סיכות צה"ל

סיכות צה"ל הן סמלים שמעניק צבא הגנה לישראל לחיילים בעקבות הצלחתם באחת מההכשרות שמעביר הצבא (למעט סיכות כומתה, שאינן קשורות להכשרה, אלא מסמלות השתייכות לחיִל מסוים), וכן סיכות שמעידות על הישגים.

הסיכות, הנענדות על מדי צה"ל, משמשות כמעין "תעודת זהות" לחייל, ומעידות על הישגיו והכשרתו.

עיצובי סיכות חדשים מוצגים בפני ועדת הסמלים בראשות ראש ענף המשטר והמשמעת, והיא ממליצה לראש אכ"א או לרמטכ"ל האם לאשר את הסמל. על פי רוב נבחרות סיכות בעלות זיקה סמלית לקורס (בדרך-כלל קורסי חיל המודיעין כוללים פלר דה ליס, קורסים הקשורים לתעופה כוללים כנפיים וכיוצא בזה).

כללי ענידת הסיכות
כללי ענף המשטר והמשמעת בצה"ל קובעים כי "הסמל ייענד במרכז חפי כיס שמאל, אלא אם זכאי החייל לסמל נוסף, כמפורט להלן:
אם זכאי החייל לסמל מערך הלחימה ואף לסמל המערך המסייע, יענוד את סמל מערך הלחימה על חפי כיס שמאל ויבחר לענידה על חפי כיס ימין בין סמל המערך המסייע לסמל ההכשרה והקורסים.
בכל מקרה, לא יענוד חייל על חפי כיס ימין את סמל
המערך המסייע וסמל ההכשרה והקורסים יחדיו".

סיכות קורסים פיקודיים
סיכת קורס פיקודי היא סמל צבאי המוענק למפקד בצה"ל.

סיכות קצונה

סיכת מפקד מחלקה היא סמל צבאי המוענק לבוגרי קורסי הקצינים בצה"ל.

הזכאות לסיכת מ"מ קודמת לרוב לזכאות לדרגת קצונה, אשר ניתנת רק בסיום ההשלמה החילית שבסופו של קורס הקצינים. אם הצוער אינו עובר את קורס ההשלמה החילית הוא זכאי לענוד את הסיכה לצד דרגתו הקודמת. אם דרגתו הקודמת הייתה פחותה מדרגת סמל, סיכת המ"מ מזכה את החייל בדרגת סמל.

היסטוריה של סיכת מ"מ
בתקופת ההגנה התקיימו קורסי מפקדי מחלקות בג'וערה. בשנת 1944 התקיים הקורס הגדול ביותר בו השתתפו כ-200 חניכים בהם הרמטכ"ל לימים – חיים בר-לב, וכן עוזי נרקיס, מאיר עמית, חיים גורי, דני מס ושלוש קצינות ראשונות. בקורס זה הוענק לחניכיו הבוגרים לראשונה אות מיוחד: סיכת מ"מ שאת צורתה הגה מדריך בקורס בשם משה (מונדק) בר-תקווה – חרב שזורה בענף זית. הרעיון לסמל זה בא לבר-תקווה מסמלו של בית הספר לקצינים של הצבא הפולני בו שירת מספר שנים קודם לכן - חרב סיף ארוכה על רקע ענף עץ אלון. רמטכ"ל ההגנה, יעקב דורי, אישר את ההצעה לסמל, ועל ייצורו היה אחראי האדריכל אריה אלחנני. מאז שימשה סיכה זו גם כסמל ארגון ההגנה.

בצה"ל, מוענקת סיכת מ"מ לבוגרי קורס קצינים כללי, החל מהקורס הראשון בפיקודו של חיים לסקוב, שהסתיים ביוני 1948.

סיכת מ"מ משולבת בסמלים צבאיים רבים – בסמל צה"ל, בסמלים של חילות ויחידות רבות בצה"ל ובסמלים המוענקים לבוגרי קורסים פיקודיים בכירים בצה"ל.

גרסאות נוספות של סיכת מ"מ
 סיכת מ"מ מוזהבת – מוענקת לקצינים ולקצינות ששימשו כסגל הדרכה בקורסי הקצינים ובהשלמות החיליות בסיום מחזורם השלישי או לאחר שנה, אם שימשו בתפקיד פיקודי (קצין הדרכה, לוגיסטיקה וכו'). הסיכה המוזהבת הונהגה לראשונה בבה"ד 1 בתקופה בה כיהן אל"ם מאיר פעיל כמפקד בית הספר לקצינים. הסיכה המוזהבת הוענקה למדריכי קורס הקצינים לאחר שנה של הדרכה בבה"ד 1.
 סיכת צוות אוויר – מוענקת עם סיום השלב הבסיסי בקורס טיס.
 סיכת חובל – מוענקת למסיימי שלב "מתקדם" בקורס חובלים.
 סיכת קצין רפואה - מוענקת לרופאים בוגרי קורס קציני רפואה, המוכשרים לרוב במסגרת שירות מילואים (קרי, קצינים מקצועיים, בשונה מרופאים בוגרי העתודה האקדמית המוכשרים לקראת שירותם הסדיר כמ"מ לכל דבר); הסיכה דומה לסיכת מ"מ אלא שבמקום עלה הזית מקיף את החרב נחש, המסמל את נחש הנחושת שעשה משה רבנו כדי להציל את עם ישראל ממגפה במדבר (כמו כן, נחש כרוך סביב מטה היה גם סמל הרפואה ביוון העתיקה)

כנפי וסיכות קורסים התנדבותיים
סיכות הניתנות לבוגרי קורסים התנדבותיים בצה"ל כמו קורס צוללן, קורס חובלים, קורס טיס, קורס צניחה, ושייטת 13. 

כנפי צניחה (כנפ"צ) הן אות אותו נושא כל חייל שסיים קורס צניחה צבאי, שמתקיים במרכז הטסה והכשרות מיוחדות (מרהו"ם). כנפי הצניחה מונחות על רקע בצבע מסוים:
 רקע כחול: למסיימי קורס צניחה כללי.
 רקע ירוק: לבוגרי מסלול בצנחנים, בעבר שימש למסיימי קורס קומנדו.
 רקע לבן: למסיימי קורס מדריכי צניחה.
 רקע אדום: למי שביצע צניחה מבצעית (אירע רק במבצע קדש).
 רקע שחור: הכשרה ייחודית לביצוע צניחה למים.
 כנפי צניחה עם כוכב: לצנחנים שצנחו מעל 50 צניחות.

כנפי צניחה טקטית:
 ללוחמים העוברים קורס צניחה טקטית: בסיכה מצנח מרובע במקום עגול, ומאחוריו חרב.
 כנפי מדריך צניחה טקטית: סיכה עם מצנח מרובע ועיטור זר וכוכב.

היחיד בצה"ל שהיה זכאי לענוד ארבעה רקעים והיה לו גם כוכב היה מרסל טוביאס.

כנפי טיס הן האות אותו נושאים צוות אוויר בוגרי קורס טיס (טייסים, נווטים או מכונני אוויר) על מדיהם. בעבר היו כנפיים נפרדות לכל אחד משלושת המקצועות הללו, ומשנת 1999 לכל כנפי הטיס צורה אחידה (מסיבות של אחידות).

כנפיים מיוחדות עוצבו באותות שעונדים בעלי תפקידים נוספים בחיל האוויר: לוחמים ביחידת 669, מפעילי מזל"טים, קצינים במערך הבקרה ופיקוח הטיסה, פקחי העמסה, בעלי מקצוע מוטסים (רופא, חובש, מכונאי, מפעיל קשר/ל"א, מהנדס) וקציני נ"מ.

סיכות סמלים מערכתיים

סמלי השתייכות יחידתית במערך הלוחם

סמלי השתייכות יחידתית בחטיבת עוז

סמלי השתייכות יחידתית בחטיבת הצנחנים

סיכות יחידות חטיבת גבעתי

סיכות יחידות חטיבת גולני

סיכות יחידות חטיבת הנח"ל

סמלי השתייכות יחידתית במערך המסייע
סיכת מטפל ברה"ן - (פסיכולוג, עובד סוציאלי או פסיכיאטר השייכים למערך בריאות הנפש בצה"ל)

סיכות מקצוע

סיכות המעידות על מקצוע צבאי שרכש החייל
סיכת חובש
סיכת פרמדיק
סיכת רופא
סיכת אחות
סיכת צוללן
סיכת צוות רפואי
סיכת מטילן אווירי (עד שנות ה-50)
סיכת נ"מ
סיכת צלף
 סיכת תוכניתן
סיכת מגן בסייבר
סיכת החימושון (טנ"א) 
סיכת פקח טיסה

סיכת DevOps
סיכת בודק תוכנה

סיכת עתודה אקדמית
סיכת נהג מבצעי
בעבר היה גם סיכת נהג חילוץ

הסיכות המעידות על הישגים
אות הקלע
אות הכושר הקרבי
אות מצטיין בוחן בר-אור

סיכות אחרות

סיכת עתידים

סיכות השתייכות חיילית
סיכות ההשתייכות החיילית נענדות על כומתת החייל.

ראו גם
 סמלים ואותות בחיל האוויר הישראלי
 סמלים ואותות בחיל הים הישראלי
 מדי צה"ל
 תגי כובע בצה"ל

קישורים חיצוניים
 עמוס מרון, מדוע סיכות הלוחם בצה"ל מצמיחות כנפיים, בערוץ כאן 11, אוקטובר 2018

הערות שוליים

מדי צה"ל
סמלי צה"ל