הו"ד - הומוסקסואלים דתיים

הו"ד - הומוסקסואלים דתיים הוא עמותה של הומוסקסואלים דתיים בישראל שהקים רון יוסף ב-1 בפברואר 2008. לטענת אנשי הארגון, הארגון פועל לפי תורת ישראל ומחויב להלכה היהודית האורתודוקסית ומתנגד למשכב זכר, אך תומך בזוגיות חד-מינית. בסיס פעילותו הוא באתר אינטרנט ועמוד הפייסבוק, המרכזים את הפעילות, האידאולוגיה והמסרים החברתיים של הארגון. הארגון משמש כמרכז סיוע ותמיכה, חינוך והסברה ומקיים מפגשים, קבוצות לימוד, שבתות, הרצאות וימי עיון.

הו"ד נרשמה כעמותה במאי 2011, וטרם הגישה דוחות או קיבלה אישור ניהול תקין. בעקבות פרסום על מעצרו של ראש הארגון בחשד להונאה, ב-22 בפברואר 2016, פורסם בעמוד הפייסבוק של הארגון שהארגון ימשיך לפעול. אולם, עד אמצע שנת 2019 פורסמו בעמוד הפייסבוק רק שלושה פוסטים, אתר האינטרנט של הארגון חדל לפעול ושם הדומיין שלו עבר לידי ארגון אחר.

מקור השם
השם הו"ד הוא ראשי תיבות של "הומוסקסואלים דתיים". הארגון אימץ את שמה של קבוצה חברתית שפעלה בתל אביב, במסגרת אגודת הלהט"ב, בשנות ה-90 ובתחילת העשור הראשון של המאה ה-21, והתפרקה. שמו של הארגון מתכתב עם ספירת ההוד בקבלה, ששמה מתקשר להודאה על האמת.

היסטוריה

רקע להקמה
ראשיתו של ארגון הו"ד בפורום האינטרנטי "גייז דתיים", שפעל בעבר באתר האינטרנט וואלה. הפורום היה מקום המפגש וההתרחשות החשוב והמרכזי ביותר שעמד לרשות ההומואים והלסביות הדתיים בארץ. עם הזמן נוצרו מתחים בין הקבוצות השונות בפורום, שרצו לנווט את הפורום לפי השקפתם הדתית והערכית. בעקבות זאת הפורום נסגר והקבוצות התפצלו. אחת הקבוצות התגבשה לארגון "חברותא", שנתמך על ידי "הבית הפתוח". קבוצה אחרת התפתחה לארגון העצמאי "הו"ד".

שתי הקבוצות דגלו בשימור הזהות הדתית-ההומוסקסואלית, עודדו יציאה מהארון והתנגדו לטיפולי המרה. עם זאת, אנשי קבוצת הו"ד תמכו ללא סייג בזרם האורתודוקסי, במחויבות להלכה ובחשיבות של השיח מול רבנים והממסד החינוכי, ובכך נבדלו מאנשי קבוצת חברותא, שדגלו יותר בשינוי המציאות בשטח (ולא דרך רבנים), ארגון מפגשים חברתיים, הימנעות מהבעת עמדה ארגונית בנושא זוגיות ומיניות בין גברים וכן תמיכה של חלק מחברי הארגון בהשתתפות במצעד הגאווה.

הקמה

ארגון הו"ד נוסד ב-2008, בהנהגתם של רון יוסף ואיתי, עורך דין דתי. רון יוסף, שהציג עצמו כרב אורתודוקסי, כטוען רבני וכסופר סת"ם המכהן כרב קהילה בנתניה, ייסד את הארגון ועמד בראשו. יוסף מזדהה כהומוסקסואל. בעקבות פעילותו בארגון, לדבריו הוטרד ואף קיבל איומים על חייו. בעת הקמתו, מנה צוותו 12 איש, שהורכב מרוב אנשי הפורום בוואלה שנסגר ומהקבוצה של "אסף זהבי" (שם בדוי), פעיל הומו דתי ידוע באותה תקופה. בפברואר 2008 הושק אתר האינטרנט של הארגון, ועבר חידוש ב-2013. לדברי רון יוסף, בחודש הראשון לעליית האתר, הוא צבר 10,000 כניסות, ובסיכום השנה הראשונה - מעל 102,000 כניסות. ארגון הו"ד, מצהיר שפעילותו בהתנדבות ואיננו מקבל תקציב או כספים מאף גורם חיצוני, כדי להישאר בלתי תלוי ובעל אג'נדה עצמאית וחופש פעולה. את פעילותו מממנים חברי הארגון, אנשי הצוות ויו"ר הארגון.

ארגון הו"ד התרכז, מלכתחילה, בשיח עם רבנים ומציאת פתרונות הלכתיים וחברתיים. כך למשל, ב-2008 קיים הו"ד מפגש ראשון מסוגו עם הרב יובל שרלו בהשתתפות ארגון בת קול, אנשי חינוך והורים. שיח זה הבשיל לבסוף לכדי מסמך העקרונות של הארגון. במהלך השנה וחצי הראשונים לפעילותם, הוחלט בהו"ד שלא לפתוח קבוצה חברתית נוספת אלא לתמוך בקבוצות הקיימות של "אסף זהבי". עם סגירת הקבוצות של אסף לקראת סוף 2009, ארגון הו"ד החל לארגן מפגשים חברתיים, מעבר למפגשים ייחודיים אחרים שקיים. בתקופה זו, מפגשי הו"ד עסקו בעיקר בסיעור מוחות ומחקר בנוגע לעניין הנטייה המינית וההלכה, במקביל לעריכת שבתות משותפות ברחבי הארץ.

הפעילות מול ארגון "עצת נפש"
ארגון הו"ד רואה עצמו כאלטרנטיבה לארגון "עצת נפש", ארגון שטוען שביכולתו לשנות את הנטייה המינית של הפונים אליו באמצעות טיפולי המרה. עם הקמתו, הו"ד ביקש להתמודד עם המצב בו, לתפיסתו, עמדו בפני ההומו הדתי שני פתרונות אפשריים: טיפול המרה שאליו הפנו רבנים וראשי ישיבות או עזיבה של הדת. ארגון הו"ד פנה לרבנים כדי שיתנו מענה מקיף יותר להומו הדתי, מלבד ההפניה לטיפולי ההמרה. משנואש הרב רון משינוי בכיוון זה, הוא פנה לתוכנית הטלוויזיה "עובדה", ששידרה ב-2009 תחקיר בנושא טיפולי ההמרה של ארגון עצת נפש.

לפי אתר הו"ד, בין השנים 2008 -2010 קיים הארגון משא ומתן עם רב דתי-לאומי מוביל ומוכר, שדרש מהו"ד לא "להפריע" לעצת נפש ו-"לא לתקוף אותם בתקשורת". במהלך משא ומתן זה, התפרסם תחקיר "עובדה" על טיפולי ההמרה של "עצת נפש", שבעקבותיו הו"ד דרש פיקוח גלוי על פעילות "עצת נפש" מצד רבנים ואנשי מקצוע מוסמכים. דרישה זו נתקלה בסירוב, ובנוסף, אותו רב דרש:
 1. שכל אחד מהארגונים הללו (עצת נפש והו"ד) ימשיכו לפעול ללא הפרעה או התערבות האחד לשני.
 2. שכל הומוסקסואל דתי יחויב ללכת לטיפול המרה.
 3.מי שלא יצליח, יופנה למכון פוע"ה או למטפל אלטרנטיבי.
 4. אם גם שלב זה לא יצלח, ייִמצא לו שידוך עם לסבית.
 5. רק מי שלא הצליח בכל אלו, יופנה להו"ד כמוצא אחרון.

בהו"ד סירבו לקבל את הדרישות הללו וכינו זאת "הנפקת תעודת הומו דתי כשר". הו"ד טענו כי כישלון משא ומתן זה הוא שהביא להקמת ארגון "כמוך" בינואר 2011, עם פרישת אחד מחברי הצוות מארגון "חברותא". עצת נפש, מצידם, דחו את האשמות הו"ד כלפיהם, והאשימו את הארגון בהשמצות ובהסתרת האפשרות העומדת בפני מי שמתמודד עם משיכה לגברים לגלות, "באמצעות טיפול יעיל ובטוח", שיש לו משיכה חבויה לנשים.

בשנים 2016-2011
הו"ד נרשמה כעמותה במאי 2011, ונכון לשנת 2019 טרם הגישה דוחות או קיבלה אישור ניהול תקין.

במהלך השנים, הארגון פרסם שהתמקד בחינוך והסברה מול משרד החינוך, משרד הבריאות וצה"ל, נפגש עם פסיכולוגים ועובדים סוציאליים, השתתף בימי עיון, ערך הרצאות ושיחות עם מחנכים ויועצים חינוכיים בבתי ספר, וחיבר ביחד עם אנשי מקצוע וחינוך, רבנים, פסיכולוגים ועובדים סוציאליים, מסמכי ייעוץ המשמשים כלי עזר הלכה למעשה.

בעקבות פניית הו"ד למשרד הבריאות ולהסתדרות הפסיכולוגים בישראל בנושא טיפולי המרה, ב-2011 הוקמה ועדת פסיכולוגים מומחים מטעם ההסתדרות. הו"ד מסר שהצטברו בידיו עדויות ותלונות מפיהם של 291 אנשים שעברו טיפולי המרה וטענו שנגרמו להם נזקים בגינם. הנשאלים ציינו במקום הראשון את המשבר האמוני, ודיווחו על דיכאונות ממושכים עד כדי צורך בטיפול תרופתי, על שנאה עצמית ודימוי עצמי נמוך, ועל פגיעה בחשק או בתפקוד המיני. הוועדה מטעם הסתדרות הפסיכולוגים גיבשה נייר עמדה, לפיו הבסיס המקצועי והעדויות האמפיריות להצלחתם של טיפולי המרה קלושים למדי, וכי ההתרשמות היא שרוב העוסקים בתחום של טיפול המרה אינם נמנים עם מקצועות בריאות הנפש המוכרים (פסיכולוגים, עובדים סוציאליים ופסיכיאטרים). הוועדה הדגישה כי המחקרים שנעשו בנושא הם בעייתיים וכי התחום אינו נחקר כראוי בשל "תקינות פוליטית". כשהמטופל חש, מתוך מוטיבציה פנימית ולא מתוך לחצים, שנטייתו עומדת בסתירה לאמונתו הדתית או עלולה לגרום לניתוקו מסביבתו, על הפסיכולוג לכבד את אמונתו ולנסות לעזור לו בהתאם. בהו"ד קראו לפסיכולוגים, למטפלים ולארגון עצת נפש בפרט, ללכת אחר המלצות הוועדה ומסקנותיה. בעקבות כך, ב-2012 נערך יום עיון מטעם הו"ד, בו התריע הארגון על טיפול המרה הנעשים "באופן שרלטני, ללא פיקוח וללא הכשרה מקצועית". באותה השנה, כהמשך ליום העיון, התקיים קמפיין פרסומי נגד טיפולי ההמרה ובעד ההשלמה העצמית של קהילת ההומואים הדתיים בישראל.

ב-2012, נערך ערב עיון לעובדים סוציאליים חרדיים, ולראשונה נפתח שיח עם רבנים שונים מהציבור החרדי. ביוני 2014, בעקבות פנייה מצד הו"ד, איגוד העובדים הסוציאליים החליט לאמץ את נייר העמדה של הסתדרות הפסיכולוגים בישראל בנושא טיפולי המרה. באוקטובר 2014, בעקבות פניית הו"ד, אימץ גם משרד הבריאות את עמדת הסתדרות הפסיכולוגים בישראל.

מטרות

בית להומואים דתיים
הו"ד נוסד במטרה להוות מסגרת לגברים יהודים אורתודוקסים הומוסקסואלים בישראל וברחבי העולם, המתמודדים עם נטייתם המינית. הארגון נוצר מתוך הרצון של גברים דתיים הומוסקסואלים לשמור על זהותם הדתית הנאמנה להלכה, ועם זאת, לקיים חיים שנותנים ביטוי לנטייתם המינית. ארגון הו"ד מפעיל אתר אינטרנט ועמוד פייסבוק, ומקיים מפעם לפעם מפגשים ופעילויות חברתיות, המהוות גם קבוצות תמיכה וסיוע.

שיח ציבורי והעלאת מודעות
ארגון הו"ד מעוניין לעורר בקרב ציבור שומרי התורה והמצוות ומנהיגיו שיח ציבורי, הלכתי וחברתי, להכרה בהומואים הדתיים כתופעה הקיימת בחברה הדתית. בין השאר, עם השנים נוהל פולמוס ציבורי עם הרב רצון ערוסי, הרב שלמה אבינר, הרב הצבאי הראשי הרב אביחי רונצקי, הרב ישראל רוזן, הרב דוד סתיו, הרב אליהו אברז'ל, הרב יצחק יוסף, חבר הכנסת אלי ישי, חבר הכנסת יעקב כץ, וחבר הכנסת משה פייגלין. מטרת השיח הייתה לגשר על ההשקפות המנוגדות ברוח סובלנות ושוויון, ובכך, לשפר את מצבו הקיומי והחברתי של אדם הומו ודתי בחברה הדתית, עשייה למען חברה יהודית וישראלית מתוקנת, חינוך לסובלנות וקבלת האחר בסימן "ואהבת לרעך כמוך" על ידי הסברה בקרב אנשי חינוך, פסיכולוגיה ואנשי אקדמיה. הארגון גם פועל למיגור השנאה וחוסר הסובלנות כלפי הומוסקסואלים באשר הם.

הו"ד פועל להעלאת נושא ההומוסקסואליות למודעות בחברה הדתית והחרדית. לטענת הו"ד, בידיו עשרות עדויות של בחורים חרדים, שניסו במשך שנים להשתנות וסבלו מנזקים. ב-2012 העיד הו"ד כי כ־70% מהפונים אליו משתייכים למגזר הדתי-לאומי בעוד כ־30% מהם מהמגזר החרדי, החרד"לי והחסידי. כן פועלים בהו"ד נגד הומופוביה וגילויי שנאה.

קו סיוע
הארגון מספק מענה, אוזן קשבת, תמיכה וייעוץ ראשוני לקשת רחבה של הומוסקסואלים דתיים, שלא מתוך עמדה שיפוטית. על פי דיווחי הארגון, במהלך חמש השנים הראשונות לפעילותו, פנו אליו מעל ל-6,000 איש בטלפון. בין הפונים: בני נוער, הומוסקסואלים נשואים, בעלי מצוקה נפשית עד סכנת התאבדות ועוד.

מענה פסיכולוגי
ארגון הו"ד הקים מערך מיוחד של פסיכולוגים, מטפלים ועובדים סוציאליים דתיים, המסייעים ומעניקים תמיכה נפשית והכוונה לבחורים דתיים, שמבקשים ייעוץ ועזרה בתהליך המורכב שאותו הם עוברים, בהתאם למסמך ייעוץ רוחני למתבגר דתי. הארגון משקיע מאמצים מרובים ברווחת הפרט. ביחד עם אנשי מקצוע וחינוך, רבנים, פסיכולוגים ועובדים סוציאליים, נכתבו מסמכי ייעוץ, המשמשים כלי עזר הלכה למעשה. אחת מחברות ועדה זו היא הרבנית מלכה פיוטרקובסקי.

טיפולי המרה
ארגון הו"ד מצהיר כי הוא "מתנגד באופן מוחלט לכל סוג של טיפולי המרה שהוא". לפי הצהרת הו"ד,

הארגון מאשים את ארגון "עצת נפש" בשליחה אוטומטית, כביכול, של הומוסקסואלים לטיפולים כאלה.

פרסום מידע
הו"ד אמון על הקמת מסגרות חינוכיות להעמקת המחקר, הידע וההסברה בתחום הדת וההומוסקסואליות, וזאת באמצעות פרסומים, ספרים, עלונים וכתבי עת. בין השאר, חוברו עם השנים: חוברת בשם "אהבת נפש", שמציגה את הקושי הדתי והחברתי של הומואים דתיים וקוראת לממסד הרבני ליצור פתרונות; "מסמך ייעוץ רוחני למתבגר"; "מסמך יהו"די מאמין" המתווה את דרכו האמונית של ההומוסקסואל; ועוד.

עמדות ארגוניות
 ארגון הו"ד מתנגד למשכב זכר, האסור לפי ההלכה.
הנטייה המינית ההומוסקסואלית, כשלעצמה (ללא מימושה), אינה אסורה.
 עמדת הו"ד היא כי ראוי שבחור דתי בעל נטיות הומוסקסואליות יתייעץ עם איש מקצוע מנוסה, ולא ילך באופן אוטומטי לאדם מוטה ובלתי מורשה, אשר יעשה הערכה לא אובייקטיבית על מצבו בסוגיה זו. חשוב שיובהר לאותו אדם מצבו והדרכים הניצבות בפניו, ובמידת הצורך בטיפול פסיכולוגי, בהתאם לאתיקה המקצועית.
 בכל טיפול פסיכולוגי מקצועי בלתי תלוי, שלפיו מתברר שלבחור הדתי אין נטייה למין השני, יש לסייע להומוסקסואל להשלים עם זהותו המינית.
 הארגון רואה בזוגיות חד-מינית כאחת האופציות העומדות בפני ההומוסקסואל, ומצהיר שזוגיות שכזאת אינה מהווה עבירה לפי ההלכה, בהתחשב באיסורים ההלכתיים הקיימים. באיסורים אלו כולל הארגון את איסור משכב זכור ואת ה-"איסור כללי של התורה ממנו נלמדים כל דיני צניעות והוא "ונשמרת מכל דבר רע"".
 הארגון מתנגד להשתתפות דתיים במצעדי הגאווה, ואף הביע ביקורת כנגד צעדה של ארגונים אחרים במצעד.
 הארגון תומך ביציאה מהארון, ולא בעד הסתרה.
 הארגון מתנגד לנישואים חד-מיניים, אך בעד הסכמים אזרחיים מסוג "ברית זוגיות" וכיוצא באלה, המעניקים שוויון זכויות אזרחי במסגרת המדינה לזוגות חד-מיניים.
 הארגון מתנגד לנישואים עם אישה ללא ידיעתה מראש וללא כשירות למערכת יחסים תקינה ואוהבת.
 הארגון רואה בניהול קשרים מיניים עם בני אותו המין מחוץ למסגרת הנישואים כמנוגדים להלכה. כמו כן הארגון מתנגד לנישואים פתוחים, בהם קשרים מיניים אלו מתקיימים בהסכמת בני הזוג.

מסמך העקרונות
בפסח ה'תשס"ח (2008) נשלח מסמך עקרונות יוצא דופן לכ-120 רבנים וראשי ישיבות בציונות הדתית. לראשונה, הועלה נושא הנטייה והזהות ההומוסקסאלית בציבור הדתי מטעם ארגון של הומואים דתיים. חלק מהפעילות של ארגון הו"ד בקהילה דתית מתמקד בהקמת רשת רבנים ויצירת קוד אתי ומקור הוראה להתמודדות רבנים, מחנכים ולציבור שומרי התורה והמצוות עם דתיים בעלי נטייה הומוסקסואלית. מסמך העקרונות מהווה את הקומה הראשונה של מטרה זו. המסמך המקורי, שנוסח ב-2008, עבר שינויים רבים, ועד 2010 הושמטו ממנו סעיפים, לפיהם: "חלק ניכר מהטיפולים השונים שנועדו לשנות נטייה מינית הם מסוכנים ביותר לחלק מהבחורים ותועלתם לא הוכחה, הנזק שלהם עלול להיות רב ופעמים רבות הם מביאות את המטופל להרס עצמי ולאובדנות. אין הבנה ברורה לגבי יתרונות של טיפול אחד על משנהו ואין לראות בהם את הדרך הבלעדית והאולטימטיבית לפתרון הנושא ההומוסקסואלי" ו-"אין איסור הלכתי על יחסי אהבה ורעות בין שני גברים", בהתאם לדרישות הרבנים שהסכימו לחתום עליו. על מסמך העקרונות חתמו 20 רבנים בציונות הדתית והביעו בכך את תמיכתם. צוות משותף של רבנים ועמותת צהר דן בסוגיה. הפעילות, שהתמקדה בתחילה בציונות הדתית, הורחבה גם לציבור החרדי והחרדי לאומי. ארגון הו"ד מקיים פעולות הסברה, המתמקדות בקידום "מסמך העקרונות", שעיקר חידושו בקריאתו להפרדה בין המעשה (משכב זכר) לבין האדם והנטייה המינית. מסמך העקרונות מפרט תשע נקודות, שלדעת הארגון מהוות בסיס ליחס הרצוי מהחברה הדתית כלפי הומואים:

 אין מידע חד-משמעי לגבי מקורה של הנטייה המינית ההומוסקסואלית. אחוז מסוים של אנשים בכל ציבור משוכנעים באופן פנימי ועמוק כי הם בעלי נטייה הומוסקסואלית, ואין בכוחם לשנות זאת. מדובר גם בכאלה אשר עשו מאמצים אדירים להשתנות ולא הצליחו.
 משכב זכור, בניגוד לנטייה עצמה, הוא זה שאסור באופן גמור ומוחלט בתורת ישראל. זהו ניסיון קשה מאוד שעל האדם ההומוסקסואל לעמוד בו.
 במציאות הנוכחית, התמודדותו של האדם ההומוסקסואל כורכת איתה קשיים לא פשוטים במישור הנפשי. על כן, ניתן להמליץ לאדם החפץ בכך, לשתף בהתמודדות זו בעל מקצוע מוסמך על פי דין, מתחום הנפש, ובלבד, שהדבר ייעשה תוך גילוי מידע מלא ומושלם למטופל בדבר הטיפול המוצע, סיכויי הצלחתו וסיכוניו. אין לראות אף שיטה כדרך האולטימטיבית והבלעדית.
 אין לחייב אדם הומוסקסואל להתחתן שכן נישואין אינם פתרון להומוסקסואליות. עידוד של אדם הומוסקסואל להתחתן, מבלי לגלות לאישה את הדברים במפורש, היא בגדר "מכשול בפני עיוור" ועוול מוסרי כלפי בת הזוג. מסוגלוּת להתחתן כוללת בתוכה לא רק מוכנוּת ל"פרו ורבו", אלא כשירות למערכת יחסים תקינה ומוסרית.
 המאשים ומעליב הומוסקסואלים על נטייתם – נכשל באיסורים של 'בין אדם לחברו'.
 כל חובות שבין אדם לחברו חלות גם כלפי אדם בעל נטייה הומוסקסואלית וחל איסור מוחלט על ביטויי שנאה ואלימות כלפיו. הוא אמור להיות חבר בקהילה הדתית לכל דבר ועניין; בכלל זה: מצטרף למניין, נושא כפים, עולה לתורה וכיוצא בזה, כשר לעדות ואין היחס אליו שונה מיחס לכל יהודי אחר.
 חשוב לעודד אדם הומוסקסואל לשמור את כל המצוות. מדיניות של "הכל או לא כלום" אינה דרכה של ההלכה היהודית. על כל אדם יהודי קיימת המחויבות לשמור את כל המצוות ולעשות את כל שביכולתו ללכת בדרכי התורה. דרכי עבודת השם שונות מאדם לאדם, וכך גם התמודדותו של אדם, המאמין כי יש לו נטייה הומוסקסואלית.
 הומוסקסואלים אמורים להיות בקהילה יחד עם כל עם ישראל, אך חשוב מאוד לקיים קבוצות תמיכה לאנשים הומוסקסואלים, וארגונים כאלה הם ארגוני חסד. אם לאדם הומוסקסואל יש אדם קרוב שיוכל לשתף בנושא על מנת לקבל תמיכה ועזרה, רצוי שיעשה כן.
 יש לעודד אדם הומוסקסואל שאינו מתחתן לעסוק בתורה ולקיים את כל המצוות - שבין אדם למקום ושבין אדם לחברו, ולפתח את כוחותיו השונים למען היעדים הגדולים שהועיד  לישראל. רצוי להתייעץ בסוגיה זו עם רב.

בכתבה שפורסמה ב"ידיעות אחרונות" ב-12.2.2010 פורסמו שמות הרבנים שהביעו תמיכה פומבית ב"מסמך העקרונות" של ארגון הו"ד: הרב יובל שרלו, ראש ישיבת פתח תקווה וחבר הנהלת ארגון רבני צהר, הרב ד"ר בני לאו, רב קהילת רמב"ן בירושלים וראש בית המדרש מורשה ובית המדרש לצדק חברתי, הרב חיים נבון, רב קהילת "השמשוני" במודיעין, הרב פרופ' דניאל שפרבר, ראש המכון לתורה באוניברסיטת בר-אילן וחתן פרס ישראל; הרב רונן לוביץ, רב המושב ניר עציון, הרב שמואל ריינר, הראש והמייסד של ישיבת "מעלה גלבוע"; הרב בני פרל, הראש והמייסד של ישיבת בר-אילן בתל אביב; הרב שלמה וייס, רב המושב בני דרום; הרב יהודה גלעד, רב הקיבוץ לביא וראש ישיבת "מעלה גלבוע"; הרב יהושע אנגלמן, רב קהילת "יקר" בתל אביב, הרב שי פירון והרב אליעזר מלמד, רב היישוב הר ברכה וראש ישיבת ההסדר הר ברכה. לדברי ארגון הו"ד, נכון ל-2010, 100 רבנים מישראל ומחו"ל חתמו על המסמך או הביעו הזדהות עם תוכנו בלי לאשר את פרסום שמם, וב-2014 עלה המספר ל-165 רבנים.

פרויקט השידוכין
ב-2009 פורסם בעיתונות הכתובה כי הו"ד מארגן שידוכים בין גברים לנשים בגילוי מלא של נטיותיו המיניות של הגבר או האישה. לרוב התהליך מתבצע בין הומוסקסואלים לנשים הטרוסקסואליות מבוגרות יותר, אך גם בין הומוסקסואלים ללסביות מהמגזר הדתי. השידוך נעשה מתוך מטרה להקים בית בישראל, מתוך ידיעה ברורה מראש ומתוך תהליך משותף, בליווי אנשי מקצוע ורבנים. המטרה העיקרית של מסגרת כזו, היא להימנע מהלחץ הבלתי נמנע בנישואים בהם רק אחד מבני הזוג נמשך לבני מינו.

להשקפת הארגון כשם שמתקיים נישואים רגילים למרות התפגגות המשיכה עם השנים, כך גם חד מיניים יכולים להקים בית משפחתי. ההבדל העיקרי הוא שבנישואים מסוג זה, לא תהיה משיכה מינית כבר מתחילת הקשר. מה שיחזיק את הקשר, כמו בנשיואים רגילים, היא המסגרת המשפחתית, האהבה והכבוד ההדדי. זוגות כאלה לאו דווקא פחות מאושרים, וחייהם לא בהכרח פחות שלמים. על פי אתר הו"ד, הפרויקט מיועד להומואים בעלי משיכה לנשים, ועל כן פונה לקבוצה קטנה בלבד.

ראו גם

 להט"ב ויהדות
 חברותא - הומואים דתיים
 כמוך - הומואים דתיים אורתודוקסים
 בת קול - ארגון לסביות דתיות
 צהר
 עצת נפש

קישורים חיצוניים 
 דף הפייסבוק של הארגון
 
 הרב רון יוסף, עד שתגיע למקומו, באתר כיפה, 23 באפריל 2009
 התייחסות הרב יובל שרלו לארגון ועקרונותיו, באתר כיפה

הערות שוליים 

ארגוני להט"ב בישראל
ארגונים דתיים בישראל
ארגוני עזרה בישראל
ישראל: עמותות