פלורנס גריפית' ג'וינר

פלורנס גריפית' ג'וינר (באנגלית: Florence Griffith-Joyner; נולדה בשם דלורז פלורנס גריפית'; 21 בדצמבר 1959 – 21 בספטמבר 1998) הייתה אתלטית אמריקאית. אלופה אולימפית (סיאול 1988) ושיאנית העולם הנוכחית בריצות ל-100 ול-200 מטר. גריפית' נודעה גם בשל הופעתה הססגונית, ובפרט בשל ציפורניה הארוכות והצבעוניות. כינויה היה פלו ג'ו (Flo Jo).

חייה
גריפית' נולדה בלוס אנג'לס וגדלה בשיכון של דיור ציבורי.

הישגה הספורטיבי המשמעותי הראשון היה ב-1983, כאשר סיימה במקום רביעי בריצת 200 מטר באליפות העולם הראשונה שנערכה בהלסינקי. באולימפיאדת לוס אנג'לס כבר זכתה במדליית כסף. לאחר המשחקים האולימפיים צמצמה את פעילותה הספורטיבית באופן משמעותי, והקדישה את זמנה לנישואיה הטריים עם האלוף האולימפי בקפיצה משולשת, אל ג'וינר.

שיאנית עולם
ב-1987 שבה למסלולי הריצה, וזכתה במדליית הכסף באליפות העולם שנערכה ברומא. במבחנים הקדם-אולימפיים שערכה נבחרת ארצות הברית לקראת אולימפיאדת סיאול, הפתיעה כשקבעה שיא עולם חדש דווקא בריצת 100 מטר, והעמידה אותו על 10.49 שניות, קיזוז של 27 מאיות השנייה משיא העולם שקבעה אוולין אשפורד ארבע שנים קודם לכן. מד הרוח הורה כי לא הייתה כל רוח בעת הריצה (0.0 קמ"ש), אף שבכל הריצות האחרות שנערכו באותו יום באצטדיון באינדיאנפוליס נמדדו רוחות חזקות. היו שטענו כי ככל הנראה אירעה תקלה במד הרוח בזמן ריצה זו, מה גם שגריפית ג'וינר לא הצליחה אף להתקרב להישג זה בריצותיה הבאות, ואולם שיאה הוכר, והוא מהווה את השיא העולמי גם כיום.

אלופה אולימפית
באולימפיאדת סיאול זכתה גריפית' ג'וינר במדליית זהב בריצות ל-100 ול-200 מטר. בשלב חצי הגמר בריצת 200 מטר, קיזזה 15 מאיות השנייה משיא העולם 21.71 שקבעה מריטה קוך ב-1979 וב- 1984 והייקה דרקסלר ב- 1986 (פעמיים), והעמידה אותו על 21.56 שניות. בגמר שיפרה שוב את השיא וקבעה 21.34.  כן הייתה שותפה לזכייתה של נבחרת ארצות הברית במדליית זהב בריצת שליחות 4x100 מטר ובמדליית כסף בריצת שליחות 4x400 מטר. 

זמן קצר לאחר המשחקים האולימפיים פרשה מקריירה ספורטיבית. לאחר הפרישה עסקה בעיצוב אופנה בזמנה החופשי, ואף עיצבה את מדיה של קבוצת הכדורסל אינדיאנה פייסרס ב-1989.

מותה

ב-21 בספטמבר 1998 נמצאה גריפית' ג'וינר בביתה ללא רוח חיים, והיא בת פחות מ-39. לפי הדו"ח הפתולוגי, שאיתר אנגיומה מולדת במוחה, היא נחנקה מהכרית שלה במהלך התקף אפילפטי. פרקליט משפחתה ציין כי ב-1990 סבלה גריפית'-ג'וינר מהתקף טוני-קלוני, וקיבלה טיפולים נגד פרכוסים ב-1990, ב-1993 וב-1994.

המחלוקת סביב הישגיה
לאחר ששברה את שיאי העולם ב-1988, החלו לצוץ שמועות לגבי האפשרות שנטלה סמים לשם השגת תוצאות אלה. תרמו לכך העובדה כי הגיעה לשיאים בתוך פרק זמן קצר, גילה המאוחר יחסית לאצניות במרחקים קצרים (28), והשינויים הפיזיולוגיים הבולטים לעין שחלו בגופה באותה שנה. גם פרישתה המהירה לאחר האולימפיאדה הגבירה את החשדות, במיוחד עקב ההחלטה לחייב אתלטים לעבור בדיקות סמים החל מ-1989.

מעולם לא נמצאו ראיות לכך שגריפית'-ג'וינר נטלה סמים, אך בבדיקות שנערכו באותה תקופה גם לא התגלו ראיות לכך שספורטאים ממזרח גרמניה נטלו סמים, אף שכיום ידוע שעשו כן.

לאחר מותה הדפו בני משפחתה שמועות על כך שמותה נגרם כתוצאה משימוש בסמים. בנתיחה שלאחר המוות נאסר על הפתולוג לבדוק את קיומם של סמים בגופה.

ראו גם 
  (ויקיפדיה באנגלית)
  (ויקיפדיה באנגלית)

קישורים חיצוניים

הערות שוליים

ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
אצניות אמריקאיות
אלופות עולם באתלטיקה
אתלטיות באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984)
אתלטיות באולימפיאדת סיאול (1988)
אתלטית השנה בעולם
זוכי פרס ג'יימס סאליבן
אלופות אולימפיות אמריקאיות: אתלטיקה
זוכות מדליית כסף אולימפית אמריקאיות: אתלטיקה
שיאניות עולם אמריקאיות: אתלטיקה
בוגרי אוניברסיטת המדינה של קליפורניה בנורת'רידג'
נפטרים מאפילפסיה
אלופות אולימפיות: ריצת 100 מטרים
אלופות אולימפיות: ריצת 200 מטרים
אמריקאיות שנולדו ב-1959
אמריקאים שנולדו ב-1959
אמריקאיות שנפטרו ב-1998
אמריקאים שנפטרו ב-1998