אונאת הגר

איסור אונאת הגר כולל שתי מצוות לא תעשה מהתורה על פגיעה מילולית או כספית בגר.

מקור הדין
בתורה נאמר:  וכן . חז"ל פירשו את הפסוק: .

רבי אליעזר הגדול מציין שהתורה מזהירה לגבי היחס לגר בשלושים ושישה מקומות. בפירוש המלבי"ם על התורה מופיע רשימה של אותם 36 מקומות (לדעתו). התורה מצווה פעם בלשון יחיד ופעם בלשון רבים ומכאן ניתן ללמוד על הכוונת הציווי הן לפרט והן למוסדות ציבור. בשולחן ערוך נאמר: .

מדיני המצווה
פרטי דיני אונאת דברים ואונאת ממון מובאים במקומם. דוגמה המתייחסת במיוחד לגר מובא על ידי חז"ל: . לא ברור אם הציווי מתייחס גם לצאצאי גרים, אם כי הנטייה היא לומר שהיא שייכת גם עשר דורות לאחר הגיור או עד שהאדם המדובר לא יהיה ידוע כצאצא של גר.

לפי הרמב"ם וספר החינוך המצווה חלה על "גר צדק" שקיבל על עצמו את כל המצוות ולא על גר תושב המחויב רק על שבע מצוות של בני נח. אליבא דאבן עזרא () חל הציווי בארץ, על גר שקיבל על עצמו "שלא לעבוד עבודת כוכבים".

מטעמי המצווה
לגר צדק יש שתי נקודות תורפה המצריכות הגנה נוספת משאר בני ישראל:
 עברו כגוי העלול להוות סטיגמה.
 היעדר קרובים וידידים היכולים לבוא להגנתו.
נקודות תורפה אלו עלולות "להזמין" עלבונות מאנשים הנהנים להיטפל לחלשים מהם, והמצווה באה להזהירם מפני התנהגות זו. נימוק נוסף הוא כי עלבונות עלולים לגרום לגר לחזור לדתו הקודמת. רש"ר הירש מסביר את הקשר בין המצווה לגרות בני ישראל במצרים המוזכרת בסמיכות בתורה כנימוק לאהבת הגר. לדבריו, הצרה של בני ישראל בעבדות במצרים נבעה מכך שהמצרים כיבדו והעניקו זכויות לתושבים לפי ייחוסם ומולדתם ולא לפי אישיותם וזהו הבסיס ל"תועבת מצרים".

ראו גם
 גיור
 אהבת הגר

הערות שוליים 

תרי"ג מצוות
מצוות שבין אדם לחברו
מצוות לא תעשה
מצוות הנוהגות בזמן הזה
גיור
פרשת משפטים
פרשת קדושים