם, אך לעיתים הביאה לשגיאות גסות מצדו.
חוסר הידיעה (היחסי) של שלב הפתיחה במשחק, ונטייתו להיקלע לדוחק-זמן עשויות להיות הסיבות שבגללן, על אף כישרונו הגדול, הוא לא הצליח להפוך לאלוף העולם. הוא עצמו הכיר בכך בספרו משנת 1976.

רשבסקי עצמו אפיין את סגנונו באמירה ש"סגנוני הוא בין זה של טל לזה של פטרוסיאן". בציטוט זה יש הרבה מן האירוניה, משום ששני אלופי העולם המוזכרים בו מייצגים שני סגנונות קיצוניים מנוגדים, אך הוא גם תואם את המציאות כפשוטה, כפי שהסביר רשבסקי בספרו משנת 1976:

ספרים שכתב 
 Reshevsky on Chess (1948) 
How Chess Games Are Won (1962) 
 Great Chess Upsets (1976) 
 The Art of Positional Play (1978)
 Reshevsky on the Fischer-Spassky games for the world championship of chess;: The complete match with analysis 1972
 Reshevsky's Best Games (Hardinge Simpole Chess Classics) 
 1974 Reshevsky teaches chess 
 First Piatigorsky cup,: International Grandmaster Chess Tournament, held in Los Angeles, California, July, 1963 
 1948 Reshevsky on Chess : The U. S. Champion Tells How he Wins
רשבסקי ערך טורים רבים בבטאוני שחמט וכן את הטור של העיתון הניו יורק טיימס.

ספרים שנכתבו עליו 
 Samuel Reshevsky/1768 Games etc. - Gordon

קישורים חיצוניים 

 חלק א' של מאמר על רשבסקי, chesscafe.com
 חלק ב' של מאמר על רשבסקי, chesscafe.com
 רשבסקי בקליפורניה, chessdryad.com
 הספד על רשבסקי, nytimes.com
 20 תחבולות של רשבסקי, wtharvey.com
 מידע כללי

הערות שוליים

שחמטאים יהודים פולנים
שחמטאים יהודים אמריקאים
רבי-אמנים יהודים
ילדי פלא בשחמט
אלופי ארצות הברית בשחמט
אלופי ארצות הברית הפתוחה בשחמט
מחברי ספרי שחמט יהודים
בוגרי אוניברסיטת שיקגו
רואי חשבון

אמריקאים שנולדו ב-1911
אמריקאים שנפטרו ב-1992