בתיה בת פרעה

בִּתְיָה בַת-פַּרְעֹה היא דמות מקראית המופיעה בדברי הימים. על פי מדרש חז"ל, היא מזוהה עם בת פרעה המופיעה בספר שמות, אשר מצאה את משה כשהוא בתוך תיבת גומא ביאור, וגידלה אותו בילדותו.

חז"ל מנו את בתיה עם צדיקים נוספים שנכנסו בחייהם לגן עדן.

בת פרעה בספר שמות

בתו של פרעה, ששיעבד את בני ישראל במצרים, מוזכרת במקרא כמי שמצאה את משה כשירדה לרחוץ ביאור, ולאחר מכן העניקה לו את השם "משה", לזכר משייתו מן המים. היא גידלה אותו כבן בבית אביה. זאת, על אף גזירת האב על הרג כל התינוקות הזכרים העברים, אותה גזירה שבגללה הושם משה בתוך תיבת גומא ביאור (שמות ב'). על-פי התלמוד בבלי בת פרעה כפרה בעבודת אלילים, בניגוד לכל בית אביה.

אישיותה של בת פרעה

בת פרעה מתנגדת לאביה ולחוקיו, מושיעה את משה מן היאור ומגדלת אותו למרות הידיעה שהוא עברי. ספר התנ"ך אינו מספר עליה רבות, אך ריבוי הפעלים בפסוקים המתארים את בת פרעה מרמז על אישיות פעילה ועצמאית. בפסוקים אלו מיוחסות לה שבע פעולות שונות, חלקן הכרעות מוסריות כבדות משקל:
 
 
 
 
 
 
 

המצרים התייחסו לבת פרעה כאל אלה ואף נתנו לה מעמד אלי.

בספרות החיצונית 
בספרו של יוסף בן מתתיהו, שמה של בת פרעה מספר שמות הוא תרמותיס, כשמה של האלה המצרית. שם זה מוזכר גם בספר היובלים (מז, ה). היו שטענו כי קיים דמיון רב בין תרמותיס לבת פרעה.

האלה תרמותיס הייתה אלת הפריון והתאפיינה בערמומיות כנחש ונקראה גם "המיינקת". היא מוצגת כאישה עם זנב נחש והיא התגלמותה של הערמומיות הנשית. לפי האנלוגיה בין האלה לבת פרעה ניתן להבין כי גם בת פרעה התאפיינה בערמומיות ונקראה "המינקת", ואכן, בזכות ערמומיותה הונתה בת פרעה את אביה והצילה את משה. על פי שמה "המינקת" ניתן להבין שהניקה את משה, אף על פי שבספר שמות כתוב כי היא איננה המניקה את משה אלא המינקת, בספרות המצרית, היא זאת שהניקה את משה.

בת פרעה בדברי הימים
בכתבי היוחסין שבספר דברי הימים נזכר שמה של בת פרעה נוספת:

לפי פרשנות חז"ל על פסוק זה, מזוהה בתיה בת פרעה מדברי הימים עם בת פרעה של ספר שמות, ובעלה מָרֶד מזוהה ככלב בן יפונה:

בספרה "שבע אימהות", מנתחת הסופרת יוכי ברנדס את דמותה של בת פרעה וכן את מדרש חז"ל, הטוען שבתיה בת פרעה היא אותה בת פרעה שאימצה את משה. ברנדס, השוללת את הפרשנות של חז"ל, כותבת:

אגדה סקוטית הנזכרת לראשונה במהדורה של ההיסטוריה בריטונום מן המאה ה-11 מספרת על בת פרעה בשם סקוטה (Scota) שנישאה לנסיך סקיתי אגדי וייסדה עמו את סקוטלנד. בימי מלחמות העצמאות הסקוטיות  בשלהי המאה ה-13 יוחסה לסקוטה העברתה של אבן סקון (עליה כביכול נרדם יעקב) מארץ ישראל לסקוטלנד, אף כי גאולוגים בני ימינו אימתו את מוצאה הסקוטי של אבן סקון.

לקריאה נוספת
 יעל לוין, מדרשי בתיה בת פרעה, ירושלים תשס"ד.
 
 יוכי ברנדס, שבע אימהות, הוצאת זמורה ביתן, 2010 - הפרק "בת פרעה", עמ' 165–211.
 אהרן דמסקי, בתיה בת פרעה וקרוביה בנחלת יהודה דה"א א ד 15–20, עיוני מקרא ופרשנות, כרך ט' 2009, עמ' 427–437.

קישורים חיצוניים

 
 השמים הם הגבול - לדמותה של בתיה, באתר ישיבת אורות שאול
 
 
רוחמה וייס, דורשים לגייר את בת פרעה, באתר ynet, 24 בדצמבר 2010
  פרק 15 – דברי הימים: ימשיך כבודו – על עשרת הצדיקים שנכנסו לגן עדן. חלק א' בפודקאסט דברי הימים בהגשת אילן אבקסיס

הערות שוליים

צדיקים שנכנסו בחייהם לגן עדן
אישים מצרים בתנ"ך
נשים בתורה
אישים בתנ"ך ששמם אינו מצוין
גרים בתנ"ך
אישים בפרשת שמות