רחוב לוינסקי

רחוב לוינסקי הוא רחוב מסחרי בתל אביב הקרוי על שמו של הסופר הציוני היהודי-רוסי אלחנן ליב לוינסקי. הרחוב מתחיל ברחוב אילת (חלק מדרך יפו-שכם ההיסטורית) ומסתיים בקצה דרך ההגנה שבסמוך לתחנת הרכבת תל אביב ההגנה.

הרחוב הוקם בשנות ה-20 במסגרת תוכנית המתאר של שכונת נווה שאנן שתכנן האדריכל יוסף טישלר. המתווה העירוני שיצר לשכונה, על בסיס כמה רעיונות חדשניים לתקופה שהושפעו מתוכניות המתאר של ריכרד קאופמן, היה דמוי מנורה בעלת תשעה קנים ורחוב לוינסקי במרכזה, מנקז אליו את כל שאר הרחובות. 

בסוף שנות ה-60 החלה בנייתה של התחנה המרכזית החדשה של תל אביב בחלקו המזרחי של הרחוב, והיא נפתחה רק ב-1993. תחנה זו, שהיא אחד המבנים הגדולים בישראל ותחנת האוטובוסים השנייה בגודלה בעולם, מהווה גורם רב השפעה בחלק המזרחי של הרחוב ורבים טוענים שהיא הייתה הגורם המכריע בהידרדרות חלקים נרחבים של הרחוב בעשורים האחרונים והפיכת חלק זה, יחד עם השכונה כולה, לאזור מוכה פשע וזנות .

החל מתחילת שנת 2020 - שוק לוינסקי אשר ממוקם ברחוב זה הפך באופן רשמי למדרחוב לוינסקי, כאשר כל רחוב לוינסקי העובר בשוק פונה מנסיעה או חניה של רכבים, כך בעצם נתן גישה טובה ורחבה הרבה יותר עבור קהל האזרחים והלקוחות מדי יום בימים עמוסים.

חלקי הרחוב

החלק המערבי 
החלק המערבי של הרחוב מרחוב אילת בסמוך למגדל נווה צדק ועד לרחוב העלייה הוא רחוב צר וחד סטרי עם נתיב אחד לכל כיוון הנע לכיוון מזרח, והוא חלק מהרחובות של שכונת מרכז מסחרי - שכונת בעלי מלאכה שהוקמה בשנות העשרים. יש שמחשיבים את השכונה כחלק מפלורנטין. בקצהו המערבי של הרחוב בלוינסקי פינת מרכולת נבנה בניין מגורים בין כ-11 קומות החורג מסביבתו. חלקו של הרחוב מרחוב הרצל ועד לרחוב העלייה נסגר בדצמבר 2019 לתנועת כלי רכב ונשאר פתוח רק לרוכבי אופניים והולכי רגל.

בחלק זה של הרחוב מרחוב השוק ועד רחוב עלייה פועל שוק הידוע כ"שוק לוינסקי". השוק הוקם במקביל להקמת שכונת פלורנטין הסמוכה על ידי יהודי סלוניקי שהחלו לעלות לארץ ישראל בשלהי שנות ה-20. עם השנים הצטרפו לסוחרי השוק גם בני עדות אחרות שהעשירו את ההיצע הייחודי. בשוק ניתן למצוא, בין היתר, חנויות ייחודיות של תבלינים, קפה ותה, גבינות ומאפיות בסגנון יווני. השוק פופולרי במיוחד בקרב חובבי קולינריה ושוכנות בו גם עשרות מסעדות המתמחות בעיקר באוכל מזרח-אירופי, טורקי ופרסי. שפים רבים מרבים לערוך את קניותיהם בשוק זה המתחרה מבחינתם בשוק הכרמל בעיר. אך בשנים האחרונות נפתחו בהתאם לאוכלוסייה הצעירה שגרה מסביב לשוק גם בתי קפה ופאבים.

החלק המזרחי 
חלקו המזרחי של הרחוב מרחוב העלייה ועד לתחנת רכבת ההגנה, הוא ציר תחבורה מרכזי בעל שני נתיבים לכל כיוון. רחוב זה עובר במרכזה של שכונת נווה שאנן, המאופיינת באוכלוסייה רבה של מסתננים ופליטים מאפריקה ועובדים זרים. ובהתאם לכך גם העסקים ברחוב בחלק המזרחי הם עסקים שבעיקר משרתים את אוכלוסיות אלו. בלוינסקי פינת הר הציון נמצאת גינת לוינסקי. שהיו תוכניות להריסתה לטובת בית ספר לעובדים זרים. המבנה הבולט בחלק המזרחי של הרחוב הוא התחנה המרכזית החדשה השוכנת בלוינסקי 108. רוב המבנה הוקם בשלהי שנות השישים. אך נחנך רק בקיץ 1993. בהתאם לכך. עוברים בחלקו המזרחי של הרחוב כמות רבה של קווי אוטובוס. המשמשים גם את באי התחנה המרכזית. ועובר בחלק זה של הרחוב הולכי רגל רבים יחסית ההולכים בין התחנה המרכזית לתחנת הרכבת ההגנה הסמוכה. חלקו של הרחוב הצמוד לתחנה המרכזית עובר לגשר המקשר את האוטובוסים לקומות העליונות של התחנה המרכזית. המשפיע על אופיו של הרחוב. ומביא לרעש וזיהום רב הנוצר ממאות האוטובוסים העוברים מדי יום מעל גשר זה.  

עיריית תל אביב הציבה שתי לוחיות זיכרון ברחוב לוינסקי:
לוינסקי 79 - לוחית זיכרון של אצ"ל שהתקיף ב-23 באוגוסט 1944, תחנת משטרה בריטית ששכנה בבית זה.
לוינסקי 95 - לוחית זיכרון של ההגנה במקום שעמד בית הספר "ביאליק" ששימש לאימונים ולסליק.

קישורים חיצוניים

 
מפת רחובות תל אביב, 1926, משאב הוראה מאתר החינוך של הספרייה הלאומית

הערות שוליים 

נווה שאנן (תל אביב)
לוינסקי
לוינסקי
פלורנטין