פרה מאורו

פרה מאורו (באיטלקית: Fra Mauro; 1385 בערך – 1459) היה נזיר וקרטוגרף ונציאני בן המאה ה-15, איש המסדר הקמלדולסי, שהכין וייצר את מפותיו במנזר סן מיקלה באי מוראנו בלגונה של ונציה. ב-1457 הוא שרטט מפה מדויקת להפליא של העולם הישן והוסיף לה הערות רבות, המשקפות את הידע הגאוגרפי של זמנו. המפה ידועה כיום בשם "מפת פרה מאורו". מהדורה מוערת שלה הוצאה לאור ב-2006 על ידי פיירו פלקטה (Piero Falcheta).

מפת 1459
פרה מאורו הכין את המפה באישורו של אפונסו החמישי, מלך פורטוגל. אנדראה ביאנקו, ספן וקרטוגרף שיצר ב-1436 אטלס ובו מפה הקרויה על-שמו "מפת ביאנקו", השתתף עם פרה מאורו בהכנת המפה, כפי שמעידים רישומי התשלומים שקיבל בין השנים 1448 ו-1459. המפה הושלמה ב-24 באפריל 1459 ונשלחה לפורטוגל אך לא שרדה עד ימינו. אל המפה צורף מכתב משליט ונציה אל הנסיך אנריקה הספן, דודו של אפונסו החמישי. המכתב מחזק את ידי אנריקה ומפציר בו להמשיך לממן מסעות מחקר. פרה מאורו נפטר שנה אחר כך, ב-1460, בעודו מכין העתק מן המפה עבור הסניוריה של ונציה, והמלאכה הושלמה על ידי אנדראה ביאנקו. מדליה הונפקה לכבודו של פרה מאורו עוד בימיו ובה הוא מכונה "Geographus incomparabilis" ("גאוגרף שאין שני לו").

המזרח הרחוק
מפת פרה מאורו הושפעה מן הגאוגרפיה הסינית, כפי שעולה מדבריו של ניקולו דה קונטי, ונציאני גם הוא. השפעות אלה כוללות כפי הנראה גם טעויות, כמו הנהר העצום הזורם ממרכז אפריקה אל הים האדום.

מפות אחרות
ידוע כי שרדו לימינו שני העתקים בלבד ממפותיו האחרות של פרה מאורו. אחת היא מפה פורטולנית המצויה בספריית הוותיקן (Codice Borgiano V), שהוצאה לאור ב-1944 על ידי רוברטו אלמאיה (Roberto Almagià). השנייה זוהתה על ידי אנטוניו ראטי כהעתק מ-1541 של מפה אבודה של פרה מאורו שהכין ג'ורג'ו קלפודה מקנדיה; מפה זו נמכרה ב-1984 במכירה פומבית במילנו לאספן פרטי, וכפי הנראה נמצאת כיום בצרפת.

הוקרה לפועלו
מכתש פרה מאורו ותצורת פרה מאורו בירח נקראים על שמו, שאסטרונאוטים מן החללית אפולו 14 ביקרו בהם. צוות אפולו 13 ניסה גם הוא להגיע אליהם, אך נאלץ לשוב על עקבותיו בשל תקלה טכנית.

קישורים חיצוניים

הערות שוליים 

קרטוגרפים איטלקים
הרפובליקה של ונציה: אישים
ילידי 1385
נפטרים ב-1459