ראסל בראנד

ראסל אדוארד בראנד (באנגלית: Russell Edward Brand; נולד ב-4 ביוני 1975) הוא קומיקאי, שחקן, זמר, עיתונאי ומנחה תוכניות רדיו וטלוויזיה אנגלי.

בראנד התפרסם בבריטניה כשהחל להגיש את סדרת הבת של האח הגדול הבריטית "Big Brother's Big Mouth" (הפה הגדול של האח הגדול), וגם באמצעות תוכנית הרדיו שלו, סדרות טלוויזיה שונות והגשת טקסי פרסים. הוא אף שיחק ודיבב במספר סרטים.

בספטמבר 2023, בעקבות חקירה משותפת של ה"טיימס", "הסאנדיי טיימס " והסדרה התיעודית של ערוץ 4, " Dispatches ", חמש נשים האשימו בפומבי את ברנד באונס והתעללות מינית ורגשית. ההאשמות נוגעות לתקריות בין השנים 2006 ל-2013 והוצגו בפרק Russell Brand: In Plain Sight . בעקבות ההאשמות, הוגש דיווח נוסף על תקיפה מינית נגד ברנד למשטרת המטרופולין, משנת 2003. ברנד הכחיש את ההאשמות ואמר שמערכות היחסים שלו תמיד היו בהסכמה.

ביוגרפיה
ראסל בראנד נולד בגרייס, אסקס, אנגליה שבממלכה המאוחדת למשפחה נוצרית. בן יחיד לברברה אליזבת' ורונלד הנרי בראנד. הוריו נפרדו כשהיה בן חצי שנה, כך שראסל גודל על ידי אימו.

קריירה
בראנד שיחק לראשונה בגיל 15 במחזה באגסי מלון, בתפקיד פאט סם, שגרם לו לרצות להיות שחקן. הוא החל לעבוד כניצב והתקבל ללימודים באקדמיית איטליה קונטי , אליה הצטרף בשנת 1991. באותה תקופה החל בראנד להתדרדר, בעקבות זאת סולק בראנד מהאקדמיה.

לאחר מכן, קיבל בראנד מספר תפקידי משחק קטנים בסדרות לילדים ונוער. בשנת 1995 התקבל לדרמה סנטר לונדון. בתקופה זו הוא כבר היה מכור להרואין ואלכוהול. הוא סולק בשנתו האחרונה, לאחר שניפץ זכוכית על ראשו והחל לפגוע בעצמו כתגובה קשה לאחת מהופעותיו הגרועות. לאחר שעזב את הדרמה סנטר, החליט בראנד להתמקד בקומדיה והחל לכתוב חומרים עם קארל תיאובלד, אותו הכיר בדרמה סנטר. הם החלו להופיע עם מופע קצר בשם "תיאובלד ובראנד על הקרח".

סטנד-אפ
מופע הסטנד-אפ המשמעותי הראשון של ראסל היה כאשר הופיע ב"מופע החדש" בשנת 2000 בהאקני אמפייר . אף על פי שסיים במקום הרביעי בתחרות, הופעתו משכה את תשומת לבו של האמרגן נייג'ל קלרפלד.
באותה שנה הופיע בפעם הראשונה בפסטיבל אדינבורו, כצלע אחת ממופע הסטנד-אפ של פבלו דיאבולו.

בראנד שיחק במערכונים והופיע עם קטע סטנד-אפ ב"SECRET POLICEMAN'S BALL" בשנת 2006.
במרץ 2007 הנחה ערב למען קרן שפועלת בשביל בני נוער חולי סרטן ביחד עם נואל פילדינג.
בדצמבר 2007, הופיע בראנד מול המלכה אליזבת השנייה ופיליפ, דוכס אדינבורו ב"ROYAL VARIETY PERFORMANCE" של אותה שנה.
אל מסע ההופעות הארצי הגדול הראשון שלו, "בושה", יצא בראנד בשנת 2006. במופע, דיבר בראנד על מקרים מביכים בחייו ועל הדרך בה התקשורת מתייחסת אליו מאז שהפך למפורסם. המופע פורסם אף ב-DVD.
את מסע ההופעות הארצי הבא שלו קיים בראנד ב-2007, ואף הוא שוחרר ב-DVD בשם "Russell Brand: Doin' Life".

ראסל החל להופיע בארצות הברית עם מופע הסטנד-אפ שלו והקליט תוכנית מיוחדת עבור הקומדי סנטרל שנקראת "Russell Brand in NYC", אשר שודרה במרץ 2009.
בראנד החל להופיע עם מסע ההופעות החדש שלו "Scandalous" ברחבי אמריקה, בריטניה ואוסטרליה מינואר עד אפריל 2009.

טלוויזיה
תפקידו הראשון של בראנד בהנחיה היה בשנת 2000, כמנחה בערוץ MTV. הוא הנחה את מצעד המסיבות, וביקר במועדוני לילה בבריטניה ואיביזה. עם זאת, בראנד פוטר מעבודתו כיוון שהגיע לבוש כאוסאמה בן לאדן ביום שלאחר פיגועי 11 בספטמבר והביא עמו את סוחר הסמים שלו לאולפני הערוץ.
אחרי שעזב את MTV, כיכב בראנד בתוכנית "רי:בראנד", תוכנית דוקומנטרית שמטרתה הייתה לאתגר כל מיני סוגים של טאבו חברתי. התוכנית נכתבה, נוצרה והוגשה על ידי בראנד בשיתוף עם שותפו הקומי מאט מורגן.
בשנת 2004 הגיש בראנד תוכנית-בת של העונה החמישית של התוכנית "האח הגדול" הבריטית. בתוכנית התארחו ידוענים וקהל וניתנה להם הזדמנות לדבר על הקורה בתוך בית האח הגדול.

כשהחלה העונה השישית של התוכנית, שמה של תוכנית-הבת שונה ל'הפה הגדול של האח הגדול'. בראנד עזב את התוכנית בתום העונה השביעית, ושחרר הצהרה בה הודה למפיקי התוכנית על שלקחו את הסיכון בהעסקת מכור לסמים לשעבר. בראנד חזר לשדר פרק ספיישל חד פעמי בו דיבר על הצדדים היותר מוזרים של האח הגדול לאורך העונות.

בשנת 2006 בראנד חזר ל-MTV והנחה את התוכנית 1 לסיסטר סקוור. חלק מהאורחים שהשתתפו בתוכנית היו טום קרוז, אומה תורמן, המייטי בוש ובוי ג'ורג'. עונה שנייה של התוכנית עלתה בספטמבר 2006. לאחר שהסתיימה העונה השביעית של האח הגדול, בראנד הגיש תוכנית דיונים שנקראה Russell Brand's Got Issues בערוץ E4. התוכנית לא זכתה להצלחה, והרייטינג הנמוך גרם לשינוי בתוכנית. הוא הושקה מחדש כתוכנית אחרת - The Russell Brand Show - ועברה לשדר בערוץ 4. התוכנית רצה 5 שבועות בלבד.

ב-2006 הנחה בראנד את טקס פרסי ה-NME. בשנת 2007 הוא הנחה את טקס פרסי הבריטס, והגיש את פרס התרומה היוצאת דופן למוזיקה ללהקת אואזיס. בראנד אף הגיש את שעת הקומיק רליף בבריטניה.

ב-12 בדצמבר 2007 שידר ערוץ ה-BBC את הסרט הדוקומנטרי 'ראסל בראנד בדרכים', סרט שצילם את מסעם של ראסל וחברו מאט מורגן באמריקה, בעקבות ספרו של ג'ק קרואק, בדרכים. בראנד חזר לערוץ 4 להגשת הסדרה 'פונדרלנד', בה דיבר על נושאים שונים כמו ילדות, מדע, טכנולוגיה ואהבה דרך פורמט של סטנד-אפ. הסדרה זכתה להצלחה וצולמו לה שתי עונות וספיישל חג מולד.
בראנד הנחה את טקס פרסי הווידאו של MTV בשנת 2008, דבר שמשך חשדנות מצד התקשורת האמריקאית מכיוון שבראנד לא היה מוכר באמריקה באותו זמן. גם בהגשת טקס זה הצליח לעורר בראנד פרובוקציות כשדיבר על נשיא ארצות הברית ברק אובמה ולאחר מכן קרא לנשיא לשעבר ג'ורג' בוש 'קאובוי מפגר שבאנגליה לא היו בוטחים בו עם מספריים'. הוא גם אזכר את טבעות הטוהר של האחים ג'ונאס, אך התנצל על הערותיו לאחר התוכנית.

משחק
בשנת 2002, ראסל הופיע בסדרה "Cruise of the Gods" (אך פוטר במהלך הצילומים) ו"White Teeth".
ב-2005 שיחק את טומי בסיטקום ב"Blessed" של ה-BBC.
בשנת 2007 שיחק בראנד בפרק פיילוט לסדרה בשם "The Abbey" את טרי, בחור שמשתקם משימוש בקראק. צילומי הסדרה היו אמורים להתחיל בינואר 2008, אך הסדרה בוטלה לפני שהחלו.
בשנת 2008 בראנד הופיע בסדרה "Cold Blood", בתפקיד אלי.
הוא דובב ב"Robbie the Reindeer in Close Encounters of the Herd Kind".
לבראנד היה תפקיד קצר בשנת 2006 בסרט "פנולופה", אך תפקידו הגדול הראשון בסרט היה כפלאש הארי בשנת 2007 בסרט "סט. טריניאנס". 

בראנד שיחק לצידו של אדם סנדלר בסרט של דיסני "סיפורים לפני השינה", שהופץ בחג המולד של 2008.

התפקיד שפרץ את דרכו היה כאלדוס סנואו, בסרט משנת 2008 - "קח את זה כמו גבר". בראנד קיבל תשבחות על תפקידו בסרט, ואף חשף שהדמות שונתה למענו מדמות של סופר לדמות של כוכב רוק בגלל האודישן המוצלח שלו לסרט. ב-2010 הוא שב לשחק את דמותו של אלדוס סנואו בסרט "תביא אותו כמו גבר", סרט-אח של "קח את זה כמו גבר", שם שיחק לצידו של ג'ונה היל.

בשנת 2010 הופיע בראנד בגרסתה של ג'ולי טיימור למחזה של ויליאם שייקספיר "הסערה" כטרינקולו. 

בשנת 2011 גילם את דמותו של ארתור בעיבוד מחודש לסרט "ארתור" מ-1981. 

בשנת 2012 השתתף בראנד בסרט "רוק לנצח", בתפקיד לוני, עובדו וחברו הטוב של מנהל הבר (אלק בולדווין).

בשנת 2016 שיחק בקומדיה "צבא של איש אחד" לצידם של ניקולס קייג' ודניס או'הר. באותה שנה דיבב את קריק בסרט המצויר "טרולים". ב-2017 דיבב את דמותו של ד"ר נפריו בסרט "גנוב על העולם". בשנת 2018 גילם את לאנס בעונתה הרביעית של סדרת הטלוויזיה "בולרז" בHBO, בכיכובו של דוויין ג'ונסון.

בשנת 2022 שיחק ברנד בסרטו הבלשי עטור הכוכבים של קנת בראנה "מוות על הנילוס", אשר מבוסס על ספר באותו השם מאת אגאתה כריסטי. ברנד תרם את קולו לסרט "המיניונים: עלייתו של גרו", גם הוא מ-2022.

רדיו
בראנד החל את הקריירה שלו ברדיו בשנת 2002, כשהנחה תוכנית ביום ראשון אחר הצהריים ביחד עם מאט מורגן בתחנת רדיו שנקראת "London's Indie Rock station Xfm". הוא פוטר מהנחיית התוכנית לאחר שקרא לקהל חומרים פורנוגרפיים בזמן השידור.

בראנד הנחה ביחד עם מאט מורגן את "The Russell Brand Show" שהחלה לשודר באפריל 2006 בתחנה 6Music של ה-BBC.
בנובמבר 2006 עברה לרדיו 2 של ה-BBC בעקבות הפופולריות שצברה.

בתוכנית ששודרה ב-18 באוקטובר 2008, ראסל הנחה את התוכנית ביחד עם ג'ונתן רוס. השניים התקשרו לשחקן אנדרו סאקס (שגילם את דמותו של מנואל בסדרה המלון של פולטי), עמו נקבעה שיחה טלפונית, אך הגיעו למשיבון. הם השאירו ארבע הודעות, בהן התבדחו על חשבונו של סאקס ודיברו על יחסי מין בין בראנד לנכדתו של סאקס, ג'ורג'ינה ביילי. שני המגישים הושעו מה-BBC לאחר המקרה שעורר סערה, ובראנד למעשה התפטר מהתוכנית.

בראנד חזר לרדיו באופן חד פעמי כאשר שידר ביחד עם נואל גלאגר תוכנית על כדורגל, ב-19 באפריל 2009 עבור talkSPORT.

כתיבה
מאז מאי 2006, בראנד כותב טור עבור העיתון הגרדיאן, שעוסק באהבתו לקבוצת הוסטהאם יונייטד ולכדורגל אנגלי בכלליות. אוסף של הטורים פורסם ב-15 בנובמבר 2007 בספר שנקרא "Irons in the Fire".
אוסף שני של הטורים פורסם ב-16 באוקטובר 2008 ונקרא "Articles of Faith". הספר גם כלל ראיונות שעשה בראנד עם נואל גלאגר, ג'יימס קורדן ודייוויד באדיל על כדורגל.
האוטוביוגרפיה של בראנד, "My Booky Wook" פורסמה ב-15 בנובמבר 2007 והפכה לפופולרית וזכתה לשבחים מצד מבקרים.

חיים אישיים 
בשנים 2010–2012 היה נשוי לזמרת האמריקאית, קייטי פרי. ב-2017 נישא לבלוגרית הסקוטית והמסעדנית לשעבר, לורה גלאגר. לאחר כשנתיים של זוגיות, נולדה לזוג בת ב-2016 ובת נוספת ב-2018.

בסוף שנת 2011 הפך לטבעוני. הוא אוהד של קבוצת הכדורגל האנגלית וסטהאם יונייטד, הוא ואף כתב טור לעיתון "הגרדיאן" אודותיה ואודות נבחרת אנגליה.

בראנד ידוע בסגנון לבוש מוחצן. בנוסף הוא ידוע במגוון שערוריות שיצר ונכתבו עליו בתקשורת הבריטית.

ב-2010 סיפר שהוא עושה מדיטציה טרנסצנדנטלית. בנוסף, הוא נמשך לרוחניות נוצרית, ומדי יום אומר את "תפילת האדון" כדי לחוות התעלות שמיימית עם ישו.

החל משנת 2014 החל להעלות בערוץ ה-YouTube שלו סרטונים פוליטיים בהם הוא בין השאר גם מדבר על החרמת ישראל ועל החרמת חברות ובנקים בעולם שנותנים שירותים לחברות ישראליות, "הכוח והכסף של ישראל גורמים לכך שהיא מסרבת לסיים את הכיבוש הלא-חוקי". ב-2019 בראנד לקח חלק במכתב מפורסמים שנשלח לעיתון "אינדפנדנט", ובו הוא מגנה את ההתקפות של ישראל וצה"ל ברצועת עזה, וקורא להפסיק את ה"קטל האכזרי והמאסיבי שמתרחש נגד משפחות בעזה, כשלרבים ממשפחות הפליטים הללו יש גם ילדים".אילון מאסק הגן על ברנד מפני ביקורת תקשורתית בטוויטר, ואמר: "צפיתי בכמה מהסרטונים שלו. למרבה האירוניה, הוא נראה מאוזן ותובנה יותר מאלה שמגנים אותו! החשיבה הקבוצתית בקרב חברות התקשורת הגדולות מטרידה יותר. צריך להיות יותר מחלוקת." 

בזמן מגפת הקורונה החל להעלות בערוץ ה-YouTube שלו סרטונים המתנגדים למדיניות הממשלה להתמודדות עם המגפה ולחיסוני ה-mRNA.

קישורים חיצוניים 

 

 
 
 לימור טבת, ראסל ברנד כבש את הבריטים – המהפכה בדרך?, לונדון אנדרגראונד - הבלוג של לימור טבת, באתר הארץ, 4 בינואר 2015

הערות שוליים

שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
זמרים בריטים
מנחי טלוויזיה בריטים
קומיקאים בריטים
טבעונים בריטים
בלוגרים בריטים
אנגלים שנולדו ב-1975